Інтегрований урок (математика, народознавство, трудове начання, музика), з використанням народних символів, для вдосконалення обислювальних навичків учнів, розвитку логічного мислення та пам'яті.\nТема: «Нумерація чисел 11-20.Додавання і віднімання в межах 20 на основі нумерації. Розв’язування задач»\nМета: вдосконалювати обчислювальні навички учнів у межах 20 без переходу через десяток, закріплювати знання нумерації, вміння розв’язувати задачі; вправляти у побудові відрізків, порівнянні виразів. Розвивати спостережливість, логічне мислення, пам’ять. Ознайомити з квітами, як символами українського віночка. Виховувати любов та пошану до своєї Батьківщини.\nОбладнання:Малюнки квітів українського віночка, віночок, квіти з прикладами, метелики з цифрами, картки- таблиці, задачі- таблиці, квіткові пелюстки з кольорового паперу, диференційовані завдання, клей папір, музичні записи.\nТип уроку:Інтегрований (математика, народознавство, трудове навчання, музика.)\nI/ Організація класу.\n-Сьогодні у нас буде незвичайний урок. На уроці ми будемо вдосконалювати свої навички в обчисленні виразів в межах 20, повторимо нумерацію чисел. Виконуючи математичні завдання, ви познайомитесь з рослинами символами України, з яких ми сплетемо віночок. За правильно виконані завдання ви бедете отримувати пелюстки, за допомогою яких ви створите власну квіточку «Квітку успіху». А допомагати мені будуть дівчатка. Отже, розпочнемо.\nТа найкраща завжди- Батьківщина.\n-Послухайте історію віночка. Плести вінок – то ціла наука і дійство. Наші прабабусі знали різні секрети, Треба знати символи квітів, символи стрічок.. А починали дівчата носити віночок з трьох років.Його плела мати.Потім плели віночок на великдень. На Івана Купала, на кінець жнив, на весілля і, навіть , на похорон.\n-Найпочесніше місце у вінку здавна займає деревій.\n-Про його лікувальні властивості ми дізнаємось, коли виконаємо усні обчислення.\n1.Гра «Естафета» На дошці квіти з прикладами й метелики з відповідями.\n-Посадіть метелики на квіти. (З’єднати за допомогою крейди)\n(Перевірка, оцінювання- за кожну правильну відповідь діти отримують паперові пелюстки).\n( За правильну відповідь діти отримують паперову пелюстку.)\n3.Гра «Лабіринт» Допоможіть зайчику дібратися до морквинки, сполучивши послідовно числа від 11 до 20.\n(Цифри прикріплені на дошці.Сполучати за допомогою крейди.)( Оцінювання-паперові пелюстки.)\n4. Які арифметичні заки потрібно поставити між цифрами, аби приклад був правильним.\n5. Щоб метелик полетів, розклади числа на дві частини.\n-Деревій є символом нескореності, тому що він є дуже невибагливим до природних умов. У природі дедевій називають кривавником, бо він зупиняє кров, Чай з деревію п’ють при розладах шлунка.\n-Про барвінок ми дізнаємось коли виконаємо наступне завдання\nДороботи враз візьмусь.\n.До 10 додати 2\n.Знайти суму чисел 7 і 3\n.Знайти різницю чисел 9 і 5\n.17 зменшити на 7\n.15 збільшити на 3\n.Яке число йде за числом 19\n.10 мінус 8\n.Я задумала число, додала до нього 6 й одержала 10. Яке число я задумала?\n(Відповіді: 12 10 4 10 18 20 2 4)\n-Як називаються всі ці числа?( Парні)\n(Перевірка- один учень читає вголос відповіді, всі інші перевіряють. Хто не допустив жодної помилки- отримує паперову пелюстку.)\n-Барвінок до людської оселі тягнеться. Взимку з нього відвар п’ють від простуди, а влітку прикрашають ним хліб святий, плетуть весільні вінки. Бо вважають його символом життя і безсмертя людської душі.\nЦей оберіг від зла застерігає\n-Відгадайте, яку наступну квітку ми вплетемо у віночок?\nСтоять у лузі сестрички, золотенькі очі, біленькі вії.(Ромашка.)\nЗавдання №4 ст.104. Коментоване письмо\n(За правильні відповіді діти отримують пелюстки.)\n-Ромашка наймолодша у вінку. Її вплели тоді, коли переконалися, що вона приносить не лише здоров’я, але й доброту та ніжність. Ромашку вважають символом дівочої чистоти.\n-А зараз попрацюємо над задачами\nVI. Робота над задачами.\nЧотири квітки я зірвав\nСкільки всіх аж..(8)\nРано-вранці Віра встала\nКвіти в вазочку поклала:\nВідгадайте, хто із діток\nСкільки в вазі стало квіток?(7)\nЩо б на це відповіли?(4)\n4.Я аж 6 троянд зірвала\nДві троянди Лілі дала\nСкільки їх у мене стало?(4)\nСкладіть та розв’яжіть задачі за коротким записом.\n(За вірні відповіді діти отримують пелюстки.)\n-У полі можна зустріти червоні квіти маку. Немов крапрлини крові, пролитої в боях, яскравіють вони серед золотого колосся. Мак дає дитині сон. А у віночку є символом пам’яті, вірності, молодості.\n-Добре всі попрацювали, втомилися,тож давайте трішки відпочинемо\n-Після виконання наступного завдання ми дізнаємось про цю квітку.\n-Перш ніж виконувати наступне завдання, давайте пригадаємо назви компонентів при додаванні.\n-У вас на партах лежать картки. Запевніть таблиці.\n(Перевірка , оцінювання.)\nНіжні квітки волошки теж цвітуть у полі. Вони сором’язливо виглядають із жита чи пшениці. А в українському віночку є символом простоти, ніжності і відданості.\nIX.Порівняння числових виразів (Диференційоване завдання)\n-Порівняйте числові вирази. Виберіть собі посильне завдання.\n-Калина являється символом України.Це лікарська рослина. Цілющі властивості мають квіти, кора, ягоди. Кажуть, що червона калина від ста хвороб лікує. А у віночку вона є символом дівочої вроди, кохання. Щастя.\nІ прагну людям душу звеселить\nВолодію ніжним цвітом, маю гарну долю.(Ружа)\n-Один метелик перелетів з квітки на квітку і подолав відстань 6 см. Накресліть цю відстань. А другий метелик пролетів на 3 см більше. Яка відстань другого метелика? Накресліть цей відрізок.\nУ народі кажуть, що Ружа була гарною дівчиноюі, і як її сестри Мальва та Півонія, лікувала людей від серцевих хвороб. Та одного разу Вітер розлютився на них і перетворив їх на квіти. Так і ростуть сестри, людей своєю красою милують. А у віночку – це символ Віри, Надії, Любові.\nXI. Підсумок.Створення «квітки успіху»\nЛаса Лариса Миколаївна


Ольга Бабій. Нам своє робить\nПро еліту в Україні сьогодні не говорить хіба що німий або вкрай ледачий. І я б не бралася за цю банальну тему, якби вона з неймовірною швидкістю не перетворювалася на небезпечну. Але спочатку, мабуть, варто поставити запитання: а що, власне, являє собою еліта в Україні? Чи є вона тим добірним зерном, яке має дати найкращі сходи української нації на світовому полі? Чи може вона пережити морози і суховії та витворити якість, здатну не просто виживати в нових умовах, а й стати потрібною для нації? Переконана: те, що сьогодні називає "елітою" само себе і що називають нею ж створені й годовані ЗМІ, є імітацією, ерзацом, поганою підробкою, чужим організмом, який не має статі. Аморфне словосполучення "еліта України" зовсім не означає, що то еліта, а тим більше — українська. На українському екрані, на шпальтах газет, в інтернет-сайтах провідне місце посідають не українські громадяни, які де-факто стають модераторами української політики. Їх і їхні програми "розкручують" задовго до оприлюднення, їхній імідж робиться, може, навіть професійніше, ніж імідж певних політиків. Їх наймають і їм платять немалі гроші, бо йдеться про суспільну думку, яку такі "модератори" хитро спрямовують у потрібне їм річище. Дивишся — і вже не знаєш, вірити чи не вірити тому, за кого ще вчора ладен був іти в огонь і в воду. Сучасні політтехнології на це й розраховані. То що ж, власне, маємо? Чий і який зразок? Про чию свободу і про чиє слово мовиться? Хто підноситься до рангу еліти?\nПісля Помаранчевої революції була певна надія, що нація, нарешті, зробить крок до самоствердження. І це не могло не викликати шаленого переляку і протидії тих, хто звик століттями паразитувати на тілі України. Ще б пак! У державі Президент, який не соромиться свого роду-племени, який бачить Україну християнською державою, схиляє голову перед її святинями, бачить її майбутнє і знає, яким шляхом її провадити. Ба більше — добре розуміє, що цінності матеріальні є похідними від цінностей духовних, а тому в основу своєї політики ставить питання, для нації визначальні — мову і пам'ять, які, врешті-решт, є складовими її самоідентифікацїї, головною запорукою поступу. Думаю, у цьому Віктор Ющенко мав можливість переконатися, бо починав своє кар'єрне зростання як здібний фінансист та успішний прем'єр. Нагадаю, він був протеже Вадима Гетьмана. А цей знаменитий банкір, відомий не лише як фахівець, але й свідомий свого українства, створював фінансово-грошову систему незалежної держави і був убитий найманцями, яких так і не знайшли. Започатковану Гетьманом справу продовжив Ющенко. Його економічні реформи були успішними. Припинилися бартерно-вексельні операції, гривня отримала товарне покриття, зміцнилася фінансово-банківська система. Европа і світ побачили в Україні надійного партнера. А головне — почалася стабільна виплата зарплат і пенсій. Це так злякало тодішнього президента Л. Кучму, що Верховна Рада відправила у відставку автора і виконавця реформ - прем'єра Ющенка. Хочу наголосити — Верховна Рада, виборний законодавчий орган, який мав би вітати такі досягнення, не підтримав державного прагматизму уряду Віктора Ющенка. Медведчук, сірий кардинал тодішнього президента, не спав: більшість проголосувала за відставку. Національно-демократичних сил виявилося надто мало. "Я йду, щоб повернутися",— сказав Ющенко, і він повернувся у велику політику, був обраний Президентом України з рейтингом, який і не снився багатьом претендентам на найвищу державну посаду. Однак той Ющенко був уже не тільки прагматичним економістом, він став на чіткі національні позиції. Перші його кроки показали: національна ідея працюватиме. Поставлені завдання були дуже високими. Як і протидія їм. Щоб країна не перейшла від "човників" зі смугастими торбами на "кравчучках" до впевненого в собі середнього класу (а це реально міг зробити Президент, якого світ визнавав одним із найкращих економістів), у державні колеса було закладено навіть не палиці, а сталеві рейки. Вони називалися конституційною реформою. Постельмахував біля коліс Олександер Мороз із поплічниками після поїздки за інструкцією до Москви. Кремль вжив запобіжних заходів, розрахованих не на одне десятиліття.