Сьогодні – Міжнародний день визволення в’язнів фашистських концтаборів | Білоцерківська РДА\nБілоцерківська РДА » Новини » Сьогодні – Міжнародний день визволення в’язнів фашистських концтаборів\nДата: 11.04.2018 11:17\nЩорічно, 11 квітня світ відзначає Міжнародний день визволення в’язнів фашистських концтаборів. Саме в цей день в 1945 році в’язні Бухенвальда підняли повстання проти нацистів та вибороли свою свободу й отримали шанс на життя. Довідавшись про наближення військ, в’язні різних національностей з 18 країн світу підняли повстання. Через табір за 8 років його існування пройшло близько 250 тис. людей, майже 50 тис. з яких загинуло. Після переходу Бухенвальду під юрисдикцію СРСР його долучили до системи таборів НКВС. У сучасному меморіалі, що створено на місці колишнього концтабору, діють дві експозиції, які ілюструють його історію: «Концтабір Бухенвальд 1937-1945» та «Радянський спецтабір №2 Бухенвальд. 1945-1950 рр.»\nТисячі українців опинилися за колючим дротом нацистських фабрик смерті, розташованих як на українській території, так і поза її межами. Точний підрахунок в’язнів – вихідців із території України – наштовхується на низку проблем, обумовлених історично та геополітично. Як на початку війни, так і по її завершенню Україна не мала власної державності. Більшість українців, які потрапляли в табори, нацисти «маркували» як радянських, польських чи угорських громадян. Частина з них взагалі не проходила реєстрації, а потрапляла відразу до крематорію. По завершенні війни під час обрахунку жертв у СРСР рахували також «радянських громадян». Відомі в’язні-українці: о. Омелян Ковач, Степан Бандера та його брати – Василь та Олександр, Олег Кандиба-Ольжич, Ярослав Стецько, Лев Ребет, Олена Вітик-Вітович, Дарія Гнатківська, Костянтин Смовський та ін.


В Україні вакцинували майже 200 тисяч осіб\nПротягом двох-трьох тижнів в Україну повинні поставити 360 тисяч доз препарату AstraZeneca і 117 тисяч доз вакцин Pfizer, каже Степанов.\nУкраїна очікує першу партію вакцин від коронавірусу в рамках глобального механізму COVAX до 15 квітня. Про це в понеділок, 29 березня, повідомив глава МОЗ Максим Степанов в ефірі Україна 24. “Першу поставку в рамках COVAX ми очікуємо до 15 квітня. Очікується 360 тисяч вакцин AstraZeneca і 117 тисяч доз Pfizer. Перша поставка повинна бути в такому обсязі в найближчі два – три тижні”, – сказав він. Також міністр заявив, що епідситуація з коронавірусом в Україні буде складною як мінімум до 15 квітня. “Ми прогнозуємо зростання кількості хворих протягом двох тижнів, мінімум. Тобто до 15 квітня ми точно розуміємо, що у нас буде загострення ситуації”, – сказав Степанов. Раніше міністр заявляв, що на сьогодні законтрактовано вже 14 млн доз COVID-вакцин, тривають переговори про нові контракти.


Датчик кислородный (лямда-зонд) задний (ориг.) Чері Тіго Апостолове: купити дешево a11-1205310da\nАпостолове датчик кислородный (лямда-зонд) задний Чері Тіго a11-1205310da\nМагазин м. Апостолове пропонує купити недорого запчастину датчик кислородный (лямда-зонд) задний a11-1205310da для експлуатації та ремонту автомобілів Chery Tiggo . Ми пропонуємо постачання з кількох складів комплектуючих, розташованих по всій території України. Це дозволить виконати ваше замовлення в найкоротші терміни. Тут ви можете оформити заявку на отримання даної деталі в місті Апостолове з доставкою вже на наступний день. На продукцію Chery Tiggo надається гарантія (можливість заміни або повернення грошей) протягом 14 днів з моменту придбання.


Використання тепла кондиціонерів і холодильних установок\nГлавная Статті Кондиціонери і Вентиляція Використання тепла кондиціонерів та холодильних установок\nПОБУТОВІ КОНДИЦІОНЕРИ >>>\nОбстеження систем холодопостачання на базі фреонових холодильних установок в Києві виявило, що системи вентиляції, опалення і гарячого водопостачання використовують лише теплову енергію з теплових мереж і опалювальних котлів без врахування існуючих теплових викидів холодильників. На етапі проектування систем вентиляції, теплопостачання та холодопостачання слід передбачити раціональне використання цього тепла в будівлях. Наведено схеми утилізації тепла конденсації, що скидається холодильними машинами й тепловими помпами: зі спеціальними модифікаціями конденсаторів холодильних установок - з двома рядами труб або здвоєних конденсаторів (рис. 1), із застосуванням накопичувальних баків, каскадних систем теплових помп та кільцевих теплопомпових систем.\nВикористання холодильних установок такого типу дає змогу отримувати гарячу воду з температурою від 40 до 55С. Якщо ці машини доповнити баками-акумуляторами, то це дасть можливість накопичувати теплову енергію в період, коли існує холодильне навантаження. Коли баки-акумулятори живляться з водопроводу, то ця підігріта вода може бути використана в системі гарячого водопостачання - з догріванням від газового котла або без нього. У разі замкненого контуру є можливість пропускати накопичене тепло на випарник і підвищувати його параметри за допомогою холодильника, використовуючи погтм на потреби теплопостачання у час, коли холодильного навантаження немає.\nЗа допомогою каскадного підключення двох холодильних установок або кондиціонерів можна генерувати гарячу воду з температурою 55-60°С і навіть вище, залежно від параметрів холодильного навантаження. Одна з установок або кондиціонерів працює, виробляючи тільки холод, інша- виробляючи лише тепло.\nРис. 1. Схема холодильної машини з\nконденсатором-утилізатором (два ряди труб, здвоєний конденсатор)\n1 - компресор;\n2 - газоподібний холодоагент;\n5 - сконденсований холодоагент;\n6 -частина конденсатора, приєднана до охолоджувача;\n7 -частина конденсатора, що утилізує корисне тепло\nЗаслуговує на особливу увагу так звана кільцева теплопомпова система, в якій встановлено велику кількість теплових помп "вода-повітря", "вода-вода",які використовуються для виробництва, як тепла, так і холоду. Як правило, подібна система складається з водяної помпи і низькотемпературного бака-накопичувача, за рахунок якого відбувається акумулювання тепла і стабілізується температура води в контурі. Всі ТН об'єднані в одне кільце із ТН в інших частинах будинку з їхніми потребами в теплі та його надлишками (наприклад, технічні й функціональні приміщення, кафе, ресторан, зимовий сад, холодильні камери). Між ними відбувається теплообмін, що й дає можливість досягти високої ефективності використання енергії. Тепло конденсації викидається за допомогою охолоджувача тільки тоді, коли його не можна використати в інших частинах будівлі. У перехідний період опалювального сезону такі системи можуть взагалі не потребувати зовнішнього традиційного джерела тепла.\nЗалежно від функціонального призначення будівлі, коливання потужності на потреби тепло- й кондиціонування мають характерні особливості. Для готелів отримано дані, що коливання витрат на потреби гарячого водопостачання бувають піковими з 07:00 до 09:00 ранку та близько 17:00-18:00 годин\nВ теж самий час відомо, що максимальне навантаження на систему кондиціонування, як правило, спостерігається між 14:00-17:00 годинами. Звідси виникає потреба акумулювати енергію конденсації від кондиціонерів в накопичувальних баках для того, щоб мати можливість її використовувати, наприклад в системі гарячого водопостачання. Тепла вода із конденсатора системи кондиціонування, перш ніж бути охолодженою в зовнішньому охолоджувачі, протікає крізь водо-водяний теплообмінник, підігріваючи холодну воду із системи водопостачання до 30-37С. Вода акумулюється в баках накопичувачах першої ступені. Потім ця підігріта вода поттрапляє в другу групу баків (друга ступінь) і там за допомогою основного джерела тепла доводиться до необхідних санітарних параметрів.\nСлід зауважити, що, використання накопичувальних баків для ГВП дає змогу зменшити необхідну теплову потужність джерела теплової енергії (замість максимальної потужності використовується середньогодинна потужність). Крім того, застосування водяного охолодження для конденсатора з температурою близько 15°С (температура води з водопроводу влітку) поліпшує енергетичні показники кондиціонерів завдяки збільшенню холодильного коефіцієнта.\nОписану систему використано, у проектах обігріву й холодопостачання в Росії та Україні, а саме в готелях "Хілтон" (Ульянівськ), "Софітель" (Київ), "Редіссон (Алушта), в готелі вітчизняного оператора по вул. Андріївський узвіз в Києві.


