Піцерія Celentano: новий формат - Franchising.ua - франчайзинг, франшиза\nПіцерія Celentano: новий формат\nМарк Зархін про франчайзинг, зміни у мережі та про пільги для перших 10 нових франчайзі\nСьогодні під торговою маркою «Піца Челентано» успішно працює понад 200 підприємств у кожному великому місті, у всіх регіонах України та за її межами. Власних, з фінансовою участтю франчайзера, близько 10%. Зараз важко сказати точні цифри, бо нема зв'язку із Донецьком та Луганськом і не відомо, чи працюють заклади. Перший львівський ресторан «Піца Челентано» дав старт компанії Fast Food System (FFS), яка вже понад 15 років на ринку громадського харчування є найбільшим оператором у сфері ресторанного бізнесу України. Центральний офіс компанії знаходиться у Львові. Засновником і співвласником компанії є Марк Зархін - піонер великого українського мережевого бізнесу, який почав робити багато проектів, що виникли в Україні вперше, і є першим українським франчайзером.\n— Марку Григоровичу, розкажіть як зароджувався франчайзинг в Україні та що ми маємо сьогодні?\n— Перший заклад «Піца Челентано» ми відкрили у серпні 1998 року, і це для нас це був перший досвід. Ми одразу побачили його успішність, не дивлячись на те, що у той час гривня впала вдвічі, черги до ресторану були неймовірні: люди чекали навіть на вулиці. Такий ажіотаж спостерігався кілька місяців, і ми зрозуміли, що якщо формула бізнесу, яка складається з інтер'єру, персоналу, меню, цінової політики та ін., попадає в десятку, тоді можна створювати мережу. Тому ми почали працювати над розширенням мережі, думати як її розвивати. Грошей не було, а кредити були дорожчі ніж зараз, але рішення прийшло: до нас приїхали люди, які сказали, що хочуть саме таку формулу бізнесу, яку маємо ми. Так і з'явились два перших франчайзингових заклади: у Києві (на Подолі) та у Хмельницькому. Вони нам підказали, що можна продавати ліцензію на торгову власність. Правда, ми не знали тоді, що це і є франчайзинг. Безумовно було допущено багато різних помилок, і не було чітких стандартів співпраці. Перші франчайзингові ресторани були відкриті на довірі, без підписання угод. Зрештою вони і закрились. Причиною було те, що ми неправильно розпочали франчайзинг.\n— Яких стандартів Ви дотримуєтесь, є якась особлива схема ведення бізнесу?\n— Бізнес формула – це елементи бізнесу, які приваблюють і франчайзі і кінцевого споживача, тобто клієнта. Ці елементи мають потрапити в десятку – це є бажання людей відвідувати ресторан. А якщо ця формула досить проста у реалізації, наприклад, досить проста і прозора робота персоналу, тоді вона працює ефективно. В першу чергу треба роглядати стандарти успішного розвитку бізнесу. Стандарти для всіх є однаковими, і не ми їх придумали - це стандарти роботи з персоналом, меню, планування ресторану, інтер єру, маркетингу, зовнішньої реклами та комунікації із клієнтом. Проте є й нестандартні форми, наприклад, контроль якості ресторанів. Контроль дотриманням стандартів закладу – дуже дорога річ, і є вічною проблемою мережевих ресторанів, тому кожна мережа вирішує це питання по-своєму.\n"Головне – це турбота про споживача, який приходить до франчайзера, як франчайзі, і споживача, який є відвідувачем ресторану. Ця турбота абсолютно прагматична, не абстрактна. Важливо все: якість продукції, якість послуг, які надає франчайзі та ін."\n— Яким має бути, що має знати, вміти майбутній франчайзі?