до реабілітації після реабілітації\n- Привіт Аня! Розкажи, будь ласка, трохи про себе, як ти примудрився потрапити в цю проблему? (Алкоголь і наркотики)\nПривіт! Напевно, як більшість підлітків, з ранніх років я почала до пізньої ночі тинятися по вулицях, мої друзі були старші за мене, і вже багато пробували в житті.\nУ 11 років я вперше спробувала алкоголь, напилася горілки з компанією хлопців на свій день народження. Відчувши, що стала своєю в дошку, я продовжувала в тому ж дусі. Щоб було різноманітніше почали пробувати наркотики: спочатку просто травичку курили, потім вже десь в 14 років справа дійшла і до героїну.\nСпробувавши вколотися один раз, мені вже важко було зупинитися. Якщо все разом скласти, то вживала я наркотики близько 15 років. Промовляючи цю цифру самої зараз стає страшно!\n- А чи є в твоїй родині залежні люди? І як на тебе впливали школа, сім'я і друзі?\nТак є. Я живу з мамою і вітчимом, який прийшов до нас в сім'ю, коли мені було 5. Спочатку все було нормально, поки вони не почали влаштовувати вдома посиденьки. Пам'ятаю, їм було весело: друзі, сусіди, гітара, пісні. Потім все це поступово почало переростати в запої, загули. Зараз моя мама сильно хвора алкогольною залежністю.\nНе скажу, що вона одна винна в тому, що її дочка стала такою, але на мене відбилося її життя, постійне в дурмані. Я мимоволі стала сприймати алкоголь за нормальну РІДИНУ, настільки звикнувши бачити її вдома.\nC такою атмосферою в родині можна вже здогадатися, як у мене просувалися справи в навчанні. Ніяк! Ледве ледве закінчила її з атестатом в 13 трійок. Вдома пили, я гуляла, ночувала у хлопців, не про які уроки і мови бути не могло. Я кожен день пропадала, вирішуючи десь глобальні проблеми людства. У мене багато знайомих, приятельок, приятелів, але про дружбу як такої мені важко сказати, в світі, де правлять наркотики і алкоголь, важко визначити хто за, а хто проти, хто твій друг, а хто вже завтра ворог. В основному у вживанні я спілкувалася з собі подібними, і навіть якщо у мене і були подруги, то вони все це обійшли стороною, і зараз вже, будучи в тверезості, я з ними знову налагоджую спілкування.\n- Що, по-твоєму, простіше кинути - алкоголь або наркотики? У чому складність?\nІ те й інше звичайно страшні залежності, мені важко сказати, що саме простіше кинути. Напевно відповім, що і те і інше. Що алкоголь заманює з пів обороту, що наркотики. Вилізти, спробувавши це, вже дуже важко. Так як я любила затуманений стан, мені було набагато краще, простіше. вільніше не прибувати в тверезості. Вживши я йшла від всіх проблем. Якось відразу хотілося жити, працювати, любити ...\n«Ми боїмося проблем, ми боїмося самі себе, нам важко адаптуватися в суспільстві, тікаючи від усього цього, показуючи свою слабкість, ми вдаємося до нашого утішнику .. алкоголю і наркотику.»\n- Працювала ти під час вживання?\nТак. Незважаючи на те, що я вживала наркотики і алкоголь були періоди розуміння того, що потрібно працювати, заробляти гроші, щоб купувати собі всякі шмотки, а решта пропивати і проколювати. Одночасно мені і хотілося добитися чогось в житті, знайти себе в будь-якій сфері діяльності. Але не пропрацювавши і декількох місяців мене або звільняли, або я відчувала, що вже треба самій іти, і робила це по англійськи - просто не виходила. Наркотики, алкоголь всюди робили свою справу.\n- Що допомагає тобі зараз не вживати алкоголь і наркотики?\nЗ приїздом на реабілітаційний центр у мене з'явилася нова сім'я, мене кожен день оточують багато тверезих, які прагнуть одужати людей. Ми один одного підтримуємо, допомагаємо. Ми живемо зовсім по іншому, і нам подобається так жити. Нас згуртовує наша загальна проблема, наша віра, віра в те, що все вийде. І ми не повернемося туди, звідки прийшли. Я зовсім не вірила, що є Вища Сила. «Бог ???? чи є він ??? Всі помиляються! Це афера людства !!! »- з такими переконаннями я приїхала на центр. Уже коли минув час, чистий розум все-таки почав переважувати. До мене прийшло абсолютне розуміння, що все, що зі мною відбувається, це ну вже точно не просто так. Зараз віра - це одна з моїх головних захистів. Тільки вона багато в чому зупиняє і не дає мені вживати.\n- Ти зараз живеш на центрі реабілітації? Скільки часу потрібно на реабілітацію?\nТак! Ось уже п'ять місяців. Здається вже так довго, а з іншого боку так мало. Реабілітаційний центр став моїм домом. Ви знаєте про все життя я вам конкретно не відповім, так як сама не знаю як все скластися, але бажання залишитися жити, працювати на реабілітаційних центрах у мене величезне. Бачачи, як приїжджають нові люди, які потребують звільнення від наркотичної залежності, алкогольної залежності - хочеться почати допомагати їм, підтримувати. А скільки молоді ще не знають, що такі взагалі центри реабілітації існують. Я твердо знаю і розумію, що додому повертатися найближчим часом не варто. Має пройти час, щоб все те, що мене так довго тримало, на зовсім відпустило. А далі я вірю, що у мене все буде добре, тому що я сама цього дуже хочу.\nНіхто мене не змушує і не примушує залишатися все життя на центрі, це моє бажання. Це нові можливості, перспективи, це зовсім інше життя, про яку я дуже давно мріяла. Взагалі наш реабілітаційний центр передбачає піврічне перебування; за цей час людина сильно змінюється, одужує, далі вже за його бажанням - хоче повертається додому, хоче залишається. Він сам приймає рішення. Найчастіше в процесі реабілітації від наркотичної, алкогольної залежностей в людині проявляються його можливості, таланти, здібності і тоді вже люди, які займаються подальшим розвитком обов'язково допомагають йому реалізувати себе в житті.\n- Якби була можливість прожити життя заново, як би ти його прожила?\nЧесно? Також, нічого не змінюючи, ось тільки напевно хотілося б інститут закінчити, а так, якби не моє минуле життя, то не було б можливо такий зараз мене Справжньою. Позаду гіркий досвід, але його я проходжу, і буду надалі їм ділитися з іншими людьми, тим самим допомагаючи їм.\n- Що на твій погляд підштовхує людей до бажання вжити алкоголь, наркотики?\nУ всіх по різному. Я знаю багато історії молодих людей, які розповідали, як і з чого вони починали. У кого-то це взагалі ні до чого не віщувало: звичайна компанія, музика. Пригостили - вирішила один раз спробувати і все ... Хтось починав або починає вживати алкоголь, наркотики бо в їхньому колі це просто модно, а хто не з тими - той проти них. Завжди підтягуються до більшості.\nЯкщо також в родині батьки вживають алкоголь, наркотики, підліток сам мимоволі стає об'єктом цієї пристрасті. Багато хлопців починають вживати через свою нерішучість, замкнутість, наркотик і алкоголь відразу знаходить таких людей і дає їм сил повірити в себе.\n- методи лікування алкоголізму\n- жіночий алкоголізм\n- спільна сімейна психотерапія\n- реабілітація наркоманів\n- програма реабілітації наркоманів


У міській інфекційній лікарні завершився капітальний ремонт | Про Головне\nУ міській інфекційній лікарні завершився капітальний ремонт\nНа відновлення рампи інфекційної лікарні в Черкасах із бюджету міста виділили 1,2 млн. грн. Завдяки ремонту вдалося запобігти руйнуванню корпусу, пише Діловий регіон.\n«Це звичайно, не євроремонт, але ми забезпечуємо належні умови, чистоту. Кожна палата оснащена умивальником, у більшості є ванна чи душова. Тепер сподіваємося, що після капітального ремонту буде менша потреба у відновленні палат. Легше буде підтримувати», – відзначила Світлана Волгіна.\nПоточні ремонти здійснюються за кошти благодійних внесків та спонсорської допомоги.\n«Ми намагаємося залучити всі можливі засоби, щоб забезпечити належні умови перебування пацієнтам. Допомагає нам також Черкаське обласне відділення Міжнародного фонду допомоги постраждалим унаслідок травм та захворювань. Бюджетних коштів катастрофічно не вистачає, тому ми змушені звертатися до пацієнтів. Хоча більшість дуже негативно ставиться до благодійних внесків, – констатує Світлана Волгіна. – Будь-який головний лікар держаної лікарні скаже, що не хоче благодійних внесків. Але наш бюджет настільки бідний, що не покриває всі ці видатки. І якби ми користувалися тільки бюджетними засобами, то всі лікарні на сьогодні були б без ремонтів».\nЦіни на житлову оренду в Черкасах поки що не ростимуть


Новини Одеси - унікальний пиловий диявол потрапив на відео - Главред\nПід Одесою потрапив на відео унікальний "пиловий диявол"\n30 вересня 2020, 12:03\nТакі піщані вихори - явище короткострокове, тому зняти його встигають не завжди.\nУнікальний пиловий диявол потрапив на відео / скрін з відео\nНовини з Одеси сьогодні майже містичні: там зняли рідкісне природне явище - пилового диявола. Так називаються пилові вихори, що виникають при сильному прогріванні землі в малохмарну жарку погоду.\nСередня висота таких "дияволів" – 10-20 м, час існування – від декількох секунд до пари хвилин. Тому зняти його встигають не завжди.\nАле цього разу у очевидців вдалося відобразити, як вихор підхопив із землі і розніс по окрузі пісок, пил і дрібні камінчики, повідомляє Telegram-канал Думської.\nЗакрутився унікальний запорошений вихор біля Національного природного парку Тузлівські лимани, що в Одеській області.\nЦікаві природні явища в Україні\nЕколог розповіла, чому в Україні кардинально зміниться Клімат. Еколог Людмила Циганок попередила: адаптуватися до змін клімату потрібно вже зараз.\nНаприкінці серпня в Криму були шоковані величезним торнадо. Природне явище зняли очевидці.\nУ червні 2020 в Макіївці вирував великий смерч, було опубліковано відео. У захопленому місті був не тільки смерч, а й великий град, і сильний вітер, повідомили в соцмережі.\nновини Одеси пилова буря\nЗараз ви переглядаєте новину «Під Одесою потрапив на відео унікальний "пиловий диявол"». Дізнатися детальний прогноз погоди можна в розділі «Синоптик». Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter. Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter\nСпівак Дзідзьо сказав, що залишить дружині Славі після розлучення Гороскоп на травень-2021 для всіх знаків: Рака побалує доля, а Тельцю буде складно На Закарпатті агенти РФ влаштували провокацію з листівками і прокололися – ЗМІ Лікар розповіла, кому небезпечно їсти цибулю МОЗ оновило список регіонів червоної зони карантину


