Розділ ІІ. Режисерський задум вистави\nНадзавдання і наскрізна дія вистави\nВистава – це нова якість, нова форма існування драматургічного матеріалу п’єси. Автор вистави – режисер, мистецтво режисера в тому й полягає, щоб цілком яскраво і виразно розкрити задум автора, донести до глядача в живих і яскравих сценічних образах авторські думки, розкрити ідейний зміст п’єси.\nНайпоширеніша помилка, якої припускаються студенти в цій частині „Постановочного плану” – літературний підхід, тобто оперування літературними образами. Дуже часто зустрічаються „красивості” на зразок:\n„Образ вистави: зламане деревце”. Зіграти на сцені „дівчину яка сиділа за столом, знала чотири іноземні мови і прекрасно грала на роялі” – неможливо. Це літературний образ. Для того щоб він став театральним, його необхідно перевести на мову сценічної дії.\nНадзавдання вистави органічно пов’язане з ідеєю п’єси. Різниця в тому, що ідея п’єси адресована читачеві, а надзавдання – глядачеві вистави. Якщо ідею можна висловити розповідним реченням, прислів’ям, то надзавдання слід формулювати заклично, як безпосереднє звернення до людей, які сидять у глядацькій залі.\nЗавдання даної частини „Постановочного плану” – переклад п’єси з літературно-художньої мови на мову сценічної дії. Слід образно виразити її зміст, специфічними театральними засобами перевести його в світ театральної умовності, тобто знайти таку сценічну форму, яка найкращим чином реалізує наше сьогоднішнє уявлення про ідейний зміст.\nЗадум майбутньої вистави визначається в першу чергу надзавданям і наскрізною дією. Тут варто звернути увагу на деяку різницю у визначенні „наскрізної дії” від „дії”. Визначаючи в першій частині „Постановочного плану” конфлікт п’єси, ми визначаємо дію і контрдію, тобто намагання двох протидіючих сторін досягнути мети. Визначивши надзавдання вистави, тобто мету постановки, необхідно визначити наскрізну дію вистави, спрямовану до досягнення її цілі. Коли надзавдання майбутньої вистави захоплює всю сутність режисера, проникає в його свідомість і перетворюється в почуття, тоді він починає відчувати конфлікт п’єси образно, в живому яскравому сценічному вигляді.\nНадзавдання вистави – не лише відповідь на запитання: заради чого я сьогодні ставлю цю виставу?\nНадзавдання вистави пов’язане з ідеєю п’єси – це ідея п’єси, яка пройшла через мозок і серце режисера, це його біль та емоційний заклик, який має зачепити глядачів вистави. Це заклик до дії, до вирішення поставленої в п’єсі проблеми. Це очікувана емоційна та інтелектуальна реакція глядача на виставу в цілому.\nІдею можна висловити від третьої особи, а надзавдання завжди є ствердження чи засудження, становлення чи деградація висловлена у закличній формі емоційного звернення до глядачів.\nНаскрізна дія вистави – це лінія розвитку боротьби основних конфліктуючих сил. Визначити наскрізну дію вистави можна відповівши на запитання: „За чим слідкує глядач протягом часу вистави?”\nНаскрізна дія – це прагнення героїв п’єси до мети, до ствердження своїх життєвих ідеалів, своєї життєвої позиції. Як правило, вона визначається дієсловом, або словосполученням „боротьба за……”.\nНаскрізна дія кожного персонажа (його прагнення до життєвої мети) реалізується в руслі наскрізної дії вистави, або протидіє їй.\nОбразвистави – складне утворення, яке складається із зорового образу, музичного, пластичного, дієвого образів. У цій частині Постановочного плану слід особливу увагу приділити викладу емоційного передчуття образу – „зерна” вистави, з якою образ виростає, розвивається і конкретизується у компонентах вистави.\nВ „зерні” зашифроване відчуття сценографічного вирішення, атмосфери вистави, пластичного малюнку та музично-шумового оформлення. На формування образу вистави великий вплив має перше емоційне враження від п’єси.\nВ цьому розділі дипломної роботи слід описати своє перше емоційне враження враження від п’єси. Життєві та творчі асоціації, які виникли у режисера під час прочитання п’єси, слід проаналізувати у трьох вимірах – перші асоціації, які виникли при першому знайомстві з п’єсою, визначити: що залишилось в ряду асоціацій після детального аналізу п’єси, що виникло нового?\nЕмоційне відчуття конфлікту – „зерно” вистави. Тільки розгадавши авторський задум, „захворівши” надзавданням вистави, можна відчути конфлікт емоційно, пронизати цім емоційним почуттям всю виставу. Ось так уявляв собі\nВ. Немирович-Данченко конфлікт роману Л.М. Толстого „Анна Кареніна”: „Це Анна, охоплена почуттям, і ланцюг – суспільство і сім’я. Краса – жива, природна охоплена природнім бажанням, і краса – штучна, надумана, підкорююча та знищуюча. Жива прекрасна правда – і мертва імпозантна декорація. Природна воля і урочисте рабство. А над усім цим, навколо всього, в глибині всього – трагічна правда життя.\nІ хотілося б відразу дати, з першою завісою, цей фон, цю атмосферу, ці осяяні скіпетром і церквою урочисті форми життя – княгиня Бетсі, дипломати, світло, палац, дворянство, лицемірство, кар’єризм, цивілізовано, красиво, міцно, гранітно, непорушно, блискуче і на око, і на вухо. І на цьому фоні, чи вірніше в цій атмосфері, – тому що і Анна, і Вронський самі плоть від плоті, і кров від крові цієї атмосфери, – полум’я шаленого почуття. Анна з Вронським, охоплені палаючим вогнем, оточені з усіх боків золотими шитими мундирами, кавалергардським блиском, важкими ризами священнослужителів, пишними туалетами напівоголених красунь, фарисейськими словами, лицемірними посмішками, жрецькою насупленістю, з таємною розбещеністю у всіх кутках цієї імпозантної будови”.\nТак В. Немирович-Данченко відчув емоційне зерно цього роману Л. М. Толстого, переклав його ідейний міст на мову сценічної виразності.\nО. Д. Попов в трагедії В. Шекспіра „Ромео і Джульєтта” почув крик вражаючої дисгармонії життя, що визначило весь стрій вистави.\nЗ емоційного зерна виростають бачення режисером майбутньої вистави в образах, в живій конкретній дії. Але це відбувається не відразу. На початку – що, а потім – як.\nУ даному розділі студентам не слід зв’язувати себе технологічною стороною справи і конкретними сценічним баченнями окремої сцени. Захопившись баченням окремої сцени чи ефектним сценічним прийомом, можна відвести виставу в бік від надзавдання: страх неможливості технологічно втілити той чи інший образ, обмежує, гальмує режисерську фантазію. Через те визначивши емоційне зерно вистави, необхідно намітити лише загальні контури образного строю, і тільки потім, в процесі подальшої роботи вимальовується цілісна картина, відбувається, за виразом О.Попова, „процес визрівання образу вистави, кристалізація ідеї в образ”.\nВистава повинна бути зіграна за тими ж умовами гри, за якими написана п’єса. Умови гри визначають жанр та стиль вистави. Кожна п’єса – це свої умови гри. Найти для кожної вистави свої умови гри – це означає поглянути на відображене в п’єсі життя під авторським кутом зору; визначити спосіб існування драматургічного матеріалу, характер і форму спілкування актора з глядачем; це значить визначити „принцип відбору” виразних засобів, котрі в кінцевому результаті і визначає реалізм обраної умовності, визначає весь стрій вистави. „Ось цю умовність… і потрібно шукати. Вона, ця умовність визначає і манеру акторської гри, і форму сценічного майданчика, і те, чи робити поїзд в натуральну величину чи обійтися тільки характерними формами… чи не показувати навіть їх.”\nСценічний образ виникає як взаємодія усіх компонентів вистави ( акторське виконання, зорове вирішення, музика, тощо) і визанчається режисерським задумом. Режисер-постановник синтезує зусилля усіх учасників вистави, створюючи єдиний художній образ вистави.\nВ даному розділі слід зафіксувати не лише початкові відчуття образу вистави, його емоційного «зерна», ряд асоціацій, які дали поштовх для режисерського задуму вистави, а й характер майбутнього образу, його зміст.\nЦе попереднє бачення вистави, як живої людини, яку можна яскраво охарактеризувати, відзначити характерні індивідуальні риси, темперамент, переважаючий настрій, емоційний фон.\nВ образі вистави (передчутті, баченні цього образу) має бути зафіксований загальний тон вистави, відчуття темпоритму, атмосфери, міри умовності, жанру і стилю постановки, пластики та використання музики.\nМіра умовності пронизує весь стрій вистави і знаходить своє найбільш повне відображення в головному компоненті театрального мистецтва – акторові. Діючий на сцені актор – основний матеріал вистави. В основі реалістичного мистецтва акторської гри лежить відкритий К. С. Станіславським закон органічної поведінки на сцені і розроблена ним методика перевтілення в образ. Суть її полягає в тому, що оточуючи себе запропонованими обставинами ролі, осягаючи логіку міркування образу, його ставлення до оточуючого світу, його життєвий ритм, актор поступово зближується з образом, здійснює вчинки за його логікою і на певному етапі перевтілюється в іншу людину, в персонаж вистави.\nЗакон органічної поведінки актора на сцені потребує безумовного достовірного, внутрішньо виправданого сценічного життя актора в запропонованих обставинах п’єси, причому, чим умовіше середовище, в якому він діє, тим безумовніша повинна бути його поведінка. Але в кожній п’єсі – свої умови гри. Герої кожної п’єси живуть за своїми, чітко визначеними автором п’єси законами, за законами сценічної правди даної п’єси. Бути правдивим в комедії і в трагедії, в мелодрамі і у водевілі, – це значить жити на сцені за законами не життєвої правдоподібності, а за законами художньої правди даного твору.\nВ даному розділі „Постановочного плану” студент повинен відповісти на запитання: як грати дану виставу, яким повинен бути характер перевтілення актора в образ, визначити правила гри, які відповідали б художній правді твору та обраній автором манері відображення життя.\nЦей розділ „Постановочного плану” становить для студентів певну складність, через те розглянемо ретельніше фактори, що визначають манеру акторської гри.\nАктор на сцені діє у певному умовному середовищі, яке до певної міри відповідає життєвій правдоподібності. Умовне матеріальне середовище, в якому діє актор, впливає на його сценічне життя по різному. Товстоногов Г. О. наводить приклад, коли для того, що б вистрелити на сцені з револьвера, в одному випадку потрібен цілком натуральний револьвер, а в іншому – актор може „вистрелити” просто піднявши два пальці. Все залежить від того, наскільки умовне оточуюче актора середовище. Якщо матеріальне середовище, в якому діє актор, максимально наближене до правди побуту, то і револьвер в такому випадку має бути як справжній.\nМанера акторської гри повинна бути суворо співставлена з оточуючим актора умовним середовищем.\nПеревтілення обумовлене запропонованими обставинами п’єси. Актор діє за логікою образу, здійснює вчинки, які продиктовані запропонованими обставинами. Але для кожної п’єси характерна своя „точка зору” і, відповідно цьому, свій спосіб відбору запропонованих обставин. В Чехова, наприклад, дуже важливі такі обставини, як погана погода, настрій, самопочуття героїв, те як почався день. А у Шекспіра в його комедіях завжди хороша погода, у його героїв ніколи не болить голова, а коли вже погана погода, то це обов’язково буря. В кожному конкретному випадку автор особливим чином відбирає запропоновані обставини, тим самим створює неповторне звучання п’єси, її тональність. Якщо для автора так важливий скрип дверей в сінях чи шурхіт осіннього листя, то вони важливі й для героїв його п’єси, визначають манеру їх поведінки в даних обставинах, а значить – і манеру гри.\nСпосіб відбору запропонованих обставин і визначає той єдино вірний для даної вистави в даний час спосіб існування актора в образі: іронічного в одному випадку, трагедійного – в другому, психологічно достовірного – в третьому і т. д.\nГлядач – важливий компонент театрального мистецтва. Він має бути активно включеним в сценічне життя актора. Діючий на сцені актор і глядач зможуть спілкуватись по-різному. Між двома полярними способами взаємовідносин (прямим безпосереднім спілкуванням актора з глядачем і „четвертою стіною”) існує значна кількість способів підключення глядача до сценічного життя актора.\nХарактер взаємовідносин актора і глядача, ступінь і якість підключення глядацького залу до сценічного життя актора – теж визначає манеру акторської гри.\nВ цій частині „Постановочного плану”, таким чином, дипломник повинен розкрити характер перевтілення акторів, тобто:\n- співвідношення акторської гри з оточуючим його матеріальним середовищем;\n- спосіб існування актора в образі;\n- характер взаємовідносин акторів і глядачів.\nНадзавдання і наскрізна дія вистави виражаються, перш за все в системі образів, які розвиваються в боротьбі, в русі, в сутичці протилежних сил, в конфлікті. Студенти повинні пам’ятати, що конфлікт не існує відокремлено, а завжди здійснюється людьми. В цій частині необхідно визначити місце кожного персонажу в конфлікті, визначити надзавдання і наскрізну дію (ціль і дію для досягнення мети) кожного персонажу, соціальні і особисті, зовнішні і внутрішні особливості характеру, визначити взаємовідносини персонажів. Звертаємо особливу увагу студентів на те, що всю цю роботу необхідно проробляти в точній відповідності з надзавданням і наскрізною дією вистави, в руслі його образно-стильового рішення.\nРежисерська трактовка ролей передбачає детальну характеристику кожного персонажа, зроблену режисером на підставі „досьє” образу та „роману життя” п’єси.\nДосьє кожного образу – це підготовча робота режисера до характеристики персонажа, вимагає детальної роботи з текстом п’єси. В досьє фіксуються ремарки автора ( автор про персонаж) репліки дійових осіб (інші про героя) та репліки персонажа (сам про себе). Для створення біографії персонажа слід залучити накопичену інформацію з інших джерел, крім тексту п’єси, зокрема, використану при написанні розділу «специфіка життя, зображеного в п’єсі».\nВ характеристиці слід мотивувати світогляд героя, його моральні ідеали та позицію, притаманні образові риси характеру, спосіб поведінки, вирішення проблем, манери спілкування.\nСлід вказати психофізичні особливості персонажа, його темперамент, мову, звички, елементи зовнішньої характерності у поведінці. (Див. додаток _____ «Основні параметри акторської роботи над роллю»\nНадзавданняперсонажа – це його мрія в житті, чи у даному відрізку життя, зображеного у п’єсі.\nНаскрізна дія – це прагнення героя вистави на тому відрізку його життєвого шляху, який зображений у п’єсі.\n„Зерно” образу– згорнута метафора, що відображає емоційне відчуття від особи в цілому.\nВ цій частині „Постановочного плану” студент повинен узгодити між собою етапи розвитку наскрізної дії: зіставити ціле (наскрізну дію) з її частинами, етапами розвитку конфлікту, розставити режисерські акценти, визначити темпи і ритми частин цілого, атмосферу. Необхідно зрозуміти, що не всі етапи наскрізної дії є рівнозначними: одна частина більш суттєва і її необхідно підкреслити, висунути на передній план, інша – другорядна і її необхідно завуалювати, відсунути на другий план.\nЦю роботу необхідно проводити в наступному порядку: розділити (керуючись відчуттям цілого) дії на частини по принципу переходу конфлікту п’єси від однієї події до іншої і виявити її основні етапи: зав’язку кульмінацію і розв’язку. Потім необхідно визначити вузлові епізоди, у яких найбільш яскраво розкриваються надзавдання, наскрізна дія і характери дійових осіб, а також визначити другорядні епізоди.\nУ цьому розділі Постановочного плану студент-дипломник має викласти (перенести з режисерського примірника п’єси) режисерські епізоди вистави: 1.2.3. і т.д. Кожен епізод має бути названий - наприклад, «Зустріч нареченого». Назва повинна образно і по суті відображати подію, яка відбувається в цьому епізоді. Короткий виклад події та завдань кожного персонажа – дійової особи, яка бере участь в цьому епізоді дає можливість знайти місце кожного режисерського епізоду у виставі, тобто визначити: як загальне (конфлікт, надзавдання і наскрізну дію) виявляється в окремому (в епізоді): це значить визначити:\n- як у даному епізоді реалізується надзавдання і наскрізна дія вистави, тобто визначити режисерське завдання епізоду.\nНеобхідно визначити в кожному епізоді конфлікт і предмет конфлікту епізоду та його співвідношення з конфліктом п’єси, завдання і дії персонажів. При цьому необхідно пам’ятати про те, що завдання персонажів не повинні розходитися з їх особистими надзавданнями.\nТаким чином, у даномі розділі постановочного плану дипломник представляє структуровану режисерську композицію вистави за епізодами, в кожному з яких визначено: конфлікт, предмет конфлікту, хто веде сцену, темпоритм, атмосферу, завдання персонажів та режисерське завдання епізоду.\nВибудовуючи виставу по лінії наскрізної дії, режисер визначає перші, другі і дальні плани в змінюючих одна одну подіях, виділяє головне і другорядне. Одним з найбільш дієвих засобів встановлення правильного відношення між дієвими епізодами вистави – акцентування головного і завуалювання другорядного є темпоритм. Темп як зовнішня демонстрація дії в часі і ритм як внутрішня якість дії, знаходяться в нерозривному зв’язку, через те ми говоримо про темпоритм ролі, епізоду, вистави. Студент повинен пам’ятати, що темпоритм вистави – це темпоритм розвитку її наскрізної дії: його частинами є темпоритмічна організація всередині кожного епізоду та їх темпоритмічне чергування.\nРеалізуючи наскрізну дію, режисер в кожному епізоді вирішує окреме завдання. Поєднання цих завдань і визначає темпоритм всієї вистави, визначає вибір прийомів і виразних засобів.\nВ даній частині „Постановочного плану” необхідно вказати в загальних рисах своє відчуття темпоритму вистави. Іще раз звертаємо увагу студентів на те, що темпоритм “виникає в результаті співвідношення частин внутрішньо вже вибудованої вистави. В задумі він існує лише в уяві режисера і досить відносно. Повністю уявити собі темпоритм вистави можна тільки на завершальному етапі роботи. Чергування режисерських акцентів і пауз, головних і другорядних кусків п’єси, чергування акторських інтонацій то яскравих, то пригашених, то різко виразних, то майже непомітних, зміни в освітленні сцени, тривожного шуму за стіною чи спокійного цокання годинника в кімнаті, бурхливого акорду музики, чи ліричної пісні – з усіх цих сценічних засобів складається… темп і ритм вистави.\nТемпо-ритм вистави - це видимий, зримий, відчутний бік вияву дії, темпераменту, енергії дії – накалу почуттів у дії. Темп і ритм, як правило знаходяться у конфлікті, в боротьбі, невідповідності один з одним, чим помітніший цей контраст, тим виразніша сценічна дія. Темп може характеризуватися часовими характеристиками – швидко, помірно, повільно, тощо, принятими у музичному мистецтві. Ритми, як правило, відображають певну емоцію і характеризуються психологічними станами – спокійний, бурхливий, радісний, схвильований, напружений…\nТемпо-ритм вистави це емоційний вияв наскрізної дії, форма вияву ряду подій, який технологічно виявляється у режисерських акцентах, в зорових і відчутних засобах виразності, що виявляють надзавдання вистави і доносять режисерський задум.\nТемпоритм – це пульс вистави, в даній частині дипломної роботи необхідно визначити тільки загальне відчуття темпоритму та його зміни протягом усього часу тривалості вистави.\nХарактер дії вистави обумовлений матеріальним середовищем (історичним, суспільним, побутовим і т. д.), в якому взаємодіють персонажі. Матеріальне середовище і характер цих взаємовідносин визначає атмосферу вистави – „повітря часу і місця, в якому живуть люди, оточені цілим світом звуків, фарб і різних речей”. Але кожна п’єса – це свій світ, свій спосіб існування, свої запропоновані обставини і взаємовідносини: в кожній п’єсі – свій емоційний імпульс, своя температура кипіння, – події в кожній п’єсі розвивається у своїй, тільки даній п’єсі притаманній атмосфері.\nУ цій частині дипломної роботи студент повинен виявити атмосферу всієї вистави і окремих її частин (дієвих епізодів). При цьому необхідно пам’ятати, що атмосфера нерозривно пов’язана з емоційним зерном вистави, надзавданням, наскрізною дією і темпоритмом, характером і взаємовідносинами дійових осіб. Атмосфера – поняття не статичне, а динамічне, яке змінюється в залежності від запропонованих обставин, одночасно й зароджує дію і сама породжується дією.\nДля створення необхідної атмосфери режисер користується різними прийомами і виразними засобами: прийомами повтору і контрасту, темпоритмом сценічної дії, декорацією, музикою, грою звуку і світла і т. д. Створення необхідної атмосфери – плід зусиль режисера, актора, художника і композитора, але головуюча роль належить актору. Через те студент повинен пам’ятати, що всі елементи сценічної виразності мають бути пов’язані з внутрішнім життям актора та застосовані в ключі стильового рішення вистави, в ключі обраної умовності. В протилежному випадку вони перетворяться за словами О. Попова, „в набір сценічних ефектів і технічних трюків, які знаходяться збоку від вистави, і викликають у глядача непорозуміння та запитання: „а що це повинно означати?”.\nЖанр вистави вимагає створення певної атмосфери та пов’язаного з нею психофізичного самопочуття актора, яке відповідає образному строю та мірі умовності саме даної вистави. «Повітря» вистави обов’зково відчувається глядачем, воно виявляється не лише у названих компонентах, а перш за все у поведінці героїв вистави, акторів-виконавців.\nВ цьому розділі варто зазначити загальні характеристики атмосфери вистави та її зміни протягом часу вистави, партитуру атмосфер від епізоду до епізоду. Кожна атмосфера має бути охарактеризована образно і емоційно ( атмосфера свята, передчуття нещастя, таємної змови, тощо).\nАтмосфера – це те матеріальне середовище,в якому живуть герої, тому це – шум, ритми, звуки, освітлення, речі, характер поведінки. Дипломник має у даному розділі Постановочного плану перерахувати зміну атмосферу виставі за сценами (атмосфера бою, будівництва,відпочинку, жартів, тощо); визначити роль природи, часу дня, пори року (зима, літо, осінь, день, ніч, світанок, холод, тепло, мряка, спека, тощо), всього, що передається через самопочуття актора. Режисер має визначити сцени де атмосфера акомпонує, а де – контрастує основній дії. Навіть, коли атмосфера не написана автором, режисер має створити її, щоб поглибити зміст вистави та його емоційний вплив на глядача.\nІдейний зміст п’єси розкривається сценічними театральними засобами; одним з найбільш важливих є організація дії у просторі. На даному етапі необхідно знайти зовнішню форму існування дії, надати їй такої пластичної форми, яка найкращим чином розкривала б її внутрішню суть. Діючи в часі та просторі, вступаючи в взаємодію одна з одною і з матеріальним середовищем, дійові особи створюють особливий пластичний малюнок вистави, який повинен бути не випадковим, анархічним, а підкореним загальному задуму, повинен бути художньо цілісним.\nОсь так режисерський задум А. Таїрова визначив пластику вистави „Оптимістична трагедія”: „Тема п’єси: боротьба між життям і смертю, між хаосом і гармонією, між запереченням і ствердженням. Через те емоційна і ритмічна лінія вистави повинна бути вибудувана по своєрідній кривій, що веде від заперечення до ствердження, від смерті до життя, від хаосу до гармонії, від життя до свідомої дисципліни.” Звертаємо увагу на те, як взаємопов’язане у А. Таїрова його розуміння ідейного змісту трагедії В. Вишневського з усією системою виразних театральних засобів.\nМізансцена – один з найважливіших засобів образного вияву ідейного змісту п’єси.У безперервному потоці мізансцен, що змінюють одна одну, розкривається ллогіка поведінки персонажів, виявляються їх взаємовідносини і конфлікти.\nМізансцени трагедії – монументальні, переважно статичні, комедії –рухливі й легкі, сатиричної комедії –графічно чіткі, побутової драми – правдиві й життєво достовірні. Стиль мізансцен залежить від знайденого для даної вистави режисерського вирішення. Система мізансцен надає виставі виразної пластичної форми.\nВиходячи з загального задуму вистави, студент має побачити майбутню виставу в її пластичному вирішенні, тобто визначити:\n– взаємодію двох просторів – зали і сцени;\n– способи що обмежують і організовують сценічний простір;\n– характер зовнішньої організації, взаємодії акторів один з одним і двома просторами (характер мізансцен).\nВ цьому розділі необхідно розкрити основні принципи мізансценування у виставі.\nМізансцена у виставі – перш за все глибоке розкриття ідейного змісту твору емоційний вплив його у пластиці вистави, своєрідна пластична музика.\nМізансценування пов’язане із сценографічним, зоровим образом вистави, оскільки будується у просторі й часі сцени. Малюнок мізансцен залежить від наявності чи відсутності так званих мізансценічних точок –меблів, характеристики планшета сцени: східці, люки, пандуси, станки.\nМізансцена залежить від пластичних можливостей актора. Мова пластичної виразності має багате емоційне забарвлення: мізансцени можуть бути іроничними, монументальними, грайливими, ніжними, замисленими і величними. Усі характеристики емоційних станів можуть бути використані для опису характеру мізансцен.\nНа вибір принципу мізансценування впливають жанр вистави, її стиль, темпо-ритмічне вирішення. Відомо, що темпоритм вистави реалізується у виставі в цілому, в темпоритмі існування кожної окремої ролі, в темпоритмі кожного окремого епізоду. Контраст темпоритмів робить рух і сценічну дію більш виразною.\nДипломнику нема потреби описувати всі мізансцени вистави, більшість з них фіксується в режисерському примірнику п’єси. В Постановочному плані слід зупинитись на основних ключових, психологічних, метафоричних мізансценах. Важливо вказати на характер та геометрію мізансценування: динамічні, статичні, кинджальні, спіральні, фронтальні, діагональні, симметричні, асиметричні, хаотичні… тощо.