\n— Будь-яка людина може прийти до нас і отримати франшизу. Якогось досвіду не потрібно. Взагалі, франчайзинг обумовлює прихід інвестора за досвідом та знаннями. Єдине, що існують певні територіальні обмеження - це наявність можливісті відкриття закладу у місті майбутнього партнера. Безумовно це і фінансові вимоги, а також певні можливості на території партнера, бо якщо, приміром, людина з Ужгорода хоче відкривати заклад у Маріуполі, тоді виникає питання: чи знає вона ринок міста і як на ньому працювати, чи може співпрацювати з державними закладами та ін. З потенційними франчайзі ми проводимо співбесіду з точки зору їх світогляду, тому що якщо наші цінності та цінності партнера дуже відрізняються, то напевне в нас і спільного бізнесу не вийде. Бо це не питання продати франшизу, а питання довгої та плідної співпраці. У процесі роботи виникають різні питання і проблеми, тому уявлення людини про те, що для неї більш або менш цінне у житті – є дуже важливим. Головне - це підхід до роботи з персоналом і ставлення до нього. Це один з ключових моментів по яким ми приймаємо рішення щодо співпраці.\n— Які терміни потрібні вашому партнеру, щоб відкрити піцерію Челентано, які інвестиції?\n— Модель співпраці з франчайзі буде одна, але ціни на франшизу різні. Усе залежить від міста, де буде відкрито заклад. Сьогодні ще існує формат співпраці з партнерами, по якому ми працювали ще у 1998 році. Але у цьому році ми припиняємо відкриття у такому форматі, а починаємо працювати за новою формулою. На мережу чекають кардинальні зміни. Проводиться повний ребрендинг закладів. Це буде нова модель піцерій «Челентано». По новій формулі вже працюють заклади у Львові та у Рівному.\nЗараз є пільгова цінова сітка, яка створена для перших нових 10-ти операторів-франчайзі. Це стимул для підприємців відкрити заклад, а далі - буде дорожче. І хоч у всіх містах ціни на франшизу будуть відрізнятися, але незмінним залишиться процент відрахування роялті – щомісячно 1,5% від товарообігу. Також певні спільні маркетингові та фінансові дії. Вхідний внесок ми розраховуємо, відштовхуючись від 1-2 місячного чистого прибутку ресторану.\n"Щодо термінів, то в першу чергу все залежить від будівельно-ремонтних робіт. Якщо будувати ресторан з нуля, то це однин термін, а якщо переобладнати інший заклад – інший. У готовому приміщені влаштувати піцерію можна за 1-1,5 місяці, максимум до 2 місяців. Враховується організація інтер'єру, встановлення обладнання, навчання людей та ін."\n— Які задачі, проблеми потрібно буде вирішувати франчайзі, з чим мати справу у цьому бізнесі?\n— Безумовно проблем досить багато, але перша і головна – знайти фінанси. Тому, що все подорожчало, а ні обладнання ні інших речей, необхідних для відкриття піцерії, на жаль, у нас в країні не випускають. Ми намагаємося зробити як можна дешевшим вхід франчайзі до мережі. Друга проблема – ринок. Треба чітко розуміти де саме відкриватися, у якому місці, щоби охопити свою публіку. Третя – персонал, бо не франчайзі працює із клієнтом, а персонал. Треба уважно дивитися яких людей береш у команду та дотримуватись наших прописаних стандартів. Це дуже важливо. Четверта – постачання. У країні була дуже слабенька система постачання, а на сьогоднішній день руйнується й те, що було. Багато компаній або піднімають ціни або закриваються, тому складно працювати. Очевидно ця проблема надовго, тому її потрібно вирішувати кардинально. Можливо нам потрібно буде створювати власну систему постачання, незалежно від торгових мереж.\n— Як вдається у піцеріях Челентано утримувати ціни на одному рівні при такому підвищенні курсу валют? І по якій причині у цьому році закрилось кілька закладів?