Низкая доходность и убыточные продажи: как решить проблемы малого бизнеса » Медиагруппа Адвокат-Консалтинг - официальный сайт\nСправи ідуть добре, ви перевиконуєте норму з продажів, але в кінці місяця не дораховуєтеся чималої суми прибутку.\nФінансисти виявляють, що компанія продає двоспальні ліжка із збитками, хоча власники були впевнені, що встановили на них дуже високу націнку.\nГоловна особливість малого та середнього бізнесу (МСБ) — постійні зміни і турбулентність. Досвід роботи з такими компаніями вказав нам на необхідність бути гнучкими, бо в певний момент все може повернутися на 180 градусів.\nМожуть змінитися продукт і ринок, у власника можуть з'явитися 150 ідей за день. Усе це треба встигати аналізувати, прораховувати, бути постійно напоготові.\nДруга особливість — повна або часткова відсутність налагоджених процесів. У цих ситуаціях доводиться все будувати з нуля: розробляти правила і систему роботи за наявності сформованого колективу і наявних бізнес-процесів.\nЩе одна особливість — існування малого та середнього бізнесу в умовах відсутності адекватних фінансових інструментів і доступного кредитування, затримки виплат клієнтами, підвищення цін субпідрядниками. Підприємцям доводиться працювати з цими проблемами і шукати креативні рішення.\nМСБ можна порівняти з американськими гірками: один день — ідеальний, інший —провальний. Тобто тут, на відміну від великих компаній, відсутня стабільність.\nПроблема №1. Неспроможність погасити касові розриви.\nМайже всі компанії стикаються з касовими розривами. Проблема МСБ в тому, що тут мінімум інструментів для оперативного отримання фінансування. Сум, які видають банки під обороти або заставу активів, зазвичай недостатньо.\nКрім того, у власника бізнесу може не бути достатньої суми оборотів на рахунку або активів під заставу для отримання кредитування. Через це щодня доводиться шукати альтернативні варіанти, наприклад, позичати кошти в інших підприємців. Часто складно знайти кошти навіть при відкритті кількох кредитних ліній.\nПроблема №2. Неправильна собівартість продуктів чи послуг.\nУ більшості компаній МСБ виникає проблема неправильного розрахунку собівартості продуктів або послуг. Часто власник бізнесу дізнається, що деякі позиції продаються із збитком, лише після глибинного аналізу фінансистів.\nВласники згаданої фабрики меблів розрахували собівартість своїх ліжок чотири місяці тому і відтоді не переглядали інформацію. За цей час зросла вартість деревини і був найнятий більш кваліфікований працівник з вищою зарплатою.\nСобівартість ліжок зросла, але це не позначилося на їхній роздрібній ціні. Більше того, компанія не проводила щомісячну звірку зміни собівартості, тому навіть не здогадувалася, що ця позиція вже продається із збитком.\nНа етапі виникнення цієї проблеми важливо вжити правильні заходи. Це може бути підвищення ціни на продукт в майбутньому, переговори з покупцями, оптимізація витрат або придбання дешевшої сировини.\nПроблема №3. Складність адекватного бюджетування і прогнозування\nУ великих компаніях аналізуються попередні періоди та прогнозуються наступні.\nУ компаній МСБ — інша схема роботи. Важливою складовою тут є закладання ризиків та умов постійних змін, характерних для таких підприємств: несвоєчасна оплата від клієнтів, які теж страждають через касові розриви, коливання валютного курсу, постійні зміни в компанії, політичні та законодавчі пертурбації.\nУсі ці проблеми потрібно враховувати, як і їхній вплив на бюджети.\nПроблема №4. Низька прибутковість.\nЯ бачила небагато компаній МСБ, рівень прибутковості яких перевищує 20%. Так відбувається через те, що компаніям не вдається масштабуватися у зв'язку з браком доступного фінансування та відповідних інструментів. Одна з причин — недостатній розвиток в Україні банківської системи та фінансової системи МСБ.\nНавіть якщо компанії і стає доступним кредит, то через фінансову неграмотність власник часто не прораховує, як відсоток вплине на прибуток і яке навантаження ляже на бізнес в результаті такого кредитування. Тому в компаніях МСБ зазвичай малий відсоток прибутковості, а іноді взагалі йдеться про збитковість.\nМаю три поради. Перша — налагодити систематичну фінансову звітність. Друга — вчитися планувати, прораховувати ризики, складати платіжні календарі, ефективно управляти ресурсами. Третя — звернутися до професійного фінансиста, який буде відповідати за звітність, бюджети та аналітику.\nУтім, власнику важливо самостійно орієнтуватися у звітах і знати проблеми фірми, щоб швидко ухвалювати ефективні рішення та контролювати роботу фінансиста.


Мешканка Слов’янська святкує 100-річний ювілей | Новини\nМешканці Слов’янська Марії Іванівні Мединській сьогодні виповнилося 100 років.\nПро це повідомляє Слов’янська міська рада.\nМарія Іванівна народилася у великій родині, де було десятеро дітей. Три її брати загинули на фронтах Другої світової війни. Сама ювілярка все трудове життя працювала бухгалтером на одному й тому ж підприємстві – Міськхарчторзі. Її трудовий стаж перевищує 50 років. На заслужений відпочинок вона вийшла у 70 років.\nУ Марії Мединської велика родина: троє дітей, онуки та правнуки.\nВітаємо ювілярку з такою важливою датою!\nСлов’янськ новини ювілей 100-річчя


Пляжи в Киеве не откроются 1 июня: причина\n27 мая 2020, 21:03 Читати новину українською\nПроцедура отримання санітарних паспортів столичних пляжів триватиме 7 – 10 днів. Про це повідомив головний санітарний лікар столиці Олег Рубан, передає "РБК-Україна".\nТому позасмагати на пляжах кияни зможуть не раніше 7 червня. За словами Рубан, зараз Держспоживслужба і Управління з надзвичайних ситуацій ведуть обстеження 14 пляжних зон столиці. Зокрема, дна водойм та питної води. За результатами досліджень пляжам мають видати санітарний паспорт. Без нього пляжі не відкриють.\nВсі ці заходи вже розпочали, вони можуть проводитися 7 – 10 днів. Тому можемо говорити, що у найбільш перспективному варіанті відкриття пляжів відбудеться у 7 – 10 числах,\nВін додав, що воду у водойомі можна випробовувати лише після температури 17 – 18 градусів. Сьогодні ж ця температура складає 13 – 14 градусів.\nДо теми Карантин в Україні офіційно продовжили до 22 червня: уряд опублікував постанову\nНовости УкраиныКиевОтдыхВиктор ЛяшкоисследованияНовости КиеваКарантин в Украине 2020


Коронавірус COVID-19: друга хвиля – Research & Branding Group\nКоронавірус COVID-19: друга хвиля\nПочинаючи з травня європейські країни здійснюють поступовий вихід з карантину. Швидкість цього процесу є різною і обумовлена різними чинниками. Завершення карантину в Україні попередньо заплановане на 22 червня, але все буде залежати від динаміки захворюваності. Втім вже очевидно, що динаміка захворюваності в Україні не відповідає необхідним для завершення карантину умовам: станом на 10 червня виявлено 689 нових випадків зараження коронавірусом, що значно перевищує попередні пікові значення і є новим антирекордом.\nТим часом епідеміологи вже попереджають, що друга хвиля COVID-19 може охопити світ вже восени. При цьому, на їхню думку, друга хвиля коронавірусної інфекції не є неминучою, проте вона може стати дуже руйнівною, якщо не вжити заходів обережності.\nЯк показують результати чергової хвилі загальноукраїнського CATI-опитування*, кожен другий українець (52%) допускає імовірність другої хвилі коронавірусу: 15% вважає її дуже імовірною, а ще 37% – скоріш імовірною. Протилежної думки дотримується третина (35%) жителів України: 14% вважають, що другої хвилі коронавірусу не буде, а ще 21% вважають її скоріш малоймовірною. Кожен десятий (12%) з даного питання визначитися не зміг.\nТрохи більше помірних песимістів (скоріш допускають ймовірність другої хвилі коронавірусу) серед жінок, представників середньої і старшої вікових категорій, а також серед жителів обласних центрів. Тоді як серед молоді до 30 років порівняно більше помірних оптимістів (вважають другу хвилю коронавірусу скоріш малоймовірною).\nВідповідно, половина українців (50%) тією чи іншою мірою відчувають побоювання щодо другої хвилі коронавірусу: 13% бояться її дуже, а ще 37% – скоріш побоюються. Протилежної думки дотримуються 42% опитаних: 25% точно не бояться другої хвилі COVID-19, а ще 17% її скоріш не побоюються.\nЯк сильні, так і помірні побоювання щодо другої хвилі коронавірусу більш притаманні жінкам, ніж чоловікам. Помірне ігнорування небезпеки (скоріш не побоюються другої хвилі COVID-19) більш характерне для молоді до 30 років. Залежно від регіону проживання найбільш стурбовані щодо другої хвилі коронавірусу жителі південного регіону України.


07-08-2020 В прямому етері відбулася презентація бібліографічного покажчика «Замкова гора». Завідувачка відділу краєзнавчої літератури та бібліографії Публічної бібліотеки імені Лесі Українки Надія Грищенко познайомила з автором цього видання провідним бібліографом Бібліотеки імені Олександра Грибоєдова ЦБС Подільського району м. Києва – Дар’єю Кононюк.\nНадія Грищенко представила автора покажчика, корінну киянку у якості дослідника історії Києва, познайомивши з книгами, які написані у співавторстві з відомим києвознавцем Ігорем Однопозовим. Твори присвячені Пріорці, Куренівці.\nТакож Дар’я є екскурсоводом та автором багатьох бібліографічних покажчиків київської тематики.\nАвторка розповіла, що спонукало її взятися за складання цього видання, а також в рамках презентації зосередила увагу на походженні назви, на давню та сучасну історію, історичні краєвиди, що можуть бути корисним джерелом інформації для організації самостійних екскурсій. Замкова гора відкриває найдавнішу історію Києва. Кожен знаходить тут щось цікаве для себе: містику, релігію, романтику, мальовничі краєвиди… Та мало хто здогадується, що історія Києва, на думку багатьох дослідників, починається саме з цього пагорба! Із Замкової гори! Хочете дізнатися більше? Тоді Вам у нагоді стане бібліографічний покажчик «Замкова гора».\nВ кінці зустрічі учасники прямого етеру побажали Дар’ї Кононюк нових відкриттів та творчого натхнення.


Ступінь окиснення елементів » mozok.click\nmozok.click » Хімія » Ступінь окиснення елементів\nДата: 16-09-2017, 04:33\nСтупінь окиснення елементів\nПригадайте: число електронів на зовнішньому енергетичному рівні атомів s- та p-елементів збігається з номером групи в Періодичній системі (для короткого\nПоняття про ступінь окиснення\nВажливою характеристикою частинок у складі хімічних сполук є число відданих або прийнятих атомом електронів. Якщо для речовин з йонним зв’язком для цього достатньо знати заряди утворених йонів, то в речовинах з ковалентним зв’язком визначити це досить складно. Тому для всіх сполук, незалежно від типу їхнього хімічного зв’язку, застосовують більш універсальне поняття — ступінь окиснення.\nСтупінь окиснення визначається числом відданих або прийнятих електронів у речовинах з йонним зв’язком та числом електронів у складі спільних електронних пар, що зумовлюють ковалентний полярний зв’язок.\nСтупінь окиснення — це умовний заряд на атомі в молекулі або кристалі, обчислений з припущенням, що всі спільні електронні пари повністю зміщені в бік більш електронегативного елемента.\nУ найпростіших йонних сполуках ступінь окиснення збігається із зарядами йонів, наприклад:\nРозглядаючи сполуки з ковалентним полярним зв’язком, роблять припущення, що спільна електронна пара повністю переходить до більш електронегативного елемента. У цьому випадку в гідроген флуориді та воді ступені окиснення будуть такі:\nМожливі ступені окиснення елементів\nСтупені окиснення, які елементи можуть виявляти в різних сполуках, у більшості випадків можна визначити за будовою зовнішнього електронного рівня або за положенням елемента в Періодичній системі.\nАтоми металічних елементів можуть тільки віддавати електрони, тому в сполуках вони виявляють позитивні ступені окиснення. Максимальне значення — вищий ступінь окиснення — зазвичай дорівнює числу електронів на зовнішньому рівні, а отже, й номеру групи в Періодичній системі.\nАтоми неметалічних елементів можуть виявляти як позитивний, так і негативний ступінь окиснення. Максимальний позитивний ступінь окиснення — вищий ступінь окиснення, як і для металічних елементів, дорівнює числу валентних електронів. А нижчий ступінь окиснення визначається тим, скільки електронів бракує атому, щоб на зовнішньому рівні їх було вісім (табл. 9).\nОкрім вищого та нижчого ступеня окиснення багато елементів можуть також виявляти й проміжні ступені окиснення. Визначити їх для s- та ^-елементів можна за таблицею 9.\nТаблиця 9. Найбільш характерні ступені окиснення елементів головних підгруп (s- та p-елементів)\nДеякі хімічні елементи не підпадають під ці правила. Серед них Гідроген, Оксиген, Флуор:\nВизначення ступенів окиснення елементів у сполуках\nВизначаючи ступені окиснення елементів у сполуках, слід пам’ятати:\n1. Ступінь окиснення елемента в простій речовині дорівнює нулю.\n2. Флуор — найбільш електронегативний хімічний елемент, тому ступінь окиснення Флуору в усіх сполуках дорівнює -1.\n3. Оксиген — найбільш електронегативний елемент після Флуору, тому ступінь окиснення Оксигену в усіх сполуках, крім флуоридів, негативний: у більшості випадків він дорівнює -2, а в пероксидах — -1.\n4. Ступінь окиснення Гідрогену в більшості сполук дорівнює\n+1, а в сполуках з металічними елементами (гідридах NaH, CaH2 тощо)--1.\n5. Ступінь окиснення металічних елементів у сполуках завжди позитивний.\n6. Більш електронегативний елемент завжди має негативний ступінь окиснення.\n7. Сума ступенів окиснення всіх елементів у сполуці дорівнює нулю.\nАлгоритм визначення ступенів окиснення елементів у сполуках\n1. Записуємо формули речовин\n2. Підписуємо ступені окиснення Оксигену та Гідрогену й металічних елементів І-ІІІ груп (табл. 9)\n3. Складаємо рівняння для обчислення невідомого заряду. Слід пам’ятати, що ступінь окиснення — це заряд на одному атомі. Якщо атомів певного елемента більше одного, то його заряд слід помножити на число атомів\n4. Розв’язуємо складене рівняння\n5. Підписуємо визначений ступінь окиснення\nСкладання формул сполук за ступенем окиснення елементів\nВикористовуючи ступені окиснення, складати формули бінарних сполук простіше, ніж за валентністю. Складаючи формули, слід керуватися правилом електронейтральності.\nАлгоритм складання формул сполук за відомими ступенями окиснення елементів\n1. Записуємо символи елементів у необхідному порядку та надписуємо їхні ступені окиснення\n2. Визначаємо найменше спільне кратне (НСК) для значень ступенів окиснення (на знак не звертаємо уваги)\n3. Число атомів певного елемента дорівнює відношенню НСК до ступеня окиснення цього елемента\n4. Записуємо індекси після символів елементів\nСтупінь окиснення характеризує число електронів, що бере участь в утворенні зв'язків у сполуках.\n164. Дайте визначення поняття «ступінь окиснення».\n165. У чому полягає спільність і відмінність понять «ступінь окиснення» і «валентність»?\n166. Як можна визначити вищий, нижчий та проміжні ступені окиснення елементів за Періодичною системою?\n167. Чому дорівнює нижчий ступінь окиснення металічних елементів?\n168. Сформулюйте алгоритм визначення ступенів окиснення елементів у сполуках.\n169. Який ступінь окиснення елементів у простих речовинах? Чому він саме такий?\n170. За формулами речовин визначте ступені окиснення всіх елементів.\n171. За місцем елементів у Періодичній системі визначте можливі ступені окиснення — вищий, нижчий і проміжні (якщо вони є) — для елементів: Оксиген, Хлор, Фосфор, Натрій, Кальцій, Карбон, Плюмбум, Алюміній.\n172. Обчисліть ступені окиснення Карбону в сполуках: CH4, CH3Cl, CH2Cl2,\nC2H5Cl, C2H2Cl4, C2Cl6. (Візьміть до уваги, що в усіх цих сполуках ступінь окиснення Гідрогену — +1, а Хлору--1.)\n173. Наведіть формули сполук Нітрогену з позитивним і негативним ступенем окиснення цього хімічного елемента.\n174*. Максимальна валентність та ступінь окиснення Оксигену та Флуору відрізняються від номерів груп Періодичної системи, у яких вони розташовані. Як ви вважаєте, чим це можна пояснити?


