Заповіт від дня 6.III.1979 (і пізніші додатки)\nВо ім'я Трійці Пресвятої. Амінь. "Тож пильнуйте, бо не знаєте, котрого дня прийде Господь ваш" (див. Мт. 24.42) - ці слова нагадують мені останній наказ, який здійсниться тоді, коли Господь зволить. Прагну за ним прямувати і прагну, аби все, з чого складається моє земне життя, приготувало мене до цієї миті. Не знаю, коли вона настане, проте, як і усе, так само і цю мить віддаю до рук Матері мого Майстра: Totus Tuus* (цілковито Твій). У тих же ж материних руках зоставляю усе і Усіх, із ким пов'язало мене моє життя і моє покликання. В цих Руках зоставляю насамперед Церкву, а також мою Націю і ціле людство. Дякую усім. В усіх прошу про пробачення. Прошу також про молитву, аби Милосердя Боже виявилося більшим від моєї слабкості та недостойності. Під час реколекцій** я знову перечитав заповіт Святішого Отця Павла VI. Перечитане спонукало мене написати оцей заповіт. Я не залишаю після себе власності, якою б треба було розпорядитися. Речі щоденного ужитку, якими я користувався, прошу роздати на власний розсуд. Особисті нотатки спалити. Прошу, аби цими справами опікувався о. Станіслав***, котрому я дякую за багатолітню чуйну співпрацю та допомогу. Усі ж інші подяки я зоставляю в серці перед Богом Самим, бо важко їх тут висловити. Щодо похорону, повторюю ті ж розпорядження, які видав Святіший Отець Павло VI (додаток на полях: Могила у землі, без саркофагу, 13.III.1992). Про місце нехай вирішать Колегія Кардиналів і Співвітчизники. Apud Dominum Misericordia et copiosa apud Eum redemptio ("У Господа Милосердя і багате в Нього ізбавління"). Іван Павло II\nВисловлюю найглибшу віру, що при усій моїй слабкості Господь уділить мені усякої милості, потрібної, аби сповнити усі завдання, випробування і страждання, які з Його Волі випадуть Його слузі упродовж життя. Вірю також, що Він не допустить, аби я коли б то не було через якісь свої учинки: слова, справи чи недогляд, міг відступитися від моїх обов'язків у цій святій Петровій Столиці.\nТак само під час цих ре колекцій я міркував про істину, про Христове пастирство в перспективі того Переходу, яким для кожного з нас є мить нашої смерті. Розставання із цим світом - аби народитися для іншого, для світу прийдешнього, вирішальним, найпромовистішим знаком якого є для нас Воскресіння Христа. Отож я перечитав минулорічний запис мого заповіту, зроблений так само під час реколекцій - я порівняв його із заповітом мого великого Попередника і Батька Павла VI, із цим чудовим свідченням смерті християнина і папи - і відновив у собі усвідомлення справ, яких стосується зроблений мною (у спосіб радше тимчасовий) отой запис від\nСьогодні я прагну до нього додати тільки те, що з можливою смертю кожен завжди мусить рахуватися. І завше він мусить бути готовим до того, що постане перед Господом і Суддею - а водночас Спасителем і Отцем. Тож і я зважаю на це неупинно, поручаючи цю вирішальну мить Матері Христа і Церкви - Матері моєї надії. Часи, в які ми живемо, невимовно важкі та неспокійні. Важкою також і набряклою притаманним для цих часів випробуванням стала дорога Церкви, як Вірних, так і Пастирів. У деяких країнах (як, скажімо, у тій, про яку я читав під час реколекцій) Церква перебуває у добі такого переслідування, яке нічим не поступається першим століттям, ба навіть перевищує їх мірою безоглядності й ненависті. Sanguis Martyrum - semen Christianorum (Кров Мучеників - насіння християн). А поза тим - стільки людей гинуть безневинно, бодай і в тій країні, в якій ми живемо... Прагну ще раз цілковито покластися на Волю Господню. Він Сам вирішить, коли і як маю завершити моє земне життя і пастирство. В житті і смерті Totus Tuus (цілковито Твій) під покровом Непорочної. Приймаючи уже зараз цю смерть, вірю, що Христос дасть мені ласку отого останнього Переходу або ж Пасхи. Вірю також, що зробить він її корисною для тієї найбільшої справи, якій я намагаюся служити: для спасіння людей, для врятування людської родини, а в ній усіх націй і народів (з-поміж них серце особливим чином звертається до моєї земної Вітчизни), для осіб, яких мені довірено зокрема - для справи Церкви, для слави Бога Самого. Нічого більше не прагну дописати до того, що я написав минулого року - лише висловити оту готовність і віру водночас, на які цьогорічні реколекції знову мене налаштували. Іван Павло II\nУпродовж цьогорічних реколекцій я перечитав (кілька разів) текст заповіту від 6.III.1979. Хоча й надалі я вважаю його тимчасовим (не остаточним), я залишаю його у тій формі, в якій він існує. Нічого (поки що) не міняю, але й нічого не додаю, коли йдеться про розпорядження, які в ньому містяться. Замах на моє життя 13.V.1981 певним чином підтвердив слушність слів, записаних під час реколекцій 1980 р. (24.II - 1.III). Тим глибше я відчуваю, що перебуваю цілковито у Божих Руках - і залишаюся надалі у волі Господа мого, віддаючись під Його покров у постаті Його Непорочної Матері (Totus Tuus). Іван Павло II\nP.S. У зв'язку з останнім реченням заповіту від 6.III.1979 "нехай вирішать Колегія Кардиналів і Співвітчизники" - пояснюю, що маю на думці Митрополита Краківського чи Головну Раду Польського Єпископату. Натомість Колегію Кардиналів прошу, аби можливі прохання вони вдовольнили.\n[ред.] 1.III.1985 (під час реколекцій)\nІще - щодо звороту "Колегія Кардиналів і Співвітчизники": "Колегія Кардиналів" не має жодного обов'язку питати про цю справу у "Співвітчизників"; може проте це вчинити, коли з якоїсь причини вважатиме це за належне. ІП II\n[ред.] Реколекції ювілейного 2000 року\n(12.-18.III.) (до заповіту) 1. Коли у день 16 жовтня 1978-го Конклав кардиналів обрав Івана Павла II, Примас Польщі кард. Стефан Вишиньскі сказав мені: "Завданням нового папи буде увести Церкву в Третє Тисячоліття". Не знаю, чи повторюю я цю фразу дослівно, але таким із певністю був сенс того, що я тоді почув. Але сказала це Людина, яка увійшла в історію як Примас Тисячоліття. Великий Примас. Я був свідком Його посланництва, Його героїчного тривання у вірі. Його змагань і Його перемоги. "Перемога, яка настане, буде перемогою, здобутою завдяки Марії" - зазвичай повторював Примас Тисячоліття слова свого Попередника кард. Авґуста Гльонда. Таким чином я до певної міри був підготований до завдання, яке постало переді мною в день 16 жовтня 1978 р. В ту мить, коли пишу ці слова, ювілейний 2000 Рік став уже дійсністю, яка триває. У ніч проти 24 грудня 1999 р. була відкрита символічна Брава Великого Ювілею у Базиліці св. Петра, відтак у св. Івана на Латерані, у Матір Божої Більшої (S. Maria Maggiore) - на Новий Рік, а в день 19 січня Брама Базиліки св. Павла "за мурами". Ця остання подія, з огляду на свій екуменічний характер, особливо запала мені у пам'ять. 2. У міру того, як Ювілейний 2000 Рік триває далі, день за днем, місяць за місяцем, за нами замикається двадцяте століття, а відчиняється століття двадцять перше. З волі Провидіння дано мені було жити у це важке століття, яке відходить у минуле, а в році, в якому вік мого життя сягне вісімдесяти літ (octogesima adveniens), варто було б запитати себе, чи не час повторити за біблійним Семеном Nunc dimitti" ("Нині відпускаєш")? У день 13 травня 1981 р., у день замаху на Папу під час авдієнції на площі св. Петра, Провидіння Боже у чудовий спосіб врятувало мене від смерті. Той, хто один лиш є Господом Життя і смерті, сам мені те життя продовжив, неначе подарував знову. Відтоді воно ще більшою мірою належить Йому. Вірю, що Він Сам дозволить мені розпізнати, доки я маю служити цю службу, до якої Він мене покликав у день 16 жовтня 1978. Прошу Його, аби зволив мене покликати тоді, коли Сам забажає. "Бо коли живемо - для Господа живемо, і коли вмираємо - для Господа вмираємо... Ми Господні" (див. Рим. 14, 8). Вірю також, що доки дано мені буде сповнювати Петрове служіння в Церкві, Милосердя Боже ласкаво уділятиме мені сил для цього служіння невідмовного. 3. Як і щороку, під час реколекцій я перечитав мій заповіт від дня 6.III.1979. Розпорядження, які він містить, я й надалі підтримую. Те, що тоді, а також під час наступних реколекцій було дописано, є віддзеркаленням важкої та напруженої загальної ситуації, якими відзначалися вісімдесяті роки. Від осені 1989 року ситуація ця змінилася. Останнє десятиліття минулого століття було вільне від минулих напружень, що не означає, наче воно не принесло із собою нових проблем і труднощів. Хвала Божому Провидінню особливо за те, що період так званої "холодної війни" завершився без збройного ядерного конфлікту, небезпека якого в минулому нависала над світом. 4. Стоячи на порозі третього тисячоліття in medio Ecclesiae ("всередині Церкви"), прагну ще раз подякувати Духові Святому за великий дар Другого Ватиканського Собору, боржником якого разом із усією Церквою, зокрема разом із усім Єпископатом, я себе відчуваю. Я переконаний, що довго ще судилося новим поколінням черпати із тих багатств, якими цей Собор ХХ століття нас обдарував. Як єпископ, який брав участь у подіях Собору від першого до останнього дня, я прагну довірити цю велику спадщину усім, хто є і будуть в майбутньому покликані для її втілення. А сам я дякую Вічному Пастиреві за те, що дозволив мені цій великій справі служити упродовж усіх років мого понтифікату. In medio Ecclesiae (всередині Церкви) від наймолодших років єпископського покликання - власне завдяки Соборові - дано мені було спізнати братерську спільноту Єпископату. Як пастир Краківської Архідієцезії я спізнав, чим є братерська спільнота пресвітерію - Собор натомість відкрив мені новий вимір цього досвіду. 5. Скільки ж осіб я мав би тут згадати? Мабуть уже більшість із них Господь Бог покликав до Себе - Тих, хто ще перебуває по той бік, нехай слова цього заповіту згадають, усіх і усюди, де б вони не перебували. Упродовж більш ніж двадцяти років сповнення Петрової служби in medio Ecclesiae ("усередині Церкви") я спізнав зичливої та плідної співпраці із багатьма Князями Церкви, Архієпископами і Єпископами, багатьма священиками, багатьма особами чернечого стану - Братами і Сестрами - врешті з дуже багатьма світськими особами, із куріальним середовищем, із вікаріатом Римської Дієцезії та з-поза цих середовищ. Як же не огорнути вдячною пам'яттю усіх на світі Єпископатів, з якими я зустрічався у ритмі відвідин ad limina Apostolorum ("до порогів апостольських"****)? Як же не згадати стількох Братів християн - не католиків? А рабина Рима? І стількох інших представників позахристиянських релігій? А скількох представників світу культури, науки, політики, засобів масової інформації? 6. У міру наближення межі мого земного життя я повертаюся пам'яттю до його початку, до моїх Батьків, Брата і Сестри (котрої я не знав, бо вона померла до мого народження), до вадовицької парафії, де мене охрестили, до цього міста моєї юності, до ровесників, приятельок і приятелів із середньої школи, гімназії, університету, до часів окупації, коли я працював робітником, а потім до парафії в Нєґовіцах, і краківської св. Флоріана, до студентського душпастирства, до середовища... до багатьох середовищ... у Кракові, в Римі, до осіб, яких Господь мені особливо довірив - усім я прагну сказати одне: "Бог Вам віддячить!" In manus Tuas, Domine, commendo spiritum meum ("У руки Твої Господи, віддаю дух мій"). A.D. (Літа Господнього) 17.III.2000\nЗміст заповіту за повідомленням Радіо Ватикан, запис "Gazety Wyborczej", 07.04.05; неофіційний переклад Андрія Павлишина за участі Петра Гусака (переклад латинських фрагментів виділений у тексті курсивом).\nгасло Папи Івана Павла II\nу Католицькій Церкві молитовні чування і розмисли напередодні Великодня\nйдеться про особистого секретаря папи о. С. Дзівіша\nтак називають обов'язок європейських єпископів кожні п'ять років навідуватися до Рима


Представники Координаційної ради з телебачення і радіо Республіки Молдови ознайомилися з діяльністю українського медіа-регулятора - Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення\nПредставники Координаційної ради з телебачення і радіо Республіки Молдови ознайомилися з діяльністю українського медіа-регулятора\n16 – 17 березня в Україні з візитом перебуває делегація Координаційної ради з телебачення і радіо Республіки Молдови. Голова Діну Чокан і члени Координаційної ради Ніколає Дамаскін і Драгош Вікол зустрілися із головою Національної ради Юрієм Артеменком, першим заступником голови Ольгою Герасим’юк, заступником голови Уляною Фещук, відповідальним секретарем Олександром Ільяшенком і членами Національної ради Валентином Ковалем та Олегом Чернишем. Також у зустрічі взяв участь Посол Республіки Молдови в Україні Руслан Болбочан.\nОдним із ключових питань обговорення став захист інформаційного простору обох країн. Представники Координаційної ради з телебачення і радіо розповіли про власний досвід обмеження доступу на ринок російських пропагандистських медіа і дізналися про українську практику вирішення цього питання.\nКолеги із обох регуляторних органів розповіли про принципи їхнього призначення, повноваження, функції і завдання. Цікавилися процедурою ліцензування мовників і провайдерів, механізмами застосування санкцій, законодавчою базою, що регулює діяльність медіа-сектору.\nВідбувся обмін інформацією щодо квот на аудіовізуальні твори державними мовами, правил захисту неповнолітніх від шкідливого контенту, розбудови цифрової мережі мовлення, регулювання авторських і суміжних прав тощо.\nПерший заступник голови Національної ради Ольга Герасим’юк нагадала про те, що Україна і Молдова тісно співпрацюють на міжнародному рівні в рамках Європейської платформи регуляторних органів.\nСторони висловили впевненість у тому, що співробітництво між обома регуляторами медіа продовжиться.\nПредставники молдавської делегації 16 березня взяли участь у засіданні українського медіа-регулятора.\nЧлени молдавської делегації також зустрілися із головою Комітету Верховної Ради України з питань свободи слова та інформаційної політики Вікторією Сюмар і ознайомилися з роботою кіностудії «Film.UA».