Що являє собою райське дерево? Це вічнозелений, плодовий декоративний, витончений кущ. Кора його нагадує луску змії, листя схожі на лавр. Але особливо екзотично виглядають плоди: яскраво-коралові, лаковані, з золотими лусочками-блискітками. А називають ще ця рослина — гумі, Гумма, вишня лохолистная, маслина, олівнік. Ми вирощуємо їх відразу кілька сортів і вже багато років ми їмо плоди райських дерев. До речі, у вирощуванні ця рослина зовсім невибаглива …\nДозріває райське дерево, починаючи з останньої декади червня і до початку серпня, не одночасно. Урожайність його приємно дивує: 2-4 відра з дорослого 4-метрового куща. Я вирощую ці рослини з 1996 року, і ось уже три роки вони рясно щорічно плодоносять. Сорти райських дерев легко вирощувати, легко займатися його селекцією. І ви можете легко відібрати форму рослини, стійку у вашій кліматичній зоні. Саджанці заввишки 50 см вже суцільно усипані плодами. Просто екзотика!\nЦе високодекоративна рослину використовують для одиночних і групових посадок і живоплоту. Воно вдало впишеться в японський куточок, і буде в радість вам і вашим дітям. За вмістом вітаміну С райське дерево конкурує лише з актинідією і шипшиною. Райське дерево не має собі рівних, за що й отримала таку божественне назву. Це справжня комора вітамінів і корисних речовин! Гуммі зміцнює кров, серце і судини, покращує роботу печінки, мозку, допомагає при передменструальному синдромі, регулює тонус судин і їх еластичність. Особливо рекомендую розводити олівнік в зонах, заражених радіацією, бо він містить серотонін, який протидіє опроміненню, покращує регенерацію тканин; також покращує зір (при напрузі — зварювання, комп’ютер), тому містить каротиноїди, та ін.).\nПереваги рослини. Високі смакові якості плодів, цінні лікарські властивості і декоративність. Плоди великі, смачні, без неприємного медичного смаку і запаху, з раннім терміном дозрівання, легко збираються і довго зберігаються, добре транспортуються. Невибагливі і відносно просто вирощуються. Не дають порослі, не засмічують ділянку, не мають шипів (на відміну від обліпихи), добре відновлюються після підмерзання і плодоносять на пагонах першого року. Не мають ворогів і паразитів в умовах Білорусі, нічим не хворіють. Рослини сімейства лохів не мають ферменту аскарбінази, що руйнує вітамін С, і тому він в плодах і листі тривало зберігається при заморожуванні і засушуванні.\nНедоліки. Недостатньо висока морозостійкість, шипуваті гілок і терпкість плодів у диких видів лохів, відсутність аромату плодів і квіток гуммі (на відміну від ін. Лохів). При перезволоженні, закислення грунту (особливо в закритому фунті в горщиках) можливі ураження коренів і невизревшіх гілок сірою гниллю (що спостерігається вкрай рідко, особливо у відкритому фунті), підмерзання і загибель від морозів.\nСахалінський №1 — раннього терміну дозрівання. Молода кора темно-коричнева з сірим відтінком і яскравими блискітками. Плоди 1-1,5 см, овально-круглі, темно-рубіново-червоні, з інтенсивними блискітками. Оболонка плоду щільна, плоди не течуть, чи не пріють, фібкамі не пошкоджуються. М’якоть солодко-кисла, желеобразная. Смак приємний, ананасно-суничний. Плоди не осипаються, транспортабельні з плодоніжками, дозрівають не одночасно. Найсмачніший сорт. Холодостійкий (-28’С), без підмерзання. Цвітіння з 10 травня. Плодоношення з 20 червня по 25 липня, пік плодоношення 5-10 липня. Плодоношення рясне, щорічне.\nСорт Lauda mater Polonia (LMP F 2) — середнього терміну дозрівання. Сорт вивчався з 1993 по 2008 р Молода кора з блискітками, яскрава, інтенсивно-бронзова. Цвітіння з 10 червня (або на кілька днів пізніше, квітки більші, ніж у сорту Сахалінський №1). Плодоношення з 5 липня, триває до 25 липня, пік плодоношення — 15 липня. Плоди великі, 1,5-2 см, подовжено-овальні, світло-червоно-коралові, блискітки слабо виражені, оболонка плодів ніжна. Плоди на початку кисло-солодкі, терпкі, потім солодко-кислі, помірно в’яжучі, освіжаючі при повному дозріванні. Сорт LMP холодостоек (-28’С), але поодинокі гілки 2-3-річного віку можуть підмерзати. У вологі роки плоди при перезріванні мацерують і частково вражаються плодовою гниллю, відзначається часткове бродіння плодів або суха мацерація. Сорт менш транспортабельний, дуже соковитий, придатний для технічних переробок. Найбільший і щорічно рясно плодоносить, дуже красивий.\nХоча вважається, що плоди цих рослин у наших широтах погано дозрівають, це зовсім не так. Це дуже смачні і корисні фрукти, принаймні ми їмо і плодами райських дерев дуже задоволені. Це джерело вітамінів, мікроелементів і все, що потрібно для підтримки здоров’я.