Морська прогулянка - 223065 - Магазин Видавництво Ранок книги Київ купити\nКод товара: 223065\nАплікація під силу навіть однорічному малюкові! Звичайно, якщо ви також візьмете участь у цьому веселому процесі. Займатися творчістю з малюком просто та цікаво, коли під рукою є така практична книга! В ній є все, що потрібно для захопливої роботи: • милі яскраві малюнки; • прості картинки для наклеювання; • симпатичні фони для аплікації; • веселі вірші. Готові роботи прикрасять стіну в дитячій кімнаті або стануть зворушливим подарунком від малюка близькій людині. А попереду — ще багато приємних хвилин творчості та нові яскраві роботи!


Угловой диван кровать купить в украине ⚡ ⇒【2022】\nЗнижка на угловой диван кровать купить в украине! Сьогодні ваш щасливий день, тому що ми знайшли найкращі товари за найдешевшою ціною. Не витрачайте час на пошук продуктів угловой диван кровать купить в украине, тому що ми це вже зробили для вас. У вас більше немає приводу купувати, не виходячи з дому.\nКришка для дивана Atmosphera Clic-clac - 100% бавовна - Колір білизни\nКришка для дивана Atmosphera Clic-clac - 100% бавовна - світло-сірий колір\nSofá Cama, Sofá Chaise Longue Salon Sofas Sofa Corner Bed White Fabric and Grey 218x155x69 см\nДиван Casa Padrino Рожевий / Коричневий розкішний кутовий ліжко 330 x 270 x A. 80 см - Сучасний кутовий диван - диван-ліжко - Диван вітальні - Меблі для вітальні\nЯк вибрати Угловой диван кровать купить в украине?\nЕфірні олії для дифузного дифузу дифузії з природою і дистилюються парою. Вони полегшують фізичні скарги і сприятливо впливають на душу. Він дуже підходить для очищення повітря, догляду за шкірою, прибирання будинку тощо. Лаванда, чайне дерево, м'ята м'ята, евкаліпт, лимонна трава, солодкі апельсинові ефірні олії для дифузного прилягання Гомасивий аромат дифузний угловой диван кровать купить в украине з ароматним маслом, щоб принести чудовий і ароматний аромат.\nВерденстер, з іншого боку, менш підходить для немовлят та малюків. Вони випаровують воду, виробляючи тепло. Проростання вже не є небезпекою, але гаряча вода може спалити маленьких дітей зокрема. Якби не тільки вологість повітря в дитячій кімнаті, але й якість повітря можна було б покращити, мийки повітря є хорошою альтернативою.\n... так що лише менша частина повітряних частинок має можливість залишитися там. Пристрій вимірює та виявляє забруднення повітря, а також підтримує постійну угловой диван кровать купить в украине на бажаному рівні. Вся справа регулює модель незалежно та повністю автоматично на основі визначених вами налаштувань.\nДля того, щоб підтримувати стабільне з'єднання для всіх смарт-телевізорів у всьому будинку, доцільно використовувати хороший маршрутизатор спільно з ретранслятором WLAN або адаптером Powerline. Так ви плавно струменеві.\nГербера як кімнатна рослина приносить колір і гарний настрій кожному спальному району. Він також збагачує повітря в спальні відносно великою кількістю кисню. Це забезпечує краще вдихання повітря під час сну, тим самим сприяючи здоровому та спокійному сну. Якщо ви страждаєте на апное, рослина може сприяти меншому перебоям дихання. Гербера робить повітря чистішим, що збільшує ймовірність непорушеного сну, особливо для страждаючих алергією.\nЗвичайно, цікавий також дизайн та нагорода угловой диван кровать купить в украине Залежно від технології та розміру, ціни знаходяться в трицифровому діапазоні. Більшість пристроїв просто розроблені і не помітні в квартирі. Такі аспекти, як кольори, світлі та тваринні фігури, спокусливі для дитячої кімнати, наприклад, InnoBeta Waterdrop Однак функціональність цих маленьких помічників важливіша за дизайн. І наступні аспекти важливі.\nкупити Угловой диван кровать купить в украине\nціна Угловой диван кровать купить в украине\nзнижка на Угловой диван кровать купить в украине


Декоративні свічки - Зелені хутори Таврії\nКрім відпочинку на природі, Зелені Хутори Таврії раді запропонувати Вам безліч цікавих занять. Одне з них - виготовлення декоративних свічок.\nЗ давніх часів, одним з найбільш захоплюючих занять було спостереження за вогнем. І правда, неможливо відірвати погляд від стрибаючих язичків полум»я, так і хочеться злегка доторкнутися до них і відчути їх тепло. А скільки заспокоєння приносить це заняття, дозволяючи «осідлати» свої власні думки, вихори яких схожі на кінські скачки.\nУ сучасному світі суєти і поспіху, у нас все менше часу залишається на спостереження за чим-небудь. Тим більше, за вогнем. Для цього потрібно вибратися з квартири, розвести багаття і знайти час на споглядання. Тому для нас свічки стали маленькими помічниками, а декоративні свічки - додатковою прикрасою наших будинків.\nРозміри і дизайн декоративних свічок настільки різноманітні, що можна легко відшукати підходящу прикрасу для будь-якого інтер»єру. Якщо ж Вам складно відшукати свічку за своїм смаком, Майстер на Зелених Хуторах Таврії із задоволенням виготує декоративну свічку у відповідності з Вашими побажаннями. Або ж Ви самі зможете її виготовити під керівництвом Майстра.\nЯкі бувають декоративні свічки:\n•\tВирізані у формі квітки, янголятка, серця, тортика, якого-небудь звірка або будь-якого іншого предмета, одного кольору або виконані з безліччю відтінків, з ароматом і без нього\n•\tПростої форми, ароматизовані чи ні\n•\tГелеві прозорі свічки з різними прикрасами всередині (морські черепашки, камінчики, блискітки, намистини і т.і.)\n•\tПростої циліндричної або квадратної форми, але зі складними зовнішніми прикрасами з різних матеріалів\nТака свічка може стати незвичайним і чудовим подарунком, як для близької людини, так і для товариша по роботі, на весільне свято, на ювілей або на дитячий день народження. Потрібно всього лише правильно вибрати дизайн.\nУ нас на хуторах, разом з відпочинком на природі, Ви можете взяти участь у майстер-класі з виготовлення декоративних свічок. Наш Майстер познайомить Вас з тонкощами свічкової справи. А в кінці дня, після відпочинку, екскурсій і смачного обіду, перед тим, як відправитися додому, Ви зможе забрати Вашу декоративну свічку з собою, щоб вона ще довго нагадувала Вам про день, проведений на Зелених Хуторах Таврії.\nДля того, щоб дізнатися більше про декоративні свічки, поєднати майстер-клас і відпочинок на природі, досить просто зателефонувати за номером телефону, який вказано на нашому сайті, на сторінці «Контакти».


Золоті годинник - GoldenMarket\nУ годиннику з дорогоцінних металів переплітаються два види мистецтва – ювелірне і годинне. І тільки ідеальне їх поєднання дозволяє отримати корисний і елегантний аксесуар, який послужить гідною прикрасою як для чоловіка, так і для жінки.\nПершопрохідцями в області виготовлення золотих годинників стали швейцарські майстри. І донині створені в Швейцарії вироби вважаються зразком якості і прикладом для наслідування, незважаючи на той факт, що технологію виробництва вже давно освоїли у всьому світі. Цікаво, що спочатку годинник не призначалися для носіння на кисті руки, і тільки через тривалий час такий спосіб почав набирати сьогоднішню популярність.\nНе варто забувати, що, можливо, головна функція золотих годинників – демонстрація успішності і високого соціального становища власника. Це не просто ювелірна прикраса і надійне джерело точного часу, а й важливий символ. Годинники надають солідності, доповнюють зовнішній образ і допомагають зробити правильне враження при знайомстві, будь то веселе світське вечірка або серйозна ділова зустріч.\nЯкий вибрати тип механізму\nКлючовим розходженням будь-яких годинників вважається годинниковий механізм. Насправді, в якісних виробах вибір його типу залежить скоріше від уподобань власника, адже кожен з них відображає поточний час максимально точно. Хоча у кожного механізму є свої цікаві особливості. Ось два основних типи годинникових механізмів, застосовуваних у ювелірній справі.\n● Механічні. Класика жанру, з якою і почалося годинникову справу. Користується надзвичайною популярністю і донині. Стрілки приводяться в рух за рахунок потенційної енергії туго заведеної пружини. Вимагають регулярного ручного підвода, а значить і постійної уваги до себе.\n● Кварцові. Стрілки і весь годинниковий механізм працюють від простої батарейки, а бездоганну точність визначення часу забезпечує коливальна система на основі кристала кварцу.\nІнтернет магазин goldenmarket.com.ua цінує дорогоцінний час своїх клієнтів і пропонує тільки найкращі зразки золотих годинників, що відрізняються високою точністю ходу і надійністю годинникового механізму. Поряд з новими виробами від виробника, ми виставляємо комісійні товари, ретельно відреставровані кращими майстрами ювелірних справ і вернувшие первозданний зовнішній вигляд.