Foundation Ivan Sirko/ФОНД СІРКА: ІСТОРИЧНА МІСІЯ ФОНДУ СІРКА ПО ЗБЕРЕЖЕННЮ КОЗАЦЬКИХ СВЯТИНЬ ВИКОНАНА\nІСТОРИЧНА МІСІЯ ФОНДУ СІРКА ПО ЗБЕРЕЖЕННЮ КОЗАЦЬКИХ СВЯТИНЬ ВИКОНАНА\nПІКЕТ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛ. ВЛАДИ НА ЗАХИСТ КОЗАЦЬКИХ СВЯТИНЬ\nСьогодні біля стін обласної влади козацького краю Січеславщини відбувся протестний пікет козацьких організацій, громадських організацій і просто нащадків козаків проти намагання окремих політиків передати козацькі святині Ікону Ставратека та ще декілька предметів релігійного культу козацькоїх доби, що належали січовій церкві Покрови Божої Матері Вселенського Патріархату до рук Московської церкви.\nВІДЕО ТИСНИ ТУТ\nЗменшена копія Ікони Ставратека\nСергій Іванченко зачитує зверненя пікету до обласної влади, з яким вийшли громадяни сьогодні.\nЗбір підписів під зверненням до влади.\nЗавершальне коло козацьке біля Сірка\nВідповідь Голови обласної ради Є.Г.Удода\nПРО ІСТОРІЮ ІКОНИ ТА СТАРОЖИТНОСТЕЙ КОЗАЦЬКИХ.\nАнфіса Букреєва Древню ікону Запорізького Війська Ставратеку, що нині Зберігається у Нікопольскькому державному музеї., вирішили передати в церкву московського патріархату. Вже є запит про це від народного депутата... Проти цього виступили українське козацтво. Сьогодні представники козацтва та духовенства українського провели мітинг протесту на площі біля обласної адміністрації Дніпропетровська. Вони просять місцеву владу лишити ікону в музеї .\nВиникає питання, для чого створювати міжконфесійні сварки, бо ж відомо, що Ставротека - суто укранська ікона, є душою українського народу, святинею козацтва запорізького... тож Московському Патріархату належити не може. !\n"Однією з найбільш визначних культових предметів Січової Святої Покрови Божої Матері була ікона-ставротека Війська Запорозького Низового, створена у 1747 р., що збереглася до нашого часу,- пише Історик Мирослав Жуковський,- переживши не одну війну та соціальні катаклізми.\nКипарисовий Хрест складено, з барельєфним різьбленням розміром 19 х 12 см. Частини хреста склеєно. На лицьовій стороні розп’яття Господнє із знаряддями катувань. На зворотній стороні зображення Богородиці з Божим немовлям у лівій руці, в медальйонах - свята: Благовіщення, Різдво Богородиці, Введення до Храму, Різдво Христове також із різьбленими написами:бірюзові і безбарвні стразові вставки. Всього у кожній накладці по променевому пучку: 48 бірюзових та 36 безбарвних прозорих вставок.\nМи знаємо, що подібні ікони, може навіть більші, існували, але, ніяких матеріальних слідів ніхто не виявив. Отож, на сьогодні ікона-ставротека є ГОЛОВНОЮ іконою українського і міжнародного козацтва світу!\nБільше того, як стверджують знаючі люди, ікона має чудотворну силу. Особливий вплив має на чоловіків, що приймають рішення. Крім здоров*я, дає внутрішню силу, впевненість, віру, успіх...\nІснують перекази, що в перші роки Радянської влади, коли ще були сильні козацькі звичаї у тих місцях, до ікони в музеї, постійно йшли молоді матері з маленькими синами. Приводили малечу і батьки.\nДізналися про неймовірну ікону і політики. Ходять чутки, що перед виборами, до Нікополя, здійснить секретний візит Обраний, з містичним Мечем. З іменем цієї людини пов*язують початок нового етапу розвитку України. Як не дивно, вцілілі козацькі святині і досі мають якийсь магічний вплив на розвиток України...\nВ принципі, відвідати Нікопольський музей може будь-який українець. В музеї будуть раді. Бояться лишень, аби до ікони не почалося паломництва...\nP.S.Хрест всередині ікони різьблений з того хреста що воздвигли Олена та Констянтин цар Візантійський у Константинополі, і вони ж зображені прєдстоящими зліва, справа зображений Микола Чудотворець на самому хресті зображена по центру Пресвята Богородиця з Ісусом Христом наруках.Зверху над хрестом зображений Бог отець. Лише в українській іконі він зображувався з трикутним німбом. що ще раз підкреслює неможливість передачі її до московської церкви. бо для неї ця ікона не є канонічною і належної поваги не отримає. Це єдина ікона у світі, що зроблена двосторонньою та однаковою з обох сторін саме лише для проведення освячень козацьких рад, що збирались колом. Козацька церква була зруйнована і ця ікона та ще 45 предметів були передані лише для зберігання. а не для вжитку , в іншу церкву. Пізніше НКВД змусило передати ці святині до Нікопольського музею. Зараз там залишилось всього 16 предметів з переданих козаками. інші або розграбовані, або зникли під час війни.\nОпубліковано КОЗАК ВОРОН о 12:52\nМітки: Ікона Ставратека


85. ПОДАТКОВІ САНКЦІЇ: Податкова санкція - міра відповідальності за вчинення податкового\nПодаткова санкція - міра відповідальності за вчинення податкового правопорушення. Податкові санкції встановлюються і застосовуються у вигляді грошових стягнень (штрафів). Податкові санкції застосовуються як відповідна міра, що відображає негативну реакцію держави на податкове правопорушення. При цьому податкова відповідальність завжди носить публічно-правовий характер, що зумовлено суспільно значимою, публічно-правовою природою податкових правовідносин. Спори з приводу невиконання податкових зобов'язань знаходяться в рамках публічного, а не цивільного права.\nСуми штрафних санкцій, що стягуються з осіб за порушення ними вимог податкового законодавства і які визначаються НК, виходять за рамки податкового боргу як такого. Цим вони відрізняються від недоїмок і податкової пені і по суті являють собою різновид публічно-правової відповідальності майнового характеру.\nПодаткові санкції носять майновий характер і застосовуються у вигляді штрафів. У сфері податкової відповідальності виправдане застосування всієї системи адміністративних стягнень. Застосування стягнень за податкові правопорушення має переслідувати цілі не компенсаційно-відновлювального (це завдання вирішує стягнення недоїмки і пені), а карально-виховного характеру.\nПоряд з майновими санкціями цілком припустимо за податкові правопорушення застосовувати весь спектр заходів адміністративно-правової відповідальності, включаючи стягнення особистого і організаційного характеру.\nПри наявності хоча б одного пом'якшує відповідальність обставини розмір штрафу підлягає зменшенню не менше, ніж у два рази. При наявності обставини, що обтяжує відповідальність, розмір штрафу збільшується на 100%.\nПри вчиненні однією особою двох і більше податкових правопорушень податкові санкції стягуються за кожне правопорушення окремо без поглинання менш суворої санкції більш суворою.\nСума штрафу, що стягується з платника податків, платника збору або податкового агента за податкове правопорушення, що призвело заборгованість з податку (збору), підлягає перерахуванню з рахунків відповідно платника податків, платника збору або податкового агента тільки після перерахування в повному обсязі цієї суми заборгованості та відповідних пенею в черговості, встановленої цивільним законодавством РФ.\nПодаткові органи можуть звернутися до суду з позовом про стягнення штрафів з організації та індивідуального підприємця в порядку і строки, які передбачені НК; з фізичної особи, яка не є індивідуальним підприємцем, в порядку і строки, які передбачені НК.\nПозовна заява про стягнення штрафу з організації або індивідуального підприємця у випадках, передбачених НК РФ, може бути подано податковим органом протягом шести місяців після закінчення терміну виконання вимоги про сплату штрафу. Пропущений з поважної причини термін подання зазначеного позовної заяви може бути відновлений судом.\nУ разі відмови в порушенні або припинення кримінальної справи, але за наявності податкового правопорушення термін подачі позовної заяви обчислюється з дня отримання податковим органом постанови про відмову в порушенні або про закриття кримінальної справи.\nІнформація, релевантна " 85. ПОДАТКОВІ САНКЦІЇ "


За свою зовнішність ми відповідаємо самі\nЗа свою зовнішність ми відповідаємо самі\nВівторок, 26 липня 2011, 18:19\tПоради та секрети краси\nЩе не так давно вважалося, що стан нашої зовнішності майже на дев’ять десятих залежить від спадковості, і тільки одна - результат наших власних заслуг.\nВ наш час вчені прийшли до висновку, що гени відповідають за нашу зовнішність лише на 30 – 50 відсотків, а основну роль у формуванні нашої зовнішності відіграють зовнішні фактори, такі як екологія, наші шкідливі і корисні звички, їжа, яку ми вживаємо. Іншими словами, наша зовнішність залежить від того, чим ми дихаємо, що п'ємо і що їмо, скільки часу віддаємо сну, як часто займаємося спортом. Свіже повітря, чиста вода, якісна їжа, сприятливе соціальне середовище - всі ці фактори сприяють гармонійному розвитку. Приміром, якщо діти погано харчуються, то виростають нижчими ніж це закладено в генах.\nВідомо також багато випадків, коли розділені близнюки, виросли в кардинально різних середовищах, в дорослому віці сильно відрізнялися один від одного, навіть хтось може виглядати набагато молодшим за свого яйцевого брата.\nТак, залежно від способу життя, ви можете виглядати старшими або молодшими свого астрономічного віку. Незважаючи на те, що гени лише почасти беруть участь у формуванні нашої зовнішності, не можна не враховувати і їх. Коли зароджується життя, між собою взаємодіють сильні(домінантні) і слабкі гени. Сильні гени, як правило і визначають надалі зовнішність дитини. Домінуючими ознаками бувають темні волосся, шкіра, очі. Приміром, якщо ви - блакитноока блондинка, а ваш чоловік - темноокий брюнет, то, скоріше за все, ваша дитина буде мати темне волосся й темні очі.\nКрім кольору волосся і кольору очей, домінантними можуть бути расові ознаки. Приміром , якщо жінка - біла, а чоловік - африканець, швидше за все волосся дитини буде кучерявим або сильно хвилястим.\nУ спадок по чоловічій лінії може передаватися швидке облисіння.\nЗ віком вплив генів на нашу зовнішність помітно слабшає, починається старіння. І на нашій зовнішності відбивається спосіб нашого життя. Всі недосипання, вся нестриманість стосовно їжі і алкогольних напоїв - все це відбивається на нашому лиці.\nНаша зовнішність - це те, що ми в себе вклали.


Раздел: Новини » Топ-Новини Дата публикации: 4-12-2015, 06:49\n3 грудня голова Васильківської районної державної адміністрації Одинець В.І. взяв участь в урочистостях з нагоди Дня Збройних Сил України та Всесвітнього Дня волонтера. Сучасні Збройні Сили України проходять випробувальний етап свого становлення в умовах ведення бойових дій. Військовослужбовці української армії вже не ті, якими були ще рік тому. Їх відрізняє високий бойовий дух та справжній військовий вишкіл. Багато з присутніх у залі, брали участь у бойових діях. За що їм доземний уклін.\nПриємно зазначити, що у районної державної адміністрації між командуванням та особовим складом військових частин склались партнерські стосунки, що реально було продемонстровано під час ліквідації пожежі цього року на нафтобазі БРСМ.\nВітаючи військових і волонтерів Одинець В.І. вручив грамоти, подяки та матеріальну допомогу.Сьогодні саме ці люди є яскравими сторінками новітньої історії нашої Батьківщини!