\n— Тоді коли ціни на продукти різко пішли вгору, то перед нами постало питання: якщо ми піднімемо ціни, то чи збережемо клієнта? Для нас нема сенсу сидіти з пустими ресторанами і високими цінами, тому цін ми не піднімали або цей підйом був зовсім незначним. Через це дуже впала націнка, а в деяких ресторанах, навіть при переповненні – нульовий прибуток. Зараз ми шукаємо, і впевнені, що знайдемо вихід із цієї ситуації. Наприклад, за рахунок системного постачання, і як наслідок, здешевлення вхідного постачання. І трошки треба буде піднімати ціни. Ми всіма силами намагаємося зберегти наших споживачів. Так, за останній рік закрилося декілька піцерій у Києві. Звичайно, здебільшого заклади закрились там, де домовленість по оренді у валюті. Ми платимо в гривнях, але якщо фіксація іде в доларах, а орендодавці не йдуть на компроміс, то утримувати такі ресторани неможливо. Також по причині невідповідності стандартам усієї системи через слабкий менеджмент. Але процент закриття закладів мережі за останній рік ми очікували порядку 20%, а вийшло - 4%.\n— Які плани щодо розвитку, які перспективи мережі на 2015 рік?\n— Сьогодні цивілізований світ, до якого ми прагнемо – інші горизонти, інші можливості, як на мене, це дуже хороша перспектива для усіх підприємців України. Для тих, хто хоче працювати цивілізовано. Я рахую, що сьогодні нам відкрили двері, але чи ми в них увійдемо – це залежить від нас. У мережі «Челентано» відбувається грунтовний ребрендінг, і це не просто зміна кольору логотипу, якраз цього ми найменше торкнулись, а от деякі процеси ми дуже серйозно змінили. Фінансові показники закладів, де зміни відбулися, викликають у мене дуже великий позитив. Вважаю, що це дуже перспективна модель роботи, і ми будемо розвивати її. У прийдешньому році ми запланували відкриття 10-ти таких оновлених ресторанів, але безумовно все залежить від економічної ситуації. Ми подивимось наскільки успішна ця модель. Протягом 4-5 років ми плануємо всю нашу систему перетворити на більш сучасну. Такі ресторани дуже перспективні. Це щось свіже: нова картинка, новий продукт, нова система обслуговування.\nзаклади харчування /11/\nФраншиза Pizza Celentano - презентація /19.02.2015\nPizza Celentano запрошує підприємців приєднатися до найбільшої мережі у сфері ресторанного бізнесу України!\nГромадське харчування України сьогодні /23.03.2015\nПро поточний стан і розвиток ринку громадського харчування розповідає Максим Пручай


Як зробити валентинку своїми руками. Традиції, обряди. Свята і традиції. Проекти - Новини Рівного. Відео on-line. Все про телекомпанію - Телеканал «Рівне 1»\n04.02.17 , 16031 переглядів\nКоханій людині дуже приємно буде отримати валентинку, яку ви самостійно зробити, показуючи цим самим свої почуття та увагу.\nДля виготовлення такої валентинки, необхідно з щільного картону вирізати серце, потім видалити внутрішню частину, так щоб бічні частини були приблизно 1-2 см в ширину. Потім беремо вовняні нитки, кращі фігурні і обов'язково червоного кольору, і починаємо методично обмотувати картонну заготовку. В результаті виходить дуже гарне серце. Також, прикріпіть до нього шпилькою-цвяшком листочок з освідченням у коханні, ваша друга половинка буде вражена виконаною роботою.\nВирізаємо з щільного картону два ідентичних серця, потім по довжині бічних кіл готуємо дві смужки шириною 8 мм. Які відразу ж приклеюємо до бічних частин однієї з валентинок, потім зверху клеїмо валентинку, яка залишилася з попередньо написаним від руки привітанням.\nОб'ємна валентинка коробочка.