Плюси і мінуси авіаперельоту | Строительная химия\nПереїзд в іншу країну, тимчасовий або на постоянку, може бути спровокований багатьма факторами, серед яких - і робота, і сім'я, і політична обстановка в країні, і просто бажання круто змінити своє життя.\nПереїзд повинен бути ретельно спланований заздалегідь, враховуючи пошук початкового місця проживання і наявність мінімальної кількості коштів для існування на перших порах, і необхідно заздалегідь замовити квитки на літак на необхідну дату. Справа в тому, що даний вид транспорту стає все популярнішим, що збільшує попит на нього і зменшує можливість придбати квиток в останній момент.\nВы можете заказать и купить авиабилеты онлайн быстро и в любое удобное для Вас время не выходя из дома или офиса, по самой выгодной и доступной цене, без переплат.\nЗ огляду на швидкість, яка притаманна нашому часу, головна перевага літаків складається саме в можливості за лічені години, а то й хвилин дістатися до потрібного об'єкту. На сьогодні немає транспорту, який міг би змагатися з літаком. Цю функцію складно переоцінити, коли необхідно терміново доставити швидкопсувні продукти або надати невідкладну медичну допомогу, наприклад, по доставці органів для пересадки.\nлегкий доступ літаків до місць, які недоступні для іншого транспорту;\nлітак не стикається з фізичним бар'єром, тобто на нього не впливає географія місцевості, не рахуючи погоди;\nмитне оформлення проводиться з гранично стислий час і за спрощеною процедурою.\nСеред головних недоліків - ризик, адже описаний транспорт все ще залишається найнебезпечнішим. Вартість даної послуги залишається вище, ніж у інших перевізників, тому слід шукати найбільш прийнятний варіант, щоб придбати авіаквитки (Астана і інші великі міста рясніють операторами) за оптимальними цінами. Слід особливу увагу приділяти техніці безпеки, адже від невеликого перевантаження літак може сильно постраждати. Авіатранспорт вимагає серйозних капіталовкладень, але він є перевізником майбутнього, в чому ніхто не сумнівається, тому даний внесок стане вкладенням в майбутнє.


10.04.2018 | Mallex-auto.info – авто-портал - Part 2\nFiat продасть одну із своїх дочірніх компаній\nFiat Chrysler Automobiles оголосила про продаж одного з своїх дочірніх компаній — Magneti Marelli. Спеціалізацією даного бренду є виробництво автомобільних запчастин. Процес продажу планується розпочати в червні поточного року. Передбачувана стартова ціна може скласти від 4,4 до шести мільярдів доларів. Покупцями можуть стати особи з числа акціонерів самого Fiat, а також учасників міланській фондовій біржі. Очікується, що угода може бути закрита вже до наступного року. Розпродаючи активи, FCA прагне оптимізувати власний корпоративний портфель. На даний…\nMazda показала шматочок оновленого пікапа BT-50\nЯпонська компанія Mazda офіційно анонсувала прем’єру оновленого пікапа BT-50. З цього приводу виробник опублікував інтригуюче зображення популярного вантажівки. Відразу варто відзначити, що анонс був зроблений підрозділом Mazda Australia. Як уточнили в прес-центрі, на австралійському ринку автомобіль з’явиться в травні поточного року. Найімовірніше, що «новий» пікап Mazda BT-50 буде ексклюзивним для Австралії. Ніякої інформації про новинку поки немає. У прес-релізі японського автогіганта лише сказано, що це буде «друга і найбільш повне оновлення моделі BT-50 з моменту…\nІлон Маск показав фрагмент нового виду пасажирського транспорту\nГлава Tesla показав сегмент корпусу нового виду надшвидкісного пасажирського транспорту, з яким не зрівняється жоден літак. Елон Маск опублікував у своєму Instagram фото частині корпусу космічного корабля BFR – Big Falcon Rocket, призначеного для польотів не тільки до інших планет, але і з міста в місто замість існуючих літаків. Для розуміння масштабів об’єкта поруч з ним поставили електромобіль Tesla Model 3, який на його фоні виглядає мало не іграшковою моделлю. Висота ракети складе близько 106…\nКомпанія Jaguar планує розробити новий великий кросовер під назвою J-Pace, повідомляє Autocar. Офіційного підтвердження цієї інформації поки немає. За даними видання, новинка буде конкурувати з Porsche Cayenne. Як вважають у Jaguar, особливою популярністю такий автомобіль може користуватися в Китаї. Очікується, що J-Pace побудують на модифікованій платформі Range Rover. Можливо, автомобіль за розмірами буде перевершувати F-Pace. Технічні характеристики машини поки не відомі. Не виключається, що новинка отримає гібридну модифікацію. За даними Autocar, вартість кросовера може перевищити…


Смачна країна. Картопля, смажена кубиками з розмарином | Громадське радіо\nСмачна країна. Картопля, смажена кубиками з розмарином\nDecember 30, 2016, 8:02 AM 2018-08-28T09:59:54\nЦей рецепт вишуканого гарніру Костянтин Грубич присвятив ведучому «Громадського радіо» Андрієві Куликову\nДоброго ранку! Серед безлічі подій 2017-го сталася одна досить приємна — щоденна поява гребеню «Смачної країни» на «Громадському радіо», одухотворена моїми, Костянтина Грубича, думками і голосом. Серед людей, які долучилися до прийняття такого рішення, безумовно, є гуру «Громадського радіо», у ці дні свій внутрішній Святий Миколай або Дід Мороз, а насправді дуже добрий та мудрий мужчина Андрій Куликов. Мені пощастило кілька місяців працювати під керівництвом цього крутого профі, коли Куликов короткий період очолював ТСН на 1+1. Про кращого шеф-редактора годі й мріяти, панове!\nТому сьогоднішній мій кулінарний новорічний подарунок саме Андрієві, а заодно і всім радіослухачам. Оскільки Куликов майже англієць, адже значну частину свого життя провів у Туманному Альбіоні, то і страву я взяв від шановного у всьому світі лондонця Джеймі Олівера. Отже, проблему вишуканого гарніру на будь-якому новорічному столі вирішить картопля, смажена кубиками з розмарином. Це надзвичайно швидкий спосіб смаження картоплі. Нарізавши її маленькими кубиками, ви значно прискорюєте приготування.\nКартопля, нарізана кубиками по 2,5 см — 600 г\nРозмарин свіжий (листочки) — 1 гілка\nОливкова олія або качиний жир — 30 г\nЧасник — 5 зубців\nОтже, розігрійте пічку до 220 градусів. Покладіть кубики картоплі у велику каструлю холодної підсоленої води і доведіть до кипіння. Негайно відкиньте на друшляк і дайте парі вийти, а картоплі — підсохнути кілька хвилин. Розтовчіть листки з гілочки розмарину у ступці. Можете вільно замінити розмарин на інші трави: чебрець або шавлію.\nУ формі для смаження розігрійте трохи оливкової олії або качиного жиру. З’єднайте картоплю з неочищеними, але розчавленими зубцями часнику, розмарином та олією. Посоліть, поперчіть та добре перемішайте все разом. Поставте форму у духовку на 20-25 хвилин, часто струшуючи її, доки картопля не стане золотистою.\nПорада: Щоб зробити страву ще цікавішою, додайте трохи січеної цибулі, половинки грибів і кілька великих скибок бекону.\nЗичу усім веселих свят! По-доброму згадуйте минулий рік і з надією зустрічайте прийдешній!\nБільше смачних рецептів можна знайти на Youtube-каналі «Смачна країна».\n«Смачна країна» — міцна родина” .


Окупанти в Ялті затримали чотирьох людей зі «Свідків Єгови» | QHA Кримські новини\n19:04, 24 Вересня, 2021\n03 Серпня 2021, 21:\nУ тимчасово окупованому Росією Криму силовики затримали ще чотирьох людей. Про це, посилаючись на окупаційний «слідчий комітет» у Криму, повідомляє «КримSOS».\nЗазначається, що окупанти звинувачують чотирьох людей у причетності до релігійної спільноти «Свідки Єгови», яку держава-окупант Росія оголосила «екстремістською». Затримання відбулися в окупованій Ялті.\nЧетверо мешканців Ялти з липня 2017 року по березень поточного року продовжували організацію екстремістського співтовариства: проводили пропагандистські збори, розподіляли кошти на потреби громади, — заявили окупаційні силовики.\nПроти затриманих, незаконно орудуючи законодавством держави-окупанта, порушили кримінальні справи за «фінансування екстремістської діяльності». Затриманим загрожує від трьох до восьми років позбавлення волі.\nВпродовж першого півріччя 2021 року в тимчасово окупованому Росією Криму силовики провели загалом 33 обшуки.\nЯк повідомляли «Кримські новини», «суд» в тимчасово окупованому Росією Криму оголосив вирок Віктору Сташевському, звинувативши його в «екстремізмі» через приналежність до релігійної організації «Свідки Єгови».


Задля розвитку та посилення громадської активності в місті Миргороді в рамках співпраці з Британською Радою за програмою "Активні Громадяни", співпраці з громадськими організаціями та активістами міста та в умовах необхідності підтримки громадських ініціатив запроваджується Програма "Місто активних громадян". Програма є логічним продовженням Програми муніципальної підтримки ініціатив громадян міста Миргорода на 2016 рік, втілення якої дало позитивні результати у формуванні партнерських відносин.\nПрограма "Місто активних громадян" передбачає проведення протягом 2017-2022 років заходів, спрямованих на залучення громадськості до процесів формування, реалізації та розвитку різних форм співпраці влади з громадою, вивчення громадської думки. Акронім Програми "Місто активних громадян" – МАГ, є офіційною скороченою назвою.\nГоловна мета Програми – посилення впливу громади на якість життя у місті Миргороді, підвищення відповідальності громадян за його розвиток та збереження інфраструктури, покращення соціального, культурного та екологічного становища міста чи його мікрорайонів; активізація та залучення громадян до визначення пріоритетних напрямків розвитку та вирішення найважливіших проблем міста.\nРеалізація Програми на 2017-2022 роки відбуватиметься шляхом проведення щорічного конкурсу на визначення кращих громадських ініціатив. Фінансування Програми здійснюється за рахунок коштів міського бюджету при умові співфінансування Проектів громадянами міста. Передбачений обсяг фінансування Програми з міського бюджету на 2017 рік становить 200,0 тисяч грн. , на 2018 рік – 220 тис. грн., 2019 рік – 250 тис. грн., 2020 рік – 280 тис. грн., 2021 рік – 300 тис. грн., 2022 рік – 330 тис. грн. Фінансування одного Проекту з міського бюджету не повинно перевищувати 20,0 тисяч грн. Співфінансування учасників ініціативної групи (громадян міста) у розмірі не менше 15% від загальної вартості одного Проекту є обов'язковою умовою. Ініціативна група може долучати власних спонсорів до співфінансування. Сума співфінансування за рахунок спонсорських коштів необмежена.