Чи можна йогурт мамі, що годує? Раціон харчування годуючої мами. Який йогурт найкорисніший? · Чому і як?\n⌛ 6 хвилини на читання · буде потрібно на 7119 букв\nГодуючим матерям необхідно ретельно підбирати страви для свого раціону. Тому в зв’язку з цим вони розглядають, які продукти перебувають під забороною. Багато жінок намагаються дотримуватися суворої дієти. Особливу користь організму надають кисломолочні продукти. Чи можна йогурт мамі, що годує? У статті піде мова про видах продукту, його користь і шкоду організму, особливості його вживання.\nЧому не слід пити молоко при ГВ\nПри розробці свого меню жінка повинна враховувати деякі нюанси. В добу в раціон годуючої мами має входити 300-400 мл кисломолочних продуктів, у тому числі цільного молока не більше 200 мл.\nТаке співвідношення має цілком зрозуміле обгрунтування. При грудному вигодовуванні лікарі рекомендують обмежити в раціоні жінки кількість молока. Це пояснюється тим, що білок продукту володіє невеликим молекулярною вагою. Це призводить до збільшення швидкості проникнення в грудне молоко. Якщо мама вживає продукт у великій кількості, то у малюка може виникнути підвищена чутливість, яка приведе до виникнення алергії. Якщо пити молоко в невеликій кількості, то рівень білків не зможе досягти критичного порога.\nБільш вірогідна поява алергії в разі, якщо малюкові в перші дні життя давали суміші. У цій ситуації, навіть якщо мама вип’є зовсім небагато молока, то виникнення алергічної реакції у нього забезпечено.\nВсе це стосується і топленого молока, адже воно володіє підвищеною жирністю. В день його можна пити без шкоди для здоров’я малюка не більше 1⁄2 склянки.\nЧи можна йогурт мамі, що годує? Виходячи з перерахованих вище аргументів, фахівці рекомендують жінкам зупинити свій вибір на цих кисломолочних продуктах. Адже вони мають масу корисних властивостей.\nПерш ніж зрозуміти, чи можна йогурт мамі, що годує, необхідно розібрати з класифікацією. Існує три види:\nНеароматизований продукт. До його складу входять молоко і закваска. Є натуральним продуктом і особливо корисний як для організму дитини, так і мами.\nАроматизований йогурт. Володіє ванільним і фруктовим смаком, може мати як натуральні екстракти і пюре, так і штучні ароматизатори.\nЗ шматочками фруктів і ягід. Володіє насиченим смаком, який йому надають шматочки цих продуктів. Компоненти повинні складати не більше 30% обсягу.\nКрім них, існує йогурт дитячий, діабетичний і грецький. Останній проводиться з овечого молока, він більш концентрований, ніж інші види, містить більше білка і менше цукру, ніж звичайний продукт.\nЧи можна йогурт при грудному вигодовуванні? Перш ніж відповісти на це питання, необхідно розібратися зі складом продукту.\nУ ньому містяться насичені жирні кислоти, моносахариди, дисахариди, органічні кислоти, вітаміни В, С, ретинол, мікро і макроелементи (фтор, кальцій, калій і ін.).\nПродукт володіє багатьма позитивними властивостями. Він позитивно впливає на організм:\n100 мл продукту містить 30% добової норми кальцію. При регулярному його вживанні зміцнюються кістки і зуби, що особливо важливо для жінок в період ГВ.\nЙод в продукті допомагає поліпшити роботу щитовидки і прискорює обмін речовин.\nВітаміни групи В покращують стан шкіри і діяльність всього організму.\nЩо входять до складу йогурту живі організми позитивно впливають на процес травлення. Йогурт нормалізує стілець, відновлює мікрофлору кишечника і покращує засвоєння корисних речовин з їжі. На організм малюка пробіотики вплинуть також позитивно, позбавивши його від кольок.\nВ 1 порції продукту міститься 40% добової норми фосфору.\nУ всіх видах йогурту присутній білок, який полегшує засвоєння жирів і вуглеводів. Крім іншого, він зміцнює імунітет і підвищує гемоглобін.\nЙогурт - продукт, який випускається в нашій країні порівняно недавно. На прилавках магазинів присутня величезна різноманітність варіантів.\nЗа яскравою етикеткою іноді ховаються не просто небажані, а іноді небезпечні для здоров’я немовляти компоненти, які виробники додають в йогурт. Іноді вони призводять до виникнення у малюка алергії, розлади травлення і інших проблем зі здоров’ям.\nЯкщо мама, яка годує вирішила придбати йогурт в магазині, то їй слід вибирати такий продукт:\nБез усяких добавок. Жінка сама при бажанні додасть в йогурт шматочки свіжих ягід або фруктів. У зимовий час це може бути джем або варення, також можна змішати з дитячим пюре.\nБез цукру і його замінників. Такий йогурт можна використовувати в якості заправки для салатів або у вигляді компонента молочного коктейлю.\nМамі, що годує найкраще віддати перевагу питного продукту в пляшці або пакеті. Густий йогурт в стаканчику містить більше загусників і емульгаторів.\nЖінкам необхідно звертати увагу на дату виготовлення і термін придатності продукту. Чим свіже йогурт, тим менше в ньому консервантів.\nГодуючим мамам слід звертати увагу на калорійність продукту. Чим вона вища, тим менше у нього поживних речовин.\nЩоб не завдати шкоди організму новонародженого, багато годують мами вибирають для себе дитячий йогурт. Адже продукт випускається з урахуванням якості, висунутого до продуктів для малюків.\nАспартам - одна з найбільш шкідливих добавок в складі будь-якого йогурту. Так продукту надається солодкість. Саме такі речовини особливо шкідливі в період ГВ.\nРаніше в статті ми розібралися, можна мамі, що годує йогурт. Щоб отримати по-справжньому корисний продукт, його можна приготувати самостійно.\nПриготування йогурту займає не дуже багато часу. Це можна зробити різними способами.\nМожна взяти звичайний кефір або проціджений через марлю кисле молоко, помістити їх в блендер і додати на свій розсуд:\nЯгідне пюре зі свіжих або заморожених фруктів;\nЗанадто багато інгредієнтів змішувати не рекомендується, максимум - 1-2.\nДля приготування такого напою необхідні такі компоненти:\n1 ч. Л. меду (якщо у малюка відсутній алергія).\nВсі компоненти збивають в блендері. В результаті виходить смачний і корисний напій.\nТретій рецепт полягає в приготуванні безпечного і поживного йогурту. Для цього знадобляться закваска і молоко. Ніяких складнощів в приготуванні напою не спостерігається.\nВ аптеці можна придбати сухі закваски, які містять різні види бактерій:\nЛактобактерії. Вони борються з кишковими інфекціями, запобігають запори і підходять людям, чий організм не переносить молочні продукти.\nБіфідобактерії. Перешкоджають розвитку авітамінозу, запобігають здуття живота і посилюють всмоктування корисних речовин.\nПропіоновокислі бактерії. Захищають організм від патогенної мікрофлори і застуди, а також зменшують негативний вплив антибіотиків.\nПроцес приготування домашнього йогурту з молока складається з наступних етапів:\nМолоко підігрівають до 90 градусів, а потім охолоджують до 45.\nВводять закваску, згідно з інструкцією.\nПродукт витримують протягом 8-12 годин.\nПотім йогурт рекомендується охолодити.\nВ результаті мама, яка годує може вживати смачний і корисний напій, не боячись негативної дії на організм малюка.\nЯк правильно вживати йогурт?\nПісля народження дитини (1 місяць) харчування годуючої мами можна урізноманітнити подібними напоями.\nЯк найкраще вживати йогурт:\nВ чистому вигляді. Для заправки овочевих або фруктових салатів.\nЗ добавками. Їх можна вживати між основними прийомами їжі.\nСпочатку в йогурт включають злаки. З додаванням ягід в йогурт справа йде серйозніше. Адже багато хто з них можуть викликати алергію у немовляти. Чорницю, ожину, малину, полуницю слід додавати в напій, коли дитині виповниться не менше 6 місяців. Починають з невеликої порції ягід, якщо малюк почуває себе нормально, то їх кількість збільшують.\nГодуючим матерям не слід купувати продукт, що містить консерванти, підсилювачі смаку, ароматизатори та ін. Ніякої користі ні організму жінки, ні дитини він не принесе. В результаті такої йогурт може привести до виникнення харчової алергії.\nТакож жінкам на ГВ забороняється вживати йогурти, що містять багато цукру. Це може викликати коліки і проблеми зі стільцем у грудничка.\nПри виборі йогурту звертають увагу на його термін придатності. Натуральні продукти зберігаються не більше тижня, а з шкідливими консервантами - від 7 днів і більше.\nЙогурт при ГВ - корисний і поживний продукт. Однак такими властивостями володіє тільки натуральний напій, приготований в домашніх умовах. При покупці йогурту в магазині годуючим мамам необхідно ретельно вивчати його склад і термін придатності.\nЗ'явився прищ під носом: причини, лікування\nРічка Волга: рослини і тварини річки, опис, екологія, охорона. Що роблять для охорони річки Волги?\nЧит-коди на вертоліт в 'ГТА 5': як запровадити і управляти транспортом?\nРада 1: Як робити рулет з лаваша з сьомгою\nРада 1: Як підключити інтернет мегафон\nЯк стати депутатом в Державній думі\nСирна запіканка 'Ніженка': рецепт приготування з фото


У Немирівському районі провели стрілецький день (ФОТО) | iVin новини\nДві сотні чоловіків вправлялися зі зброєю.\nУ Немирівському районі на Вінниччині проведені навчальні збори в рамках «Єдиного стрілецького дня». Участь у заході взяли бійці батальйону територіальної оборони району, інформує райдержадміністрація.\nУ будинку культури були організовані 7 навчальних місць та проведені заняття з тактичної, вогневої, інженерної, військово-медичної, розвідувальної підготовки, військової топографії та підготовки зі зв’язку. Крім військових комісарів, тренерами виступили учасники АТО (ООС), які мають реальний бойовий досвід.\nЗагалом у зборах взяли участь понад 200 військовозобов’язаних батальйону територіальної оборони і десятки місцевих жителів.\nНагадаємо, резервісти першої черги Вінниччини пройшли навчання.\nВійськовозобов’язані офіцери Вінниччини проходять вишкіл


Чому зростає попит на теплообмінники з боку індустрії ЦОД?\nЯкщо вірити прогнозам аналітичної компанії Global Industry Analysts Inc., оборот світового ринку теплообмінників усіх типів (включаючи рішення для ЦОД) досягне значних $ 24,3 млрд. вже до 2020 року. Зростання ринку буде обумовлений появою і впровадженням значного числа інноваційних технологій, що сприяють підвищенню енергоефективності теплообмінників.\nПри цьому ключовими гравцями даного ринку, на думку експертів Global Industry Analysts Inc., у середньостроковій перспективі будуть серед іншого такі вендори: Alfa Laval AB, Tranter, Barriquand Technologies Thermiques, Xylem, GEA Heat Exchangers Group, Hamon Group, Harsco Industrial Air-X-Changers, Hisaka Works, Sondex, SmartHeat, SPX Corporation, Balcke-Dürr GmbH, SPX Cooling Technologies і Vahterus Oy.\nТеплообмінники характеризуються досить широким діапазоном галузей застосування. Якщо розглядати індустрію ЦОД, вони використовуються серед іншого в системах опалення, вентиляції та кондиціонування повітря, а також в системах рекуперації тепла серверних ферм. Крім того, ці пристрої широко застосовуються в різних комерційних спорудах, на промислових підприємствах, виробничих об'єктах і електростанціях.\nПідвищення попиту на подібну продукцію на світовому ринку зумовлена серед іншого швидкою індустріалізацією в країнах на кшталт Китаю, Індії і Бразилії. Ці країни з року в рік збільшують обсяг інвестицій в інфраструктуру. У той же час попит на цю продукцію на більш зрілих ринках теплообмінників буде рости з-за необхідності заміни і оновлення вже встановлених пристроїв на більш технологічно досконалі та енергоефективні аналоги. Такий підхід у кінцевому підсумку дозволяє знизити загальні витрати на експлуатацію, підвищити довговічність і ефективність теплообмінників при одночасному зниженні рівня передчасних відмов.\nНа думку аналітиків компанії Global Industry Analysts Inc., особливий інтерес представляє поява і поширення теплообмінників нового покоління, чия внутрішня поверхня поцяткована мікро-каналами. Це дозволяє збільшити загальну площу поверхні тепловідведення та підвищити ефективність теплообмінників. Технологія має величезний потенціал і повинна отримати широке поширення в системах охолодження ЦОД, а також найрізноманітніших галузях промисловості, починаючи від автомобілебудування, закінчуючи переробною промисловістю.\nНеобхідність мінімізації енергоспоживання і вуглецевого сліду ЦОД при одночасному зниженні експлуатаційних витрат, швидше за все, прискорить впровадження енергоефективних продуктів з розглянутої категорії. Згідно з прогнозом експертів, зростання уваги індустрії ЦОД на адресу підвищення енергоефективності інфраструктури і акцент на боротьбу із забрудненням навколишнього середовища будуть сприяти ширшому впровадженню систем рекуперації тепла, що генерується серверами. До складу таких систем рекуперації тепла входять серед іншого і ефективні енергозберігаючі теплообмінники.\nУ своєму звіті Аналітики також підкреслюють, що особливий інтерес для виробників теплообмінників представляє європейський ринок. Все обумовлено тим, що в даний час це самий ємний регіональний ринок у світі. Тим не менш, ринок Азіатсько-Тихоокеанського регіону протягом розглянутого періоду, за прогнозами, перетвориться в самий швидкорослий. Сукупний середньорічний темп зростання у складних відсотках (CAGR) протягом найближчих п'яти років там буде становити 8,9 відсотка. Зростання попиту на теплообмінники в регіоні буде обумовлений широким переліком економічних факторів на кшталт зростання рівня доходів, швидкої урбанізації, індустріалізації, виробничої та промислової галузей, зростання чисельності населення середнього класу, сприятливої демографічної динаміки, а також націленістю чиновників на стимулювання розвитку інфраструктури.


