Способи ведення господарства\nТеоретично ринковий спосіб ведення господарства забезпечує необхідну гнучкість і мобільність структури економіки, адекватне і своєчасне реагування її на зміну запитів внутрішнього і зовнішнього ринків. Однак в реальній дійсності структурні перетворення економіки здійснюються за активної участі держави. Інтереси суспільства об'єктивно потребують державного регулювання структурних зрушень в економіці. Завданням держави в цих умовах є здійснення правильної структурно-інвестиційної політики.\nГоловним принципом структурно-інвестиційної політики є вироблення і обгрунтування системи взаємопов'язаних пріоритетів, які визначають напрями структурних зрушень виходячи із загальносвітових тенденцій, вигод від участі країни в загальносвітовому поділі праці, специфіки деформацій і диспропорцій в існуючій структурі національної економіки. Провідну роль відіграє встановлення критеріїв для віднесення сфер, галузей і виробництв економіки до числа пріоритетних.\nГоловними завданнями структурно-інвестиційної політики на сучасному етапі перехідного періоду є послідовне згортання застарілих виробництв. Подолання структурних деформацій і приведення структури виробництва у відповідність з платоспроможним попитом, забезпечення найбільш повного використання виробничих ресурсів і науково-технічного потенціалу, підтримання екологічної та економічної безпеки країни, сприяння розвитку ефективних, конкурентоспроможних виробництв, ринкової інфраструктури, сфери послуг та інтелектуальної діяльності.\nУ структурно-інвестиційної політики РФ в даний час можна виділити ряд взаємопов'язаних напрямків в розрізі окремих блоків системи суспільного відтворення:\n1) формування та розвиток ринку предметів споживання і послуг;\n2) переорієнтація виробництва засобів, виробництва на потреби споживчого комплексу;\n3) перепрофілювання зовнішньоекономічного комплексу за рахунок розвитку експортних і імпортозамінних виробництв.\nКризовий стан економіки РФ вимагає особливої стратегії структурно-інвестиційної політики. Сутність цієї стратегії полягає в селективної підтримки державою точок і секторів зростання в національному господарстві. Точками зростання є конкретні господарюючі суб'єкти, підприємства. Ідентифікація точок зростання здійснюється з урахуванням їх здатності до реалізації ефективної господарської діяльності, зв'язків з іншими елементами економічної системи. Точками зростання можуть бути підприємства, які рентабельно працюють, не порушуючи при цьому чинного законодавства. Проводять експортну і импортозамещающую продукцію, продукцію і послуги для соціальної сфери, які сприяють своєю діяльністю підвищенню рівня життя населення, підтримці зайнятості, поліпшенню екологічної обстановки, а також реалізують проекти, спрямовані на майбутні технологічні прориви, вихід на нові ринки, освоєння нових ринкових сегментів і ніш.\nСприяння розвитку виробництва в точках і секторах росту держава може здійснювати у вигляді різноманітних форм підтримки - виділення бюджетних коштів, для фінансування проектів і програм, надання цільових пільг по податках і митних тарифів, видачі податкових кредитів і державних гарантій і т.д.\nРішення структурних проблем вимагає ресурсного, і перш за все, інвестиційного забезпечення. В умовах кризи здійснення структурної перебудови ускладнене гострою нестачею ресурсів і несприятливим інвестиційним кліматом, з відносно високим рівнем інфляції, недосконалою податковою системою, високими процентними ставками. Можливі три джерела інвестицій - державний бюджет і позабюджетні фонди; накопичення громадян і підприємств; іноземний капітал. Для їх залучення і використання необхідно раціональне і ефективне вплив держави на інвестиційний процес, спрямований на стимулювання заощаджень і створення умов для трансформації накопичень в інвестиції. З боку держави потрібно також здійснення комплексу заходів щодо орієнтації інвестиційної активності в пріоритетних напрямках.\nВідповідно до розробленої Урядом РФ концепцією структурно-інвестиційної політики держава відповідає за створення в країні сприятливих економічних умов для активізації інвестиційної діяльності та самостійно приймає в ній активну участь.\nБюджетні кошти використовуються для фінансування цільових програм та окремих проектів. Держава бере пайову участь у спільному фінансуванні проектів і надає підтримку приватним інвесторам в рамках цих проектів. За допомогою податків, кредитів, прискореної амортизації держава координує діяльність всіх інвесторів. Особливе місце в діяльності держави відводиться рішенням і заходам, покликаним стимулювати приплив іноземних інвестицій в національну економіку.\nУ РФ прийняті спеціальні закони про іноземні інвестиції, про концесії, про вільні економічні зони. Залученням і страхуванням іноземних інвестицій від імені держави займаються: Російське агентство міжнародного співробітництва та розвитку, Державна інвестиційна корпорація, Російська фінансова корпорація. Створена система інвестиційних кредитних інститутів, розроблена адаптована до російських умов і практиці методика створення бізнес-планів та оцінки інвестиційних ризиків. З метою підвищення зацікавленості іноземних інвесторів передбачені митні і податкові пільги, дозволена довгострокова оренда землі, створення в Росії філій іноземних банків, а також спільних банків, вдосконалюється редакція законів про іноземні інвестиції. Масштаби державного втручання повинні перебувати в таких межах, в яких це не веде до ослаблення стимулюючої ролі ринкового механізму. Визначення обсягів інвестиційної діяльності федерального Уряду та органів державної влади в регіонах і на місцях є однією з найважливіших задач.\nНа сучасному етапі реформування російської економіки державні інвестиції не можуть обмежуватися в ринкових умовах традиційними сферами застосування. Поряд з фінансуванням виробничої і соціальної інфраструктури, частини НДДКР і окремих, які потребують державної підтримки, депресивних галузей необхідні значні централізовані вкладення в технологічну перебудову національного господарства, створення споживчого сектора економіки. Державні інвестиції покликані стати одним з найважливіших засобів подолання економічної кризи і оздоровлення російської економіки.\nЕкономічне зростання - поняття, що означає зміна відтворення в просторі і часі на основі відповідного механізму руху, яке характеризується кількісними та якісними параметрами і має своїм результатом збільшення суспільного багатства. Економічне зростання відображає зміну обсягів створених в країні за певний період товарів і послуг. Він вимірюється у відсотках або в відносних величинах в порівнянні з попереднім періодом.\nДо основних показників економічного зростання належать темпи зростання валового внутрішнього продукту і національного доходу в абсолютному розмірі й у розрахунку на душу населення, темпи зростання промислового виробництва в цілому, по окремих галузях в абсолютному розмірі й на душу населення.\nЕкономічне зростання є однією з найважливіших соціально-економічних цілей в політиці держави, так як збільшення реального продукту суспільства веде до підвищення рівня життя народу і мінімізації витрат виробництва.\nДля прогнозування і планування динаміки розвитку важливо знати джерела економічного зростання. В умовах ринкової економіки виділяють три групи чинників, що визначають економічне зростання, - фактори пропозиції, фактори попиту і фактори розподілу. Між ними існує взаємозв'язок.\nФакторами пропозиції є обсяг, структура і якість природних, трудових і капітальних ресурсів. Вони формують фізичну здатність економіки до зростання. Однак для забезпечення реального зростання, крім здатності економіки до нарощування виробництва, необхідно найповніше залучення ширшого обсягу ресурсів в економічний оборот, розподіл ресурсів найкращим з точки зору максимізації корисного продукту чином, ефективне використання дедалі більшого маси ресурсів. Все це вимагає від суспільства підвищення сукупних витрат, відображаючи вплив факторів попиту і розподілу на економічне зростання.\nРозрізняють два типи економічного зростання - екстенсивний та інтенсивний. Екстенсивний тип зростання здійснюється за рахунок залучення додаткових факторів виробництва. Інтенсивний тип зростання заснований на широкому застосуванні у виробництві передових досягнень науки і техніки, використанні висококваліфікованої праці. Інтенсивний тип зростання має три напрямки - ресурсосберегающее, капіталосберегающій. Поєднання цих напрямків утворює якісно новий тип розвитку економіки - всебічну інтенсифікацію виробництва.\nОдним з центральних питань у теорії економічного зростання є питання про фактори, що визначають темпи зростання економіки країни. До найважливіших серед цих чинників можна віднести: науково-технічний прогрес, рівень продуктивності праці, обсяг і ефективність накопичень, систему господарювання, способи мотивації праці, економічну роль держави. Значення окремих факторів змінюється з розвитком продуктивних сил і виробничих відносин. На сучасному етапі перехід від індустріальної до постіндустріальної цивілізації для економічного зростання стають характерними наступні моменти:\n- перетворення інформації в один з провідних чинників економічного зростання;\n- зростання значення екологічних аспектів економічного зростання, перехід до жорсткого ресурсозбереження, маловідходних технологій;\n- зміна спрямованості економічного зростання в бік створення нематеріальних форм багатства у вигляді різноманітних соціальних послуг;\n- підвищення ролі держави в регулюванні економічного зростання.\nНегативний вплив економічного зростання на навколишнє середовище породило теоретичні суперечки щодо доцільності економічного зростання. Різноманітні концепції, що оцінюють економічне зростання з різних позицій, можна згрупувати в два напрямки. Перший напрямок об'єднує вчених, які вважають за необхідне відмовитися від економічного зростання або навіть перейти до звуженому відтворення з метою запобігання екологічній катастрофі. До іншого напряму належать прихильники продовження економічного зростання при посиленні ролі держави в сфері природокористування.\nПропозиції про відмову економічного зростання можна прийняти лише в індустріально розвинених країнах. Поряд з ними в даний час в світі існує безліч держав, населення яких має дуже низький рівень життя. Підвищити рівень можна лише на основі економічного зростання. Тому для бідних країн пропозицію про перехід до нульового зростання або скорочення виробництва неприйнятно. Можна з повною підставою віднести і до сучасної Росії.\nУ глобальному масштабі для економічної динаміки характерна циклічність - етапи швидкого зростання періодично змінюються застоєм і падінням виробництва. Безперервні коливання економіки є її постійною динамічною характеристикою.\nЕкономічним циклом називають хвилеподібний рух економіки, в процесі якого вона проходить через ряд послідовно змінюваних фаз: фазу кризового спаду, фазу депресії, фазу пожвавлення і фазу підйому.Найважливішими оціночними параметрами циклу є час протікання окремих фаз і тривалість циклу в цілому, частота повторення фаз, амплітуда коливань.\nЗа тривалістю часу розрізняють столітні, довгохвильові, великі, малі, сезонні і короткострокові цикли. Більш короткі циклічні хвилі переміщаються по гребенях більш тривалих хвиль.\nПрогноз економічного зростання дозволяє отримати загальні кількісні орієнтири для всіх аспектів соціально-економічного прогнозування.\nПрогноз економічного зростання виходить з аналізу закономірностей динаміки факторів економічного зростання.\nУ теорії і практиці прогнозування економічного зростання широко застосовується економіко-математичне моделювання. Найбільш поширені моделі виробничої функції, засновані на теорії факторів виробництва. У цих моделях об'єм виробництва представлений як функція, що залежить від кількості застосованих факторів виробництва та граничної виробляй-ності кожного з них. Під граничною продуктивністю факторів розуміється розмір приросту обсягу виробництва, одержуваний з кожної одиниці приросту даного чинника виробництва.\nУ вигляді суми добутків факторів виробництва на їх граничну продуктивність. Щоб врахувати вплив науково-технічного прогресу, як додаткове джерело економічного зростання, до цієї суми додається показник темпу НТП. Таким чином, проста виробнича функція має вигляд:\nД1, Д2, Д3 - частки праці, капіталу та природних ресурсів в сукупному продукті;\nТ, К, Р - темпи приросту витрат праці, капіталу та природних ресурсів;\nАмериканським економістом П.Дугласом і математиком І.Коббом була запропонована виробнича функція статечної форми, в якій враховується вплив лише двох чинників - витрат праці і капіталу і темпу науково-технічного прогресу.\nПодальше вдосконалення моделі виробничої функції йшло по ряду напрямків: уточнювалися способи вимірювання витрат окремих факторів, розширювалося коло врахованих чинників (земля, енергія і т.д.), уточнювалася частка окремих факторів в створюваному продукті, ускладнювався вид функції.\nОсобливий напрямок у розвитку моделювання економічного зростання пов'язане з формулюванням в формалізованому вигляді умов, необхідних для підтримки стійкого (збалансованого) економічного зростання і іменами Р.