Алфавіт для дітей 4 років | Proditey.ru\n» Навчання дітей » Алфавіт для дітей 4 років\nАлфавіт для дітей 4 років\nАнглійський алфавіт для дітей, ігри\nБатьки, часто стикаються з проблемою навчання дітей іноземним мовам. Деякі діти, захоплені вивченням іноземних мов, і вивчити алфавіт англійської мови для дітей не складає ніяких труднощів, а іншим ніяк він не дається. Як же допомогти такій дитині освоїти алфавіт.\nЯк відомо діти здатні навчатися в процесі гри, з цього, Вивчати Англійська мова Для дітей потрібно в формі гри. Ось кілька простих ігор, за допомогою яких ймовірність вивчення англійського алфавіту дитиною зросте.\nІгор для вивчення англійської мови можна придумати скільки завгодно, головне включити фантазію.\nГра полягає в наслідуванні. Тобто, сьогодні ви вивчаєте конкретні літери і дитині потрібно самостійно показати за допомогою свого тіла дану букву. Дітям подобається таке навчання, дитина розважається і навчається одночасно.\nБатькам потрібно самостійно зробити великі картки, на яких намалювати зображення букв і розкласти їх в хаотичному порядку на підлозі або ліжка. Після чого батько повинен назвати будь-яку букву, а дитина її знайти і стати на неї. Так вийти, трохи помандрувати.\nНайцікавіша гра для дітей під назвою Паровозик. Суть гри полягає в тому, що береться машина з причепом і починається гра. Батько виступає в ролі водія і, зупиняючись на вообразімих зупинках, називає літери, які дитина повинна посадити в кузов.\nМожна зробити картки з буквами і предметами, які починаються на цю букву, і складати їх, в різному порядку. За допомогою такої гри можна не тільки підучити алфавіт, а й приступити до вивчення більш складного матеріалу.\nЗа допомогою таких цікавих ігор вивчення алфавіту англійської мови для дітей стане цікавіше і продуктивніше.\nПоради батькам - як допомогти дитині вивчити Англійський алфавіт\nДля кращого запам'ятовування і засвоєння букв іноземної мови дитині можна придбати англійський алфавіт з барвистими малюнками, який можна повісити в кімнаті дитини. Таким чином, дитина постійно буде споглядати, літери, тренуючи зорову пам'ять.\nТак само легше буде Запам'ятати англійський алфавіт дитині завдяки пісням . Вивчіть з дитиною не складну пісеньку про алфавіт, їх на сьогоднішній день безліч. У вчення англійського алфавіту дайте дитині розмальовку, розфарбовуючи літери англійської мови дитина сама того не помічаючи почне їх краще засвоювати і запам'ятовувати. Або скористатися магнітною дошкою, на яку дитина буде кріпити різнокольорові букви, складати слова.\nНайголовніше в вивчення іноземної алфавіту це заманити дитини, придумати йому яке - то заохочення. Наприклад, якщо він правильно розповість букви або напише їх, то вся сім'я. відправиться на прогулянку або буде перегляд мультфільму. Не варто у вигляді заохочення вибирати матеріальні подарунки. Великою популярністю користуються сьогодні різноманітні мультимедійні додатки і розвиваючі мультфільми, головне підбирати такий матеріал з огляду на вік дитини, що б йому було цікаво і не виникало труднощів.\nДіти краще засвоюють матеріал в колективі . з цього, варто спробувати провести групові заняття з друзями чи сусідами. У цьому випадки дитині буде на багато цікавіше, діти захочуть показати, що знають більше ніж інші, таким способом можливість дитині вивчити алфавіт англійської мови зросте.\nЯкщо дані методи не допомагають, то можна скористатися послугами репетиторів, які знайдуть підхід до будь-якій дитині. Важливо пам'ятати що дітей, потрібно, перш за все, зацікавити і тоді не виникне ніяких проблем при навчанні алфавіту.\nАнглійський алфавіт для дітей, картинки:\nПрактично всі батьки розуміють, що обов'язково прийде той час, коли потрібно буде вчити разом з дитиною літери російського алфавіту. І перед ними виникає дуже багато питань. Наприклад, в якому віці навчання буде найбільш успішним? Або як зробити заняття цікавими для дітей? І, взагалі, як його вивчати?\nДіти краще навчаються в ігровій формі\nДо ознайомлення з алфавітом можна приступити в будь-якому віці. Деякі батьки починають Вивчення алфавіту . коли маленькій людині навіть не виповнився рік. А багато хто не замислюються над цим до школи. Звичайно, це крайнощі. У першому випадку ще рано, в другому - вже пізно. Оптимальний вік для вивчення букв - це 4,5-5 років. У цей період у дітей розвивається здатність аналізувати, сильно розширюється інтерес до навколишнього і підвищується здатність поглинати інформацію. Саме в цей час у дитини може з'явитися бажання навчитися читати.\nЛітери російського алфавіту\nМетодики, що допомагають навчанню\nРізних методик, способів і вправ, за допомогою яких вивчення букв українського алфавіту дається для дітей легко, дуже багато. Це можуть бути і спеціальні розмальовки, і комп'ютерні ігри, і вирізання букв, ліплення їх з пластиліну і навіть випічка.\nОригінальний спосіб запам'ятовування букв\nМожна спробувати таку методику: спочатку потрібно запам'ятати 10 голосних букв, вони йдуть парами і в риму, тому вивчити їх буде просто: А-Я, У-Ю, О-Е, Е-Е, И-І. А потім вже перейти до згодних, які теж можна розбити на пари, наприклад, глухі - дзвінкі. А ще існує метод вивчення звуків, а не букв.\nОдним з найбільш результативних способів є спів. Потрібно просто вивчити пісеньку з абеткою і постійно наспівувати її. А також популярний такий варіант: вивчення букв українського алфавіту для дітей у віці 5 років не буквами, а відразу словами.\nНайкраще йде навчання і запам'ятовування, якщо задіяна зорова пам'ять. Тому дуже ефективним буде вирізати великі літери і розташувати їх в зоні постійної видимості, щоб дитина могла до них звикнути і запам'ятати. Добре, щоб вони були червоні, так як цей колір привертає увагу. Взагалі, всі інструменти, картки, матеріали, що використовуються при навчанні, повинні бути дуже яскравими, барвистими, гарними і залучати своїм виглядом.\nКартки для запам'ятовування букв\nДоведено, що діти швидше і легше запам'ятовують алфавіт, якщо літери зображені у вигляді тварини. Або коли поруч з буквою намальована якась картинка. І тоді букви будуть асоціюватися у дітей з певним чином. Наприклад, А з кавуном або лелекою, Б з барабаном і т. Д.\nЯкщо одночасно навчити своє чадо писати вивчаються букви, то ефект багаторазово зросте.\nОбведення і написання букв допомагає їх швидше запам'ятати\nТільки ніяких іспитів і насильницького нав'язування! Це все повинно бути цікаво дитині. Інформація нехай надходить повільно, щоб дитина не заплутався і не відмовився від навчання. Просто чудово, якщо малюк самостійно починає цікавитися буквами. А якщо ні, то потрібно пробудити в ньому ця цікавість. І тимчасово відкласти заняття, якщо все-таки зацікавленість не виникне.\nМ'які іграшки для вивчення алфавіту\nГра - чи не єдина можливість навчити в цьому віці. Він повинен бути захоплений тим, що вивчає. Тому необхідно використовувати різноманітні ігри та посібники, щоб вивчення абетки для маленьких дітей 4 років пройшло легко і просто.\nЗаняття повинні бути нетривалими, максимум 15 хвилин, але досить частими.\nНавчання можна починати, якщо усне мовлення у дитини в достатній мірі розвинена. Якщо немає, то потрібно скористатися послугами логопеда.\nЯкщо малюк раптом втратив інтерес до занять, то щось йде не так. Необхідно це з'ясувати.\nПотрібно пам'ятати, що у дитини є повне право чогось не знати і щось не вміти!\nСпільне навчання в ігровій формі дуже ефективно\nНе можна порівнювати свою дитину з іншими. Припущення, що хтось краще не дасть хороших результатів. Кожен малюк - індивідуальність!\nЗвичайно, потрібен індивідуальний підхід.\nЗайматися, якщо у дитини поганий настрій - марна трата часу.\nРозуміння того, що в усьому важлива міра і розумність призведе до того, що малюк освоїть алфавіт досить швидко.\nНе можна вимагати від крихти щось позамежне або насильно змушувати його вчити букви. Йому повинно бути цікаво, він повинен бути захоплений процесом і хотіти цих занять. А якщо це не так, то, може бути, варто відкласти уроки або спробувати інший, більш відповідний метод? Головне, пам'ятати, що найкраще діти вчаться граючи!\nБагато батьків замислюються про те, що колись доведеться вчити свою дитину грамоті. І тут постає безліч питань, наприклад, В якому віці краще вчити дитину алфавітом .\nЯк це зробити так, щоб не сильно завантажити дитячий мозок, щоб дитина не перевтомився? Взагалі, в якому віці найбільш ефективно почати вчити дитину грамоті?\nЦі та інші питання у непідготовленого батька можуть викликати ступор тому, що Без спеціальних знань можна не тільки не навчити грамоті, а й нашкодити дитині .\nЗ якого віку можна починати вчити дитину буквах і алфавітом\nРізні батьки вчать свою дитину в різному віці. Є передові батьки . які вважають, що вчити треба алфавітом якомога раніше і починають вчити свою дитину, коли йому рік або навіть року ще не виповнилося.\nАле такі батьки рідкість. Багато батьків взагалі не обтяжують себе якимись спеціальними заняттями з навчання свого чада азам і вважають, що дитина, рано чи пізно, всьому сам навчиться в дитячому садку або школі.\nЦі два крайні варіанти, напевно, не зовсім вірні, так як неправильно як пускати справу на самоплив, так і мучити своєї однорічної дитини, навчаючи його буквах, які він, цілком можливо, через 2-3 роки просто забуде, тому що не буде мати практики користування алфавітом.\nНайбільш реальний вік навчання алфавітом десь з 4,5-5 років . щоб дитина до підготовчих класів або до школи вже добре знав алфавіт і був підготовлений.\nІснує величезна кількість спеціальних методик, починаючи з дитячих розмальовок, в яких дитина розфарбовує різні літери алфавіту і вивчає їх, і закінчуючи комп'ютерними онлайн-азбуками, завантаженими програмами в IPade.\nМожна спекти гарні смакоту у вигляді букв. Це теж відмінний спосіб познайомити малюка з абеткою. Головне тут не перестаратися, щоб не вдарило по здоров'ю.\nТакож є Методика навчання буквах в суворій послідовності .\nАвтор цієї методики пропонує дитині спочатку Вивчити 10 голосних . як він каже, головних букв. Ці голосні йдуть в риму і запам'ятати їх навіть маленькій дитині не повинно скласти великих труднощів.\nЦі букви йдуть такими парами: А - Я, О - Е, У - Ю, И - І, Е - Е .\nАвтор методики стверджує . що за 5 уроків по 5-7 хвилин можна вивчити всі ці голосні.\nЯк же конкретно потрібно навчати малюка абетці?\nВчимо з дитиною літери - програма Домоведення\nНайпростіше - це Вирізати букви з аркуша А4 і підвішувати перед дитиною . щоб він потроху звикав до них. У цьому процесі задіяна і зорова пам'ять.\nПотрібно абсолютно ненав'язливо, для початку, показувати йому різні літери алфавіту.\nДитина поступово повинен звикати до букв. Йому потрібно пояснювати, як називається кожна буква.\nВажливо! Не повинно бути ніяких іспитів малюка . Не потрібно вимагати результат за всяку ціну! Потрібно в ігровій формі намагатися навчити дитину запам'ятати букви.\nІснує думка, що правильним підходом в вивченні букв є запам'ятовування звуків, а не букв. Тобто вчиться сам звук б, в і так далі. А чи не бе, ве.\nЯк виглядає сама буква і як вона називається - це вже друге питання. Якщо відразу вчити дитину всьому, велика ймовірність, що він заплутається і взагалі нічого не зрозуміє.\nДіти дуже добре запам'ятовують букви, Якщо вони намальовані у вигляді тварини або птиці . Тобто асоціюються з образом.\nПерші букви повинні бути виділені червоним кольором . Відомо, що червоний колір привертає увагу дітей. Так їм набагато швидше вдасться вивчити букви.\nУроки тітоньки Сови - Азбука, всі букви\nТакож, з огляду на величезну роль ігрового навчання дитини, можна залучити його самого в процес.\nМожна виліпити, наприклад, з пластиліну, різні літери. Це буде дуже цікаво малюку, а також підключить рухову пам'ять.\nЯкщо ви помітили, що дитина любить різні рослини, листя дерев або, наприклад, черепашки або камінчики, які валяються під ногами, то можна з них робити букви разом з ним.\nЩе є такий спосіб навчання буквах - це магніти.\nДіти дуже люблять грати з магнітами . і якщо вони зроблені у вигляді різних букв, то це теж буде сприяти запам'ятовуванню.\nБуде непогано, якщо ви Вишиєте красивими буквами ім'я малюка на його курточці чи іншому одязі.\nЯкщо він буде постійно бачити ці букви, напевно він їх швидко вивчить.\nДуже важливо знати, що якщо ви вчите дитину буквах, то Потрібно відразу вчити їх писати . Це багаторазово посилить ефект навчання.\nВивчіть спеціальну пісеньку або мелодію і частенько наспівуйте разом з малюком, і він запам'ятає алфавіт неусвідомлено, разом з піснею.\nКоли вивчені якісь букви, можна переходити до простих словами: па-па, ма-ма і так далі.\nВи повинні чітко засвоїти, що Для успішного навчання дитини абетці ви не повинні застосовувати будь-які заходи насильницького нав'язування букв дитині.\nВсе має відбуватися максимально природно, не обтяжливо для дитини. Найкраще в якихось ігрових формах. Не потрібно сидіти з букварем і «вчити» дитини грамоті насильно, якщо він активно чинить опір і не розуміє.\nНайкраще, коли дитина сама починає цікавитися буквами . різними картинками і сам захоче дізнатися, що ж цікавого написано в книжці.\nНайкращий засіб навчити дитину абетці, це Пробудити в ньому цікавість до букв .\nЯкщо дитина зацікавиться, якщо він буде з щирою радістю грати в ігри, пов'язані з буквами, які ви йому дасте, то успіх у вивченні алфавіту обов'язково прийде.\nВажливо знати, що Якщо дитина не дозрів для вивчення алфавіту . якщо йому це нецікаво, дискомфортно, він не хоче ні грати в ігри з буквами, ні вивчати їх, то краще почекати якийсь час і спробувати вивчати букви пізніше.\nЦілком можливо, через деякий час, це стане йому цікаво.