Методи контролю і самоконтролю в навчанні, Методи виробничого навчання - Теорія і методика професійної освіти - Навчальні матеріали онлайн\nМетоди усного контролю. Усний контроль здійснюється насамперед шляхом індивідуального і фронтального опитування на заняттях. У процесі індивідуального опитування викладач ставить перед студентом кілька запитань, відповіді на які мають показати рівень засвоєння навчального матеріалу. При фронтальному опитуванні викладач підбирає серію логічно пов'язаних між собою запитань і ставить їх всій аудиторії, викликаючи для короткої відповіді тих чи інших студентів.\nМетоди машинного контролю, Є кілька видів програм для контролю, зокрема контрольні, навчально-контрольні і програми-тренажери.\nМетоди письмового контролю, У процесі навчання методи письмового контролю передбачають проведення контрольних робіт, письмових заліків, написання творів. Подібні роботи можуть бути як тривалими, так і короткочасними.\nМетод кейса. Метод кейса, як метод навчання, почав застосовуватися ще на початку XX ст. у галузі права і медицини. Провідна роль у поширенні цього методу належить Гарвардській школі бізнесу. У період з 1909 по 1919 р. навчання відбувалося за схемою, коли студентів-практиків просили викласти конкретну ситуацію (проблему), а потім проаналізувати її і дати відповідні рекомендації. Перший збірник кейсів був виданий у 1921 р.\nЗгодом метод кейса почав широко застосовуватися на Заході в галузі вивчення менеджменту і маркетингу. На сьогодні його розуміють як метод навчання, при якому студенти і викладачі беруть участь у безпосередньому обговоренні ділових чи ситуативних задач. Ці кейси, зазвичай, підготовлені в письмовій формі і складені на основі досвіду реальних людей, що працюють у сфері підприємництва. їх читають, вивчають й обговорюють студенти, вони становлять основу бесіди навчальної групи під керівництвом викладача, тому метод кейсів включає одночасно й особливий вид навчального матеріалу, й особливі способи використання цього матеріалу в навчальному процесі.\nЗавдання викладача у разі застосування методу кейса полягає в доборі відповідного реального матеріалу, а студенти мають розв'язати поставлену проблему й одержати реакцію оточення (інших студентів і викладача) на свої дії. При цьому потрібно розуміти, що можливі різні шляхи вирішення проблеми, тому викладач повинен допомогти студентам міркувати, сперечатися, а не нав'язувати свої думки. Студенти мають розуміти з самого початку, що відповідальність за прийняття рішень лежить на них, викладач тільки пояснює наслідки ризику прийняття необдуманих рішень.\nРоль викладача полягає у спрямуванні бесіди чи дискусії, наприклад, за допомогою проблемних питань, у контролі часу роботи, спонуканні студентів відмовитися від поверхневого мислення, залученні всіх студентів групи у процес аналізу кейса.\nПеріодично викладач може узагальнювати, пояснювати, нагадувати теоретичні аспекти роботи чи посилання на відповідну літературу. Застосування цього методу відображено в табл. 3.3.\nУ кейсі розглядається конкретна ситуація, в якій відображено стан підприємства за певний проміжок часу. В опис ситуації включають основні випадки, факти, прийняті рішення за цей час, причому ситуація може зображати як комплексну проблему, так і приватне реальне завдання.\nТаблиця 3.3. Застосування методу кейса у процесі навчання\n1. Підібрати кейс.\n2. Визначити основні й допоміжні матеріали для підготовки студентів.\n3. Розробити сценарій заняття\n1. Одержати кейс\nі список рекомендованої літератури.\n2. Індивідуально підготуватися до заняття\n1. Організувати попереднє обговорення кейса.\n2. Поділити групу на підгрупи.\n3. Керувати обговоренням кейса в підгрупах, даючи додаткові відомості\n1. Ставити запитання, що поглиблюють розуміння кейса і проблеми.\n2. Розробити варіанти рішень, слухати,\n1. Оцінити роботу студентів.\n2. Оцінити прийняті рішення і поставлені запитання\nзвіт про заняття\nза запропонованою темою\nЗазвичай інформація не містить повного опису діяльності підприємства, а має більш орієнтовний характер. Тому для побудови логічної моделі, необхідної в ході ухвалення обґрунтованого рішення допускається доповнення кейса даними, що, на думку учасників, могли бути в дійсності. У такий спосіб студент не тільки фіксує розглянутий випадок, але й розуміє його на такому рівні, коли можна прогнозувати і демонструвати те, що пропущено в кейсі.\nЯк і для інших ділових ігор для цього методу метою є максимальна активізація кожного студента й залучення його до аналізу ситуації і прийняття рішень. Тому група поділяється на таку кількість підгруп, щоб вони складалися з 3-5 осіб. Чим менше учасників у підгрупі, тим більше буде залучений кожен студент до роботи над кейсом, тобто підвищується персональна відповідальність за результат. Склад підгрупи (команди) формується самими студентами за їхнім бажанням. Кожна команда вибирає керівника (модератора), який відповідає за організацію роботи підгрупи, прийняті рішення і розподіляє питання між учасниками. Після завершення роботи з теми занять модератор робить доповідь на 10 хв за результатами роботи своєї підгрупи.\n1. Кожна підгрупа виконує тільки одну тему протягом усіх практичних занять.\n2. Усі підгрупи працюють одночасно над однаковим розділом (темою) кейса, конкуруючи між собою в пошуку найбільш оптимального рішення.\nУ першому випадку навчальна група становить одну команду, розбиту на підгрупи. Необхідно, щоб кожна підгрупа чітко уявляла, за які рішення вона відповідає перед іншими підгрупами. Наприклад, підгрупа, що розробляє цінову політику підприємства, повинна надавати інформацію про ціни на продукцію (товар) підгрупі, що відповідає за збутову політику підприємства при розрахунку обсягів збуту. Здійснюється обмін інформацією як у процесі занять, так і під час обговорення результатів.\nУ другому випадку потрібний досить великий обсяг аудиторних практичних занять, щоб кожна підгрупа послідовно пройшла всі теми навчального курсу. На розробку однієї теми потрібно зазвичай 4 год практичних занять. Підгрупи змагаються між собою, представляючи різні команди.\nРекомендується така послідовність роботи підгрупи над кейсом:\n- записати мету (тему), над якою повинна працювати підгрупа;\n- виписати питання, сформульовані в запропонованому посібнику для зазначеної теми;\n- за кожним питанням коротко висловити думки, а кому-небудь з учасників їх записувати (наприклад модератору);\n- сформулювати підсумкову думку, яка буде рішенням поставленого завдання.\nУ процесі роботи в підгрупі (команді) кожному учаснику рекомендується дотримуватися таких правил:\n- активно брати участь у висловленні ідей та обговоренні;\n- терпимо ставитися до поглядів інших учасників;\n- не переривати того, хто висловлюється, дати йому можливість повністю висловити свою думку;\n- не повторювати думки вголос;\n- не маніпулювати неточними чи неправильними відомостями для того, щоб прийняли ваш погляд;\n- не нав'язувати свою думку іншим;\n- чітко формулювати своє остаточне рішення (усно чи письмово). Для представлення результатів рекомендується підготувати на одній сторінці резюме у вигляді висновків (текст, графіки, таблиці). Виступ модератора має бути в межах 10 хв., а попередньо на дошці записуються основні результати роботи.\nІнші підгрупи стають слухачами й опонентами доповідача, а потім оцінюють доповідь модератора. Обговорення теми закінчується підбиттям підсумків викладачем.\nМетод портфоліо. Завданням вищої школи є створення таких умов, які б забезпечували початок самоосвіти, самопізнання й само-актуалізації особистості, а також сприяли формуванню мотивації досягнення певних результатів. Одним із таких засобів може стати портфоліо.\nПортфоліо в перекладі з італійської означає "папка з документами", "папка фахівця". Залежно від цілей створення портфоліо бувають різних типів.\nПерший тип - це "папка досягнень", спрямована на підвищення власної значущості студента та відображення його успіхів (похвальні грамоти за навчання, досягнення в спорті, музиці, шахах тощо; вдячні листи батькам, табелі успішності, значки, медалі тощо).\nДругий тип - рефлексивне портфоліо, що розкриває динаміку особистісного розвитку студента й допомагає відстежити як кількісну, так і якісну результативність його діяльності. До цієї папки збираються всі контрольні і творчі роботи студента - твори, виклади, есе, малюнки, вироби, залікові роботи, відеокасети, результати медичних і психологічних обстежень тощо, усе, що було зроблено протягом визначеного терміну (наприклад року).\nТретій тип портфоліо - проблемно-дослідний, пов'язаний з написанням реферату, наукової праці, підготовкою до виступу на конференції. Це набір матеріалів з певних рубрик, наприклад варіанти назв реферату (доповіді, статті); список літератури для вивчення; мікротеми, проблемні галузі, план дослідження; дискусійні погляди; факти, цифри, статистика; цитати, афоризми; інтеграція з іншими предметними галузями; результати дослідження; висновки за результатами дослідження; методи дослідження; прогнози і перспективи.\nЗбирання та систематизація матеріалу в таких портфоліо допомагає студентам не тільки гідно написати наукову працю, а й підвищує їхні пізнавальні інтереси до наукових зразків.\nЧетвертий тип портфоліо - тематичний, створюваний у процесі вивчення великої теми, розділу, навчального курсу. Робота над ним будується так: викладач повідомляє спочатку назву досліджуваної теми, а також форму контролю за нею - захист свого портфоліо, зібраного за результатами роботи над цією темою.\nПісля перевірки портфоліо викладачем необхідно організувати їх презентацію і публічний захист. Одні студенти виступають перед групою чи курсом, розкривають зміст своїх портфоліо, а інші - ставлять запитання, обговорюють, а потім оцінюють презентоване портфоліо за власними критеріями.\nПісля публічного "захисту" портфоліо відбувається розмова студента з викладачем (наставником, науковим керівником) щодо якості портфоліо й успішності його захисту. Головне, щоб аналіз роботи студента робився без різких оцінних суджень викладача. Результатом цієї розмови може бути програма подальшого поглиблення пізнавального інтересу студента чи навпаки, зміна теми (проблеми), а відповідно й пізнавального інтересу. Педагог пропонує різні варіанти і шляхи особистісного розвитку, а студент вибирає кращий.\n- відповідність методів принципам навчання;\n- відповідність цілям і завданням навчання. Наприклад, мета закріплення отриманих знань, умінь і навичок найкраще досягається методом бесіди чи вправами;\n- відповідність змісту конкретної теми. Наприклад" така дидактична ситуація: матеріал складний, охоплює найважливіші наукові положення, вимагає розбору теоретичних фактів, установлення причинно-наслідкових зв'язків, аргументації положень, що висуваються. Який метод необхідний? Проблемний. Найбільш складні теореми, правила, закони часто викладаються пояснювально-ілюстративним методом. Якщо матеріал знайомий студентам (до цього було переглянуто кінофільм, прочитано книгу чи відбулась певна зустріч), ґрунтовне вивчення його має базуватися на евристичному методі;\n- відповідність навчальним можливостям студентів: віковим, психологічним; рівню підготовленості (освіченості, вихованості і розвитку). Наприклад, певний рівень знань необхідний не тільки для бесіди, а й для читання наукової лекції чи демонстрації складних об'єктів під час екскурсії;\n- відповідність методам тієї науки, основи якої вивчаються на цьому етапі навчального процесу. Наприклад, для природничих наук необхідними методами дослідження є спостереження й експеримент, тому й у вивченні біології, хімії, фізики за відповідної дидактичної обробки часто застосовуються ці методи;\n- відповідність наявним умовам і відведеному часу навчання. Наприклад, розташований поблизу краєзнавчий музей допоможе під час вивчення історії; корисною буде також інша базова школа у процесі вивчення педагогіки тощо;\n- відповідність можливостям допоміжних засобів навчання;\n- відповідність можливостям самих викладачів. Ці можливості визначаються їхнім попереднім досвідом, педагогічними здібностями, а також особистісними якостями. Наприклад, демонстрація експерименту з хімії може просто марнувати і без того обмежений навчальний час студентів, якщо викладач сам не володіє технікою експерименту чи не впевнений в описі результатів.\nРозгляд залежностей вибору методів теоретичного навчання з професії можна продовжити, але й названі вище дають підставу для висновку, що методи для заняття потрібно вибирати дуже обдумано, обережно.\nВиробниче навчання має свої специфічні особливості, які визначають специфіку його методів. Основною метою виробничого навчання є формування у студентів професійної майстерності. Ця мета конкретизується низкою завдань, розв'язання яких вимагає розкриття сутності професійної майстерності, а саме: якість виконання роботи з урахуванням технологічних вимог до одержаних результатів, продуктивність праці, здатність самостійно приймати рішення, оволодіння культурою праці, творчим ставленням до неї і, нарешті, вміння аналізувати економічну доцільність виконаної роботи.\nОтже, реалізація цих завдань вимагає від майстрів виробничого навчання здійснювати процес навчання за допомогою як уже розглянутих методів, так і методів виробничого навчання, до яких належать:\n- показ прийомів трудових дій - майстер ретельно демонструє кожен складник трудової дії, загострює увагу студентів на окремих важливих моментах;\n- вправи з виконання трудових дій - відпрацювання системи вправ, яка передбачає їх взаємозв'язок, ієрархію навчальних цілей, правильність виконання трудових дій, їх точність, швидкість, характер, урахування вимог до структури та якості дії тощо;\n- самостійні спостереження студентів використовуються у зв'язку з обслуговуванням складного обладнання з метою виявлення показників для порівняння з іншими об'єктами на підставі відомих правил, вимог, нормативів;\n- письмовий інструктаж - це застосування інструктивно-технологічних карт і алгоритмів для виконання комплексних робіт та для обслуговування, налагодження, діагностики неполадок й регулювання складного обладнання;\n- методи навчання передових високопродуктивних прийомів і способів роботи - це показ та пояснення майстра виробничого навчання передових прийомів і способів, організація вправ з відпрацювання дій, бесіди з висококваліфікованими робітниками підприємства, самостійні спостереження за їхньою роботою, формування творчого ставлення до праці;\n- "активні" методи виробничого навчання - це розрахунок режимів обробки, налагодження та регулювання обладнання; розробка й налагодження програм для автоматизованого управління, наприклад, станків з числовим програмним управлінням, промислових роботів і маніпуляторів; розробка монтажних схем, технологічних процесів; конструювання приладів тощо.