Харрода і Е.Домара.\nАнглійський економіст Н.Калдор сформулював умови, при яких забезпечується самоподдерживающийся зростання і динамічну рівновагу в економіці. До цих умов він відніс:\n- стійкість темпу зростання продуктивності праці;\n- стійкість темпу зростання капіталу і капіталомісткості продукту;\n- - стійкість норми прибутку і частки прибутку в національному доході.\nЦе важливий інструмент вимірювання впливу на національне господарство різних варіантів інвестиційної та податкової політики, зовнішньої торгівлі, військових витрат і ін. В Радянському Союзі розробкою моделі оптимізації економічного зростання займалася школа Канторовича. Основна заслуга Л.В. Канторовича полягає в розробці єдиного підходу до широкого кола економічних задач про найкращому використанні ресурсів на базі лінійного програмування. Економічне моделювання висвітлено в його праці "Економічний розрахунок найкращого використання ресурсів" (1942). Спільно зі своїм учнем Л.В. Канторович розробив метод "потенціалів" для вирішення транспортних проблем. Спільно з В.Л. Сформована до теперішнього моменту в Росії економічна ситуація дозволяє припускати три можливі варіанти економічного зростання:\n1) зростання з орієнтацією на зовнішній ринок сировинних ресурсів - нафти, газу;\n2) зростання на основі розширення ємності внутрішнього ринку, збільшення виробництва високоякісної продукції, продукції для заміщення імпорту, простий і дешевої продукції масового споживання та продукції високих технологій;\n3) змішаний варіант, що поєднує в різних пропорціях два попередні варіанти.\nНайбільш ймовірним є змішаний варіант економічного зростання з ухилом в бік або першого, або другого варіантів. Зростання і процвітання економіки на довгі роки при цьому будуть можливі лише за умови активного впровадження нововведень з метою підвищення ефективності капіталу. Це передбачає необхідність розвивати високотехнологічні галузі економіки, впроваджувати нові технології і широко використовувати переваги місцевих ресурсів в традиційних галузях.\nПрогнозування і стратегічне планування темпів, структури та пропорцій розвитку економіки грунтуються на широкому використанні методів моделювання соціально-економічних процесів. Моделювання являє собою метод опосередкованого пізнання за допомогою використання об'єктів-замінників.\nМоделлю називається матеріальний чи подумки представлений об'єкт, який заміщає об'єкт-оригінал і з певним ступенем наближення відображає його найважливіші характеристики і поведінку.\nВсі моделі, що застосовуються в даний час в прогнозуванні та плануванні, можна поділити на два класи - предметних і уявних моделей. Предметні моделі, в свою чергу, можна поділити на моделі фізичні і моделі. Фізичні моделі представляють собою матеріальні об'єкти тієї ж природи, що і об'єкт-оригінал (наприклад, система управління підприємством як модель системи управління народним господарством). Предметно-математичною моделлю є об'єкт, принципово відмінний по своїй фізичній природі від оригіналу, в якому характерні риси будь-яких процесів або явищ можуть виражатися такими ж математичними залежностями, що і в оригіналі. Основним видом уявних моделей є знакові моделі. Найбільш широко застосовується в даний час різновидом знакових моделей є логіко-математичні моделі, що представляють собою систему математичних і логічних виразів, що відображають істотні властивості досліджуваного об'єкта. Ці моделі включають в себе три групи елементів: 1) характеристики об'єкта, які необхідно визначити; 2) характеристики мінливих зовнішніх умов; 3) внутрішні параметри об'єкта.\nВажливе місце в системі моделей, що використовуються в прогнозування та стратегічне планування темпів економічного зростання і структурних зрушень в економіці, займають балансові моделі, що представляють собою систему спеціальних таблиць і розрахунків, що забезпечують ув'язку і узгодженість взаємозалежних показників. Балансові моделі є важливим засобом розкриття диспропорцій в економіці, визначення оптимальних темпів зростання і пропорцій в національному господарстві, їх всебічного ресурсного обґрунтування.\nУ сучасній практиці прогнозування і планування застосовується широко розгалужена система балансових моделей, що включають в себе баланси речових елементів виробництва, споживання і накопичення (природних ресурсів, виробничих потужностей, основних фондів, матеріальні баланси, баланси капітальних вкладень), трудові баланси і фінансові баланси.\nБалансові моделі в нашій країні почали застосовуватися в плановій практиці з моменту складання перших господарських планів кінця 1917 - початку 1918 р. Це були баланси металу, палива, фуражу, продовольства, а також робочої сили. В умовах централізованого державного управління економікою балансова робота стала основою планування. На базі балансових розрахунків здійснювалося планування матеріально-технічного забезпечення народного господарства.\nЗ переходом до ринку необхідність в централізованому забезпеченні виробництва матеріально-технічними ресурсами відпала. Однак це не означає, що слід відмовитися від використання балансів у плановій роботі. Система балансових моделей є одним з прогресивних досягнень світового господарського досвіду. Вона досить широко застосовується в якості інструменту регулювання ринкової економіки. У західноєвропейських країнах розробляється кілька сотень різних балансів, а в Японії їх кількість перевищує тисячу.\nСистема балансових таблиць, які об'єднують взаємопов'язану сукупність синтетичних економічних показників, які дають узагальнену характеристику національного господарства, отримала назву балансу національного господарства.\nВ даний час в Російській Федерації застосовується система балансових моделей, що дозволяє краще задовольняти потреби індикативного планування і регулювання економіки за допомогою фінансово-кредитних важелів. Ця система включає в себе сукупність балансових таблиць, що відображають процес розширеного відтворення:\n- баланс виробництва, споживання і накопичення суспільного продукту;\n- баланс виробництва, розподілу, перерозподілу і кінцевого використання національного доходу;\n- баланс валового внутрішнього продукту в структурі формування доходів і його кінцевого використання;\n- баланс національного багатства;\n- баланс фінансових ресурсів;\n- баланс трудових ресурсів.\nБаланс економіки розробляється для звітного і планового періодів. З метою наукового обґрунтування оптимальних темпів і пропорцій суспільного виробництва в прогнозному періоді розробляється провізорний баланс.\nПровізорний баланс господарства країни являє собою економіко-математичну модель національного господарства країни в прогнозному періоді. Ця модель включає в себе порівняно невелику групу найбільш тісно пов'язаних між собою показників, абсолютні значення яких даються на початок і кінець прогнозного періоду, виявляються також середньорічні зміни цих показників.\nУ плановій практиці застосовуються три основні методи розробки провізорного балансу, які доповнюють і контролюють один одного: 1) метод балансу накопичення; 2) метод балансу праці і 3) метод балансу споживання.\nПерший метод грунтується на розрахунках об'єктивно можливого обсягу виробничого накопичення виробництва. При цьому досліджуються тенденції та визначаються можливі зміни норми виробничого нагромадження і ефективності накопичення в перспективному періоді.\nДругий метод виходить з розрахунків чисельності зайнятих в матеріальному виробництві і можливих темпів зростання продуктивності праці. Враховується вплив на продуктивність праці зміни технічної та енергетичної озброєності, кваліфікації та балансу робочого часу в перспективному періоді.\nТретій метод заснований на розрахунках обсягу фонду споживання і розмірів необхідного накопичення предметів споживання, які визначають обсяг продукції другого підрозділу суспільного виробництва, а також коефіцієнтів зв'язку між першим і другим підрозділами, на базі яких обчислюється величина всього суспільного продукту. При цьому методі здійснюється аналіз і розробка планового споживчого бюджету населення.\nМодель економіки країни, складена у вигляді провізорного балансу розгортається в систему балансів за допомогою розробки планового міжгалузевого балансу виробництва та розподілу продукту. Розробка міжгалузевого балансу дозволяє оцінити вплив на економіку наслідків різних змін в технології, обсяги та структуру виробництва, споживчому попиті, співвідношеннях цін і доходів, зовнішньої торгівлі та інших областях господарського життя. За допомогою розрахунків по міжгалузевому балансу прогнозуються наслідки в економіці, викликані проведенням різних варіантів податкової, грошово-кредитної, інвестиційної, зовнішньоекономічної тощо політики держави.\nВ основі міжгалузевого балансу лежить метод "витрати - випуск", розроблений американським економістом, лауреатом Нобелівської премії В.В.Леонтьева. Невідомими в системі рівнянь виступають випуск і витрати товарів і послуг, вироблених і, відповідно, використаних в кожній галузі економіки. З метою впорядкування первинних даних, призначених для побудови рівнянь, складаються таблиці міжгалузевих потоків товарів. Система рівнянь загальної рівноваги дозволяє визначити, якими повинні бути випуск і витрати в кожній з безлічі галузей даної економіки, щоб забезпечити виробництво кінцевого продукту заданого обсягу і структури.\nМіжгалузевий баланс в системі моделей балансу господарства країни являє собою подальший розвиток і деталізацію зведеного розділу матеріального балансу. Його схема має форму шахової таблиці, в графах і рядках якої перераховані в однаковій послідовності галузі матеріального виробництва. Після переліку галузей в рядках шахової таблиці наведені статті, що характеризують окремі елементи чистої продукції - оплата, праця, прибуток і ін., А в графах - елементи кінцевого використання продукції на невиробниче споживання, накопичення та інші цілі. В результаті, в кожному рядку відбивається зведений матеріальний баланс продукції галузі, що відображає її використання на виробниче споживання в розрізі галузей-споживачів, невиробниче споживання, накопичення і ін. У кожній графі таблиці показаний складу продукції галузі за вартістю.\nУ шаховій таблиці міжгалузевого балансу прийнято виділяти чотири квадранта. Основним серед них вважається перший квадрант, в якому по колонках відображений складу матеріальних витрат на виробництво продукції галузі, а по рядках - розподіл продукції кожної галузі між усіма галузями матеріального виробництва. За даними, що містяться в першому квадраті, обчислюються коефіцієнти прямих і повних витрат на виробництво продукції. Коефіцієнти прямих витрат характеризують величину витрат продукції однієї галузі на виробництво продукції іншої галузі. Коефіцієнти повних витрат враховують, крім прямих витрат продукції однієї галузі на виробництво одиниці кінцевого продукту іншій галузі, і непрямі витрати у всіх інших галузях, продукція яких використовується при виготовленні даного кінцевого продукту.\nКрім того, у другому квадраті показано використання частини суспільного продукту на відшкодування вибуття основних фондів, капітальний ремонт, експорт і відшкодування втрат в народному господарстві.\nТретій квадрант характеризує склад національного доходу за вартістю. У ньому показано основні елементи чистої продукції (заробітна плата та інші види оплати праці, прибуток) по кожній галузі матеріального виробництва.\nУ четвертому квадранті відображені окремі елементи перерозподілу національного доходу між виробничою і невиробничою сферами. Показники цього розділу особливо важливі при міжнародних вартісних порівняннях, тому що вони дозволяють охарактеризувати весь економічний оборот в народному господарстві.\nУ зарубіжних розвинених країнах прогнозування і планування спирається на сформовану з статистичної інформації схему основних взаємозв'язків у національному господарстві, яка дістала назву системи національних рахунків (СНР).\nСНС побудована у формі балансових таблиць і рахунків, що створюють макет функціонування ланок національного господарства.\nВ якості первинних елементів в системі національного рахівництва виступають економічні операції та економічні агенти. Під економічною операцією розуміється процес, в якому одна з сторін-учасниць передає або продає, а інша отримує або купує матеріальні і фінансові цінності або послуги. Юридичні та фізичні особи, які здійснюють економічну операцію, є економічними агентами.\nЕкономічні операції фіксуються в рахунках, побудованих на принципі подвійного запису, відповідно до якого кожна операція фіксується двічі - в розділі "ресурсів" і в розділі "використання". По кожному рахунку виводиться балансує сальдо - різниця між ресурсами і їх використанням. При надлишку ресурсів сальдо записується в розділ "використання", при нестачі - в розділі ресурсів.\nРахунки складаються як для економічних операцій, так і для економічних агентів. З метою використання даних для аналізу і прогнозування рахунки об'єднуються в групи за видами діяльності та інституційним секторам національного господарства.