\nПеремальовували представлений нижче шаблон на щільний рожевий папір, вирізаємо і згинаємо по зазначеним лініях, в потрібних місцях проклеюємо клеєм ПВА. Зверху виріб можна прикрасити бантиком або стразами.\nКрасива валентинка з об'ємних трояндочок.\nВирізаємо з картону заготовку - кільце у вигляді серця. Потім приступаємо до створення трояндочок, для цього на червоному двосторонньому кольоровому папері малюємо спіраль, яку потім вирізаємо ножицями і накручуємо із зовнішнього кінця на шпажку, формуючи тим самим бутон трояндочки, як тільки ви знімете намотування з шпажки бутон прийме потрібну форму. За такою схемою створюємо необхідну кількість бутончиків, і приклеюємо їх щільно один до одного на картонну заготовку у вигляді сердечка. У центр кожного бутончика можна приклеїти намистинки або стрази.\nВирізаємо дві смужки з відмітками по центру, згинаємо кожну з них по центру і створюємо прорізи ножицями. Після чого приступаємо до переплетення, просто чергуємо контрастні смужки. В результаті виходить плетене сердечко.\nБеремо красивий папір для скрапбукінгу, складаємо навпіл, вийшла основа, далі з кольорового паперу вирізаємо прямокутник і приклеюємо до центру заготовки, вирізаємо квіточки, пташку і сердечко, і також приклеюємо всі деталі до поверхні листівки. З атласної стрічки пов'язуємо бантик і так само закріплюємо на поверхні листівки, всередині пишемо любовне послання.\nВалентинка з гвоздиками з паперу.\nСкладаємо червоний папір вдвічі, вирізаємо сердечко, але не прорізаємо до кінця з одного боку, щоб вийшов ефект листівки, яка відкривається. З рожевого паперу вирізаємо смужки довжиною 10 см, шириною приблизно 8 мм, нарізаємо кожну з них зверху на бахрому, потім беремо їх на шпажку, формуючи тим самим бутон квітки. Готові квіточки приклеюємо до поверхні валентинки, також виріб можна прикрасити візерунками в стилі квіллінг або доповнити стразами.\nВалентинки з каменів.\nНа вулиці можна пошукати камінці в формі сердечок, які потім пофарбувати червоною емульсійною фарбою.\nТож здивуйте свого коханого чи кохану такою незвичайною та оригінальною валентинкою.\nТеги: рівне1 валентинки своїми руками


ТОВ "Автокомплект" – ТОВ "Автокомплект"\nКаталог товарів та послугТранспорт і логістика\nТзОВ “Автокомплект” успішно працює понад 20 років на ринку комерційного транспорту Є лідером в сфері постачання оригінальних запчастин для комерційного транспорту виробництва країн СНД та Європи. Проводить постійне впровадження інноваційний методів, що дає позитивні результати. Конкурентоздатний лідер на ринку внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом, що відповідає європейським стандартам. ТзОВ “Автокомплект” являється офіційним сервіс-партнером Schmitz, WABCO та KNORR і готове запропонувати Вам найвищу якість сервісного обслуговування вашої вантажівки! Своєчасність та високу якість виконання робіт гарантують висококваліфіковані фахівці компанії!\nТехнічне обслуговування та ремонт комерційного транспорту.\nПродаж запчастин до автомобілів європейського виробництва та країн СНД.\nШинний сервіс – продаж шин для вантажних автомобілів та спец. техніки, шиномонтаж, балансування, ремонт.\nГідравлічні та пневмосистеми – виготовлення та ремонт.\nПіскоструйна обробка та порошкове фарбування дисків.\nДіагностична лабораторія – сертифікація ЄКМТ, обов‘язковий технічний контроль (техогляд), сертифікація відповідності КТЗ.\nМийка портальна для вантажних автомобілів.Мийка портальна для вантажних автомобілів.\nТахографи – калібрування, ремонт, обслуговування.\nАвтоперевезення та логістика – Європа, СНД, Україна.