Де дешевше відпочити – в Україні чи Туреччині? Порівняння цін та умов (ФОТО) — Радіо ТРЕК\nДе дешевше відпочити – в Україні чи Туреччині? Порівняння цін та умов (ФОТО)\nсереда, 25 серпня 2021 13:35\nВ скільки обійдеться тиждень біля моря на різних курортах\nЖарти про те, що літній відпочинок за кордоном дешевший, ніж в Україні, стають все популярнішими та… все реальнішими.\nУ тому, чи справді відпустка на українських курортах дорожча у порівнянні з популярною Туреччиною, журналісти «Сьогодні» розбиралися разом із тревел-експерткою Анною Кришталь.\nПорівнювали прайс та умови відпочинку в Одесі, Затоці, Залізному Порту та Очакові. І, звісно ж, Туреччині\nВартість відпочинку в Україні й Туреччині у сезон\nСередня вартість тижневої відпустки на морських курортах України стартує від 4 500 грн в сезон (липень-серпень). Прайс вказаний за 1 путівку з урахуванням переїзду з Києва, тижневого проживання на базі відпочинку (але з урахуванням двох у номері) і без харчування. Якщо поїдете на початку червня або наприкінці серпня, то ціна буде трохи нижчою.\nВодночас у Туреччині середня ціна за тижневий відпочинок за одного з перельотом, трансфером, страховкою та харчуванням обійдеться в 4-5 тис. грн. Пік сезону також припадає на липень і початок серпня, а найприємніші ціни в перші числа червня та останній тиждень серпня.\nВідпочинок у Затоці – плюси, мінуси, підводні камені\nПопулярний курорт розташований на Одещині, його вважають одним із найкращих в Україні. Місцевою топбазою є «Жуль Верн», яка розташована на першій береговій лінії біля моря. Прайс на проживання протягом 7 днів на двох осіб з урахуванням переїзду з Києва – 10 400 грн.\nДумаєте, що в ціну входить послуга all inclusive? Ніт! За їжу та напої доведеться платити окремо.\nЗате гостям пропонують басейн та затишні номери.\n"Жуль Верн" у Затоці\nЗалізний Порт – відпочинок – плюси, мінуси, підводні камені\nНа базі відпочинку «Оксамит» за двох відпочивальників треба заплатити 10 800 грн. До прайсу входить переїзд із Києва та проживання на 7 днів. Харчування знову таки не пропонують, тож охочим тут заселитися доведеться витрачати додаткові кошти.\nМандрівників попереджають, що номери цієї бази схожі на кімнати у дитячому таборі. На фото, до прикладу, представлений напівлюкс.\n"Оксамит" - відпочинок у Залізному Порту\nВідпочинок в Очакові, Миколаївщина – плюси, мінуси, підводні камені\nПоціновувачі Очакова знають, що більшість часу на відпочинку вони проведуть на Кінбурнській косі, що неподалік від курорту. Саме її вважають топовим місцем для купання.\nСередній прайс відпочинку в локальному готелі (санаторії) «Борисфен» на двох – 11 600 грн. Сюди включене триразове харчування, проживання і переїзд із Києва.\nУмови, в яких доведеться жити, на фото внизу\nВідпочинок в Очакові - "Борисфен" і умови а-ля "дитячий табір"\nЦікаво, що за згадану суму в Туреччині реально відпочивати в 4-зірковому готелі зі зручностями та «свіжим» ремонтом.\nЛітній відпочинок в Одесі – що по чому\nСередній прайс на проживання в готелях Одеси – 15 000 грн без харчування. В «Geneva park», до прикладу, за двох доведеться заплатити 14 220 грн. Ціни вказані за тижневе перебування двох осіб без харчування.\nАll inclusive в Одесі непопулярний, тож часто готелі пропонують лише сніданки. Наприклад, в «Princess» за тижневе проживання зі сніданками на двох доведеться викласти 14 620 грн.\nГотель «Geneva park» в Одесі\nЗауважте, він не в центрі, тож долатимете орієнтовно 7 км, аби дійти до туристичних локацій.\nЛітня відпустка у Туреччині – плюси, мінуси, підводні камені\nУ Туреччині можна відпочити навіть за 8 000 грн – це двозірковий готель «Bora hotel» у напрямку Бодрума. Ціна вказана за 7 днів на двох осіб. До прайсу входить переліт, проживання, багаж, страховка і сніданки.\nВідпочинок у тризірковому готелі Кемеру «Sefik Bey» на двох з all inclusive обійдеться в 9 600 грн. Звісно, це не готелі преміального формату, але там хоча б харчування пропонують.\nГотель "Sefik Bey" - 3 зірки. Туреччина\nСередній прайс на 4-зірковий готель «Ryma hotel» – 10 700 грн за двох з all inclusive. В ціну входить тижневе проживання, страховка, трансфер і переліт.\nЗа готель із 5 зірками «Larina Resort&Spa Hotel» доведеться викласти 15 600 грн за двох за 7 днів.\nГотель "Larina Resort", 5 зірок\nВтім, як зауважує тревел-експертка, основна перевага відпочинку в Туреччині – море, заради якого і приїжджають туристи.\nТеги: ТуреччинаОдесавідпусткаЗатоказалізний портлітній відпочиноквідпочинок біля моряціни на відпочинокОчаків\nПочаток навчального року на Одещині перенесуть заради «оксамитового сезону»\nДіти з Рівненщини – в епіцентрі спалаху CОVID-19 у таборі в Одесі\nУ дитячому таборі в Одесі, де спалах COVID-19, є діти з Рівненщини\nНайкращі курорти в Туреччині: порівняння цін, харчування і готелів (ФОТО)


Український онлайн-супермаркет Foodex24 придбав сервіс доставки продуктів Fresh Food за $300 000 | dev.ua\nМарія Бровінська Стартап 13 вересня 2021, 13:52\nУкраїнський онлайн-супермаркет Foodex24 придбав сервіс доставки продуктів Fresh Food за $300 000, розповів виданню Forbes засновник сервісу Владислав Савченко. За його словами, з 13 вересня 2021 року обидві компанії почали працювати під новим брендом — Goodex.\nДо Foodex24 перейде клієнтська база Fresh Food, обладнання, товари та команда. Об'єднані компанії працюватимуть під новим брендом — Goodex.\nУ планах у Goodex — масштабування: зростання кількості доставок і запуск мережі в Одесі, Львові, Харкові та Дніпрі. Також — розвиток гібридного формату роботи: запуск другого даркстора (в Києві у компанії вже є один на 1200 кв.м) і відкриття звичайних магазинів з закритим складом для доставки.\nВладислав Савченко, IT-підприємець і засновник компанії Powercode, запустив Foodex24 у лютому 2020 року. За рік його виторг склав 30 млн грн, зазначає Forbes.\nЗараз у онлайн супермаркету 20 000 клієнтів, він працює в Києві, Вінниці, Бидгощі та приймає 300 замовлень на добу.\nСервіс Fresh Food також був запущений під час локдауну — навесні 2020 року. Його засновники — Катерина Гончар і Вадімс Чернякс. За час роботи його клієнтська база зросла до 7000 осіб. За словами Гончар, виторг стартапа за рік склав 20 млн грн.\nТекст: Марія Бровінська Теги: Foodex24


Прокуратура вважає, що Черкаський СІЗО для підлітків - дім рідний, незважаючи на ряд питань » ПРОВІНЦІЯ - Інформаційно-аналітичне видання\nПрокуратура вважає, що Черкаський СІЗО для підлітків - дім рідний, незважаючи на ряд питань\nСьогодні Черкаський слідчий ізолятор відвідали представники обласної прокуратури на чолі з виконуючим обов’язки прокурора Черкаської області Ігорем Рогатюком.\nЯк інформує прес-служба управління ДПтС України в Черкаській області, вони відвідали камери, в яких утримуються неповнолітні особи, взяті під варту. Крім того, був оглянутий шкільний клас, спортивна зала та харчоблок установи. Метою візиту була оцінка стану дотримання прав неповнолітніх та відповідність комунально-побутового забезпечення до встановлених норм.\nІгор Рогатюк особисто поспілкувався з кожним підлітком на предмет усвідомлення ними тяжкості скоєних злочинів та цікавився планами на майбутнє. Крім того представники прокуратури цікавились у неповнолітніх ставленням до них персоналу установи та скаргами на умови утримання. Жодних скарг чи заяв не було висловлено.\nПід час огляду зверталась увага на наявність у камерах телевізорів, радіоточок, необхідної художньої та навчальної літератури. Встановлено, що підлітки забезпечені триразовим гарячим харчуванням, спальними місцями, речами першої необхідності та постільною білизною. Кожного дня їм надається двогодинна прогулянка на свіжому повітрі в прогулянковому дворі, обладнаному спортивним інвентарем.\nПовідомляється, що Ігор Рогатюк, незважаючи на ряд питань, котрі потребують вирішення найближчим часом, дав задовільну загальну оцінку побаченому.


Prospects for the Development of Higher Education in Ukraine: Key Directions (in Ukrainian)\nДубова Л. В. 1 E\nКриворізький коледж економіки та управління Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», Україна\nВсім відомо, що при зміні влади освіта завжди піддається реформуванню. Тож сьогоденну державу і її народ важко уявити без достатньої уваги до освіти та науки в цілому. Вища освіта – це фундамент на якому базується прогрес людства. А отже, при реформуванні освіти повинно забезпечуватись випуск з лав навчального закладу фахівців, які уміють самостійно мислити, творчо підходити до своєї роботи, також потрібно покращувати якість професійних знань спеціаліста, що відповідають умовам ринкової економіки. Реформування актуальне, тому що на ринку праці економічна система переходить до інформаційного типу зайнятості. Виходячи з цього, держава в галузі вищої освіти повинна забезпечити: умови, які будуть збільшувати конкурентноспроможність фахівців на ринку праці, сформувати державне замовлення на професійну освіту, збільшити якість підготовки здобувачів освіти, забезпечити взаємодію ВНЗ з роботодавцями і поліпшити мотивацію студентів та викладачів. Мета публікації: висвітлення питань реформування вищої освіти в Україні, визначити її ключові напрямки.\nДля реалізації мети та завдань даної роботи були використані наступні методи дослідження: ціннісний, діалектичний, системний.\nВивчаючи соціологічне дослідження консалтингової компанії “Active Groupe”, основним питанням якої була якість вищої освіти в Україні, респонденти оцінили освіту на трійку. В опитуванні приймало участь 10000 осіб, які мешкають в обласних центрах України. 54% опитаних покладають всі повноваження для виправлення даної ситуації на центральні органи влади, вони вважають, що держава занадто слабко контролює освітній процес. 45% респондентів відповіли, що держава повинна бути замовником вищої освіти. 34% опитаних відповіли, що хотіли б здобувати освіту за кордоном. Це дало б можливість влаштуватися на роботу за кордоном, або покращити конкурентоспроможність на вітчизняному ринку праці. Проаналізувавши дане дослідження, можна зробити висновок, що ВНЗ розвиваються без урахування потреб молоді. В Україні змінилась структура освіти. Для прикладу, освітньо-кваліфікаційний рівень бакалавр являється найвищим ступенем професійно-технічної освіти, а також перший ступінь вищої освіти. Відсутня законодавча та наукова визначеність рівнів вищої освіти. У зв’язку із чим доводиться наймати фахівців різного рівня кваліфікації, що не завжди призводить до покращення економічних показників. У освітньокваліфікаційному рівні магістр в нашій країні відсутній конкретний статус, він ближче до спеціаліста, ніж до кандидата наук. Проте в європейських країнах магістр являється науковим рівнем. Реорганізація вищої освіти повинна використовувати інноваційні підходи щодо питання фінансування, модернізацію системи управління навчальним закладом, змінити методи навчання студентів. Адже молодь нашої країни не спроможна працевлаштуватися та зростати в кар’єрі без здобутої вищої освіти.\nЩоб відбувалися зміни, потрібні сміливі управлінські дії, а також залучення ресурсів. У ВНЗ повинна бути автономія. Сьогодні навчальні заклади України не мають права розробляти та приймати до використання нові навчальні програми, на відміну від країн Європейського Союзу. Якщо вести мову про фінансову незалежність, то заклади вищої освіти України не можуть вільно розпоряджатися коштами, які вони самі заробляють і це, не кажучи вже, про державні кошти. Також не слід забувати про пільгове навчання, воно повинне бути не тільки за соціальними програмами, а й для студентів, які мають високі показники рейтингу навчання. Дотримуючись цих простих, але необхідних вимог, можна покращити якість сучасної освіти в Україні та вийти на світовий конкурентоспроможний ринок випускників вищих навчальних закладів.\nDOI: 10.26697/ijes.2019.4.7; УДК: 378:378.14:005.591.3\nДубова Лілія Василівна – викладач, Криворізький коледж економіки та управління Державного вищого навчального закладу “Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана”, діловод методичного кабінету, Кривий Ріг, Україна.


Адінатх Джайадхар: учасник Битви екстрасенсів 17 сезон | Битва екстрасенсів\nІндійський маг. Проживає в Іспанії. Об’їздив увесь світ, тривалий час жив в Індії. На кастингу шокував журі пропозицією випити ритуальний алкоголь з чаші-черепа. За словами Аді, череп належить наркоторговцю з Лос-Анжелесу. Маг запевняє, що він сам заповів йому свій череп, чому є нотаріальне підтвердження. Крім черепа, Аді використовує в роботі руку мерця та дудочку з гомілкової кістки. Він входить в стан трансу за допомогою спеціальних мантр на санскриті. Автор ряду книг з містицизму та магії. Викладає містико-магічні дисципліни з початку 90-х.


ОПОЗИЦІЯ ОГОЛОСИЛА НОВИЙ ПЛАН ДІЙ. Про відставку Януковича вже не йдеться?\nПерегляд новини / ПОЛІТИКА >>> 3 Грудня 2013\nОпозиція, що не домоглася відставки уряду, привела тисячі мітингувальників з Євромайдану до Адміністрації президента (АП). Новий план Арсенія Яценюка, Віталія Кличка й Олега Тягнибока з огляду на останні події виглядає не надто переконливо. За винятком того, що вирішено щодня з 8 ранку до вечора блокувати АП.\nВіктор Янукович, від якого опозиція тепер вимагає указу про відставку уряду, рішення про дострокові вибори президента та депутатів парламенту, полетів до Китаю і, схоже, заклики опозиції зараз хіба що послухає, та й то з випусків новин.\nПриблизно годину тому три провідники Євромайдану на брифінгу пояснили, чому, власне, ведуть людей блокувати Банкову – туди, де ще позавчора "Беркут" жорстоко побив і мирних мітингувальників, і кілька десятків журналістів.\n"Ми дали всі можливості Вікторові Януковичу розпочати процес вирішення політичної кризи… Він як президент зобов’язаний був … відправити у відставку кримінальний уряд і порушити кримінальну справу проти міністра Захарченка. Але він своїх не здає. Це означає, що він особисто давав вказівку застосовувати силові підрозділи і проливати кров наших дітей на Майдані", – почав Арсеній Петрович.\nВін додав, що тепер залишився один-єдиний легітимний шлях для початку вирішення кризи: "І це – указ президента Віктора Януковича про відставку Кабінету Міністрів України. Або Янукович підписує цей указ, або непідписання указу означає, що він особисто давав вказівки бити людей, застосовувати силу і що він персонально несе відповідальність… Тепер ми вимагатимемо біля АП негайно підписати цей указ".\nУтім, сам же Яценюк сказав, що нині Банкова готує жорсткий сценарій – вивести проти мітингувальників кілька тисяч "тітушків" з ножами і для подолання безладів використати армію. Автор сценарію – Андрій Клюєв. Тобто мітингувальники, за логікою Яценюка, наразі мають стояти біля порожньої Адміністрації президента в очікуванні нових нічних атак.\n"Майдан буде діяти, і ніхто не збирається розходитись – ми тут до нашої перемоги", – підсумував новий план опозиції Олег Тягнибок.\nфото: Богдана Баласиновича, (Київ)\nПереглядів (4017) Коментарів (13) Додати коментар Версія для друку


Годинники Citizen: Promaster Land, купити недорого - ціна на наручні годинники Ситизен Промастер Ленд, Київ, ХарківГодинники Citizen: Promaster Land У зв'язку з масовою вірусною атакою можливі затримки в доставці деяких замовлень. Вибачте за незручності.\n» Promaster Land\nГодинники Citizen Promaster Land\nзалишити відгук\t16 316 грн.\nВиробник: Японія / механізм: кварцовий / скло: сапфірове / тип індикації: cтрілочна / корпус: сталь / водонепроникність: 200 м / браслет: титановий / тип: чоловічий\nПідбір за параметрамиЦінавіддогрн. Функціїбудильник(1)індикатор запасу ходу(1)сонячна батарея(1)дата(1)хронограф(1)тахіметр(1)ТипЧоловічий(1)МеханізмКварцовий(1)Водонепроникність200 м(1)Тип індикаціїCтрілочна(1)КорпусСталь(1)БраслетТитановий(1)СклоСапфірове(1)\tАкції!