\nВпроваджувана в Росії СНС базується на стандартах по національ-ному счетоводству ООН та Європейської системи інтегрованих економічних рахунків.\nУ СНС РФ виділяються наступні сектори і підсектори економіки:\n- підприємства з виробництва товарів і послуг, крім фінансових послуг (нефінансові підприємства);\n- фінансові установи: центральні банківські установи, інші фінансові інститути, інші кредитні інститути, страхові компанії;\n- органи державного управління: центральний уряд, місцевий уряд, фонди соціального забезпечення;\n- громадські некомерційні організації, що обслуговують домашні господарства;\n- зовнішньоекономічні зв'язки: країни - члени СНД, інститути СНД, треті країни і міжнародні організації.\nСНС РФ містить в собі рахунки для внутрішньої економіки і рахунки зовнішньоекономічних зв'язків. До рахунках для внутрішньої економіки належать: рахунок продуктів і послуг (зведений), рахунок виробництва, рахунок утворення доходів, рахунок розподілу доходів, рахунок використання доходів, рахунок капітальних витрат, фінансовий рахунок. Рахунки зовнішньоекономічних зв'язків представлені рахунками поточних операцій, капітальних витрат і фінансових рахунком.\nРахунок продуктів і послуг служить для відображення формування ресурсів продуктів і послуг за допомогою їх виробництва та імпорту, а також використання продуктів і послуг на кінцеве споживання, нагромадження та експорт.\nРахунок виробництва відображає всі операції, пов'язані з виробничим процесом на підприємствах, в організаціях і у окремих виробників в галузях матеріального виробництва і нематеріальних послуг.\nРахунок розподілу доходів характеризує загальний розмір доходів, які були отримані і передані господарськими одиницями в результаті виробничої діяльності, володіння власністю і перерозподілу.\nРахунок використання наявного доходу відображає витрати на кінцеве споживання домашніх господарств, державних установ, недержавних некомерційних (громадських) організацій і валове заощадження.\nРахунок капітальних витрат показує освіту ресурсів для капітальних витрат і використання цих ресурсів для накопичення основних фондів і матеріальних оборотних коштів, придбання землі та нематеріальних активів.\nФінансовий рахунок займає особливе становище в системі рахунків для внутрішньої економіки. Він показує зміну фінансових активів і пасивів, рух капіталів, характеризує фінансовий стан економіки. У складанні цього рахунку беруть участь Міністерство фінансів, Центральний банк.\nРахунки зовнішньоекономічних зв'язків відображають зв'язку економіки РФ з республіками колишнього СРСР і зарубіжними країнами. В рахунку поточних операцій представлено рух товарів, послуг і доходів, в рахунку капітальних витрат - рух капіталу, в фінансовому рахунку - зміна фінансових активів і пасивів.\nУ СНС РФ передбачена можливість розробки поряд з основними рахунками додаткових аналітичних таблиць і рахунків по більш широкому колу галузей, з більшою деталізацією показників і т.д.\nСхеми рахунків, який складають на різних рівнях управління, ідентичні, що істотно полегшує їх агрегування з метою аналізу та прогнозування, і робить СНС наскрізний системою.\nПерехід до використання СНС в якості вихідної бази розробки прогнозів і формування на їх основі державної соціально-економічної політики в повній мірі відповідає планової моделі індикативного стратегічного планування, яка застосовується в багатьох розвинених країнах зі змішаною ринковою економікою. При цьому забезпечується можливість розрахунку трьох блоків показників:\n- показників цільового впливу держави на розвиток окремих сфер, галузей і регіональних ланок економіки через контрактну систему;\n- основних економічних регуляторів, за допомогою яких держава впливає на темпи, пропорції та тенденції соціально-економічного розвитку країни.\n1. Новікова В.Ф. Стратегічне планування. Основні поняття стратегічного планування. Стратегічне планування на макрорівні. Юніта 1. - М .: СГІ, 2002.\n2. Управління організацією. / Под ред. Поршнева А.Г., - М .: Инфра-М, 2001..\n3. Шамхалов Ф. Держава і економіка, основи взаємодії: Підручник. - М .: Инфра-М, 2000.


12.03.2018 ХДАВП повертається на авіаринок\n«У нас є певні рішення цієї проблеми, в «Укроборонпромі» і «Укрспецекспорті» нас підтримали і обіцяли допомогти», - говорить директор Департаменту зовнішньо-економічної діяльності Руслан Бойко.\n«Відбулося уже п’ять випусків курсантів, які успішно пройшли льотну програму на ХАЗ-30 і ніяких проблем не виникало, - розповідає головний фахівець з льотної роботи, керівних льотно-випробувального комплексу ХДАВП Віктор Нечипас. - Наш літак набагато простіший в управлінні і в обслуговуванні, надійніший - він не зривається в «штопор», навіть увігнати дуже важко. Для навчання це чудово».\n«Є літаки, як у нас, але з бетону працюють, з ґрунту не можуть. Наш літає. І при боковому вітрі значно перевершує своїх конкурентів,» - говорить Віктор Петрович.\n«Машина має кілька модифікацій, - розказує Руслан Бойко, - її легко можна перелаштувати у патрульну чи аграрну, а завдяки тому, що вона двомісна – в екскурсійну, туристичну чи тренувальну».\nФото з сайту "Український авіаційний форум"


Загадка олігархономіки | Новини | Всеукраїнська асоціація пенсіонерів\nСитуація критична. Країна стоїть на початку тривалого падіння, обумовленого нездатністю олігархічної моделі модернізувати економіку і стати на один рівень з конкурентоспроможності з європейськими державами. (Укр.)\nАби побачити, чи куди рухається Україна за діючого корупційно-олгархічного ладу, варто охопити поглядом весь період самостійного життя.\nЗа час з 1991 року економіка країни переживала і злети, й падіння. Їх можна об'єднати у певні повторювані цикли.\nЦиклічність розвитку відповідає умовам вільної ринкової економіки, чого не можна сказати про український господарський комплекс у часи радянської епохи.\nПланова соціалістична "капіталізація" випрасовувала періоди економічного росту і падіння, штучно стимулюючи збільшення обсягів виробництва завдяки включенню в адміністративно-командний оборот незаконно отриманих інвестиційних ресурсів.\nМожна пригадати такі штучні способи накопичення "соціалістичного капіталу" як пограбування церкви і сховищ банківських установ, колективізація з наступним голодомором, планове обмеження рівня людського споживання, вилучення у працівників частини зарплати для форсованої індустріалізації.\nБуло й безплатне використання праці мільйонів ув'язнених, контрибуція техніки і обладнання з Німеччини та інших країн, переможених у Другій світовій війні.\nНаскільки штучними виявилися виробничі нагромадження комуністичної епохи, стало зрозуміло після розпаду СРСР і ліквідації механізму примусової купівлі виробленого на більшості побудованих за радянських часів заводів і фабрик.\nПерший економічний цикл\nСаме з цього моменту почалася українська економіка, що вирвалася з лещат планово-централізованої системи.\nНепотрібне споживачам нагромадження виробничих потужностей обернулося тривалим падінням виробництва в ході першого циклу економічного руху. Про це свідчить динаміка ВВП України з 1990 року до 2015 року.\nТобто першою фазою руху вивільненої національної економіки було зменшення обсягів виробництва. Воно тривало з 1991 року до 1999 року.\nФаза підйому першого циклу тривала з 2000 року до 2008 року.\nФаза падіння цього циклу була надзвичайно тривалою і глибокою: за десять років обсяги національного виробництва зменшилися у 2,5 разу - індекс росту 0,405. У новітній світовій історії в жодній країні не було випадків подібного за глибиною падіння виробництва, навіть там, де відбувалися світові чи локальні війни.\nЄ кілька причин такої економічної катастрофи.\nПерша - повна невідповідність усієї сукупності діючих пострадянських підприємств в усіх галузях економіки вимогам і потребам існуючих реальних ринків. На підприємства перестали надходити державні замовлення і накази. Ринки ж потребували інших виробів.\nДруга - за допомогою Москви відбулося повне розтрощення фінансово-грошової системи. Гіперінфляція 1992-1996 років збільшила ціни майже у 114 тис разів. Більше восьми років країна працювала без грошей, кредитів, цін у національних знаках, в умовних одиницях, на умовах бартерного обміну товарами.\nТретя - не відбувалися ринкові реформи. Права власності були заморожені до 1997-1998 років. Сприяння підприємництву почалося лише з 1999 року. Підтримувалися старі і створювалися нові монополії, як горезвісний "Нафтогаз".\nБюджет фінансував збиткові сектори економіки, зокрема, паливні, енергетичний і\nкомунальних послуг, сільське господарство. Центральний банк зупиняв міжбанківські платежі, комерційні кредити були заборонені.\nАдміністративно фіксувався валютний курс, держава видавала індивідуальні дозволи на експорт і купівлю іноземної валюти.\nФаза злету першого циклу у 2000-2008 роках дозволила за дев'ять років збільшити обсяги виробництва тільки на 81,3% - індекс росту 1,813.\nФакторами зростання були відносна фінансова стабілізація, яка повернула обігові капітали підприємствам і дала змогу збільшити виробництво традиційної продукції, а також приплив іноземного капіталу і внутрішні інвестиції у нові галузі - мобільний зв'язок, інтернет-економіка, банкінг, новітні технології торгівлі.\nОднак темпи росту були недостатні. За час зростання не вдалося компенсувати усі втрати фази падіння. Базовий коефіцієнт темпу росту і темпу зниження обсягу виробництва у першому циклі становив 0,74. Іншими словами, за перші 19 років незалежності країна зменшила досягнуті у 1990 році обсяги виробництва на 26%.\nПричини незадовільного зростання виробництва у першому циклі такі.\n1. Незначні і недостатньо глибокі структурно-технологічні зміни в економіці, перш за все, у промисловості та інших базових галузях.\n2. Повільні темпи розгортання онлайн-економіки і електронної економіки через незначні інвестиції у цей сектор.\n3. Розгортання у 2008 році "передчасної" фінансово-валютної кризи - як через негативні зовнішні впливи, так і через безвідповідальність і некомпетентність українського уряду та НБУ у питаннях подолання кризи.\nДругий економічний цикл\nУ другому економічному циклі спостерігалася однорічна фаза падіння, 2008-2009 роки, і трирічна фаза зростання, 2010-2012 роки.\nЗниження обсягів ВВП за роки падіння досягло 14,8%, індекс 0,852. Головні причини падіння виробництва були такі.\n1. Відмова країн-споживачів від української продукції будівельного призначення через зменшення обсягів інвестицій на міжнародних ринках - експорт впав на 38%.\n2. Глибока девальвація валютного курсу гривні - за жовтень-грудень 2008 року курс впав у 1,8 разу. Це викликало переведення гривневих фондів банків у долари, зменшило імпорт для потреб виробництва, скоротило обігові капітали економіки.\n3. Відплив іноземного банківського капіталу з України до західних країн.\nТільки за три місяці гіпердевальвації з території країни було виведено 6 млрд дол іноземних кредитів. Цей процес тривав і далі в обсягах 4-5 млрд дол на рік. Причини - втрата банками вартості їх гривневих фондів і зневіра до грошової політики українського центрального банку.\nУряд намагався компенсувати втрати фінансового капіталу, звернувшись за державними позиками до міжнародних ринків.\nУ 2009-2012 роках щорічні зовнішні запозичення уряду дорівнювали не менше 4 млрд дол на рік. Разом з внутрішніми державними позиками вони досягали 10-12 млрд дол. На жаль, ці кредити не вливалися у ринкову економіку, а централізувалися владою для інших потреб.\nПричини кризи другого циклу були поверхневими, що дозволило їх швидко усунути. Фаза зростання забезпечила підвищення обсягів ВВП лише на 9,8%.\nФаза підйому знову не перекрила темпи падіння обсягів виробництва, які мали місце у цьому циклі - спільний коефіцієнт темпів зниження і темпів зростання виробництва дорівнював 0,936. Це означає, що за 2008-20012 роки країна втратила ще 6,4% свого виробничого потенціалу відносно рівня 2007 року.\nЩо обумовило короткостроковість і незначні темпи зростання у другому економічному циклі? Це був час приходу до влади у 2010 році Януковича та його кліки. Почалося справжнє руйнування національної економіки, її органічного фінансового обороту, що й привело до падіння виробництва у 2013 році.\nУ цей період було централізовано кредитні ресурси економіки заради інвестування у непродуктивні інфраструктурні проекти та заради корупційного їх привласнення.\nБули знищені слабкі після фінансової кризи банківсько-кредитні ринки. Країна перейшла до командно-корупційного управління і зупинила ринкові відносини. Були розчавлені мале і середнє підприємництво.\nВідсутність конкуренції зупинила пошук і реалізацію інноваційних бізнес-рішень. Відбувалося пряме і опосередковане виштовхування іноземного капіталу за межі України. Більшість іноземних банків зупинила свою діяльність.\nЗначно зросли імперії олігархів донецького клану, що збільшило ступінь монополізації ринків і зменшило інвестиційний потенціал економіки у частині, що залежить від прибутків і накопичень підприємств. Як наслідок були зупинені процеси модернізації підприємств, знизилася їх конкурентоспроможність у світі.