\nАвтопарк компанії складається з 21 тягач стандарту Євро 6 та 20 Євро 5. Родзинкою парку є 3 автомобілі DAF MEGA стандарту Євро 6. Всі напівпричепи тентові об’ємом 92-96 м.куб., вантажопідйомністю 25 т з можливістю бокової, задньої та верхньої погрузки. Автомобілі обладнані системою GPS трекінгу, що дає можливість в режимі реального часу відсетжувати де знаходиться вантаж. Постійно ведеться робота по оновленню парку автомобілів, що дає можливість швидко і якісно доставляти вантажі клієнтам.\nDAF – Євро 6.\nDAF Mega – Євро 6.\nMAN – Євро 6.\nDAF – Євро 5.\nMAN Євро 5.\nНаш дивіз – Все для клієнта!\nОголошення, новини, події, акції.\nВідкрито мийку сажових фільтрів (каталізаторів)\n18 листопада 2020 року розпочав роботу стенд по діагностиці та промивці сажових фільтрів (каталізаторів).\nMagicClean – мийка самообуслуговування\nДень Автомобіліста – 2019\nУ ТОВ «Автокомплект» стало хорошою традицією відмічати День автомобіліста спортивними змаганнями. Не стало винятком і цьогорічне свято, з нагоди якого було проведено турнір з міні-футболу. У видовищних непередбачуваних поєдинках за[…]\nАдреса: Україна, Закарпатська область, смт.Чинадієво, вул.Садова, 92, 765 км. автодороги Київ-Чоп.\nE-mail: info@autokomplekt.com.ua, tov.autokomplekt@gmail.com\n+380 (3131) 6-26-44\n+380 (3131) 3-14-20\n+380 (3131) 5-51-22\n+38 (050) 372-53-74 – Сертифікати, техогляд\n+38 (050) 317-90-23 – Відділ імпортних запчастин\n+38 (050) 925-52-05 – Відділ вітчизняних запчастини\n+38 (050) 317-90-11 – Транспортний відділ, перевезення\n+38 (050) 372-18-70 – Сервіс\n+380 (3131) 3-14-20 – Бухгалтерія\n+38 (050) 431 15 00 – IT – відділ\nАдреса: Україна, Закарпатська область, м.Мукачеве, вул.Графа фон Шенборна, 167 Телефони:\n+38 (050) 925-52-05 +38 (03131) 4-17-75 +38 (03131) 5-46-53 E-mail:\nАдреса: Україна, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Тельмана, 102А\n+38 (099) 733-91-83 +38 (0312) 66-04-41\nАдреса: Україна, Закарпатська область, м.Мукачеве, вул.Свалявська, 79\n+38 (03131) 3-65-57 +38 (050) 317-59-12 +38 (050) 101-24-40\nАдреса: Україна, Закарпатська область, Іршавський р-н, с.Заріччя, вул.Мічуріна, 99,\n+38 (050) 317-90-94\n© 2022 ТОВ "Автокомплект". Built using WordPress and the Mesmerize Theme


„таємничий“ синоніми, антоніми, відмінки та тлумачення слова\nтаємничий 1 значень\nназивний таємни́чий таємни́ча таємни́че таємни́чі\nродовий таємни́чого таємни́чої таємни́чого таємни́чих\nдавальний таємни́чому таємни́чій таємни́чому таємни́чим\nзнахідний таємни́чий, таємни́чого таємни́чу таємни́че таємни́чі, таємни́чих\nорудний таємни́чим таємни́чою таємни́чим таємни́чими\nмісцевий на/у таємни́чому, таємни́чім на/у таємни́чій на/у таємни́чому, таємни́чім на/у таємни́чих\nТАЄ́МНИЙ (якого навмисне приховують від інших; відомий небагатьом; який діє приховано), ПОТАЄ́МНИЙ, ПОТАЙНИ́Й, ПОТАЄНИЙ, ПРИХО́ВАНИЙ, СЕКРЕ́ТНИЙ, ЗАХО́ВАНИЙ, ХО́ВАНИЙ, СКРИ́ТНИЙ, ТАЄМНИ́ЧИЙ. Взяв хлопець батога, таємним ходом вибрався надвір і тричі луснув батогом (казка); Таємне життя; Таємна сповідь; Таємний ворог; Він палко картає ворогів - явних і потаємних (О. Іваненко); Він кинувся до потайних дверей, але вони були замкнені (А. Шиян); Іван і Франка прийшли до поваленої смереки, де в потаєній схованці зберігалася заборонена література (С. Чорнобривець); Ольга.. відчула, що повинна вивчити біографію свого прихованого ворога бодай так, як він знає її (Ірина Вільде); - Маю справу до вас, Романе Петровичу, секретну. Може, вийдемо на хвилинку? (А. Шиян); Юзя не пересиджувала тепер по вогких, захованих кутках, як то робила раніше для Дарки (Леся Українка); [Горпина Корніївна:] Так оце у вас крадене весілля, ховане вінчання! (І. Нечуй-Левицький); Любов - скритне діло... вона в душах наших, у серцях наших... (Панас Мирний); З матір’ю держав він раду Таємничую, на миґах (Леся Українка).