Sharp - Contrust\nЧасто може трапитися ситуація, коли вам потрібно терміново роздрукувати документ, але в ньому, як зло немає фарби. У таких випадках власники струменевих картриджів по-старому свердлять отвори і заливають фарбу самі, а для лазерних – купують нові оригінали, вартість яких може бути дорівнює половині вартості самого принтера. Однак навіщо переплачувати, якщо можна скористатися давно знайденим рішенням. Заправку картриджів необхідно довіряти перевіреним компаніям, які надають дану послугу на професійній основі. Саме такою компанією є наша.\nНаша компанія виконає швидко, акуратно і надійно роботи по заправці та відновлення картриджів Sharp. Вартість послуг є цілком демократичною і значною мірою менша ціни нового картриджа. При цьому ваш картридж буде працювати як новий і набагато якісніше, ніж, якби ви намагалися заправити його своїми силами. Ми виконуємо заправку і відновлення, як чорних, так і кольорових картриджів Sharp.\nПрофесійна заправка картриджа Sharp – це послуга, за допомогою якої ви суттєво знизити витрати на друк з повторним використанням картриджа, який витратився. Всі роботи по заправці картриджів Sharp ми проводимо в спеціалізованій майстерні. Ми використовуємо якісні комплектуючі та витратні матеріали, які завжди є у нас в наявності. При цьому всі роботи виконуються на спеціальному обладнанні з використанням спеціальних інструментів. Перед початком заправки або відновлювальних робіт ми проводимо діагностику картридж Sharp і оперативно отримуємо всю інформацію про роботи, які з них проводилися і визначаємо його стан.\nЗаправка картридж Sharp включає в себе різні операції, такі як його розбирання, очищення конструктивних елементів від старої фарби, при необхідності зношені елементи замінюються новими, збирання картриджа. Як правило, все це відбувається досить оперативно і вам не буде потрібно багато часу для того, щоб здійснити заправки вашого картриджа Sharp. Якщо ж картридж потребує відновлення, то для того, щоб привести його у робочий стан, зрозуміло, буде потрібно трохи більше часу.


Волинь: через атестацію поліції активісти погрожують акціями протесту | Волинське Агентство Розслідувань\nГоловна / Новини / Волинь: через атестацію поліції активісти погрожують акціями протесту\nВолинь: через атестацію поліції активісти погрожують акціями протесту\n11 лютого, 2016, 11:48•Новини, Фото•Коментарі (0)\nГромадські організації Волині надіслали звернення голові Національної поліції України Хатії Деканоїдзе щодо процесу формування атестаційних комісій із переатестації особового складу волинських правоохоронців.\nЗвернення ініційоване організаціями «Народний контроль», «Вільні люди Волинь», «Національний Альянс», Спілка учасників АТО, «Волинській світанок», ‒ повідомляють у «Народному контролі Волині».\nАктивісти зазначають, що процес формування комісій із атестації викликав обурення та недовіру.\n«Незрозумілим та неприйнятним є алгоритм утворення атестаційних комісій із атестації особового складу Національної поліції. В опублікованих списках ми побачили людей, які ніякого відношення не мали до Майдану та участі в АТО. Склалося враження, що наших побратимів з середовищ Майдану навмисно «розбавили» у списках нібито громадських об’єднань і організацій, які існують лише на папері і опинилися у більшості», ‒ обурюються активісти.\nУ зверненні зазначають, що і алгоритм співбесід до атестаційної пройшов не надто прозоро.\n«Активісти зареєструвалися на сайті НПУ, але більшість активних патріотичних та кваліфікованих для атестаційної роботи людей навіть не запросили для співбесіди. Це показало непрозорість, не публічність і упередженість процедури утворення комісій», ‒ йдеться у документі.\nАктивісти попереджають, що у разі допущення до роботи одіозних посадовців колишньої міліції, будуть змушені вдаватися до акцій протесту та активного відстоювання порушення прав волинян на чесну поліцію.\nГолову Національної поліції просять відповідально поставитися хоча б до процедури утворення комісії з атестації керівного складу управлінь і структурних підрозділів Управління Національної поліції у Волинській області.


Захист інформації в мережах зв`язку з гарантованою якістю обслуго\nпо зв'язку та інформатизації\nтелекомунікацій та інформатики\nв мережах зв'язку з гарантованою якістю обслуговування\nУДК 681.327.8 (031) +681.3224 (031)\nС.Н. Новіков. Захист інформації в мережах зв'язку з гарантованою якістю обслуговування / Навчальний посібник. ¾ Новосибірськ: 2003. ¾ 84 с.: Іл.\nНавчальний посібник присвячений питанням захисту інформації в мережах зв'язку з гарантованою якістю обслуговування (ATM і IP v6.0). Зокрема, представлені спеціальні протоколи та механізми, що забезпечують захист з'єднань ATM і IP v6.0.\nНаведено основні визначення, скорочення і вирази, які часто зустрічаються в літературі англійською мовою з даної тематики.\nПри написанні навчального посібника використані матеріали ATM Forum, IETF, монографій, статей вітчизняних і зарубіжних авторів.\nДля фахівців в області мереж зв'язку та захисту інформації, аспірантів і студентів старших курсів, які навчаються за спеціальностями: 200900 - мережі зв'язку та системи комутації; 201800 - захищені системи зв'язку.\nІлюстрацій ¾ 33, таблиць ¾ 3, додатків ¾ 3,\nсписок літератури ¾ 16 назв.\nЗатверджено редакційно-видавничим радою СібГУТІ\nяк навчальний посібник.\nã Сибірський державний університет\nтелекомунікацій та інформатики, 2003 р.\n"1-3" введення ............................................ .................................................. ....... 5\n1 Загальні положення ............................................... .............................. 6\n1.1 Основні визначення ............................................... ...................... 6\n1.2 Вимоги до систем телекомунікацій .................................. 7\n1.2 Класифікація порушень передачі інформації .................... 8\n1.3 Сервісні служби, профіль захисту та об'єднання захисту інформації ........................................ .................................................. .......... 12\nКонтрольні питання ................................................ ............................ 16\n2 криптографічні системи ............................................... .... 18\n2.1 Криптосистема з одним ключем ............................................. ....... 18\n2.2 Криптосистеми з відкритим ключем ............................................. 20\n2.3 Розподіл відкритих ключів .............................................. ... 23\n2.4 Застосування криптосистеми з відкритим ключем для розподілу секретних ключів ........................................ .................................................. . 26\n2.5 Застосування криптосистеми з відкритим ключем для аутентифікації користувача з боку автономного об'єкта ..................................... 29\nКонтрольні питання ................................................ ............................ 31\n3 загальних критерії оцінки безпеки інформаційних технологій ........................................... .................................................. ........ 33\n3.1 Цільова спрямованість загальних критеріїв ............................... 33\n3.2 Концепція загальних критеріїв .............................................. ............ 34\n3.3 Профілі захисту ............................................... ............................... 34\n3.4 Нормативні документи оцінки безпеки інформаційних технологій в Російській Федерації ........................................ ................ 34\n4 захист інформації в мережах з технологією ATM .......... 35\n4.1 Обмін інформацією між агентами захисту .......................... 35\n4.1 Захист інформації в площині користувача ....................... 36\n4.1 Сервісні служби захисту інформації площині користувача 36\n4.2 Служби підтримки ............................................... ............................ 38\n4.2 Захист інформації площині управління .............................. 41\n4.2 Сервісні служби захисту інформації площині управління 41\n4.3 Захист інформації площині менеджменту .......................... 42\n4.3 Сервісні служби захисту інформації площині менеджменту 42\nКонтрольні питання ................................................ ............................ 42\n5 захист інформації в мережах з технологією IP ............... 43\n5.1 ................................................. .................................................. ............ 43\nдодаток 1 англо-російський словник ................................... 44\nСписок скорочень ................................................ ........................... 46\nсписок літератури ................................................ ............................ 47\nЖодна сфера життя сучасного суспільства не може функціонувати без розвиненої інформаційної структури. Національний інформаційний ресурс є сьогодні одним з головних джерел економічної та військової могутності держави. Проникаючи у всі сфери діяльності держави, інформація набуває конкретне політичне, економічне та матеріальне вираження. На цьому фоні все більш актуальний характер набуває в останні десятиліття і, особливо в даний час, завдання забезпечення інформаційної безпеки Російської Федерації як невід'ємного елементу її національної безпеки, а захист інформації перетворюється на одну з пріоритетних державних завдань.\nПитання захисту інформації завжди посідали особливе місце в будь-якому суспільстві і державі. В даний час, коли зберігається лавиноподібне поширення комп'ютерних систем і їх взаємодія за допомогою телекомунікаційних мереж, захист інформації користувачів і службової інформації виступає на одне з перших місць.\nВведемо деякі поняття та визначення, необхідні в подальшому.\nНа малюнку 1.1 приведена класифікація основних визначень і понять предметної області «Захист інформації» [1, 2].\nІнформація  - Відомості про осіб, предмети, факти, події, явища і процеси незалежно від форми їх подання.\nЗахищається інформація - інформація, що є предметом власності і підлягає захисту відповідно до вимог правових документів або вимог, встановлених власником інформації. Власником інформації може бути: держава, юридична особа, група фізичних осіб, окрема фізична особа.\nЗахист інформації - діяльність, спрямована на запобігання витоку інформації, що захищається, несанкціонованих і ненавмисних дій на захищає інформацію.\nЗахист інформації від витоку - діяльність, спрямована на запобігання неконтрольованого розповсюдження інформації, що захищається в результаті її розголошення, несанкціонованого доступу до інформації та отримання інформації, що захищається розвідками.\nЗахист інформації від несанкціонованого впливу - діяльність, спрямована на запобігання впливу на захищає інформацію з порушенням встановлених прав і (або) правил на зміну інформації, що призводить до її спотворення, знищення, блокування доступу до інформації, а також до втрати, знищення або збою функціонування носія інформації.\nЗахист інформації від ненавмисного впливу - діяльність, спрямована на запобігання впливу на захищає інформацію помилок її користувача, збою технічних і програмних засобів інформаційних систем, природних явищ чи інших нецеленаправленно на зміну інформації заходів, що призводять до спотворення, знищення, копіювання, блокування доступу до інформації, а також до втрати, знищення або збою функціонування носія інформації.\nЗахист інформації від розголошення - діяльність, спрямована на запобігання несанкціонованого доведення захищається інформації до споживачів, що не мають права доступу до цієї інформації.\nЗахист інформації від несанкціонованого доступу - діяльність, спрямована на запобігання отримання інформації, що захищається зацікавленим суб'єктом з порушенням встановлених правовими документами чи власником, власником інформації прав або правил доступу до інформації, що захищається.