З нагоди професійного свята медичного працівника! | Медичний часопис\nПродовжується героїчне протистояння Українського народу варварській навалі російського окупанта. Попри величезні матеріальні та людські втрати ми як ніколи об’єднані та згуртовані заради справедливої перемоги над віроломним ворогом. І в цій нелегкій боротьбі особливе місце посідають наші медики. Їхня самопожертва на полі бою та в прифронтових госпіталях стала символом професійної відданості, стійкості та безпрецедентної готовності зробити все можливе заради спасіння життя українського воїна. Це вони були першими і давали надію на життя Українському воїну у ворожому оточенні та під нещадним вогнем: у Маріуполі і Волновасі, Чернігові і Херсоні, Сумах і Харкові… Бучі, Ірпені, Макарові, Гостомелі, ставши прикладом героїзму, професійної гідності та самовідданого служіння справі перемоги.\nВажливою є і залишається робота медиків у районах поза межами активних бойових дій. Злагоджена і самовіддана праця медичних закладів країни в нелегких умовах бойових дій забезпечила лікувальну допомогу в необхідному обсязі та зберегла санітарно-епідеміологічну безпеку в країні.\nЗ нагоди професійного свята — Дня медичного працівника, від себе особисто і тисяч врятованих громадян України та українських воїнів сердечно вітаю і низько вклоняюся всім без винятку медичним працівникам: медсестрам і молодшим медичним сестрам, лікарям усіх спеціальностей, санітарам і армійським фельдшерам, службі медичного забезпечення і волонтерам. Мої найщиріші вітання всім вам за самовіддану працю, високий професіоналізм, жертовність та милосердя. Кожне врятоване життя в країні, повернений у стрій воїн, збережений батько чи син для родини — це ви, дорогі наші Медики! Родинного вам тепла, шани і любові від наших громадян.\nВже понад сто днів повномасштабного вторгнення росії ми віддано боронимо нашу незалежність, свободу та ідентичність. Професійні медики та якісна медична допомога — це одна з основних складових як процвітання країни, так і нашої майбутньої Перемоги. Хтось рятує життя безпосередньо на фронті, хтось лікує в тилу та допомагає доправити необхідне до зони бойових дій. Наша сила у професійності, єднанні, служінні Україні та її народу. Я щиро бажаю кожному перемоги, мирного неба, міцного здоров‘я та якомога швидшого возз’єднання з рідними тим, хто через війну був вимушений розлучитися.\nКолеги та бойові побратими!\nУсіх медичних працівників України і бойових медиків вітаю з нашим професійним святом, Днем медичного працівника!\nУ цей непростий для країни час нам доведеться витримати іспит і виконати свій обов’язок перед народом. На цьому шляху бажаю вам сили духу, віри в неминучу перемогу та неймовірного терпіння і фізичного здоров’я. Бережіть себе, бо ви потрібні людям!!!\nлікар-хірург фронтового військового шпиталю


Улюблені канали українських політиків. Які ЗМІ найбільше рекламують Яценюка, Тимошенко та Ляшка - Pravda.if.ua\nУлюблені канали українських політиків. Які ЗМІ найбільше рекламують Яценюка, Тимошенко та Ляшка\nСуттєва частка бюджетного фінансування парламентських партій опиняється у кишенях власників українських ЗМІ. Пише Главком.\nУкраїнські парламентські партії, які отримують фінансування з бюджету, значну частину коштів витрачають на свої рекламу, піар та пропаганду. І про це говорять не лише фінансові звіти політичних сил, оприлюдненні на сайті НАЗК. Наприклад, за підрахунками Комітету виборців України, парламентські політичні партії витрачають на присутність у медіа в середньому чверть суми, отриманої від держави. Десятки мільйонів переважно йдуть телебаченню, що в Україні і досі залишається найефективнішим майданчиком для піару.\n«Напередодні новорічних свят партії масово розмістили рекламу на центральних телеканалах державним коштом. У 2016 році на це пішло 35 млн, у 2017 році – 40 млн. Таким чином політичні партії привітали українців зі святами за їхні ж гроші. Ми очікуємо, що із наближенням президентських та парламентських виборів суми витрат на рекламу будуть зростати. Це є негативною тенденцією, що дає підстави говорити про нецільове використання коштів з боку політичних партій», – зазначив голова КВУ Олексій Кошель.\n«Главком» дослідив, яким ЗМІ надають перевагу провідні партії і з’ясував, що бюджетні гроші дуже часто перекачуються політиками у медіахолдинги, повязані з ними або ж олігархами, які підтримують ці партії.\nОпоблок. Бенефіс на «Інтері»\nНа рекламу самої себе політична сила, яка є спадкоємцем Партії регіонів, витратила 14 млн грн – майже третину суми, надану їй державою у 2017 році.\nНайбільше грошей Опозиційний блок заплатив за телевізійну підтримку – 12 млн грн. Всю цю суму отримав канал «Інтер», серед акціонерів якого є відомі представники Опоблоку.\nЗгідно з оприлюдненими на сайті телеканалу «Інтер» (ПрАТ «Телеканал «Інтер»») документами, його кінцевим бенефіціарним власником є Дмитро Фірташ (опосередковано володіє 36% телеканалу), власниками істотної участі – Валерій Хорошковський (опосередковано володіє 45% телеканалу) і громадянин Кіпру Васула Константіноу (опосередковано володіє 10% телеканалу). Депутат Опоблоку Сергій Льовочкін також є серед власників, він опосередковано володіє 9% каналу.\nНайбільше грошей Опозиційний блок заплатив за телевізійну підтримку – 12 млн грн. Всю цю суму отримав канал «Інтер»\nНа розміщення зовнішньої політичної реклами партія витратила лише трохи більше мільйона. Ще менше пішло на друковану пропаганду – 979 тис. грн.\nНайменше грошей партія заплатила за розміщення реклами на радіо – 27 тис. грн. А от на рекламу у газетах, згідно зі звітом, політична сила не витрачалась.\n«Народний фронт». Ласкаво просимо до Коломойського та Ахметова\nНа розміщення реклами на телебаченні партія Арсенія Яценюка на Арсена Авакова минулого року витратила 18,9 млн грн. На відміну від Опоблоку «Народний фронт» надає перевагу іншим телеканалам.\nДіджитал-компанія ТОВ «Глобал Медіа Груп» за розміщення рекламних матеріалів на ТБ отримала від «фронтовиків» 7,1 млн. За складною і мало зрозумілою назвою цієї компанії стоїть відомий медіахолдинг дуже відомого олігарха. «Глобал Медіа Груп» знаходиться за тією ж адресою, де орендує будівлю телеканал «1+1» Ігоря Коломойського: вул. Кирилівська, 23. Кінцевим бенефеціарним власником ТОВ «Глобал Медіа Груп» є кіпрська компанія Grintwood Investments Limited, яка є частиною складної схеми структури власності телерадіокомпанії «1+1».\nЩе одним отримувачем грошей від «Народного фронту» є ТОВ «Медіапартнерство». Тут теж все просто: ця фірма – власний сейлз-хаус холдингу «Медіа Група Україна». Він забезпечує продаж прямої реклами на телеканалі «Україна» Ріната Ахметова. Цій компанії партія Яценюка-Авакова заплатила 7,7 млн грн.\nКрім того, перепало за рекламу партії каналам медіахолдингу Віктора Пінчука (СТБ, ICTV та «Новий») – 4,06 млн отримав один із сейлз-хаузів холдингу «Старлайт Бренд Контент».\nЗа створення рекламних відеороликів партія заплатила 700 тис. грн.\nАрсеній Яценюк доволі часто з’являється на 1+1\nА от розміщення реклами на радіо обійшлось політичній силі значно менше, проте порівняно з іншими партіями це доволі вагома сума – 3,7 млн грн. Левова частка від неї перепала ТОВ «Компанія «Тавр», яке об’єднує багато fm-станцій: «Хіт фм», «Русское радио Украина», «Радіо Рокс», «Мелодія фм», «Релакс» та «Кісс фм». Кінцевими власниками радіостанцій, за даними профільних ЗМІ, є вже згаданий Віктор Пінчук та його дружина Олена Пінчук. Радіхолдинг отримав від «Народного фронту» 3,04 млн.\nЛьвівській ТРК «Люкс» перепало майже 565 тис. грн. За послугу розміщення реклами на радіо «фронтовики» також заплатили 124 тис. грн ТОВ «Бізнес-Перспектива Компані».\nВплив друкованих ЗМІ партія вважає незначним, тому на піар у них вона витратила трохи більше мільйона гривень, в основному бюджети отримали регіональні видання.\nПінчук, Фірташ та Коломойський дають слово Тимошенко\nОдна з найбільших статтей видатків партії «Батьківщина» – теж реклама. За даними Комітету виборців України, наприклад, в останньому кварталі минулого року, політична сила Тимошенко витратила 63% партійних коштів на своє просування у медіа.\nУ «Батьківщині» теж найбільше надій покладають на телевізор.\nЗа увесь 2017 рік партія витратила 10 млн грн на телерекламу. Із цих коштів понад 2 млн перепало «Інтеру» Фірташа та Льовочкіна, 4 млн – ТОВ «Старлайт Бренд Контент» (канали Пінчука), та 3 млн – ТОВ «Глобал медіа груп» (медіа Ігоря Коломойського).\nА от, наприклад, регулярна присутність Юлії Тимошенко на каналі News One, власником якого себе називає нардеп Євген Мураєв, пояснення у фінансовому звіті партії не знаходить.\nРегулярна присутність Юлії Тимошенко на каналі News One пояснення у фінансовому звіті партії не знаходить\n«Самопоміч» обирає газети\nІнакшу стратегію просування обрала «Самопоміч». На пропаганду партія витратила близько 25 млн грн. Але у цьому випадку йдеться про рекламу, перш за все, у регіональних засобах масової інформації.\nЦікаво, що у фінансову звіті політсили за минулий рік не згадується співпраця із жодним великим телеканалом України.\nУсього за розміщення реклами на телебаченні «Самопоміч» виклала 2,8 млн грн. – доволі скромна сума, порівняно з іншими парламентськими партіями.\nУ звіті фігурують невеликі регіональні канали. Наприклад, ТРК «Нова Одеса», ТРК «Даніо», ТРК «САТ плюс», ТРК «МСТ», ТРК «Київ», «Чернівецька регіональна дирекція» та «Запорізька регіональна дирекція» Національної суспільної телерадіокомпанії України та інші. Звіт рясніє великою кількістю видатків та іншими регіональними мовниками. Щоправда, це переважно перерахунки у кілька тисяч гривень за виступи на обласних та міських каналах.\nНайбільше, 17,9 млн грн, партія витратила на видавничу діяльність. Мова йде про партійну газету та іншу друковану продукцію, яку політсила замовляла компанії з Тернополя – ТОВ «Поділля-ТЕР». Її власником, згідно з даними ресурсу Youcontrol, є Ракочий Андрій Богданович. Протягом року неодноразово політична сила замовляла цій компанії друк тисяч примірників партійної газети.\nНайбільше, 17,9 млн грн, «Самопоміч» витратила на видавничу діяльність. Мова йде про партійну газету та іншу друковану продукцію\nРадикальна партія Олега Ляшка разом з «Народним фронтом» та «Батьківщиною» є одними з лідерів з витрачання державного фінансування на телевізійну рекламу.\nРеклама стала найбільш суттєвою статтею витрат цієї політичної сили у минулому році. В цілому на пропаганду «радикали» витратили 13,9 млн грн, у тому числі на телебачення – 11,6 млн грн, на радіо – 555 тис. грн, на друковані ЗМІ – 1,7 млн грн.\nУпродовж року партійці для своїх виступів на телебаченні надавали перевагу каналам «112 Україна», NewsОne, «Прямий». Лише на виступи на «112 Україна» було витрачено близько 6,9 млн грн.\nНині, згідно з інформацією на сайті телеканалу, кінцевим бенефеціаром «112 Україна» досі є Андрій Подщипков. Нагадаємо, Подщипков був помічником нардепа Сергія Капліна та відповідальним за міжнародні зв’язки у «Партії простих людей», просив політичного притулку у Бельгії нібито через «тиск на нього в Україні».\nNewsOne (ТОВ «Новини 24 години») отримала від партії Ляшка 3,8 млн грн. Канал, як вже зазначалось, належить Євгену Мураєву.\n767 тис. грн отримала ТРК «Ера». ЗМІ пов’язують її з екс-регіоналом, нардепом Андрієм Деркачем. Восени новим власником частини холдингу, а саме «Радіо Ера» стала компанія з американським корінням Dragon Capital.\nТелеканал «Прямий» за трансляцію роликів «радикалів» отримав близько 830 тис. грн.\nБезпосереднім власником телеканалу є кіпрська компанія «Парлімо трейдінг лімітед», кінцевим бенефіціарним власником телеканалу в єдиному державному реєстрі зазначений екс-регіонал, бізнесмен Володимир Макеєнко, який входить до орбіти впливу президента Петра Порошенка.\nРадикальну партію та її лідера Олега Ляшка нині пов’язують з олігархом Рінатом Ахметовим. Упродовж останнього року на каналі олігарха виходили сюжети про Ляшка відверто компліментарного характеру. Та телеканал «Україна» Ахметова у звіті політичної сили не згадується жодного разу.\nТелеканал «Україна», на якому доволі часто з’являється Олег Ляшко, у звіті політичної сили не згадується жодного разу.\nЗгідно з фінансовим звітом партія не шкодує грошей для пропаганди у регіонах. Регулярно виходять сюжети на ПАТ «Телевізійна служба Дніпропетровська», ТОВ «Телерадіокомпанія «Галичина», КП «Телекомпанія «Львів-ТБ». Не цурається Ляшко матеріалів у друкованих виданнях, у тому числі в сільських.\n«БПП»: білборди та листівки\nБлок Петра Порошенка попри те, що має найбільшу фракцію у Верховній раді, найменше з усіх парламентських партій витрачається на рекламу.\nУ 2017 році політсила витратила на пропагандистську діяльність усього 617 тис. грн.\nПрактично єдиною статтею видатків партії, яка стосується її реклами, є витрата коштів на друк партійної газети «Солідарність». Невеликі витрати партія зробила на зовнішню рекламу – білборди.\nЦікавою є розбивка видатків партії на рекламу за регіонами України – деякі обласні осередки партії не отримали жодної копійки, інші навпаки – кількасот тисяч гривень. Наприклад, ні чернівецький, ні черкаський, ні хмельницький осередки не розміщували реклами та піару. А донецький витратив на ці цілі 209 тис. грн, харківський – 150 тис.\nПояснити відсутність телереклами у «БПП» можна тим, що у президентської партії є власні медіаресурси. «5 канал» належить де-факто Петру Порошенку. «Прямий» канал, як зазначалося раніше, також зараховують до орбіти впливу президента Порошенка.\nПояснити відсутність телереклами у «БПП» можна тим, що у президентської партії є власні медіаресурси. «5 канал» належить де-факто Петру Порошенку\n11 Кві, 14:05\t Версія для друку Лист редактору\nГість ,\t11/04/2018 о 18:04\nА дурні гуцули ведуться на таке тимошенко а потім +++ЙОЙ або що гірше то знову ПЛИВЕ КАЧА співають –бо потрібно думати а якщо немає чим сиди у дома і пий чай а неголосуй за жидівку лихварку тай ще яка ворожбитством займається