Полтавщина: МИКОЛА ВІТАЛІЙОВИЧ ЛИСЕНКО\nНехай когось бере в полон Бетховен,\nНехай від Гріга серце затріпоче\nХай Сметану й Шопена люблять люди,\nЧи Глінка спогадом зволожить очі…\nПочую Лисенка – я щастя повен,\nДуша здригнеться – волі, волі хоче,\nІ рідна пісня розриває груди…\n(«Коли я чую Лисенка»)\nОсновоположник української класичної музики – композитор і громадський діяч Микола Лисенко народився 22 березня 1842 року у селі Гриньки, що на Полтавщині.\nРід Лисенків походив із козацької старшини, відомості про яких відомі з початку XVII століття. Сімейні перекази Лисенків вважають Вовгуру Лиса, як одного із своїх родоначальників. Вовгура Лис – безстрашний ватажок козаків відзначився в боях із польською шляхтою у роки визвольної війни українського народу під проводом Богдана Хмельницького. Історичні документи вказують на Якова Лисенка, як на першого представника цього роду, який жив у першій половині XVII сторіччя і брав участь у війні 1648 – 1654 рр. Вся чоловіча лінія роду Лисенків аж до Виталія Лисенка – офіцера кірасирського полку і батька композитора були людьми військовими та завжди займали в армії досить високі становища. Мати – Ольга Вереміївна Луценко – вихованка Смольного інституту, теж із старого козацького роду. Отже, Микола Лисенко міг справді похвалитися, що він «із діда – прадіда козак», що в його жилах нема ні краплі не української крові.\nЙого батьки були дідичі – аристократи, і як переважна частина тодішньої нашої шляхти, забувала помалу старі українські традиції і звичаї, рідну мову. Тож дитину виховували на аристократичний – московський лад. Навіть грамоти мати починала вчити по-французьки, а пізніше, батьків полковий товариш – відомий російський поет Фет, навчав Миколку читати й писати по-російському. Та на дитину впливали не так батьки як більше дядьки по лінії матері – Болюбаші. Вихідці із козацької старшини, вони притримувалися українських традицій й не говорили інакше – тільки по-українському. Саме у Болюбашів Миколка вперше почув українську пісню, там у нього блиснули перші іскри любові до свого народу, до його народних обрядів, до культури взагалі та до пісні зокрема. У своїй біографії Лисенко розповідає про це так: « Прийде день Купала…розкладають багаття, заквітчані в польові квіти з віхтями горящої соломи; дівчата стрибають…з піснями через вогонь…Цей елемент, либонь найлютіше прищепився хлопцеві своїми мелодіями, акцією, усією потішаючою і слух і зір обстановкою».\nСистематично займатися музикою Лисенко почав з п’яти років і виявив великі музичні здібності. Мати вчасно помітила нахили сина і як сама добра музикантка зуміла виявити музичний талант майбутнього композитора і розвинути його. У 1852 році Микола навчався у київському пансіонаті Гедуена. Вчився там добре і закінчив пансіонат блискуче. Він ніколи не забував про музику і з роками любов до неї зростала. Ще в пансіонаті він склав польку для фортепіано на якій позначився вплив народної мелодії.\nПо закінченню пансіонату Лисенко продовжує навчання у Харківській гімназії і одночасно бере уроки музики у відомих викладачів Дмитрієва та Вільчака. Вже у Харкові він як піаніст поступово набуває популярність, про що свідчать його участь в салонних концертах у князя Ю.Голіцина.\nСвої літні канікули Микола Лисенко завжди проводив у рідному селі. Разом із своїм названим братом Михайлом Старицьким (який виховувався у родині Лисенків) він любив відвідувати свого дядька Олександра Лисенка. Олександр Захарович кохався у козацькій старовині, співав козацьких пісень, читав вірші Тараса Шевченка. Саме він познайомив молодих гімназистів з Шевченковим «Кобзарем». Від нього ж Микола Лисенко записує свої перші пісні та вже й сам складає для них супровід.\nУ 1859 році Микола Лисенко закінчує гімназію і вступає до Харківського університету на природничий відділ, а рік пізніше переходить на той самий відділ Київського університету. Там у 1864 році на студентському концерті пам’яті Т.Г.Шевченка Лисенко уперше виступив на чолі хору перед широкою аудиторією. В той час у Київському університеті йшло бурхливе життя. Зближення зі студентами М.Драгомановим, Т.Рильським, В.Антоновичем, П.Чубинським вплинуло на громадську позицію майбутнього композитора. «Найбільшої ваги питання тогочасне, - писав композитор в автобіографії, - знесення кріпацтва й надання людських прав «найменшому братові», викликало потребу постерегти, збагнути життя цього брата…Він постеріг, що він єсть, де він, у якім краї живе, серед якого люду, чим винен тому людові». Серед товаришів Микола Лисенко й Михайло Старицький і самі врешті пізнають «чиї вони сини, яких батьків»…Обидва стають гарячим українськими патріотами й присягають ціле своє життя присвятити рідному народові. Вони присягають: Старицький присвячує себе літературі та театрові, а Лисенко – рідній музиці. У Києві вони організують виступи українського студентського хору, концерти і вистави. На той час (1864) випадає й перша вистава знаної вже тоді скрізь в Україні «Наталки-Полтавки під керуванням М.Лисенка.\nПісля скасування кріпацтва російська влада незабаром видає указ про заборону української мови. Заборонили співати у театрі українських пісень і по-французькому, бо й того пробували наші артисти 1865 року. Доходило до таких курйозів, що студентський хор під керівництвом М.Лисенка співав українських пісень…французькою мовою, щоб не співати їх російською. М.Антонович з цього приводу писав: «Загальновідомо, що М.Лисенко якому заборонили співати українські пісні в оригіналі, переклав їх для свого хору французькою мовою і так виконував для київської публіки, щоб не співати російською».\n1864 року Лисенко закінчує університет, а у 1865 році захищає дисертацію «Про полове розмноження стрічкових водоростей» і одержує ступінь кандидата природничих наук. Але найбільш вабила молодого науковця музика і він вирішив здобути вищу музичну освіту. Щоб зібрати кошти на навчання він займає посаду мирового посередника у Таращанському повіті. Зібравши готівку, вирушає до Лейпцега, що мав на той час найліпшу консерваторію, щоб там удосконалювати свою музичну освіту. Крім занять у консерваторії Лисенко брав приватні уроки, відвідував концерти, де слухав і вивчав видатні твори у виконанні найкращих артистів. У грудні 1867 року Лисенко виступив у Слов’янському концерті в Празі, де грав українські народні пісні у власній обробці для фортепіано. Його виступ викликав захоплення у слухачів. У тому ж році на прохання\nО. Барвінського, композитор для Шевченківського свята, яке проходило у Львові пише перший свій оригінальний твір – музику до «Заповіту» Шевченка. Взагалі творчість Т.Г.Шевченка надихала Миколу Лисенка. На слова великого поета композитором було складено біля 82 музичних творів. Серед них три великих кантати для хору, з сольними співами, дуетами й т.п. Композитор С.Людкевич писав: «Лисенко так підложив слова під ноти, що іншої музики до його поезії годі й подумати. Тут Шевченко і Лисенко – зливаються разом ніби в одну особу». Влучно сказав мистецтвознавець Ян Хойнацький: «Шевченко – поет духа, Лисенко – поет музики».\n1868 року композитор випускає свій перший збірник українських народних пісень. Мистецтвознавець Ф.Коллеса писав про збірку: «Так (як Лисенко уложив) заспівав би сам український народ, якби піднявся на відповідний ступінь культурного розвитку». Всього Микола Лисенко випустив три збірки українських пісень.\nПо закінченню консерваторії (1869) Лисенко повертається до Києва і обіймає скромну посаду вчителя музики у приватних школах. Та головна праця – українська музика. Він пише на слова Старицького свої перші оперети «Чорноморці» та «Різдвяна ніч», яку пізніше переробив на оперу. Відчуваючи замало досвіду в оркестровому укладі, Микола Віталійович 1876 року їде до Петербургу, щоб там навчитися оркестрової композиції у російського композитора М.Римського-Корсикова. У Петербурзі йому, як вже відомому музиканту, пропонують місце диригента приватної опери з перспективою переходу до царської опери. Микола Лисенко відмовляється і після закінчення навчання у 1878 році повертається до Києва. 1884 року композитор закінчив оперу «Утоплена», яка вперше була поставлена у Харківському оперному театрі. Він впорядковує музику і пише увертюру до «Наталки-Полтавки», створює три дитячі опери: «Коза-Дереза», «Пан Коцький» «Зима і Весна», а вкінці 90-х років закінчує оперу «Тарас Бульба».\nСтан українського театру з мішаним українсько-польсько-російським репертуаром з розвитком українського руху перестав задовольняти свідомі українські кола. У Києві біля двох визначних діячів мистецтва: композитора М.Лисенка та поета М.Старицького почали об’єднуватися аматори українського театру такі як П.Чубинський, О.Русов, О.Левицький. Всі вони мали прекрасні голоси і були талановитими аматорами-виконавцями. Подією у діяльності цього гуртка була вистава-опера М.Лисенка «Різдвяна ніч» (1874). Але всякий потяг до відокремлення українського театру, здавалось, було назавжди убито забороною українського слова на сцені та в друку зловісним Ємським указом 1876 року. І тільки у 1881 році Кропивницький здобув дозвіл на українські вистави і заложив товариство українських акторів.\nОсобливе відношення у М.Лисенка було до Полтавщини. Він цікавився подіями, які проходили на його батьківщині, знав і підтримував дружні стосунки з представниками полтавської інтелігенції. 1893 року композитор з хором здійснює гастролі по Україні – дає десять концертів, половину з них на Полтавщині. Микола Лисенко бере безпосередню участь в організації торжеств присвячених відкриттю пам’ятника І.П.Котляревському у Полтаві (1903). На свято композитор прибув у Полтаву зі своїм хором і музичним твором – хоровою кантатою «На вічну пам'ять Котляревському». О.Пчілка згадувала: «Опріч кантати, в концерті другого дня свята виконано багато інших творів композитора. Лисенко сам грав багато…».\n1904 року Микола Лисенко відкриває у Києві музично-драматичну школу, котра здобула найменування школи М.В.Лисенка. У школі були класи музики, співу і драматичного мистецтва. В ній навчалися майбутні композитори К.Стеценко і Л.Ревуцький, актори Б.Романицький і О.Ватуля, співак М.Микиша та інші. У цей час М.Грушецький знайомить М.Лисенка з молодим обдарованим юнаком – майбутнім композитором і диригентом О.Кошицем. Пізніше О.Кошиц у своїх спогадах описав цю зустріч: «Поздоровкалися. Рука була дуже м’яка й пухка з короткими пальцями й широкою долонею. Вуса мав невеликі, на манер Шевченка і темного кольору. Волосся почало на голові рідіти, а сам був чисто голений і робив враження справжнього пана…Тоді мене особливо вразило, що Микола Віталійович говорив чистою українською мовою». До речі, академік А.Кримський на своєму ювілеї у кінці 30 х років говорив, що у Києві в щоденному житті розмовляли українською мовою тільки у трьох родинах: у родині Косачів, родинах М.Лисенка та М.Старицького.\nВ останні третині XIX століття посилюються репресії проти проявів українства, починаючи з мови та літератури, музики і закінчуючи архітектурним стилем. Саме в цих умовах у 1897 році під виглядом наукового з’їзду у Києві відбувся з’їзд українських громад з метою створення загальноукраїнської організації. Перші загальні збори обрали М.В.Лисенка членом Ради в якій він брав участь до самої смерті. 1908 року у Києві було засновано Український клуб й першим його головою обрано Миколу Лисенка. Український клуб проводив величезну музичну і культурно-освітню роботу. Він став центром комітету зі спорудження пам’ятника Т.Г.Шевченкові та комітету з визначенням 50-х роковин від дня смерті поета. З 1909 року за ініціативою М.Лисенка розпочалися громадські мандрівки до могили Т.Шевченка.\nУ радянські часи замовчували політичну активність Миколи Лисенка\n«нібито заради збереження його постаті у мистецькій сфері. Гасло «Лисенко – сонце української музики (вислів К.Станіславського) – рятувало, хоч плакатний образ ставав тією парадною стіною, за якою губився справжній композитор і діяч», - писала директор музею Миколи Лисенка Р.Скорульська. Микола Лисенко не належав ні до однієї політичної партії, але його громадська діяльність відстежувалася царською охранкою. Р.Скорульська приводить «Сводку агентурних данных по Киеву за март 1912 года»: «Известен Отделению, как состоящий ранее во главе украинских преступных организаций и руководивший работами таковых». Л.Старицька-Черняхівська писала: «Все те,що мало в собі хоч макове зерно українського духу, ставало святим для Миколи Віталійовича, бо Україна була сонцем його життя».\nМинав час, померла дружина композитора, помер вірний друг Михайло Старицький, життя йшло до кінця… З незбореною силою проснулося в душі туга за рідними місцями. Останню поїздку на Посулля, в край дитинства і юності Микола Лисенко здійснив в супроводі І.Стешенка у липні 1911 року. Маестро пробув на батьківщині, в рідних Гриньках, всього два тижні; із жалем оглядав залишки батьківського будинку, занедбаний сад…\nПомер Микола Віталійович 6 листопада 1912 року в Києві. Український поет М.Вороний написав поезію:\nЧуєте – серце музики –\nТакого горя Київ ще не бачив…На похоронах виступив Іван Стешенко: «Плач народе! Плач велика Україна. По своєму великому сину». І із Полтави також пролилася «Гірка сльоза на домовину славетного сина України, незабутнього її співця-Бояна – Миколи Лисенка» - так починався некролог, написаний Панасом-Мирним.\n«Інтимна сила українського руху» - називає Миколу Лисенка у некролозі С.Ефремов. «Врешті сам похорон композитора можна вважати чи не першою всеукраїнською демонстрацією, - пише Р.Скорульська. І надто промовисто виглядає на світлинах, з тої сумної і урочистої події, ланцюг молоді в студентських одностроях, що, побравшись за руки, відгороджують багатотисячний жалобний похід від кінних жандармів…Певно, не один із тих юнаків, які вперше стали тоді на оборону національної святині, поклав голову на подальших тернистих шляхах української соборності і незалежності». І тут доречні слова правнука композитора, якій одізвався про свого прадіда: «Микола Лисенко змінив козацьку шаблю на диригентську паличку і зброєю в боротьбі за незалежність України зробив народну пісню».\nКомпозитор О.Кошиць писав: «Микола Віталійович одкрив новий національний світ у щирій світовій музичній справі, і той прекрасний, так би мовити, ідейно-романтичний настрій суспільства протягом більш півстоліття виховувався його духом…Ім’я такої людини не належить лише історії, воно завжди буде на устах кожного українця, що далі, то більше, в міру того як буде зростати наша національна свідомість…».\nАвтор: BELKO на 07:00\nВІН В МУЗИЦІ ДО «КОБЗАРЯ» ВОЗДВИГ НАРОДУ МО...