Генеза естетичної думки у західноєвропейській культурі Естетика Просвітництва (реферат) - Реферати Українською, курсові, дипломи - скачати безкоштовно на UkrReferat.com\nГенеза естетичної думки у західноєвропейській культурі Естетика Просвітництва (реферат)\tadmin\nГенеза естетичної думки у західноєвропейській культурі Естетика\n1. Естетика Просвітництва\n2. Естетичні теорії сучасності Література\nУ середині XVIII ст. в епоху Просвітництва класицизм зазнав еволюції, і\nнасамперед у плані ідейного змісту: висуваються теми і конфлікти, у яких\nзнаходить висвітлення боротьба за політичну і релігійну свободу (Вольтер\nта ін.). В епоху Французької революції у класицизмі набувають розвитку\nантифеодальні тенденції (М.Ж. Шенье, Ж.Л. Давид).\nСвоєрідну інтерпретацію класицизм отримує в творчості Гете і Шіллера —\nце так званий «веймарський класицизм».\nНайвидатнішим представником просвітительської естетики був Готхольд\nЕфраїм Лессінг (1729—1781) — німецький філо-соф-просвітитель, драматург,\nестетик, теоретик мистецтва і літературний критик. Пафосом естетичних\nпоглядів Лессінга була боротьба за створення демократичної національної\nкультури. Він виступав за зближення мистецтва і літератури з життям,\nзвільнення їх від оков аристократичної нормативності. Мистецтво, за\nЛессінгом, є імітація природи. У противагу принципу ідеалізації,\nімітації антиків, що у німецькій естетиці Просвітництва стверджував\nІ.-І. Вінкельман (1717—1768), Лессінг тлумачив імітацію природи широко,\nяк пізнання життя. На відміну від просторових мистецтв, де предметом\nзображення є тіло з його видимими властивостями, у поезії за допомогою\nслова передаються дії, що розвиваються у часі. Живопис більше ідеалізує,\nпоезія ж глибше розкриває пристрасть, боротьбу, індивідуалізує, вона\nспроможна охопити життя у всьому його багатстві. В основних естетичних\nтворах: «Лаокоон. Про межі живопису і поезії» (1766), «Гамбурзька\nдраматургія» (1767—1769) Лессінг фактично підбив підсумок естетиці\nкласицизму, намітивши нові проблеми розвитку реалістичного мистецтва.\nЛессінг залишався на позиціях «практичної» естетики, узагальнював\nпрактику художнього розвитку свого часу.\nУ філософській естетиці в епоху Просвітництва також відбувається важлива\nподія, а саме: в наукову термінологію уводиться власне термін\n«естетика», що означає «сприймати за допомогою почуттів». Естетика як\nсамостійна дисципліна виділяється в середині XVIII ст. О. Баумгартеном\n(1714—1762). У 1750 р. виходить перший том написаного ним латинською\nмовою трактату «Естетика», перший параграф якого говорить: «Естетика\n(теорія вільних мистецтв, мистецтво прекрасно мислити, мистецтво мислити\nаналогічно розуму) являє собою науку про чуттєве пізнання». До сфери\nестетичного Баумгартен відносить усі компоненти системи неутилітарних\nвзаємовідносин людини зі світом (природним, предметним, соціальним,\nдуховним), у результаті яких він відчуває духовну насолоду. Суть цих\nвзаємовідносин зводиться або до певного змісту, що чуттєво сприймається\nу формах, або до самодостатнього споглядання певного об’єкта\n(матеріального чи духовного). Духовна насолода свідчить про надрозумове\nвбачання суб’єктом у естетичному об’єкті сутнісних основ буття, таємних\nістин духу, невловимих законів життя у всій його цілісності і глибинній\nгармонії, про здійснення, зрештою, духовного контакту з Універсумом, про\nпрорив зв’язку часів і хоча б миттєвий вихід у вічність або, точніше,\nпро відчуття себе причетним до вічності. Естетичне виступає, таким\nчином, певною універсальною характеристикою всього комплексу\nнеутилі-тарних взаємин людини зі світом, заснованих на вбачанні нею\nсвоєї споконвічної причетності до буття і до вічності, своєї гармонійної\nвписаності в Універсум. Закладені Баумгартеном основи філософської\nестетики розвивалися потім в естетичних системах І. Канта і Г.В.Ф.\nІммануїл Кант (1724—1804) — фундатор німецької класичної філософії. В\nестетичних поглядах так званого «докритичного» періоду розвитку його\nфілософії (до 1770 р.) головна увага приділяється переживанням людини\n(трактат «Спостереження над почуттям піднесеного і прекрасного», 1764).\nУ 1770-і роки Кант сформулював два найважливіших естетичних поняття:\n«естетична видимість» і «вільна гра». Першим поняттям він позначив ту\nсферу дійсності, що чуттєво сприймається, де існує краса, другим —\nспецифічну її особливість: двоїсте існування, тобто існування одночасно\nу двох планах — реальному й умовному. Насолода мистецтвом, за Кантом, —\nце співучасть у грі. Головний естетичний твір Канта так званого\n«критичного» періоду — «Критика спроможності судження» (1790). У ньому в\nєдине ціле зв’язуються естетичні погляди зрілого Канта. Основна\nкатегорія його естетичної системи — доцільність, що розуміється як\nгармонійний зв’язок частин і цілого. Твори мистецтва, за Кантом, як і\nтворіння природи, мають органічну структуру. Естетична спроможність\nсудження виявляє суб’єктивну доцільність у мистецтві, що проявляється в\nкатегоріях прекрасного і піднесеного. Аналіз прекрасного будується у\nКанта відповідно до класифікації суджень за чотирма ознаками: якості,\nкількості, відношення і модальності. Звідси чотири визначення\nпрекрасного: предмет незацікавленого благовоління називається\nпрекрасним; прекрасне те, що усім подобається без поняття; краса — це\nформа доцільності предмета без уявлення про його ціль; прекрасне те, що\nвикликає благовоління із силою необхідності. Кант, таким чином, зв’язав\nсудження про прекрасне із «незаці-кавленим» задоволенням від споглядання\nестетичної форми. Але незацікавленість і безцільність відносяться, за\nКантом, тільки до «чистої» краси; головний же вид краси — «супутня».\nСаме в ній реалізується ідеал. Вона припускає і мету, і інтерес. Такого\nроду краса є «символ морально доброго», «вираження естетичних ідей», що\nдають імпульс до пізнання, не зливаючись із ним. Суть піднесеного, за\nКантом, — у порушенні звичної міри. Воно виступає мірилом моральності.\nСудження про піднесене потребує культури — розвинутої уяви і високої\nморальності. Для творчості, як вважає Кант, потрібний геній. Він не\nприпускає чогось надприродного, але геній має бути наділений чотирма\nнеобхідними ознаками: він створює щось, що виходить за межі правил;\nтвори його служать зразком; він не піддається поясненню, як виник його\nтвір; його сфера — не наука, а мистецтво. Надалі Кант відніс до сфери\nгенія всю галузь творчої уяви.Вищим у мистецтві Кант вважав не безцільну\nкрасу, а те, що підноситься до зображення ідеалу.\nУ філософській спадщині Георга Вільгельма Фрідріха Гегеля (1770—1831)\nестетика розглядається як філософія мистецтва. Її новизна виявилася в\nакцентуванні зв’язку мистецтва і краси з діяльністю і працею людини:\nзмінюючи предмети, людина запам’ятовує в них свої визначення, на цій\nпідставі і виникає переживання краси. Вона завжди людяна. Краса, за\nГегелем, — це чуттєва форма ідеї. Її сфера — видимість, що знаходиться\nпосередині «між безпосередньою чуттєвістю й ідеалізованою думкою».\nЧуттєве в мистецтві адресується двом «теоретичним» почуттям — зорові та\nслухові; воно завжди одухотворене. Гранично загальною естетичною\nкатегорією у Гегеля виступає прекрасне. Її роль в естетиці аналогічна\nролі категорії «буття» у філософії. Гегель не побудував системи\nестетичних категорій за принципом сходження від абстрактного до\nконкретного, як це зроблено в його логіці, замінивши її розглядом\nісторичного розвитку мистецтва як прогресу в сфері духу. Тут критерієм\nвиступає співвідношення між художнім змістом і його втіленням. Отже,\nвиділяються символічна форма такого співвідношення (домінує на Сході),\nкласична (характерна для античності) і романтична (переважає в\nхристиянській Європі). Історичну схему розвитку мистецтва Гегель\nдоповнює класифікацією його видів, в основу якої покладений суб’єктивний\nпринцип — відчуття. Головний твір, у якому викладена естетична концепція\nГегеля, — «Лекції з естетики».\nТрадиції німецької класичної філософії розвивали К. Маркс (1818—1883) і\nФ. Енгельс (1820—1896). Вони вписали проблематику естетики в широкий\nконтекст соціальної дійсності, показавши, що вирішальною умовою і\nнеобхідною передумовою естетичного відношення людини до дійсності є\nсоціальні відносини, що склалися в тому або іншому типі суспільства. У\nпротивагу старому антропологізму вони перенесли центр ваги в розкритті\nсутності людини з біологічної на її соціальну природу. Цей принцип був\nними поширений і на галузь естетики з урахуванням її специфіки. Основи\nмарксистської естетики викладені у творах «Економічно-філософські\nрукописи 1844 року», «Святе сімейство», «Німецька ідеологія», «До\nкритики політичної економії», у листах Ф. Енгельса до М. Каутської і М.\nГаркнесс, у листуванні К. Маркса і Ф. Енгельса з Ф. Лассалем із приводу\nйого трагедії «Франц фон Зіккінген» та ін. У цих працях із позицій\nдіалектичного й історичного матеріалізму розроблені корінні проблеми\nестетики: виникнення естетичних почуттів і спроможностей на основі\nсуспільно-історичної практики; надбудовний характер і класовість природи\nмистецтва і його місце в житті суспільства; народність художньої\nтворчості; історичні закономірності естетичної діяльності; сутність\nреалізму; природа творчості за законами краси; закономірності\nфункціонування художнього ринку в капіталістичному суспільстві.\nЗавершеної естетичної системи ні К. Маркс, ні Ф. Енгельс не створили.\nІдеї Маркса і Енгельса стосовно окремих питань літератури і мистецтва\nрозвивали Г.В. Плеханов, Ф. Мерінг, П. Лафарг, Р. Люксембург, а в XX ст.\nА.В. Луначарський, В.В. Боровський, М.С. Ольминський, А. Грамші, К.\nКодуелл, Р. Фоці та ін. Проте в силу орієнтованості послідовників Маркса\nна класову боротьбу, соціальну революцію проблемам естетики в марксизмі,\nособливо в другій половині XX ст., серйозної уваги не приділялося,\nестетика розглядалася в контексті ідеологічної боротьби в якості\nспекулятивної системи догматичного нормування як художньої творчості,\nтак і (більш широко) — чуттєвого пізнання в цілому.\n2. Естетичні теорії сучасності На практику розвитку європейського мистецтва XX ст. значний вплив зробив\nпозитивізм, основоположником якого був французький філософ Огюст Конт\n(1798—1857), і неопозитивізм, що склався на початку 20-х років XX ст.\nПроголосивши позитивізм своєрідною вершиною інтелектуальної еволюції\nлюдства, О. Конт абсолютизував конкретну річ і нехтував питаннями\nзв’язку, залежності, що виникають між речами. Поширений у мистецтві\nФранції в другій половині XIX ст. натуралізм (Г. де Мопассан, Е. Золя,\nбрати Е. і Ж. Гонкури та ін.) спирався на традиції позитивістської\nфілософії О. Конта. Натуралісти ринулися до неупередженого,\n«об’єктивного» відтворення реальності, до кропіткого «нанизування»\nфактів. При цьому вони з особливою старанністю розробляли випадки\nхворобливого психічного стану особистості, аморальної поведінки. Теми\n«поганої» спадкоємності, свідомий акцент на аналізі патології\nособистості широко подані в серії романів Е. Золя «Ру-гон-Маккари», у\nякій найбільш послідовно втілені теоретичні принципи натуралізму. Слід\nзазначити, що позиція Е. Золя була добре відома в Німеччині, і ряд\nнімецьких письменників активно підтримував натуралізм. Теорія\nспадковості, якою захоплювалися німецькі натуралісти, насамперед І. Шлаф\nі А. Гольц, достатньо легко поєднувалася з естетикою Фрідріха Ніцше\n(1844—1900). Тенденції натуралізму закріпилися в різноманітних формах у\nзахідному мистецтві. В останні роки активізувалося захоплення веризмом\n(з лат. — щирий, правдивий). Такий напрямок, близький до натуралізму,\nсклався в літературі, живописі і музиці головним чином в Італії в другій\nполовині XIX ст. Пізніше в творчості веристів стали переважати\nнатуралістичні тенденції з підкресленим інтересом до деталей\nпобуту,свідомого нагнітання гостроти емоційних конфліктів між героями\nтворів. Яскравим проявом натуралізму в мистецтві 60-х років XX ст. можна\nвважати гіперреалізм. Він виник у США і був пов’язаний насамперед із\nживописом Е. Уорхолла. Потім гіперреалізм став досить популярним у\nЄвропі. Гіперреалісти домагалися фотографічної, документальної точності\nтого, що зображується, фіксували в першу чергу зовнішні ознаки\nпредметів. Гіперболізація зовнішніх характеристик, статична форма творів\nруйнували змістовну значимість того, що зображується, свідомо спрощували\nкартину світу. До натуралізму належить і так зване фігуративне\nмистецтво, що склалося в Європі в середині 70-х років, пов’язане з\nтворчістю І. Клейна та інших митців. Впливовою і перспективною серед напрямків західної естетики виявилася\nестетика філософської орієнтаці ї. Найбільш повно вона подана\nінтуїтивізмом Анрі Бергсона (1859—1941), професора Колеж де Франс,\nакадеміка, лауреата Нобелівської премії.\nІнтуїцію А. Бергсон трактує не як одну з можливих граней складного\nпроцесу пізнання дійсності, що стимулюють творчу активність особистості,\nа як головний, нічим не обмежений засіб проникнення в таємниці світу.\nБергсон відстоював ідею повного «відриву» мистецтва від дійсності. Серед\nперших послідовників А. Бергсона на ниві художньої інтепретації його\nфілософії можна назвати Марселя Пруста. Прихильники інтуїтивістської\nестетики спробували відродити і затвердити в умовах XX ст. основні\nположення теорії «чистого», «незацікавленого» мистецтва, що виникла у\nФранції в першій половині XIX ст. і була пов’язана з ім’ям Теофіла\nТрадиційні тези теорії «чистого» мистецтва — самоцінність художньої\nтворчості, незалежність мистецтва від суспільних вимог, від політики —\nпереростали в ідеї елітарності художника і творчості. У мистецтві\nФранції в особі представників літературного плину «новий роман» (Наталі\nСаррот, Мішель Бютор, Ален Роб-Трийє) стають популярними гасла про\n«відчужені душі художників», про властиве їм особливе «бачення» світу,\nпро інтуїтивні сили, що опанували художниками тощо. Слідом за Бергсоном\nпроти типізації, узагальнення в мистецтві повстають і інші теоретики та\nпрактики мистецтва. Вони починають розглядати художній образ як втілення\nсуто особистих, хвилинних переживань.\nЕлітаристські тенденції в позиції інтуїтивістів поглибили розрив між\nхудожником і основною частиною художньої аудиторії. Презирство до\nпросвітньої і виховної функцій творчості, переконання, що глибока і\nшляхетна культура завжди залишається культурою для обраних, призвели\nестетику філософської орієнтації до відмови від істотно значимої\nсоціальної проблематики в мистецтві. Стверджується імпульсивність,\nнепе-редбаченість творчого процесу, що обумовило можливість використання\nінтуїтивістської естетики для обгрунтування формально-технічних пошуків\nу мистецтві. Відгук таких уявлень просліджується в кубізмі, дадаїзмі і\nсюрреалізмі. Ідеї інтуїтивістів перегукуються з переконаннями,\nнасамперед, абстракціонізму в тому, що основою творчості повинна\nвиступати імпровізація. Не заперечуючи в принципі ролі і значення\nімпровізації в процесі художньої творчості, що можлива тільки на рівні\nвисокого професіоналізму, відзначимо, що в теорії абстракціоністів\nімпровізація ототожнюється з випадком, неперед-баченістю творчого\nпроцесу, із «вібраціями душі». Таке тлумачення імпровізації допомагає\nвиправдувати відсутність високої фахової культури, часто спекулятивно\nвикористовується для тиражування формальних прийомів «безпредметного»\nВеликої популярності у XX ст. набув психоаналіз — метод психотерапії, а\nтакож психологічне вчення, розвинуте віденським ученим З. Фрейдом\n(1856—1939). Психоаналіз З. Фрейд розумів як єдність трьох положень:\nнесвідоме; навчання про дитячу сексуальність, що, по суті, переросло у\nтвердження, що сублімована (перетворена) статева енергія є джерелом\nлюдської творчої активності; і теорія сновидінь. Вчення про несвідому\nсферу психіки людини є ядром психоаналізу.\nНайважливішими рисами несвідомого, за Фрейдом, варто назвати:\nпозачасовість, спадкоємність, активність, ірраціональність. Фрейд\nрозумів несвідоме як позачасову психологічну сферу, що не\nпідпорядковується кантівській тезі про «простір і час як необхідні форми\nнашого мислення». Впливаючи на життя людини, несвідоме діє непомітно,\nобережно, хоч і володіє величезною силою. Несвідоме — спадкова психічна\nсфера, що виступає в теорії Фрейда антагоністом свідомості, укладається\nз забутих вражень дитинства, уроджених інстинктів, спогадів, що\nзв’язують сучасну людину з предками ще з доісторичних часів.\nАбсолютизація несвідомого привела Фрейда до думки, що свідомість як\nсамостійна психічна сфера суттєвої ролі в житті людини не відіграє.\nСпираючись на несвідоме, З. Фрейд поступово сформулював і навчання про\nдитячу сексуальність, однією з форм прояву якої став «Едіпів комплекс».\nЗа словами Фрейда, у «Едіповому комплексі» збігаються витоки релігії,\nморальності і мистецтва. Аналізуючи зв’язок теорії психоаналізу з\nмистецтвом, слід зазначити, що безпосередньою ілюстрацією окремих\nположень фрейдизму стали в першу чергу такі плини мистецтва XX ст., як\nекспресіонізм і сюрреалізм.\nПочатковий етап розвитку експресіонізму пов’язаний з творчістю ряду\nхудожників, у творах яких був присутній протест людини проти такого\nсвіту, що знеособлює, світу жорстокості, люті, насильства. Початок\nпершої світової війни привніс у творчість експресіоністів тему протесту\nпроти війни і смерті. Пізніше в експресіонізмі стали переважати\nтенденції релігійно-містичного характеру. Серед значних діячів\nекспресіонізму слід зазначити Б. Брехта, І. Бергмана. Іншим напрямком\nсучасного мистецтва, тісно пов’язаним із психоаналізом, є сюрреалізм, що\nпроголосив джерелом мистецтва сферу несвідомого, інстинкти, сновидіння,\nгалюцинації. Для сюрреалізму характерне розірвання логічних зв’язків, що\nзаміняються вільними асоціаціями, експерименти з художнім часом і\nпростором, гіперболізація ролі фантазії й уяви у творчості. Розвиток\nсюрреалізму пов’язаний з іменами П. Пікассо, М. Эрнста, С. Далі (у\nживописі), А. Бретона, Ф. Супо, С. Беккета (у літературі і театрі).\nЗ середини XX ст. широкого поширення, особливо серед творчої\nінтелігенції, набуває екзистенціалізм. Екзистенціалізм як художній\nнапрямок грунтується на концепції абсурдності життя. Найповніше вона\nвиявилася у творчості А. Камю (1913—1960). Для А. Камю, як і для\nекзистенціалізму в цілому, весь світ, усе людське суспільство — суцільне\n«непорозуміння», абсолютний абсурд. Люди принципово самотні, замкнуті,\nприречені на взаємне нерозуміння. Кожна людина — цілий світ. Але ці\nсвіти не зв’язані один з одним. Спілкування людей йде лише поверхово і\nне торкає глибини душі, тому воно не веде до розмикання самітності. Така\nмодель екзистенціалі-стської концепції світу і людини. Свій розвиток\nекзистенціалістська естетика одержала у творчості французького філософа\nі письменника Ж.-П. Сартра (1905—1980). До естетичної проблематики він\nзвертається у своїх філософських дослідженнях, художньо-критичних\nстаттях і есе. Сартр визначає естетичне сприйняття як діяльність уяви,\nшколу свободи свідомості: у ньому свідомість знаходить можливість\n«заперечити» усталене, побачити світ із нової сторони і надати людині,\n«опредмеченій» реальністю, радість свободи.\nь. Розуміння, тлумачення феномена можливо, за Хайдеггером, тільки тоді,\nколи той, що розуміє, вже заздалегідь має уявлення про даний феномен.\nМова, за Хайдеггером, — це в першу чергу засіб існування індивідуальної\nЦікавою є хайдеггерівська концепція мови як поетичного мислення. Він\nговорить, що початкова мова, прамова, — це поезія як «твердження буття»,\n«твердження істини». «Поезія є споконвічне називання буття», «мислення є\nпоезія». Поет, підтверджує Хайдег-гер, не тільки досягає знання, але і\nпроникає у відношення між словом і річчю. Це відношення зводиться до\nтотожності: немає слова, немає і речі; річ є тільки там, де є слова.\nПоет своїм творчим даруванням проникає в таємницю таємниць, відкриваючи\nзавісу над тієї загадкою, що не може бути розв’язана розумом.\nТема відношення художника і маси, юрби стає лейтмотивом міркувань\nвидатного іспанського філософа Хосе Ортеги-і-Гассета (1883—1955). Він\nринувся створити філософію нового типу, що не придушує звичайної людини\nсвоїм догматизмом, категоричністю і науковістю, а максимально до нього\nнаближена, що допомагає йому в повсякденному житті. Ортега категорично\nне приймав сучасного йому буржуазного суспільства з його тенденціями до\nнівелювання особистості, здрібніння культури, із контурами суспільства\nспоживання з його масовою культурою, девальвацією цінностей класичного\nмистецтва, дегуманізацією. Ортега спрямований до зберігання особистості,\nнеобхідності виробити новий менталітет, інше ставлення до культури, інші\nпсихологічні моделі, а також моделі поведінки, що відповідають реаліям\nXX ст. Коло філософських інтересів Ортеги було надзвичайно широке, але\nголовні його пошуки зосередилися навколо естетичних проблем,\nсоціологічних і власне екзистенціальних, тобто проблем окремої\nособистості, її взаємовідносин із навколишнім світом, з іншими людьми.\nКласичним твором Ортеги-і-Гассета стало есе «Дегуманизація мистецтва»\n(1925). Основні положення теорії «дегуманізації мистецтва» зводилися до\nрозподілу реального предмета і предмета мистецтва, до висування на\nперший план власне естетичного переживання художника, його відношення до\nдійсності, очищеного від особистого емоційного пафосу, від власного\nвідношення до світу. Теорія дегуманізації була висунута Ортегою не як\nрозпорядження мистецтву, а як осмислення явищ мистецтва XX ст., як\nоб’єктивний результат розвитку мистецтва взагалі.\nМетодологічні проблеми історії культури розробляв нідерландський філософ\nі історик Й. Хейзинга (1872—1945). Важливими віхами в реконструкції\nісторичних культур він вважає соціальні утопії, різного роду сподівання\nв історії цивілізації, «вічні» теми світової культури (мрія про «золоту\nдобу», буколічний ідеал повернення до природи, євангельський ідеал\nбідності, що корениться в давніх шарах культури, лицарський ідеал, ідеал\nвідродження античності і т. ін.). Особливе значення у виникненні і\nрозвитку світової культури Хейзинга надає грі. У першу чергу це\nстосується тих епох, у які поезія ще широко вписувалася в контекст життя\nсуспільства, і який він протиставляє сучасному буржуазному суспільству з\nйого поверховою , масовою за своїм характером культурою, що уніфікує.\nКриза сучасного мистецтва обумовлена, на його думку, прагненням вийти за\nмежі того, що пізнається розумом.\nЯвище масової культури в ХХ ст. характеризує істотні зрушення в умовах\nжиття сучасного суспільства й у механізмах сучасної культури: поява і\nрозвиток засобів масової комунікації, індустріально-комерційний тип\nвиробництва і розподілу стандартизованих духовних благ, відносну\nдемократизацію культури, підвищення рівня освіченості мас, збільшення\nчасу дозвілля і т. п. Використання в сучасному суспільстві засобів\nмасових комунікацій перетворює культуру в галузь економіки, тим самим\nперетворюючи її у так звану «масову культуру». Через систему масових\nкомунікацій масова культура охоплює переважну більшість членів\nсуспільства, орієнтує і підкоряє собі всі сторони людського існування,\nпретендує на охоплення культури усього світу, на його культурну\n«колонізацію». Серійна продукція масової культури має низку специфічних\nознак: примітивність характеристики відносин між людьми; зведення\nсоціальних конфліктів до сюжетно цікавих сутичок «гарних» і «поганих»\nлюдей; розважальність, кумедність, сентиментальність, орієнтованість на\nпідсвідомі інстинкти; формування в споживача продукції масової культури\nспраги володіння, почуття власності, національних і расових забобонів,\nкульту успіху, культу сильної особистості і, водночас, культу\nпосередності і т. п. Ці й інші ознаки характеризують кризовий стан\nкультури ХХ ст. у цілому, але їхня концентрація в масовій продукції\nдуховних благ утворює нову якість. Масова культура стверджує в сучасному\nсвіті тотожність матеріальних і духовних цінностей, які в однаковій мірі\nвиступають як продукти масового споживання. У цих умовах продукція\nмасової культури стає засобом оброблення масової свідомості. При\nзагальній орієнтації на масу механізм дії масової культури здійснює\nчітке розшарування духовної продукції за типами споживачів, тим самим\nздійснюючи соціальну стратифікацію суспільства. Масова культура має\nдвоїстий характер. Через систему масових комунікацій мільйони людей\nодержують можливість ознайомитися з творами мистецтва, але водночас\nтвори, що тиражуються цією системою, втрачають якість істинності, стають\nсхожими на побутовий інвентар, ужиток якого не потребує концентрації\nдуховної енергії. Тим самим відбувається девальвація духовних цінностей.\nПеретворення в 1960—1970-ті рр. у контексті масової культури мистецтва у\nвидовище, у розвагу супроводжувалося виникненням множини різноманітних\nпроявів поп-арту: «нової реальності» (синтезу оп-арта із супрематизмом);\n«кінетичного мистецтва» (мистецтва об’єктів, що рухаються); хеппенінгу\n(демонстрації дії з предметами), що виник на базі «мистецтва дії»\n(ташизму); «мінімального мистецтва» і т. п. форм репрезентації масових\nкомунікацій, що призвели до втрати змісту унікальності й одиничності\nтвору мистецтва. Ця ситуація втрати мистецтвом свого старого\nтрадиційного змісту осмислюється культурологами, філософами і\nмистецтвознавцями як явище модернізму (франц. modernisme, від лат.\nmoderne — новітній, сучасний).\nТермін «модернізм» хоча і використовується широко для позначення явищ\nсучасної культури, свого точного значення ще не набув, так само як не\nокреслені і часові рамки цього явища. Незважаючи на теоретичні\nсуперечки, що ведуться мистецтвознавцями, культурологами і філософами\nщодо цих проблем модернізму, проте, можна виділити низку загальних\nознак, що характеризують це явище і надають йому рис епохального, що\nпозначає певний етап у розвитку світової культури. Найважливішою рисою\nмодернізму як етапного й епохального явища в культурі є войовниче\nзаперечення традиції, виробленої культурою Нового часу і відповідним їй\nтипом буржуазного суспільства. Це призводить до того, що на місце\nхарактерної для цього суспільства міщанської моралі стає естетський\nаморалізм, на місце естетики марних в умовах духовної кризи ХХ ст.\nідеалів, залучених із художньої культури античності і Відродження —\nестетика неподобства. Стара віра в «вічні істини» замінюється оберненою\nілюзією помилкової свідомості — релятивізмом, відповідно до якого істин\nстільки ж, скільки думок, «переживань», «екзистенціальних ситуацій», а в\nісторичному світі — кожна епоха і культура мають свою неповторну «душу»,\nособливе «бачення», свій замкнутий стиль, не пов’язаний ніяким загальним\nхудожнім розвитком з іншими стилями, однаково цінними і просто рівними.\nІсторично провісником модернізму явилося мистецтво авангарду, генетично\nпов’язаного з періодом творчих експериментів рубежу ХIХ—ХХ ст., початих\nімпресіонізмом. Тому нерідко модернізм хронологічно зв’язують із появою\nімпресіонізму, що не виглядає, безумовно, правильним. Скоріше, якщо\nприйняти дане Х. Ортегою-і-Гассетом визначення модернізму як нового\nмистецтва, що «складається цілком із заперечення старого», то\nхронологічний початок модернізму співпадає із формуванням безпредметного\nмистецтва. Почасти сюди можна залучити напрямки, що сформувалися під\nвпливом постімпресіонізму — фовізм, кубізм, експресіонізм. Вони ще не\nзаперечують остаточно старе мистецтво, але вже мають у зародку цю\nможливість. Тут же, у точці початку модернізму, виявляється його глибоко\nсуперечливий характер. Існує величезна різниця між духовною напругою\nйого творців, їхнім своєрідним мистецтвом, що передчуває безодню\nдуховної катастрофи ХХ ст., і тими наслідками, що таїли в собі відкриті\nними можливості, зокрема каламутним потоком масової культури, що\nдевальвує саме ті цінності, на які спиралися засновники модернізму.\nНаслідки ці були необхідним, хоча і не без абсурдності, висновком із\nприйнятих передумов. Кожне нове покоління художників-модерністів\nнеминуче відверталося від своїх попередників, заперечувало їхні\nдосягнення, що неминуче призводило до руйнації цінностей самого\nмодерністського мистецтва, яке логічно закінчилося виродженням\nмодернізму в масову культуру. Художник-бунтар, одинак, аутсайдер початку\nмодерністського прямування стає в його кінці цілком респектабельним\nелементом економічного і культурного побуту капіталістичного\nсуспільства. До середини ХХ ст. величезна машина спекуляції і реклами\nпідкоряє собі художнє життя. Гра на висування модних шкіл і напрямків,\nщо змінюють один одного, стає схожа на гру на біржі, коли ідейні,\nзмістовно-образні або формотворчі мотиви мистецтва стають безнадійним\nанахронізмом, відступають на задній план або зовсім піддаються\nПсихологія модернізму пов’язана з відчуженістю людини, що породжується в\nтехнократичному суспільстві, побудованому за принципом супермашинної\nсистеми, подібної функціонуванню агрегату. Ця психологія, безперечно,\nпов’язана з епохальними відчуттями самітності, песимізму,\nмаргінальності, туги і безвихідності. Доля мистецтва модернізму виражає\nглибоке протиріччя сучасної буржуазної цивілізації — панування\nвеличезної маси мертвої абстрактної праці над світом конкретних\nспоживчих цінностей і якісно різноманітної роботи людей, родинної\nмистецтву старих епох. Модернізм стає почасти логічним наслідком цієї\nситуації, почасти — реакцією на неї і індивідуалістичним протиставленням\nїй. Звідси випливають дві важливі риси культури модернізму: гіпертрофія\nсуб’єктивної волі художника як органа тієї родової суб’єктивності\nлюдської культури, що була виявлена як нова якість культури ще на зорі\nмодернізму; і руйнація ідеальних меж суб’єкта під тиском безглуздого\nходу речей, вираженого масовою культурою, що вкладає ту суб’єктивність,\nяка плекається художником, у прокрустове ложе споживчих груп, типів,\nстратів і т. п. Плини модернізму тому постійно коливаються між скрутами\nбунта і відновленням жорсткої дисципліни нормативних естетичних систем;\nабстрактним новаторством і поверненням до архаїчних традицій;\nірраціональною стихією і культом мертвого раціоналізму. У природі\nмодернізму лежить постійна зміна його умовних знаків, образотворчої\nмови, що породжується «сублімацією» рефлексії, яка відхиляє всяке\nприпинення в постійній зміні моделей «сучасності». Тому в різні моменти\nрозвитку модернізму ті самі форми можуть бути то непристойністю, що\nвідхиляється, то останнім словом моди, що демонструє «витончений смак».\nНавіть точне зображення реальності стає в такому контексті елементом\nмодерністського мистецтва, що перетворює таке зображення в умовний знак\nіронії над минулою традицією або у відчуження безпредметництва. Подібні\nколивання мають як наслідок великий ступінь атомі-зації суспільства,\nподіл його на відособлені, замкнуті групи, страти, прошарки,\nсубкультурні співтовариства, у межах яких визрівають свої самодостатні\nсистеми цінностей, що не зв’язуються в єдине ціле, та й не прямують до\nцього. Протиставленість модернізму культурній традиції і його внутрішня\nсуперечливість, яка не дає можливості осмислити його як щось цільне і\nсамодостатнє, призводить до того, що критика модернізму ототожнює його з\n«антикультурою», сповненою певного демонічного і споконвічно злобливого\nнаміру. Але це, зрозуміло, не так. Модернізм не містить цього наміру у\nсвоїх програмах, генетично пов’язаних із кардинальними проблемами\nрозвитку культури, і є конкретно-історичною, обумовленою певною\nсуспільною і культурною ситуацією реакцією на ці проблеми і пошуком\nшляхів їхнього розв’язання. Іманентний розвиток соціокультурної\nситуації, так само, як і накопичення внутрішньої суперечливості і\nпроблемності модернізму, природно призводить до його логічної й\nМодернізм, що склався у ХХ ст., поривав із культурно-історичною\nтрадицією і ринувся історію культури творити наново згідно з власними\nпрограмами і проектами, повторив собою досвід європейського мислення в\nцілому: він сам перетворився у певну художню традицію і зайняв\nвідповідне місце в історичній періодизації культури. Тим самим, як\nстадіальна характеристика історичного процесу, він вичерпав себе і\nвідкрив у такий спосіб новий період історії культури.\nПерші симптоми цього нового періоду були зафіксовані в середині 1970-х\nроків. Новий період одержав назву постмодернізму (лат. post — після і\nmodernisme — модернізм). Цей широкий культурний плин кінця ХХ ст.\nпов’язано з умонастроєм «утоми», із розчаруванням в ідеалах і цінностях\nВідродження і Просвітництва з їхньою вірою в прогрес, торжество розуму,\nбезмежність людських можливостей і одночасно — в ідеалах модернізму з\nйого пафосом радикалізму, ентузіазму, діяльності й спрямованості до\nутвердження нових, штучно вироблених, спроектованих цінностей.\nПостмодернізм характеризується «ентропійним» станом культури,\nвідзначеним есхатологічними настроями, естетичними «мутаціями»,\nвзаємопроникненням стилів, еклектичним змішанням художніх мов,\nвторинністю образів, іронічним відношенням художника до них і\nсамоіронічним — до себе. Авангардистській установці на новизну\nпротистоїть у постмодернізмі прагнення включити в контекст сучасного\nмистецтва весь досвід світової художньої культури шляхом її іронічного\nцитування і коментування. Рефлексія з приводу модерністської концепції\nсвіту як хаосу виливається у практиці постмодернізму в досвід освоєння\nцього хаосу як гри, перетворення його в середовище існування людини і\nкультури. Культурологи трактують постмодернізм як культурний символ\nпостіндустріального суспільства, зовнішній прояв глибинних трансформацій\nсоціальних домовленостей, що проявилися в тотальному конформізмі,\nпередчутті «кінця історії», естетичному еклектизмі, моральній\nамбівалентності особистості, її есхатологічній тузі і панічному стані.\nМистецтвознавці розглядають постмодернізм як новий художній напрямок, що\nвідрізняється від модернізму поверненням до ідеалів краси як реальності,\nрозповідності, сюжетності, гармонії. Постмодернізм у мистецтві означає\nвідхід від модерністського екстремізму і нігілізму, повернення до\nтрадицій, акцент на комунікативній ролі твору мистецтва й осмисленні\nдосвіду модернізму як однієї з традицій у ряді інших, що історично\nзмінювали одна одну.\nЕстетика постмодернізму підтверджує плюралізм цінностей, що неминуче\nведе до внутрішньої трансформації категоріальної системи класичної\nестетики. Постмодерністська естетика принципово антисистематична,\nадогматична, далека від замкнутості концептуальних побудов. Красота як\nвираження прекрасного в постмодернізмі трактується як сплавлення\nчуттєвого, концептуального і морального. Красота інтелектуалізується.\nЦентральне місце в ідеології постмодернізму займає іронія, що стає\nсмислоутворюючим принципом мистецтва. Мистецтво в цілому розуміється як\nєдиний безконечний текст, створений сукупною творчістю. Тим самим\nсуб’єкт як центр модерністської системи уявлень про мистецтво і джерело\nтворчості розсіюється в єдиному просторі—часу історії як нескінченного\nпроцесу творчості й у той же час — єдиного суб’єкта-творця, що створює\nцей безконечний текст. Звідси випливає еклектизм художніх засобів, що\nсвідомо культивується худож-никами-постмодерністами, які іронічно\nвідтворюють «фристайл» історії, в якому переважають принципи\nмаргіналізму, відкритості, описовості, безоціночності. Тим самим,\nнезважаючи на повернення, як здається, до класичних традицій,\nпостмодернізм зовсім не відтворює їх і властиві їм системи цінностей.\nАнтитеза «високе — масове мистецтво» не актуальна для постмодерністської\nідеології. Постмодерністські художні експерименти стирають межі між\nтрадиційними видами і жанрами мистецтва, беруть під сумнів ідеї\nоригінальності творчості, мистецтва як індивідуального акта творення,\nведуть до поступового перетворення мистецтва в частину дизайну. Перегляд\nкласичних уявлень про творення і руйнацію, порядок і хаос, серйозне і\nігрове в мистецтві постмодернізму свідчить про свідоме переорієнтування\nз класичного розуміння художньої творчості на конструювання артефактів\nметодом «склейок», «аплікації».\nСьогодні терміном «постмодернізм» позначають дуже широке коло явищ\nсучасного художнього життя від так званого соц-арта, що виник як пародія\nна соціалістичний реалізм (Комар і Меламуд), до естетизації кича, який\nподають собою візуальні покидьки масових комунікацій, що стають\nпредметом іронії в сфері фахового мистецтва. Вже в цій «усеїдності»\nпостмодернізму виявляються властиві йому аксіологічні зсуви убік\nтолерантності і екологізму, що обіймає собою прояви всього живого —\nлюдини, природи, космосу, Всесвіту, — антиієрархічності і культурного\nрелятивізму, що підтверджує різноманіття, самобутність і рівноцінність\nусіх граней творчого потенціалу людства. Внутрішня структура\nпостмодернізму на сьогодні є не визначеною. Певне — це початок нової\nвеликої епохи розвитку художнього процесу, нового великого синтезу, що\nсягає в перспективі у третє тисячоліття. Ми зараз стоїмо лише в самому\nйого початку. Криза естетичної думки Новітнього часу пов’язана із\nзагальним контекстом кризи європейської культурної традиції в XX ст.\nВона пов’язана із тими корінними змінами у світогляді, що стали\nможливими після усвідомлення завершеності епохи Нового часу, девальвації\nвідродженського типу гуманізму, глобальної екологічної кризи.\nРізноманітні і суперечливі естетичні концепції XX ст. свідчать про те,\nщо людство стоїть перед проблемою складання нової картини світу, основні\nконтури якої визначаться вже в XXI ст. Певне, туди ж сягають і\nузагальнюючі естетичні системи, коренями яких послужать розглянуті ідеї\nестетиків і художників XX століття.\nПричини інфляції (реферат)\nСтворення системи моніторингу соціально-політичних процесів в Криму (автореферат)