Лілія ПУСТОВІТ: "Уже стерлися відмінності між "нами" й "ними" | Газета «День»\nЛілія ПУСТОВІТ: "Уже стерлися відмінності між "нами" й "ними"\nАле відчути себе українкою самобутньому дизайнеру допомогли\n7 березня, 2002 - 00:00\nЛілія Пустовіт — одна з небагатьох дизайнерів в Україні, які здатні жити й творити в контексті сучасної світової культури. У певному значенні її можна назвати людиною світу. Вона однаково легко й природно почувається на вулицях Парижа, Лондона, Рима, Москви й Києва. Вона одна з перших привнесла в нашу моду індійські й взагалі східні мотиви, потім — американські. В її творчості було захоплення чорно-білим мінімалізмом і пишною багатоколірністю. А остання колекція, показана на осінніх «Сезонах моди», для багатьох стала відкриттям самих себе: так, не побоїмося цього слова, талановито використала Ліля український етнос. Але якою б різною не поставала у своїй творчості дизайнер, ви ніколи й ні з ким не сплутаєте стиль від Пустовіт. І він вельми запитаний. У Лілі багато вдумливих (таких, що розуміють і поділяють її бачення моди) клієнтів, її колекції успішно продаються в бутиках Києва й Москви. Незважаючи на яскраву індивідуальність, Пустовіт дуже демократична й позбавлена такого собі естетського снобізму. Скажімо, в журналі «Єва» вона вже декілька років веде рубрику «Тренд», вельми дотепно та доступно водночас розповідаючи в ній про сучасні тенденції, допомагаючи небайдужим до себе жінкам розібратися в строкатому світі моди. До того ж Лілія Пустовіт належить до тих людей, про яких заведено казати: вони зробили себе самі. Як усе починалося? Після школи закінчила Київський технологічний інститут легкої промисловості (факультет швейного виробництва), потрапила до Молдавії — на швейну фабрику міста Бендери, де незабаром стала головним художником. Тут відбувся розвал Союзу, Ліля повертається до Києва, по суті, в нікуди. Як усе складалося далі?\n«ЯК НЕПРОСТО З НАМИ ПРАЦЮВАТИ, ЗАХІД ЗРОЗУМІВ ЛИШЕ ЗАРАЗ»\n— Складалося досить вдало — 92 гороку було вирішено перетворити український інститут легкої промисловості, на базі якого виник центр моди «Екста». У ті перебудовні часи, коли старі будинки моди, скажімо так, не переживши зміни епох, стали втрачати своє значення, центр був єдиним стабільно працюючим підприємством. Нові ж комерційні фірми тоді ще не встигли набрати обертів. Куратором центру, за рішенням директора Укрнділегпрому Тетяни Піскарьової, призначили відому в світі моди особистість — Тамару Радзиновську. Тамара свого часу була моделлю, потім керувала школою моделей. Будучи дружиною директора французького культурного центру, вона мала величезні зв’язки за кордоном, організовувала там покази, взагалі, реалізовувала зв’язку «підприємства легкої промисловості — будинки моди — моделі — покази». У числі п’яти дизайнерів (серед яких були Тетяна Земськова, Олена Ворожбит, Анжела Лисиця) працювати в центр запросили й мене. Під керівництвом Тамари ми зробили першу колекцію, яка стала на той момент справжнім проривом для України — з нею ми їздили на показ до Тулузи, де, крім місцевої преси, нам присвятив цілу шпальту такий відомий журнал, як «Marie Claire». Надалі багато людей пішло з «Ексти», а я залишилася там головним стилістом. Двічі на рік центр готував трендові колекції для підприємств і всіляких семінарів, присвячених моді. З однією з таких колекцій 1996 року я з’їздила на Міжнародний конкурс молодих дизайнерів «Золотий гудзик» у Вільнюс, де отримала гран-прі. Найприємнішим моментом для молодих на вільнюському огляді було те, що журі складалося суцільно з представників відомих західних будинків — таких, наприклад, як Жіванші, Олівьє Лапідус, Пако Рабанн. Які, крім оцінки робіт, вечорами влаштовували показ власних колекцій. Тоді ж, у Вільнюсі, мою колекцію помітив Даніель Ештер і запросив мене працювати у свій модельний будинок у Францію над жіночою серією трикотажу.\n— І які ваші перші враження від роботи в Парижі?\n— У професійному плані особливого контрасту я не відчула. Все-таки, молдавська фабрика вважалася однією з провідних у Союзі, а якість — як пошиття одягу, так і розробок моделей — була в ті часи на досить високому рівні. Крім того, ми отримували замовлення на виготовлення крепдешинового одягу для західної марки «Маріелла Бурані» — вона, хоч і менш відома в нас, але вважається однією з елітних і досить дорогих. Ми щороку брали участь у московських міжнародних виставках, які в перебудовні часи регулярно відвідували імениті «імпортні» будинки. Отже, тоді ми мали досить серйозні зв’язки із Заходом і отримували найсвіжішу інформацію про нові тенденції. Я б навіть сказала, що в той час нас сприймали набагато серйозніше, ніж тепер. І те, як непросто з нами працювати, Захід також зрозумів тільки тепер. Проте факт життя в Парижі, а не перебування там як туриста, безумовно, накладає свій відбиток. Там отримуєш натхнення від усього — від прогулянок вулицями, від виставок і музеїв, від елементарного розглядання вітрин.\n— Безсумнівно, нам є що в них перейняти, оскільки це абсолютно інша якість життя. Проте їм теж є чого повчитися в нас, недарма вони це відстежують, за цим сюди приїжджають і вишукують. Гадаю, у вас тоді саме «це» знайшли. Що вони шукали? Чого все-таки не вистачає західним законодавцям моди?\n— У Франції модно ставати стилістом, але ж престижу за відсутності свіжих ідей не досягнеш. Останніми роками, на мій погляд, спостерігається певна криза французької школи, вона стала надто традиційною — це та традиційність, за якої починаєш варитися у власному соку. Тому, напевно, генерують ідеї практично в усіх французьких будинках нині іноземці. При цьому їм абсолютно байдужа національність, головне — наявність нестандартного мислення. Але лідируючі позиції в більшості будинків моди при цьому зберігаються за англійцями (випускниками Лондонського королівського коледжу мистецтв) і датчанами. Не знаю, які особливі елементи входять до складу лондонського повітря, але саме це місто «постачає» найбільшу кількість неординарних стилістів.\nБезумовно, чуття на нове — це неодмінна умова конструктивного розвитку. Тому в усьому світі вишукуються нові ідеї й напрямки. Точнісінько так само й ми свого часу в «країні, що відкрилася» раптово стали черпати «ззовні» свіжі віяння. Оскільки перехід від тотальної несвободи до глобальної відвертості був дуже різким, країну заполонило наслідування Заходу. При цьому ми абсолютно забули про щось своє і просто перестали бути собою.\n«ІЗ ПАРИЖА РАДЯНСЬКІ ГРОМАДЯНИ ПОВЕРТАЛИСЯ «КОНТУЖЕНИМИ»\n— Ваша остання колекція інтригує своєю оригінальністю й новизною. При цьому ви не боїтеся залишатися українкою. Як, на ваш погляд, ми можемо зберегти свою ідентичність, але при цьому перекласти її на загальнодоступну, зрозумілу всьому світові, мову?\n— Важко відповісти, на жаль, багато хто вважає за краще переймати масову західну культуру, при цьому соромлячись оригінального свого. Хоча самому ж Заходу, принаймні авангарду західного суспільства, вторинність дійсно нецікава. Певною мірою відчути себе українкою, відчути за це гордість і почати пропагувати наше підштовхнули мене покази в Москві, спілкування з москвичами й пітерцями. Їм наше чомусь набагато цікавіше, ніж нам самим. У принципі, для кожної людини має бути цікавим чуже. Адже це в своєму роді унікально, тому що хоч би там як я силкувалася, але я ніколи не стану мислити і, відповідно, творити, як японка чи американка — всi ми маємо різні світогляди.\n— Ліліє, а що в нових українських речах було цікаво, скажімо, тим же москвичам?\n— По-перше, москвичами, а особливо петербуржцями, сприймається як аксіома те, що українське повинне завжди бути яскравішим. Ми для них — «південці», яким властиве зовсім інше сприймання кольору, завдяки чому виникають незвичайні колористичні поєднання. Недаремно московський дизайнер Тетяна Парфьонова (вона родом iз Полтави) з цього приводу жартує: «Ми з Пустовіт вам, москвичам, покажемо, як треба відчувати колір!». Це, мабуть, одна з головних характеристик українського стилю; крім цього, на показах наші колекції також помітно виділяються більшою романтичністю.\n— А як би ви схарактеризували стиль, який переважає на київських вулицях? Чи позбулися ми якоїсь внутрішньої несвободи, боязні виділятися, бути несхожими на інших?\n— Думаю, що сміливість у виборі стилю у вулиці з’явилася. Мабуть, це сталося завдяки тому, про що ми з вами вже говорили — з’явилася можливість побачити нове, несхоже. Багато які речі з того, «чужого» життя перестали сприйматися як дивовижа — бо в нас з’явилася можливість відвідувати інші країни, осягати іншу культуру. Наприклад, 1993 року Париж сприймався абсолютно інакше, аніж зараз. Колишні радянські громадяни, потрапляючи до «оплоту капіталізму», поверталися звідти «контуженими» — настільки це вражало. У нас тоді була цікава поїздка: проект, ініціатором якого виступив Міжнародний інститут молоді та культурні центри обох країн. Тоді я відвідала Париж у компанії з відомим режисером Юрієм Самотнім, художником Олегом Луньовим і популярним нині ді-джеєм з «Нашого радіо» Леонідом Веселковим. Льоня був молодший за нас усіх і, очевидно, тому був уражений Парижем сильніше за нас — ми, мабуть, були куди більш стійкі психічно. Після поїздки ми в цьому ж складі ще бродили Києвом, заходили до різних крамниць, де Льоня весь час обурювався «халатним ставленням» продавців до клієнта, вимагав загортати в окремі пакети кожну покупку. Нещодавно дочка моїх знайомих уперше з’їздила до Лондона, і я поцікавилася враженнями. «Лондон як Лондон», — відповіла вона абсолютно байдуже. Тобто я веду до того, що в молоді, принаймні тiєї її частини, яка формує обличчя сучасної міської вулиці, завдяки «доступності» Заходу сформувався інший смак. Безперечно, провінція поки що ще не живе цими стандартами. Але, загалом, вже стерлися відмінності між «нами» і «ними». Щоправда, відповісти, чи добре це, однозначно також не можна. З одного боку, ми начебто позбулися поголовного несмаку. Проте проамериканська пропаганда, голлівудські фільми зробили всю Європу і нас у тому числі схожими на себе.\n— Тобто, незважаючи на, безсумнівно, позитивний перехід від несмаку до смаку, таких понять, як масовість, стандартність позбутися все одно не вдалося?\n— Інакше й бути не може. Певна «однаковість» існує в будь-якій країні. Є передова частина суспільства, його авангард. І є більш широкий шар, що одягається нехай у стильну, але все ж уніформу. І в Європі цієї уніформи не менше, ніж у нас.\n— Якщо ми вже заговорили про «уніформу», то як би ви оцінили манеру одягатися українських політиків і зірок естради? Про кого з них можна сказати, що в них є власний стиль?\n— Будь-кого виділити в плані стильності я не можу. Адже посада зобов’язує політиків одягатися суворо й консервативно, тому свою оригінальність за таких умов виявити досить складно. Інша річ, діячі мистецтва. Хоч на сьогоднішній день я можу назвати лише одну реально стильну людину — Софію Ротару. І річ зовсім не в тому, що вона моя клієнтка. Ця жінка постійно працює над своїм іміджем. І як би не змінювалися модні тенденції, вона ухитряється дотримуватися вибраного нею стилю й при цьому завжди виглядати актуально. Мені імпонує її смак: я не люблю вiдвертостей в одязі й демонстрації сексуальності, що б’є через край. Софія Ротару, обходячи це, залишається в дусі часу. Також мені близькі за світоглядом Катя Чилі та Юлія Лорд, але, на жаль, коло їхнiх шанувальників не дуже широке, і, значить, вони не впливають на масовий смак.\nДИЗАЙНЕРИ МОЖУТЬ. ПОКУПЦІ ХОЧУТЬ. СЛАБКА ЛАНКА — МАГАЗИНИ\n— Вам не здається, що нашій молодій країні загалом не вистачає стилю: в манері спілкуватися, в поведінці «людей з телевізора», в проведенні різних акцій? Пригадується далеко не рядова подія — святкування 10-річчя незалежності. Ближче до завершення концерту виступили наші оперні зірки, які сьогодні сяють на сценах різних країн. Вони чудово виконали «Заздоровну» Верді, продемонструвавши не лише вокальну майстерність, але й, до речі, прекрасні концертні костюми. На цьому потрібно було б поставити крапку. Однак за цим пішли пісні й танці, хороводи, хор. Цей приклад свідчить про те, що ми не визначили для себе культурні параметри. Яку лепту в це можуть внести вітчизняні дизайнери?\n— Я вже згадувала про те, що в усьому світі існує багаторівневість моди. Навіть прет-а-порте доступне далеко не кожному. Гадаю, що українські дизайнери почали набирати якісь бали в плані впливу на українську публіку, проте вплив цей ніколи не стане масовим. Інша річ, він може і повинен стати просто більш широкодоступним. Станеться це лише тоді, коли телепрограми і журнали, що спеціалізуються на моді, роботу вітчизняних дизайнерів представлятимуть як життєздатну. Чим частіше це пропагуватиметься саме з такої позиції, тим швидше й ефективніше ми сформуємо до «свого» позитивне ставлення — це схоже на кола на воді від кинутого в річку каменя. Зараз розробляється чимало креативних авторських колекцій, які можна було не лише показувати, але й знаходити їх реальне продовження у вигляді готового одягу в крамницях. Проте поки що все це залишається нежиттєвим, тому що представляється публіці рафіновано. І тому суспільство продовжує шукати ідеї в західних часописах та фільмах і наполегливо не звертає увагу на колекції наших стилістів.\n— Лілю, чи існують якісь «місцеві» особливості, специфічна відмінність роботи дизайнерів на Україні і за кордоном?\n— Безсумнівно. Західні дизайнери займаються переважно власним творчим зростанням, пошуком нових ідей і втіленням їх у життя в постановках показів. На жаль, українським дизайнерам доводиться бути одночасно фінансистами самих себе, менеджерами і, що найжахливіше, відділом збуту й постачання. У Франції мене абсолютно не хвилювало питання, де візьмуть певні тканини, нитки і подібне. Там цю систему було налагоджено чітко, кожен знав свою функцію й виконував її добре.\n— Про це вже говориться не один рік: у нас є талановиті дизайнери, але немає індустрії моди. Більше того, дуже небагато хто заробляє гроші, продаючи колекції тут. Ви вже згадували про те, що та ж Росія цікавиться українським модним «ресурсом» куди активніше за нас. Чому?\n— Повторюся, в цьому є якась частка провини й засобів масової інформації. Створилося замкнене коло — покупець про нас або не знає, або не купує, бо колекційні речі виготовляються часом лише в декількох екземплярах, не влаштовують його за ціною. Випустити велику партію, за рахунок чого знизиться вартість речі, дизайнер не може, оскільки не налагоджено шляхи збуту. Від преси й телебачення, а не від нас, залежить те, чи буде готовий споживач і, відповідно, великі крамниці, набувати авторські моделі. Необхідно відновити ланцюжок «виробник — універмаг-посередник — покупець», як це діє в усьому світі. До дизайнера повинні приходити представники «середньої ланки» в ланцюзі, він показує їм модель, пропонуючи варіанти кольору, тканини й розміру. Баєри визначаються з обсягом партії, дизайнер йде на фабрику виконувати замовлення. Ще раз хочу підкреслити те, що в будь-якому випадку про масовість, мільйонні партії не йдеться. Але випускати тисячні партії для українських дизайнерів — не проблема.\n— Чи готовий вітчизняний покупець це купувати?\n— Гадаю, що так. Особливо молодь, вони найбільші патріоти. Крім того, окрім преси, напрямок у моді, безперечно, формують актори. Я спілкуюся з хлопцями з таких груп, як «Танок на майдані Конго» і «Тартак», які пропагують українське і мають масу шанувальників. Якщо Сашко Положинський чи Фагот вийде на сцену й заявить, що він одягнутий у нову лінію від Пустовіт, то всі ці тисячі фанів підуть до крамниці й куплять саме це.\n— На продовження запитання про те, що дизайнер повинен бути насамперед якоюсь «мембраною світу», а не сам собі адміністратором. Ви створюєте враження соромливої і сором’язливої натури. Як вам вдається диктувати свою волю підлеглим?\n— Моя соромливість — оманлива.\n— Можливо, трохи наївне запитання, але все ж: чи може одяг, на ваш погляд, змінити людину? Нас виховували на тому, що головне — це душа, внутрішня змістовність. Але чи може погано вдягнута людина почувати себе повноцінною?\n— Людина, звичайно, одягається відповідно до свого внутрішнього світу. Коли цього зв’язку немає, втрачається рівновага між зовнішнім і внутрішнім, настає стан фрустрації. За допомогою одягу можна примусити людину поводитися й сприймати світ по- іншому. Нав’язати певні світоглядні стереотипи й відповідний одяг, що відповідає цим стереотипам, можна, якщо щось при цьому в душі людини відгукується на нав’язування.\n— Розкажіть, будь ласка, про те, як формувалася Лілія Пустовіт-дизайнер. Що на вас, як вам здається тепер, у більшій мірі вплинуло?\n— Я впевнена, що на кожного з нас впливає, так би мовити, все — в творчості проявляються всі щоденні враження, які відкладаються в підсвідомість і в слушний момент спливають.\nУ дитинстві я цікавилася навколишнім світом, усім цікавилася. Мої батьки були досить несхожими один на одного. Батько був спортивним життєлюбом, мама — інтровертом зі складним внутрішнім світом. Вона викладала мови, етику й естетику. Тому так склалося, що я одночасно займалася абсолютно різними речами: спортом, лінгвістикою, в шостому класі вхопилася за вивчення латини (і навіть писала для тітки-студентки інститутські контрольні), ходила до музичної школи. Любов до музики завдяки цьому, напевно, навіть сильнiша, ніж до літератури, театру й кіно. Я не можу працювати, якщо не грає музика. Неважливо яка, головний принцип — вона має бути позитивною й «живою».\n— До речі, ідея використати етномузику в показах, на наш погляд, була прекрасною. Причому тусовка мегаполісу, що не часто слухає живі українські народні пісні в такому виконанні, приголомшуюче відреагувала на свою «язичницьку» сутність...\n— Я досить часто використовую подібну музику. Однак я чітко відчуваю грань, де з цим можна експериментувати, а де така радикальна ідея не спрацює.\n«СТИЛЬ — ЦЕ ГАРМОНІЯ МІЖ ВЛАСНИМ «Я» ТА ЙОГО ЗОВНІШНЬОЮ ДЕМОНСТРАЦІЄЮ»\n— Ви якось розповідали, що Гальяно приїжджав за натхненням до Петербургу. А де, в якому куточку світу черпає натхнення Лілія Пустовіт?\n— У мандрах. При цьому я частіше надихаюся не первинним — місцевою природою, а творчістю народу, давнім етносом. Нещодавно їздила надихатися в Карпати.\n— А як до вас прийшло «українське»? — Гадаю, що в кожної людини настає період, коли вона починає цінувати своє коріння. У двадцять мені ще було абсолютно все одно. Зацікавилася українським, коли нарешті осягла глибину нашої культури — вторинність мене ніколи не цікавила.\n— На ваших показах можна відчути за реакцією зали те, про що ви говорили вище — приходить час, коли хочеться осягнути своє. Ця індустрія в Україні поступово починає розвиватися, але зараз вона дійсно залежить від того, наскільки журналісти зможуть передати енергію дизайнера, переконати, що це — гідне. Для переконання в тому, що це модно й стильно, потрібні певні слова. Як ви гадаєте, які це слова?\n— Чесно признатися, не знаю... Але якщо йдеться про показ і про публіку, яка його відвідала, то тут дуже важливий чинник наявності в залі однодумців. У мене багато друзів, які завжди готові мене підтримати. І коли вони є в залі, через них енергія передається тим, хто поки що не був готовий до сприймання. А потім, напевно, передача цих відчуттів повинна йти ланцюжком — від тих, хто був на показі й це оцінив, до тих, хто не був і не знав.\n— Ще одне запитання з серії наївних. Мода і стиль — це різні речі? Чи можна бути модним і при цьому не стильним?\n— Мені здається, стильним можна назвати того, хто домігся гармонії між власним «Я» і його зовнішньою демонстрацією. Поняття «модний» згодом втратило своє забарвлення, особливо останнім часом, коли провідними дизайнерами було зроблено заявку на лібералізм і прозвучали твердження про те, що нині є модним усе. Стиль — це гардероб у дусі часу, підкреслений індивідуальністю.\n— А хто з дизайнерів вам цікавий зараз?\n— Ямамото, Готьє, бельгійська школа — вони всі близькі мені за світосприйманням. Дуже люблю Гальяно. Його ідеї — це та міра неоднозначності, при якій можна нескінченно провокувати публіку, але щоб він не зробив, усе сприймається «на ура». Ця впевненість у власній правоті просто разюча — Гальяно гіпнотизує пресу й клієнтів.\n— Чи можете ви погодитися з тим, що Київ змінився? Йдеться не про усміхнених продавщиць й поліетиленові пакети для кожної окремої покупки в крамниці (що в нас, слава Богу, вже не дивина), а про стиль міста загалом. Не є таємницею, що кожне місто своєю архітектурою певною мірою формує характер, обличчя городянина. Часом за манерою спілкуватися й одягатися цілком упевнено можна назвати місто, з якого прибула людина. Останнім часом Київ почав стрімко мінятися зовні. Чи немає небезпеки втратити себе, своє обличчя?\n— Безперечно, є. Ви маєте рацію, атмосфера міста дійсно задає стиль мислення й поведінки городян. І зараз вигляд міста змінився в бік несмаку. Хоча помітно й те, що Київ стає багатшим. З іншого боку, на жаль, з багатством часто приходить і чинник споживацтва. Але мені здається, пропорції — співвідношення споживачів і людей, що мають смак, — було й буде зберігатися завжди. Хоча перших у всі часи було більше.\n— Чи можна схилити цю шальку терезів у інший бік?\n— Це знов-таки залежить від ЗМІ, передусім від телебачення. Зараз воно не що інше, як «прозоре вікно в трубі духовного сміттєпроводу». На екрані — лише комерційні «чорнушні» сюжети, в рекламі переважає активний сексуальний сегмент. Все це не настільки притаманне нормальному людському життю, але абсолютно не привід робити на подібних речах акцент у телесюжетах.\n— Про це не так давно йшлося в одному з чисел «Дня». На ваш погляд, відверті телепроекти в дусі московської передачі «За склом» — потреба самих мас чи нав’язування публіці стереотипів?\n— І те, і інше — чергове замкнене коло. Завдяки масовій популярності таких програм телекомпанії підвищують рейтинг, а глядачі, зі свого боку, дивляться їх тому, що практично не існує альтернативи. Хочеться вірити в те, що число мудрих людей — меценатів, які даватимуть гроші на явно нерейтингові передачі, як, наприклад, «Розумники й розумниці», згодом збільшиться.\n— А що у вас у «культурному меню», коли ви перебуваєте в столиці?\n— Раніше я була великою театралкою, відвідувала масу спектаклів, читала спеціалізовані видання. Але згодом стало якось нецікаво. Проблема в тому, що «модні» нині режисери останнім часом зайнялися модерністською, неграмотною профанацією. Театр сучасності — це переважно експлуатація найнижчих людських емоцій, явний розрахунок на масовість, як у вищезазначених телепередачах. Попахує, знаєте ... Продовжую відвідувати вистави «гастролерів», таких, наприклад, як японський балет. Це принаймні змушує думати. Ходжу в оперу, на «маленькі», тобто не масові виставки та концерти. З останніх це, в основному, клубні виступи друзів: «ВВ», «Скрябіна», «конгівців». Нещодавно разом їхали до Москви з «ВВ»-шниками — сходила на їх місцевий концерт. Їх там дуже люблять і приймають чудово.\n— Оскільки ми знову пригадали наших близьких сусідів, хотілося б довідатися: як зараз, після десятиріччя життя «окремо», складається спілкування з москвичами і петербуржцями? Хто з нас куди рухається, чи стали ми один одному цікавішими?\n— Модна і «білямодна» публіка, з якою переважно мені доводиться спілкуватися, — це, на мій погляд, один із головних індикаторів усіх суспільних процесів і настроїв. Тому я можу зробити декілька висновків. Раніше, внаслідок суспільно-політичних обставин, ми на якийсь час стали дуже схожими один на одного. Тепер, після «відділення», кожне з цих міст і, відповідно, його мешканці знайшли або, швидше, повернули власний вигляд. Пітер став містом рафінованої інтелігенції, Москва набула рис оригінального мегаполіса — схожого немає ніде. Київ повернув собі імідж містичного міста. І на цій хвилі ми стали один одному дуже цікаві. Адже кожен з нас знайшов щось неповторне «своє».\n— Вiд кого одягається дизайнер Лілія Пустовіт?\n— Від різних і улюблених мною людей. Насамперед, від колег — є речі від Сергія Бизова, Віктора Анисимова, Олега Бірюкова. Мені дуже подобається молодіжна марка «Маріте і Франсуа Жирбо». Також із задоволенням ношу речі власного виробництва. До речі, через це чекаю не дочекаюся весняної колекції — ми створили дуже цікаве взуття. Вже хочеться її носити.\n— Раз ви вже згадали про майбутній показ, не могли б ви ще трохи відтулити завісу: якою буде нова лінія?\n— Для кожного модельєра говорити на цю тему — табу. Так що таємниці я вам не відкрию. Можу лише сказати про те, що «свіжу» колекцію побудовано на еклектиці. Головне в ній — ідея позитивного настрою. Приблизно така, як у «Тартаков» в одній з нових пісень, хоч за точність цитати не ручуся: «Ми радіємо, що живемо на цій землі, бо ми її діти».\nРозмовляли: Лариса ІВШИНА, Ганна ШЕРЕМЕТ, Костянтин РИЛЬОВ, Наталя МЕЛЬНИК, Анатолій МЕДЗИК (фото), «День»