\nТретій відтворювальний цикл\nЗ 2013 року національна економіка перебуває у третьому, відтворювальному циклі. Почався він фазою падіння - державний орган статистики зафіксував у 2013 році нульовий темп росту ВВП, хоча насправді він зменшився мінімум на 1%.\nУ 2014 році зниження обсягів виробництва поглибилося. За офіційними даними у першому півріччі воно становило 6%, але в реальності темпи падіння досягнуть за підсумками 2014 року 12-14%. Тривалість фази падіння - під запитанням, але зрозуміло, що і в 2015 році воно не буде зупинено і становитиме не менше 6%.\nЗагальне зменшення виробництва сягне за три роки щонайменше 18-19%, індекс 0,82, що дорівнюватиме низхідній динаміці попереднього циклу у 2008-2009 роках. Проте причина падіння у третьому циклі інша, ніж у другому.\nЦе падіння є наслідком руйнування слабкої ринкової системи донецькою політико-кримінальною зграєю. До того ж ця зграя фізично "вичистила" банківські резерви в країні і спричинила дефіцит іноземної валюти. На жаль, новий тимчасовий уряд не відмовився від застосування багатьох інструментів уряду "регіоналів".\nТакож відбуваються матеріальні втрати і зупинки виробництва через війну у Донбасі. Під її впливом спостерігається масштабна втеча капіталу.\nУкраїнські інвестори переводять доходи за кордон, іноземні - різко зменшили внески в економіку. Обсяги прямих і портфельних інвестицій за вісім місяців 2014 року становили 500 млн дол, тоді як у 2013 році за такий же час - 3 млрд дол.\nЧерез ці причини відтягується модернізація і підвищення конкурентоспроможності промислових підприємств. Внутрішній ринок не отримує інноваційні товари. Ці обставини впливають на відкладання початку довготривалого зростання.\nЗараз складно передбачити, якою буде фаза зростання третього циклу за тривалістю і темпами щорічного росту. Усе залежить від політики відновлення і глибини ринкових реформ у 2014-2015 роках.\nНаслідки циклічного розвитку\nДля оцінки кількісних результатів циклічного руху слід повернутися до горішнього малюнка. Можна констатувати, що у 2015 році обсяги внутрішнього виробництва становитимуть лише 56,7% від його обсягів у 1990 році.\nЦей показник є добутком індексів росту ВВП у трьох циклах. Отже, величина падіння за весь період - приблизно 43,3%.\nПро що свідчить незафарбована площа малюнка вище кривої динаміки ВВП? Ця площа інтегрально показує обсяг невипущеної продукції за ці 25 років відносно обсягів, які могли бути при збереженні рівня виробництва 1990 року.\nЇЇ відносна величина до усієї площі малюнка дорівнює 40,1%. Саме стільки було не випущено продукції за 25 років через падіння виробництва. Це втрати не тільки виробництва, а й потенційного обсягу сукупного внутрішнього споживання.\nЧисельність населення в країні зменшилася з 53 млн осіб у 1990 році до 43 млн осіб у 2014 році, темп падіння - 0,81. Таким чином, зменшення рівня споживання в середньому на людину становило 30%.\nТреба також бачити відмінність першого циклу, який є довготривалим і пов'язаним з глибинними структурними змінами. Однак негативною була відносна короткостроковість фази підйому, що є неприродним для довгих коливань. Зазвичай у ринкових економіках ця фаза триває 20-25 років.\nБільшій тривалості фази зростання першого циклу завадили короткі спади, що відбувалися у другому циклі у 2008 році та у третьому у 2013-2014 роках.\nТобто другий і третій цикли, які не пов'язані із структурними зрушеннями і є короткими коливаннями, наклалися на висхідну динаміку економіки у довгому першому циклі та не дали їй продовжуватися.\nІншими словами, фінансова криза другого циклу та деструктивний перерозподіл фінансових ресурсів економіки на користь корупційних кланів у третьому циклі скоротили потенційний ріст першого. Очевидно, цей потенційний ріст вже скінчився. Можливо, країна вступила у фазу тривалого падіння.\nУсі три цикли закінчувалися індексами динаміки, меншими за 1, що показує низькосхідну тенденцію в кожному з них. Це видно і візуально з кривої темпів росту ВВП, яка має нахил униз. Тобто українську економіку у цей період можна оцінити як поступово згасаючу. Вона має фази росту й зниження, як і всі ринкові економіки.\nПроте, якщо більшість економік у кожному циклі мають чистий приріст обсягів виробництва, то українська - ні. У кожному циклі зростання української економіки є недостатнім для виходу на більш високий рівень виробництва.\nІнакше виглядають коливання у конкурентних ринкових економіках. На етапах кризового руху у них здійснюються структурні зрушення. Причому структурні вдосконалення є різними за глибиною у різних за тривалістю циклах.\nВ результаті структурних змін в економіках виникає внутрішня потуга для зростання, бо з'являються нові попит і пропозиція.\nВ Україні на етапах падіння структурні зрушення не відбуваються через відсутність конкуренції, безвідповідальність державних корпорацій, нахабство олігархічних холдингів, неконструктивність великих банків, винищення вільного підприємництва. Тому фази зростання нетривалі та незначні за своїми темпами.\nОтже, країна не розвивається, не зростає національне багатство, зменшується чисельність населення. Усяка демагогія про рух вперед не має сенсу.\nПричинна основа циклічного падіння\nЄ кілька основних чинників постійного від'ємного зростання у кожному циклі.\n1. Не відбувається інноваційне наповнення економіки, яке створюється під час криз за рахунок структурно-технологічної модернізації господарства.\nТака модернізація є наслідком провалу старих ринків. Вона приводить до побудови нових ринків або всередині країни, або за кордоном.\nЗавдяки цьому неконкурентоспроможні підприємства мали б витіснятися тими, які пропонують нову продукцію. Капітали б перерозподілялися до цих підприємств і накопичувалися б сили, які могли б вивести економіку на новий високий рівень.\n2. В Україні постійно ігноруються закони грошового обігу, у відповідності з якими штучне накачування суспільного обороту грошовою масою задля отримання додаткових доходів бюджету приводить до подорожчання не тільки споживчих, а й інвестиційних товарів і послуг. Наслідок - гальмування розвитку країни.\n3. Структурні економічні перетворення неможливі без накопичення і концентрації фінансового капіталу на новітніх напрямках національного господарства.\nЦя проблема не вирішується без реального кредитного ринку в Україні, на якому б використовувалися реальні процентні ставки. До цього треба додати ненадходження в країну вільного міжнародного капіталу.\nНавпаки, у кожному відтворювальному циклі країна переживала глибокі фінансові кризи, які руйнували внутрішній кредитний ринок, відштовхували іноземні інвестиції і вели до декапіталізації економіки: у 1992-1995, 2008 і 2014 роках.\n4. Відбувається абсолютне зменшення основних макроекономічних ресурсів - факторів росту ВВП країни: основного капіталу, чисельності працюючих та науково-технічних розробок і вдосконалень.\nКапітал, виражений діючими підприємствами, спочатку скоротився на 35-40%, потім, після 2000 року, збільшився на 10-12%. Чисельність працюючих зменшилася з 27 млн осіб у 1990 році до 20,5 млн осіб у 2014 році, тобто на 36,5%. Правда, після 2000 року чисельність уже майже не зменшувалася.\nЗвичайно, різко впали обсяги українських науково-технічних розробок, хоча приватний бізнес частково використовував запозичені на заході інновації.\n5. При розпаді СРСР у полум'ї гіперінфляції були знищені усі заощадження епохи. За часи самостійності влада не спромоглася накопичити пенсійні фонди, які у західних країнах є ресурсом довгострокових інвестицій. Пенсійна система - архаїчна, глибоко дефіцитна і не дає змоги жити пенсіонерам.\nВідбувалося скорочення усіх видів ресурсів розвитку, знищена українська грошова одиниця, не створені стимули структурної модернізації і зростання виробництва, які відбулися б лише при запровадженні ринкової системи. Закони економіки жорстокі і вони наочно демонструють неможливість розвитку без їх виконання.\nНакопичення негативних факторів економічного зростання і невідповідність відносин власності потребам модернізації підводить до висновку, що почалася нова довготривала фаза падіння української економіки, як це було у 1990 роки.\nСитуація критична. Життя на жебрацькому рівні, смерті старих людей через відсутність грошей на ліки - звичайне явище. Головне, що за таких підходів, як зараз, - ніяких перспектив. Спокійно спостерігати за цим неможливо.\nЧи впливає олігархономіка на розвиток\nЧому мовчать олігархи в умовах лавиноподібного падіння економіки? Очевидно, вони знаходять шляхи отримання прибутків навіть в умовах депресивної економіки. Їх монополії, як "Київенерго" чи "Укртелеком", піднімають тарифи, незважаючи на спад доходів їх клієнтів і зменшення ринків споживання.\nКоли не вистачає прибутків або вони вкладені в об'єкти в інших країнах, їм гостинно відчиняють двері центральний банк і податкова адміністрація. Діюча економічна система їх абсолютно влаштовує - нічого не треба змінювати.\nЧиновницьке олігархічне товариство називає десятки так званих реформ, але серед них майже нема таких, які б стосувалися економіки.\nОлігархи ворогують між собою лише за сфери впливу і перерозподіл секторів між тими, хто входив до клану Януковича, і тими, хто наближений до влади нині.\nВажливо подивитися, у якій мірі поширення олігархічних багатогалузевих холдингів в Україні справляло вплив на події й тенденції в економіці.\nПриватизація великих державних підприємств, які продовжували працювати, почалася у 1998 році. Її темпи сповільнилися, починаючи з 2005-2006 років.\nОлігархічні конгломерати стали потужними і впливовими з 2006 року. Тоді донецький олігархічний клан зламав результати виборів і коаліційні угоди, приєднав партію соціалістів до свого табору, її голову посадив у крісло голови парламенту, а Януковича - у крісло прем'єр-міністра. Влада олігархів панує досі.\nТут знову варто звернутися до горішнього малюнка.\nСтрімке падіння економіки у 1991-1999 роках збіглося з пануванням у базових галузях промисловості підприємств державної власності. Поки критична частка промислових підприємств не перейшла у приватні руки, тенденцію зменшення національного виробництва не вдавалося зупинити.\nНа хвилі роздержавлення і оновлення інституту власності на об'єкти виробництва, зокрема, в металургії, хімічній, нафтопереробній, машинобудівній, харчовій промисловості та інших галузях почали зростати обсяги виробництва.\nНайвищими темпами росту відзначені 2000-2004 роки, коли вони щорічно коливалися від 5,9% у 2000 році до 12,1% у 2004 році.\nОскільки у ці роки олігархічні імперії ще не були зведені і вони ще не захопили інститути державної влади, можна зробити висновок, що найвищі темпи розвитку спостерігалися у період диверсифікації прав приватної власності і обмеженого - неолігархічного - впливу приватного бізнесу на управління країною.\nПісля концентрації прав власності на більшість підприємств у руках олігархів та з'єднання останніх з корупційним чиновництвом, що відбулося у 2006-2007 роках, економіка закульгала на обидві ноги.\nХоча у ці два роки ще вдавалося підштовхнути темпи росту до 7,4% і 7,6% завдяки штучній накачці споживчого сектора валютними банківськими позичками, потім при цілковитому пануванні в економіці олігархату стався провал 2008-2009 років. Йому також варто завдячувати за наступний зрив економіки у 2013-2014 роках.\nЦентралізація фінансів і запровадження командно-корупційного управління замість ринкових підходів, які спричинили цей зрив, були запущені владою Януковича на замовлення Дмитра Фірташа, Ріната Ахметова, Сергія Курченка, Олександра Януковича та інших олігархічних акул їхнього клану.\nЗахоплення ресурсів і державної системи управління олігархічними кланами виштовхнуло з України іноземних інвесторів і кредиторів. Саме з приходом олігархів з 2008 року почався відплив міжнародних капіталів, який триває і зараз.\nНа жаль, олігархи вмили руки, коли розгорнулася війна. Вони безпорадні перед терористами. Уся їх надія знову на державу, на її кошти для відбудови об'єктів. На відміну від них, дрібні підприємці покладаються тільки на себе та ще й забезпечують потреби військових. Навіщо Україні цей олігархічний устрій?\nНездійснення ринкових реформ і засилля бюрократичного адміністрування економіки не дозволили створити стимули технологічної модернізації підприємств, структурного перерозподілу капіталу та розгортання галузей нової економіки.\nВнаслідок цього національне господарство не розвивається темпами, що дозволяє її виробничий і людський потенціал.\nСтаріння виробничих потужностей знищило третину робочих місць, вплинуло на скорочення населення, знизило конкурентоспроможність більшості підприємств до рівня, який не залишає надій на відновлення економічного зростання.\nПідміна вільного підприємництва олігархічним бізнесом, яка сталося у 2006-2007 роках, зупинила зростання загального обсягу виробництва і призвела до руйнування фінансової системи, зупинки розгортання новітніх підприємств, заклала підстави для початку фази падіння у довготривалому економічному циклі.\nМожливо, країна стоїть на початку тривалого, п'ятирічного, падіння, зумовленого неспроможністю олігархічної моделі модернізувати економіку і стати на один рівень за конкурентоспроможністю з європейськими державами.