Дешевые авиабилеты в Дюссельдорф | Aviagid.com.ua\nКопенгаген - Дюссельдорф\nДюссельдорф - Копенгаген\nвід 3435.98 UAH\nПрямі дешеві рейси з Копенгаген Дюссельдорф\nРезервуйте дешеві польти з та з Aviagid.com.ua за найнижчими цінами. Ми пропонуємо авіаквитки як дешевих авіакомпаній, таких як Wizzair, Ryanair , так і квитки традиційних авіакомпаній. В інформаційному графіку прямих польотів надається інформація про дешеві прямі авіапольти, які організуються з та Дюссельдорф. Надані графіки авіакомпаній допомогають легко спланувати свою поїздку і знайти найдешевші рейси з та Дюссельдорф. Знаючи розклад дешевих авіакомпаній з та , пошук дешевих рейсів можливо зробити більш точним. Вибираючи дешеві польоти, Aviagid.com.ua радить звертати увагу на графіків польотів дешевих авіаліній, таких як Ryanair і Wizzair. Як правило, недорогі авіакомпанії організують дешеві рейси на протязі робочого тижня, тому при пошуці дешевих квитків на літак, важливо ориєнтуватися на дешевші польоти на початку і в кінці тижня. У надії купити дешеві авіаквитки, рекомендується резервувати їх не пізніше ніж 6-8 тижнів до дати вильоту дешевих авіакомпаній.\nРейси з: Копенгаген, Данія\nРейси в: Дюссельдорф, Німеччина\nАеропорти: Dusseldorf, Niederrhein\nНайкращі пропозиції оренди у Дюссельдорф