\n1.2 Вимоги до систем телекомунікацій\nНаведемо основні вимоги, які пред'являються користувачами до систем телекомунікацій з позицій забезпечення захисту переданої інформації. Системи телекомунікацій повинні забезпечити:\nq конфіденційність інформації - забезпечення перегляду інформації в прийнятному форматі тільки для користувачів, що мають право доступу до цієї інформації;\nq цілісність інформації - забезпечення незмінності інформації при її передачі;\nq автентичність інформації - забезпечення надійної ідентифікації джерела повідомлення, а також гарантія того, що джерело не є підробленим.\nq доступність інформації - гарантія доступу санкціонованих користувачів до інформації.\n1.2 Класифікація порушень передачі інформації\nНормальна передача інформації (рисунок 1.2 а)) у мережах з гарантованою якістю обслуговування користувачів на увазі виконання трьох етапів (рисунок 1.2 а)) [3, 4].\n1. У площині менеджменту - формування і коригування баз даних (БД) про стан елементів мережі. Кінцевим результатом функціонування даного етапу є формування плану розподілу інформації на мережі - розрахунок таблиць маршрутизації (ТМ) у всіх вузлах для кожної служби електрозв'язку.\n2. У площині управління (стек протоколів сигналізації) - організацію маршруту між вузлом - джерелом (УІ) і вузлом - одержувачем (УП) у вигляді віртуального комутованого або постійного з'єднання (каналу або тракту). Кінцевим результатом функціонування даного етапу є заповнення і обнулення таблиць комутації (ТК).\n3. У площині користувача - безпосередня передача користувача інформації.\nПри цьому передача всіх видів інформації в мережі (службовій - для формування БД і ТК; користувача) здійснюється за своїми окремо виділеним віртуальним з'єднанням (каналів і трактів).\nПід порушенням передачі інформації будемо розуміти одну з ситуацій, які можуть бути організовані порушником (рисунок 1.3).\n· Переривання чи роз'єднання (малюнок 1. 3. А)). Інформація знищується або стає недоступною або непридатною для використання. У цьому випадку порушується доступність інформації. Прикладом таких порушень може бути вплив порушника на елементи мережі (лінії зв'язку (ЛЗ), вузли комутації (КК), пристрої керування, БД і так далі) з метою їх знищення або приведення у неробочий стан.\n· Перехоплення (малюнок 1. 3. Б)). До інформації відкривається несанкціонований доступ. Порушується конфіденційність переданої інформації. Прикладом такого типу порушень є несанкціоноване підключення до каналу зв'язку.\n· Модифікація (малюнок 1. 3. В)). До інформації відкривається несанкціонований доступ з метою зміни інформації. При цьому порушується конфіденційність переданої інформації та її цілісність. Метою такого типу порушень є зміна інформації, що передається по мережі.\n· Фальсифікація (малюнок 1. 3. Г)). Порушник видає себе за джерело інформації. При цьому порушується автентичність інформації. Прикладом такого типу порушень є відправка підроблених повідомлень по мережі.\nНаведені вище типи порушень можна розділити на дві групи:\n· Переривання - порушення доступності та конфіденційності;\n· Модифікація - порушення цілісності;\n· Фальсифікація - порушення автентичності.\nДаний тип порушень має активний характер впливу на елементи мережі і передану інформацію. Основна мета цих порушень полягає в зміні чи знищення потоків інформації на мережі.\nДо пасивних порушень належить перехоплення з метою отримання переданої інформації, її аналізу та використання в певних цілях.\nДосить впевнено можна стверджувати, що пасивні порушення ставлять своєю кінцевою метою перехід до групи активних порушень.\nНаведена вище класифікація порушень захисту інформації представлена в таблиці 1.1.\nПерераховані види порушень можуть мати місце, як у площині користувача, так і в площинах управління і менеджменту (малюнок 1.2 б)). Причому, активні види порушень (переривання, модифікація і фальсифікація) у площині менеджменту ведуть до порушень або знищення інформації, що зберігається в базах даних КК. У результаті порушуються таблиці маршрутизації і як результат - неможливість нормального функціонування площин управління (сигналізації) і користувача.\n1.3 Сервісні служби, профіль захисту та об'єднання захисту інформації\nСервісні служби захисту інформації (рисунок 1.4) є відповідальними за забезпечення основних вимог користувачів, що пред'являються до телекомунікаційних систем (з точки зору її надійності). Причому дані служби повинні функціонувати у всіх трьох площинах: менеджменту, управління і для користувача.\nСукупність сервісних служб захисту інформації, що забезпечують вимоги користувачів, утворюють профіль захисту.\nЗа встановлення і припинення дії тієї чи іншої служби відповідають агенти захисту (Security Agent, SA). Узгодження служб захисту між агентами відбувається через з'єднання захисту. За цим з'єднанням проводиться обмін інформацією захисту.\nМалюнок 1.5 демонструє самий простий варіант організації з'єднання захисту - агенти захисту розміщені в межах кінцевих систем користувачів. У даному випадку кінцеві системи і агенти захисту взаємодіють з мережею через інтерфейс "користувач - мережа + захист» (UNI + Sec).\nАгенти захисту для віртуального з'єднання (каналу або тракту), який встановлений між кінцевими системами користувачів, послідовно виконують такі дії:\n· Визначають вид сервісних служб захисту, які повинні бути застосовані до даного віртуальному з'єднанню;\n· Погоджують служби захисту між собою;\n· Застосовують необхідні служби захисту до даного віртуальному з'єднанню.\nКількість з'єднань захисту має дорівнювати кількості встановлених служб захисту. Тобто, якщо для даного віртуального з'єднання одночасно потрібна аутентифікація конфіденційність і достовірність даних, то встановлюється три самостійні з'єднання захисту.\nМалюнок 1.6 показує інший варіант організації з'єднання захисту. У цьому випадку один агент захисту розміщується на кінцевій системі користувача, а інший на комутаторі віртуальних каналів. Відповідно, користувачі та агенти захисту взаємодіють з мережею зв'язку через інтерфейси «користувач - мережа» (UNI) або UNI + Sec; комутатор віртуальних каналів через інтерфейс «вузол - мережа + захист» (NNI + Sec). У даному випадку агент захисту, розміщений в межах комутатора віртуальних каналів, має можливість забезпечувати служби захисту не лише для користувача П 2, але і для інших вузлів і мереж, які приєднуються до даного комутатора віртуальних каналів. Часто таких агентів захисту називають брандмауерами. Фактично брандмауер - це шлюз, який виконує функції захисту мережі від несанкціонованого доступу з поза (наприклад, з іншої мережі).\nРозрізняють три типи брандмауерів (рисунок 1.7).\nШлюз рівня додатків часто називають проксі - сервером (proxy server) - виконує функції ретранслятора даних для обмеженого числа додатків користувача. Тобто, якщо у шлюзі не організована підтримка того чи іншого додатка, то відповідний сервіс не надається, і дані відповідного типу не можуть пройти через брандмауер.\nФільтруючий маршрутизатор. Точніше це маршрутизатор, в додаткові функції якого входить фільтрування пакетів (packet-filtering router). Використовується на мережах з комутацією пакетів у режимі дейтаграм. Тобто, в тих технологіях передачі на мережах зв'язку, в яких площина сигналізації (попереднього встановлення з'єднання між УІ і УП) відсутній (наприклад, IP V 4). У даному випадку ухвалення рішення про передачу по мережі надійшов пакету даних грунтується на значеннях його полів заголовка транспортного рівня. Тому брандмауери такого типу зазвичай реалізуються у вигляді списку правил, що застосовуються до значень полів заголовка транспортного рівня.\nШлюз рівня комутації - захист реалізується в площині управління (на рівні сигналізації) шляхом дозволу або заборони тих чи інших сполук.\nДля збільшення надійності захисту віртуальних з'єднань (каналів і трактів) можливе використання більше однієї пари агентів захисту і більше одного з'єднання захисту. У даному випадку формується топологія з'єднань захисту, в основі якої закладено принцип вкладення і не перетину сполук захисту уздовж всього маршруту між УІ і УП (або кінцевими системами користувачів). Приклад принципу вкладення і не перетину сполук захисту наведено на малюнку 1.8. У даному випадку захист віртуального каналу, організованого між кінцевими системами, здійснюється чотирма сполуками захисту та вісьмома агентами захисту (SA 1 - SA 8). Причому, кожне з'єднання не знає про існування інших з'єднань і не піклується про те, яку службу захисту останні забезпечують. Тобто, з'єднання захисту абсолютно незалежні один від одного. Даний підхід дозволяє застосовувати численні стратегії і тактики захисту різних ділянок мережі. Наприклад, з'єднання захисту між агентами SA 1 і SA 8 забезпечує аутентифікацію між кінцевими системами. Незалежно від даного з'єднання з'єднання між SA 2 і SA 7 забезпечує конфіденційність, а SA 2, SA 3, SA 4 і SA 4, SA 5, SA 6 достовірність даних.\nКожне з'єднання захисту можна уявити у вигляді сегмента\nде k - порядковий номер сполуки захисту; i, j - порядкові номери агентів захисту.\nДля малюнка 1.8 з'єднання захисту можна записати відповідними сегментами:\nУ свою чергу другий сегмент виявляється вкладеним в перший. Тобто, в символьній формі це виглядає наступним чином:\nЧи не перетин сегментів і можна представити у вигляді:\nВраховуючи, що вкладені в , То отримаємо:\nОстаточна символьна запис топології з'єднань захисту, представлена на малюнку 1.8, виглядає наступним чином:\nЗ малюнка 1.8 і отриманого виразу і видно, що дана топологія з'єднань захисту віртуального каналу між кінцевими системами має три рівні вкладення.\n· Принцип вкладення і не перетину сполук захисту;\n· Граничну кількість рівнів вкладення (для технології ATM до 16 рівнів)\nє єдиними обмеженнями організації топології з'єднань захисту для одного віртуального з'єднання (каналу або тракту).\nУ той же час, для топології захисту, зображеної на малюнку 1.8, з'єднання між агентами SA 3 і SA 5 не можливо, тому що порушується принцип не перетину.\nТаким чином, топологія з'єднань захисту реалізує профіль захисту користувача, який є розподіленим по мережі.\nВибір топології з'єднань захисту багато в чому визначається вимогами користувачів до ступеня захищеності переданої інформації та ресурсними можливостями самої мережі забезпечити дані вимоги.\n1. Наведіть характеристики основних порушень передачі інформації через телекомунікаційні системи.\n2. Чому порушення в службових площинах (менеджменту і управління) ускладнюють, а інколи й неможливим функціонування користувача площині?\n3. Дайте визначення наступних властивостей інформації:\n4. Які порушення відносяться до групи активних і які властивості інформації вони порушують?\n5. Назвіть основне призначення сервісних служб і з'єднань захисту інформації.\n6. Які функції виконують брандмауери?\n7. Які функції виконує проксі - сервер?\n8. Які функції виконують такі пристрої: фільтруючий маршрутизатор; шлюз рівня комутації?\n9. Які обмеження накладаються на організацію топології з'єднань захисту?\n10. Перелічіть основні функції протоколу обміну повідомленнями захисту.\n2 криптографічні системи\n2.1 Криптосистема з одним ключем\nНа малюнку 2.1 представлена модель криптосистеми (шифрування і дешифрування), яку часто називають традиційною, симетричною або з одним ключем.\nКористувач 1 створює відкритого повідомлення ,\nелементами якого є символи кінцевого алфавіту. Для шифрування відкритого повідомлення X генерується ключ шифрування .\nЗа допомогою алгоритму шифрування формується шифроване повідомлення\nФормальне представлення алгоритму шифрування виглядає наступним чином: .\nДаний запис означає, що Y формується шляхом застосування алгоритму шифрування E до відкритого повідомленням X при використанні ключа шифрування K.