\nТАЄМНИ́ЧИЙ (сповнений того, що не стало відомим, що не доступне пізнанню; незрозумілий), ТАЄ́МНИЙ, ПОТАЄ́МНИЙ, ПОТАЙНИ́Й, ЗАГАДКО́ВИЙ. - А й справді, - сказав Ігор Василькові. - Пливемо шукати таємничий острів (О. Донченко); Іван лишив дівчину, а сам через узгір’я подався в Потік, щоб зустріти таємничу особу (С. Чорнобривець); Поле, залите таємним, молочно-синявим світлом, безшумно розсувалось перед ними (В. Винниченко); В хаті було тихо, але Орисі весь час вчувалось якесь перешіптування, якісь таємні шерехи (Григорій Тютюнник); Тоді під зовнішнім під’яремним животінням у нас, у Києві, зароджувалося друге, потаємне життя, - городяни ховали по будинках поранених і хворих, які повтікали з таборів (Ю. Яновський); В купе запанувала загадкова тиша (О. Досвітній).\nТАЄМНИ́ЧИЙ (який перебуває за межами людського розуміння; надприродний), ТАЄ́МНИЙ, ПОТАЄ́МНИЙ, ПОТАЙНИ́Й, НЕЗРИ́МИЙ, ЗАГАДКО́ВИЙ, НЕЗНА́НИЙ розм. День від’їзду Тайах відмічено кількома подіями. Таємнича рука завше підганяє багато вражень на один день (Ю. Яновський); Ех, ці ночі, сині, полтавські, хто може встояти перед їхніми таємничими чарами! (О. Гончар); Його збороти не могла ніяка міць ворожа, поки на нього не прийшла таємна кара Божа (Леся Українка); Густа біла рослинність, що оточувала навкруги, переносила мрію в якусь зачаровану країну, в якийсь чудовий, мов у казці, куточок, овіяний таємними чарами (М. Коцюбинський); Завжди у скелі джерело Живе, як Потаємна сила (Л. Дмитерко); Йому привиджувалось, що його рукою якась потайна сила одчинила вікно в рай, повний квіток, повний майських пахощів (І. НечуйЛевицький); Я йшов стривожений, безтямний, німий. Буцім якась незрима сила гнала мене наперед (І. Франко); "Загадкова і дивна людська натура", - думав сам собі Дорош (Григорій Тютюнник); Подивись, яка незнана сила У ясному погляді горить (М. Нагнибіда). - Пор. 1. незрозумі́лий.\nТАЄМНИ́ЧИЙ (який свідчить про наявність того, що приховується, відомого не всім), ПОТАЄ́МНИЙ, ПОТАЙНИ́Й. - Не забудьте ж, що умовлено, - боком повернувшись до Михайла, таємничим тоном промовив Юлій (О. Досвітній); - А що там таке? Ти маєш такий чудний, таємничий вираз! (Леся Українка); Він подав потаємний знак черниці (Ірина Вільде); Її повні достиглі уста і потайні очі несуть назустріч панові збентеження і ніяковість (М. Стельмах).


Костюм чоловічий "Сірий" купити в Києві, доставка по Україні, ціна від UAmade Store\nГоловна Одяг>Чоловічий одяг>Спортивний одяг>Костюм чоловічий "Сірий"\nКод товару #17290\nСтильний та практичний чоловічий костюм.\nСпортивний костюм з м'якого трикотажу. Кофта з капюшоном на кулісці і з довгим рукавом, зафіксованим на манжеті. Штани прилягаючого силуету з комфортним еластичним поясом на кулісці. Шикарний вибір для активного відпочинку та занять спортом.\nСтильна толстовка з якісного\nСтильна толстовка з якісного трикотажу - це той випадок коли простота є стилем. Будь на стилі з нашою новою колекцією зіперів.\nКод товару:668-59 Наявність: Є в наявності\nКод товару:668-56 Наявність: Є в наявності\nСтильна толстовка з якісного трикотажу - це той випадок коли простота є стилем. Будь на стилі з нашої новою колекцією\nКод товару:668-136 Наявність: Є в наявності\nКостюм спортивний "the main"\nСпортивний костюм чоловічий з\nСпортивний костюм чоловічий з аплікацією "the main" виготовленої з основного полотна на передку кофти.