68 стрічок про «місто мрії» - Новини - KINOKOLO.UA\n68 стрічок про «місто мрії»\nУ Рівному вперше відбудеться міжнародний кінофестиваль.\nТетяна Ільницька, «День»\nУ Рівному влаштовують Міжнародний кінофестиваль «Місто Мрії». Він триватиме упродовж п’яти днів — із 24 до 28 серпня. Кінодійство такого рівня у місті відбуватиметься вперше. Окрім переглядів фільмів, на учасників фесту чекають майстер-класи. Також організатори планують сформувати банк даних локацій Рівненщини, де можуть відбуватися кінозйомки. Насправді цікавих із цієї точки зору місцин в області чимало, переконують вони.\nЗагалом на фестиваль надійшло понад 200 робіт із 40 країн світу. В результаті в конкурсну програму відібрали 68 фільмів. Їхні автори — жителі Іспанії, Німеччини, Канади, США, Ізраїлю, Австралії, Кіпру та інших країн. Серед них є як документальне, так і ігрове кіно, а також анімаційні фільми. Представлені й короткометражки, і повний метр. Однак у них є об’єднавча тема. Всі ці роботи — про людей, які хочуть створити місто мрії.\n«Конкретного рецепта, як саме це зробити, у фільмах не буде, однак кожен зможе знайти для себе щось своє, — переконує директор Рівненського міжнародного кінофестивалю «Місто Мрії» Віктор Булига. — Взагалі відбирати роботи на конкурс було непросто. Я дивився один анімаційний фільм авторки з Канади і вагався. Зрештою, таки поставив плюс і написав кінематографістці, що її робота пройшла, і запитав, чи матиме вона можливість приїхати в Рівне у дні фестивалю. Відповідь надійшла дуже швидко. Виявляється, авторка роботи має українське коріння і давно хотіла сюди приїхати. Тож наш фестиваль ще не розпочався, а мрії його учасників уже почали здійснюватися».\nФестиваль має дві програми — міжнародну і національну. Кінодійство розпочнеться із презентації позаконкурсного ірансько-чесько-українського фільму «Осінні спогади». Це історія про бійця АТО, який потребує реабілітації й після поранення приїжджає у Західну Україну, про драматичну долю біженки з Ірану, про простих сільських жителів.\nТакож у рамках фестивалю заплановано презентацію телепроекту, зйомки якого відбуватимуться у Тараканівському форту, що на Рівненщині.


Документи внутрішньовідомчого листування - Дипломатичний протокол та етикет - Навчальні матеріали онлайн\nДокументи внутрішньовідомчого листування\nЯк уже зазначалося вище, дипломатичні документи поділяють на документи дипломатичного (зовнішньо дипломатичного) та внутрішньовідомчого листування.\nДокументи внутрішньовідомчого листування — це документи, що стосуються зв’язку закордонних дипломатичних представництв з Центром і включають у себе листування з МЗС та іншими державними, рідше недержавними, структурами з конкретними проблемними відносинами з країною перебування або у багатосторонніх міжнародних відносинах.\nУ свою чергу, документи внутрішньовідомчого листування умовно можна поділити на документи, що стосуються лише свого відомства, і документи міжвідомчого листування. До тих, які готуються для використання в роботі лише свого відомства, належать службова і доповідна записки.\nСлужбова записка — це форма службового документа, яким дипломат інформує керівництво дипломатичної установи про події та факти, що мали місце або відбудуться у найближчому майбутньому і матимуть безпосередній або опосередкований вплив на діяльність закордонної установи, і вносить відповідні пропозиції.\nДоповідна записка — це форма службового документа, в якому дипломат інформує про виконану роботу чи про ситуацію, що склалася у зв’язку з виконанням дорученого завдання.\nДокументи дипломатичного представництва для внутрішніх потреб, а також для відправлення в Центр можна поділити на такі групи:\n— інформаційно-довідкові матеріали;\n— звітна документація;\n— листування з консульських питань;\n— листування з приводу планування роботи та кадрових питань;\n— листування з адміністративно-господарських та фінансових питань;\n— листування з МЗС та іншими відомствами й установами України стосовно запитів цих установ та окремих громадян.\nДипломатичні документи внутрішньовідомчого характеру диппредставництва за кордоном надзвичайно різноманітні і відображають широку палітру його діяльності. Таким засадничим документом можна вважати інформаційну довідку про країну перебування або, як її ще називають, "довідку по схемі". Довідка про країну перебування містить стислу характеристику її політики, економіки, культури, державного устрою, преси, партій, інформацію про геополітичне становище, короткі відомості з історії тощо.\nУ довідці подається інформація з проблем внутрішньополітичної ситуації: характеристика правлячих партій, угрупувань, коаліцій; стосунків між гілками влади (законодавчою, виконавчою, судовою); гострих питань поточного моменту як політичного, так і економічного плану; місця України в зовнішньополітичній стратегії країни перебування тощо. Розширена довідка (до 20 сторінок) має внутрішньовідомчий характер і як документ для службового користування стосується обмеженого кола користувачів.\nДля широкого використання готується загальна довідка (до 5 сторінок), у ній подають тільки схематичні відомості, без розкриття специфічних гострих проблем і оцінок. Ці довідки повинні постійно оновлюватися найактуальнішими матеріалами. Довідки, як правило, складаються на окремих аркушах, щоб їх можна було оперативно замінювати, не переробляючи всього документа.\nДругим за значенням інформаційним документом є довідка щодо стану двосторонніх відносин, яка включає розділи про:\n—умови і цілі розвитку двосторонніх відносин;\n—хронологію контактів між керівниками держав (президентами, головами парламентів, прем’єр-міністрами, міністрами закордонних справ);\n—стан договірно-правової бази (існуючих документів і тих, що готуються до підписання);\n—стан торговельно-економічного і науково-технічного співробітництва, діяльність міжурядових комісій, змішаних консультативних та робочих груп;\n—стан співробітництва в гуманітарній сфері (наука, освіта, культура, охорона здоров’я), а також проблеми національних меншин, специфіку релігійного життя.\nМатеріали цієї довідки можуть містити специфічні відомості щодо реґіонального співробітництва, проблем стосунків, включаючи історичний аспект.\nУ цілому, ця довідка є оперативним документом і повинна постійно оновлюватися з урахуванням конкретної ситуації.\nУ процесі діяльності дипломатичного представництва готуються й інші тематичні довідки та інформації, які дають оцінку тієї чи іншої сфери життя і діяльності країни перебування, особливо в контексті можливого розвитку подій та їхнього впливу на відносини з Україною.\nБіографічні довідки про політичних і державних діячів країни перебування містять, як правило, хронологічні дані основних подій в їхньому житті, службовій кар’єрі, участі у виборчих органах. Тут же міститься інформація про вчений ступінь, сімейний стан, володіння мовами, про особисті уподобання та хобі.\nУ принципі, якихось усталених правил підготовки довідково-інформаційних матеріалів не існує, але для них характерна одна вимога — чіткість, зрозумілість і послідовність викладу, висвітлення всіх найважливіших аспектів проблеми і, що найголовніше, об’єктивність.\nУ довідці повинні бути викладені причини виникнення проблеми, логічний розвиток її вирішення до моменту завершення з урахуванням часу підготовки документа. Для роботи з матеріалами такого роду використовується як офіційна, так і неофіційна документація країни перебування, матеріали бесід, стенограми виступів державних і політичних діячів, парламентські протоколи, документація громадських організацій і політичних партій. Можуть також використовуватися наукові праці, монографії, дисертації, картографічні матеріали тощо. При підготовці довідкових матеріалів бажано посилатися на джерела інформації, надто у тих питаннях, які мають якусь особливу вагу.\nЯк свідчить власний досвід, дуже корисним буває обговорення окремих тематичних довідок на референтських нарадах або у "вузькому колі", залежно від специфіки теми, що викладається у довідці.\nУ закордонних дипломатичних представництвах одним із оперативних інформаційних документів, що готуються прес-аташе, є огляди преси, які бувають трьох видів:\n—оперативний — містить інформацію про всі виступи місцевих ЗМІ щодо України, її внутрішньої і зовнішньої політики, відображає ставлення до керівництва держави;\n— тематичний — висвітлює певну тему публікацій і передач місцевих ЗМІ у певному часовому відрізку, надсилається для використання в територіальних управліннях;\n— "Україна на сторінках і в передачах ЗМІ" — інформаційно-аналітична довідка узагальнюючого плану (готується, як правило, не менше двох разів на рік).\nОгляди преси повинні бути максимально стислими і відображати найголовніше щодо внутрішньої і зовнішньої політики України або подій, до яких у цей момент привернута увага міжнародної громадськості.\nОсобливо важливі та цікаві публікації доцільно перекладати повністю і надсилати за призначенням як до управління інформації, так ідо відповідного функціонального або територіального управління. Назви видань необхідно подавати українською транскрипцією.\nОкрім огляду преси, в кожному дипломатичному представництві повинна вестися хроніка найважливіших подій, до якої, як правило, включаються візити, переговори, конференції і симпозіуми; перераховуються основні питання, які на них вирішувалися або розглядалися. Хроніка, подібно до інших дипломатичних документів, має бути стислою і чіткою.\nДо інших інформаційно-довідкових матеріалів належать анотації окремих книг, брошур, переклади статей, записи текстів цікавих теле- і радіопередач, огляди парламентських дебатів, різноманітні статистичні дані, які можуть містити актуальні інформаційні матеріали про зовнішню і внутрішню політику країни перебування, її державних, політичних та громадських діячів, про інші події, що так чи інакше мають дотичність до України, впливають на її імідж або відносини з нею.\nНаступним важливим блоком документів, що готують у кожному дипломатичному представництві, є зовнішня документація, до якої належать:\n—річний і піврічні політичні звіти;\n—звіти дипломатів про поїздки країною перебування;\n—звіти інших українських представництв за кордоном.\nРічний політичний звіт дипломатичного представництва за кордоном (основний документ про роботу за рік) — це сконцентрований аналіз стану двосторонніх відносин у різних площинах (політичній, економічній, гуманітарній, військовій), роботи представництва із забезпечення інтересів країни та захисту прав громадян України та юридичних осіб, прогноз розвитку відносин на найближчу перспективу, узагальнення зробленого та пропозиції на майбутнє.\nСтруктуру річного політичного звіту, а також його обсяг визначає спеціальна інструкція, яка складається в МЗС.\nДо підготовки річного політичного звіту висувається низка принципових вимог, які повинні обов’язково враховуватися:\n1) має бути дана оцінка виконання пріоритетних завдань двосторонніх відносин по стратегічних напрямах зовнішньополітичної діяльності України;\n2) викладаються лише фактичні матеріали, лаконічно і без зайвих коментарів та роздумів;\n3) повинен бути чітко структурованим згідно з інструкцією та вимогами МЗС, складатися з цільних блоків, які мають подаватися, виходячи зі значущості подій чи заходів та їхнього хронологічного порядку;\n4) між планом роботи за звітний рік, самим звітом і планом роботи на наступний період повинен існувати органічний зв’язок, оскільки в цьому полягає послідовність і спадковість у діяльності та реалізації зовнішньої політики України.