Прекрасну половину медичної спільноти району привітали з Міжнародним жіночим днем – Житомирська РДА\nГоловна / Новини / Усі новини / Новини району / Прекрасну половину медичної спільноти району привітали з Міжнародним жіночим днем\n06 Березня 2019 ЦРЛ\n5 березня у актовій залі Центральної районної лікарні (с. Станишівка) відбулося урочисте зібрання для дружнього жіночого колективу медичних установ району – Комунального підприємства «Центральна районна лікарня», Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарнї допомоги» та Територіального стоматологічного об’єднання з нагоди відзначення Міжнародного жіного дня 8 березня.\nУрочисту частину заходу розпочав головний лікар ЦРЛ Тарас Собко, який подякував медичним працівникам за їх віддану, старанну, щоденну працю з порятунку людського життя та надання необхідної медичної допомоги хворим.\nВід імені керівництва Житомирського району з найкращими вітальними словами та щирими побажаннями до прекрасної половини медичної спільноти звернувся заступник голови районної адміністрації Микола Козарчук. Далі до привітання долучилися Заслужений лікар України, Почесний громадянин району, головний лікар ТСО Володимир Нижник та головний лікар КНП «ЦПМСД» Геннадій Горбенко.\nКращі з кращих цього дня були відзначені почесними грамотами, грамотами та подяками облдержадміністрації, райдержадміністрації та районної ради.\nСвятковий настрій жінкам на передодні свята дарував народний аматорський гурт «Джерела».


PRO-тренер Андрій Шевченко готовий почати кар'єру за кордоном - Новини футболу - Легендарний український футболіст отримав диплом тренера і тепер може очолити будь-який клуб або збірну | Футбол СЬОГОДНІ\nPRO-тренер Андрій Шевченко готовий почати кар'єру за кордоном\n20 березня 2015, 11:14\nЛегендарний український футболіст отримав диплом тренера і тепер може очолити будь-який клуб або збірну\nВчора в Центрі ліцензування ФФУ завершила навчання чергова група фахівців, яким були вручені дипломи та тренерські ліцензії міжнародного зразка PRO. Майже два роки слухачі курсів на чолі з володарем "Золотого м'яча" Андрієм Шевченком осягали премудрості тренерського ремесла. І ось нарешті прийшла пора захисту диплома та іспиту. За словами куратора групи Віктора Догадайла, Шева і його однокурсники хвилювалися, немов студенти, але впоралися з відповідями. Один з викладачів, екс-наставник "Динамо" і збірної України Йожеф Сабо, навіть пожартував з цього приводу: "Вони так впевнено і добре захищали свої дипломи, що я вже було подумав: ну не можуть же вони всі бути такими старанними, на іспиті точно хтось "завалиться". Але я помилився. Всі впоралися, показавши себе справжніми професіоналами".\nЯк ми вже повідомляли, крім Шевченка, на курсах проходили навчання діючі наставники "Карпат" (Йовічевич) і "Ворскли" (Сачко), тренер молодіжки "Дніпра" Михайленко. Також вболівальники зі стажем мають пам'ятати відомого в минулому форварда Велі Касумова з Азербайджану. До речі, це далеко не перший випадок, коли навчання в ФФУ проходять тренери з-за кордону.\nДиплом Шеви дійсний до кінця 2018 року. Потім його треба підтверджувати.\nОчікувалося, що вручати дипломи буде президент ФФУ Андрій Павелко (кум Шеви, якщо хто не в курсі), але його затримали справи. Чекали більше години, а дочекалися дзвінка: "Починайте без мене". Вручаючи диплом своєму колишньому підопічному, Шевченко, Сабо побажав йому досягти великих висот і на тренерському терені. Андрій у свою чергу сказав: "Колись Йожеф Йожефович дав мені шанс, запросивши з "Динамо-2" в першу команду. Символічно, що сьогодні він вручає мені диплом". Сабо дуже розчулили ці слова... А Павелко все-таки під'їхав привітати свого друга Шевченка та інших слухачів курсу – встиг, правда, тільки на невеликий святковий банкет.\nЩО ДАЛІ. Тепер, будучи володарем тренерського диплома, який дає право очолювати збірні і команди прем'єр-дивізіонів в будь-якій країні, 38-річний Шевченко може приступати до самостійної роботи. Хоча, за його визнанням, він не поспішає всістися на тренерську лавку: "Тренеру, як і футболістові, доводиться багато чого приносити в жертву. Наприклад, проводити багато часу у відриві від сім'ї. Мені це буде непросто, адже в мене росте маленька футбольна команда – чотири сини! Хочеться частіше бувати з ними, брати участь у їх вихованні. Тому мені потрібно все добре обдумати і зважити, перш ніж приймати рішення". Нагадаємо, сім'я Шеви живе в Лондоні, де їм цілком комфортно. Навряд чи вони захочуть переїжджати в Україну... Так що варіант, що Андрій почне кар'єру на батьківщині, малоймовірний. Ну хіба що в збірну країни покличуть – асистувати Фоменко, хоча в цьому питанні все вирішувати буде Михайло Іванович. Більш вірогідним здається варіант, що Шева почне тренувати в Англії. Наприклад, юнацьку команду "Челсі" або іншого клубу з Лондона. І до сім'ї ближче, і стартовий майданчик для молодого тренера відмінна. Охоче беруть на роботу колишніх зірок у "Мілані". Про першій команді мова навряд чи йде (ризик!), але молодь можуть довірити. "Я не бачу проблем в тому, щоб почати тренерську кар'єру за кордоном. Я володію італійською та англійською мовами, так що зможу порозумітися", – говорить Андрій.\nАндрій Шевченко тепер може бути головним тренером в будь-якому клубі світу (фото)\nтренер диплом Андрій Шевченко ФФУ


Багато дачники вирощують культуру на своїй ділянці. У статті піде мова про те, як виростити капусту брокколі: про сорти брокколі, вирощуванні насіння і розсади, коли і як садити рослини у відкритий грунти догляді за культурою.\nДаний овоч чимось нагадує кольорову капусту, тільки має зелений колір. Існує два основних види брокколі: звичайна і спаржева.\nЗвичайна капуста – це та, яка продається в магазинах. Її характерною ознакою є велика центральна головка на товстому стеблі. Кочан складається з суцвіть, які щільно прилягають одна до одної. Спаржева (її ще називають італійської) капуста характеризується наявністю великої кількості тонких стебел, на яких розміщуються невеликі качани.\nЯк проростити насіння брокколі\nГотувати насіння до посіву потрібно традиційним способом: замочувати в марлі. Для вирощування вибирайте самі великі зерна.\nГрунт можна придбати в магазині або приготувати самим. Для цього змішайте дернову грунт, пісок, перегній і золу.\nДо слова, зола є хорошим добрива для даного виду культури.\nПереконайтеся в тому, щоб земля була пухкою і з легкістю пропускала воду. Коли вода буде застоюватися, рослина ризикує захворіти чорною ніжкою. Земля повинна бути однаковою як для розсади, так і в місці висадки овочі.\nРослина важко переносить сонце, тому намагайтеся розміщувати його в півтіні. Ідеальною для брокколі є прохолодна погода. З грунтів чудово підійдуть нейтральні або лужні. Культура не буде рости на кислому ґрунті. В цьому випадку в землю потрібно внести вапно або крейда, щоб її розкислювати.\nНайчастіше брокколі вирощують за допомогою розсади, хоча цей овоч вважається скоростиглим. Насіння для розсади висаджують в першій половині квітня, а на початку травня можна висаджувати рослину на ділянці. Росток придатний до висаджування вже через місяць після посадки насіння. Брокколі можна вирощувати і на підвіконні. Це хороша можливість для тих, хто не має своєї дачної ділянки або грядки.\nЯкщо все-таки місце для посадки є, а на балконі, навпаки, не вистачає площі, насіння можна висадити прямо в городі. Час для посадки той же – початок квітня. Однак слід подбати про покривним матеріалом. Добре підійде плівка. Овоч від заморозків не страждає і на вулиці росте швидко. Капуста витримує навіть мінусові температури (до мінус семи).\nТакий спосіб вирощування розсади у відкритому грунті краще, ніж на балконі. Справа в тому, що земля загартовує молоду рослину. Згодом капуста буде стійкіші до хвороб і шкідників.\nПаростки бажано вирощувати під плівкою аж до моменту пересадки. Так сходи можна захистити від небезпечного комахи – хрестоцвіті блішки.\nБрокколі можна сіяти без розсади: відразу розміщувати насіння в грунт. Однак такий спосіб передбачає посадку рослини в травні або на початку червня. Вам потрібно заздалегідь підготувати лунки, які повинні знаходитися один від одного на відстані п’ятдесяти сантиметрів. Далі в кожну лунку потрібно покласти відразу кілька насіння. Потім місце висадки ретельно поливається водою.\nКоли з’явилися сходи, відсортуйте їх. Залиште найміцніші і високі. Якщо все зробити правильно, брокколі дасть плоди в кінці серпня, початку липня. Слід зазначити, що до моменту появи перших паростків, хрестоцвіті блішки стає безпечною. Тому капуста може виростати без небезпеки з боку цієї комахи – шкідника.\nВирощування брокколі у відкритому грунті вимагає дотримання декількох правил. Як ми відзначили раніше, пророщені сходи розміщуються в землю в травні. Там капуста буде перебувати до моменту збору врожаю. Тому уважно поставтеся до вибору місця для висадки.\nРозсада вважається готової до розміщення у відкритому грунті, якщо досягла у висоту понад двадцять сантиметрів і має як мінімум чотири листочка на стеблі. Варто звернути увагу і на кореневу систему капусти. Вона повинна бути добре розгалуженою. Саме цей паросток швидко приживеться і дасть плоди.\nПоговоримо про полив\nБрокколі дуже любить воду, тому при висадці можна не шкодувати воду. У період зростання багато рідини капусті не потрібно. Досить буде мінімального поливу. Як тільки почне формуватися головка, збільште кількість води. Тоді хороший урожай Вам забезпечений.\nЗемля повинна бути теж підготовлена ??перед посадкою брокколі. Коли Ви цього не зробили, доведеться удобрювати землю по ходу справи. Просто насипте в лунки трохи золи і перегною. Пам’ятайте, що сходи не садять глибоко в землю. Місцем для орієнтування можуть служити листочки. Вони повинні бути над грунтом.\nПісля того, як Ви висадіть рослина і поллється його, рекомендується вкрити землю навколо паростка. Цим Ви позбавите себе від зайвих проблем. Мульча допомагає утримувати вологу в ґрунті, а також зберігає тепло навколо брокколі. Овоч погано переносить посуху. Найоптимальнішою температурою для капусти є близько плюс двадцяти градусів. Також дана процедура сприяє уповільненню зростання бур’янових рослин.\nСамим небезпечним захворюванням для брокколі, як і для інших представників сімейства хрестоцвітних, є чорна ніжка (або кила). Грибок здатний вбити як доросла рослина, так і паросток.\nНе саджайте занадто близько рослини, тому що всього лише один заражений овоч може погубити весь урожай. Дотримуйтесь сівозміну. Ідеальними попередниками для брокколі є бобові, помідор, цибуля, картопля.\nДля цього овоча шкідником є ??слимак. Рятувати врожай потрібно за допомогою яєчної шкаралупи. Просто розкришите шкаралупу і посипте їй близько сходів. Для слимаків це свого роду скло. Ще один шкідник брокколі – це гусінь. Дієвий засіб від черв’яка – чорнобривці. Садіть квіти поруч з брокколі. Якщо все-таки шкідники продовжують окупувати овоч, збирайте їх руками в відро. Це єдиний спосіб уберегти рослину від слимаків і гусениць.\nТакож велику загрозу для капусти представляють хрестоцвіті блішки. У зоні ризику знаходяться саме сходи. Багато овочівники рекомендують використовувати золу, тютюн або перець проти блішок. Однак в посуху ці препарати не нададуть належної дії. Тому найкраще накрити паростки плівкою.\nНа другий місяць після висадки розсади в грунт, рослина почне утворювати качани. Головка виростає за три дні. Збирати плоди потрібно відразу. Головка швидко перетворюється в жовті квіти, що говорить про те, що вона перезріла.\nУ брокколі є дивовижна здатність: якщо зрізати головку, рослина все одно продовжує зростати і утворювати плоди. Тому не видаляйте ствол з кореневою системою завчасно. Бо через кілька тижнів Ви помітите нові головки. Правда, що утворилися суцвіття будуть меншими за розмірами, ніж первісне, але на смакові якості це ніяк не впливає.\nПлоди брокколі зберігаються недовго – близько десяти днів і то, коли в холодильнику. Однак Ви завжди можете заморозити овоч і вживати його протягом усього року.\nЧим корисна брокколі\nДієтологи всього світу радять включати в свій раціон цю капусту. Також вона корисна для людей із захворюваннями серця, судин. В овочі міститься велика кількість білка і зовсім небагато клітковини. Рослина багата на вітаміни РР, С, В1, Е, каротин. Не забувайте і про великий зміст корисних речовин, таких як: йод, калій, мідь, кальцій, фосфору.\nЧасто лікарі прописують брокколі людям, які перенесли серйозні захворювання.\nЯк боротися з бур’янами на городі, кращі методи\nЩо краще, колодязь або свердловина для води: плюси і мінуси колодязів і свердловин для дачі і будинки