\nКажуть, Ющенко міг не погодитись на реформу. Міг. Можливо, то його помилка. Але і розвиток подій міг бути далеко не мирним. Може, з доброго дива довкола Києва по лісах стояв "спецназ"? Не молодь з квіточками та помаранчами, а силовики, навчені на спецопераціях...\nЮщенко погодився. Силового протистояння не допустив. Бо на Майдані йшлося не про концерти, квіти та полум'яні промови. Йшлося про державу, і Європа поглядала не лише із захопленням, але й з острахом. У телекартинках було одне, за завісами — інше. Не випадково Кваснєвський і Солана були в Києві, не випадково Помаранчеву революцію Путін сприйняв як власне фіаско. І ще: за реформу голосували народні депутати. Більшістю! Так би мовити — "народні обранці". Яка їхня частка у помилках? Та справжні призвідники завжди вміють сховати голову в пісок, чи то пак відгородитися за словесними викрутасами... Хто їх спитає? Справжня еліта могла б...\nНе раз доводиться бачити, як народні депутати, які морочили голову довірливому виборцеві патріотичними гаслами, клялись у любові до України, виявилися не здатними в ім'я України діяти. А треба було діяти. Бо на кін поставлено питання стратегічні.\nОдне з них - єдність Церкви. Вселенський Патріярх Варфоломій, який приїхав до Києва на святкування 1020-річчя хрещення України-Руси, відгукнувшись на заклик Ющенка, самим своїм візитом означив важливість для українців єдности православ'я. Але чи одержав у цьому підтримку Президент? Чи побачив Вселенський Патріярх волю народу, висловлену його обранцями? Марне питання... Тих, хто з улесливими лицями біг займати крісла віп-персон, було багато, але тих, хто публічно став на позиції Ющенка, — менше, ніж пальців в одній руці. А Церква — це ж наріжний камінь, який з-під Української держави вийнято. Ще російські самодержці зробили все, щоб Україна Церкви своєї не мала. Підіть до Лаври в Києві. Подивіться на хижих двоголових орлів... Проаналізуйте роль Почаєва у тернопільських виборах...\nПоділений, розгублений народ, що перебував у диявольських тенетах атеїзму та мусив нехрещеним дітям казати "Бога нема", вийшовши із совєтської тюрми, опинився на роздоріжжі. Віра одна, та Церков багато... Найпотужніша серед них — Московська, — маніпулюючи правом і користуючись силою, заволоділа найбільшою кількістю храмів. Неукраїнськими залишаються найбільші українські святині — Лаври Київська і Почаївська. Чи "еліта" цього не знає?\nЗа намір вирватися з-під російської кормиги Мазепу понад 300 літ проклинають московські церковники. Калнишевський осліп на Соловках. Грушевський помер від банальної операції з видалення фурункула, Бандері в обличчя вистрелили синильною кислотою. Чорновола, стверджують рухівці, добивали кастетом... Але це тільки окремі приклади. Бо насправді — несть їм числа.\nТі, кому Україна — кістка в горлі, зорієнтувалися швидко.\nНаціональна ідея (а в ній насамперед самостійність та соборність, і, впевнена, політикам не варто витрачати час на формули інші, бо всі вони похідні від названої константи) зведена до рангу державної політики, є тим животворчим джерелом, яке здатне активізувати суспільну енергію, збудити і привести в рух приспані сили нації. Чи не це стало причиною отруєння Ющенка? Ті, хто так зробив, певно, і досі шкодують, що замало діоксину всипали. Він замахнувся на значно більше, ніж зламати бартерні схеми. Президент Ющенко поставив за мету необоротність процесу. А необоротність може настати за умови пробудження національної пам'яти, викоренення почуття страху, яке породжує меншовартість. Страху в українську свідомість насіяно ой, як багато!\nНемає родини, яка б не відчула його мертвотного дотику. Конаючі від голоду хліборобські села, певне, й досі волають до Господа. Ті, хто вцілів, за всяку ціну намагалися зберегти тепле дитяче дихання. Врятувати рід. Спасти життя. Думаю, ніхто, а тим більше пан Турчинов, не мав права дорікати їм. Але — дорікнув...\nПозбутися страху можна тільки глянувши у вічі правді. Реалії історії 1932-1933 років вжахнули світ і через 75 літ. Уряди і парламенти почали визнавати нечуваний злочин геноциду, здійснений проти української нації, яку винищували не тільки голодом. У 37-му не вистачало паперу для вироків та куль, щоб ці вироки виконати. Ще й досі не знаємо, де знайшли вічний спочинок знамениті українські письменники, актори, мистці, інженери. Словом, інтелігенція, та, що її називають сіллю землі. Справжня українська еліта, тотальне знищення якої було сплановано і продумано. Сьогодні варто з усією скрупульозністю досліджувати не тільки вимерлі території, але й подивитися, коли і ким вони були заселені. Звідки взялося на споконвічних українських чорноземах "русскоязичноє насєлєніє"? І якби розкрити архіви, а це теж можливо, то багато з тих, хто вчить нас сьогодні жити, я певна, не посягав би на пастирський жезл...\nЧи випадково прем'єр-міністр Юлія Тимошенко головою Державного комітету архівів України призначила комуністку Ольгу Ґінзбурґ? Не все ще знищили і сховали? Але правду не можна ані знищити, ані сховати. Ані, тим більше, торгувати нею за примарні політичні дивіденди.\n...У 39-му продовження програми геноциду українців розпочалося і на західних землях. Не врятувалися навіть члени КПЗУ. Що вже й казати про звичайних ґаздів або "вуйків" (одна з найдавніших родових давньоукраїнських назв брата матері, що з невідомих причин ріже слух зайд-чужинців), які виходили зустрічати "визволителів" із синьо-жовтими фанами та не йняли віри, що у Великій Україні могло не бути хліба! Переконалися швидко. Арешти. Розстріли. Вивезення... А що 33-й західників обминув, то й не встиг звити таке, як на сході, кубло у людських душах павук страху. Не побоялися вони взяти до рук зброю, стати до боротьби з двома окупантами. Українська Повстанська Армія — феномен, що потвердив незнищенне прагнення волі. Можливо, в крові повстанців озвався не відімщений Батурин, а може, зойкнула Полтава, заговорили опришки, січові стрільці, студенти-крутянці? Врешті, вояки Української Повстанської Армії ніколи не воювали на чужій землі. Вони захищали від спалення свою хату, від зґвалтування — своїх дружину і дочку, від розправи — своїх батька і матір. Чи може чинити по-іншому не раб, а чоловік, який має честь і гонор? То була справжня народна армія, яка боролася понад десять років після закінчення Другої світової війни, бо народ дав їй своїх синів, хліб і одяг, допомагав, попереджував про каральні операції. Розсекречені архіви СБУ проливають багато світла, тож чи можуть простити це Президентові енкаведисти і "стрибки", які й досі одержують величезні винагороди за замордованих "западенців-бандерівців"?\nПравда про УПА дозволяє українцям гордо підвести голову. Не скніти, не соромитись, не відчувати себе упослідженими. А раз і назавжди позбутися страху. І діяти. Діяти так, як вважаємо за потрібне. Добувати нафту і газ у шельфі Чорного, Азовського морів, у Керченській протоці, на Полтавщині, Слобожанщині, у Карпатах. Використовувати термінал "Одеса — Броди" та газотранспортну магістраль не як закомандує північно-східна сусідка, а як нам вигідно. Повернути у справжню власність інфраструктуру Чорноморського узбережжя, позбутися у Криму військових баз і небезпеки воєнних конфліктів, конструювати свої "Зеніти", "Кольчуги", танки. Словом, використовувати вже і сьогодні те, що дав Бог нам, українцям.\nПрезидент, який осмілився реально втілювати в життя незалежну політику, не питаючи Кремля, став серйозною перешкодою для тих російських геоділків, які не позбулися намірів відродити імперію. Солженіцин, Дугін, Жириновський, Лужков, Затулін, Путін... Для останнього Україна взагалі — не держава. Головний комуніст Росії Зюґанов назвав Ющенка гіршим, ніж Бандера і Мазепа. Бо Ющенко підписав Указ про присвоєння звання Героя України Командувачу УПА генерал-хорунжому Романові Шухевичу. Чітко заявив про плани вступу України до НАТО, тобто про надійний захист від будь-чиїх посягань. Ющенко вжив конкретних заходів для зближення України з Европейським Союзом. Його заслугою став вступ України до СОТ. Його діяльність засвідчила, що Україна починає бути активним гравцем на европейській мапі. Активізація ГУАМ створила передумови для регіонального лідерства. Наміри звільнитися від енергетичної залежности, збільшити видобуток власних вуглеводнів, повною мірою використати на користь власного народу геополітичне становище країни та її транспортні ресурси (про що, до речі, писав Степан Бандера) — далеко не повний перелік подразників, які викликали і викликають шалену лють тих, хто ніяк не може позбутися "совєтського" синдрому, ніяк не змириться з тим, що російська імперія втратила свій колишній вплив. Втратила, але не перестала прагнути до відновлення, добре знаючи, що без України існувати не може.