\nОкремим блоком у цьому звіті подаються матеріали про фінансово-господарську діяльність дипломатичного представництва. Додатки до річного звіту посольства:\n— результати виконання плану роботи (у формі спеціальної таблиці);\n— хроніка двосторонніх контактів з країною перебування за звітний період (дата й основна мета зустрічей глав держав, урядів, парламентів, міністрів закордонних справ, назви і дати укладених документів);\n— перелік чинних міжнародних угод між Україною і країною перебування в хронологічному порядку відповідно до дати набуття чинності;\n—"облікова картка" забезпеченості умов роботи кадрів дипломатичних представництв і консульських установ України за кордоном;\n— відомості про звільнення диппредставництва України від сплати податку на додану вартість у звітному році.\nРічний звіт готується впродовж кількох останніх місяців поточного року з метою поглибленого аналізу та осмислення діяльності диппредставництва за звітний період.\nРічні звіти ретельно аналізують у відповідних підрозділах МЗС, виходячи з них, можуть готуватися висновки і пропозиції для Секретаріату Президента України, Парламенту та Уряду, міністерств та відомств.\nУ територіальних управліннях готуються висновки по звітах, які за підписом державного секретаря або його заступника, що є куратором цього управління, надсилаються до диппредставництв для обов’язкового обговорення на референтських нарадах. У цих висновках дається оцінка оперативної і довідково-інформаційної роботи представництва, робляться відповідні зауваження з того чи іншого розділу звіту і, що найголовніше, уточнюються конкретні цілі й завдання для персоналу представництва на майбутній рік з урахуванням внесених висновків і пропозицій, а також думки Центру.\nПіврічний звіт складається за аналогічною схемою. У ньому дається оцінка найважливіших політичних і економічних подій за звітний період, їхнього впливу на стан двосторонніх відносин. У піврічному звіті не подаються матеріали про фінансово-господарську діяльність та роботу з кадрами. У цих звітах пропозиції носять здебільшого оперативний характер з урахуванням реальної ситуації поточного періоду.\nЯк і річний, піврічний звіт також є результатом колективної діяльності, але більш прикладного характеру.\nПо завершенню року в посольствах готуються звіти по роботі з кадрами, де дається загальна оцінка кадрової ситуації в диппредставництві, оцінка морального клімату в колективі, укомплектованості штату і пропозиції щодо підвищення працівників у посадах та рангах. На завершення відрядження на кожного співробітника диппредставництва готується розгорнута характеристика з пропозиціями щодо його можливого використання в роботі.\nПолітичні листи чи політичні записки готуються при потребі доповісти Центру про важливі події, які сталися в країні перебування і мали вплив на стан політичної ситуації в ній, а також двосторонніх відносин. Для політ листів характерні: важливість теми, своєчасність інформації, глибокий і всебічний її аналіз, обов’язкові пропозиції чи рекомендації щодо дій своєї країни у тому чи іншому напрямі двосторонніх відносин. Тому політ листи та політзаписки є суттєвим і логічним доповненням річних та піврічних звітів, а інколи можуть і заміняти піврічні звіти.\nГотуються також звіти дипломатів (насамперед, керівного складу) про поїздки по країні перебування, в яких викладається зміст бесід і характер зустрічей, дається оцінка політичної та економічної ситуації в реґіонах, робляться висновки і вносяться пропозиції. Ці документи використовуються для підготовки інформаційно-довідкових матеріалів, річних і піврічних планів.\nОкремі звіти складають представники інших відомств (МВС, Держмитслужби, Міноборони), які представлені в посольстві, ці матеріали також використовуються при складанні звітів про роботу посольства в цілому.\nВажливими аналітичними документами інформаційно- довідкового характеру є звіти за підсумками візитів глави держави (глави уряду, міністра закордонних справ), в яких стисло відображаються результати візиту, відпрацьовуються рекомендації з розвитку двосторонніх відносин, вносяться пропозиції щодо практичної реалізації досягнутих домовленостей.\nЗвіт за підсумками візиту складається зазвичай з трьох основних частин:\n— оцінки вибраної дати і терміну візиту, хронології зустрічей, загальної оцінки візиту, виходячи з реалізації його концепції;\n— ґрунтовного аналізу виконання кожного з розділів візиту: ділової частини, інформаційного та протокольного забезпечення, організаційних заходів;\n— висновків і пропозицій щодо активізації двосторонніх відносин і підвищення їхньої ефективності.\nДосить обсяговим у роботі кожного посольства є листування з консульських питань: візової підтримки, громадянства, витребування і легалізації документів громадянського стану, захисту прав громадян України тощо.\nДиппредставництва ведуть листування з Центром щодо перспективного і поточного планування роботи у розрізі тісної її координації з планами Центру в кадрових питаннях, особливо що стосується ротації, штатного розпису тощо.\nОкремо слід виділити листування між дипломатичним представництвом і Центром з питань адміністративно-господарської та фінансової діяльності (фінансова звітність, проблеми матеріально-технічного забезпечення, нормативні документи).\nБагато уваги кожне представництво приділяє листуванню з іншими відомствами й установами України за їхніми запитами, а також за запитами окремих громадян, що стосуються, насамперед, економічних і правових проблем, а також конкретних життєвих потреб громадян України.


«Міську ратушу» на балу продали за 105 тисяч гривень » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\n«Міську ратушу» на балу продали за 105 тисяч гривень\nДругий муніципальний благодійний бал відбувся 14 грудня у приміщенні ресторану "Кварц". Квиток на вечір коштував 500 гривень. Квитки придбали 230 осіб. Ці кошти перерахують до міського благодійного фонду "Милосердя". Під час благодійного аукціону було зібрано 250 тисяч гривень.\nЗагалом же організаторам балу вдалося зібрати 365 тисяч гривень на допомогу важкохворим дітям, інвалідам та сиротам. За ці кошти міській дитячій лікарні придбають реанімаційний монітор для новонароджених, нададуть допомогу пацієнтам міської дитячої поліклініки та міської дитячої клінічної лікарні та опікунам дітей-сиріт. Минулого року на першому муніципальному балу зібрали 106 тисяч гривень, а на благодійному аукціоні – 25 тисяч гривень.\nРушник, вишитий начальником управління освіти, купила бізнесвумен\nНайдорожче на благодійному аукціоні, що відбувся на балу, продали картину "Міська ратуша" – за 105 тисяч гривень. Придбав її депутат міськради, підприємець Володимир Жаровський.\n– Ми депутати, як і всі порядні люди нашого міста, хочемо допомогти дітям, у яких є проблеми зі здоров’ям, – відповів Володимир Жаровський на запитання, як почувається у статусі власника міської ратуші. – Дуже радий, що цього року мені вдалося допомогти хворому хлопчикові. Так само минулого року я допоміг юнакові, який був здібним спортсменом, але одного дня його життя зламалося. Придбана картина висітиме в мене вдома. Розміщу її у своєму домашньому кабінеті, де також висить полотно, придбане з благодійного аукціону минулого року. Я ще перед початком балу підійшов до картин та ознайомився, кому мають бути спрямовані кошти. Я віддав їх найменшій дитині. Не думав про те, яка сума на аукціоні могла би бути для мене межею.\nНайменшою була ставка за картину "Казкове місто", виконану бісером. Роботу придбав депутат міськради Василь Забродський. "З молотка" лот продали за три тисячі гривень, але сума видалася депутатові недостатньою, тому він пожертвував п’ять тисяч гривень.\nДиректор торгово-розважального центру "Боянівка" Дмитро Равлюк придбав лот вартістю вісім тисяч гривень. А рушник, вишитий начальником управління освіти міської ради Василиною Малишевською, пішов "з молотка" за десять тисяч гривень. Придбала його підприємець з Коломиї Марія Гулик.\nМер вдруге одягнув смокінг і "метелик"\nЛотом-сюрпризом була пляшка шампанського, подарована онуком останнього австрійського імператора Отто фон Габсбургом під час цьогорічного візиту до Чернівців. Вино "Габсбург" продали голові фракції БЮТ міської ради Анатолію Чесанову за 45 тисяч гривень. Таких пляшок у світі є 500, а в Україні – лише одна.\nНа цьогорічному муніципальному балу вперше завели Книгу почесних громадян міста, де усі охочі могли залишити свої побажання. Перший запис зробив міський голова Микола Федорук.\n– Ми проводимо муніципальний бал, аби продовжити традиції, які були у нашому місті понад сотню років тому, – сказав мер. – Найкращі городяни міста збиралися на балу. Приємно, що традиції меценацтва та доброчинності знову відроджуються у нашому житті. Дякую підприємцям міста за те, що вони дбають не лише про власний бізнес, але й про тих, хто потребує допомоги.\nПро особливості наступного муніципального балу в ювілейний для Чернівців рік Микола Трохимович не говорив, але зазначив, що цього року його вразили "живі картини", які зустрічали гостей на вході до ресторану.\n– Сьогодні вдруге одягнув смокінг і "метелик". Почуваюся у цьому вбранні добре, – поділився мер. – Моє запрошення – під номером "один". Я його сам собі підписав. І заплатив за нього 500 гривень.\nРепортаж з другого муніципального балу читайте у четверговому числі "МБ" у додатку "Місто".


Новим прессекретарем Зеленського стане ведучий новин телеканалу «Україна 24» — ЗМІ | Chas.News\nНовим прессекретарем Зеленського стане ведучий новин телеканалу «Україна 24» — ЗМІ\nДо кінця тижня спікера президента повинні представити публічно\nChas News14:28 23 червня\nНовим прессекретарем президента України Володимира Зеленського стане ведучий випусків новин телеканалу «Україна» 24 Сергій Нікіфоров.\nПро це повідомляє видання «НВ».\nДо кінця тижня прессекретаря гаранта повинні представити публічно, заявив співрозмовник ЗМІ. Раніше Нікіфоров працював медійником на європейському телеканалі Euronews.\nКрім Нікіфорова, на пост прессекретаря Зеленського розглядають кандидатуру ексжурналіста Олександра Бондаренка. Юлія Мендель, яка працювала прессекретарем президента, зосередиться на роботі з іноземними ЗМІ.\nРадник голови Офісу президента Михайла Подоляка каже, що серед причин відставки Мендель — вкрай жорсткий режим роботи з президентом і «феєрична атака» хейтерів.\nВ ОПУ обіцяли представити нового прессекретаря перед Днем журналіста, який відзначається в Україні 6 червня. За інформацією «НВ», конкурс на прессекретаря тривав близько двох місяців. Від самого початку було близько 70 претендентів.\nНа першому етапі майбутній спікер президента повинен був записати відеозвернення. На другому — залишилося близько 10 осіб. Вони пройшли кілька співбесід у голови Офісу президента Андрія Єрмака і відповідального за медіанапрям ОП Михайла Подоляка. Потім декілька фіналістів повинні були виконати завдання, як відповідати на критичні запитання журналістів. Після чого, фінальна співбесіда з двома кандидатами відбулася з Зеленським.\nКонкурс на місце прессекретаря президента відбувся в закритій формі, щоб убезпечити кандидатів від атак і безпідставної критики з боку політичних опонентів та інших недоброзичливців, додає інсайдер ЗМІ.


ЗМІ про нас. Відбулися Міжнародні наукові читання\nНа базі Музейно-меморіяльного комплесу ім. Патріарха Йосифа Сліпого, що в с. Заздрість на Тернопільщині, 9 вересня відбулися Міжнародні наукові читання «Патріарх Йосифа Сліпий – провісник вільної України». Про це повідомляє прес-служба Товариства «Свята Софія» (США).\nСвої привітання учасникам читань також надіслав Митрополит-Архиєпископ Тернопільсько-Зборівський УГКЦ Василій (Семенюк).