Гонорея – що це, симптоми, шляхи зараження і як лікувати гонорею\nГонорея: що треба знати про найпоширенішу хворобу, яка не має симптомів\n17 січня 2020 , 23:40 - Читать новость на русском\nЩодня понад мільйон людей підхоплює інфекції, які передаються статевим шляхом, скорочено – ІПСШ. Щороку інфікованих пацієнтів назбирується чимало: 376 мільйонів нових випадків зараження припадає на 4 хвороби: хламідіоз, сифіліс, трихомоноз та гонорею. За статистикою ВООЗ, у всьому світі 1 людина з 25 підхоплює ІПСШ.\nГонорею важко помітити, але можна вилікувати. Як передається найпоширеніша бактеріальна хвороба на планеті – читайте далі.\nВажливо! Правець: перші симптоми, профілактика та лікування\nГонорея – це підступна хвороба. Вона може довго ховатися в організмі, не проявляючи жодних ознак: 1 з 10 інфікованих чоловіків і майже половина інфікованих жінок не відчувають жодних симптомів.\nГонорея – що це?\nЦе інфекція, що передається статевим шляхом. Її спричинює бактерія, яка називається Neisseria gonorrhoeae або ж гонокок.\nЗахворювання проявляє себе зазвичай за 3 або ж 7 діб після зараження.\nСлиз зі статевих органів.\nБіль в уретрі.\nЧасті та болючі позиви до сечовипускання\nНайчастіше ці симптоми з'являються у чоловіків. Жінки ж справді можуть довго не знати, що інфіковані: у більшості випадків протягом 2 – 3 тижнів у жіночому тілі гонокок не подає жодних ознак. А ті симптоми, що виникають, відрізняються від "чоловічих": це біль під час сексу та при сечовипусканні, висока температура та біль у нижній частині живота.\nУ жінок бувають особливі симптоми\nПри гонореї найчастіше під загрозою опиняються слизові оболонки статевих шляхів, але можуть виникати ушкодження слизової прямої кишки, очей і ротоглотки. Від подразнення гноєм зовнішніх частин тіла може виникнути ураження шкіри – екзема.\nГонорею згадували ще у Біблії, цю хворобу описував і давньогрецький лікар Гіппократ. Коли археологи розкопували давньоримське місто Помпеї, виявили металічні бужі. Це розширювачі для усунення звуження уретри, яка буває під час гонореї. Упродовж довгого часу лікарі не звертали уваги на цю хворобу. Гонорея не призводила до епідемій, не давала надто важких наслідків, як, наприклад, сифіліс, під час якого людина могла втратити хрящі носа.\nБританський хірург 18 століття Джон Гантер упродовж довгого часу доводив, що сифіліс і гонорея – захворювання, які з'являються від одного збудника. 1767 року він зробив собі ін'єкцію гноєм, який попередньо "позичив" у хворого на гонорею. Гантер не знав, що пацієнт хворіє ще й на сифіліс. Коли на його тілі виникли вирізки, то лікар почав запевняти усіх, що гонорея та сифіліс – це одна і та ж хвороба.\nБританський хірург 18 століття Джон Гантер\nЦей міф лише за 70 років потому зруйнував французький медик Філіп Рікор. Він, на відміну від свого попередника, не вводив собі сумнівні ін'єкції. Натомість заразив понад 1300 людей двома інфекціями: когось – сифілісом, когось – гонореєю, і описав симптоми. Усі піддослідні були засудженими до смертної кари в'язнями.\nЯк лікують гонорею\nЗазвичай для одужання пацієнта потрібен курс антибіотиків, куди входять ін'єкції та таблетки.\nАнтибіотики зазвичай рекомендують, якщо:\nАналізи показали, що у вас гонорея.\nЄ велика ймовірність виникнення гонореї, хоча результати ваших тестів ще не прийшли.\nУ вашого партнера діагностовано гонорею.\nПопри те, що лікування від гонореї існує, 2015 року головна лікарка Великобританії Саллі Девіс забила на сполох після спалаху гонореї в англійському місті Лідс. Річ у тім, що для того, аби вилікувати трипер, потрібно одночасно застосовувати ін'єкції та таблетки. Але деякі інтернет-аптеки пропонували пацієнтам лише пероральні ліки. Якщо пацієнт вживав лише один вид ліків, бактерія набувала стійкості до антибіотиків. Відтак, запевняла Девіс, гонорея може просто стати невиліковною хворобою.\nГонорейні інфекції часто протікають безсимптомно, тому носії не проходять тестування та лікування, продовжуючи поширювати інфекцію. Якщо хворобу не лікувати, гонорея може спричинити безпліддя, а також неврологічні та серцево-судинні пошкодження. Це також збільшує ризик хворого заразитися ВІЛ.\nДо теми: СНІД: міфи та реальність про невидиму хворобу з надважкими ускладненнями\nХронічна гонорея у жінок може призвести до фригідності – тобто зниження статевого потягу та неможливості досягти оргазму. Трипер несприятливо позначається на вагітності. У хворих на гонорею жінок частіше реєструють викидні, передчасні пологи, післяпологові ускладнення. Тож, щойно людина помічає перші ознаки ІПСШ, їй варто одразу звернутися до лікаря. Бо окрім вищезгаданих ризиків, гонорея може перейти від матері до дитини під час пологів і спричинити кон'юнктивіт. У цій ситуації, без лікування антибіотиками, трипер може спричинити серйозні пошкодження зору.\nЯк вберегти себе від недуги\nТут усе дуже просто. По-перше, використовувати засоби контрацепції – від ІПСШ непогано рятують презервативи. По-друге, після незахищеного сексу із ненадійними партнерами варто звернутися до лікаря.\nНовини України Здоров'я Лікування Секс Інфекція Історія 120/80 Аналізи