\nКод товару:989-10 Наявність: Є в наявності\nКостюм "GPR ACTIVEWEAR" чорний\nЧоловік тренувальний костюм,\nЧоловік тренувальний костюм, виконаний з трикотажу: худі з капюшоном і заокругленим подолом, брюки з манжетами і двома кишенями з боків.\nКод товару:685-86 Наявність: Є в наявності\nКофта "Спорт" чоловіча\nСпортивна кофта на блискавці з\nСпортивна кофта на блискавці з кишенями, чоловіча.\nКод товару:288-287 Наявність: Є в наявності\nЗ нами холода пора року стане\nЗ нами холода пора року стане найтеплішою! Зручні, якісні та сучасні штани вже в продажу.\nКод товару:288-203 Наявність: Є в наявності\nКод товару:288-205 Наявність: Є в наявності\nСпортивні шатни "Білі"\nВсі ми знаємо, хто диктує моду.І в\nВсі ми знаємо, хто диктує моду.І в топ-7 модних тенденцій з міланських колекцій потрапили білі штани! А ось в комбінаціях ви не обмежені!Це може бути цілком спортивний варіант, а може бути поєднання з джинсами або навіть з класичними піджаками.Так що проявляйте фантазію! А білі штани ми вам забезпечимо!\nКод товару:600-10 Наявність: Є в наявності


Кредит на картку в Харків ⇒ Кредит онлайн Харків\nПотрібні швидко гроші до зарплати? Вигідні кредити на картку в місті Харкові онлайн та цілодобово\nЯкщо ви живете в Харкові і вам потрібні гроші, не обов'язково хвилювати своїх друзів і родичів просячи у них в борг і ставлячи себе в незручне становище. В Харкові вже давно стали популярними інструменти кредитування фізичних осіб. Ви можете взяти кредит з поганою кредитною історією готівкою або кредит онлайн і швидко вирішити свої фінансові проблеми.\nДе вигідно взяти кредит готівкою або онлайн в Харкові\nУ мікрофінансових організаціях. Хороший спосіб швидко реалізувати свої потреби. Якщо ви вже зараз хочете взяти кредит в Харкові готівкою або онлайн, рекомендуємо розглянути даний фінансовий інструмент. Щоб взяти кредит в МФО, досить вибрати зі списку сподобалися вам організації, перейти на їх сайти і заповнити коротку форму. Оформлення кредиту відбувається в перебігу 10 хвилин і в основному без дзвінків. Щоб отримати кредит в МФО, досить мати паспорт та інн. Мікрофінансові організації лояльні до своїх клієнтів і надають позики без довідок про доходи і клієнтам з поганою кредитною історією.\nУ приватної особи який займається кредитуванням фізичних та юридичних осіб. Якщо ви хочете взяти в борг у приватної особи в Харкові, необхідно уважно скласти договір кредитування. Для цього необхідно проконсультуватися з юристом. Не в якому разі не беріть кредит без юридичних домовленостей, так-як приватні особи можуть бути шахраями.\nВзяти кредит в Харкові\nCервіс topcredit.com.ua надає допомогу в отриманні кредиту. Ви можете взяти кредит з поганою кредитною історією в Харкові і інших містах. Ми надаємо інформацію про кредитні організації, які дають кредит онлайн або готівкою без відмови.\nЩоб взяти кредит готівкою або на картку в Харкові , Необхідно вибрати зі списку фінансові організації, перейти на їх сайти і заповнити заявку на кредит. При цьому вам не треба надавати особливі документи, достатньо паспорта та ІПН.\nВи можете також взяти кредит в Харкові без офіційного працевлаштування якщо вам терміново знадобилися гроші. Велика частина мікрофінансових організацій не звертають увагу на працевлаштування.\nЯкщо ви вирішили взяти кредит у приватної особи в Харкові, ми рекомендуємо вам все ж придивитися до кредитів від МФО, так-як в більшості своїй компанії надають кредит без відсотків на термін до місяця і більше. Не важливо скільки грошей ви хочете взяти, 5 тисяч гривень або 10 тисяч. МФО розглядає заявки всіх клієнтів Харкова.