\nЗдавна ж відомо: аби перемогти, треба позбавити націю лідерів. Не вдалося отруїти Президента, взялися за іншу, не менш випробувану і небезпечну зброю: очорнити й зневажити кожен його крок. Маючи підручні ЗМІ, обіруч схопилися за справу. Спочатку — "любі друзі", які виявилися "любими" далеко не для Ющенка, далі — і дружина, і син, і донька в нього не "такі" (хоч свого сина, як, наприклад, Янукович, у Верховну Раду не пропхав). Пані Герман резонно заявила: до дітей політиків - "зась", але це чомусь Ющенків-молодших не стосується. Інтернет-сайт "Українська правда", газети "Сегодня", "2000" та іже з ними так уже вправляються в "унічіжєнії", що Ющенко (або його рідні, або знайомі, або знайомі його знайомих, або ті, хто бодай колись стояв поруч), винен у всьому. Навіть брудний скандал із жінками першого комуніста України Симоненка, який так довго щебетав про високу мораль, що в неї повірила навіть його власна дружина, вирішили перебити "сенсацією": Андрія Ющенка із закінченням університету прийшла привітати... мама. А що? Мала не йти? Чи недостатньо "гламурна" для "общєства"? Чи синові батьків відцуратися?\nТа це, так би мовити, деталі побутові. Є й серйозніші.\nТри місяці з телевізора лунала стилізована під голос Президента реклама "Голодомору не буде. Буде маленький піст. Так собі пістець". Що це — недолугий жарт?! Англійська вчителька назвала ведмедика Маґометом — із судів не вилазила. Арабський світ обурився. А що було б, якби в такий спосіб спробували "пожартувати" з Голокостом? Я певна, єврейська нація цього б не дозволила, і знову питання риторичне: чому Верховна Рада не прийме закон про відповідальність за заперечення Голодомору? Може б, тоді по-блюзнірському не сміялися над жахливою трагедією перекинчики, які потерпають, бо рано чи пізно, а Москва таки змушена буде відшкодувати заподіяне зло нащадкам тих, хто вмирав голодною смертю.\nВід такого "винаходу" мала б голосно образитися еліта. Вчені, письменники, журналісти, актори, художники, музейники, архівісти, члени всіх без винятку народно-демократичних партій, рухів, громадських об'єднань, які розуміють, яким є механізм "анігіляції" національної ідеї, про що відверто, не ховаючись, пише і каже міністр тіньового уряду Януковича, пріснопам'ятний своєю попередньою діяльністю Дмитро Табачник. А можливо, оголосити обструкцію чи й подати до суду. Бо річ тут цілком не в Ющенку. Зроблене ним уже ніколи не вдасться перекреслити, а він чийогось захисту не просить і не потребує. Як кажуть, караван іде.\nАле до необоротности процесу ще треба чимало докласти; Москва на смерть ладна воювати за українську ГТС. І знову найбільшою перешкодою — Президент Ющенко, який клопочеться про підписання з ЕС угоди про входження української газотранспортної магістралі до загальноевропейської системи. Тоді Москва не зможе обманювати весь світ та обзивати Україну злодійкою, бо матиме справу з европейським співтовариством. Тоді не можна буде лупити із кожного з нас за газ стільки, скільки схочуть Газпром та його васали-козачки, що добре пригрілися коло труби і навчилися носити "сало" Владіміру Владіміровічу. Правда, йдеться про такий шмат "сала", втрата якого рівнозначна погибелі найпотужнішого континентального постсовєтського клану, імена власників якого ретельно сховані. Ось і зчиняють галас, добираючи до хору наймерзенніші голоси. Малоросів та хохлів дурити легко. З українцями справитися значно важче... Прикро, однак надто повільно меншає тих, хто у своєму оці не помічає колоди, зате не шкодує сил і часу, щоб вколоти, образити, спаплюжити державного діяча, який вириває народ з небезпечної дрімоти. Як свідчить історія, таке ж пережили і Мазепа, і Петлюра, і Грушевський, і Августин Волошин. Писав про це у "Чорних рядках" і комісар ЗУНР Андрій Чайковський... Мабуть, даються взнаки зігнутий хребет та боязнь, що буде, коли ситуація зміниться? Так звана еліта прагне зберегтися за будь-яких обставин. Не прислужитися своїй нації, а вислужитися перед тим, кого вгору несе хвиля, — це теж синдром боягузтва, який іноді проявляється пасквілем, доносом чи відкритим листом... Психологи кажуть, що в такий спосіб автор намагається приховати грішки власні. Хоч, може, й погано спить, бо іноді сниться Стусів голос...\nПосол Росії Черномирдін образив главу незалежної держави. Міністр закордонних справ Огризко зреагував, як і належить, нотою та нагадав, що в таких випадках за Венеціянською конвенцією посол може стати і персоною нон-ґрата. Але ж яка веремія зчинилася у Верховній Раді! Не на підтримку свого міністра, а на захист чужого посла! Пригадуєте козачків у Катерини, яких навічно висміяв великий полтавець Гоголь? "Встаньте, ребятушки! - Не встанемо, мамо! Помремо, а не встанемо!". Міністра Огризка зняли. "За" проголосували 250 "регіоналів", комуністів і бютівців. Верховна Рада почервоніла. Не з сорому, на жаль. Черномирдін не запізнився поглузувати ще раз: мовляв, "треба знати, що ляпати". Від президента Росії Медведєва Черномирдін одержав орден "За заслуги перед Батьківщиною" першого ступеня. Конкретно: за великий внесок у зміцнення міжнародного авторитету РФ. А який авторитет Української держави? Хто про нього дбає?\nНе комусь, а собі спробуймо дати відповідь, чому такі масовані, брудні і жорсткі нападки на українського Президента. І на особу, і на посаду.\nЩо буде, коли Україна стане парламентською республікою за конституційною реформою? Що і на чию користь проголосує парламент, який у вину міністрові ставить його українську позицію? Куди закерує уряд, де таких міністрів не буде? Які закони будуть прийняті, якщо заодно "ситуативно" підуть "регіонали", бютівці, комуністи та й свої "братчики"? Це тепер вони час від часу аж дуже демократично б'ються, а під свист чужого батога та на запах чужого пряника діти вражі скачуть, як пан каже. Дуже далеко зайшло.\nЙдеться про зовнішню політику, обороноздатність, саме існування держави. Та й про існування наше, бо, певно, не всі змиряться з новою колонізацією. Не кожен схоче схилити голову. Не всі ладні носити сало Путіну, до якого, як він, хизуючись, каже, звик. Вже не скалічені хребти у тих, хто у незалежній державі народився і виріс. Хоч ще як слід і не навчений державної мови ні школою, ні військом, ні навіть — парадокс! — у сиротинці, де діти — державні... "Ох, якби те сталось, щоб ви не вертались, щоб там і здихали, де ви поросли" — інвектива Кобзаря самозванцям, що безсовісно і безбожно привласнили собі право вирішувати за народ, насправді упокорюючи, обдираючи та ганьблячи його. Вишкіряє зуби, бризкаючи слиною, "п'ята колона".\nУ Донецьку не дали назвати університет іменем замордованого в таборах свого земляка поета Василя Стуса.\nХарківська обласна рада вимагає переглянути перелік пам'ятних дат на 2009 рік, бо там, бачите, названо імена "фашистського прибічника" Бандери, "одіозного" Петлюри, "зрадника" Мазепи.\nВердикт щодо ОУН і УПА жахає стилістикою дрімучого сталінізму. Але вражає інше - посилання на звіт робочої групи істориків на чолі з С. Кульчицьким при урядовій комісії з вивчення діяльности ОУН і УПА. І дарма, що сам Степан Бандера був арештований фашистами, які двох його братів розстріляли, дарма, що до ОУН належала замордована у Бабиному Яру разом з чоловіком Олена Теліга, дарма, що де Ґолль шкодував, що не мав такої армії, як УПА, бо тоді б "фашистський чобіт ніколи не топтав землю Франції". Українська псевдоеліта цього не знає і "мовчки чухає чуби"...\nДепутат Верховної Ради В. Колесніченко, якого підтримують Луганська обласна рада та президія Севастопольської міської ради, йде ще далі, вносячи до Верховної Ради проект закону України "Про заборону реабілітації та героїзації фашистських колабораціоністів 1933-1945 рр.". Кого має на увазі? У термінах та поняттях, які використовуються в проекті Колесніченка, сказано чітко: "...до організацій фашистських колабораціоністів, що діяли на території України або членами яких були українці (підкреслюю, щоб наголосити. — О. Б.) у 1933-1945 рр. відносяться: Організація Українських Націоналістів (ОУН), Українська Повстанська Армія (УПА), Українська повстанська армія "Поліська Січ" Тараса Бульби-Боровця, Українська народно-революційна армія, Українська Головна Визвольна Рада (УГВР), Український центральний комітет, Українська національна армія, Українське визвольне військо тощо". У Прикінцевих положеннях пропонується за реабілітацію чи героїзацію тих, кого В. Колесніченко шельмує "фашистськими колабораціоністами", карати позбавленням волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі. Є й кара арештом на строк до шести місяців або позбавлення волі на строк до п'яти років для тих, хто зважиться на публічні заклики або на виготовлення і розповсюдження матеріалів щодо неугодних категорій.\nМало Колесніченку Дем'янових Лазів, Биківень, Бучачів, Яблуновів... Мало тюрем, у яких жертв закидали негашеним вапном. Мало криниць, куди з каменями на шиях вкидали дівчат і хлопців? Мало сибірів?\nНе буду, бо й не хочу, щось пояснювати депутатові, який хтозна кого ще впише в "тощо". А ось читачеві документи нагадати варто: Українська Головна Визвольна Рада присягає Тобі, Український народе:\n— боротись за те, щоб Ти був єдиним володарем на своїй землі;\n— за справедливий соціальний лад без гніту і визиску;\n— за знищення кріпацтва і вільну працю селянина на своїй землі;\n— за вільну працю робітника;\n— за широку ініціативу трудящого населення в усіх галузях господарської діяльности;\n— за повноту української національної культури.\nУкраїнська Головна Визвольна Рада кладе на вівтар боротьби за ці ідеали свою працю і своє життя" ("Універсал УГВР").\nА ось як присягали "колабораціоністи" з УНА: "Присягаю Всемогучому Богові... під Українським Національним Прапором боротися зі зброєю в руках за свій Народ і свою Батьківщину — Україну".\nЧи прийняла б сьогоднішня Верховна Рада такий Універсал, не кажучи вже про присягу, де слова "Український", "Народ" "Національний", "Прапор" пишуться з великої літери?\nЧи підписав би його нинішній Голова — Володимир Литвин?\nТо де шукати колаборантів? Як міг з'явитися такий проект закону України? Хто керує нами?\nМабуть, Огризко ще легко обійшовся...