«Припиніть напади на журналістів, зменшуйте напругу, дозволивши ЗМІ в Україні вільно висвітлювати події», заявляє представниця ОБСЄ | OSCE\nГоловна Новини Новини та прес-релізи «Припиніть напади на журналістів, зменшуйте напругу, дозволивши ЗМІ в Україні вільно висвітлювати події», заявляє представниця ОБСЄ\n«Припиніть напади на журналістів, зменшуйте напругу, дозволивши ЗМІ в Україні вільно висвітлювати події», заявляє представниця ОБСЄ\nKYIV 7 березня 2014\nКИЇВ, 07 березня 2014 року – Завершуючи свій чотириденний візит до України, Представниця ОБСЄ з питань свободи слова Дуня Міятович застерегла сьогодні, що поточна ситуація в країні призвела до кризи свободи ЗМІ.\n«Я надзвичайно занепокоєна ситуацією зі свободою слова; кожного дня ми бачимо випадки залякування, побиття і цензури у сфері ЗМІ. Я закликаю усіх відповідальних осіб припинити інформаційну війну, гарантувати безпеку журналістів в Криму та за його межами і негайно розпочати деескалацію ситуації, дозволивши мас-медіа вільно висвітлювати події», - заявила пані Міятович.\n«У часи кризи представники ЗМІ – це перші жертви нападів, спрямованих на те, аби позбавити громадян доступу до інформації з різних джерел. Нещодавні демонстрації у Києві та інших містах, а також те, що ми спостерігаємо у Криму - наочні приклади цього».\nПані Міятович зустрілась із представниками об’єднань ЗМІ та місцевими журналістами у Сімферополі у середу, щоб обговорити питання щодо свободи слова.\n«Найбільшою проблемою є безпека журналістів. Крім того, у Криму зупинили мовлення українських телевізійних станцій, у тому числі незалежного телебачення «Чорноморська ТРК», - заявила пані Міятович.\nВона сказала, що керівництво державної телерадіокомпанії «Крим» здійснює політичний тиск на власних журналістів – кримських татар, і що доступ до офіційної інформації від місцевих органів влади надається лише лояльним журналістам.\n«Історія показує, що спроби примусити мовчати критичні голоси ніколи не бувають успішними, і обмеження свободи слова може призвести до катастрофічних наслідків. З особистого досвіду я знаю дуже добре, яку деструктивну силу мають залежні ЗМІ», - заявила пані Міятович.\nПід час зустрічей із вищим керівництвом у Києві пані Міятович наголосила, що напади на журналістів не повинні залишатися безкарними, і вона згадала справу про вбивство журналіста газети «Весті» В’ячеслава Веремія.\n«Я взяла до уваги те, що генеральний прокурор триматиме на контролі ці справи, і я очікую правосуддя», - сказала вона. «Родина, друзі та колеги пана Веремія на це заслуговують».\nПід час зустрічей із представниками органів влади пані Міятович також взяла до відома, що пропозиції заборонити російські телевізійні канали, нещодавно внесені деякими народними депутатами України, були відкликані.\n«Це – позитивні кроки. Але щоб відновити свободу слова, я наголошую, існує потреба вжити ретельні і комплексні заходи у сфері реформування законодавства щодо свободи слова для забезпечення плюралізму ЗМІ», - заявила пані Міятович.\nВона висловила сподівання на ухвалення закон про суспільне мовлення для створення політично і фінансово незалежної та неупередженої телерадіокомпанії, на покращення доступу до інформації, підвищення якості регуляторної політики, а також на продовження процесу переходу у цифровий формат без зволікань.