Клуб Зінченка не відправлятиме свій штат у відпустку через коронавірус - Коронавірус у футболі\nКлуб Зінченка не відправлятиме свій штат у відпустку через коронавірус\n«Ман Сіті» повідомив, що не братиме приклад з «Ліверпуля» і «Тоттенхема»\nВи ж мене знаєте! Стало відомо, що Степаненко сказав Михайличенко\nАнглійський «Манчестер Сіті» повідомив, що клуб не буде наслідувати приклад «Ліверпуля» і «Тоттенхема», які відправляють персонал у відпустку під час пандемії коронавірусу.\nУ «Ман Сіті», за який виступає українець Олександр Зінченко, запевнили своїх співробітників, що вони не зіткнуться з такими заходами. Рішення буде затверджено радою директорів.\nПредставник клубу розповів: «Ми можемо підтвердити, що після рішення Правління, прийнятого минулого тижня, «Манчестер Сіті» не використовуватиме схему збереження робочих місць через коронавірус, фінансовану урядом.\nМи, як і раніше, повні рішучості захищати наших людей, їх робочі місця і наш бізнес, в той же час роблячи все можливе, щоб підтримати наше суспільство в цей найскладніший час для всіх».\nРаніше «Ліверпуль» зазнав критики з боку колишніх гравців і вболівальників після того, як оголосив про те, що клуб піде на скорочення витрат, особливо після оприлюднення суми прибутку в 42 млн фунтів стерлінгів в своїх останніх фінансових результатах.\nДжерело — Evening Standard\n17:53\tМарлос відкрив рахунок дев'ятому десятку голів в українській кар'єрі - Футбол 7\n17:43\tВи ж мене знаєте! Стало відомо, що Степаненко сказав Михайличенко - Футбол 1 444\n17:39\tВіктор ЛЕОНЕНКО: «Пенальті? Банада падав занадто яскраво» - Футбол 62\n17:29\tПрофутбол виходитиме на телеканалі УНІАН - Футбол 4 801\n17:25\tГеоргій ЦІТАІШВІЛІ: «Дякую за підтримку» - Футбол 385\n17:19\tМінус 6 очок. Лідер в Австрії оштрафований за порушення медпротоколу - Футбол 1 294\n17:11\tЛуїш КАШТРУ: «Здобули перемогу над принциповим суперником» - Футбол 213\n17:00\t5 суперників, з якими Усику варто зустрітися після карантину - Бокс 2 1158\n16:59\tНаші українські арбітри – [смайл]! Денис Попов розчарований суддівством - Футбол 9 1236\n16:57\tГеоргій БУЩАН: «Упевнений, ми ще додамо» - Футбол 2 397\n16:38\tЧитайте свіжі новини спорту від Sport.ua в Telegram! - Футбол 6573\n16:27\tЩе одна відмова. Костюк без боротьби вийшла в фінал в Ірпені - Теніс 561\n16:23\tЛа Ліга повертається. Став відомий графік найближчих турів у Іспанії - Футбол 770\n16:07\tУ бразильському клубі відразу 16 людей заражені коронавірусом - Футбол 1 324\n15:56\tРосійський блогер, побитий Можаровим, виявився сином геніального шахрая - MMA 2 1790\n15:52\tФорвард Кириленко покинув Карпати - Футбол 2 979\n15:40\tНова Формула-1: ліміт на витрати, мотори та конкуренція - Авто/мото 299\n15:39\tТреба поважати свої рішення. Миколаїв не хоче догравати сезон у Першій лізі - Футбол 738\n15:20\tЦуренко знялася. Закарлюк - перший фіналіст турніру в Ірпені - Теніс 594\n15:17\tАндрій ПАВЕЛКО: «Наша наступна мета – матчі з уболівальниками на стадіонах» - Футбол 429\n16:55\tШахтар – Динамо – 3:1. Текстова трансляція матчу - Футбол 346 74817\n12:56\tНе впадіть зі стільця. Григорій Суркіс подав електронну декларацію - Футбол 32 67268\n12:20\tДжошуа розповів, що завадило Кличку стати найвідомішим бійцем у світі - Бокс 11 63524\n20:51\tВІДЕО. Великий скандал. Монзуль позбавила Динамо голу після перегляду VAR - Футбол 232 54469\n19:28\tШахтар – Динамо – 3:1. Відео голів та огляд матчу - Футбол 7 37786\n15:00\tДе дивитися онлайн матч чемпіонату України Шахтар – Динамо - Футбол 9 26426\n19:14\tОлексій МИХАЙЛИЧЕНКО: «Ми не заслуговували на такий результат» - Футбол 45 23664\n16:02\tШахтар - Динамо. Стали відомі стартові склади команд - Футбол 18 21758\n18:57\tПосткарантинне Ель-Класіко. Шахтар на НСК Олімпійський обіграв Динамо - Футбол 328 21206\n09:30\tШахтар – Динамо. Прогноз і анонс на матч чемпіонату України - Футбол 180 17727