\nШифроване повідомлення Y передається по каналу або тракту зв'язку до користувача 2. Ключ шифрування також передається користувачеві 2 по захищеному (секретного) каналу зв'язку для подальшого дешифрування отримане повідомлення, Y.\nЗагальний вигляд математичної запису процедури дешифрування виглядає наступним чином: .\nНаведена модель передбачає, що ключ шифрування генерується там же, де саме повідомлення. Однак, можливе й інше рішення створення ключа - ключ шифрування створюється третьою стороною (центром розподілу ключів), якій довіряють обидва користувачі. У даному випадку за доставку ключа обом користувачам відповідальність несе третя сторона (рисунок 2.2). Взагалі кажучи, дане рішення суперечить самій сутності криптографії - забезпечення секретності переданої інформації користувачів.\nКриптосистеми з одним ключем використовують принципи підстановки (заміни), перестановки (транспозиції) і композиції. При підстановці окремі символи відкритого повідомлення замінюються іншими символами. Шифрування із застосуванням принципу перестановки увазі зміну порядку проходження символів у відкритому повідомленні. З метою підвищення надійності шифрування шифроване повідомлення, отримане застосуванням деякого шифру, може бути ще раз зашифровано за допомогою іншого шифру. Кажуть, що в даному випадку застосований композиційний підхід. Отже, симетричні криптосистеми (з одним ключем) можна класифікувати на системи, які використовують шифри підстановки, перестановки і композиції.\n2.2 Криптосистеми з відкритим ключем\nЯкщо користувачі при шифруванні і дешифрування використовують різні ключі K Про і K З, тобто: , ,\nто криптосистему називають асиметричною, з двома ключами або з відкритим ключем.\nАлгоритми криптографії з відкритим ключем на відміну від підстановок і перестановок використовують математичні функції.\nНа малюнку 2.3 представлена модель криптосистеми з відкритим ключем, що забезпечує конфіденційність інформації, що передається між користувачами.\nОдержувач повідомлення (користувач 2) генерує пов'язану пару ключів:\nq K Про - Відкритий ключ, який публічно доступний і, таким чином, виявляється доступним відправнику повідомлення (користувач 1);\nq K С - секретний, особистий ключ, який залишається відомим тільки одержувачу повідомлення (користувач 1).\nКористувач 1, маючи ключ шифрування K О, за допомогою алгоритму шифрування формує шифрований текст .\nКористувач 2, володіючи секретним ключем K с, має можливість виконати зворотне перетворення .\nДля забезпечення аутентифікації необхідно використовувати криптосистему, зображену на малюнку 2.4.\nУ цьому випадку користувач 1 готує повідомлення користувачеві 2 і перед відправленням шифрує це повідомлення за допомогою особистого ключа K З. Користувач 2 може дешифрировать це повідомлення, використовуючи відкритий ключ K О. Так як, повідомлення було зашифровано особистим ключем відправника, то воно може виступати в якості цифрового підпису. Крім того, в даному випадку неможливо змінити повідомлення без доступу до особистого ключа користувача 1, тому повідомлення вирішує так само задачі ідентифікації відправника і цілісності даних.\nДля забезпечення аутентифікації та конфіденційності з відкритим ключем необхідно використовувати криптосистему, зображену на малюнку 2.5. У даному випадку користувач 1 за допомогою особистого ключа шифрує повідомлення. Тим самим забезпечує цифровий підпис. Потім з використанням відкритого ключа користувача 2 шифрує повідомлення, призначене для користувача 2. Так як зашифроване повідомлення може дешифрировать тільки користувач 2 особистим ключем , То це забезпечує конфіденційність переданої інформації.\nТаким чином, криптосистеми з відкритим ключем характеризуються тим, що при шифруванні і дешифрування використовують два ключі, один з яких залишається в особистому користуванні (секретний), а другий відкритий для всіх користувачів.\nЗ вищевикладеного випливає, що криптосистеми з відкритим ключем повинні відповідати таким вимогам:\n1. для користувача процес генерування відкритого та особистого ключів не повинен викликати обчислювальних труднощів;\n2. для користувача, що відправляє повідомлення, процес шифрування з допомогою відкритого ключа не повинен викликати обчислювальних труднощів;\n3. процес дешифрування, отриманого шифрованого повідомлення, за допомогою особистого ключа не повинен викликати обчислювальних труднощів;\n4. для супротивника повинні бути значні обчислювальні труднощі відновлення особистого ключа із має відкритого ключа;\n5. для супротивника повинні бути значні обчислювальні труднощі відновлення оригінального повідомлення з наявного відкритого ключа і шифрованого повідомлення.\nТаким чином, практична реалізація перерахованих умов зводяться до знаходження односторонньої функції з наступними властивостями:\nq - Обчислюється легко, якщо відомі K О і X;\nq - Обчислюється легко, якщо відомі K З і Y;\nq - Практично не піддається обчисленню, якщо Y відомо, а K С - ні.\nЗ докладним описом різних систем криптографії можна познайомитися в .\n2.3 Розподіл відкритих ключів\nНа сьогоднішній день відомі наступні методи розподілу відкритих ключів :\nq індивідуальне публічне оголошення відкритих ключів користувачами;\nq використання публічно доступного каталогу відкритих ключів;\nq участь авторитетного джерела відкритих ключів;\nq сертифікати відкритих ключів.\nРозглянемо кожен з цих методів.\nПри індивідуальному публічному оголошенні відкритих ключів будь-яка сторона, що бере участь в обміні повідомленнями (X), може надати свій відкритий ключ (K О) будь-який інший стороні. Недоліком даного підходу є неможливість забезпечення автентифікації відправника відкритого ключа (K О). Тобто, при даному підході у порушника з'являється можливість фальсифікації користувачів (малюнок 1. 3 г)).\nВикористання публічно доступного каталогу відкритих ключів дозволяє домогтися більш високого ступеня захисту інформації і користувачів мережі. У даному випадку за ведення та розповсюдження публічного каталогу повинна відповідати надійна організація (уповноважений об'єкт) (рисунок 2.6). При цьому повинні дотримуватися такі правила.\n1. Користувачі повинні реєструвати свої відкриті ключі в публічному каталозі, який веде уповноважений об'єкт.\n2. Реєстрація повинна проходити або за заздалегідь захищених каналах зв'язку, або при особистій (фізичної) явці користувачів на уповноважений об'єкт.\n3. Уповноважений об'єкт повинен періодично публікувати каталог відкритих ключів. Наприклад, у вигляді друкованої продукції (книга, газета тощо) або в електронній версії (розміщення на власному сервері).\nНедоліком даного підходу є наступне. Якщо порушника вдасться змінити записи, що зберігаються в каталозі відкритих ключів, то він зможе авторитетно видавати фальсифіковані відкриті ключі і, отже, виступати від імені будь-якого з учасників обміну даними і читати повідомлення, призначені будь-якому користувачеві.\nУчасть авторитетного джерела відкритих ключів представлено на малюнку 2.7. Обов'язковою умовою даного варіанту розподілу відкритих ключів користувачів є умова, що авторитетне джерело відкритих ключів має свій секретний ключ, і кожен користувач знає його відкритий ключ. При цьому виконується наступний порядок дій (номери, проставлені у стрілочок, збігаються з послідовністю дій учасників обміну повідомленнями):\n1. Користувач 1 посилає запит авторитетному джерелу відкритих ключів про поточний значенні відкритого ключа користувача 2. При цьому вказується дата і час запиту (д. т. в.).\n2. Авторитетний джерело, використовуючи свій секретний ключ , Шифрує та передає повідомлення користувача 1 , В якому міститься така інформація:\nq - Відкритий ключ користувача 2;\nq д. т. в. - Дата та час відправлення повідомлення.\n3. Користувач 1, використовуючи , Шифрує та передає користувачеві 2 шифроване повідомлення , Яка містить:\nq ID 1 - код відправника (користувач 1);\nq N 1 - унікальну мітку даного повідомлення.\n4, 5. Користувач 2, отримавши зашифроване повідомлення , Дешифрує його з допомогою свого секретного ключа і відповідно до ідентифікатором ID 1, аналогічно до пунктів 1 і 2 вище перерахованих дій отримує від авторитетного джерела відкритий ключ користувача 1 .\n6. Користувач 2, використовуючи , Посилає користувача 1 шифроване повідомлення , Де N 2 - унікальна мітка даного повідомлення.\n7. Користувач 1 шифрує за допомогою відкритого ключа повідомлення Y, призначене користувача 1 і передає .\nНаведений варіант розподілу відкритих ключів має деякі недоліки:\nq кожен раз, коли користувач має намір передати інформацію новому адресату, то він повинен звертатися до авторитетного джерела з метою отримання відкритого ключа;\nq каталог імен та відкритих ключів, підтримуваний авторитетним джерелом, є привабливим місцем для порушника передачі інформації користувачів.\nНа малюнку 2.8 представлений сценарій розподілу відкритих ключів із застосуванням сертифікатів відкритих ключів. Обов'язковою умовою даного варіанту розподілу відкритих ключів користувачів є умова, що авторитетне джерело сертифікатів має свій секретний ключ , І кожен користувач знає його відкритий ключ . При цьому виконується наступний порядок дій (номери, проставлені у стрілочок, збігаються з послідовністю дій учасників обміну повідомленнями):\n1. Користувач 1 генерує пару ключів (Відповідно, відкритий і секретний) і по захищеному каналу зв'язку звертається до авторитетного джерела сертифікатів з метою отримання сертифіката.\n2. Авторитетний джерело шифрує за допомогою свого таємного ключа сертифікат і видає його користувача 1. Сертифікат містить:\nq - Відкритий ключ користувача 1 (даний ключ користувач 1 сам згенерував і передав авторитетному джерелу для сертифікації);\nq ID П1 - ідентифікатор користувача 1;\nq T П1 - термін дії сертифіката користувача.\n3. Користувач 1 пересилає свій сертифікат , Отриманий від авторитетного джерела, користувачеві 2. Останній, знаючи відкритий ключ авторитетного джерела сертифікатів , Має можливість прочитати і упевнитися, що отримане повідомлення є сертифікатом .\n4. 4, 5, 6. Користувач 2 виконує аналогічні дії, які були виконані користувачем 1 в пунктах 1, 2 і 3. Тобто отримує від авторитетного джерела сертифікат . Пересилає його користувача 1. Останній, знаючи відкритий ключ авторитетного джерела сертифікатів , Має можливість прочитати і упевнитися, що отримане повідомлення є сертифікатом\nУ результаті вказаних дій користувачі обмінялися відкритими ключами і готові до передачі й прийому призначених для користувача повідомлень.\n2.4 Застосування криптосистеми з відкритим ключем для розподілу секретних ключів\nНа сьогоднішній день існує декілька підходів застосування криптосистеми з відкритим ключем для розподілу секретних ключів . Розглянемо деякі з них.\nПросте розподіл секретних ключів полягає у виконанні наступних дій:\n1. Користувач 1 генерує пару ключів , Відповідно, відкритий і секретний.\n2. Користувач 1 передає користувачеві 2 повідомлення , Де - Ідентифікатор користувача 1.\n3. Користувач 2, отримавши повідомлення від користувача 1, так само генерує свою пару ключів .\n4. Користувач 2, використовуючи відкритий ключ користувача 1, шифрує та передає повідомлення користувача 1.\n5. Користувач 1 знищує свій секретний ключ , А користувач 2 знищує відкритий ключ користувача 1 .\nТаким чином, обидва користувачі мають сеансовий (секретний) ключ і можуть використовувати його для передачі інформації, захищеної традиційним шифруванням. Після закінчення сеансу передачі інформації ключ знищується. Однак даний підхід уразливий для активних порушень. Дійсно, якщо порушник має можливість впровадження у з'єднання між користувачами, то, виконуючи такі дії (рисунок 2.9), він буде мати можливість знати таємний (сеансовий) ключ.\n1. Користувач 1 генерує пару ключів і передає користувачеві 2 повідомлення .\n2. Порушник перехоплює повідомлення , Створює власну пару ключів і передає користувачеві 2 повідомлення .