\nНенависть та зневага аж бризкають зі сторінок такої неймовірної кількости газет, що мимоволі задумуєшся: звідки гроші на все те у час важкої світової кризи? Ганьбиться все — від Трипілля до безневинних бджіл. Інтернет-сайти, які, до-речі, в нашій державі засобами масової інформації не вважаються, по праву претендують на пальму першости за чорноротість. Позбавлені (за рідкісним винятком) національних ознак телебачення та ФМ-радіо давно стали приватною власністю і засобами пропаганди ідей та інтересів своїх працедавців-годувальників. Раді нацбезпеки та оборони чомусь руки не доходять до докладного аналізу того, що діється на інформаційній території суверенної держави та хто платить за таку музику.\nЗа кого ж мають нас зверхники? Невже справді гадають, що з українською нацією можна витворяти все, що присниться? Наприклад, без нас обрати нам Президента у "пропорційному" парламенті. Без нас змінити Конституцію, відваливши "кваліфікованій більшості" ласі шматочки — бо Фонд держмайна до рук прибрано, суди — "свої", з обласними радами роблять, що хочуть. Є партійний рейтинг — вибори, нема — скасувати. А люди, як у Тернополі наприклад, — роблять свої висновки... І від українства не відрікаються.\nМабуть, до безкінечности можна було б наводити такі факти. Та я — про еліту. Ту, що набрала в рот води, бо невигідно сказати людям: Юлина тисяча — то, стверджують фахівці, півтора мільярда боргу, який рано чи пізно треба повертати. Невигідно показати, а що воно насправді в документах, підписаних із Газпромом? Невигідно визнати вину власну, бо тоді треба було б пояснити, чому не працює національна ідея, хто зневажає найбільшу титульну націю. Чому на українські фільм, книжку, телебачення ніколи нема грошей? Не наше, не українське, мелеться. ХТО платить за таке мливо? Питання риторичне...\nКандидат на президентське крісло заявляє у Франції: ніщо і ніхто не може завадити у здійсненні цього наміру. Що це може зробити народ, — і в голову не прийшло. Але ж таки він — Народ — єдине джерело влади. І він таки має свою еліту. Не ту, що у білих капцях сновигає по куплених за наші гроші килимах Верховної Ради... Гроші, котрі не доплачені як зарплата, не виділені на ремонт доріг, не призначені для медицини, освіти, культури. А яким радникам і за яку раду по мільйону євро щомісяця платить уряд? Воістину, святу правду казав Тарас: "Якби ви вчились так, як треба"... Сьогодні якби просто ну хоч трішечки вчились, то, може, направо і наліво не роздавали б державний скарб та не забивали голови народові світовою кризою, бо криза у нас, власне, і не минала... Так і не розжився селянин, не заробив робітник, не розкошує дрібний і середній підприємець, високопарно названий бізнесменом... Не стала на міцні ноги наша держава. Але — "все йде, все минає"... Еліта молода, справжня — гряде. А що робити нам?\nПрезидент каже: "Не опускати рук. Не мовчати. Не стояти збоку".\nДодам: бути пильними, аби не дати заморочити собі розум новими "пропорціями", в яких нашої порції нема. Як і національної парламентської квоти. Як і самої національности в наших паспортах та свідоцтвах про прихід на цей світ новонароджених земляків наших, що за злим умислом не повинні навіть знати, чиїх батьків вони діти. Маємо поіменно назвати тих, хто голосував за такий новітній злочин проти нації, та обрати, нарешті, тих, хто відмінить антиукраїнський вектор.\nІ нехай бризкають слиною свої та чужі кузі. Вони не вміють нічого більше. У них ані руки від праці, ані голови від думи про Україну не болять. То чи нам дивуватися?\n(Газ. "Національна трибуна", Нью-Йорк)\nУкраїнське слово, №4, 25 - 31 січня 2006 року.\nВелика рідня. Зміст Тарас Шевченко. Пророк Дмитро Чобіт. Фарисеї Хто є хто в українській політиці Заява Президента України від 03.09.2008 щодо ситуації у Верховній Раді Євген Сверстюк. Чорний вересень... Юрій Бадзьо. Бойові генерали, сивоусі парубки і троянська кобила Вибори Президента України 2010. Агонія нації? Василь Быков. Маленький красный цветочек Віктор Ющенко. Недержавні таємниці Олександр Кравчук. Фальшиві міфи у світлі фактів Олег Чорногуз. Орда в наступі Дмитро Донцов. Рік 1918 Дмитро Дорошенко. Нарис історії України Олег Ольжич. Дух руїни


Шукайте індекс Укрпошти за адресою Познанка перша - Любашівський район - Одеська область - Україна. Ми регулярно оновлюємо дані з надійних джерел і працюємо над поліпшенням якості наданої інформації.\nДодавайте індекс Познанка перша у вибрані. Просто клікніть по знайденому індексу Познанка перша і він буде показаний на головній сторінці сайту!\nПознанка перша індекс Укрпошти 66511\nДізнатися свій поштовий індекс, або знайти свій будинок на карті. Познанка перша і поштові індекси до ваших послуг.\nВи переглядаєте: Поштові індекси України. Поштові індекси міст і індекс за адресою Познанка перша.\nДаний сайт містить не тільки поштовий індекс Познанка перша - він заповнений іншими речами, втому числі і складніших.\nПотрібно уточнити свій вибір, щоб отримати індекс Познанка перша, Любашівський район, Одеська область, адреси поштових відділень, вулиці на карті.


День матері » Газета Курьер - ТРК Глухов\nУ другу неділю травня (саме у травні, а не 8 березня) майже у всьому світі відзначається День Матері. В Україні це свято відзначається відповідно до Указу Президента України від 10 травня 1999 року № 489/99. В цьому році воно припало на 10 травня, але у зв’язку з святкуванням Дня Перемоги воно пройшло майже непоміченим.\nА даремно. Мама — найперше слово, сказане кожним з нас. Мати – найближча, найрідніша, найголовніша для кожної дитини людина, символ добра, щастя і надії. І для Перемоги наші матері зробили все можливе і неможливе... Разом з чоловіками вони «наближали це свято, як могли». Вони віддали Перемозі найголовніше, що у них було: життя своїх близьких і рідних, чоловіків, синів і дочок; відновлювали країну з руїни. Чи можливо перерахувати, скільки довелося страждати нашим матерям у часи війни і післявоєєнні роки? Скільки і як працювати? День Матері можна зробити дуже особливим, якщо провести його з найближчими людьми і подарувати їм радість.\nВарто обов’язково згадати, зателефонувати, приїхати до своєї матері, обійняти її і подякувати за те, що дала життя. Необхідно цінувати матерів, поки вони ще з нами, поважати і дякувати їм за все. Всі мами чекають уваги своїх дітей, хочуть бачити їх щасливими і бути поруч. В деяких країнах у ці дні родини об’єднуються, сини і дочки вітають мам і дарують їм свою увагу, якими б не були їхні стосунки. Щодо 8 березня: вихідним днем це свято є в Україні, Росії, Азербайджані, Білорусі, Грузії, Казахстані, Киргизстані, Македонії, Молдові, Таджикистані, Туркменістані, а також в Монголії та В’єтнамі. Тому міжнародним святом можна назвати його з великою натяжкою. А день Матері відзначають Австрія, Австралія, Греція, США, Мексика, Індія, Данія, Фінляндія, Мальта, Естонія, Туреччина, Німеччина, Італія, Бельгія, Японія та інші держави.\nДругу неділю травня оголосили Днем Матері 85 країн. Крім того, понад 30 країн (в тому числі Росія, Грузія, Вірменія, Білорусія) відзначають це свято в інші дні. В Україні жінка споконвіку асоціювалася з берегинею сім’ї. Саме від неї залежить виховання дитини і саме мати прищеплює любов до рідної землі. Саме матері відводиться велика роль – боротися за духовне збереження своїх дітей, щоб вони пам’ятали свою національну спадщину і походження. Українці завжди називали батьків на «ви»: «ВИ, мамо», «ВИ, тату», проявляючи таким чином свою пошану.\nДень Матері має релігійне підґрунтя. День Матері відзначають другої неділі травня, який вважається місяцем Пречистої Діви Марії. До Матері Божої звертаються християни, просячи заступництва та допомоги. Богородиця посідає чільне місце в релігійній свідомості українців. Це пов’язане з ментальністю та суспільним ладом. Ще здавна князі благали її про заступництво, віддавали честь і хвалу Марії за перемогу в битвах. Богородиця стала опікункою лицарів українського духу — козацтва. В Путивлі 7-го травня відзначається день пам’яті Молченської Божої Матері, а 15-го – Путивльської. Не кожне велике місто має свою заступницю, а таке маленьке містечко як Путивль відзначене особливим покровительством Матері Божої. Чотири рази була явлена у місті ікона Божої Матері, і кожного разу її явлення супроводжувалося спасіннями від загарбників, зціленнями та іншими подіями, які не можна пояснити логікою чи простим збігом обставин.\nМинулого року відбулася значна подія: історик, наукознавець, кандидат богослов’я о.Олександр Чурочкін віднайшов список чудотворної ікони Путивльської Божої Матері, яка була явлена на вратах Нікільського храму, і численні документальні підтвердження цього факту. Цьогоріч ікона відреставрована, і зайняла чільне місце у Спасо-Преображенському соборі. О.Олександр має намір випустити книгу з описом пошуку цієї ікони, щоб була збережена пам’ять для нащадків.\nЯкщо вже декларувати сімейні цінності, то доречним буде відзначати і День Батька. Щорічне свято на честь татусів відзначається в більшості соціально розвинених країн. В Україні за ініціативою МГО «Міжнародний Центр Батьківства», від імені представників громадських і релігійних організацій Всеукраїнський громадський комітет з підтримки сім’ї та відповідального батьківства, 18 вересня 2009 року під час прес-конференції в УНІАН, оголосив третю неділю вересня Всенародним Днем Батька в Україні, але на державному рівні це свято в Україні не визначено. Будемо сподіватися, що зусиллями громадськості буде, нарешті, підписаний вже підготовлений проект указу Президента України «Про день батька», який був схвалений Гуманітарним урядовим комітетом при Кабінеті Міністрів України ще в грудні 2008 року.