Нам дико потрібна революція медіа - L’officiel\nНам дико потрібна революція медіа\nЯкщо йдеш на інтерв’ю з Оксаною Забужко, то потрібно бути готовою перечитати перед тим як мінімум одну енциклопедію. Але і цього може виявитися замало, адже пані Оксана на стільки самобутній і унікальний співрозмовник, яких ще потрібно пошукати. Крім цього, у неї гіпернасичений графік, вписатися в який інколи буває майже нереально. Мені справді дуже пощастило. Ми\nЯкщо йдеш на інтерв’ю з Оксаною Забужко, то потрібно бути готовою перечитати перед тим як мінімум одну енциклопедію. Але і цього може виявитися замало, адже пані Оксана на стільки самобутній і унікальний співрозмовник, яких ще потрібно пошукати. Крім цього, у неї гіпернасичений графік, вписатися в який інколи буває майже нереально. Мені справді дуже пощастило.\nМи зустрілися в суботу на Книжковому Арсеналі, який проходив у Києві з 22 по 26 квітня. Близько п’ятиста заходів, насичена програма і безліч зіркових гостей та книг. Погода стояла сонячна і прекрасна, отже ми знайшли вільний столик надворі і почали говорити.\nПані Оксано, ми сьогодні з Вами будемо говорити про богему та еліти в культурі. Як ви ставитеся до такого типу стосунків у літературному середовищі, які були колись у Гертруди Стайн та Ернеста Хемінгуея – едітор / автор?\nОксана: Ви врахуйте одну штуку – весь цей літературний міф має для вас шарм насамперед тому, що він спопуляризований, змедіалізований і перейшов у масову культуру. Скажеш, наприклад, Блумзбері – і всі знають що таке Блумзбері, а коли говориш про Плеяду, то ніхто не скаже, що таке Плеяда. Тому давайте забудемо про Гертруду Стайн, бо всередині тієї спільноти були дуже непрості стосунки і те, що про неї писав Хемінгуей… Я би особисто про жодну людину, з якою я була в товариських стосунках, не написала би так, як це зробив він. Навіть після смерті цієї людини. Це не є зразок людських стосунків. Якщо ви хочете спитати, скажімо, про потребу літературних салонів і взагалі того, що називається малими артистичними групами, то, безумовно, вони є в кожній культурі і кожна культура ними жива і ними тримається. Далеко не кожна така група творить свою легенду і свій міф, бо на це також треба спеціальних зусиль. У нашій сучасній літературі це зробили Бу-Ба-Бу (поетичне угрупування письменників Юрія Андруховича, Олександра Ірванця та Віктора Неборака – прим. авт.). Але вони настільки довго займалися творенням власної легенди і власного міфу, що за тим забули писати. Тому в таких випадках хтось має займатися тиражуванням міфу, а всередині цієї Касталії люди мають займатися тим, у чому полягає їхнє безпосереднє призначення – виробництвом текстів. І текстів не для реклами. Люди мають писати. Особливо ті, які об’єднані в творчі спільноти. Тому ще це люди однієї групи крові, так би мовити, адже вони навзаєм під заряджають одне одного. Звичайно завжди відбувається зчеплення цих електронів докупи, але медіалізацією і створенням усіх оцих міфів і легенд має займатися окрема людина – також якийсь член групи, який творитиме довкола того культ. Щоби ми знали не лише Гертруду Стайн та її салон, зрештою.\nА якщо взяти, наприклад, епоху «Розстріляного Відродження» і протиставити їй сучасний культурний контекст? Ви вже назвали Бу-Ба-Бу як приклад, але який між цими двома епохами зв’язок? Чи вважаєте Ви, що наша так звана сучукрліт є прямим продовженням тієї перерваної традиції?\nОксана: Вони всі між собою «тусувалися» і мали надзвичайно бурхливе і цікаве літературне життя, яке зводилося не тільки до суми текстів – за цими людьми просто цікаво стежити: за їхніми долями, біографіями, стосунками… І не тільки їх самих читати, а й про них, там купа безцінного матеріалу ще чекає на біографів і белетристів… Але насправді Ви поставили дуже складне питання. Наскільки взагалі «розстріляна» традиція, — коли всіх живих учасників «зачищають», — підлягає реанімації? Адже, якщо говорити серйозно, – що у нас відбувалося за ці останні сто років? Ми весь час крутимося в тому самому заклятому колі – «ста років української самотності», які щойно тепер, із цією війною, добігають кінця. Коли дивитись на дистанції століття, видно, як весь час повторюються ті самі моделі і ті самі парадигми. І головна з них, яку маємо усвідомлювати, полягає у тому, що тоді, на початку тридцятих, відбулася якраз повна зачистка українських еліт. Перш за все політичних – самогубство Скрипника означило весь цей «падьож» «червоної України», коли – лавиною полетіла вся тодішня націонал-комуністична верхівка, вся та управлінська еліта, яка уявляла цей УРСР – або УСРР, як вони тоді говорили, — нібито незалежною державою, а весь Радянський Союз – міждержавним утворенням за зразком нинішнього Європейського Союзу, в якому всі «республіки» незалежні. От всю її тоді зачистили і зачистили також культурні еліти, які нас цікавлять. Звідти й походить наступна, вже в шістдесяті зроблена, спроба України здобутись на свою автохтонну інтелігенцію. Не ту, яку пришлють чи визначать з Москви – не «корнійчуків», поставлених зверху на роль «кукол», які мають зображати фейкову колоніальну культуру, в якій на позір нібито все гаразд і все процвітає, — а свою справжню, органічно вирослу еліту на місці розстріляної. В цьому й був головний смисл нашого руху шістдесятників. І з цього погляду вони теж абсолютно у нас не досліджені. Все, що пишеться про шістдесятників, що нам про них викладають, досі робиться за зразком, який був введений у підручники ще за СРСР, у кінці вісімдесятих, за вказівкою «ЦК КПСС и товарища Александра Яковлева» як буцімто «спільний для всіх радянських республік», і з того часу не ревізувався. Як були в ньому українські шістдесятники змодельовані за російським зразком як ніби така собі інтеліґентська субкультура що в Україні, що і в Росії, — так і досі в Вікіпедію люди переписують. Але ж нічого подібного не було! Зовсім інші були цілі й завдання в українського шістдесятницького руху, зовсім інший історичний бекґраунд, це навіть за соціальним походженням тих людей видно, — не були це, як у Москві й Ленінграді, діти партійних еліт, потерпілих у 1937-му, ні за якими «ленінськими нормами» й «комиссарами в пыльных шлемах» вони не ностальгували, вони – діти великої, 30-літньої Української Катастрофи, які, тільки-но підрісши, замахнулись були на відновлення того українського модернізаційного культурного проекту, що був перерваний Сталіним… І їх так само, в принципі, завалили – ось цю спробу мати свої еліти, свою інтелігенцію. Так само, завважте, як сьогодні Москва завалює кримських татар, за тією самою терористичною схемою. Тобто провідників, лідерів – тих, котрі можуть стати очільниками покоління, — виарештували. Кілька десятків – і досить, щоб обезголовити рух. Когось посадили, когось просто вбили, як Аллу Горську сокирою по голові. Ще сотні й тисячі активних тихо звільнили з роботи, позбавили вчених ступенів, заборонили друкуватися, загнали під плінтус, повиганяли з університетів і таке інше, щоб не було ось цього самого самовідновлення. Решта ж, залякана й пасивна більшість, уже просто сиділа тихо, як миші під мітлою, і покірно ходила на роботу, хто пристосувався, хто не пристосувався, але факт лишається фактом, що у нас і досі не відбулося реставрації українських еліт. У нас їх, «не санкціонованих Москвою», досі так і немає – не наросло.\nЯкщо молоде покоління зможе вловити ось цю нитку того, що відбувалося до нього і буде її тримати, то є шанс, що їхні діти – ще не вони, а тільки аж четверте покоління неперервної традиції, — дасть нарешті повноцінну нову якість культури. «Розстріляне Відродження» ж виникло не від того, що Коля, Вася, Петя та інші якось зібралися й вирішили створити Бу-Ба-Бу зразка двадцятих років – зовсім ні. Воно виникло від того, що Коля, Вася і Петя мали за собою ще три покоління неперервної тяглості української еліти. У колоніальних умовах! Кирило-Мефодіївці, громадівці, покоління Лесі Українки, яка була «хрещеною мамою» Максима Рильського і фактично «мамою» неокласиків, — і, четвертим поколінням, уже той самий Хвильовий, який всьому вчився у Зерова… Він приходив аж ніяк не на пусте місце! І Тичина, який ходив на «суботи» до Коцюбинського, та що там – кожен із двадцятих, кого не візьми, мав серед попередників живих учителів…. Ось це й є тяглість традиції, без якої нема культури. Самого бажання, самого власного імпульсу – ану давайте відродимо! – ні, не досить. Знаєте, є такий анекдот про освіту:\n— Освічена людина та, котра має за собою три університети.\n— А у мене є три університетські дипломи!\n— Ні, треба, щоб університетські дипломи мали ваш батько, дід і прадід.\nТому насправді культурні еліти дуже легко знищуються. Людей розстріляти дуже легко. Як казав Сталін, «нет человека – нет проблемы». Всіх зібрали докупи – і все. Поляків так свого часу одним махом позбавили в Катині військової еліти, і вони теж досі мають з цим проблеми. Випалити, знищити можна в дуже короткий термін, — а потім століття бере відновити до того стану, коли воно справді набуде окремої якості… Адже що таке насправді «Розстріляне Відродження»? Це не просто пацани і тьолки, які класно писали, малювали і так далі. Це була справді абсолютно нова якість української культури як європейської і це дійсно була натоді дуже авангардова культура, за всіма світовими стандартами. Порівняйте хоч би розписи «бойчукістів», які вони робили у Київській опері у 1919-20 рр., і які були знищені, з тим, як Шагал розписав Паризьку оперу – у шістдесяті роки. На п’ятдесят років українці йшли «впереди планеты всей» – ось ці муралі, ось ця «квазінаївна» стилістика в імперській еклектичній архітектурі… Я – не говорю зараз про традиційні порівняння «бойчукістів» із сучасниками – Ріверою і Сікейросом, тільки про одне, абсолютно геніальне новаторське рішення з модернізації «старого» театрального інтер’єру, — ніхто тоді в світі ще такого не робив! Чимало з того, що в нас тоді починалося, йшло попереду європейських трендів, які тільки-тільки починали формуватися. Сьогодні всі дивляться на розписи Шагала в Паризькій опері і говорять про те, як це авангардово. У нас цей авангард був у 1920-х і його знищили. І от ці речі треба пам’ятати. Що «горішній поверх» у нашій культурі як завалили три покоління тому, так він і досі не може вирости. І поки що всі наші найпомітніші культурні зусилля – це, з точки зору майбутнього історика культури, намагання його якось відбудувати. Кожен тягне свій камінчик або каменюку, хтось мастить, хто спотикається, хтось підносить фарбу… Стихійно, звичайно, бо «організовано» такі речі не робляться, але просто інстинкт відродження культури спонукає саме до цього.\nЯкщо ми вже згадали про шістдесятників, то не можу не запитати Вас про книжку «Мистецтво українських шістдесятників», яка вийшла у видавництві Дани Павличко «Основи».\nОксана: На жаль, я її ще не бачила, але я знаю, що така книжка вийшла і, звичайно ж, я її придбаю. І прекрасно, що такі речі робляться. Це теж складова культури – збирати, меморіалізувати, представляти… Я ж недарма вже десять чи п’ятнадцять років кричу на всі сторони, де тільки маю доступ до мікрофона, що українці не знають своєї спадщини, не знають, чим вони володіють. Ми не володіємо навіть репертуаром цитат з того самого «Розстріляного Відродження» на рівні, коли є кому підхопити цитату. Два дні тому була презентація проекту «Ростріляне Відродження». Він ще сирий, але в принципі ідея добра. Я там згадувала посиденьки, які відбувалися кілька років тому. У компанії із старшого покоління були представники загально-ліберальної київської дисидентури, ми вийшли в глуху оболонську ніч і я процитувала:\nВіє вітер туманом вгорі…\nДе-не-де миготять ліхтарі…\nВсі засміялися, а господар запитує: «А откуда это»? А це Плужник. «Ой, надо будет почитать». Ненормальна ця ситуація, розумієте, коли люди, навіть освічені, не володіють цим питомим репертуаром цитат зі своєї культури, який має бути маст-хевом для кожного. Такі наші сучасні реалії, коли спеціально треба видавати альбом і займатися його рекламою, пропагандою і так далі, бо частина тих робіт теж нищилася – і тієї самої Алли Горської, й інших… Тоді ти просто мусиш, належачи до такої травмованої, «пошкодженої» культури, приділяти частину свого життєвого часу і творчої уваги «добудові» цих стін, які стоять за тобою, тому що це теж твій «життєвий простір», необхідний для власної творчості. А от Джуліан Барнс такого робити не мусить. За нього все це зроблено. У нього вже є упорядкований прекрасний дім, в який ніколи, практично від ХІІ століття не ступала нога жодного загарбника і руйнівника. Він може спокійно зосередитися на тому, що він і тільки він має сказати людству. А я маю це робити ще й «за того парня». Я маю видавати своє листування з Шевельовим і повертати його Харкову, писати монографію про Лесю Українку, котра не тільки про Лесю Українку, а якраз про всі ці чотири покоління нашого обірваного «модерного проекту», «Notre Dame d’Ukraine», про досі «непрочитану» Катерину Білокур і практично забуту Надію Суровцову (зараз поляки, після мого «Українського палімпсеста», інсценізували у Варшаві її спогади), і тому подібні речі. Коротше кажучи, це накладає купу додаткових зобов’язань. Я не кажу, що нарікаю, – це страшенно потрібна робота, і хтось її має робити. Але незле було б, щоб її робилося більше.\nЯкщо ми згадали Лесю Українку, давайте поговоримо ще й про Тараса Шевченка, якому на видання тиражу «Кобзаря» 1860 року дав гроші поміщик і меценат Платон Симиренко. Він сказав, що Шевченко може їх не повертати. Це було таке спонсорство. А як зараз бути сучасним письменникам? Їм потрібен спонсор, щоби видати книжку чи сучасні письменники можуть в силу певних матеріальних здобутків взяти і видати книгу за свій кошт? Дуже хочеться поговорити також і про цей феномен спонсорства, адже ви завжди говорите, що письменник має мати хорошого едітора, але, власне, чи обов’язково йому мати ще й власного спонсора, щоби бути успішним?\nОксана: Як вам сказати. Звичайно, що письменник має бути матеріально незалежним, здобути собі цю матеріальну свободу, щоби писати те, що хочеш, а не заробляти десь там колонкарем, новинарем і оглядачем, як свого часу Іван Франко репортажами із сільсько-господарських виставок іперекладами. Звичайно, що це завжди проблема. І вона завжди була проблемою для української літератури. Я все чекаю, коли хтось із молодшого покоління закасає рукави і розбереться з економікою української культури колоніального періоду. Цим колись переймалася Соля Павличко, вона з цією ідеєю носилася – хотіла написати книжку «Українські письменники і гроші». Тому що спонсором для української літератури був не тільки Платон Симиренко. Я трошки про це в тій самій «Notre Dame d’Ukraine» згадувала. Все, що в нашій бездержавній культурі робилося, а робилася просто неймовірна кількість речей – робилося на доброчинний кошт. Симиренко, завважте, обурився, коли Шевченко написав на цьому виданні, що воно вийшло за кошт Платона Симиренка. Тоді це не було прийнятно – ще живою була традиція старої шляхти, коли доброчинством не хваляться. То вже потім прийшла буржуазія, і процс було поставлено на потік, на конвеєр, — коли в усьому світі зараз існують закони про меценатство, яке звільняється від оподаткування, спонсорують культуру тому, що це вигідно, і так далі. А за всім, що було зроблено в українській культурі колоніального періоду стоять конкретні люди, які тихо й негласно жертвували свої кошти, інколи розорялися, як Михайло Старицький чи та ж Леся Українка, яка теж за свій кошт субсидувала багато чого, не признаючись, що це вона «субсидіатор», поки справді не лишилася сама уже в останній рік свого життя без копійки і без тієї спадщини, яку її дуже маєтний батько залишив їй на лікування і на прожиття.\nВона чи не перша, до речі, заговорила про те, що письменник повинен заробляти на хліб своєю літературною діяльністю, яка має бути оплачена.\nОксана: Так, абсолютно. Ви піднімаєте дуже важливе питання. Ми про це не говоримо, ми не говоримо про економіку культури. У нас в Україні, правда, є своя специфіка, адже у нас взагалі немає прозорості оподаткування. Тобто ми не знаємо, на що ідуть наші податки – уряд перед нами про це не звітує. У кожній європейській країні постійно публікуються щоквартальні звіти на різних рівнях, починаючи з містечкового. Таким чином громадяни бачать, на що витрачаються їхні кошти – тут прокладено дорогу, тут збудовано готель, тут одне, тут друге. У мене з цього приводу є улюблена історія. Є у Швейцарії високогірне містечко, Льойкербад, в якому мер занадто сильно розігнався і вирішив зробити його суперкурортом. Ти приїздиш туди – і так все гарно, хоча насправді це село. А на кожному розі – п’ятизірковий готель. Ой, захоплюєшся, як гарно, як чудово, як багато у вас готелів. А тобі місцеві кажуть –а в нас мер за це в тюрмі сидить. Чому? За перевитрату коштів. А він же ж хотів як краще, він не собі до кишені їх забирав. Він розбудував село до стану першокласного курортного міста, і туди справді приїздять туристи з усього світу, але закон є закон. Він перевитратив кошти з бюджету – будьте ласкаві, до в’язниці. От поки у нас цього не буде, поки не буде ясно видно всім і кожному, як рухаються доходи в державі, доти про економіку культури та економіку літератури в тому числі говорити буде дуже складно. Нам потрібен закон про меценатство. Нам потрібні закони для оподаткування, щоб економіка нормально могла функціонувати, в тому числі й книговидавнича галузь. Бо, наприклад, те, що сьогодні роблю для видавництва «Комора», — це теж, так би мовити, таке своєрідне культурне волонтерство. абсолютно безкоштовне, за рахунок власного часу, і в нормально працюючій економіці автору мого класу за таку працю належиться дуже солідний гонорар. Але я це роблю на засадах «інтелектуального спонсорства», бо це речі, котрі працюють на майбутнє, така собі інвестиція в це майбутнє. І я вважаю це нормальним, природнім, якраз в дусі традицій української колоніальної культури, і нема на те ради. Поки у нас не буде цивілізованого законодавства про оподаткування і, відповідно, цивілізованого меценатства, то все буде й далі робитися в режимі індивідуального ентузіазму як за часів Старицького, Лисенка і всієї цієї генерації, котрі справді своїми грішми всю тодішню українську культуру тримали. І таких людей було багато. Треба прибивати меморіальні таблиці на кшталт «Зроблено коштом такого-то». Коштом якогось, розумієте, священика Гарварда, який насправді, тільки тим і ввійшов в історію, що гроші дав. І ось ім’ям його названо всесвітньовідомий університет. А про те, що Могилянку зафундувала Гальшка Гулевичівна тільки випускники Могилянки, либонь, і знають. А вона ж – наш український Джон Гарвард. Її портрет мав би бути на українських грошах. Звідти почалася українська університетська освіта. І якби не вона і ці її донації, то де б ми були? І таких людей треба пам’ятати.\nРаз ми вже торкнулися такої теми, як гроші і література, не можу не згадати фразу Сергія Жадана, яку він постійно всюди говорить – «З літератури можна жити». А на вашу думку, в Україні дійсно можна жити з літератури?\nОксана: Ну що значить можна жити? Нас реально в Україні таких менше десятка. Тобто тих, які живуть справді з літератури. І, що характерно, всіх нас, у тому числі й того-таки Жадана, перекладають на Заході. Ось і весь вам «біном Ньютона».\nМи не випадково зустрілися з вами на Книжковому Арсеналі. Зараз в Україні відбувається фестивальний бум – це Meridaian Czernovitz, це Форум видавців у Львові плюс трішки менші, локальніші регіональні події, які так чи інакше пов’язані з літературою. І вже зовсім скоро, 22 травня у Вінниці стартує новий Міжнародний фестиваль оповідання «Intermezzo», організований культуртрегеркою Іриною Вікирчак, у якому Ви берете участь разом із Міленком Єрговичем та Кшиштофом Зануссі.\nОксана: Так-так, все правильно! І я всі такі заходи завжди готова з величезною охотою підтримати ще й інформаційно.\nА оця фестивальна культура – це тяглість традицій чи це данина моді? А можливо, ще й інформаційно-культурний голод?\nОксана: Цікаве питання. Бачите, вони є всюди. Таких фестивалів, насправді, дуже багато. У нас вони великою мірою виконують функцію компенсації відсутності розвиненої літературної інфраструктури. Фестиваль – це привід для читачів поцікавитися, що взагалі в країні видається, які книжки треба купити, які книжки існують, частинно – для медіалізації літератури. У нас же ще й досі немає літературних програм на телебаченні в прайм-тайм, які є в кожній культурній країні. Колись бодай був журнал «Книжник-Review». А тепер немає жодного видання, з якого людина, яка цікавиться літературою, могла б довідатися, що їй читати. У маленькій Чехії таких чотири. Вони продаються у кожній книгарні, та й не тільки в книгарні – будь-де, їх навіть передплачують. В аеропорту Шопена, коли ви прилітаєте до Варшави, ви бачите «Książki» — цей тижневик виходить за матеріалами того, що в Польщі видається. Це компас по національному книжковому ринку. Ну звідки, скажіть на милість, пересічний українець має зорієнтуватися, що в нас виходило, що не виходило, що існує в українському перекладі, що не існує? Доходить до смішного. Якісь малята «винаходять велосипед» і сідають перекладати твори, які вже були перекладені раніше, бо просто не знають про існування тих українських перекладів. Єдиної бази видань немає. Це просто відсутність інформаційної інфраструктури і такий друкований орган, яким був «Книжкник-Review», принаймні хоч якось допомагав зорієнтуватися в новинках книжкового ринку, і я знаю, як книгопродавці ридали, коли він перестав виходити, тому що для них це теж був такий собі компас у цьому книжковому морі. А медіалізації жодної, інформації – жодної, і книгарень, які торгували б українською книжкою, а не російським імпортом – обмаль. Це вже треба спеціально тим цікавитись та знати. Ну і відповідно зникає з культури книжка як маст-рід і маст-хев. Тому що що таке маст-рід? Книжка, яку в країні «читають всі». Ви підете, купите її і прочитаєте не тому, що вам у соцмережах подружка сказала, а тому що це читають і обговорюють всі ваші співвітчизники, і без знайомства з цією книжкою ви випадаєте з інформаційного поля країни. А у нас немає такого поля. Це не означає, що таких книжок не написано, що їх, потенційно придатних на маст-рід, фізично не існує, — може, й існують, і навіть десь лежать на полицях, але немає того інформаційного поля, яке ці книжки медіалізує, створює оту температуру нетворкінгу, коли неможливо «бути не в темі». І тому фестивалі в нас великою мірою десь частинно надолужують і компенсують брак цього «великого будинку». Це такі собі «маленькі шатра», наметики, розбиті там, де немає великого упорядкованого дому. От там і розбиваються ці пересувні шатра – і народ починає за ними орієнтуватися.\nОсь я написала у пості на фейсбуці список своїх улюблених новинок, які буду презентувати на Арсеналі. Я думала, що це просто інформація для тих, хто хоче прийти на Книжковий Арсенал і послухати Оксану Забужко. Дивлюся – а шерінг іде по цілій Україні. Народ запам’ятовує перераховані мною книжки і сприймає це як рекомендацію звернути на них увагу — на щойновидані перекладні романи Денеля, Доускової, на нову книжку Іри Цілик, тобто це означає, що в народу взагалі ніякої інформації про ці книжки немає. Люди не знають, як орієнтуватися. А тут – о, – Забужо сказала, значить варто звернути увагу. Ще хтось інший скаже – а он там новинки такого-то фестивалю і теж собі люди беруть на замітку. А де їм іще шукати, а як вони мають це шукати? Вони того в газеті не прочитають, по телевізору не почують і сорок мільйонів українських громадян цілком собі можуть жити, не знаючи, що в Україні взагалі виходять книжки, ніколи з тим не стикаючись фізично. Мені, до речі, дуже подобається те, що зараз робить видавництво «Темпора» – возить своїх авторів по райцентрах. Тобто десь там у Фастів, Конотоп – туди, куди наша книжкова дистрибуція взагалі не сягає. І вони там щось організовують, приїздять і там є безумно вдячна аудиторія.\nЧи праві були «молодомузівці», коли висували свій постулат «мистецтво заради мистецтва»? Як на мене, то це у певній мірі дуже симпатична сентенція, з якою, щоправда, багато хто не згоден. А як Оксана Забужко як письменниця ставиться до цього? Ви з ними погоджуєтеся чи може подискутувати?\nОксана: Я не зовсім бачу тут предмет для дискусії. Якщо мистецтво є мистецтвом, то воно – заради людини. І тоді воно дійсно само є виправданням собі. Культура не потребує якихось додаткових аргументів на виправдання свого існування, якщо вона є справді культурою, а не фейком. Я тепер часто згадую Черчілеві слова, коли під час війни йому запропонували урізати кошти на Британський музей, а він сказав: «Так а за що ми тоді воюємо?» Культура – це сфера людської свободи. Це сфера максимального розкріпачення людини і самопізнання її в усіх проявах. Все, що є в суспільстві, існує для максимального розкриття людини і для цієї самої людської свободи в інтересах гармонізації суспільства та світу в кінцевому підсумку. Це, розуміється, не написано на прапорах, — що мистецтво має якусь свою політичну програму і повинно боротися за краще майбутнє і вдосконалення людини – крий Боже. Але це закладено в самому генотипі культури. От вам Іра Цілик, яка просто пише про людей, тому що вони їй цікаві, вона на презентації читає про те, що вона пережила, і просто ділиться своїм пережиттям. А зал плаче – і вишиковується у чергу по книжку, тому що люди впізнали в почутому себе. Відбулася алхімія, яка робить культуру культурою, відбулася магія слова – передача енергій, які просто мають бути чистими, щирими, а все решта – то вже справа майстерності. Тому я не зовсім розумію, що таке мистецтво заради мистецтва. Яким би воно формально не було, воно про людину і для людини.\nА чи є тоді сенс у літературних дискусіях? Усі ми знаємо про літературну дискусію 1925 року, але те, що відбувається тепер… Мені здається, що це просто літературний срач.\nОксана: А я не бачу дискусій. Дискусія – це тема. І у нас є ціла купа гіперважливих тем, які аж кричать, так вимагають обговорення, але нема для того текстових майданчиків. Усе впирається в те саме інформаційне поле. Це мають бути друковані органи, а не, пробачте, фейсбук. Фейсбук на таке не надається. Він надається виключно на обмін повідомленнями. Ви можете написати там: «Я сьогодні йду на Книжковий Арсенал. Хто зі мною?». От для цього він й існує. Але ні разу не для статей, в яких можна висловити складну думку у більш-менш притомному форматі. У нас взагалі немає такого формату в сьогоднішніх українських медіа. Нам дико потрібна революція медіа, тому що зараз відбувається їх русифікація. Я маю на увазі не переведення їх на російську мову, хоча це також окрема проблема, а моделювання українського інформаційного поля за російським зразком. І це проблема номер один, справді. Дискутувати? Та Господи, дайте де. Мене саму розпирає від тієї купи тем, яку потрібно просто підняти, де треба якісь речі засвітити, треба щось сформулювати, щось висловити, щось деконструювати, коротше кажучи – купа матеріалу для обговорення! Але без ЗМІ, на рівні фейсбучних тусовок ніяких суспільно плідних ідей не народиться. Дискусія – це обмін ідеями, це одна думка, друга думка і з неї народжується щось третє. Ми з вами обмінялися думками і трошки змінилась я від ваших реакцій, трошки змінились ви від того, що від мене зараз почули. От так народжується щось третє і йде далі. Але при цьому обоє мають змінитися.\nЩоб завершити наше обговорення теми богеми та літературної тусовки, хочу у вас запитати, як ви ставитеся до поняття фетишу як яскравого зовнішнього атрибуту саме такого способу життя? У вас є неймовірне оповідання «Рукавичка», де головним персонажем є саме предмет гардеробу. Чи ви акцентуєте свою увагу і на зовнішньому так само прискіпливо, як на внутрішньому?\nОксана: Тобто вас цікавлять якісь артефакти, стилістика, так?\nТак, чи має Оксана Забужко якісь особливі речі, які й роблять ваш власний стиль неповторним та вирізняють Вас з-поміж інших жінок. Це може бути що завгодно – деталі одягу, прикраси, зачіска.\nОксана: Я знаю, що такі деталі вишукують і є, наприклад, люди, які роками заміряють довжину моїх сережок і стежать за моєю біжутерією, за форматом цих самих сережок і за цим визначають, який у мене настрій чи ще щось таке. Мене саму це особисто ніколи не зачіпало. Я людина, в принципі, консервативна. До всього того, що стосується «матчасті», я ставлюся дуже спокійно і все це вже п’ятнадцять років віддаю своєму чоловікові. Благо він художник, дизайнер і отримує від того кайф. На запитання, що мені сьогодні вдягнути відповідає він, це теж ритуал: «Ну давай там, виймай, показуй». І на шопінг я люблю ходити з ним, тому що він теж дизайнерським оком зі своєю Академією мистецтв у бекграунді щойно заходить, бачить відразу, що вибираємо. А я просто йду все це міряти. Далі він лишається сидіти, і я виходжу і все це по черзі йому демонструю. Про це можна розповісти багато історій, бо не раз ми потрапляли в прекумедні ситуації. В тому-таки Відні, наприклад, я дуже люблю “модний дім” Hämmerle, і одного разу дівчинка, яка нас обслуговувала, була настільки зворушена Ростиковою поведінкою, що стала плакатись мені, мовляв, її бойфренд ніколи не звертає, в чому вона ходить, — і далі радилася вже не зі мною, а з Ростиком, який їй жестами показував, які мають бути брюки, де що має бути приталено, де припущено, — і вони вдвох, що характерно, чудово між собою розумілися без слів, поки я, з усіма моїми «вільними мовами», тупо «працювала» їм манекенницею, — а потім на касі Ростикові видали ще пляшку просекко у якості своєрідного комплімента! Він потім довго сміявся.\nЗараз в Україні набирає все більшої популярності послуга «персональний шопер». Ось у вас він є і вам дуже пощастило.\nОксана: Так, мені справді дуже пощастило! Мені взагалі багато у чому щастить (сміється). Особливо на хороших людей та прекрасне оточення.\nПідготувала: Таня Майборода