В Артемівську впіймали бойовика на прізвисько "Боксер"\n1 листопада, 2015 16:30\nВ Артемівську міліція затримала 24-річного жителя Соледара, який у складі «ДНР» брав безпосередню участь у бойових діях проти української армії в районі Слов'янська, Донецька та Дебальцевого. Про це повідомляє прес-центр МВС.\nЗгідно з повідомленням, у липні поточного року в рамках заходів щодо посилення роботи з розшуку учасників незаконних збройних формувань відносно 24-річного місцевого жителя було відкрито кримінальне провадження за ч.5 ст.260 «Створення не передбачених законом воєнізованих або збройних формувань», після чого він був оголошений у всеукраїнський розшук.\nВстановлено, що у квітні минулого року мешканець міста Соледар був завербований в ряди бойовиків, де отримав позивний «Боксер». В його обов'язки входило чергування на блокпосту зі зброєю, здійснення незаконного огляду транспорту і громадян, а також охорона прокуратури Артемівська в період окупації бойовиками. Зловмисник брав безпосередню участь у бойових діях в районі Слов'янська в 2014 році. Тут «Боксер» отримав поранення та під час визволення міста від бойовиків був евакуйований до Донецька, після одужання продовжив службу» в складі батальйону бойовиків «Слов'янськ-1». Брав безпосередню участь у захопленні адміністративних будівель у Донецьку, а потім, вже в 2015 році, брав участь у збройному захопленні бойовиками міста Дебальцеве.\nЧитайте також: Добровільна здача в український полон: бойовики втікають від фізичних розправ, фінансових та ідейних переслідувань\nЗа словами зловмисника, через деякий час, зрозумівши, що обіцяних грошей так і не отримає, він покинув лави бойовиків. Останнім часом підозрюваний проживав у Донецьку разом зі своєю цивільною дружиною, і в Артемівськ приїхав з метою провідати матір, яка проживає в сусідньому Соледарі.\nПравоохоронці затримали «Боксера» 31 жовтня на автовокзалі міста Артемівська.\nНагадаємо, раніше повідомлялося, що на територію підконтрольну українській владі повернувся представник незаконних збройних формувань терористичної організації «ДНР».\nКрім того, екс-бойовик підрозділу «Восток ДНР» добровільно здався міліції.\nзатримані бойовики, Артемівськ, МВС, антитерористична операція, війна на Донбасі, Донецька область


Як лікуватимуть алергію на продукти харчування | Блог Деми Сруссоса\nАлергія – бич багатьох людей сучасності. Особливо гостро ця проблема стоїть в розвинених країнах. Росія за кількістю хворих тієї чи іншої алергією, на жаль, не відстає від освіченої Європи та споживчої Америки.\nАлергія на продукти харчування – це не нешкідливий (як здається багатьом) нежить або сльозливість.\nВід алергії на деякі продукти харчування можна навіть померти. Наприклад, алергія на такий поширений і застосовується в багатьох продуктах харчування горіх, як арахіс, людини має подібну алергію, може призвести до летального результату. І, на жаль, алергія на арахіс не проходить з часом, як наприклад, проходить іноді алергія на молоко. Отже, необхідно уникати всілякого контакту з арахісом у такого хворого і таку алергію потрібно тільки лікувати.\nЯк проявляється алергія на продукти харчування?\nХарчова алергія може проявляти себе по різному. Деяких хворих мучать кольки, блювання, відсутність апетиту, запор, або навпаки, діарея. Зустрічаються і інші ураження шлунково-кишкового тракту. Класичними проявами харчової алергії вважаються кропив’янка і набряк Квінке.\nХто схильний до алергії на продукти харчування?\nДослідження Інституту імунології ФМБА Росії показують, що до алергії на харчові продукти мають особливу схильність категорії людей з такими захворюваннями:\n1. 48% хворих на атопічний дерматит;\n2. 45% страждають від сезонної алергії, тобто поліноз;\n3. 15% хворіють на бронхіальну астму;\n4. 15% людей страждають від алергічного риніту.\nПринаймні, саме у цих людей виявляються реакції на харчові продукти. Крім перерахованих вище людей, схильність до харчової алергії виявляється у людей із захворюваннями травного тракту і печінки.\nЯк збираються лікувати харчову алергію і коли з’являться доступні засоби?\nВ даний час в Європі, зокрема в Голландії, вченими розробляються засоби лікування харчової алергії. Фахівці працюють над створенням так званих «іграшкових» алергенів, створених за допомогою генно-інженерних технологій. Їх намагаються створити схожими на справжні білки, які викликають алергію. Але роблять їх таким чином, щоб реакція людського організму на них була б мінімальною при одночасній максимальної можливості вироблення імунітету як на справжні алергени. Амстердамський вчений Рональд ванн Реї називає такі алергени гіпоалергенним, тобто слабкими алергенами.\nЯк і коли будуть застосовувати нові розробки проти харчової алергії?\nНайімовірніше, лікувати харчову алергію будуть точно таким же методом, як лікують в даний час сезонну алергію. А саме, застосовуючи Аллергенспеціфіческая імунотерапію. Процедура така, що в організм людини вводять в мінімальних безпечних дозах ті самі алергени, які і викликають алергію. У випадку з сезонними алергіями, роблять такі речі не один курс, починаючи зазвичай восени, коли вже відсутня пилок. Проводячи одну таку процедуру на рік протягом 3-5 років, надалі пацієнт, зазвичай перестає реагувати на пилок в сезон загострення.\nНезважаючи на те, що подібні процедури поки неефективно впливають на пацієнтів з харчовою алергією, вчені покладають великі надії на нові лікувальні алергени, які дозволять у майбутньому домогтися поліпшення здоров’я та якості життя у людей з алергією на продукти харчування. Принаймні, метод АСИТ (аллергенспеціфіческая імунотерапія) допомагає 80-90% хворих сезонної алергією.\nЗнову ж, на жаль, від наукових розробок до впровадження в реальне життя, проходить, як правило, не менше 8-10 років. При російській же дійсності чекати ефективних засобів проти харчової алергії доведеться ще більше.\n« Як взимку загартувати організм і підняти настрій?\nЯк попередити появу і розвиток остеохондрозу? »\n19.12.2013 о 12:13\nалергію вилечітьнельзя, необхідна регулярнаяпрофілактіка алергії іпосещеніе аллерголога.еслі жепервие ознаки аллергіівсе-таки проявилися прімітетавегіл-він швидко все знімає\n19.12.2013 о 12:20\nУ мене алергія на масу вещей.Еслі рекомендувати те преждевсего препарати другого (наприклад, Кестін – один ізлучшіх) покоління і третього (занадто имхо дорогі), від ніхменьше побічних проблем і оніпомогают швидше і не в прімернадежнее. В даний времяаллергіі вже лікують. Сама всесобіраюсь їхати в московскійінстітут, давно треба було, тому як там вже вилечілідвоіх з близької рідні і друзей.Не буду гарантувати етотмомент щодо аллергійврожденних і тих, що призводять ксмертельним результатами, але аллергііпріобретенние лікуються. Можетбить, алергії переводяться всостояніі подібне латентному, тільки в принципі без любихпроявленій, але після леченіенікакіх ознак даннойпроблеми у людей немає і ездітькаждий місяць на профілактику нетреба.\n19.12.2013 о 12:43\nДо речі, методика лікування як разіменно та, що описана в статті-починаючи з малої постепенноеувеліченіе дози. І пріменяетсяона вже давно, більше 15 років томукак від початку.


Змінено правила для українців, що шукають роботу за кордоном - Голос українською - Україна|ЄС|NATO\nГоловна/Авторські статті/Змінено правила для українців, що шукають роботу за кордоном\n20 4 хвилин читання\nНові критерії Кабміну поділяють агентства-посередники на групи ризику, але експерти вже критикують ці зміни.\nДо агентств-посередників, які допомагають українцям влаштуватися на роботу за кордоном, висунули нові вимоги. Кабмін переглянув діяли з 2008 року критерії оцінки ризику таких компаній. До сьогоднішнього дня всі вони вважалися високоризиковими, отже, їх могли перевіряти не частіше 1 рази рік, що дозволяло недобросовісним фірмам шахраювати, пропонуючи громадянам неіснуючі вакансії, місця без оформлення або навіть примушувати працювати за кордоном, що тягне вже на торгівлю людьми, пише Огляд новин, посилаючись на Корупція.Інфо\nВ ідеалі, нові критерії повинні були б допомогти прибрати або хоча б потіснити сірі і неліцензовані компанії, а також приватних посередників. Їх сьогодні не менше 10 тис., А їх послугами користуються до 90% громадян, що виїжджають на заробітки, і в 7-8 випадках з 10, такі компанії надають неякісний сервіс або, ще гірше, виявляються відвертими шахраями.\nЯк зазначає Оськін, кожен другий приходить в його компанію здобувач роботи за кордоном уже стикався з нечесними посередниками, які підсовували йому неправильно оформлені або недостовірні документи, які спричинили відмову роботодавців, або не могли гарантувати вакансію і заявлені умови роботи.\nУчасники ринку, навпаки, оцінюють нові критерії як оновлений інструмент недобросовісної конкуренції. Вважають — критерії не опрацьовані і суперечливі. Так, наприклад, кількість планових перевірок, начебто, зменшили. Але, в той же час їх наявність тут же підв’язати до появи скарг, навіть не уточнивши, як встановлюватимуть їх обґрунтованість.\n«Людина при пошуку роботи представила рекрутеру документ, що він зварювальник 6 розряду, а по приїзду на місце роботи не зміг навіть включити зварювальний апарат. Роботодавець його не взяв. Він пише скаргу, посилаючись на свій документ про розряді. З точки зору наявності папірця — правий він. Але по кваліфікаційним вимогам — ні. Це обґрунтована скарга? На чию сторону встане перевіряючий?», — навів приклад Воскобойник.\nТакож в високу ризикову групу потрапили компанії, що працюють на ринку від 3 до 5 років, а структури з діяльністю від року — в середньо-ризикову категорію, хто давно підтверджено статистикою — 80-90%, що знову відкриваються фірм закриваються через рік роботи. Аналогічні питання у експертів і до кількості скарг, число яких встановили рівним для різних груп, або виявлення порушень і їх суті.\n«Працювала як-то в компанії, яка вирішила взяти ліцензію на працевлаштування фермерів в Канаді. Але потрібно було пройти складні дозвільні процедури і тривале оформлення документів в посольстві. Поки все погоджували ліцензія закінчилася. За цей час 4 рази приходили перевірки, хоча вони навіть нікого ще не відправили за кордон. В результаті, директор вирішив ліцензію не продовжувати», — розповіла HR-експерт порталу з працевлаштування Тетяна Пашкіна.\nАле все ж, впевнені в компаніях, контролерам варто постаратися. «Нелегальні фірми навіть шукати довго не треба, достатньо відкрити відповідне оголошення в інтернеті або взяти рекламу у метро. На друкованої рекламної продукції повинні бути вказані дані ліцензії, її номер, реквізити підприємства. За цією інформацією можна встановити на яких підставах надають послуги. Тільки так ми виведемо ринок з тіні. Адже у нас могло б бути як Польщі — 15 тис. офіційних представників», — зазначив Оськін.