АРХІТЕКТУРА ЛАНДШАФТНА | Довідник з екології\nАРХІТЕКТУРА ЛАНДШАФТНА – будівництво з урахуванням пейзажних особливостей місцевості (сади, парки, міські сквери, бульвари, останнім часом рекреаційні зони, нац. природні парки тощо).\nН і нн у дієприкметниках.\nПАРК ЗАПОВІДНИЙ Екологія – охорона природи ПАРК ЗАПОВІДНИЙ – територія з природною чи частково зміненою рослинністю, що перебуває під охороною держави, напр. ботанічні сади, дендрологічні парки, національні природні парки та ін....\nЛандшафтна сфера Розділ 1. ЗАГАЛЬНА ЕКОНОМІКО-ГЕОГРАФІЧНА ХАРАКТЕРИСТИКА СВІТУ ТЕМА 3. ЛЮДСТВО – ТВОРЕЦЬ НООСФЕРИ § 23. Ландшафтна сфера Сутність понять “ладшафт” і “ландшафтна сфера”. Унаслідок розвитку і взаємодії біосфери з конкретною територією виникають нові природно-матеріальні системи – ландшафти (з нім. Land – земля, Schaft – взаємозв’язок, взаємозалежність). Ландшафт (природно-територіальний комплекс) – це ділянка земної поверхні, на якій […]...\nВи зараз читаєте: АРХІТЕКТУРА ЛАНДШАФТНА\nСхема спостереження за проявами девіантної поведінки особистості (карта Д. Стотта) – ДОДАТКИ »


Провели восьмий тур Аматорської ліги – Федерація баскетболу черкаської області\nПровели восьмий тур Аматорської ліги\nЦієї неділі було проведено черговий тур аматорської ліги після тривалої затримки.\n19 березня в СК “Будівельник” було проведено шість ігр аматорської ліги. Зустрілись команди з першого і другого дивізіону. Першими зустрілись команди другого дивізіону – БК “ЧДТУ-2” та БК “Флеш-Рояль”. Команда “студентів” показала гарну гру, що допомогло їм отримати перемогу в десять очок. Рахунок по закінченню матчу – 67-57.\nДалі зіграли фаворити другого дивізіону БК “Олімп” та БК “Авіс”. “Олімпійці” отримав легку і впевнену перемогу з рахунком 91:50. Відразу відіграли БК “ЧДТУ” та БК “ЧП”. Передбачувано, що команда, яка займає друге місце в турнірній таблиці отримує перемогу з відривом у двадцать чотири очки. Гра завершуєтся рахунком 92: 68 на користь “ЧДТУ”.\nЧетверта гра була, мабуть, найцікавішою грою цього сезону. БК “Берегиня” отримує дуже важку перемогу над БК “Форсаж” у овертаймі. Доречі, це перший овертайм сезону 2016-2017. Гра закінчилась з рахунком 79:77.\nНаступна гра була не менш цікавою. БК “Смайл-Баскет” отримав важку перемогу над БК “Ветеран-Баскет”. Гравці “Смайл-Баскета” відіграли дуже впевнену і результативну гру, яка завершилась з рахунком 97:94. Останній матч ігрового дня відбувся між БК “ЧНУ” та БК “Місто”. Команда “Містян” завершила гру з перевагою у двадцать два очки.\n← March madness: Канзас та Михайлюк крокують далі\nФотозвіт аматорської ліги за 19.03.17 →


Перші відкриті літні спортивні ігри з паралімпійських видів спорту провели на Вінниччині (ВІДЕО) – INVAK.INFO – информационное агентство – портал людей с инвалидностью\nПерші відкриті літні спортивні ігри з паралімпійських видів спорту провели на Вінниччині (ВІДЕО)\nНа стадіоні «Авангард» у Ладижині змагалися 37 спортсменів.\nУчасники боролися за першість у п’яти видах спорту: стрільба з лука та пневматичного пістолету, легка атлетика, тріатлон та пауерліфтинг. Участь у змаганнях взяв і бронзовий призер чемпіонату світу з тхеквондо з ураженням опорно-рухового апарату Антон Швець. Паралімпійські ігри Токіо-2020 перенесли на наступний рік, та спортсмен сприймає відстрочку як можливість краще підготуватися.\nКоронавірус, звичайно, вніс свої корективи, але є і свої плюси, наприклад, є більше часу на підготовку до цих же змагань. Буде більше часу на підготовку — будемо більш фізично готовими, і є шанси показати набагато кращий результат, — поділився бронзовий призер чемпіонату світу з тхеквондо Антон Швець.\nПереможці змагань отримати кубки та медалі. Винагородою ж для усіх стала можливість випробувати власну силу духу.\nСподіваюся, що інші люди з інвалідністю приєднаються до такого руху. І знайдуть в собі сили, будуть займатися спортом, будуть підтримувати здоровий спосіб життя, — сказав голова ГО Інвалідів з дитинства «Вікторія» (Ладижин) Федір Верещагін.


У Тернополі впроваджують нову систему оплати за електроенергію – vybory.te.ua\n28.02.2019 vyborator\t0 коментарів\tелектроенергія, РЕМ, Тернопільелектропостач, Тернопільобленерго\nМетрові черги до Тернопільського міського району електричних мереж – РЕМУ. Люди, а це переважно пенсіонери, розповідають, стоять годину, аби подати показники. Скаржаться, тут лише подали показники, щоб оплатити слід йти в іншу установу. Проте не всі споживачі чекають у черзі, аби подати показники. Кидають їх у спеціальну скриньку. Поки люди стоять у чергах, у РЕМі ситуацію не коментують.\n← Назвали основні порушення під час виборчої кампанії на Тернопільщині\nУ Тернополі відкрили кардіологічний центр →


Російські профспілки запропонували перейти на чотириденний робочий тиждень. | Збруч\nФедерація незалежних профспілок Росії (ФНПР) надіслала до Міністерства праці РФ пропозиції щодо переходу на чотириденний робочий тиждень. Про це йдеться в повідомленні, опублікованому на сайті ФНПР, яке цитує інформаційне агентство РБК.\n«Федерація підтримує ідею про скорочення робочого тижня як засобу оптимізації часу праці й відпочинку, але за обов'язкового збереження попереднього розміру заробітної плати», – йдеться в заяві організації.\nФНПР зазначає, що у всьому світі спостерігається тенденція до скорочення робочого часу. При цьому європейські країни з найменшою тривалістю робочого тижня перебувають на високому рівні соціально-економічного розвитку.\nУ Державній думі Росії підтримали ідею переходу на чотириденний робочий тиждень. Проурядова фракція «Єдиної Росії» висловила готовність розпочати обговорення цього питання на сесії. Про це заявив перший заступник керівника фракції, член комітету з праці, соціальної політики і справ ветеранів Андрій Ісаєв.\n«Такий перехід дозволить людям отримати більше часу для відпочинку, який вони зможуть провести зі сім'єю, витратити на самоосвіту або турботу про своє здоров'я – наприклад, пройти диспансеризацію. Однак перехід на новий режим роботи повинен проходити поетапно, без потрясінь, зі збереженням колишнього рівня зарплати та відповідно до можливостей економіки», – цитує інформаційний портал Meduza заяву Ісаєва.\nУ Росії дозволено дистанційне голосування.\nСША повертають Росії апарати ШВЛ.


Дитячі масла і молочко - купити масло для дітей в інтернет магазині ❤ Prostor\nДитячі масла і молочко\nМасло для новонароджених - ніжний і дбайливий догляд з народження\nЧасто після купання, потрібно зволожити і захистити ніжну шкіру, і найкращим засобом для цього буде дитяче масло. Це ідеальна косметика для щоденного догляду, яку можна використовувати з першого місяця життя малюка.\nМасло і молочко для дитини - переваги продукції\nДитяча шкіра набагато ніжніше дорослої, вона більш чутлива - тому гостро реагує на зовнішні впливи несприятливого середовища. До того ж, діти частіше за дорослих схильні до всіляких шкірних захворювань. Це дерматити, попрілості і дитяча екзема. Тому шкіра стає сухою - збезводненої і знежиреною. Тому її необхідно зволожувати, живити і відновлювати. Щоб створити надійний захист, необхідно купити дитяче масло або молочко, розроблені спеціально для делікатного догляду. Перевага такої продукції в наступному:\nІдеально підходить для делікатного догляду за ніжною шкірою малюка з самого народження. А комплекс спеціально підібраних компонентів надовго зволожує шкіру, роблячи її гладкою і здоровою.\nРекомендується для щоденного догляду, пом'якшення шкіри, а також для захисту від несприятливих зовнішніх чинників навколишнього середовища.\nКосметика прискорює регенерацію епідермісу. Її ніжна текстура швидко поглинається, насичуючи шкіру вологою і поживними компонентами, не перевантажуючи ніжну чутливу дерму.\nНатуральні діючі компоненти засобів забезпечують безпеку при тривалому застосуванні.\nРегулярне використання косметики для дітей, знижує ймовірність загострення запальних проявів. Підвищує опірність шкіри несприятливим впливам навколишнього середовища.\nАсортимент засобів для догляду за дитячою шкірою в Prostor\nДитяча косметика істотно відрізняється від дорослих косметичних засобів. Ніжна і чутлива шкіра дитини вимагає особливого догляду. Саме тому для малюків розробляється асортимент особливої дитячої косметики, яка м'яко живить і зволожує шкіру, не дратує і не подразнює очі. Вона нетоксична для малюків і безпечна.\nВ інтернет-магазині PROSTOR представлений широкий асортимент косметичних засобів для дітей. Косметика випускається з урахуванням всіх вимог до гипоаллергенности і натуральності. До її складу входять тільки натуральні компоненти, які по-особливому дбайливо ставляться до шкіри малюка. На сайті представлені дитячі товари такого вигляду:\nДитяче молочко для тіла. М'яка, густа консистенція для догляду за шкірою немовлят швидко вбирається, не перешкоджаючи шкірному диханню. Ефективно усуває запальні і алергічні реакції. Купити дитяче молочко повинен кожен батько. Особливо сприятливо для шкіри, з композицією натуральних компонентів. Вони підтримують природні її функції.\nМасло для дітей. Формула на 100% натуральна. Засіб добре підходить малюкам виконуючи масаж. Масло надає живильну і заспокійливу дії. Особливо рекомендується для сухої і ніжної шкіри новонароджених. Використовується для очищення замість мильного розчину. Надає протиалергічну, ранозагоювальну і протимікробну дію.\nДля малюків ви можете вибрати товари на будь-який смак і бюджет від кращих виробників, таких як Bübchen, HiPP, Johnson's baby, Penaten. Комплексний склад засобів дозволяє одночасно знімати свербіж та почервоніння, зволожувати, надавати заспокійливу і відновлюючу дії.\nЩоб купити дитяче масло та іншу косметику, яка буде піклуватися про шкіру малюка, варто звернути увагу на такі особливості продукції:\nПеревірте етикетку косметики - пам'ятайте, що чим коротше склад, тим краще. Переконайтеся, що косметика натуральна не тільки за назвою, а в списку інгредієнтів немає парафіну, парабенів, SLS і т.п., що шкідливо для шкіри і здоров'я немовляти.\nКосметика не повинна залишати липкою або жирної плівки після нанесення.\nДитяче молочко або масло повинні мати в своєму складі натуральні речовини, зволожуючі компоненти.\nПеревірте, чи є у косметики сертифікат, що підтверджує, що це органічна продукція і чи була вона дерматологически протестована.\nВід правильного вибору косметики для дітей залежить їх здоров'я. Вибирайте якісну продукцію від перевірених виробників!\nОлійка для тіла Johnson's дитяча 200мл\nОлійка Johnson's з алое дитяча 200мл\nОлійка для тіла Johnson's Перед сном дитяча 200мл\nМасло очищає для немовлят з маслом каріте та соняшника Bübchen 200 мл\nДитяча зволожувальна олія Penaten 200 мл\nМолочко дитяче з маслом каріте та соняшника Bübchen 200 мл\nМасло очищає для немовлят з маслом каріте та соняшника Bübchen 40 мл\nМолочко для обличчя і тіла Johnson's Ніжність бавовни 200мл\nДитяче зволожуюче молочко для тіла Dr,Sante Baby 300 мл\nМолочко для тіла JOHNSON'S® для дітей Перед сном 300 мл\nBiotoshka Дитячий зволожуючий лосьйон для обличчя та тіла, 250мл