Опозиція оголосила про початок всеукраїнської акції «Україна проти Януковича» - dt.ua\n6 липня 2012 в 16:59\nОпозиція оголосила про початок нової всеукраїнської акції «Україна проти Януковича». Результатом повинні стати дострокові парламентські і президентські вибори. Точкою збору акції буде Український дім. "Якщо влада ще раз порушить Конституцію", то учасники протесту перемістяться в Межигір'ї.\nГлава ради Об'єднаної опозиції "Батьківщина", лідер "Фронту змін" Арсеній Яценюк заявив, що опозиція починає нову всеукраїнську акцію "Україна проти Януковича".\n"Ми оголошуємо про початок всеукраїнської акції "Україна проти Януковича"... Результатом цієї акції повинні стати дострокові парламентські і президентські вибори", - сказав Яценюк, виступаючи на мітингу на майданчику перед Українським домом у п'ятницю.\nЯценюк підкреслив, що якщо в президента України Віктора Януковича вистачить мужності, то він повинен піти у відставку. "Якщо ж він боїться це зробити, то ми приймемо новою демократичною більшістю закон про порядок імпічменту президенту", - підкреслив політик.\nВін також зазначив, що точкою збору цієї акції буде Український дім.\nЯценюк також заявив, що у випадку, якщо влада і в першу чергу президент України Віктор Янукович, "ще раз порушить Конституцію", то учасники протестної акції перемістяться в Межигір'ї (резиденцію Януковича під Києвом).\nУ свою чергу віце-спікер Микола Томенко заявив, що "Майдан під Українським домом повинен розростися на сотню майданів по всій Україні".\nКрім того, він вважає за необхідне порушення кримінальної справи проти "організованої злочинної групи у Верховній Раді на чолі з Адамом Мартинюком".\n- Тимошенко: Янукович оголосив війну незалежній Україні і цілій нації\nУ ході виступу Томенко також повідомив, що 10 липня фракція "БЮТ-Батьківщина" планує бути присутньою у Харкові на суді в справі ЄЕСУ щодо Юлії Тимошенко.\nЛідер ВО "Свобода" Олег Тягнибок наголосив на важливості того, що представники різних опозиційних політичних сил під час акції під Українським домом змогли продемонструвати здатність діяти спільно. "Представники опозиційних партій не просто змогли сісти за стіл переговорів і підписати якісь документи. Ми конкретно довели собі і українському суспільству, що можемо приймати важливі рішення і спільно втілювати їх у життя", - підкреслив Тягнибок.\n"Сьогодні ми домоглися того, чого могли домогтися на цьому етапі, що бандитський закон не був підписаний", - сказав народний депутат України (фракція НУ-НС), лідер партії "За Україну" В'ячеслав Кириленко.\nНа завершення мітингу виступив народний депутат Олесь Доній (фракції НУ-НС), який подякував усім, хто прийшов висловити свою незгоду з діями парламенту.\nПід час мітингу була прийнята резолюція, яка складалася з однієї фрази: "Ми починаємо акцію "Україна проти Януковича".\nВодночас, на мітингу не прозвучали слова про завершення або продовження акції під Українським домом.\nОднак народний депутат Юрій Гримчак (фракція НУ-НС) підтвердив журналістам, що акція проти мовного закону біля Українського дому, яка почалася 3 липня відразу після голосування з цього закону, завершується.\nДепутат уточнив, що подана заявка на проведення мітингу діє до 20.00 п'ятниці. Читайте також:\nПід час сутичок біля Українського дому постраждали 27 міліціонерів\nПрокуратура порушила чотири кримінальні справи через побитих під Українським домом міліціонерів