СВІТОВІ НОВИНИ - 11.10.2019 » Южная волна ТВ\nЮжная волна ТВ » Новости » Мир » СВІТОВІ НОВИНИ - 11.10.2019\nОГЛЯД СВІТОВИХ ПОДІЙ - 11.10.2019\nТуреччини в Сирії: Є жертви з обох сторін\nТуреччина продовжує наступ на курдів на північному сході Сирії. Десятки людей загинули, ще тисячі залишили свої домівки. За даними Сирійського центру моніторингу за дотриманням прав людини, загинуло не менше 23 курдських бойовиків і шестеро бійців з сирійської повстанської групи, яку підтримує Туреччина. Також центр повідомляє, що в результаті авіаударів турецьких винищувачів по позиціях бойовиків у Сирії загинуло дев'ять цивільних. Президент Туреччини Тайіп Ердоган каже, що веде наступ, щоб створити на кордоні буферну зону. Туди він планує переселити сотні тисяч сирійських біженців, які поки залишаються на території Туреччини. Дональд Трамп в своєму твіттері написав, що буде діяти по одному з трьох можливих варіантів: - відправити війська, нанести Туреччини економічний удар санкціями або домогтися угоди між Туреччиною і курдами». Глави НАТО та ЄС закликали Туреччину до стриманості.\nЕКВАДОР: Повстання проти президента, який був коміком\nНа вулицях столиці Еквадору продовжується хаос. Масові протести проти президента країни Леніна Морено переросли у сутички з поліцією на вулицях столиці Еквадору Кіто. Є загиблі. Протести, які почалися з невдоволення громад індіанців скасуванням цін на пальне, заходами жорсткої економії, перетворилися у масштабні акції непокори з вимогою відставки президента країни. Демонстранти кидають коктейлі Молотова та каміння в спецзагони поліції, поліцейські відповідають сльозогінним газом та лупцюванням людей. Ленін Морено був обраний президентом Еквадору навесні 2017 року. Він відомий як єдиний лідер держави в світі, що пересувається на інвалідному візку, є автором кількох книг зі сміхотерапії та теорії гумору. Внаслідок протестів президент президент мусив залишити столицю і перенести роботу уряду в місто Гуаякіль на березі Тихого океану, подалі від епіцентру протестів.\nКНР: На сході Китаю обрушився шляхопровід\nУ провінції Цзянсу на сході Китаю обрушився шляхопровід. Під його уламками опинилися щонайменше три легкових автомобіля. Інцидент стався в місті Усі. Дістатися до постраждалих рятувальникам не вдалося. В операції бере участь кран, за допомогою якого пожежні намагаються підняти проліт. Винуватець аварії - водій цистерни, яка перевозила 187 тонн невідомого вантажу, що на багато перевищує допустиме навантаження на міст. З місця аварії водій втік. Рух на дорозі з Усі в Шанхай перекрито.\nКОЛУМБІЯ: Студенти вимагають змін в освіті\nПоліція розгорнула водомети і використовувала сльозогінний газ, щоб відтіснити студентів, які протестують в столиці країни - Боготі. Студенти закидали пляшками із запальною сумішшю та іншими предметами сили Колумбійського мобільного загону по боротьбі з заворушеннями, які намагалися розігнати протестуючих біля входу в Національний університет. Сутички розгорнулися у Боготі після того, як тисячі студентів вимагали кращого фінансування освіти. Молоді люди звинувачують уряди в недофінансуванні галузі, а відтак - в низькій якості освіти.\nСША: Вітряні пожежі погрожують Каліфорнії Хомс\nУ Каліфорнії спалахнуло декілька пожеж, оскільки комунальні підприємства відключили живлення, щоб запобігти розпалюванню вогню у суху вітряну погоду. Губернатор Ґевін Ньюсом розкритикував компанію Pacific Gas & Electric за таке рішення, а звичайні споживачі, яких понад 1 млн, скаржилися на незручності, спричинені безпрецедентними відключеннями електроживлення. Пориви вітру, що перевищують 120 км / год, розіграли територію затоки Сан-Франциско, і навколо штату на тлі сухої вітряної погоди спалахнули відносно невеликі пожежі. Нагадаємо, у листопаді минулого року каліфорнійське узбережжія вже пережило найбільші за останні 85 років лісові пожежі. Тільки за офіційними даними у вогні тоді загинули 44 людини.\nНОРВЕГІЯ: В Осло оголосили ім'я лауреата Нобелівської премії миру за 2019 рік\n11 жовтня, в Норвегії відбулося нагородження Нобелівської премії миру за 2019 рік. Переможцем престижної нагороди став прем'єр-міністр Ефіопії Абій Ахмед Алі. Про таке рішення повідомила представниця комітету 11 жовтня в Осло. Вона додала, що Ахмед відзначений за «зусилля в досягненні миру та міжнародної співпраці, а зокрема за рішучу ініціативу у вирішенні прикордонного конфлікту з сусідньою Еритреєю». Крім того, комітет відзначив роботу Ахмеда задля досягнення миру в регіонах Східної і Південно-східної Африки загалом. Премія миру - передостання в нобелівському циклі і єдина, яку оголошують не в Стокгольмі, а в Осло. Лауреатів в останній номінації - економіці - назвуть 14 жовтня. Урочиста церемонія вручень Нобелівських премій відбудеться 10 грудня, в день смерті Альфреда Нобеля.\nІРАН: Жінки - палкі вболівальниці\nЗбірна Ірану з футболу не залишила жодних шансів Камбоджі в матчі кваліфікації на ЧС-2022. Іранці забили у ворота суперника по сім м'ячів у кожному з таймів. Підопічні Кейсуке Хонди встановили власний антирекорд. З таким рахунком Камбоджа не програвала ще жодного разу в своїй історії. Однак в історію поєдинок увійде ще з однієї причини. Річ у тім, що Іран вперше за 40 років дозволив жінкам бути присутніми на стадіоні і відкрито підтримувати свою команду. Весь цей час в країні діяв неписаний закон, який забороняв жінкам перебувати на стадіоні під час футбольних матчів.


Студентське життя – ДНІПРОВСЬКИЙ ФАХОВИЙ КОЛЕДЖ УНІВЕРСИТЕТУ "УКРАЇНА"\nТематика курсової роботи кафедри економіки та менеджменту\nТематика курсової роботи кафедри психології та гуманітарних дисциплін\nГрантовий онлайн-конкурс для студентів\nСтудентські роки – це час, коли знаходять друзів, другу половинку, майбутніх ділових партнерів, виховують у собі риси лідерів, творчих особистостей. Це залежить від того, чим ти наповнюєш найкращі у житті студентські роки.\nОтже, у нас, Дніпропетровській філії Університету «України», тільки ви стали студентами, починається дуже активне життя. По-перше, на Вас чекає незабутня мить «Посвяти у студенти», а далі Ви починаєте проявляти себе, удосконалюватись. Для цього можна стати учасником вокальної групи «Вмуролочка», танцювального колективу «Свій стиль», відвідувати спортивні секції з баскетболу, волейболу, тренажерну залу.\nА може Ви маєте риси лідера? Тоді беріть активну участь у роботі студентського самоврядування, станьте учасником «Школи політичного лідера». Ваші успіхи гідно відзначать на щорічному святі, присвяченому дню студента, – «Студентський олімп».\nДва рази на рік беріть участь у студентських спортивних змаганнях і Ваша фізична форма буде бездоганною.\nА переможців очікують медалі й пошана! Студентські олімпіади, творчі виставки, конкурси наукових робіт не дадуть змоги нудьгувати.\nДерзайте, підкорюйте, дивуйте, досягайте успіху і визнання, а ми надаємо для цього шанс і можливості.\nстудент 4 курсу Гр.У-09-08-Б1ДЗ


Джессіка Джонс (Сезон 1) / Jessica Jones (Season 1) (2015) - AVC Eng | Sub Ukr/Eng — Українські субтитри\nДжессіка Джонс (Сезон 1) / Jessica Jones (Season 1) (2015) - AVC Eng | Sub Ukr/Eng\n3- AKA It's Called Whiskey\n6- AKA You're a Winner!\n10- AKA 1,000 Cuts\n11- AKA I've Got the Blues\n12- AKA Take a Bloody Number\nТривалість: 1 Серія: 52хв (всього серій 13 з 13)\nЗареєстрований: 2019-04-12 18:15\nРозмір: 6.26 GB\nОцінка серіалу: 7/10 (Голосів: 40)\nДжессiка Джонс / Jessica Jones (2015) - AVC Eng | sub Ukr\nв заголовку вказати сезон та кількість серій з скількох\nв темі вказати країну та перелік серій з їх назвами\nЧекаю на Захисників, ще не встиг їх переглянути.\nЧекаю на Захисників\nкраще пропустити їх.\nвони ще в разів 10 нудніші навіть за "залізного кулака"\nспеціально ж для вас переклали, а ви тирете. недобре, друзі.\nдо речі, звідки ім'я перекладача?\nзвідки ім'я перекладача?\nПодивився 3 серії. Реально якісний серіал, який затягує своєю "вуличною" атмосферою і захопливим образом головної героїні.\nХоча я дещо скептично відносився до всіх цих марвелівських серіалів... Мені якось їх фільмів вистачало!\nТримаю вас в курсі.\nЦікаво, то що ти тут взагалі робиш? На піратському трекері?\nЯк на мене, то там взагалі нема за що платити 8-12 євро українському підписнику.\nголовна героїня на перший погляд нікудишнє акторське чмо.\nрадий що помилився і дуже.\nкраще пропустити їх.вони ще в разів 10 нудніші навіть за "залізного кулака"\nПереглянув, не все вже так і погано, як на мене:\nДжесіка Джонс, Шибайголова - 10/10\nЛюк Кейдж - 9/10\nЗахисники - 7,5/10\nЗалізний Кулак - 3/10\nЄдиного не зрозумів\nЯкщо Шибайголова вижив (а значить і Електра) наприкінці Захисників, значить китаєць і мадам Ґао могли також вижити. Тоді з "Рукою" ще не все покінчено.\nотримую ту інфу, яку не можна здобути легальним шляхом\nТоді з "Рукою" ще не все покінчено.\nМафія безсмертна (с).\nДуже сподобався серіал! Навіть незважаючи на те, що він реально затягнутий як на мене. Крістен Ріттер чудово зіграла, створивши неперевершений образ, який точно закарбується в пам'яті! Плюс злодій вийшов досить цікавим і колоритним. Цьому сезону 9/10.\nТакож закортіло глянути "Шибайголову" і "Карателя" (який сьогодні якраз вийшов). Є шанси, що ці серіали з'являться на Гуртом? Хоча би з сабами.\n"Шибайголову" і "Карателя" (який сьогодні якраз вийшов). Є шанси, що ці серіали з'являться на Гуртом? Хоча би з сабами.\nВід мене навряд чи буде. Я більше не продовжував підписку свою. На карателя, ще немає субтитрів. А от Шибайголову колись релізив кілька серій, але ніхто не вантажив тому видалив , щоб не займав місця на диску.\nДоволі суперечлива героїня, як на мене. Я частіше підтримував Кілгрейва, аніж Джессіку Джонс.\nХоча потрібно віддати належне сценаристам. Завдяки ним Кілгрейв на пару із Стерв'ятником - найкращі антагоністи у Всесвіті Marvel після Локі у перших фільмах. Дійсно запам'ятовується і ти не забуваєш його одразу після того, як закінчив перегляд серіалу.\nА коли буде озвучка?\nВідео анонс 2го сезону\nP.S прем'єра 8го березня і це мабуть спеціально до свята жінок.\nЗвідки ви взяли що вона - взагалі - буде?)\nнезабаром 2й сезон виходить\nЧому такий низький рейтинг? Перший сезон - топ.\nЩось не те з релізом, перекладом?\nТут проблемка з українською назвою, в ній присутня латинська "i" і коли писати в пошуку кирилицею "джессіка" пошук не видає жодного результату. Прохання релізера, або модератора виправити\nР.S. кого цікавить. приєднуйтесь до перекладу другого сезону. Посилання під спойлером\nДякую, що помітили. Навіть і не уявляю, як це там латинська і опинилася. Усе замінив і тепер пошук видає.\nОновлено до - AVC\nВибачте, але, напевно, трохи дивне запитання. У мене скачаний на толоці цей серіал з укр. субтитрами, але розмір загальний більше 8 гіг і розширення файлів mp4. В пошуку по сайту такого релізу нема. Що це в мене таке?\nВибачте, але, напевно, трохи дивне запитання. У мене скачаний на толоці цей серіал з укр. субтитрами, але розмір загальний більше 8 гіг і розширення файлів mp4. В пошуку по сайту такого релізу нема. Що це в мене таке?\nДивлячись на повідомлення вище за ваше, логічно припустити, що це цей реліз до оновлення до .\nДивлячись на повідомлення вище за ваше, логічно припустити, що це цей реліз до оновлення до\nДякую. Але тоді що - мені все перекачувати? Плюс - якщо я цього не зроблю, то випадаю із роздачі, хоч у мене всі серії є.\nАле тоді що - мені все перекачувати? Плюс - якщо я цього не зроблю, то випадаю із роздачі, хоч у мене всі серії є.\nХочете - перезавантажте роздачу, не хочете - дивіться так. Не думаю, що якість істотно змінилась, і ще не факт, що на краще. А от якщо хочете стати на роздачу, то завантажити ще раз точно доведеться .