Відеореєстратор на власне авто – не примха - franyk.com\nВідеореєстратор на власне авто – не примха\nВідеореєстратор на власне авто – не примха, а життєва необхідність\nСучасний світ сповнений активністю, рухом, швидкістю. Всі постійно поспішають, біжать, їдуть, летять.\nДоволі важко у такому шаленому ритмі життя завжди залишатися сконцентрованим, зосередженим та уважним. І ніколи не варто бути стовідсотково переконаним, що ситуація під повним контролем.\nОсобливо небезпечною завжди була і залишається дорога. Жоден водій і жоден пішохід не можуть бути впевнені у своїй абсолютній безпеці, адже людський фактор є основним у переважній більшості нещасних випадків на трасах нашої держави. Тому саме відеореєстратор для автомобіля стане найкращим помічником кожному водію у вирішенні спірних ситуацій та пошуку винних. Відеореєстратор на сьогоднішній день є не примхою й цікавою забавкою, а життєвою необхідністю.\nЗвісно ж, як і будь-яка техніка, відеореєстратори відрізняються один від одного як за ціновим показником, так і за технічними характеристиками.\nНа що варто звернути особливу увагу під час вибору відеореєстратора, щоб не переплатити і не помилитися?\nНайоптимальнішою є діагональ дисплею від 2,5", оскільки на ньому краще працювати з налаштуваннями меню і детальніша картинка дороги в цілому. Обов’язково відеореєстратор повинен мати при цьому великий кут огляду – від 120 градусів і вище, що гарантуватиме попадання у кадр більшої частини дороги.\nОб’єм карти пам’яті\nОб’єм карти пам’яті відеореєстратора повинен бути щонайменше 32 Гб, оскільки якісне відео потребуватиме багато місця, тому тут розмінюватися на менше не варто.\nРоздільна здатність відеореєстратора прямо впливає на якість зображення, тому найкращий варіант – це FullHD. Разом з тим слід уважно придивитись до показників матриці, для якості відео у справжньому FullHD найменший показник матриці може бути 2 Мп, а все, що менше, не зможе видати якісне зображення.\nСеред додаткових параметрів, якими оснащують відеореєстратори, не всі є однаково потрібними. Найнеобхідніші – це, в першу чергу, нічний режим зйомки або ж інфрачервоне підсвічування, HDMI – вихід для перегляду відео на телевізорі чи зовнішньому моніторі, автоматичний запис відео та автономна робота пристрою на власному акумуляторі.\nУ жодного водія не повинно виникати питання – чи потрібен мені відеореєстратор. Адже, він вкрай необхідний. Єдине питання, яке повинно бути у водія – який саме відеореєстратор обрати для себе. Оскільки, це саме та річ, яка може допомогти у потрібну хвилину.