\n3. Користувач 2, отримавши повідомлення , Генерує свою пару ключів , Шифрує (використовуючи відкритий ключ порушника ) І передає повідомлення користувача 1.\n4. Порушник перехоплює повідомлення , Дешифрує його , Визначає сеансовий ключ і передає користувачеві 2 повідомлення .\nУ результаті обидва користувачі мають сеансовий ключ , Однак не будуть підозрювати, що він теж відомий і порушнику.\nСценарій розподілу секретних ключів із забезпеченням конфіденційності та автентичності зображений на малюнку 2.10 і полягає у виконанні таких дій.\n1. Користувачі генерують пари ключів, відповідно , , І обмінюються між собою відкритими ключами і .\n2. Користувач 1, використовуючи , Передає користувачеві 2 повідомлення , Що містить: свій ідентифікатор - ID П1; - Унікальна мітка даного повідомлення.\n3. Користувач 2, використовуючи , Передає користувачеві 1 повідомлення , Що містить і - Унікальні мітки даного повідомлення. Наявність мітки переконує користувача 1 в тому, що тільки користувач 2 міг дешифрировать повідомлення .\n4. Користувач 1, використовуючи , Передає користувачеві 2 повідомлення , Що містить унікальну мітку . Дане повідомлення виконує функцію підтвердження для користувача 2, що його респондентом є користувач 1.\n5. Користувач 1 генерує секретний (сеансовий) ключ , Який двічі шифрується з використанням: свого секретного ключа і відкритого ключа користувача 2 . Після виконання процедури шифрування повідомлення передається користувачеві 2. Останній, маючи відкритий ключ користувача 1 і свій секретний ключ, дешифрує отримане повідомлення.\nУ результаті перерахованих дії обидва користувачі мають таємний (сеансовий) ключ .\n2.5 Застосування криптосистеми з відкритим ключем для аутентифікації користувача з боку автономного об'єкта\nНа малюнку 2.11 представлена структура телекомунікаційної системи, що складається з віддаленого об'єкта і користувача. Віддалений об'єкт в автономному режимі виконує деякі функції, наприклад, здійснює збір інформації J. Через невизначений час користувач по каналу зв'язку передає автономному об'єкту деяке повідомлення, наприклад команду K - «Вийти на зв'язок і передати зібрану інформацію J». Наведену систему часто називають системою дистанційного керування об'єктом.\nУ подібних системах виникає завдання аутентифікації користувача з боку автономного об'єкта. Дійсно, якщо не вжити відповідних заходів для організації захищеного каналу доступу до автономного об'єкту, то порушник, використовуючи перехоплення повідомлення K, може несанкціоновано управляти автономним об'єктом.\nНа малюнку 2.12 приведений сценарій, який реалізує надійну аутентифікацію користувача з боку автономного об'єкта, який містить два етапи і полягає у виконанні наступних процедур.\n1 Етап - попередня настройка параметрів об'єкта і користувача. Даний етап виконується один раз перед початком автономного функціонування об'єкта. Користувач генерує і розміщує в оперативній пам'яті автономного об'єкта ідентифікатор ID і часовий параметр .\n2 Етап: - сеанс зв'язку користувача з об'єктом:\n1. Користувач з відкритого каналу зв'язку посилає автономному об'єкту сигнал S, який призводить автономний об'єкт в активний стан - вийти на зв'язок з користувачем.\n2. Автономний об'єкт генерує сеансовий, пов'язану пару ключів , Включає таймер, фіксує час початку сеансу і передає користувачеві свій відкритий ключ . Значення відкритого і секретного ключів мають випадковий характер.\n3. Користувач генерує свою сеансовий, пов'язану пару ключів , Значення яких теж мають випадковий характер. Використовуючи відкритий ключ об'єкта, передає йому повідомлення , Що містить загальний ідентифікатор ID і свій відкритий ключ .\n4. Автономний об'єкт, використовуючи свій секретний ключ , Дешифрує прийняте повідомлення від користувача . За таймеру фіксує час прийняття повідомлення . Розраховує і приймає рішення: якщо , То кінець зв'язку з користувачем. В іншому випадку перевіряє: ідентифікатор ID, отриманий у повідомленні від користувача, збігається з власним ідентифікатором? Якщо ні, то кінець зв'язку. Інакше - використовуючи відкритий ключ користувача , Передає йому повідомлення , Що містить запит X на виконання команди K, і фіксує час .\n· Використовуючи свій секретний ключ , Дешифрує прийняте повідомлення ;\n· Використовуючи відкритий ключ об'єкта , Передає віддаленого об'єкту повідомлення , Що містить команду управління K і новий ідентифікатор, який буде використаний у майбутньому сеансі зв'язку (значення нового ID має випадковий характер);\n· Фіксує у своїй оперативної пам'яті значення нового ідентифікатора;\n· Знищує свою сеансовий пару ключів і відкритий сеансовий ключ об'єкта .\n6. Об'єкт дешифрує прийняте повідомлення. Розраховує і приймає рішення: якщо , То кінець зв'язку з користувачем. В іншому випадку розміщує в оперативній пам'яті новий ідентифікатор ID, знищує свою пару ключів і виконує команду K.\nТаким чином, кожен сеанс зв'язку користувача з віддаленим об'єктом характеризується використанням «своїх» сеансових ключів і «свого» сеансового ідентифікатора. Значення даних параметрів має випадковий характер, що гарантує надійну аутентифікацію користувача з боку віддаленого об'єкта.\n1. Зобразіть модель криптосистеми з одним ключем і поясніть принцип її роботи.\n2. Зобразіть модель криптосистеми з одним ключем і участю центру розподілу ключів і поясніть принцип її роботи.\n3. Зобразіть модель криптосистеми з відкритим ключем, що забезпечує конфіденційність переданої інформації. Поясніть принцип роботи даної моделі.\n4. Зобразіть модель криптосистеми з відкритим ключем, що забезпечує аутентифікацію переданої інформації. Поясніть принцип роботи даної моделі.\n5. Зобразіть модель криптосистеми з відкритим ключем, що забезпечує конфіденційність і аутентифікацію переданої інформації. Поясніть принцип роботи даної моделі.\n6. Перелічіть основні вимоги, яким повинні задовольняти криптосистеми з відкритим ключем.\n7. Поясніть, в чому полягає суть індивідуального публічного оголошення відкритих ключів користувачами?\n8. Зобразіть сценарій розподілу відкритих ключів з використанням публічно доступного каталогу відкритих ключів.\n9. Зобразіть сценарій розподілу відкритих ключів за участю авторитетного джерела відкритих ключів.\n10. Поясніть, в чому полягає суть сертифікації відкритих ключів.\n11. У чому суть простого розподілу секретних ключів?\n12. Поясніть сценарій розподілу секретних ключів із забезпеченням конфіденційності та автентичності.\n13. Зобразіть сценарій застосування криптосистеми з відкритим ключем для аутентифікації користувача з боку автономного об'єкта\n14. Поясніть, чому застосування криптосистеми з відкритим ключем гарантує надійну аутентифікацію користувача з боку автономного об'єкта,\n3 загальних критерії оцінки безпеки інформаційних технологій\n3.1 Цільова спрямованість загальних критеріїв\nУ РФ нормативними документами по розробці систем захисту інформації, засобів обчислювальної техніки і автоматизованих систем є Керівні документи Гостехкомиссией РФ. До недавнього часу Керівні документи розроблялися з урахуванням міжнародних документів кінця 80-х, початку 90-х років. У червні 1999 року Міжнародною організацією зі стандартизації (International Organization Standardization, ISO) за сприяння ряду країн був прийнятий стандарт «Критерії оцінки безпеки інформаційних технологій» , ,  (у науковій літературі та в літературі з стандартизації історично закріпилася назва «Загальні критерії» (ОК)).\nУ 2001 р. під егідою Гостехкомиссией Росії був підготовлений стандарт ДСТУ ISO / IEC 15408-2001 , який після відповідної апробації набуде чинності з 2004 р.. Даний стандарт є механізмом, призначеним для розробки нормативних документів, що дозволяють оцінювати засоби безпеки інформаційні технологій (ІТ) певного призначення.\nДля забезпечення дії даного стандарту очікується випуск цілого ряду організаційно-методологічних документів, що визначають порядок розробки профілів захисту їх оцінки, реєстрації і застосування.\nОК спрямовані на забезпечення конфіденційності, цілісності та доступності інформації користувачів. ОК дають можливість вироблення системи вимог, критеріїв та показників для оцінки рівня безпеки інформаційних технологій.\nОК призначені для користувачів, розробників і фахівців, які забезпечують оцінку характеристик безпеки систем ІТ.\n3.2 Концепція загальних критеріїв\n3.3 Профілі захисту\nПрофіль захисту призначений для сертифікації засобів захисту інформації продуктів і систем ІТ і отримання порівнянних оцінок їх безпеки. Профілі захисту служать також основою для розробки розділів вимог безпеки інформації (завдань з безпеки) у ТЗ (ТТЗ) на конкретні вироби ІТ.\n3.4 Нормативні документи оцінки безпеки інформаційних технологій в Російській Федерації\n4 захист інформації в мережах з технологією ATM\n4.1 Обмін інформацією між агентами захисту\nВстановлення і підтримка сполук захисту на мережах ATM досить складний і відповідальний процес, який складається з двох етапів і базується на протоколі обміну повідомленнями захисту (Security Message Exchange, SME) і передачу спеціальних осередків захисту OAM (рисунок 1.9).\nПротокол обміну повідомленнями захисту SME використовується для:\n· Аутентифікації агентів між собою;\n· Узгодження служб захисту між агентами захисту;\n· Встановлення з'єднання захисту.\nМожливо два варіанти реалізації протоколу SME.\n1. У площині управління (з використанням каналу сигналізації).\n2. У площині користувача (з використанням каналу даних, встановленого сигналізацією раніше).\nУ першому випадку агенти захисту додають до сигнального повідомленням інформаційний елемент служб захисту (Security Services Information Element, SSIE).\nУ другому випадку протокол SME реалізується через встановлений з'єднання між користувачами мережі ATM. При цьому на час дії протоколу обміну повідомленнями захисту передача даних користувачів блокується.\nУ разі коли частка елементів мережі не підтримує протокол SME з використанням сигналізації, то допускається комбіноване застосування обох варіантів. Тобто, частина мережі застосовує протокол SME в площині управління (сигналізації), а інша в площині користувачів.\nПередача осередків захисту OAM використовується тільки для підтримки з'єднань захисту і застосовується після завершення протоколу SME.\n4.1 Захист інформації в площині користувача\n4.1 Сервісні служби захисту інформації площині користувача\nАутентифікація площині користувача або аутентифікація об'єкта - ця служба відповідає за визначення ідентичності викликає, і / або викликається користувачів оригіналу. Аутентифікація є основною для встановлення надійних з'єднань. Дана служба є базовою для інших служб захисту.\nАутентифікація може бути як взаємної (симетричної), так і односторонній (асиметричною). У першому випадку обидва користувачі автентифіковані один для одного. При односторонній аутентифікації тільки один користувач автентифіковані для іншого.\nАутентифікація забезпечується через обмін інформацією між агентами безпеки, які обмінюються між собою повідомленнями безпеки (Security Message Exchange, SAsme). У свою чергу, обмін повідомленнями безпеки можливий або в площині сигналізації, або в площині користувача. Малюнки 3.1 та 3.2, відповідно, показують рівневі моделі аутентифікації заснованої на сигналізації і стрічкової (функціонуючої безпосередньо в смузі даних).\nКонфіденційність площині користувача забезпечується криптографічними механізмами, які захищають дані «користувача» у віртуальних каналах і трактах від несанкціонованого розкриття. Дана служба функціонує на рівні осередків АТМ. При цьому шифрується тільки для користувача частина осередку ATM.Заголовок осередку передається незашифрованим.\nДостовірність даних або «оригінальна аутентифікація даних» площини користувача забезпечується механізмом, який дозволяє визначати навмисну модифікацію даних. Дана служба функціонує між користувачами на рівні AAL (для AAL ѕ і AAL 5) і може бути реалізована в двох варіантах:\n1) достовірність даних без захисту від повторної модифікації;\n2) достовірність даних із захистом від повторного модифікації.