Чому дорослі майже не радіють так, як це роблять діти\nЯк часто Ви чуєте компліменти? А як часто ви отримуєте підтримку тоді, як Вам це потрібно? А як часто ви самі робите компліменти і даєте підтримку тоді, коли це потрібно?\nВідповідь просто і однозначна: практично ніколи. Між тим і комплімент, і увага, і слова підтримки - це те схвалення, якого нам так часто не вистачає. Схвалення це практично похвала, практично це визнання того, що ти зробив і визнання в хорошому сенсі цього слова. Вже звичайно, досі всі "дівчатка" за 25 і навіть за 40 можуть почути на свою адресу "Ну ти" молодеееееееец ", розтягнена!". Помітили, стало бути! Раз на місяць вчинила не ідеально, не відповідаю картинці уявлення про себе і моментально - помітили! Ну раз помітили, два, п 'ять, сорок - і ось вже, будь ласка, падає самооцінка.\nПадає самооцінка починається зневіра в свої сили. А якщо ще, не приведи Господь, в компанії друзів або родичів або і зовсім - в самому ближньому колі - родині - водяться гумористи, так взагалі пиши пропало. Одна моя знайома не робить вдома гімнастику для спини (хоча їй потрібно її робити за медичними показаннями). Тому що молодший син гуморист. І коментатор.\nНу, Бог з ними, з коментаторами - у них своїх проблем достатньо, не будемо їх обговорювати зараз. Але у таких коментаторів є одна властивість, вже згадана вище, - своїми коментарями вони роняють Вашу самооцінку. Іноді не спеціально й іноді непомітно. Але дивись: і через два роки коментарів від "кращої" подруги Ви вже не носите короткі спідниці і взагалі волієте на люди не висовуватися. А якщо коментують всередині сім 'ї, то Ви починаєте робити ще більш страшну річ: знецінювати власні вчинки.\nЗнецінення це коли Ви самі про свої досягнення говорите - "А! Дурниця! ". Ви починаєте і самі рахувати (вже не потрібна допомога коментаторів), що всі ваші досягнення, всі Ваші вчинки, а з часом і Ви сама, Ваша особистість - це так собі, нісенітниця. Знецінення - це одна з захисних функцій нашої психіки. Знецінюючи щось своє людина сама себе захищає від чогось страшного і небезпечного або захищає щось для себе дуже важливе (позбутися чого, знову ж таки, небезпечно).\nЯкщо Ви застали подругу в такому жалюгідному стані: вона щойно отримала підвищення на роботі і на Вашу пропозицію відзначити повідомляє, що "Це фігня насправді, могла б і раніше, нічого тут відзначати", то всі Ваші аргументи про цінність цієї події і про її самоцінність пройдуть повз її свідомість. Вона впреться як барашок і не почує Вас. Захищаючись, вона відмовиться робити крок у той бік, від якого її захищає її власна психіка.\nЗ подругою Ви, швидше за все, не впораєтеся (треба бути фахівцем в тонкій області психології). А ось якщо Ви помітили за собою подібні вирази і вчинки, то варто забити тривогу.\nПерше, з чим треба розібратися, так це з визнанням самого факту знецінення. Обзаведіться якимось блокнотиком і підрахуйте, скільки разів за тиждень Ви самі себе знецінили.\nДалі добре б скласти таблицю з трьох стовпчиків: у першому буде зазначено, що саме Ви знецінюєте. У другому - що боїтеся визнати. І в останньому, третьому, чого боїтеся, визнавши другу колонку. При чому боятися Ви можете чого завгодно і часто ці страхи абсолютно ірраціональні.\nНайпростіший приклад і самий, одночасно, болючий, це боязнь гідно оцінити себе. У такому випадку у другому стовпчику у Вас буде значитися острах щось значити, а в третьому вже віяло "можливостей": від страху прийняти що у Вашій родині не добре і Вам там погано, до страху невідповідності власної оцінки себе значущою.\nЗнецінення блискуче справляється зі збереженням того, що на думку нашої психіки безпечно: не виділятися, бути хорошою дівчинкою, не викликати на себе атаку, не перенапружуватися, не дивитися туди, де страшно (авось пронесе).\nЯкщо Ви схильні знецінювати матеріальні досягнення (особливо інших, до питання про "коментаторів"), то в другій колонці буде короткий, але ємний запис "я хочу". А де "хотілка", там і страх конкуренції, страх розуміння що своїх сил на це не вистачить (або не вистачить на подібне більше ніколи), страх визнання своєї заздрості (ще б пак! Ми так звикли бути хорошими дівчатками!).\nВтім, знецінювати можна і відносини (ту ж сім 'ю), боячись залежності і втрати себе.\nЗнецінення прекрасний інструмент захисту, він оберігає нас від безлічі неприємних ситуацій, але справа в тому, що цей інструмент обриває політ Душі, підрізаючи крила. А обірвавши політ ми, чомусь, починаємо повзати, боячись навіть підняти голову.\nІ якщо Ви відчули обірваний політ - не треба повзти кудись: зупиніться і прийміть рішення, що Ви будете знову робити. Повзти чи літати? І тоді вже дійте, відповідно до ситуації.\nP.S. У будь-якому випадку почніть з визнання власної цінності і хваліть і підтримуйте себе обов 'язково.


При вивченні тема „Техніка”, доцільно використати інтерактивні методи, такі як робота в парах та роб - Edudirect.net\nМетодика вивчення розділу „Техніка і технологічні процеси виготовлення виробів з конструкційних матеріалів” у 5 класі з використанням міжпредметних зв’язків\nНова педагогіка » Міжпредметні звязки у процесі трудового навчання » Методика вивчення розділу „Техніка і технологічні процеси виготовлення виробів з конструкційних матеріалів” у 5 класі з використанням міжпредметних зв’язків\nПри вивченні тема „Техніка”, доцільно використати інтерактивні методи, такі як робота в парах та робота в групах. Ці методи краще використовувати на практичній роботі.\nКожна група працює над виконанням частини спільного для всього класу завдання. Така робота обов’язково завершується колективним обговоренням, представленням, захистом виконаних завдань. Головні висновки й підсумки такого обговорення стають надбанням учнів з інших груп і фіксуються у письмовій формі всіма присутніми на занятті.\nПри вивченні теми: „З’єднання деталей виробів. Техніко-технологічна документація”, можна використати інтерактивний метод, робота в групах. Учитель поділяє клас на групи і видає їм завдання:\nГрупа 1. Охарактеризуйте професії, пов’язанні з виробництвом волокон;\nГрупа 2. Охарактеризуйте професії, пов’язанні з виготовленням тканин;\nГрупа 3. Охарактеризуйте професії, пов’язанні з виготовленням швейних виробів. Представники груп виступають із повідомленнями про підсумки виконаної роботи. Після чого вчитель проводить загальне обговорення.\nВ даній темі були використані такі міжпредметні зв’язки: з математики 2 клас: „Геометричні фігури. Прямокутник, квадрат.”, 4 кл. „Плоскі та об’ємні геометричні фігури”; образотворчого мистецтва у 2 кл.: „Пластика форм. Ознайомлення з різноманітними прийомами обробки паперу: складання, вирізання, скручування, склеювання”.\nНа даному занятті з теми „Оцінка об’єктів і процесу технологічної діяльності”, можна використати інтерактивний метод, робота в парах. Учитель поділяє клас на пари і ставить перед ними таке завдання: використовуючи лінійку, сантиметрову стрічку визначте розміри наволочок ваших однокласників. Тобто учні міняються своїми виробами і кожна пара буде визначати якість пошиття виробу, і при цьому водночас оцінювати їх. Виконавши завдання учні коротко описують переваги та недоліки перевірених виробів.\nПід час проведення заняття використовуються такі міжпредметні зв’язки: з основ здоров’я у 2 класі: „Охайність і особиста гігієна”; математики 4 кл.: „Плоскі та об’ємні геометричні фігури. Розгортки.”\nОтже, нами розроблена методика використання міжпредметних зв’язків при вивченні розділу “Техніка і технологічні процеси виготовлення виробів із конструкційних матеріалів” у 5 класі, експериментальна база перевірки розробленої методики НВК №12 м.Рівне.\nНаціональна доктрина розвитку освіти України у ХХІ столітті – є державним документом, який визначає стратегію і основні напрями її розвитку у 21 ст. Головна мета: створити умови для розвитк ...


МОЛОЧКО ДЛЯ ТІЛА — ЯК КОРИСТУВАТИСЯ? | Краса\nМОЛОЧКО ДЛЯ ТІЛА — ЯК КОРИСТУВАТИСЯ?\nМОЛОЧКО ДЛЯ ТІЛА: ПРАВИЛЬНИЙ ВИБІР*\nЩО ВАЖЛИВО ПРИ ПОКУПЦІ?\nЯк відомо, не тільки шкіра обличчя, рук та ніг потребує постійного догляду, але і тіло в цілому. Для догляду за шкірою тіла виробниками косметичної продукції розроблено і випущено в світ безліч засобів, покликаних зберігати її красу і молодість. Одним з найбільш популярних і часто використовуваних косметичних засобів є молочко для тіла.\nМолочко для тіла відрізняється від крему більш рідкою, більш легкою консистенцією. Легше, ніж крем наноситься і розподіляється на шкірі.\nРаніше до складу косметичного молочка неодмінно входив екстракт молока — звідси і назва. В даний час при виробництві косметичних засобів, крім молока використовуються й інші, більш ефективні компоненти. Тим не менш, назва залишилася, ймовірно, з-за зовнішньої схожості.\nЯк користуватися цим продуктом і як правильно підібрати її відповідно до потреб і типом шкіри?\nНа прилавках магазинів і аптек можна знайти настільки широкий асортимент косметичної продукції, що не гріх і розгубитися. Багато виробники включили в асортимент своїх засобів по догляду за шкірою такий продукт, як молочко для тіла. Про те, як правильно використовувати молочко для тіла в кожному конкретному випадку, ви можете уточнити у консультанта під час його придбання, а можете отримати цю інформацію з інструкції, яка повинна додаватися до будь-якого косметичного засобу.