Ø свідоцтво торговельної точки в органі місцевого самоврядування за місцем здійснення торговельної діяльності;\nØ дозвіл на початок роботи в органах пожежного нагляду;\nØ дозвіл на початок роботи в органах державної санітарно-епідеміологічної служби.\n1) наказом Міністерства зовнішніх економічних зв’язків і торгівлі України від 08.07.96р. №369 «Про затвердження Правил роботи дрібно роздрібної торговельної мережі»;\n2) постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.01р. №150, що затверджує «Порядок видачі органами державного пожежного нагляду дозволу на початок роботи підприємства та оренду приміщень»,\n3) постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.99р. №1109, що затверджує «Положення про державний санітарно-епідеміологічний нагляд в Україні».


Українська Національна Асамблея-Українська Народна Самооборона (УНА-УНСО), харківський осередок | Справжня Варта\nЖанна Титаренко | П'ятниця, 13 серпня 2010, 21:28\nНа всеукраїнському рівні УНА-УНСО очолює видатний український діяч, син легендарного командарма УПА Романа Шухевича Юрій Шухевич\nСтосовно керівництва місцевої філії УНА-УНСО, то її очолювали різні діячі, зокрема, Володимир Струков, Борис Дороднов та інші. Найбільшої потуги та популярності в Харкові місцева організація УНА-УНСО досягла в середині 90-х років минулого сторіччя, коли її очолював Олесь Бабій (уродженець міста Рівного). До речі, його заступником був відомий представник УНА-УНСО, нині голова Київської міської організації УНА-УНСО Ігор «Тополя» Мазур (на фото). Зараз харківський обласний осередок очолює Ігор Каменюк.\nЗа час діяльності УНА-УНСО на Слобожанщині було проведено низку заходів, зокрема на допомогу страйкарям-підприємцям Центрального ринку.\nДобровольці УНА-УНСО, в тому числі й харківського осередку, брали участь у бойових діях в багатьох гарячих точках колишнього Совєтського союзу. Багато хто був відзначений бойовими нагородами тих держав. Один з них і харків’янин Олег Челнов. Він був нагороджений вищим орденом Чеченської республіки Ічкерії “Честь Нації” (посмертно), і його іменем була названа одна з вулиць Грозного.\nУ 1996 році на довибори до Верховної Ради в одному із харківських округів брав участь відомий правозахисник, тодішній голова політичної референтури УНА Анатолій Лупиніс, який у свій час був легендою правозахисного руху в Україні.\nУ 1996 році на десятиріччя Чорнобильської трагедії члени УНА-УНСО брали участь в акції протесту Білоруської опозиції. Семеро учасників тієї акції було заарештовано, і вони відбули різні строки покарання у білоруських в’язницях. Двоє з них харків’яни Сергій Потапов і Андрій Дригайло.\nУ 1997 році деякі представники УНА-УНСО спромоглися потрапити до районних рад міста Харкова.\n30 червня цього року відбувся ювілейний з’їзд УНА присвячений 20 річчю створення партії. На ньому були присутні і делегати від Харківщини.\nУНА-УНСО особливо не вбачала і не вбачає в інших національних утвореннях своїх безпосередніх союзників, вважаючи їх загалом бездієвими.\nЗа час своєї діяльності УНА-УНСО надала поштовх новій філософії українського націоналізму, що не завжди збігалася з традиційними націоналістичними засадами. Деякі епатажні заходи та акції не завжди і не у всіх знаходили розуміння та підтримки.\nЧого варта хоча б ідея українського імперіалізму з лозунгом “Від Сяну до Сяну”. Тим не менш, Українська Національна Асамблея завжди вела перед щодо заходів та дій, спрямованих на утвердження Української держави у світі.


Тренування HIIT можуть бути не найкращими для схуднення - Відгуки - 2021\nЯкщо ви такі, як ми, просто думка про HIIT змушує вас потіти. HIIT, короткий для високоінтенсивних інтервальних тренувань, швидкий - зазвичай 10 хвилин або менше, але болісний.\nМи все-таки робимо це, тому що нам сказали, що HIIT - це найкращий спосіб спалити калорії, схуднути та отримати більш здорове серце. Метаболічні адаптації до короткотермінових інтервальних тренувань з високою інтенсивністю: Маленький біль за багато виграшів? Мартін Дж. Гібала, 1 та Шон Л. Макгі2. 1 дослідницька група вправ з метаболізму, кафедра кінезіології, університет МакМастер, Гамільтон, Онтаріо, Канада; і 2 кафедри фізіології, Мельбурнський університет, Мельбурн, Вікторія, Австралія. Але нове дослідження показало, що HIIT не є більш ефективним, ніж постійні тренування середньої інтенсивності (MICT), коли мова йде про схуднення. Це просто те, що з HIIT ви швидше спалюєте калорії, так що ви можете піти з роботи на коротший час.\nІншими словами, інтервальні тренування не є значно ефективнішими, ніж, скажімо, тривалий біг. Насправді тривалий біг насправді може призвести до більшої втрати жиру, ніж інтервальна підготовка - якщо це триватиме досить довго, щоб спалити більше калорій. Дивовижні новини, правда?\nЯкщо ви натиснуті на час і хочете серйозно зайнятися серйозними зусиллями, дотримуйтесь HIIT - за 10 хвилин ви спалите набагато більше калорій, ніж 10-хвилинний пробіг. Але якщо у вас є час і ви не готові померти (або принаймні відчуваєте, як смерть), біг або довга прогулянка, прогулянка на велосипеді, плавання або все, що збільшує серцебиття - все одно може допомогти вам працювати над досягненням цілей щодо схуднення.\nCopyright 2021 \_ HIIT може бути не найкращим вправою для схуднення...


Новини 7 липня 2016, 13:27 2018-08-29T02:24:45\nПрезидент України Петро Порошенко планує в рамках саміту НАТО зустрітися з лідерами країн “великої п’ятірки”, щоб обговорити безпеку й реформи в Україні.\nПро це повідомив сам Президент після зустрічі з держсекретарем Сполучених Штатів Америки Джоном Керрі. До “великої п’ятірки” входять США, Німеччина, Франція, Італія і Велика Британія. За словами президента, у Варшаві Україна разом з міжнародними партнерами спробує “примусити Росію до деокупації” Криму і Донбасу.\n“В Україні очікують, що за результатами зустрічі в форматі саміту НАТО, зустрічі у форматі НАТО — Україна, Велика п’ятірка плюс Україна, ми скоординуємо заходи подальшого забезпечення примусу Росії до повної імплементації мінських домовленностей та початку деокупації Криму”, — заявив Президент Петро Порошенко.\n“Вирішити конфлікт можна тільки через імплементацію мінських угод, це припинення вогню, доступ ОБСЄ, повернення заручників, проведення виборів, повернення суверенітету України”, — додав він.\n“Через важкі рішення, які прийняв Порошенко, економіка України зростає. Це індикатори позитивних змін, що випливають із важких політичних рішень”, — підкреслив він.


Вклонимося Кобзарю - ОШ № 16 - Новости учебных заведений - Управление образования г. Горловка\nСреда, 19.09.2018, 08:17\nІ знову березень…І знову линуть до нас думи геніального українського поета, Кобзаря, Пророка. Традиційно український народ у цей весняний час звертається до постаті Тараса Шевченка, до постаті, яка у своїй величі була, є і залишається ні з чим не зрівняною, невичерпною для людського подиву.\nРоковини цієї феноменальної людини спонукали учнів і вчителів загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 16 провести Шевченківський тиждень в рамках міських заходів.\nВідкрився він радіолінійкою «Вклонимося Кобзарю», яку підготували учні 10 класу. Кожен клас випустив стіннівки, присвячені життю та діяльнсті поета.\nДля учнів 5-7 класів був проведений конкурс читців поезії\nТ. Шевченка. Кращими виконавцями стали: Бондаренко Микита (5 клас), Волошина Анна (5 клас), Іванова Євгенія ( 5 клас), Шиленко Олександр (7 клас).Всі вони були нагороджені грамотами.\nТвори геніального поета ніколи не бувають прочитані до кінця. Що більше пізнаєш справжнього Шевченка, то більше в його творах знаходиш незвіданого. Його феномен залишається до кінця не пізнаним. Тому учні 10-11 класів досліджували прозову творчість і показали це у своїх проектах. Кращі проекти представили: Фоменко Валерія (11 клас), Вініченко Анастасія (11 клас). «Шевченко – це Україна, Україна – це Шевченко».\n«Моя дорога до Шевченка починається з дитинства, коли бабуся наспівувала мені перед сном рядки з шевченкових творів «Садок вишневий коло хати», «Думи мої, думи мої», «Зацвіла в долині». Це рядки із кращого твору – роздуму «Я відкриваю Шевченка», учениці 10 класу Кропецької Ольги.\nУчні 9 класів підготували презентацію «Світова слава Кобзаря» під керівництвом учителя української мови та літератури Жарової О.С., яка супроводжувалася ліричними піснями на слова Т. Шевченка у виконанні Кіндякової Тетяни, учениці 9 – А класу.\nТакі заходи виховують любов і повагу до літературної спадщини, яку нам залишив поет, традицій нашого народу, а також справжніх патріотів нашої славної України.\nПетренко О.Б., учитель української мови та літератури ЗОШ №16\nКатегория: ОШ № 16 | Добавил: Администратор (22.03.2012)


ПіКа - Пиріг з фаршем\nЖенитьба это, когда желание каждый день иметь свежую рубашку, затмевает тот факт, что она немного смирительная\nДавненько не брала я в руки шашки! (с) Часу не вистачає катастрофічно, тому сьогодні рецепт, якій виручить завжди, коли обмаль часу. Пиріг з фаршем – ситно, смачно, і дуже швидко, я роблю завжди половину порції.\nНа форму діаметром 24см:\n500гр. фаршу (курячий, свинний, мішаний)\n1 цибулина велика\n2 ст.л. томатного соусу\n100гр. твердого сиру\nДля начинки підсмажуємо цибулю і часник, додаємо фарш і соус, солимо, перчимо за смаком і обсмажуємо до готовності фаршу, перекладаємо в миску, додаємо тертий сир, порізану зелень за смаком і бажанням.\nДля тіста все змішуємо до однорідності. Форму прокладаємо пергаментом, краще взяти роз’ємну, виливаємо половину тіста, викладаємо всю начинку і закриваємо все тістом. Випікаємо при180С 30-40 хвилин. Подаємо відразу, найкраще з зеленим салатом чи салатом з овочів.


Більше місяця продовжується довгострокова акція протесту громадян проти свавілля влади, за достойне життя українського народу, за краще майбутнє для України, але віра народу в перемогу не згасає, а зростає. І люди стоять з великою вірою, що Господь благословляє цю мирну безкровну боротьбу. І проявом Господньої любові є незвична для грудня м’яка і відносно тепла погода, яка тримається впродовж усього часу мирного протистояння народу проти безчинства влади. Так Господь оберігає людей, щоб учасники в більш зручних умовах могли перебувати цілодобово такий довгий час на відкритому повітрі.\nНехай Господь благословляє кожного, хто повстає не з власної вигоди, а за спільне вільне і гарне майбутнє для рідної землі, матері України, для всього українського народу. І ця боротьба, яку ведуть люди на Майдані в Києві і по всіх містах України, є священна, тому відступати не можна.\nБрати і сестри...\nБрати і сестри, не лишаймо\nСвященну нашу боротьбу,\nБо злії сили тільки й хочуть,\nЩоб дух і волю в нас зламать. Зростаймо ж ми на дусі з вами,\nЄ ради чого тут стоять,\nІ віру нашу теж плекаймо,\nЙ приймаймо Божу благодать, Яка іде на нас із Неба\nІ сили нам вона дає,\nЙ благословення йде Господнє,\nЩоб в боротьбі не відступать. Не допускаймо в душу ми зневіру,\nБо знищить там святий вогонь душі,\nЯкий на подвиг патріотів надихає\nІ є опорою у боротьбі. Не забуваймо ж ми для чого тут зібрались,\nБо як відступимо, то не простять тоді,\nНі наші предки, ні наші нащадки,\nЙ свята земля, яка є матір’ю для всіх. У єдності у нашій – наша сила,\nВ святій любові й милості Творця,\nІ коли раз дає Господь можливість,\nНам треба йти до самого кінця.