\nУ першому випадку джерело перед передачею додає криптографічну характеристику в кінці кожної AAL SDU. Ця характеристика обчислюється за всіма AAL SDU. Цей варіант реалізації достовірності даних корисний для протоколів верхнього рівня, які забезпечують свою власну нумерацію послідовності (наприклад TCP), без додавання заголовка, необхідного для дублювання цієї функції на рівні AAL.\nДругий варіант реалізації достовірності даних детектирует і відбраковує «старі» чи «переупорядоченние» AAL-SDU. Це досягається спочатку додаванням номера послідовності наприкінці кожної AAL-SDU, а потім обчисленням характеристики для сукупності AAL-SDU, включаючи номери послідовності. Це характеристика, яка захищає і AAL-SDU і номер послідовності, потім додається до загальної AAL-SDU (яка включає номер послідовності). Цей метод забезпечує захист додатків ATM, які не здійснюють свою власну нумерацію послідовності.\nКонтроль доступу площині користувача - це застосування набору правил для запиту послуги. Ці правила можуть залежати від атрибутів викликає об'єкта, таких як ідентичність, атрибутів відповідних параметрів, таких як цільової адресу, системних атрибутів, таких як час і історія попередніх запитів даними або іншими об'єктами клієнта. Правила контролю доступу можуть бути предикатом, сформованим всіма цими атрибутами. Якщо предикат задоволений, то запитувана служба (послуга) надається, якщо предикат не задоволений, то запитувана служба не надається.\nКонтроль доступу площині користувача потребує механізмів для транспортування інформації контролю доступу, яка використовується під час встановлення з'єднання, так як механізми всередині компонентів АТМ використовують цю інформацію, щоб визначити чи потрібно надавати доступ до з'єднання. Контроль доступу площині користувача може грунтуватися на мітках захисту (наприклад, стандартні мітки захисту ), ідентичності джерела або одержувача, часу дня, типі служби, полях вищого протоколу (наприклад, протокол Інтернет), або на інших параметрах, які можуть бути визначені під час встановлення з'єднання.\nКонтроль доступу площині користувача забезпечується на рівні АТМ.\n4.2 Служби підтримки\nПерераховані в 3.1 служби захисту інформації, які часто називають базисом служб захисту. Крім даного базису існують також служби підтримки, які необхідні для забезпечення масштабованості і підвищення ефективності базису служб захисту (Малюнок 3.1):\n· Обмін повідомленнями захисту та узгодження опцій захисту\n· Обмін ключами\n· Оновлення ключів\n· Інфраструктура сертифікації.\nОбмін повідомленнями захисту та узгодження. Для того щоб надати більшість служб, описаних вище, повинні передаватися повідомлення між залученими агентами захисту (SA). Дана специфікація описує два методи обміну повідомленнями захисту - обмін повідомленнями по сигналізації UNI 4.0 та обмін повідомленнями in-band (тобто обмін повідомленнями захисту за доречному віртуальному каналу площині користувача).\nЦі методи обміну повідомленнями також забезпечують механізм для узгодження опцій захисту. Оскільки вимоги захисту різні для різних організацій, важливо забезпечити асортимент служб захисту, алгоритмів і тривалостей ключів, які відповідають широкій області потреб захисту. Крім того, закони експорту та / або імпорту деяких країн накладають обмеження, через які зашифровані продукти можуть імпортуватися / експортуватися. З цих причин механізми захисту АТМ підтримують множинні служби захисту, алгоритми і тривалості ключів. Для того щоб агент захисту відповідав загальним параметрами захисту (таким як алгоритми і тривалості ключів), ці методи обміну повідомленнями захисту забезпечують узгодження цих параметрів як частина процедури встановлення захисту для VC.\nОбмін ключами - це механізм, за допомогою якого два агенти захисту обмінюються секретними ключами для служб конфіденційності та / або достовірність. Для того щоб протистояти атакам типу «людина в середині», обмін ключем зазвичай пов'язаний зі службою аутентифікації. Це може бути здійснено шляхом включення «конфіденційного» ключа всередині параметрів обміну потоків аутентифікації.\nТакож як аутентифікація, обмін ключем представлений і для симетричних (секретний ключ) і для асиметричних (публічний ключ) алгоритмів. Крім того, обмін ключем може бути двонаправленим (два шляхи) і односпрямованим (один шлях).\nОновлення ключа сеансу. Ключі сеансу - це ключі, що використовуються безпосередньо для забезпечення служб конфіденційності та достовірності площині користувача через віртуальні канали АТМ. Так як швидкість даних може бути високою в VC, вкрай необхідно періодично міняти ключі, щоб уникнути «повторного використання ключа». Дана специфікація визначає службу оновлення ключа сеансу, яка забезпечує цю можливість.\nЦя служба представлена у двох фазах - фаза обміну ключем сеансу і фаза зміни ключа сеансу. Фаза обміну ключем сеансу використовує «майстер ключ», яким обмінюються при встановленні з'єднання (використовуючи службу обміну ключем), щоб зашифрувати новий ключ сеансу. При прийомі зашифрованого ключа сеансу, приймач розшифровує ключ сеансу, використовуючи загальний майстер ключ, і зберігає його для другої фази - зміни ключа.\nІнфраструктура сертифікації. У криптосистеме публічного ключа кожна сторона (агент захисту) Х має пару ключів: один - публічно відомий - «публічний ключ» Х (РК Х), і другий, відомий тільки Х - «приватний ключ» Х (SK X). Для того, щоб сторона А послала секретну інформацію стороні В (або щоб сторона могла перевірити характеристику, передану стороною В), А повинна отримає публічний ключ В, РК В. Хоча РК В - публічний, за визначенням, ніяка сторона Х не повинна мати можливість замінити РК В на інший (наприклад РК Х). Щоб запобігти такого роду впливу, публічним ключем можна обмінюватися у формі «сертифікату».\nСертифікат містить ім'я боку, її публічний ключ і деяку додаткову інформацію і позначається довіряє стороною, «орган сертифікації» (СА). Ця характеристика жорстко пов'язує публічний ключ з предметної стороною. Будь-яка сторона, що має доступ до публічного ключа СА може перевіряти справжність сертифіката (шляхом перевірки характеристики СА в сертифікаті) і використовувати публічний ключ, який сертифікований. Один раз зазначені сертифікати можуть передаватися через комутатори повідомлень не підтримують захист.\n4.2 Захист інформації площині управління\n4.2 Сервісні служби захисту інформації площині управління\nПлощина контролю - це механізм, який дозволяє пристроям конфігурувати мережу, щоб досягти певних цілей (наприклад, встановити комутований віртуальний канал). Так як повідомлення площині контролю можуть впливати на стан і працездатність мережі, їх захист вкрай важлива.\nУ даній специфікації захисту визначено механізм сигналізації, який може забезпечити стійку криптографічну достовірність даних із захистом від повторного відтворення / переупорядочивания. Цей механізм дозволяє об'єктам площині контролю АТМ перевіряти джерело і вміст сигнальних повідомлень до того, як це джерело виділяється за запитом.\nАутентифікація і достовірність площині контролю - Це служби захисту АТМ, які пов'язують повідомлення сигналізації АТМ з його джерелом. Шляхом створення такої ув'язки, одержувач повідомлення може конфіденційно перевірити, що повідомлення було відправлено саме заявленим джерелом. Це забезпечує механізм, який знижує кількість впливів. Наприклад, дії, спрямовані на розрив активного з'єднання шляхом схованого введення повідомлень RELEASE або DROP PARTY, можуть бути запобігти, якщо для каналу сигналізації забезпечена автентифікація. Ця служба також захищає і від навмисного модифікації. У даній специфікації визначено механізм аутентифікації достовірності площині контролю між сусідніми об'єктами сигналізації. Використовуваний механізм ідентичний механізму, що застосовується для достовірності даних із захистом від повторного відтворення / переупорядочивания для площини користувача.\n4.3 Захист інформації площині менеджменту\n4.3 Сервісні служби захисту інформації площині менеджменту\nдодаток 1 англо-російський словник\nІнтерфейс зашифрованого тексту\nСтандарт шифрування даних\nАлгоритм збігу ключа\nАлгоритм цифрового підпису\nСтандарт цифрового підпису\nЕлектронна книга кодів\nКриптосистема з еліптичною характеристикою\nСхема збігу ключів з еліптичною характеристикою Diffie-Hellman\nАлгоритм цифрового підпису з еліптичною характеристикою\nЕфективна схема цифрового підпису\nАлгоритм швидкого шифрування даних\nКешований код аутентифікації повідомлень\nHMAC, використовує кеш-алгоритм SHA -1\nОбмін повідомленнями в смузі\nНарощування, що ініціюється одержувачем інформації\nКод аутентифікації повідомлень\n( US ) National Institute of Standards and Technology\n(США) Національний інститут стандартів і технологій\nМаршрутизатор фільтруючий пакети\nІнтерфейс звичайного тексту\nПроксі - сервер\nКлюч загального користування\nЗапобігання повторного відтворення\nСекція захисту зв'язку\nЗахисний кеш-алгоритм (перша редакція)\nОбмін повідомленням захисту\nСлужбово-орієнтований протокол із установленням з'єднання\nОбмін повідомленнями, заснований на сигналізації\nІнформаційний елемент служб захисту\nІдентифікатор віртуального каналу\nІдентифікатор віртуального Тракту\nсектор по стандартизації Телекомунікацій Міжнародного Союзу Електрозв'язку\nТракт Передачі Повідомлення\n1 Федеральний закон «Про інформацію, інформатизації і захисту інформації» прийнятий Державною Думою 25 січня 1995 р. № 24 - ФЗ.\n2 ГОСТ Р 50922-96. Захист інформації. Основні терміни та визначення.\n3 Новіков С.М. Методи маршрутизації в цифрових широкосмугових мережах зв'язку: Ч. 1 / Навчальний посібник. ¾ Новосибірськ: 2001. ¾ 84 с.: Іл.\n4 Новіков С.М. Методи маршрутизації в цифрових широкосмугових мережах зв'язку: Ч. 2 / Навчальний посібник. ¾ Новосибірськ: 2002. ¾ 62 с.: Іл.\n5 Evaluation Criteria for IT Security. Part 1: Introduction and general model. - ISO / IEC 15408-1: 1999\n6 Evaluation Criteria for IT Security. Part 2: Security functional requirements. - ISO / IEC 15408-2: 1999\n7 Evaluation Criteria for IT Security. Part 3: Security assurance requirements. - ISO / IEC 15408-3: 1999\n8 ГОСТ Р ІСО / МЕК 15408-2001. Методи і засоби забезпечення безпеки. Критерії оцінки безпеки ІТ (частина1, частина 2, часть3).\n11 Іванов М.А. Криптографічні методи захисту інформації в комп'ютерних системах і мережах. М.: КУДИЦ-ОБРАЗ, 2001 - 368 с.\nКомунікації, зв'язок, цифрові прилади і радіоелектроніка | Книга\n147.6кб. | скачати\nЗахист інформації в мережах зв`язку з гарантованою якістю обслуговування\nМультисервісні контакт-центри в мережах зв`язку МВС\nМетоди захисту інформації в телекомунікаційних мережах\nЗахист від несанкціонованої аудіозаписи Захист комп`ютерної інформації Криптографічні\nЗахист від внутрішніх загроз на підприємствах зв`язку\nЗахист інформації 5\nЗахист інформації 2