УкрЗахідІнформ :: Переваги книжкових інтернет-магазинів\n01.07.15 14:15 0 558\nНа сьогоднішній день книгу можна віднести до одного з найпоширенішого товарів. Та популярність книг супроводжується досить цікавим питанням: де найкраще купувати книги? Зрозуміло, що відповідей існує безліч, та все ж варто зазначити, що книжковий магазин - це не єдине місце, де можна придбати потрібну літературу.\nВ наш час читачі все частіше звертаються до інтернет-магазинів. І не дивно, адже це не тільки зручно, але й економно. В інтернеті можна знати рідкісні або самі нові книги, книги, яких поки що немає в звичайних магазинах, навчальну і художню літературу на будь-який смак і потреби. Та найголовніше, для цього не потрібно залишати свій дім, вибір можна зробити прямо зі свого комп'ютера, який підключено до сітки інтернет, а замовлення отримати в зручний для вас спосіб, поштою або кур'єрською доставкою.\nЗараз через інтернет можливо придбати що завгодно, книга не є виключенням. Крім того, її зручна і компактна форма дозволяє легко транспортувати посилки поштою та доставляти їх неушкодженими. Таким чином, книжки являються ідеальним товаром для продажу через інтернет. Купити даний товар через всесвітнє павутиння можна і в Україні, про цю зручність для українських читачів подбали більше двох десятків спеціальних сайтів, серед яких не можливо не відмітити http://www.bookletka.com, сайт на котрому представлені самі популярні і затребовані книжки та навчальна література. Даний сервіс гарантує найкращі умови для своїх покупців, існує кілька способів оплати та доставки замовлення. На даному сайті є досить широкий вибір цікавої літератури, а також спеціалізованої літератури.\nНеможливо не відмітити важливість інтернет-магазину книжок для жителів віддалених від міста районів та невеличких селищ, адже вони не мають можливості в будь-який час прийти в книжковий магазин, або відвідати книжкову ярмарку і придбати потрібну літературу, але світовий прогрес дозволяє зробити всі йі дії через сітку інтернет і отримати своє замовлення в найкоротші терміни. Таким чином, місце проживання людини зовсім не має різниці, кожен має змогу купити потрібну книгу, потрібно лише мати доступ до інтернету.\nДинамічне і технічне життя в світі комп'ютерної епохи має і свої переваги. Однією з них і є можливість придбання книг в інтернет-магазині. Тепер не виходячи з дому, або не покидаючи місце роботи, є можливість стати власником бажаної книжки.\nПопередня новина: В Луцьку соціальний захист ...\nНаступна новина: Служба порятунку Рівненщини ...


Вийшла нова збірка поезій прикарпатського письменника Богдана Томенчука | Курс\nКультура 08:07, 20.04, 2018\nКнига віршів "Ранкове місто пізніх ліхтарів" Богдана Томенчука вийшла у карпатському видавництві "Брустури".\n"Те, про що так довго мовчали "томенчуки", нарешті збулося. "Ранкове місто пізніх ліхтарів" свіжою фарбою забиває подих", – поділився у мережі прикарпатський поет, лауреат премії імені В. Чорновола, директор Івано-Франківського регіонального центру оцінювання якості освіти Богдан Томенчук.\n"Томенчуками" автор називає своїх найближчих читачів – критиків і прихильників. Письменник не зраджує своїй добрій звичці щедро ділитися лірикою з друзями і колегами. Серед тих, кому вдячний за підтримку в появі нової книги, – видавець Василь Карп'юк, письменниця Ольга Деркачова, художниця Ірина Кравець, меценат Микола Палійчук, журналістка Ольга Мончук та інші.\n"Без вас цієї книжки не відбулось би, як і без усіх моїх ФБ-читачів. Дякую, що терпите мене такого… Зухвалого, рідного і, сподіваюсь, справжнього", – додає письменник.\nЦе четверта книга лірики Богдана Томенчука.\nКУРС писав, що попередня, третя книга, віршів відомого франківського поета Богдана Томенчука "Постаті. Силуети" має виразну ліричну тональність.\nКнига "Ранкове місто пізніх ліхтарів" укладена як алегорія на сім днів Творіння. Кожен день, окрім відповідності певному настрою та порам року, відсилає читачів до біблійних образів та текстів. Невипадково завершує збірку вірш "Починалось зі Слова. І воно було Бог".\nКУРСу Богдан Томенчук повідомив, що до збірки уійшли вірші двох останніх років. Любовна лірика превалює над громадською. А ще в цій книзі багато роздумів чоловіка зі складним життєвим досвідом.\nВ оформленні обкладинки використана робота відомої франківської художниці Ірини Кравець.\nЧитайте також: "Затиснутий у кулак біль", – Богдан Томенчук представив франківцям нову книгу "Місто героїв і понятих". ФОТО, ВІДЕО\nБогдан Томенчук книжка поезії лірика


Індійська кухня (гінді भारतीय खाना) — одна з найстаріших, найбагатших і найрізноманітніших у світі. Хоча найбільше вона відома своїми вегетаріанськими стравами, навіть переконаний м'ясоїд буде неабияк задоволений. Звиклий до континентальних страв гурман в Індії матиме чому дивуватися: зовнішній вигляд, манера подачі та споживання, не кажучи вже про смак та аромат, такої багатої на різноманітні спеції індійської традиційної кухні здатні причарувати. На цьому густонаселеному півострові проживає така безліч народів, що сповідують різні релігії, що дуже важко охарактеризувати в декількох фразах типову кухню, вірніше, кухні. Спантеличує й поширене узагальнення, що всі індійські страви дуже гострі — воно вірне для мусульманських територій, а на півночі переважає помірна кухня. У ній даються взнаки перські впливи — наприклад, розповсюджений звичай уживати йогурт для приготування гарячих страв. Більша частина Індії вегетаріанська, саме тому вміле використання приправ перетворилося в справжнє мистецтво. Серед величезної кількості спецій, які використовуються в індійській кухні слід виділити: кмин, коріандр, куркуму, кардамон, червоний і зелений чилі, корицю, шафран, гвоздику, мускатний горіх, імбир, аніс, кунжут, цибулю і часник.\nЩе одна помилка стосується страви з назвою Каррі (curry). Справа в тому, що карі не має нічого спільного з порошком, відомим нам як спеції карі, а являє собою порівняно рідку другу страву, схожу на рагу. У всіх своїх варіантах вона приправлена сумішшю різних спецій, яким індійці надають досить важливе значення. Вона має широку шкалу — від приємного аромату до запаморочливої гостроти. Ця суміш називається масала, і за стародавньою традицією для кожної страви передбачений особливий її склад. Із практичних міркувань деякі типові суміші ароматично-смакових добавок стали випускати в готовому вигляді, і в широкій торговельній мережі вони одержали назву спеції карі. Незважаючи на велике різноманіття карі, в залежності від кухаря, є група додатків (часник, імбир, цибуля, перець чилі або йогурт), яких не можна не обминути при приготуванні карі.\nМ'ясні страви, які ми зустрінемо особливо на північному заході країни, індійці-мусульмани готують із баранини або козлятини. Узагальнено можна сказати, що на півночі Індії страви більше густі, а на півдні скоріше схожі на суп. Але рис завжди подається окремо. З овочів на першому місці бобові, особливо сочевиця. Важливу роль відіграє свіже коріння пікантного смаку.\nВеликою популярність мають молочні продукти, особливо йогурт (дахі). У багатьох індійських будинках трапеза без дахі вважається неповною. Це має досить легке пояснення. Казеїн, який міститься в молочних продуктах, добре втамовує спрагу, яку викликає дуже гостра їжа.\nНа відміну від східноазійських країн, в Індії їдять багато сортів хліба, переважно у вигляді коржів або булок. Цим пояснюється й порівняно високий рівень споживання пшениці в цій країні. Хоча в Індії найбагатші асортименти фруктів і овочів і нерідко ними завершують трапезу, тут подають і десерт у вигляді крему або щось на зразок йогурту з більшим ніж в нас вмістом цукру. У значній мірі це йде від традиції кухні гінді, але позначається також і арабо-перський вплив.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Індійська_кухня&oldid=29765960\nОстаннє редагування: 9 жовтня 2020, 20:20\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 20:20, 9 жовтня 2020.


У Житомирі відбудеться захід з нагоди 113-ої річниці з дня народження Олега Ольжича | Новини\nПро це повідомляє Житомирський регіональний центр народної творчості.\nУ вівторок, 21 липня, з нагоди 113-ої річниці з дня народження Олега Ольжича відбудеться захід "Видатний житомирянин Олег Ольжич: вчора, сьогодні, завжди...".\n«Житомирська "Свобода" та обласний Центр народної творчості запрошують містян відзначити цю подію разом!\n- перегляд фільму про життя Олега Ольжича "Вогонь самопосвяти";\n- презентація голови обласної молодіжної творчої спілки художників та мистецтвознавців Інни Величко "Олег Кандиба - археолог";\n- виступ народного художника України Юрія Камишного про художні здібності Олега Ольжича.\nПочаток - о 20:00 у сквері імені Олега Ольжича.\nОкрема подяка Житомирській міській раді за сприяння у вирішенні організаційних та технічних питань», — йдеться в повідомленні.\nолег ольжич урочистості захід житомир житомирщина житомирська область


У Грузії стартував другий тур президентських виборів\nГоловна Світ У Грузії стартував другий тур президентських виборів\nУ середу, 28 листопада, в Грузії почався другий тур виборів президента\nЯк повідомляє "Грузия Online", виборчі дільниці будуть відкриті для голосування з 8:00 до 20:00 за місцевим часом (з 6:00 до 18:00 за київським).\nНа перемогу у виборах претендують два кандидати: незалежна кандидат Саломе Зурабішвілі, підтримувана правлячою партією Грузинська мрія і Григол Вашадзе - кандидат від опозиційного об'єднання Сила в єдності.\nЗагальна кількість виборців - 3 528 658 осіб, створено 3 703 виборчих дільниць, з них 55 - за кордоном, 11 дільниць створили у винятковому випадку.\nУ першому турі 28 жовтня за результатами голосування відрив між лідерами гонки становив менше 1%. Зурабішвілі отримала 38,66% голосів виборців, Вашадзе - 37,7%.\nУ нинішньому році в Грузії в востаннє вибирають президента шляхом загального голосування. У 2017 році парламент країни затвердив нову Конституцію, яка перетворила Грузію на парламентську республіку. Це означає, що на наступних виборах в 2024 році президента країни призначить виборча колегія, що складається зі 150 депутатів парламенту і 150 представників місцевої влади. При цьому його повноваження будуть значно скорочені.


Ріанна обійшла легендарних The Beatles у світових чартах - Новини шоу-бізнесу - Радио Люкс FM\nПервый развлекательный радиоканал Ріанна обійшла легендарних The Beatles\nРіанна обійшла легендарних The Beatles у світових чартах\nПопулярне видання The Guardian повідомляє, що Ріанна обійшла The Beatles за загальною кількістю тижнів, проведених на першому місці в американських чартах.\nНа даний момент її сингл "Work" з останнього альбому "Anti" знаходиться на вершині Billboard Hot 100 вже дев'ятий тиждень. Це вже 14-й сингл, котрий тримається на першій стрічці хіт-параду. Загалом вони провели на першому місці чарту Billboard 60 тижнів. Таким чином, Ріанна на один тиждень випередила The Beatles, у який відповідний показник - 59 тижнів.\nХороші гени: мама Наомі Кемпбел підкорила своєю красою\nОфіційна програма Каннського кінофестивалю 2016