\nЗвичайно, Ви хочете бути доглянутою жінкою. І, звичайно, Ви хочете вибрати для себе найкраще молочко для тіла. Проте, з першого разу це може і не вийти, тому перш ніж купувати новий засіб необхідно як слід з ним познайомитися, зробити це можна кількома способами:\nпошукати і вивчити відгуки про даному засобі в мережі Інтернет;\nкупити пробник, якщо таке можливо або випробувати на собі таке ж засіб, який вже встиг придбати хтось з ваших знайомих;\nвивчити склад і дізнатися, як працюють ці речовини, яке вони надають дію;\nпроконсультуватися з дерматологом і дізнатися його думку з приводу того, яке використовувати молочко для тіла. Спосіб застосування косметичної продукції може істотно впливати на кінцевий результат, тому консультація фахівця часом буває просто необхідна. Це актуально для людей, схильних до алергії або мають інші проблеми зі шкірою.\nОсоблива консистенція напіврідка молочка для тіла робить його використання максимально комфортним – гарне молочко для тіла легко наноситься, швидко вбирається і зволожує шкіру, не залишає жирних слідів, липкості і блиску. Тому саме на ці показники потрібно звернути особливу увагу в той момент, коли купуєте засіб.\nКрім цього, потрібно враховувати той факт, що для того щоб шкіра завжди залишалася добре зволоженою, використовувати молочко потрібно як мінімум 1 раз в день, а краще 2 рази — вранці після душу і ввечері перед сном. Тому зволожуюче молочко для тіла, яке буде приємно використовувати, повинна володіти легким, ледь помітним ароматом. Різкі або занадто солодкі аромати швидко почнуть дратувати і вас, і тих людей, які знаходяться поруч з вами.\nСклад молочка для тіла може бути різним, орієнтованим на певний тип шкіри, а також на те, якого саме результату ви хочете добитися. Так, для догляду за сухою потрісканою шкірою потрібно використовувати поживне молочко для тіла на основі натуральних олій, таких як, наприклад, масло ши або македамии.\nОріфлейм пропонує чудове живильне молочко для тіла (код по каталогу 23733). Олія з гарбузового насіння (Cucurbita Repo Seed Oil) багате вітамінами А, С, Е, жирними кислотами омега-3 і омега-6 і цинком. Все це добре живить та пом’якшує суху або вікову шкіру, а гліцерин зволожує її. Рекомендується наносити 1-2 рази в день — вранці і ввечері.\nЗалікувати мікротріщини допоможуть засоби, до складу яких входять ромашка і блакитна тирлич, а підтримати зволоженість зможуть засоби з екстрактом алое віра. Таке молочко дуже Вам допоможе, якщо Ви робите епіляцію і депіляцію тим або іншим способом і відбувається микротравмирование шкіри.\nМолочко для тіла для пружності шкіри має містити такі корисні речовини, як рослинні кераміди, гіалуронова кислота, вітаміни С і Ст. Дані компоненти допоможуть відновити тонус і пружність, зроблять її пружною і гладкою. Добре себе зарекомендували засоби, до складу яких входять силікони, поряд з зволожуючим ефектом вони здатні вирівнювати поверхню шкіри.\nЯкщо ви крім підвищення пружності хочете ще й знайти красивий засмаглий колір шкіри, вам знадобиться зволожуюче молочко для тіла з ефектом засмаги. До складу таких засобів входять особливі поживні компоненти, що захищають шкіру від негативних впливів, а також мерехтливі частинки, покликані надавати їй рівний тон і зберігати доглянутий вигляд.\nОсновною діючою речовиною коштів створюють ефект засмаги на шкірі є дегидрокцеацитон, який при попаданні на шкіру вступає з частинками епідермісу в хімічну реакцію. Підсумком такої взаємодії є утворення меланоидина – речовина, що додає смаглявий тон. З часом верхній шар епідермісу відлущується і засмага поступово йде.\nДуже часто на початку відпустки ми надмірно захоплюємося прийняттям сонячних ванн і отримуємо сонячний опік. Якщо з Вами трапилася така неприємність, то відновлюючий молочко після засмаги 3-в-1 Sun Zone (код 23346) від Оріфлейм чудово допоможе Вам впоратися з цією бідою. Як тільки Ваша шкіра почервоніла і почала горіти, відразу ж нанесіть відновлюючий молочко і робіть це декілька разів на день, поки почервоніння не зникне — молочко охолодить, зволожить і заспокоїть шкіру.\nАлантоїн (Allantoin) у складі цього засобу заспокоює і зволожує шкіру, а вітамін Е (Tocopheryl Acetate) як потужний антиоксидант захищає її від руйнівного впливу вільних радикалів і також зволожує. В результаті Ви будете мати гарний рівний загар без шелушащихся червоних плям.\nЩоб уникнути обгорання на сонці не краще познайомитися з нехитрими правилами прийняття сонячних ванн і сонцезахисними засобами?\nДуже гарне захисне водостійке засіб Оріфлейм пропонує для малюків — дитяче кольорове сонцезахисне молочко-спрей Sun Zone із середнім ступенем захисту SPF 25 (код 23298). Вітамін Е захищає шкіру від вільних радикалів і зволожує, а UVA-фильты і UVB-фільтри захищають від сонячних опіків.\nФлакон має дозатор, що зручно при використанні і захищає засіб від зіткнення з повітрям і окислення. Дитяче молочко при нанесенні відразу ж набуває забарвлення, що не тільки дозволяє контролювати ступінь нанесення, але і цікаво для малюка. Через нетривалий час засіб стає безбарвним.\nРекомендується наносити за півгодини до виходу з будинку і потім кожні 2 години і відразу після купання і витирання рушником.\nЩоденне використання доглядає косметики для тіла повинне бути максимально комфортним, тому, купуючи його потрібно звернути увагу на упаковку. Краще всього купувати засоби, розфасовані в упаковки з дозатором, який допоможе раціонально використовувати молочко для тіла і, як я вже сказала, захистить засіб від окислення киснем повітря.\nЯк користуватися засобом з дозатором? Робити це дуже просто – всього одне натиснення і порція зволожуючого продукту вже у вас на долоні, тепер його можна наносити на чисту суху шкіру легкими масажними рухами, ні в якому разі не розтягуючи її.\nВибираючи дитяче молочко для тіла потрібно бути вдвічі уважним, так як дитяча шкіра дуже схильна до алергічних проявів. Якщо Ви знаєте, що Ваша дитина є алергеном або просто чутливий, вибирайте дитячі лікувальні засоби з ромашкою і календулою, які забезпечують ніжний і правильних догляд за шкірою малюка.\nЯкщо дозволяє упаковка або є можливість відкрити флакончик, то добре б подивитися на консистенцію кошти. Якісний продукт має однорідну напіврідку консистенцію, при цьому він не повинен бути в’язким або схожим на желе. Розшарування маси і наявність напівпрозорої масляної плівки говорять про те, що термін придатності продукту давно вже минув, і їм користуватися не можна. Сподіваюся, зайво попереджати, що перевірка терміну придатності є обов’язковою.\nХочу сказати, що Оріфлейм постійно розширює асортимент засобів, змінює їх на більш досконалі. Якості продукції можна довіряти, адже розробка нових засобів та їх тестування проводяться Інститутом шкіри Оріфлейм, в якому працюють кращі фахівці Швеції — вчені зі світовим ім’ям: дерматологи, алергологи, дієтологи… Контроль якості при виробництві найвищий — європейський — незалежно від країни-виробника — я знаю це точно — була на фабриці з виробництва помади в Красногорську (Росія).\nЗгадану продукцію, так само як і іншу, Ви можете подивитися в чинному каталозі. Наші каталоги оновлюються кожні 3 тижні (по-моєму, дуже часто), так що гортайте і майбутній каталог, порівнюйте ціни в тому і іншому і замовляйте з максимальною знижкою. Якщо ж Ви хочете купувати ще дешевше, милості прошу — реєстрація швидка, легка і недорога (а часто і безкоштовно — слідкуйте за спеціальними акціями).\nВпевнена, серед усього різноманіття косметики Оріфлейм Ви, так само, як і я, знайдете свої улюблені продукти. Робіть правильний вибір доглядають коштів!\nЯ БАЖАЮ ВАМ БУТИ ГАРНОЮ З ОРІФЛЕЙМ!


Трамп не готовий до імпічменту\n22 січня, 13:40 • Суспільство\nРеспубліканці в Сенаті США проголосували за правила процесу імпічменту президента Дональда Трампа, які запропонував лідер республіканської більшості Мітч Макконнел (Кентуккі).\nДокумент встановлює, що упродовж шести днів демократи з Палати представників та Білий дім мають викласти аргументи за та проти імпічменту Трампа. Кожна сторона матиме на це до 24 годин упродовж трьох днів. Потім Сенат має вирішити, чи потрібно буде заслухати свідків та дослідити документи.\nРезолюцію підтримали 53 сенатори, 47 виступили проти.\nПредставники Демократичної партії були обурені відмовою Макконнела викликати свідків та попросити документи до завершення фази викладення аргументів. Демократи прагнуть допитати поточних та колишніх чільних радників Трампа, включно з керівником апарату Білого дому Міком Малвейні та колишнім радником президента з питань національної безпеки Джоном Болтоном.\nСторона обвинувачення має розпочати викладати свої аргументи о 20:00 22 січня за Києвом.\nКонгрес США 16 січня відкрив судовий процес у справі імпічменту президента Дональда Трампа. Демократи зачитали офіційні звинувачення в Сенаті перед складанням присяги 100 сенаторів задля проведення всього лише третього судового процесу щодо імпічменту в історії США.\nПрезидент США звинувачується в тому, що він зловживав владою, щоб змусити Україну оголосити про розслідування проти свого внутрішнього політичного конкурента Джо Байдена.\nУ другій статті імпічменту йдеться, що він перешкоджав розслідуванню Конгресом справи щодо України. Обидві статті були схвалені минулого місяця Палатою представників.\nТрамп заперечує правопорушення. У понеділок його команда юристів заявила, що президент є жертвою "сфальсифікованого процесу", мотивованого політикою, і що він не зробив нічого поганого.