«Проблема слабкої динаміки змін у благодійності насамперед пов’язана зі страхом змін», – о. Василь Колодчин - Український форум благодійників : Український форум благодійників«Проблема слабкої динаміки змін у благодійності насамперед пов’язана зі страхом змін», – о. Василь Колодчин - Український форум благодійників\nОтець Василь Колодчин працює в благодійності понад 15 років – з 1998 року, коли співпрацював з безпритульними дітьми і сиротами в благодійній організації «Світлий дім» в Одесі. Останні 8 років він очолює «Карітас-Одеса» УГКЦ, який здійснює медсестринський догляд і соціально-психологічну підтримку для людей, що живуть із ВІЛ/СНІДом і їх близького оточення, запобігає торгівлі людьми, надає домашню опіку для інвалідів та одиноких людей похилого віку, підтримує роботу інформаційно-консультативного центру із спеціалізованим навчанням з домашньої опіки для доглядальників важкохворих людей та соціальних працівників, також реалізовує низку інших соціальних ініціатив та акцій.\nУ 2013 році Карітас Одеси (також Карітас в Коломиї і Нововолинську) реалізовує інноваційний проект, що спрямований на оптимізацію шляху надання медико-соціальних послуг малозабезпеченим українцям. Фінансово проект підтриманий Фондом Рози Люксембург (Берлін, Німеччина).\nУспішна реалізація проекту має покращити партнерство Карітасу України та її регіональних організацій у здійсненні важливих гуманітарних проектів, а також реалізації місцевих соціальних програм, що діють протягом багатьох років, перенісши їх на більш високий рівень – рівень спільних проектів, які здійснюватимуться за підтримки місцевої влади та у співпраці з місцевими органами охорони здоров’я і соціальними інститутами з метою забезпечення соціально незахищених українців якісними та швидкими медико-соціальними послугами.\nСпонсори такої діяльності стверджують, що для них важливо показати місцевій владі відкритість з боку громадських організацій і міжнародної спільноти до кооперації, яка базуватиметься на висококваліфікованому менеджменті і конструктивному діалозі.\nБільше про проект та його підґрунтя, соціальну ситуацію і благодійність на Одещині, менеджмент і ефективні комунікації ми спитали о. Василя Колодчина.\nОтче Василю, перше питання: що таке якісні медико-соціальні послуги в Україні та Одесі сьогодні?\nПередусім, це скорочення шляху надання необхідної допомоги до конкретних індивідуальних споживачів, які дійсно цього потребують. Сьогодні є гостра необхідність оптимізації співпраці між державними установами, громадськими організаціями та іноземними благодійниками задля подолання такої проблеми.\nТільки так ми можемо подолати ті проблеми, що стоять перед суспільством сьогодні: профілактика та боротьба з ВІЛ/СНІДом, туберкульозом, гепатитом та іншими проблемами, подолання бідності і соціальної незахищеності дітей, покращення законодавчих і податкових засад надання соціальних послуг.\nАле якісні послуги – це також послуги, які надаються не лише технічно правильно, але і з душею, увагою і турботою про наших клієнтів, з особливим ставленням до них. Бо ці люди доволі часто почуваються розгубленими і покинутими.\nЧому, як і коли розпочався проект оптимізації надання медико-соціальних послуг малозабезпеченим українцям на Одещині?\nВиконання проекту «Створення механізмів ефективної підтримки вразлих груп населення та медико-соціальних інституцій в малих міста України» було розпочато навесні цього року. Згідно з планом заходів, було сформовано команду фахівців, консультантів та експертів проекту, з якими був узгоджений робочий план та завдання.\nРеалізація проекту була розпочата зі створення бази медичних та соціальних інституцій (установи та організації різних форм власності, що надають подібний спектр послуг). Надалі ми будемо провадити моніторінг ситуації, розбудовувати мережу партнерів, проводити підвищення кваліфікації усіх тих, хто бере участь у наданні таких послуг, прищеплюючи їм високі світові стандарти праці в цій сфері.\nПроект передбачає співпрацю з іншими неприбутковими та державними організаціями – яка ваша успішність у цьому і як така співпраця виглядає?\nНизка організацій дали згоду на взаємодію та співпрацю у проекті: Южненський міський благодійний фонд «Час молоді», Європейський інститут соціальних комунікацій, Комунальне підприємство «Одеська обласна туберкульозна клінічна лікарня», Одеський обласний центр з профілактики і боротьби зі СНІДом, ГО «Віра, Надія, Любов», Об’єднання неурядових організацій «Разом за життя», БФ "Дорога до дому", Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня.\nУ рамках робочих зустрічей та індивідуальних консультацій був розроблений алгоритм співпраці та взаємодії, підготовлені програми круглих столів, запрошені учасники. Станом на сьогодні можу сказати, що наші цілі на цей рік майже на сто відсотків досягнуті!\nУ нас є чудові колеги, скажімо, з «Дорога додому» чи «Віра. Надія. Любов» – я завжди радий співпраці з ними, можливості повчитись у них. Спільно ми створюємо довкола себе спільноти кваліфікованих однодумців, з якими розвиваємо багатогранний діалог з владою, бізнесом, молоддю, навіть тими самими потребуючими українцями. Це найважливіше: мати бачення, відданих працівників і чітку мету – спільно заповнювати прогалини в наявній системі надання медико-соціальних послуг потребуючим одеситам.\nЯк би ви охарактеризували динаміку української і, зокрема, одеської благодійності за останні 5 і 20 років?\nЗмінилися: втручання міжнародних спільнот, служіння Церкви, оновлення матеріально-технічної бази, обмін досвідом і кваліфікація працівників соціальної сфери. У певному сенсі змінилася на краще практика корпоративної соціальної відповідальності, також приватної, але це у нас ще на зародкові стадії.\nПроблема слабкої динаміки змін у сфері благодійності насамперед пов’язана з пострадянською свідомістю, страхом перемін як таких. Це стосується державних інституцій, кожного з нас буквально на своєму робочому місці чи в сім’ї щодня.\nОхарактеризуйте, будь ласка, ваші стосунки з владою – це співпраця чи опозиція?\nОстанніми роками знизилась ефективність такої співпраці і адвокації, але вони все одно є непоганими І різняться залежно від районів Одещини, самого міста і різних підрозділів влади. Якщо 5 років тому діалог з владою можна було оцінити на 8 балів за 10-бальною шкалою, нині це 6 балів.\nЄ, звісно, проблема з бюрократичними процедурами – до прикладу, коли мова про прийом і роздавання гуманітарної допомоги. Умовно я знаю, що ми витратимо величезний відрізок часу, ресурсів, людських зусиль, аби отримати і надати цю допомогу, а за той час могли б зробити значно більше для тієї самої категорій потребуючих людей через інші методи чи структури.\nНа загал в країні та області є кошти, є людські ресурси, є поле для діяльності, але немає ефективних механізмів реалізації цих бюджетів. І Карітас у цьому плані є однозначним зразком – ми вміємо за прийнятні бюджети і невеликою кількістю людських ресурсів здійснювати відмінну соціальну роботу і надавати найвищого стандарту соціальні, юридичні, інформаційні, психологічні та медико-соціальні послуги потребуючим людям!\nЗа матеріалами: http://news.ugcc.org.ua/interview/problema_slabkoi_dinamіki_zmіn_u_blagodіynostі_nasampered_povyazana_zі_strahom_zmіn__o_vasil_kolodchin_68454.html


"Як терористи Шрі-Ланки допомогли зняти санкції ЄС з Миколи Азарова", - адвокат\nчетвер, 27 грудень 2018, 21:40\nМинулого тижня у ЗМІ з'явилася інформація, що Суд ЄС зняв санкції з Миколи Азарова.\n"Це рішення не варто недооцінювати", - пише у своєму блозі адвокат юрфірми "Ілляшев та Партнери" Іван Божко, передають Патріоти України.\n"Вища судова інстанція Євросоюзу створила прецедент, який може вплинути на всі майбутні санкції проти членів команди Віктора Януковича. Щонайменше, якщо Україна не змінить підхід до доведення провини його соратників.\nЩоб пояснити, чому Суд став на сторону Азарова, варто розібратися, що ж за рішення ухвалили в Люксембурзі.\nОтже, 19 грудня European Court of Justice, апеляційна інстанція Суду ЄС, задовольнив позов Азарова до Ради ЄС та скасував обмежувальні заходи, які діяли щодо українського екс-чиновника. Не варто відразу говорити про "зраду": поки скасовані лише ті санкції, що діяли в 2015-2016 роках і на момент рішення вже втратили чинність.\nЦе – стандартна історія для Суду ЄС. Річ у тім, що європейські санкції, через особливості права ЄС, мають щорічно переглядати (наприклад, зараз діє хвиля санкцій, затверджена навесні 2018 року). Кожен новий пакет санкцій затверджується автономно і теоретично може ґрунтуватися на нових даних. Тобто висновки Європейського суду про необґрунтованість санкцій 2015 року проти Азарова ще не свідчать про те, що всі наступні хвилі санкцій також визнаються незаконними і повинні бути скасовані.\nА тепер – ложка дьогтю.\nТе, що чинні санкції проти Азарова наразі збереглися, ще не означає, що ситуація безхмарна.\nДавайте розберемося, як Азаров домігся скасування обмежень 2015 року.\nПравова позиція юристів екс-прем'єра базувалася на цілій низці доводів, одним з яких було порушення права підсанкційної особи на ефективний захист, в тому числі судовий. Саме цей аргумент визначив рішення Європейського суду.\nПроблема в тому, що на цій самій підставі тепер можуть бути скасовані всі наступні санкції щодо українських екс-чиновників!\nТо чим переконали Європейський суд австрійські юристи, яких найняв екс-прем'єр?\nЯкщо дуже спрощено, то представники Азарова тиснули на те, що інкриміновані йому порушення, які стали причиною санкцій (а це і зловживання повноваженнями, і розкрадання бюджетних коштів), не доведені ні в українському, ні в європейському судах, а європейські міністри, продовжуючи санкції, не мали на руках "залізобетонних" доказів провини Азарова.\nУ 2015 році, ухвалюючи рішення про нову хвилю санкцій, Рада ЄС керувалася інформацією, наданою Києвом – зокрема, про те, що стосовно Азарова в Україні ведеться кримінальне провадження. Перевірити обґрунтованість звинувачень українських слідчих Рада ЄС не могла і не намагалася.\nЦікаво, що перша інстанція Суду ЄС на початку липня минулого року відхилила позов українського екс-прем'єра. Суд вирішив, що звинувачення з України на його адресу видаються досить обґрунтованими.\nАле тут на допомогу юристам Азарова прийшли... шрі-ланкійські повстанці.\n26 липня 2017 року Європейський суд виніс прецедентне рішення за заявою Тигрів визволення Таміл-Іламу (це повстанський рух на території Шрі-Ланки, який ЄС вважає терористичним) проти Ради ЄС, вкотре ставши на бік цієї організації і скасувавши запроваджені проти неї санкції. Доводи Суду були такі: санкції на "тигрів" накладалися на підставі звинувачень уряду Шрі-Ланки, а цього недостатньо, адже Євросоюз не може повністю довіряти владі цієї країни.\nСуд ЄС детально пояснив, що при затвердженні нових санкцій інформація, надана владою всіх третіх країн, має ретельно перевірятися на предмет того, чи дотримані права підсанкційної особи на ефективний захист, в тому числі й судовий. Євросоюз повинен мати на руках докази того, що санкції обґрунтовані – інакше вони є неправомірними і підлягають скасуванню.\nСаме ці доводи використовували юристи Азарова, подавши апеляцію, і виграли її.\nЄвропейський суд вказав, що Рада ЄС, продовжуючи санкції щодо Азарова, не керувалася достатніми підставами і не перевірила дотримання основних прав заявника при розслідуванні його справи в Україні. А оскільки Україна не надала достатній обсяг даних, що підтверджують обґрунтованість тих чи інших санкцій, то немає впевненості, що досудове розслідування в Україні проводиться ефективно.\nТаким обґрунтуванням могли б стати судові рішення проти Азарова та інших екс-чиновників, винесені в Україні, але їх Київ європейцям надати не може – процеси проти соратників Януковича досі не завершені.\nЦе означає, що наступні позови соратників Януковича про скасування санкцій мають високі шанси на успіх.\nДосі юристи Ради ЄС пояснювали, що аргументація, використана в рішенні про санкції проти Тигрів визволення Таміл-Іламу, не може застосовуватися щодо українських санкційних скарг, оскільки шрі-ланкійську організацію звинувачують у тероризмі і для неї діють зовсім інші правила і принципи. Нинішнє рішення Європейського суду поставило крапку в цій суперечці.\nВ Європейському суді діє прецедентне право, тож рішення у справі Азарова створило прецедент, на який посилатимуться усі соратники екс-прем'єра по нещастю.\nІ в кожному випадку, де санкції будуть накладені з тими ж недоліками, вони також будуть скасовані. Такими є принципи прецедентного правосуддя.\nБез реальних розслідувань (і, бажано, судових рішень) проти Януковича і його соратників продовження санкцій проти них незабаром може опинитися під серйозним питанням."