В Ужгороді куштуватимуть “Сонячний напій” - Трибуна\n· Updated 22.04.2014\n25 квітня в м. Ужгород буде проводитись традиційний фестиваль вина і меду “Сонячний напій”. Фестиваль відбудеться на набережній в центрі міста Ужгород в рамках програми Сакура-2014, який раніше проводився в стародавніх підвалах Совинного гнізда на вул. Ракоці, де пасочники та виноділи показували свої продукційні господарства.\nВ рамку фестивалю також входить церемонія нагороди переможців фестивалю “Червоне вино”, “Біле вино”, “Десертне вино” і “Медовуха”. Цінителі та просто любителі вин можуть зацінити смак самих знаменитих виноділів Закарпаття.\nЗахід супроводжуватиметься культурно-розважальною програмою, різними атракціями, виступами самодіяльних колективів міста, разом з якими всі бажаючі зможуть заспівати улюблені закарпатські пісні.\nВхід на фестиваль минулого року коштував 5 грн. Літр вина – від 40 до 200 грн.\nЗакарпатські мітингувальники зустрілися з головою ОДА (ФОТО) В Ужгороді запалили олімпійський вогонь (ФОТО) Ректора головного вишу Закарпаття вибирали із Смоланки і… Смоланки Loading...\nTags: "Сонячний напій"Ужгородфестиваль вина\nЗалишити відповідь Скасувати відповідь\tВаша e-mail адреса не оприлюднюватиметься. Обов’язкові поля позначені *Коментар Ім’я * E-mail * Сайт Please enter an answer in digits:fifteen − five = Погода\tПогода Погода в Ужгородівологість: тиск: вітер: Погода у Мукачеві Погода у Хусті Популярне


Фініки при вагітності: чи можна фініки під час вагітності - чим корисні і шкідливі\nЗамінити звичні цукерки і шоколад під час вагітності можна фініками. Чим корисні ці сухофрукти?\nФініки можна вживати в якості перекусу, а також готувати з них корисні цукерки. Для цього необхідно очистити від кісточок, збити у блендері з курагою і інжиром, сформувати кульки і обваляти в кунжуті, який, до речі, теж корисний при вагітності.\nЧим корисні фініки під час вагітності?\nФруктоза в фініках швидко руйнується, насичуючи енергією організм, але без зміни рівня цукру в крові. До того ж, фініки дуже поживні, оскільки містять велику кількість білків, клітковини і вітамінів, які допомагають у легкій і здоровій вагітності.\nВід запору: оскільки фініки є багатими джерелами волокон, вони зберігають здорову травну систему і запобігають, пов'язаний із вагітністю, запор. Також вони швидко насичують, зменшують рівень холестерину і допомагають підтримувати здорову вагу.\nДопомагає у запобіганні вроджених дефектів: фініки є хорошим джерелом фолієвої кислоти, яка запобігає вроджені дефекти, пов'язані з мозком.\nВітамін K міститься у фініках і, як правило, діти народжуються із низьким вмістом цього вітаміну, який допомагає у розвитку кісток.\nЗапобігають анемію, так як у фініках міститься достатня кількість заліза.\nПідтримує водно-сольовий баланс: фініки містять калій, який підтримує водно-сольовий баланс, регулює кров'яний тиск і запобігає м'язові судоми. Дефіцит цього мінералу може привести до проблем, пов'язаних із нирками.\nМагній - ще один важливий мінерал, так як він допомагає у творенні зубів і кісток у дитини, і він міститься у фініках. Він також регулює рівень цукру в крові і рівень артеріального тиску.\nЧим шкідливі фініки під час вагітності?\nКорисно те, що в міру! Якщо вживати надмірну кількість цих сухофруктів, то вони можуть негативно позначитися на здоров'ї вагітної:\nСпровокувати підвищений рівень цукру в крові\nРизик розвитку гестаційного діабету\nРозпад зуба в разі поганої гігієни порожнини рота\nЯкщо у вас є якісь побоювання, рекомендується проконсультуватися із лікарем.


Новорічне шоу 10-11кл. - Сценарії свят - 1 - 4 класи - Методичний каталог - Конспекти уроків вчителя\nВ1.Ялинка сяє від прикрас,\nВ2. У школі нашій сміх і гра,\nВ1 . Добрий день всім, любі друзі,\nУ рік дві тисячі дев’ятий крокує\nВ2. І знову нам і радісно, і сумно,\nПрийшов до нас він тільки –но торік,\nВ1. Хай сяє зала сотнями вогнів,\nВ2. Зайде сюди до нас поважним кроком,\nІ скажамо ми з вами: „ З Новим роком!”\nІз новим щастям!- скажемо всім ми .\nВ1. Ми раді вітати сьогодні всіх вас в ці передсвяткові, передноворічні дні в нашому залі. Нам би дуже хотілося, щоб сьогоднішній вечір ми провели цікаво, весело, щоб запам'ятався він на цілий рік.\nУ нас є правила свої,\nСпівай, танцюй,танок веди,\nВам помилки сьогодні всі прощаються,\nСпівай-танцюй, танцюй співай.\nВ1. На початку Новорічного свята ми роздавали вам емблеми із зображенням Сніговиків і Сніжинок . Тому пропонуємо вийти сюди всіх тих, в кого є ці емблеми. По ліву сторону стає команда Сніговиків, а по праву команда Сніжинок.\nДля проведення нашого Новорічного шоу у нас є 2 команди.\nОтже розпочинаємо наше свято.\nВ2. Новорічна ніч настала\nЯк довго ми цього чекали .\nТому і просимо вас всіх,\nЩоб в залі був і шум і сміх,\nЩоб ви Діда Мороза із Снігуркою зустрічали,\nЗвучить музика. Заходить Дід Мороз і Снігурка.\nЯ ступю тихим кроком.\nА у свято веселились.\nРадо вас вітаю,\nІ дорослих, і малих..\nВ1. Отже наше Новорічне шоу можна вже розпочинати. Дід Мороз і Снігурка нас усіх привітали , тому переходимо до першого конкурсу -розминки.\n„Новорічні запитання відповіді”\nКоманди по черзі дістають запитання і дають відповіді.\n1. Чи масте ви звичку знайомитись на Новорічному святі?\n2. Чи мрієте ви закохатися у Новорічну ніч?\n3. Чи хочете ви зустріти Новий рік у лісі під сосною?\n4. Чи спостерігаєте ви, хто з гостей скільки з'їв за столом?\n5. Це правда, що ваша мрія зустріти Новий рік на Канарах?\n6. Чи часто ви прокидаєтеся після Нового року в кучугурі снігу'7\n7. Чи любите ви зустрічати Новий рік один і у темряві?\n8. Чи змогли б ви прийти на Новий рік у масці крокодила?\n9. Чи хочете ви на Новий рік пограти у дитячі ігри?\n10. Це правда, що ви мрієте в подарунок на Новий рік отримати рожевого\n11. Чи ви хочете. Що серед новорічний страв була манна каша\n12. Чи боїтеся ви заснути і захропіти за новорічним столом\n13. Чи хотіли б всю ніч танцювати?\n14. Чи могли б подарувати на Новий рік букет фіалок?\n15. Це правда, що перед кожним Новим роком ви робите татуювання на п'ятці9\n16. Чи подобається вам у новорічну ніч співати пісні під чужими вікнами\n17. Чи часто ви у новорічну ніч потрапляєте у незручне становище?\n18. Чи доводилося вам святкувати Новий рік у Індії?\n19. Чи подобається вам святкувати Новий рік у костюмі клоуна\n20. Чи правда, що з усіх напоїв на Новий рік ви віддаєте перевагу сироватці9\n21. Чи хочете ви в новорічну ніч залишитися голодним?\n22. Чи любите ви мити посуд після новорічного свята?\n23. Чи готові ви витратити усі гроші на новорічні подарунки?\n24. Чи визнаєте ви любовні пригоди у Новорічну ніч\n1. Ні. ні. І ще раз ні!\n2.Так. у мене є маленькі слабкості\n3. Що ви, я і думати про це не смію.\n4. За гроші я зможу.\n5. Я що схожий(а) на дурня?\n6. Це моє найулюбленіше заняття.\n7. Я швидше подавлюся.\n8. Не буду і говорити. Щоб ви не подумали, що я погано вихований.\n9. Як мама скаже, так і буде.\n10. А ви у лікаря давно були?\n11. Ш-ш-ш. Не розголошуйте мою таємницю.\n12. Що ж, раз на рік можна собі дозволити.\n13. Від таких питань у мене починається головний біль.\n14. Так. Хоч соромно у цьому зізнатися.\n15. Як ви могли таке подумати?\n16. Бабуся забороняє мені це робити.\n17. Гак. це вище моїх сил.\n18. Це виходить само собою.\n19. Тільки за наказом зверху.\n20. Хто вам про це казав?\n21. Коли я поїм. То багато чого зможу.\n22. Так, але рідко.\n23. Разом з вами готовий(а) на все.\n24. Так, так, і ще раз так!\nВ1. Отже з розминкою команди справилися.І ми переходимо до наступного конкурсу .\nУ фольклорі східних слов'ян здавна існував персонаж. Званий Мороз, Морозко, Морозець. Він бігав лісами і полями, стукаючи палицею по деревах від чого починалися тріскучі морози.\nЦей герой любив веселощі, святкування. Давав людям здоров'я і наснагу. А хто приходив до нього у крижану хатинку в лісі, був щедро обдарований.\nА от Снігуронька - щира східна слов'яночка, персонаж давньої казки, де була виліплена зі снігу та й ожила. Зрозуміло, що Дід Мороз охоче взяв її собі за онуку, і відтоді вони не розлучні.\nВ2. Оголошуємо „Конкурс народних казок”.\nПропонуємо пригадати вам народні казки.\nМи по черзі називаємо питання для команди ,а ви повинні дати відповіді.\nІ. Хто з героїв народної казки був хлібобулочним виробом? (колобок).\n2. Гороїня народної казки - сільськогосподарська культура, (ріпка).\n3. Хто з героїв народних казок любив приказку :"Одна голова - добре, а дві - краще"? (Змій Горинич).\n4. В якій казці герой ловив рибу оригінальним способом і що він при цьому говорив? ( „ Лисичка сестричка і вовк – панібрат” Вовк ловив рибу хвостом, примовляючи: "Ловись, рибко, велика і маленька".\n5. В якій казці брат не слухався сестру. Не виконував санітарно-гігіенічні правила і за це жорстоко поплатився?\n(Сестриця Оленка і брат Іванко)\n6. Де заховалося сьоме козеня? (в печі).\n7. Що несла Червона Шапочка бабусі? (пиріжок і горщичок масла).\n8. Де баба взяла борошна на колобка? (позамітала у коморі).\nВ1. Всі ви молодці справились із завданням.\nА оцінять вас наше журі. Поки журі підготує результати конкурсів пропонуємо послухати пісню\nХе-Хе-Хе . Невже не впізнали?Та це ж я, Баба Яга.\nЩо , не схожа? Ха-ха-ха!(поправляє зачіску).\nВ2. Як ти сюди залетіла?\nБаба-Яга (відповідає піснею на мотив «Жениха хотела»).\nК Кощею я летала вот уже много раз,\nА тут усльїшала: «Праздник!».\nЛечу и думаю, ну как же это я не помогу.\nМетлу я розвернула, но Кощею ни слова, ни гу-гу.\nНи гу-гу-гу-гу. Я просто супер.\nНа праздник летела,\nВот н залетеча.\nЯ помочь хотела,\nЩось перевелися джентельмени, обіцяв Чорт приїхати\nна таксі, а й досі немає.\nБаба - Яга. Де ти тиняєшся? Де тебе чорти носять?\nЧорт . Ну , а ти, усе святкуєш? Все гуляєш?\nЧорт. Та які там справи, все як завжди.\nТільки щось дуже холодно, давай краще потанцюємо.\nТож, позвольте, несравненная , запросити вас на «гопак».\nБаба - Яга. Тьху! Який «гопак»? Хто його зараз танцює? Це ж не модно!\nЧорт. Так позвольте ж вашу ручку. А музику нам поставте таку, щоб аж кості бряжчали...\nБаба -Яга. Ну, кирпатенький... Ну, рогатенький... Ти й затанцював!\nВ1. А зараз слово журі за перші два конкурси.\nВ2. Переходимо до наступного Музичного конкурсу\n1. Пісня про довгу подорож маленької дівчинки у шапочці. (Червона шапочка)\n3.Пісня про тварин, завдяки яким наша земля здійснює повороти навколо своєї осі. (Пісня про ведмедів)\n4.Пісня про трагічну смерть маленької комахи. (В траве сидел кузнечик)\n5.Пісня про використання посмішки у якості електрики. (Улибка)\n6.Пісня про щоденні заняття дітей на протязі 11 років. (Учат в школе)\nВ1.Заспівати пісню „ В лесу радилась елочка”\nОдна команда – промяукать\nДруга команда - прохрюкать\nВ1. Всі ви знаєте гру „Щасливий випадок”.\nЗараз ми кожній команді будемо зачитувати запитання , вам потрібно дати\nякнайбільше відповідей. Перемагає та команда, яка назве більше відповідей.\nВ2. Поки журі підведуть результати ми проведемо гру з глядачами „ Шапка діда Мороза”\nВ1. А зараз слово журі за два попередні\nВ2. Переходимо до наступного конкурсу\nМи вам роздамо листки на яких надруковано сюжетну розповідь. Ви розподілите між собою ролі , і коли ведучий буде зачитувати цю розповідь .ви повинні зіграти свої ролі.\nРозподіліть ролі: кошеня, сорока, півень, 2 курки , цуцик .\n(Текст сценки читає ведуча, актори-учасники зобра¬жують).\nСьогодні кошеня вперше вийшло з дому. Був теп¬лий літній ранок, сонце розкидало свої промені на всі боки. Кошеня всілося на ґанку і стало мружитися на сонці. Раптом його увагу привернула сорока, яка прилетіла і сіла на огорожу. Кошеня поволі сповзло з ґанку і почало підкрадатися до неї. Сорока стре¬котала без угаву. Кошеня високо підстрибнуло, але сорока фуркнула. Нічого не вийшло. Кошеня стало озиратися навсібіч у пошуках нових пригод . І тут кошеня побачило півня. Високо піднімаючи ноги, той поважно крокував двором. Потім зупинився, зало¬потів крилами і проспівав свою дзвінку пісню. З усіх боків до півня збіглися курі. Недовго думавши, коше¬ня кинулося в зграю і схопило одну курку за хвіст. Але та курка так боляче дзьобнула кошеня, шо воно нес¬тямно заволало і побігло назад на ґанок. Тут на ньо¬го чекала нова небезпека. Сусідський цуцик, припа¬даючи на передні лапи, голосно загавкав на кошеня, а потім спробував його вкусити. Кошеня у відповідь злісно зашипіло, випустило кігті і вдарило собаку по носі. Песик утік, тужливо скиглячи. Кошеня відчуло себе переможцем. Воно почало зализувати рану, нане¬сену куркою. Потім воно почухало задньою лапкою за вухом, розтягнулося на ґанку у весь свій зріст і засну¬ло. Що йому снилося, ми не знаємо, але воно чомусь увесь час смикало лапою і ворушило вусами уві сні. Так закінчилося перше знайомство кошеняти з вулицею.\nПІВЕНЬ, СОБАКА І ЛИСИЦЯ.\nПівень, Собака, Кіт ,Лисиця, сорока.\nОдин господар погано доглядав своїх собаку та півня. От вони й помандрували до лісу . Подорозі вони зустріли старого Кота , який сидів і жалібно мявкав від голоду.Їм стало шкода старого бідолагу і вони забрали його з собою. Раптом їм назустріч із лісу вилетіла сорока , побачивши нових жителів , стала голосно стрекотати , а потім полетіла розносити новину по всьому лісу .А Півень, Собака та Кіт стали шукати собі житло. Півень знайшов сіда¬ло на гілляці високого дуба. Собака і Кіт трохи нижче у дупло влізли. А поряд , недалеко від дуба жила руда лисиця, яка увесь час шукала чим би їй смачненьким поживитися. Отак би Півень , Собака і Кіт дружно вік прожили б, коли б не звичка у півня ночами співати.\nЗаспівав півень у лісі перший раз. По¬чула його голос лисиця і вилізла з нори. Заспівав півень удруге. Лисиця прислухається, з якого боку голос доноситься.\nПрибігла до дуба, та й стала думати ,як цього півника зманити та з'їсти. Вона дуже зраділа, що з'їсть півня і більше не буде голодною.\nПідняла морду вгору і стала гукати. Постукала хвостиком об дуба і чекає, поки півник до неї спуститься . А собака як плигне з дупла, як ухопить її за загривок, а півник і собі , як закукуріка, а Кіт як занявкає. Злякалась лисичка , та й утекла .На цьому й кінчилися усі лисиччині хит¬рощі. А півник із собакою були дуже раді, що побороли хитру лисицю.\nВ1. А зараз оголошуємо Конкурс Новорічних вітань.\nКомандам ми роздамо листочки з надрукованими римами .Ви складаєте Новорічні вітання використовуючи ці рими.\nВ2. А поки журі підведуть підсумки нашого Новорічного шоу ми проведемо гру з глдачами.\nВ1. Запрошуємо журі оголосити результати нашого шоу.\nВітають Дід Мороз і Снігурочка. (Роздають цукерки)\nВ1. З новим роком, друзі милі!\nВ2. Добрих справ вам, добрих друзів\nВ1. Хай любов вам серце гріє,\nВ2. Вчителям своїм бажаєм,\nВ1. Хай життя в країні стане