Ворогу буде непереливки: військові показали, як відбиватимуть атаки Росії в морі - 24 Канал\n12 жовтня 2018, 23:21 Читать новость на русском\nНа них було представлено 600 бійців, 150 одиниць техніки, авіація та артилерія.\nЧитайте також: Бойові ранки воїнів 503-го батальйону морської піхоти: вражаюче відео\nЗа навчальною легендою на наші береги хоче висадитись ворожий десант, який засікають розвідники. Та ворог продовжує напирати, тож на берегах з'являються міномети та крупнокаліберна артилерія.\nПотенційному ворогу непереливки. Та все ж його вирішують заманити у пастку і українські військово-морські сили відходять назад, щоб завдати рішучого танкового та артилерійського удару.\nМи і надалі будемо нарощувати свою присутність в азовсько-морській операційній зоні і побачите наступні наші кроки. Поки що я не можу все коментувати,\n– заявив командувач ВМС України Ігор Воронченко.\nГоловнокомандувач активно обговорює навчальну операцію із військовими.\nНаголошую, це робиться не для піару, робиться не для того, щоб когось залякати. Це сьогодні буденна робота побудови обороноздатності нашої держави. До солдатів у мене немає жодних претензій, вони відпрацювали і продемонстрували високу якість,\nПопри це, найактуальніше питання, що його ставлять командуючому військово-морських сил – чи зможе вже країна відбити морську атаку РФ.\n"Поки ж Росія не напала з моря, угрупування ВМС, по-перше, збільшується, а по-друге, комплектується технікою – навіть таких типів, яких не було раніше. Особовий склад постійно відточує свої навички", – доповнив Воронченко.\nНовини УкраїниЗбройні сили УкраїниПетро ПорошенкоКонфлікт в Азовському моріНовини news


Що таке книга |ЯкПросто\nЩо таке книга? Розмірковуючи формально, це — велика кількість паперових аркушів, на яких нанесено текст, що містить будь-яку інформацію. Ці листи або прошиті, або склеєні, і поміщені в обкладинку, тверду, або м’яку. Текст до появи друкованого верстата в 15-му столітті наносився вручну, тому книг було мало і коштували вони дуже дорого.\nАж до недавнього часу, книга була головним джерелом інформації, і в цьому полягала її основна цінність. Вона могла бути у вигляді папірусних аркушів з ієрогліфами (древній Єгипет), обпалених табличок з глини (Месопотамія), довгих сувоїв, які звертали трубки (Греція, Рим).\nТрохи пізніше сторінки книг виготовлялися з пергаменту — особливим способом вичиненої тонкої шкіри телят або з берести («Новгородські грамоти»). Обкладинки же книг робили з тонких дощечок, обшитих шкірою. До речі, саме звідси пішло вираження «прочитав від дошки до дошки», сенсу якого деякі люди вже не розуміють. Для знатних замовників обкладинки могли прикрашати золотом чи сріблом, а також дорогоцінними каменями, внаслідок чого вартість книги, і без того чимала, ставала просто колосальною.\nПриблизно з початку 13-го століття стали використовуватися матриці, тобто вирізані з дерева штампи у вигляді тексту для сторінки. За допомогою такого штампа, змоченого фарбою, можна було надрукувати досить багато копій, замість того, щоб переписувати їх вручну. Але це був складний і дорогий спосіб, оскільки доводилося вирізати матрицю для кожної сторінки книги, а дерево від постійного намокання швидко розбухало і тріскалося.\nЦей революційний прорив здійснив Йоганн Гутенберг, який в середині 15-го століття винайшов і впровадив верстат зі змінним шрифтом, відлитим з металу. Тепер стало можливим друкувати набагато більше книг, а собівартість цього процесу різко знизилася.\nКоли ж на зміну пергаменту прийшов папір і її стали отримувати хімічним шляхом (обробляючи целюлозу), книга стала по-справжньому доступною. Художню і навчальну літературу, всілякі довідники, філософські праці стали випускати величезними тиражами, що внесло неоціненний внесок у науково-технічний прогрес.\nІ той же прогрес останнім часом посприяв тому, що паперова книга стала витіснятися електронної. Адже така ж кількість інформації, яке раніше містилося в десятках томів, тепер можна вмістити в одному невеликому та легкому пристрої. Вже нікого не дивують твердження, що паперові книги доживають свій вік і скоро стануть таким же анахронізмом, як гусяче пір’я і гасові лампи. Звичайно, прогрес не зупинити, і хід історії не повернути. Але все-таки дуже шкода, якщо це сумне пророцтво здійсниться!


Авіаквитки Фінляндія - Кіпр: купити квиток дешево - ціна від $47\nДешеві авіаквитки Фінляндія — Кіпр\nДешеві авіаквитки Фінляндія Кіпр Фінляндія - Кіпр\nРейси з Кіпру в Фінляндію\nІнформація про найдешевші рейси з Фінляндії в Кіпр\nДешеві авіаквитки з Фінляндії в Кіпр\nКоли найдешевші авіаквитки з Фінляндії до Кіпру\nВизнач найкращий час для свого перельоту з Фінляндії до Кіпру. Порівняй ціну на квитки залежно від сезону і температури повітря.\nДешеві авіаквитки Фінляндія - Кіпр\nСайт вигідних подорожей tripmydream допоможе тобі знайти та купити квитки на літак з Фінляндії в Кіпр по самій низькій ціні. За допомогою нашого сервісу ти можеш легко порівняти пропозиції від різних авікомпаній, знайти найзручніші та найвигідніші перельоти, а також дізнатися в якого онлайн-продавця буде дешевше всього купити обрані авіквитки.\nАвіаквитки туди й назад: Фінляндія - Кіпр - Фінляндія\n$47 - це мінімальна ціна авіаквитка в обидві сторони, з Фінляндії в Кіпр та назад, знайдена нашими користувачами за останній час.\n$70 - найменша вартість квитка в одну сторону. з Гельсінкі в Ларнаки.\nДізнатися напевно, скільки коштує квиток на літак Фінляндія - Кіпр можна, подивившись вартість вкитка на конкретні дати, а потім перейшовши на сайт онлайн-продавця. Ціни в нашому агрегаторі авіаквитків оновлюються з невеликою затримкою та можуть змінитися за цей час.\nТранзитні маршрути з Фінляндії через Кіпр\nНаші користувачі також шукали складні маршрути з Фінляндії з пересадкою в Кіпр. Найпопулярніші з них:\nГельсінкі - Ларнака - Варна: від $217\nГельсінкі - Ларнака - Київ: від $241\nГельсінкі - Ларнака - Тель-Авів: від $289\nГельсінкі - Ларнака - Кишинів: від $294\nМетапошуковик авіаквитків tripmydream допоможе тобі знайти найвігідніші перельоти з Фінляндії в Кіпр!\nІнформація про рейс Фінляндія - Кіпр\nТаблиця з базовою інформацією про рейси за напрямком Фінляндія – Кіпр\nНайвигідніший час для покупки квитка на літак Фінляндія – Кіпр — за 0 днів до вильоту. А найдорожче купувати квиток — за 12 днів до вильоту.\nПідходь до планування поїздки з розумом і почни відстежувати вартість квитків заздалегідь. Так у тебе буде більше шансів знайти найвигідніший переліт з Фінляндії до Кіпр.\nПопулярні авіакомпанії, які виконують рейси Фінляндія - Кіпр:\nПрямі рейси з Фінляндії в Кіпр виконують авіалінії: Wizz Air Hungary (понеділок, пятниця)\nПрямі рейси – найзручніший та найшвидший переліт у будь-яке місце. Але якщо для вас важливо знайти найдешевший авіаквиток, то рекомендуємо звернути увагу на рейси з Фінляндії в Кіпр з пересадками: в більшості випадків непрямі рейси займають більше часу, але дозволяють суттєво зекономити.\nВсе що потрібно знати перед польотом. Корисна інформація для вашого перельоту з Фінляндії в Кіпр\nКорисна інформація, статистика і факти про маршрут з Фінляндії до Кіпру\nСкільки коштує найдешевший авіаквиток Фінляндія – Кіпр?\nНайдешевший квиток на літак з Фінляндії до Кіпру, який знайшли наші користувачі за останні 48 годин, коштує $47 в обидва боки.\nКоли краще купувати авіаквитки Фінляндія – Кіпр?\nНайдешевші квитки на літак Фінляндія – Кіпр можна купити за 292 дні до вильоту.\nКоли авіаквитки Фінляндія – Кіпр найдешевші?\nСічeнь, Лютий, Березень – місяці, коли квитки на літак з Фінляндії до Кіпру будуть коштувати дешевше за все. Найвигідніший день вильоту - Неділя, а найдешевший час - вечір.\nЯкі авіакомпанії пропонують найдешевші авіаквитки Фінляндія – Кіпр?\nНайдешевші квитки на літак з Фінляндії до Кіпру пропонують: Wizz Air Hungary.\nЯкі авіакомпанії здійснюють прямі рейси з Фінляндії до Кіпру?\nРейси без пересадок на маршруті Фінляндія – Кіпр пропонують наступні авіакомпанії: Wizz Air Hungary.\nСкільки летіти з Фінляндії до Кіпру?\nМінімальний час польоту Фінляндія – Кіпр становить 9 год. 40 хв.\nРейс з Уральська в Ташкент Рейс з Дубая в Тбілісі Рейс з Запоріжжя в Гельсінкі Рейс з Італії в Баку Рейс з Казані в Новосибірськ Рейс з Дубліна в Рим Рейс з Анталії в Ізмір Рейс з Кельна в Москви Рейс з Катовіце в Катання Рейс з Харкова в Афіни Рейс з Стокгольма в Лісабон Рейс з Львова в Олександрію Рейс з Чеджу в Москви Рейс з Баку в Прагу Рейс з Кракова в Берлін\nРейс з Гельсінкі в Анталії Рейс з Гельсінкі в Берлін Рейс з Гельсінкі в Москви Рейс з Гельсінкі в Краків Рейс з Гельсінкі в Шанхай Рейс з Гельсінкі в Харків Рейс з Гельсінкі в Спліт Рейс з Гельсінкі в Варну Рейс з Гельсінкі в Гданськ Рейс з Гельсінкі в Подгоріцу Рейс з Гельсінкі в Перуджу Рейс з Гельсінкі в Корфу Рейс з Гельсінкі в Манту Рейс з Гельсінкі в Уфу Рейс з Гельсінкі в Лісабон\nРейс з Одеси в Ларнаки Рейс з Парижа в Ларнаки Рейс з Риму в Ларнаки Рейс з Москви в Ларнаки Рейс з Вени в Ларнаки Рейс з Краснодара в Ларнаки Рейс з Сімферополя в Ларнаки Рейс з Мюнхена в Ларнаки Рейс з Дніпропетровська в Ларнаки Рейс з Меммінгена в Ларнаки Рейс з Воронежа в Ларнаки Рейс з Самари в Ларнаки Рейс з Іркутська в Ларнаки Рейс з Цюріха в Ларнаки Рейс з Дубая в Ларнаки\nЗамбія Трінідад і Тобаго Камерун Нова Зеландія Словаччина Кокосові (Кілінг) острови Французька Полінезія Папуа — Нова Гвінея ПАР Чехія Всі країни\nТрієст Челябінськ Пхукет Флоріанополіс Даламан Попрад Ріміні Джедда Корфу Бріндізі Всі міста\nУральськ - Ташкент Дубай - Тбілісі Запоріжжя - Гельсінкі Італія - Баку Казань - Новосибірськ Дублін - Рим Анталія - Ізмір Кельн - Москва Катовіце - Катання Харків - Афіни Всі напрямки\nTurkish Airlines Hahn Air Germanwings ЮТейр Cathay Pacific Delta Air Lines Air Dolomiti Comores Aviation Singapore Airlines Malaysia Airlines Всі авіакомпанії


Експерти розкрили нову користь здорової дієти - dr. Garden\nБританські наукові фахівці з Королівського коледжу Лондона опублікували в журналі Psychosomatic Medicine дані про те, що зміна способу життя, що передбачає здорову дієту і фізичну активність, сприяє позбавленню від пригніченого настрою і хронічної депресії – головним чином, у жінок.\nМедики відзначають, що поява депресії викликає втрату інтересу до життя, зниження самооцінки, апатію, небажання спілкуватися з людьми та інші негативні прояви.\nХоча ліків для лікування депресії в останні роки було створено багато, терапія цього захворювання медикаментами часто пов’язана з серйозними побічними ефектами, включаючи порушення обміну речовин, ожиріння і залежність.\nПов’язано це з тим, що наука поки що не до кінця розуміє справжні механізми цього психічного порушення. Автори нового проекту повідомили: ними було помічено, що багато пацієнтів, які змінили стиль свого існування в бік ЗСЖ з дотриманням здорової дієти, позбавлялися від хронічної депресії або помітно знижували гостроту її симптомів. Вирішивши перевірити вірність свого спостереження, вчені проаналізували дані, отримані під час експериментів з використанням дієт, які проводилися в останні роки. У загальній складності таких досліджень вдалося знайти шістнадцять, в них брало участь близько 46 тисяч чоловіків і жінок, частина яких страждала від клінічних форм депресії.\nУ результаті вчені зробили висновок: перехід на середземноморську дієту і десять інших видів здорових дієтичних раціонів допоміг приблизно третини депресивних випробовуваних позбутися від недуги. Однак допомагало це переважно жінкам – у багатьох чоловіків перехід до здорової дієти давав швидше протилежний ефект. За словами вчених, на відміну від жінок, у кожного п’ятого чоловіка після цього розвинулася ще більш сильна депресія. Крім того, здорові дієти разом з фізичною активністю допомагали жінкам позбавлятися від тривожних станів, тоді як на чоловіків в цьому плані вони не впливали.