Іономіри. Купити іономіри, ціна, опт Львів, Чернівці, Київ, Харків, Дніпро | Система Оптимум\nГоловна > Лабораторне обладнання > Іономіри\nІономіри (аналізатори іонів, рідини) – це такі спеціальні прилади, за допомогою яких можна визначати активність іонів водню, масову і молярну частки концентрації іонів у певному розчині, а також температуру цього розчину і окислювально-відновний потенціал. Це сучасні вимірювальні пристрої, принцип роботи яких полягає в дослідженні залежності в електродній системі ЕРС, що створюється електрохімічною коміркою, від активності аналізованих іонів.\nДля яких об’єктів підходять іономіри?\nСеред досліджуваних середовищ і продуктів: питна та природна вода, стоки, найрізноманітніші водні розчини грунтової, рослинної, харчової проб тощо. Отже, і сфер експлуатації іономірів багато, за рахунок простоти у використанні та обслуговуванні. Це і хімічна, медична, біологічна, фармацевтична, харчова, металургійна промисловість, і агропромисловий комплекс. Завдяки своїй портативності та компактності, аналізатори іонів підходять не тільки для стаціонарного застосування, але й для пересувних лабораторій (сьогодні активно випускаються як настільні, так і переносні моделі). Навіть у побуті іономір знадобиться для визначення якості питної води.\nСучасний іономір – це апарат:\n– з різною кількістю каналів вимірювання;\n– з оптимальним діапазоном вимірювання;\n– що відповідає вимогам до точності;\n– розміщений у міцному практичному корпусі;\n– з мінімальними похибками в показниках.\nІономір і pH-метр: у чому різниця?\nЦе одне з найпоширеніших запитань, які виникають у покупців, тому вважаємо за потрібне відповісти на нього.\nДійсно, ці два апарати схожі між собою. У них однаковий принцип роботи. Але вид застосовуваного для вимірювання електрода різний. У рН-метрі передбачений скляний рН-електрод, селективний до іонів водню, а в іономірі – електроди, селективні до інших іонів, і рН-електрод додатково. Тобто, за допомогою іономіра можна вимірювати не тільки активність іонів, але і окислювально-відновний потенціал, і температуру досліджуваного розчину.\nВибір і купівля іономіра\nЧасом буває складно визначитися, який саме іономір купити, адже представлених на ринку моделей чимало. Є менші і більші, іономіри за низькими цінами та дорожчі аналоги, від різних виробників, на різноманітних інтернет-ресурсах.\nІономір рХ-150МІ призначений для вимірювання показника активності іонів водню (рН), показника активності (Рх) та масової концентрації (СХ) інших одновалентних і двовалентних іонів, окислювально-відновного потенціалу (Еh) і температури водних розчинів. В мікропроцесорному приладі відсутні механічні органи управління, що виключає можливість випадкового збою настройок.\nІономір І-160МІ є мікропроцесорної моделлю, яка дозволяє проводити вимірювання з заданою тривалістю, безперервним вимірюванням, а також вимірюванням з автоматичним визначенням закінчення (автовимірювання). Він простий в експлуатації, може працювати в діалоговому режимі з використанням підказок операторові. У іономірі передбачена можливість проведення багатоточкових налаштувань, оперативної самодіагностики, контролю параметрів електродної системи, результатів і часу настройки.\nAІ-123, І-160МІ, рХ-150МІ до ваших послуг! Ці моделі відрізняються діапазонами вимірювань, конструктивними особливостями і деякими додатковими функціями. Якщо виникне утруднення з вибором, вам допоможуть кваліфіковані співробітники ПП Система Оптимум. Але в одному ви можете бути впевнені вже зараз: кожен прилад функціональний і довговічний, простий і зручний, буде виконувати свою роботу, як потрібно. Замовляйте!\nАвтоматично розпізнає значення використовуваних стандартних калібрувальних розчинів в режимі вимірювання pH. Прилад виконаний в пиловологозахисному корпусі.\nВимірювальний перетворювач розміщений в пластмасовому ударостійкому корпусі.


Для поліпшення зовнішнього вигляду деревини і отримання незвичайної текстури або тони використовують окрашивающие реагенти – масляні просочення, фарби, морилки на водній, гелевою, масляній основі.\nЯкщо ви хочете, щоб поверхню виробу мала насичений колір, то для цих цілей підійде порозаполнитель. Він зменшує всмоктування морилки, в результаті чого обробка виходить більш світлою. Для нанесення порозаполнителя використовується ганчірка, якою склад втирається в поверхню. Після висихання, що займає не більше 5 хв, потрібно видалити залишки порозаполнителя скребком для замазки. Далі виріб шліфується наждачним папером з зерном 320.\nмасляна просочення. Як правило, таке просочення використовується для консервації деревини від впливу вологи і включає добавки проти грибка і цвілі.\nМасляна-сфопітка підходить і для декорування деревини, допомагає надати виробу імпозантний зовнішній вигляд.\nПереваги: ??просочення проста в застосуванні, забезпечує рівномірне покриття поверхні, не приховуючи текстури дерева. Проникаюча здатність масляної просочення вище, ніж у морилки, а колір вироби виходить більш багатим.\nНедоліки ж її полягають у тому, что.пропітка під прямими сонячними променями швидко вицвітає, при нанесенні її в кілька шарів колір більш насиченим не стає, крім того, випаровування складу токсичні.\nЗастосування. Просочення наноситься за допомогою пензля або валика на попередньо підготовлену поверхню. Одного шару буде цілком достатньо. Необхідною умовою для застосування речовини виступає температура повітря – від + 8 ° С і вище. Якщо нанесення здійснюється за допомогою фарбопульта, просочення слід періодично перемішувати.\nРідка морилка на масляній основі. Колись це було найвідоміше засіб для обробки дерева, проте з часом його популярність зменшилася з екологічних причин.\nПереваги даного виду морилки полягають в тому, що вона не вицвітає, захищає деревину від руйнуючої дії вологи і високих температур.\nНедоліки: тривале висихання і висока токсичність. При попаданні на шкіру склад погано змивається.\nЗастосування. Масляна морилка накладається товстим шаром на всю поверхню виробу. Після нанесення засіб повинен повністю вбратися, що займе 30-60 хв. Після цього поверхню витирають, причому тканину необхідно переміщати уздовж волокон деревини.\nПовне висихання відбувається протягом 72 год, після чого можна нанести захисний шар.\nРідка морилка на водній основі. Переваги: ??цей вид морилки безпечний, легко змивається водою, швидко сохне і має велику колірну гамму. Після застосування морилки поверхню шліфується і лакується.\nНедоліки: якщо дерево не обробити лаком після нанесення складу, на виробі можуть утворитися мікротріщини.\nЗастосування. Потрібно пам’ятати, що краями вироби поглинається більше фарбувального складу, ніж поверхнею, тому перед нанесенням морилки їх бажано загрунтувати і спочатку на них перевірити інтенсивність кольору.\nКолір можна зробити темніше, завдавши ще один шар. Якщо треба освітлити виріб, «то застосовується шліфування. При фарбуванні вироби слід періодично перемішувати морилку, а після нанесення дати їй вбратися протягом 15 хв. Надлишок морилки видаляють будь-який безворсовой тканиною, переміщаючись спочатку поперек напрямку волокна, а потім уздовж. Якщо колір вийшов дуже темним, його освітлюють звичайною водою. Морилку наносять до тих пір, поки не вийде бажаний колір. Але перед кожним новим шаром поверхню необхідно полірувати.\nгелева морилка. Гелева морилка виготовляється на масляній основі і забезпечує рівний колір, який можна змінювати за допомогою нанесення декількох шарів.\nПереваги: ??такий вид морилки при застосуванні не розтікається, рівномірно сохне. Після полірування виходить дуже міцна поверхня.\nДо недоліків відноситься обмежений вибір кольорів, а також те, що оброблена поверхня важко очищається і вимагає полірування перед нанесенням чергового шару.\nЗастосування. Особливість нанесення даного виду морилки полягає в тому, що її втирають в дерево за допомогою кисті з жорсткою щетиною або ганчіркою. Після висихання залишки морилки видаляються чистою сухою тканиною, а поверхня полірується м’якою серветкою. Необхідно наносити не менше трек шарів, оскільки тільки в цьому випадку виходить товсте і міцне покриття.\nфарба. Фарба використовується багатьма з різних міркувань. Вона дозволяє якісно обробити дерево, не підходящий для морения, і дає хороший результат. Вироби з дерева фарбують фарбами на водній або масляній основі.\nФарби на водній основі. Переваги. Фарба на водній основі екологічно безпечна, швидко сохне, а з шкіри змивається водою з милом – це її безперечні переваги.\nДо недоліків же ставиться те, що вона робить поверхню ворсистою, її важко змити після висихання, а при попаданні вологи вона легко розм’якшується.\nЗастосування. Перед нанесенням фарби поверхню виробу попередньо готується. Щоб уникнути утворення на ній ворсу, використовується грунтовка на водній основі, потім поверхню шліфуется.’Прі фарбуванні фарбу необхідно періодично перемішувати, так як фарбувальний реагент швидко осідає на дно.\nФарби на масляній основі. Переваги: ??такий тип фарби створює більш міцний шар, ніж фарба на водній основі, краще захищає деревину від вологи і гниття. Оздоблення дуже стійка до подряпин, ворсу на поверхні не утворюється, а після висихання поверхня виходить гладкою.\nДо недоліків масляних фарб відносяться токсичність випарів, тривале висихання, при попаданні на шкіру вона насилу відмивається уайт-спіритом.\nЗастосування. Перш ніж наносити фарбу, деревину необхідно підготувати – відшліфувати поверхню до гладкості. Потім накладається шар грунтовки для рівномірного вбирання фарби. Грунтовка наноситься так само, як і фарба.\nДля досягнення найкращого результату шару грунтовки необхідно дати висохнути протягом 12- 24 год, перед нанесенням нового шару попередній рекомендується відшліфувати. Фарбувати і шліфувати необхідно в різних приміщеннях, щоб уникнути попадання пилу на поверхню офарблюваних виробів.\nПри застосуванні фарби на масляній основі потрібно використовувати ґрунтовку на масляній основі, при застосуванні фарби на водній основі – ґрунтовку на водній основі.\nЯкщо при нанесенні фарби по грунтовці на поверхні залишаються сліди від кисті, значить, ґрунтовка ще недостатньо просохла і вимагає додаткового часу, після закінчення якого виріб потрібно відшліфувати наждачним папером з зерном 220.\nЯкщо виріб буде фарбуватися в кілька кольорів, то на стики наклеюється клейка стрічка. При фарбуванні кисть переміщують уздовж волокон деревини, тримають під кутом 45 ° і натискають так, щоб вигин щетини був невеликим.\nПісля висихання поверхня шліфується наждачним папером з зерном 400 і наноситься новий шар фарби. Останній шар не шліфується.\nЗміна кольору деревини Ссылка на основную публикацию\nПокриття на основі цементують з'єднань - одні з найстаріших продуктів, ...\nЗабруднення зовнішнього повітря\nЗовнішнє повітря часто насичений значною кількістю різних забруднюючих ...