Визначення Крус-де-Майо »Концепція в визначенні від агенції Ольга - olga-medium.ru\nУ перші дні травня щорічно відзначається одна з найважливіших католицьких процесій. Він відомий як винахід хреста або його найпопулярніша деномінація - «Крест у травні». В даний час це свято відзначається в усій Латинській Америці.\nЗ Санта-Оленою, матір'ю імператора Костянтина, почалася традиція травневого хреста\nЦей свято є частиною літургійного календаря католицької церкви, і з ним згадується жертва Ісуса Христа на хресті.\nЗа офіційною версією, походження цієї традиції сходить до IV ст. C. Таким чином, римський імператор Костянтин мав дивне бачення: яскравий хрест і над ним кілька слів (з цим сигналом ви переможете). Після цього епізоду він наказав побудувати великий хрест, щоб захистити свою армію від нападу варварів. Після перемоги над своїми ворогами імператор звернувся до християнства і послав Олену, його матір , до міста Єрусалим, щоб знайти справжній хрест, на якому помер Ісус Христос.\nОлена, пізніше відома як Санта-Елена, знайшла кілька хрестів і перевірила, який з них був справжнім, який вона поклала на хворих людей, щоб побачити, хто з них має силу зцілення.\nКоли вмираюча жінка відновила здоров'я після того, як торкнулася одного з хрестів, Олена нарешті зрозуміла, що знайшла те, що шукала. З цього моменту починається традиція винайдення Святого Хреста.\nЗа легендою, в той же день померла Олена, вона попросила всіх присутніх, які вважали себе християнами, святкувати цей свято в день виявлення хреста.\nПартія, яка глибоко вкорінена в усій Латинській Америці\nЦе свято нагадує про розп'яття Ісуса Христа, а в Hispano-America - від 16-го століття. Однак у кожній країні вона має різні нюанси. У Гватемалі вона пов'язана з сільським світом. У Мексиці та Перу Крус де Майо має гастрономічний компонент.\nСеред парагвайців це святкується з дуже унікальним стилем: сім'ї готують вівтар лаврових листів, які прикрашають хрест, а вірні пам'ятають померлих близьких.\nУ Чилі його відзначають з часів іспанського завоювання, коли символ хреста прикрашали квітами, а віруючі молили розарій навколо них.\nУ Колумбії свято травневого Хреста відомо також як День тисячі єсусів, оскільки вірні тисячу раз вимовляють ім'я Ісуса, сподіваючись захистити його протягом року.\nВ Іспанії деякі братства демонструють свої хрести, щоб прикрасити їх квітами, а потім організовуються конкурси, щоб нагородити найкраще прикрашені.\nТеми в Крус-де-Майо


У мережу прорвався жахливий цифровий-монстр, "Синій кит" і поруч не стояв: не зводьте очей з дітей | znaj.ua\nУ мережу прорвався жахливий цифровий-монстр, "Синій кит" і поруч не стояв: не зводьте очей з дітей\nПідлітки отримують правила гри через соціальні мережі\nНебезпечна підліткова гра не на жарт налякала Естонію. Назва гри говорить сама за себе - "Зникнути на 24 години". Суть небезпечної забави в тому, щоб дитина на добу пішла з дому і заховалася так, щоб її не змогли знайти ні друзі, ні рідні.\nПро це стало відомо завдяки повідомленню естонського новинного порталу ERR.\nЗа правилами цієї екстремальної розваги, її учасник не повинен користуватися засобами мобільного зв'язку. Перемога зараховується в тому випадку, якщо дитину не змогли знайти. За даними поліцейських, підлітки отримують правила гри через соціальні мережі. Тому вона набирає популярність також і в інших країнах.\n"Молоді люди могли б подумати, в якому стані їхні батьки, скільки сил з боку державних служб відправляється на пошуки. А саме у цей час хтось дійсно може потребувати допомоги", - зазначив глава патрульної служби відділення поліції Юхан Евонен.\nТакож правоохоронці наголошують, що незалежно від обставин рідні зниклих дітей повинні якомога швидше звертатися до поліції по допомогу.\nНагадаємо, батьки, будьте пильні: на зміну "синьому кит" прийшла нова смертельна гра.\nЯк повідомляв Знай.uа у Києві засікли рогате диво: приймав "ванну", - камера зловила найцікавіше.\nЗнай.uа писав, львів'ян тероризує банда "золотих ручок": обчищають до нитки, бережіть гаманці.\nОпубліковано: 11.07 19:05\nТеги: діти, Синій кит, "Зникнути на 24 години"\n15:05 Манікюр під кулями: в Одесі обстріляли популярний салон краси, клієнтки оніміли від жаху


Герой, який завжди з нами. З давніх-давен люди мріяли про безсмертя. Вони зверталися до чаклунів, усіляких магів, намагалися створити еліксир молодості, передбачити своє майбутнє, щоб хоч якось відтягти настання останніх днів свого житгя. І, звісно, до цього часу не стала менш актуальною віра у життя після смерті. Люди сподіваються, що коли хоч не фізичне тіло, то душа продовжить своє існування.\nВоістину мав рацію англійський письменник Герберг Уеллс, сказавши: «Шерлок Холмс — це людина, яка ніколи не жила, але ніколи й не помре».\nЯким чином Артуру Конан Дойлю вдалося зробити відомим ім’я Шерлока Холмса у всіх країнах і на всіх континентах? Головний секрет, мабуть, полягає у тому, що письменник добре вивчив людей, їхню поведінку. Якщо він вже писав про дія льність детектива, він насамперед опитав сотні людей цього фаху. Він довго розмовляв із людьми, чиї справи вели детективи, до того ж він спілкувався не тільки з потерпілими через будь-чиє віроломство і брехню, а й з самими злочинцями. Конан Дойл детально вивчав обставини, які підштовхнули особистість на злочин. Ось чому в його творах все, як у житті, вони цілком вірогідні. Наприклад, новели «Строката стрічка», «Блакитний карбункул».\nУ першій новелі злочинець вбиває свої жертви за допомогою змії, яке вповзає у кімнату жертви через душник. Перш ніж ввести у свій твір опис дій злочинця, пов’язаних зі змією, Конан Дойль брав участь в експериментах. І виявилося, що, справді, можна зробити так, що змія подушнику може потрапити в потрібне для дресирувальника місце. При цьому письменник вивчив звички змій, усе, до дрібниць: чи може змія бути активною у нічний час, що їсть, як поводиться в умовах замкнутого простору, чи видає вона будь-які звуки, наближаючись до жертви. Всі ці знання Конан Дойль «передавав» Шерлоку Холмсу. На життєвих фактах побудований і сюжет «Блакитного карбункула». Розповідь будується на фантазії автора, але вводячи у розповідь історію з гусаком, Конан Дойль перевірив, чи можна насправді примусити гусака проковтнути дорогоцінний камінець і яким чином повернути його.\nСаме ретельна підготовка матеріалу сприяла успіху таких оповідань, як «Спілка рудих», «П’ять зерняток апельсина», «Чоловічки, які танцюють…» Ці оповідання із зацікавленістю читали в XIX—XX століттях. А зараз оповідання Конан Дойля читають так, наче вони нещодавно написані. їх можна перечитувати багаторазів, і це заняття ніколи не набридає. І навіть Інтернет не буде спроможний суперничати з традиційною книгою, автором якої є Артур Конан Дойль.\nТакий персонаж, як Шерлок Холмс, — взагалі поза часом. Він бажаний гість у кожній родині. Обезсмертив письменник не тільки Шерлока Холмса і його помічника доктора Ватсона, а й потворну істоту — собаку Баскервілів. У повісті йдеться про те, як злочинці хотіли заволодіти спадком Генрі Баскервіля. Для цього вони використовують старовинну легенду про страшного пса, який лякає усіх представників роду до смерті. Конан Дойль не загострює увагу читача на жорстокостях і насильстві, однак дуже уважно розглядає соціальні умови злочину. Історія з собакою — не просто плід уяви письменника. В основу сюжету лягли реальні події. Створюючи повість, Конан Дойль спирається на документи, детально вивчає місцевість, де відбуваються описані ним події, традиції, звичаї людей, що там мешкають. Шерлок Холмс, розслідуючи злочин, наче тягне нитку, яка перетворюється на клубок різноманітних знань, і цей клубок виводить детектива до заповітної мети.\nХоча твори про Шерлока Холмса присвячені боротьбі зі злом, вони залишають сиплий слід у душі читача. Створені Конан Дойлем, вони добрі, вселяють в людину оптимізм. Після першого прочитання того чи іншого твору Шерлок Холмс стає другом читача назавжди. Цю людину з прищуреним мудрим поглядом, яка грає на скрипці, коли є час, хочеться наслідувати. А фраза Шерлока Холмса — «Це елементарно, Ватсоне» — стала безсмертною.