Пероксид водню, перекис водню 60% - Товари - Сода кормова, харчова сода купити, танін купити, лізин сульфат, винна кислота - УКРСОДА - UB.UA\nКод товару перекись водорода\nОпис Пероксид водню, перекис водню 60%\nЧищення і знезараження води пергідролем\nБудучи володарем приватного басейну, ви повинні обов'язково потурбуватися про чистоту води. Навіть звичайна водопровідна вода у своєму складі містить метали, хімічні домішки і мікроорганізми, які можуть бути небезпечні для здоров'я людини. Для того, щоб створити комфортні умови для відпочинку, очищення води відбувається у декілька етапів:\n· механічне чищення;\nМеханічне чищення дозволяє позбавитися від найбільших часток, що потрапили у воду. Процес відбувається за допомогою фільтрів (піщані, вугільні, мембранні), які допомагають зберегти прозорий колір. Механічні фільтри є невід'ємною частиною будь-якого басейну. Навіть використання вже очищеної води не дасть необхідного результату, оскільки після контакту із зовнішнім середовищем вона швидко забруднюється із-за пилу, бруду і опалого листя. Саме таке сміття і залишається на картріджах фільтру.\nОскільки часто міняти воду у басейнах-зайняття досить витратне за часом і вартості, варто удатися до хімічного чищення, яке знищує частки, що пройшли через фільтри, на молекулярному рівні. Одним з найдоступніших і ефективніших способів є чищення басейнів за допомогою перекису водню.\nПергідроль є сильним окисником, який в надмірних дозах може бути дуже токсичним і вибухонебезпечним. Речовина швидко вступає в реакцію з металами і стає причиною корозії. Є ефективним очищаючим засобом за рахунок окислення великої кількості шкідливих часток, які знаходяться у складі води і не затримуються фільтрами. Для чищення басейнів застосовується концентрований розчин.\nПерекис для басейну купити треба, якщо ви плануєте уникнути таких проблем як цвітіння води, розмноження бактерій і невідповідність басейну санітарно-гігієнічним нормам.\nПідготовка басейну до експлуатації\nДля того, щоб підготувати чашу басейну до експлуатації після зими, необхідно провести поетапне очищення. Надалі ви зможете просто підтримувати чистоту упродовж усього купального сезону.\nПерш ніж заповнити чашу водою, обов'язково проводиться очищення поверхонь. Бруд, що скупчився, і осад віддаляються за допомогою гідропилососа або щітками. Якщо перед зимою проводилося хімічне чищення басейну, то по весні продукти розпаду можуть залишатися у вигляді нальоту на обробці. Такий наліт легко віддаляється за допомогою звичайної побутової хімії. Для ефективнішого чищення стінок і дна рекомендується використати засоби з абразивним складом. Після цього басейн кілька разів промивається водою і тільки потім заповнюється.\nДля того, щоб уникнути появи водоростей стінки чаші обробляють розчином альгицида. Це дозволяє набагато рідше міняти воду і значно заощадити. Перед заповненням обов'язково проводиться техогляд усього устаткування.\nОсобливу увагу слід приділити якості води. Перевірка на лужність допоможе уникнути псування устаткування і стінок басейну. Далі необхідно провести дезинфекцію. Краще перекис водню купити заздалегідь перед сезоном, щоб увесь процес підготовки відбувався без затримок.\nОбов'язковим етапом підготовки є перевірка або заміна фільтрів. Саме вони затримують велику частину шкідливих часток і контролюють чистоту води.\nРекомендації по очищенню води у басейні\nПісля того, як ви знайшли, де купити перекис, необхідно ознайомитися з деякими рекомендаціями, які дозволяють провести очищення води максимально ефективно.\n1. Не додайте увесь розчин тільки в одно місце. Старайтеся, щоб він рівномірно розподілився по усій площі басейну. Розподілити розчин за усім обсягом води допомагає включене устаткування для циркуляції.\n2. Обов'язково дотримуйтеся пропорцій, оскільки надлишок перекису кисню у складі води негативно впливає на шкіру людини. Якщо ви зазнаєте утруднення з визначенням пропорцій, використайте спеціальні дозатори.\n3. Для ефективного чищення басейну рекомендується застосовувати відразу декілька методів − хімічну обробка води і механічну обробку поверхонь басейну.\n4. Для боротьби з водоростями використайте декілька хімічних засобів, оскільки вони мають сильну захисну плівку.\nОдним з найголовніших плюсів, яким володіє перекис-ціна. Навіть великі ванни басейнів можуть бути ефективно очищені за допомогою активного кисню. Також можна виділити і інші плюси:\n· не робить воду каламутною, не надає їй хімічних запахів;\n· не шкодить слизовим оболонкам, а також не сушить шкіру (на відміну від хлору);\n· швидко і ефективно знищує усю негативну мікрофлору;\n· продукти розпаду легко віддаляються фільтром;\n· добре поєднується з іншими хімічними добавками для дезинфекції води;\n· надійно захищає басейни від цвітіння і водоростей;\n· надає воді красивий блакитний відтінок.\nПринцип роботи перекису водню грунтується на повному розчиненні шкідливих часток і створення несприятливих умов для розмноження мікроорганізмів. Після обробки води басейн готовий до використання вже наступного дня.\nЯкщо ви вибрали для дезинфекції перекис для басейну, купити її можна в сухому вигляді. Витрата складає приблизно 0,5-0,7 кг на 1 тонні води. При цьому процедуру очищення можна повторювати регулярно, без ризику порушити кислотно-щелочный баланс води. В деяких випадках речовина випускається в пігулках і гранулах, що значно полегшує дотримання пропорцій. Перекис розчиняється у воді без якої-небудь видимої хімічної реакції. Ефект від пергідроля може зберігатися до 2-х місяців.\nВ цілому, перекис водню є простим і доступним засобом для того, щоб підтримувати воду у басейні чистої без особливих зусиль. Простота у використанні і доступна ціна роблять перекис вибором №1 серед власників приватних басейнів.\nНаписати відгук Відгуки(0) : Пероксид водню, перекис водню 60%


Ігровий автомат Drive Multiplier Mayhem - грати безкоштовно\nГрати у Drive Multiplier Mayhem безкоштовно в демо-режимі від NetEnt\nІгровий автомат Drive Multiplier Mayhem - грати безкоштовно онлайн. Грайте в слот Drive Multiplier Mayhem без скачувань і реєстрацій.\nDrive Multiplier Mayhem — це слот від NetEnt. Відповідно до кількості гравців, які шукають цю гру, Drive Multiplier Mayhem не дуже популярна. Це, звісно, не значить, що вона поганий, тож спробуйте зіграти в неї безкоштовно, щоб перевірити самостійно, або ж перегляньте інші популярні ігри казино.\nІгри подібні на Drive Multiplier Mayhem\nНайкращі казино на справжні гроші з Drive Multiplier Mayhem


Київські переходи зачистили від МАФів - ЗНАЙ ЮА\nУ Києві знесли кіоски, які були розташовані у переході на станції метро «Либідьська». Про це розповіли у спільноті «Київ оперативний» в соціальній мережі Facebook.\n« У переході на станції метро Либідській благоустрій позносив МАФи. Підтримуєте?», - запитали автори повідомлення.\n«Підтримую. Маю думку, що торгівельну діяльність в підземних переходах потрібно взагалі припинити. Бо це є небезпечно для людей. Але навіщо ви тьотю Катю з "кравчучкою" та пиріжками прибрали? Вона ж на вулиці торгувала», - пишуть у коментарях кияни.\n«Вони виростуть знову», «На всі 100%. Давно пора», «Маршрутки, МАФи та реклама по місту - це серйозні проблеми Києва. А з кривими воділами вже і таксі це теж проблема! Потрібне державне офіційне таксі. Як у штатах!», - вважають містяни.\n«Так на «Харківській» теж знесли, а зараз ще гірше. Торгаші з помідорами, ковбасами, та шкарпетками з трусами розклалися», - додають коментатори.\nТеги: Київ у метро кіоск


Росію треба юридично визнати державою-терористом, – Зеленський відреагував на обстріли міст - 24 Канал\n24 Канал Новини України Росію треба юридично визнати державою-терористом, – Зеленський відреагував на обстріли міст\nРосію треба юридично визнати державою-терористом, – Зеленський відреагував на обстріли міст\n21:49, 28 травня Читать новость на русском\nСвіт має визнати Росію державою-терористом / Офіс Президента\nСвіт має офіційно визнати, що Росія – держава-терорист. Окупанти підступно обстрілюють мирні українські міста кожного дня.\nПро це заявив президент Володимир Зеленський під час свого традиційного вечірнього звернення, передає 24 канал. За його словами, Росія буквально тероризує мирні українські міста.\nВажливо Очікую хороших новин вже наступного тижня, – Зеленський про постачання зброї\nВсі українці знають, що Росія – терорист\nЗа його словами, українці з усіх областей вже все зрозуміли. Росія буквально займається тероризмом.\nТактика російських окупантів не має нічого людського. Вони регулярно завдають варварських ударів по українських містах. Лише за сьогодні ворог обстрілював Сумщину з авіації та мінометів. Володимир Зеленський не розуміє, що це взагалі дає Росії.\nОкрім того, росіяни обстріляли Миколаїв з реактивних систем залпового вогню. Одна людина загинула, ще семеро – поранені. Двоє місцевих – в дуже тяжкому стані. А один зі снарядів впав за 20 метрів від дитячого садочка.\nОсь таких ворогів обрала для себе Російська Федерація… Українці Сумської області, як і будь-якої іншої області нашої держави, вже все зрозуміли про Росію. І новим терором вона нічого не зможе додати. І тим паче не зможе залякати, – наголосив Володимир Зеленський.\nЗеленський пообіцяв, що постійно нагадуватиме міжнародним партнерам, щоб вони юридично визнали Росію державою-терористом та державою-спонсором тероризму. Це – реальність, яку окупанти кожного дня створюють в Україні та хочуть перенести її далі у Європу.\nРосія займається терором майже всюди: на українській землі, на енергетичному ринку, на продовольчому ринку тощо. Європейці мусять відреагувати! Про це, зокрема, Володимир Зеленський говоритиме на засіданні Європейської Ради, яке відбудеться 30-31 травня.\n(Говоритиму – 24 канал) про терор, який став на сьогодні фактично єдиною формою дій російської держави щодо Європи. Терор на землі в Україні. Терор на енергетичному ринку всієї Європи, не тільки нашої держави. Терор на продовольчому ринку, причому вже в глобальному масштабі. А який терор буде далі? – зазначив Президент України.\nЗеленський наголосив, що лише разом усі європейці зупинити цю антилюдську політику Росії.\nВечірнє звернення Володимира Зеленського за 28 травня: дивіться відео


Спотовий світлодіодний світильник (бра) MAXUS MSL-01C 2x4W 4100K Білий: замовлення, ціни у Києві. бра, настінні світильники від "LED Urban Solutions" - 941309126\nСпотовий світлодіодний світильник (бра) MAXUS MSL-01C 2x4W 4100K Білий\nСвітлодіодний настінно-стельовий світильник 2-MSL-10841-CW – це сучасний, надійний і економічний джерело світла, призначений для організації загального, зонального або акцентного освітлення житлових та адміністративно-громадських інтер'єрів.\nХарактеристики моделі 2-MSL-10841-CW\nЛаконічний світильник на 2 спота з універсальним настінно-стельовим кріпленням органічно впишеться в будь-який сучасний інтер'єр. Ця модель дозволить організувати допоміжне освітлення в коридорах, на сходових прольотах і інших просторах, де актуально різноспрямований освітлення.\nСвітильник встановлюється накладним способом на поверхню стіни або стелі. Міцну основу і знімна металева кріпильна скоба дозволяє легко і швидко провести монтаж освітлювального приладу.\nКут розсіювання 95°\nКомпания "LEDUS" официальный представитель производителя продукции Maxus предлагает Спотовьи світлодіодние світильники (бра) MAXUS MSL-01C 2x4W 4100K Більи по цене от 700 грн. оптом и розницу\nКупить или заказать Спотові світильники Спотовьи світлодіодние світильники (бра) MAXUS MSL-01C 2x4W 4100K Більи от бренда Maxus по безналу с НДС (ПДВ) в Києві\nСтоимость Спотовьих світлодіодних світильников (бра) MAXUS MSL-01C 2x4W 4100K Більих от 700 грн. и ниже в зависимости от количесва заказанных Спотові світильников или общей суммы заказа.\nКомпания "LEDUS" может предложить Вам наилучшие цены на Спотовьи світлодіодние світильники (бра) MAXUS MSL-01C 2x4W 4100K Більи, а также доставить Спотовьи світлодіодние світильники (бра) MAXUS MSL-01C 2x4W 4100K Більи по Києві и Украине в кратчайшие сроки.