Об'єднання "Родина" Музей Воєнної історії краю Проекти\nК О Н Ц Е П Ц І Я\nвиховної роботи в Чернівецькій гімназії № 5\nТворча, бажана, життєрадісна праця, активне ставлення до навколишнього світу - це, за влучним визначенням В.О.Сухомлинського, те "пальне і чисте повітря, без яких згасає вогник обдарованості". Потреба суспільства в творчих, діяльних, інтелектуально розвинених громадянах, оновлення національної свідомості, відродження духовності викликали до життя появу нових концепцій діяльності закладів освіти. Криза загальноосвітньої традиційної освіти, суперечності між вимогами суспільства забезпечити єдиний рівень освіти і варіативністю розвитку особистості в різнобарвній гамі її нахилів, здібностей, інтересів можуть бути частково подолані саме в тих навчальних закладах, що будують свою діяльність на базі нових концепцій навчальної, виховної та дослідницької роботи. Як відомо, метою радянської школи був "всебічний розвиток особистості", що у практиці навчання перевантаженого, заідеологізованого формальною освітою учня перетворилося на соціальну утопію. І досі ця утопічна мета формулюється в концепціях різного рівня, що суперечить перспективам освіти України XXIстоліття.\nКонцепція діяльності Чернівецької гімназії № 5 орієнтована на прагматичний рівень визначення основних завдань, а саме - "підготувати учнів до самостійного життя, до продовження навчання у системі творчих вимог до себе." Таке наближення мети навчального закладу до реального життя, а відповідно і наближення результатів діяльності до власної стратегічної місії, свідчить про те, що система організації як навчальної, так і виховної, і науково-дослідницької роботи повинна розглядатися як високоефективна.\nПровідним напрямком діяльності гімназії є навчання і виховання обдарованої учнівської молоді, здатної самостійно діяти у динамічних, нестандартних ситуаціях, її підготовка до самоосвіти і саморозвитку. При цьому визначальним моментом у формуванні особистості є самоаналіз, самореалізація і мотивація діяльності.\nГімназійна освіта покликана озброїти учнів методами дослідження ввести їх у світ наукових проблем розвинути загальні розумові інтелектуальні, творчі здібності. Особливістю підготовки творчої особистості є створення оптимальних психолого-педагогічних умов для її самореалізації, виховання таких рис, як гуманність, чесність, принциповість, працелюбність, сміливість, прагнення до фізичного самовдосконалення.Таким чином, головна мета системи організації виховної та науково-дослідницької роботи в гімназії полягає у визначенні стратегії і принципів структурно-організаційного, функціонального, педагогічного, соціально-психологічного та науково-методичного забезпечення її реалізації. Головні завдання цієї системи спираються на встановлення суб'єктно-суб'єктних взаємовідносин в колективі (взаєморозвиток творчої особистості гімназиста та професіоналізму викладача) та концептуальні засади гуманітарної освіти.\n¯ осмислення історичних фактів, подій, явищ, різноманітності шляхів людського розвитку;\n¯ формування світоглядної, правової, моральної, політичної, художньо-естетичної, екологічної культури, утвердження пріоритетів здорового способу життя людини;\n¯ залучення особистості до літератури, музики, мистецтва, надбань народної творчості, здобутків української і світової культури;\n¯ відображення у змісті історичної освіти закономірностей історичного розвитку, широке вивчення українознавства, етнічної історії та етногенези українців, інших народів України;\n¯ забезпечення естетичного розвитку особистості, оволодіння цінностями, знаннями, в галузях мистецтв;\n¯ формування етичних цінностей, починаючи з ранньої родинної освіти.Ці положення закладають підвалини виховної роботи в гімназії, що полягають у:\n¯ пошуку і підтримці обдарованих учнів;\n¯ створенні максимально сприятливих умов для інтелектуального, духовного морально-естетичного, фізичного розвитку гімназистів;\n¯ розробки та впровадження нового змісту освіти, прогресивних технологій, нового змісту освіти, прогресивних технологій навчання;\n¯ забезпечення фундаментальної гуманітарно-освітньої підготовки;\n¯ вихованні національно-свідомого громадянина України;\n¯ наданні можливостей гімназистам реалізовувати власні творчі здібності на терені дослідницько-пошукової та наукової діяльності;\n¯ співпраці гімназистів з вищими навчальними закладами та позашкільними установами на єдиних науково-методичних засадах;\n¯ обмін досвідом та створення єдиного інформаційного простору навчальних закладів ІІ-ІІІ ступенів.\nПринципи організації виховного процесу:\n¯ пріоритет загальнолюдських цінностей;\n¯ індивідуалізація та диференціація;\n¯ культуровідповідність (врахування менталітету особистості);\n¯ єдність інтелектуального, морального, фізичного, естетичного розвитку.Зміст виховної роботи в гімназії:\n¯ виховання учнів на засадах загальнолюдської, гуманістичної моралі;\n¯ формування національної самосвідомості;\n¯ формування духовної культури, зумовленої традиціями родинного виховання;\n¯ розвиток високого рівня мовної культури;\n¯ розвиток в учнів почуття відповідальності за збереження національних традицій, звичаїв, культурних надбань, реалізація ідеї "діалогу культур";\n¯ забезпечення умов для самореалізації здібностей і обдарувань гімназиста;\n¯ опора на принципи гуманізму в спілкуванні як основу виховання обдарованої особистості;\n¯ застосування діагностики ефективності виховного процесу; поглиблення культурного та творчого потенціалу учнів;\n¯ орієнтація на індивідуальні програми розвитку творчої особистості учня.