Повернення "Рятівника", "Шарм" громить "Торпедо", "Альтаїр" легко долає "УДАР", яскрава "Вікторія", впевнений "Матусів" та легка прогулянка для "Пальміри". У Черкасах стартував футзальний сезон!\nДахнівка – Вікторія-Східноєвропейський університет 2 : 6 (1 : 3)\nПотужний старт "Вікторії" у чемпіонаті області. У минулому сезоні команда Східноєвропейського університету чесно виборола місце в елітному дивізіоні, й цьогоріч вже з першого матчу демонструє високий клас. У матчі з досвідченою "Дахнівкою", футзалісти "Вікторії" з перших хвилин заволоділи ініціативою й тримали її стільки, скільки було потрібно. Команда у червоній формі швидко увійшла в гру. За грубий фол у карному майданчику, гравці "Вікторії" заробили право на щестиметровий. Удар зі стандарту впевнено реалізував Сергій Дєдов. Щоправда вже у наступній атаці "Дахнівка" провела чудову атаку, яку своїм голом завершив Іван Александров. Однак ще до перерви більш швидкі та мобільні студенти повернули та збільшили своє лідерство. За перші 20 хвилин гри Сергій Дєдов оформив хет-трик.\nПерший гол чемпіонату\nНа старті другого періоду Андрій Сторчоус своїм пострілом завершив гарну комбінацію - 1 : 4. На цьому, інтрига у матчі стала поступово помирати. Втім у середині тайму Олександр Завгородній скоротив відставання, але на більше "Дахнівки" не вистачило. За більш ніж п’ять хвилин "дахнівчани" почали розігрувати більшість, втім поплатилися за це двома м’ячами у пусті ворота. 6 : 2, "Вікторія-Східноєвропейський університет" жваво вривається у чемпіонат!\nГоли: Александров І., Завгородній - Дєдов (4), Сторчоус (2).\nЦетус – Рятівник 1 : 0 (1 : 0)\nПісля року перерви "Рятівник" нарешті повернувся! Цього сезону одна з найбільш титулованих та майстровитих команд області повернулася у футзальну гонку. І відразу у першому матчі на команду чекало не просте випробування "Цетусом". Матч цих двох команд видався напрочуд цікавим та інтригуючим. Обидві команди не поступалися одна одній, було багато боротьби та цікавих атак. Футболісти "Цетусу" більше володіли ініціативою, команда атакувала, але розіграти комбінацію до вірного не вдавалося, тому гравці частіше пробивали здалеку. "Рятівник" зробив ставку на контратаки, причому це були продумані та швидкі водночас випади. Традиційно якісно відіграла пара Лісняк-Сухостат, котрі раз-по-раз обігрували своїх захисників, команда мала гарні шанси забити, але удари Скрипнюка та Лісняка забирав Манжела. Натомість до кінця першого тайму футболісти "Цетусу" "пристрілялися", чудова скидка на Сергія Сидоренка завершилася потужним та точним ударом від останнього - 1 : 0.\nЧисельна торсида пожежників підтримувала "Рятівник"\nУ другому таймі футболістам "Рятівника" довелося більше грати на половині суперника, команда збільшила темп і тиск. У свою чергу "Цетус" максимально зібрано та чітко відіграв у захисті, кожна невдала атака суперника завершувалася миттєвою контраткою, невдача "Цетусу" переходила до контратаки від "Рятівника". Більшою мірою саме таким був другий тайм. Чим менше лишалося часу до завершення матчу, тим вищими були швидкості. Спробували пожежники розіграти п’ятого, але футболісти "Цетусу" грамотно перекривали зони та відбивали свої ворота. У підсумку рахунок не змінився. 1 : 0, "Цетус" здобуває гросмейстерську перемогу.\nАльтаїр – УДАР 3 : 0 (1 : 0)\nМіцний "Альтаїр" зустрічався із амбітним "УДАРом". По прізвищах обидві команди являють собою грізну силу. Втім по грі "Альтаїр" повністю переважав своїх суперників. Із перших хвилин футболісти драбівської команди почали знаходити слабкі місця в обороні суперника. "Альтаїр" зберіг кістяк минулорічної команди та додав до неї кількох виконавців. Власне зіграність та клас дався взнаки. Комбінації, атаки та зв’язки "Альтаїру" були на порядок сильнішими за їхніх візаві. Проте "УДАР" впирався до останніх хвилин. На майданчику було багато борьтби, стиків та порушень правил. У першому таймі "Альтаїр" відносно швидко втілив свою перевагу. Близький до воріт штрафний взявся виконувати Юрій Дмитренко й не схибив - 1 : 0. Більше у першому таймі команди не відзначалися.\nЗ плином часу "ударівці" збільшили активність, але розіграти бодай одну комбінацію до вірного команда не могла. "УДАР" грішив частими закиданнями на Романа Поліщука та Владислава Ковтуненка. Обидва футболісти гарно чіплялися за м’яч, але відверто перетримували його й не могли переграти захисників. Драбівчани ж стали все частіше ловити суперника на помилках й розаняти стрімкі контратаки. Двічі з них й відзначився Григорій Стайков. У підсумку 3 : 0, впевнена перемога "Альтаїру".\nГоли: Дмитренко, Стайков Г. (2).\nШарм – Торпедо 5 : 1 (3 : 0)\nПопри високий статус цього поєдинку, боротьби у ньому не вийшло. Точніше, боротьба була, але шансів на успіх у "Торпедо" не було. Футболісти "Шарму" просто не залишили їх суперникові. Жорсткий та безкомпромісний поєдинок, насичений на стики, удари та фоли. І в цій битві сильнішими виявилися гравці "Шарму". Досвід та клас зіграв на користь чинних чемпіонів області. На початку матчу "Торпедо", у складі якого грає чимало відомих в області гравців, спробувало контролювати хід гри. Але команда допускала чимало помилок в атаці, після чого виникали швидкі відповіді від "Шарму". Так, вже через кілька хвилин після старту матчу, "Шарм" відкриває рахунок. Чудовий забіг В’ячеслава Ткаченка, котрий на шаленій швидкості обіграв воротаря та з гострого кута п’ятою закотив м’яч у ворота - 1 : 0. Пізніше Ткаченко у подібному стилі міг забивати двічі, одного разу він намагався перекинути воротаря, іншого обіграти його з іншого боку, але тоді він вже не влучив. Втім естафету гарних голів підхопили інші футболісти, так, зусиллями Трандафілова та Гріщенка рахунок ще до перерви був 3 : 0.\nУ другому таймі гравці "Торпедо" почали неабияк нервувати, і це з командою зіграло злий жарт. Замість того, щоб мобілізувати сили та грати більш обережно, команда стрімголов помчала в атаку й продовжила обрізатися. Як наслідок ще два голи у ворота. Відповіли "торпедівці" хібащо одним голом від Олександра Раковського. А так, 5 : 1, "Шарм" потужно стартує. Претензіям на чемпіонство - бути.\nГоли: Ткаченко, Трандафілов, Гріщенко, Гопка, автогол - Раковський.\nПопередження: Мачульський - Нудін.\nЕнергія – Матусів 1 : 4 (0 : 1)\nПісля вдалого минулого сезону у футзалі та футболі зокрема, "Енергія" провально стартує у новому. Тільки команді вручили кубок і медалі за чемпіонство Черкас з футболу, команда вийшла на матч з "Матусовом" не зовсім зібраною та налаштованою. Рівний та насичений на боротьбу матч був ніби й на користь "Енергії", однак сьогодні гравці команди провели не один матч, тому сил у футболістів не лишилося. "Матусів" не знітився іменитого суперника й запропонував своєму візаві швидку гру, в якій мав перевагу. Так, у першому таймі якісне забігання від Вадима Гацанюка завершується голом.\nУ другому таймі "Енергія" спромоглася відігратися й здавалося команда таки досягне свого усупереч всьому. Втім гравці "Матусова" вчепилися за цей матч й не відпустили свого. Атаки "Енергії" завершувалися нічим, тобто з них виникали швидкі контратаки від матусян, які в цьому компоненті сьогодні були вражаючими. Так, до кінця матчу команда знову вийшла вперед, а з плином часу й добила суперника. У пісдумку 4 : 1, "Матусів" тріумфує!\nГоли: Калашнік - Гацанюк, Юрпольський, Касяненко, Перевозчиков.\nПальміра – Спартак 6 : 2 (2 : 1)\nДерб Золотоніського району завершувало перший тур чемпіонату області з футзалу. Футболісти "Пальміри" та "Спартака" вже вдосталь зустрічалися між собою цього року на великих полях, тепер вони мірялися силами на паркеті. У першому таймі обидві команди грали радже обережно, аніж гостро. Було помітно, що жодна з команд не хоче обрізатися й прагнули грати від контратак, врешті першими почали гостріше атакуувати футболісти "Пальміри", але відкрити рахунок не вдалося. Й помилкою своїх суперників скористалися гравці "Спартака". Гол у середині тайму розворушив матч. Гравці "Пальміри" зібралися з силами й ще до перерви відігралися, а потім і вийшли вперед.\nГоли: Агарін М. (4), Гарнага, Гопка - Міхновський, Іскра.\nКращим гравцем першого туру став Григорій Стайков. У складі "Альтаїру" він був одним із основних виконавців у переможному матчі над "УДАРом". Один із центральних матчів першого туру повністю відповідав своєму статусу. "Альтаїр" провів потужний поєдинок і заслужено переміг. У складі своєї команди Григорій Стайков відзначився дублем та був ключовою фігурою на майданчику.\nЗа матеріалами Черкаського спорта


На Черкащині від уражень електричним струмом щорічно гине 16 осіб (відео) – Черкащани [LIVE]\n15/02/2018 15/02/2018 Черкащани [LIVE]Прокоментуй!\nДиректор з охорони праці та пожежної безпеки ПАТ «Черкасиобленерго» Анатолій Гончаренко розповів глядачам про елетробезпеку. У сучасному світі неприємності можуть чекати будь-де, а незнання елементарних правил може коштувати здоров’я і навіть життя людини.\nЕлектричне освітлення у Черкасах з’явилося понад сто років тому. Ще у 1913 році Черкаська дума закупила англійський генератор і у нас з’явилося освітлення вулиць, розповів Анаталій Гончаренко.\n“Електричний струм при неправильному його використанні призводить до страшних наслідків. Я наведу середньостатистичні дані ураження електричним струмом по області – на рік 16 осіб гине від уражень електричним струмом, із них двоє-троє – діти. Це побутовий травматизм. Крім того, за 5 років у нас один смертельний нещасний випадок, який стався в одному із районів електричних мереж, коли загинув наш працівник, тобто навіть підготовлені працівники припускаються помилок”, – розповів гість студії.\nДетальніше про безпеку в сюжеті Expo-TV:\nЗокрема серед основних правил електробезпеки спеціаліст назвав:\n– більше чим на 8 метрів до обірваних електричних проводів підходити не можна;\n– при виявленні будь-яких пошкоджень у електричних мережах необхідно негайно попередити про небезпеку за цілодобовим номером кол-центру ПАТ «Черкасиобленерго» (0472) 33-87-87, або за номером диспетчерської служби району електричних мереж, або управління ДСНС за номером 101;\n– слід негайно забезпечити охорону біля місця обриву або чергування людей до прибуття аварійно-виїзної бригади для запобігання наближення до проводу людей;\n– якщо людина потрапила під напругу, слід використати будь-який діелектричний матеріал (суха дерев’яна палиця, елемент одягу з натурального матеріалу), аби відкинути провід від потерпілого.\nДетальніше про електробезпеку можна дізнатися на сайті ПАТ “Черкасиобленерго”


Оновлено Порядок складання та подання запитів на публічну інформацію, розпорядником якої є Міністерство юстиції або його територіальні органи.\nОновлений порядок і форма запиту були затверджені наказом Мін'юсту від 26 червня 2020 року № 2209/5.\nХто і що може дізнатися?\nБудь-яка людина, юрособа і об'єднання громадян без статусу юридичної особи (крім суб'єктів владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій) може направити до Мін'юсту, його територіальні органи запит на отримання публічної інформації незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.\nПодати запит можна усно або письмово під час особистого прийому або надіславши поштою, телефаксом, електронною поштою або по телефону.\nЯкі вимоги до запиту?\nПІБ, (найменування) запитувача, поштову адресу, e-mail, номер засобу зв'язку;\nЗверніть увагу, для формування запиту можна заповнити спеціальну форму на сайті Мін'юсту.\nЯк отримати запитувану інформацію?\nМожна вибрати форму відповіді: поштою, телефаксом, електронною поштою.\nТакож передбачено, що на першому аркуші копії запиту проставляється відбиток штампа із зазначенням найменування розпорядника інформації, дати надходження та вхідного номера запиту. Така копія обов'язково повертається запитувачу.\nІнші матеріали: « Коли адвокат не реєструється як самозайнята особа: позиція ВС КCУ схвалив рішення щодо виконавчого напису нотаріуса »


Мануальна оптика - що необхідно знати перед придбанням\nПродовжую серію публікацій про мануальну оптику і сьогодні говоримо про більш практичні речі а саме що необхідно знати перед тим як мануальна оптика з’явиться у вашому арсеналі.\nЧи потрібна вам мануальна оптика\nПро це ми уже розповідали у вступній публікації. Тому перед тим як придбати той чи інший об’єктив чітко маємо зрозуміти для яких завдань вона потрібна. Знову ж це залежить з особливостей і характеристик оптики.\nОсобливості мануальної оптики\nМануальна оптика на те й «мануальна» що розрахована на ручне управління. Тобто такі речі як діафрагма і наведення на фокус вам доведеться робити руками. З витримкою і чутливістю справи є дещо кращі. Тут вам може допомогти сам фотоапарат. Проте у більшості випадків варто все таки розраховувати на своє бачення і руки.\nЯк приєднати мануальну оптику до фотоапарата\nНадзвичайно важливий технічний момент. У нас в руках сучасний цифровий дзеркальний або без дзеркальний фотоапарат. І ось ми будемо намагатися якось подружити його з мануальним об’єктивом скажімо виготовленим у 80-х роках минулого сторіччя в СРСР. Це чисто гіпотетичне припущення і на місці цього об’єктива може бути японський, німецький об’єктиви випущені 10, 20, 30, 40 років тому. У даному випадку ви маєте дізнатися:\nа) на який баянет чи різьбу він розрахований,\nб) чи існують в природі перехідники з цього типу баянета на ваш фотоапарат\nУ гіпотетичній історії, яку ми навели вище усе достатньо просто. Більшість радянської оптики виготовлялися під так звані баянети М42 і менш популярний М39. А чесно скажу ситуація взагалі-то не гіпотетична. Нещодавно став власником об’єктива Геліос 44м, який сьогодні використовую на фотоапараті Canon. Так от для приєднання мануальної оптики довелося докупити перехідник М42 на баянет EF. Благо такий перехідник коштує невеликі гроші. Станом на 2017 рік його вартість коливалася від 60 до 250 грн в залежності від комплектації (матеріал виготовлення, чи є наявний чіп).\nМануальна оптика підходить не до усіх систем\nТочніше у деяких системах існують свої особливості щодо приєднання мануальних об’єктивів. Скажімо якщо ви володар системи Nikon – розраховуйте на певні труднощі. Там для приєднання мануальної оптики простим перехідником не обійдеться. Для цього необхідно придбати спеціальну перехідну лінзу. Наскільки читав на форумах і це до кінця не вирішить ситуацію. Деякі об’єктиви запрацюють, а деякі ні.\nМануальна оптика відносно повільна\nА це і не дивно, оскільки перед тим як зробити кадр, вам доведеться руками покрутити декілька кілець, щоб впевнитися у доброму фокусі і потрібній діафрагмі. Тому це ще один аргумент на який варто зважати перед прийняттям рішення чи придбати мануальну оптику чи ні.\nВраховуючи вищевикладені дані сподіваюся, що у вашому арсеналі все таки заведеться мануальний об’єктив, тому у наступній публікації поговоримо про позитиви і негативи мануальної оптики.


Академіки: Віталій Бойко\nВівторок, 12 лютого 2019, 15:21\nПредставляємо вам новий цикл відео-інтервю "Академіки". У ньому наші футболісти та тренери будуть розповідати про футбольну кар'єру, цікаві футбольні історії. Загалом, про все-все футбольне і не тільки.\nУ цьому відео Віталій Бойко розповів :\n- Про золото Ю-19\n- Про любов до штрафних ударів\n- Про Агресію на полі\n- Про найскандальнішого гравця в команді\nІ ще багато чого цікавого! Приємного перегляду!\nСторінка 20 з 65