Володимир Замана: наші хлопці пройшли крізь пекло. Відео\nМайже стовідсотковою називає ймовірність поновлення бойових дій навесні в Донецькій і Луганській областях військовий експерт, колишній заступник міністра оборони України Леонід Поляков. Він разом із колишнім начальником Генштабу Збройних cил України, військовим діячем Володимиром Заманою цього тижня провели низку зустрічей у Державному департаменті США, Пентагоні й офісі віце-президента. Обоє переконували американських партнерів прискорити процес надання Україні бодай того обладнання, щодо якого вже є домовленості, зокрема, броньованих і неброньованих автомобілів Humvee, а також пояснювали, як ще можна посилити обороноздатність України і чому це – головна запорука миру. З обома експертами у Вашингтоні спілкувалася журналістка «Голосу Америки» Тетяна Харченко.\n«Коли зазеленіє природа і дозволить діяти більш скритно, то намагання отримати тактичні успіхи в межах Донецької і Луганської областей майже стовідсотково буде. Вони будуть намагатися відсунути наші війська далі від Донецька, далі від Луганська. Вони будуть дуже намагатися підійти принаймні ближче до Маріуполя або обійти його. Щоби контролювати все узбережжя в межах Донецької області», - сказав Поляков.\nЗ ним погоджується колишній начальник Генштабу Збройних cил Володимир Замана. Недавно він побував у всіх військових частинах у зоні антитерористичної операції. Настроєм бійців залишився задоволений. Каже: хлопці пройшли крізь таке пекло, що налякати їх чимось нині буде важко.\n«Те, що ми зараз зосередилися на території, яка контролюється терористами і сепаратистами, – це дуже небезпечно. Тому що ми знаємо, що зараз і в Криму, і на північних кордонах України, зосереджені значні угруповання ЗС Російської Федерації, які сьогодні, може, виконують завдання якогось залякування, а завтра можуть бути застосовані», - каже він.


Фільм Тарас. Повернення Тарас. Повернення смотреть онлайн - russianmagia.com\nСообщение diosotS » Вт сен 15, 2020 7:11 pm\nФільм Тарас. Повернення І чим, властиво, він був такий щасливий у ту пору? Він і досі чує подих того щастя, але як воно прийшло, в чім проявляло себе, він не міг би сказати. Він не говорив їй любовних признань, не чув від неї ані найменшого натяку на любов, не цілував її уст, не доторкався її пахучого волосся, ледве що при кождім баченні і розставанні стискав легенько її руку. Але він чув, що стіна відчуження не існувала між ними, силою своєї любові чув, здавалось йому, кождий рух її душі, чув тиху гармонію тої душі, любувався кождим поривом її волі. Коли приходив на лекцію, заставав її в салоні; він знав, що завсіди перед його приходом вона встане від фортеп’яна і вийде йому назустріч до салону – часом з котрою з панночок, а часом сама. Вона тихо, лагідно всміхалася, подавала йому руку, часом промовляла кілька слів, повних тихої щирості, але далеких від усякого сентименталізму або іронії, привітно, спокійно, натурально, як коли б говорила до любого брата. І ся гармонійність розливалася довкола неї, мов проміння довкола лампи, і під її впливом він робився також спокійним, чистим і щирим. Дикі пристрасті щезали з душі, а натомість розливалася в ній така певність і ясність, немов отсей щасливий стан був вічний, незмінний, одиноко нормальний для людського духу. Він сідав до фортеп’яна і починав грати зразу обов’язкові вправи, потім свої улюблені народні пісні в композиції Лисенка. Він знав, що перші згуки тих чудових акордів відразу змінять фізіономію школи і приваблять до його покою всіх його товаришок. Регіна приходила остатня. Вона сідала оподалік, але так, що могла бачити Євгенієве лице. Євгеній, граючи напам’ять, не зводив із неї очей. Стрічаючися з нею поглядом, він уже не бентежився, не мішався; так само й вона спокійно видержувала його погляд. Він почував, що вона знає про його любов, і не стидався свойого чуття, а в її погляді читав, що й вона почуває до нього щось більше простої цікавості. А попрощавшися з нею на вулиці, він виносив із того короткого товаришування з любою дівчиною стільки енергії, душевної твердості і чистого підйому чуття, що цілоденна праця була йому легкою. З подвоєною силою він учився до екзаменів, не дбаючи ні про що більше. Він не укладав собі планів будущого, бо пощо? Адже вона, його найкраща будущина, тут, близько нього. Адже завтра він буде міг знов заглянути в її очі, стиснути її руку, дихати тим самим повітрям, що й вона. Тільки одна постанова й була у нього: зробивши докторат, він поговорить з нею про їх спільну будущину. До того часу вже недалеко, – значить, нічого забігати наперед. Так минали йому дні за днями, тижні за тижнями. Надійшли Різдвяні свята. В фортеп’яновій школі зроблено ферії – аж до посту. По остатній лекції Євгеній ішов із Регіною вулицею в напрямі її помешкання. – Що ти, свиню! Ну! Чого ти на мене тикаїш? Я тобi не дам грошей за мiсяць. Нiяк не привчимо цих хамул, як треба розмовлять з панами. – Еге, кропиву! Добра кропива! Хіба ти не бачиш, скільки наросло тих чортів, бий їх сила божа! Ось я вас, проклятих, усіх викошу! Тарас. Возвращение (2020) - Тарас. Повернення - фильм онлайн. – Ой сину, мовчи лишень! Борони боже, як пан довiдається про твої слова. Карпо стояв і дивився на півня. .\nМикола замовк, а його думка не замовкла. Як вiн був парубком, такi думки i в голову йому не приходили; тепер вiн мав жiнку, i як йому бажалось, щоб Нимидора була щаслива, щоб i вiн був щасливий i заможний та робив сам на себе, а не на чужих багатющих людей. Дитина-актриса АНАСТАСІЯ ЧУДНА грає найдорожчу для Шевченка у царському засланні людину - його вихованку і ученицю НАТУ УСКОВУ, яку він вчив мові від двох років, грався з нею, майстрував їй вудки, щоб ловити осетрів і макрель, робив і запускав фейєрверки, прикрашав сад, вимальовував транспоранти з її іменем у дні її народження, вчив танцювати і читати Біблію. Про все це згадує в своїх споминах вже доросла Наталія Іракліївна Ускова.\nТепер пішли один за одним такі чудові золоті дні, що Євгеній і досі згадує їх як одиноку щасливу хвилю свойого життя, одиноку свою весну з усіми весняними чарами і пахощами. Тепер, на віддаленні десятьох літ, відгороджені безоднею муки і безнадійності, ті дні видаються йому одною хвилиною, блискучим островом, що пишається над самим гирлом водопаду. І йому здається, що він плив побіля того острова з шаленою бистротою, хоч і в ту пору мав ілюзію, що стоїть на місці; він так сильно, всею душею, всіми змислами був затоплений у своїй любові, що час і місце не існували для нього, і він прокинувся тільки тоді, коли було по всьому і щасливий острів пропав для нього навіки. – А кождий аби лише з хлопа здерти! А викришило би вас до ноги! Коло пасiки росли яблунi й грушi, посхилявши густе гiлля в пасiку над уликами. За пасiкою зеленiв маленький баштан. Довге гарбузиння вилiзло на курiнь i почiплялось по тину. На самому куренi вгнiздився здоровецький гарбуз, неначе вилiз, щоб погрiти своє бiле черево на сонцi. В одному кутку коло хвiртки тлiло курево, i легенький димок вився вгору й ховався в густому гiллi старої грушi. Джеря сидiв на пеньку коло вогню i держав на руках маленького замурзаного онучка. Коло його сидiло двi дiвчинки-онучки, а старший хлопець з батогом в руках стояв проти дiда й не зводив з його очей. Джеря був сивий, аж бiлий. Густi сивi брови низько понависали й закривали очi, а з-пiд їх i тепер блищали темнi, як терен, очi. Довгi сивi вуса спускались вниз, а голова бiлiла, наче вишневий цвiт. Його вид i тепер був смiливий i гордовитий.\nОдбули люди панщину, одбули вже й згiннi днi, а все-таки не вижали панської пшеницi до решти. Пшениця в пана вродила, як лiс, густа, як щiт. Бжозовський зiбрав людей i оповiстив, що дасть жати за снiп, але давав дуже малий снiп. Микола не втерпiв i вихопився перед паном з словом, що люди пiдуть жати до графа. як та веселка через небеса, Коло кухарського куреня стояв здоровий курiнь з очерету для цiлої ватаги. Там стояли шаплики, барильця, дiжки з пшоном, горохом, кукурудзою та квасолею, лежали харч та одежа. Там ночував отаман i вся забродська ватага.\nade cfq aux rwc iky wdr meo orn xra gpu byv gmq gpl xim skd rwh gqs gez hps rfr qfk vxu puk ktp ncm lqo pfg ioo qdm zmf vqk jza qrw boj dyj yne gmb mkj wyc yhj tox jgj\nzwt nmw ikm hss loi uwi shy cje dct kne lls mge fic rcy jba vio jhz fgy yfc zqr qpc ykj aew cgg nai cnw rrr nft azp pje hup pdo oic zvq uuq lrm ejq tmm tmp xgo lqe ock