Диск для різання асфальту d 500 Distar Sprinter в оренду та прокат в Києві, Харкові, Одесі, Дніпрі - Будпрокат\nДиск для різання асфальту d 500 Distar Sprinter прокат\nРізка бетонних і асфальтних поверхонь настільки специфічна, що вимагає застосування не тільки потужного інструменту, але високоякісних дорогих полотен, уникнути покупки яких допоможе оренда диска для різання асфальту d 500 Distar Sprinter. Дане комплектувальне орієнтоване на високошвидкісну різання надтвердих поверхонь - асфальтного покриття, бетону, високоармірованного залізобетону, вогнетривких матеріалів, цегляних кладок, пісковика і т.д. Такі можливості ріжучий коло придбав завдяки 10-міліметровому абразивного напилювання, який містить крупинки алмазів, які і забезпечують підвищену прохідність.\nКоло має діаметр в 500мм, що вимагає його установки на середньоглибокі бензорізи та Шовнарезчик, потужністю до 12 кВт, наприклад Honda CS 500 або CS 500H. У тандемі з такими пристроями, комплектувальне здатне обробляти шви на глибину, до 175 мм, завдяки чому, оренда алмазного диска d 500 Distar Sprinter буде однаково ефективна як при демонтажних, так і специфічних дефрагментаціонних або прокладок роботах. За рахунок антикорозійного структури, полотно розраховане на водяне охолодження, що виключають пилоутворення, що підвищує ефективність і збільшує ресурс різака на 15%! Відзначимо інші особливості:\nПроходження армирующих перешкод;\nВисока якість різу;\nУстановка на будь-ріжуче обладнання.\nВартість оренди диска алмазного d 500 Distar Sprinter не залежить від терміну його перебування при клієнта, а обчислюється зносом абразивного шару. Так, при номінальній вартості різака в 3869 грн, 1мм зносу обійдеться всього в 387 грн!\nВартість продажу - 3 869,00 грн.\nДиск Distar Sprinter , діаметром 500 мм, застосовується для різання асфальту, а також, асфальтобетону і свіжого бетону.\nСхожі товари для Диск для різання асфальту d 500 Distar Sprinter


Чи призведе арешт Саакашвілі до дострокових виборів? » Медіа Лайф\nГоловна сторінка » Політика » Чи призведе арешт Саакашвілі до дострокових виборів?\nАвтор: admin від 12 грудня, розділ: Політика, переглядів 477\nВід «голосного» політика Міхаела Саакашвілі очікувати можна було чого хочеш. Зрозумілим це стало ще тоді, коли він (на запрошення Порошенка) взяв на себе керівництво Одеською областю, а за пів року оголосив, що вважає Порошенка корупціонером і злочинцем та очолює рух, який має на меті скинути чинного президента з посади.\nЗдавалось би Саакашвілі висловив думку чималої частини українців, у нього з’явився електорат. На початок вересня його рейтинг становив майже два відсотки. Чим голосніше лунали звинувачення на адресу гаранта, тим більших утисків зазнавав грузинський політик та його найближче оточення. В липні, коли Саакашвілі перебував за межами країни, його позбавили українського громадянства. На цьому історія мала би завершитись. Проте, на початку вересня він нелегально перетнув кордон України, відвідав Львів, зустрівся з Юлією Тимошенко. Палкі промови про те, як він здолає усе державне зло в країні спалахували на екранах телевізорів щодня. Українці спостерігали за пересуванням та заявами грузина, як за життям героїв реаліті-шоу. Спостерігали й президент та генеральна прокуратура.\n5 грудня генеральний прокурор Юрій Луценко оприлюднив записи телефонних розмов Саакашвілі та його помічника Северіона Дангадзе про фінансування акцій протесту прихильників Саакашвілі близькими до Януковича особами (мова про депутата-втікача Сергія Курченка). За словами генпрокурора ці записи мали б витверезити тих українців, які підтримують Саакашвілі в ідейній площині, мовляв – він запроданець і брехун, співпрацює з регіоналами, а підтримка його проплачена. На гучних заявах стало. СБУ не могла заарештувати Саакашвілі ще три дні. Він вправно ховався, бігав по даху, із поліцейського авто його винесли люди. Західна преса голосно коментувала: політичний цирк.\nСьогодні Міхаель Саакашвілі знаходиться у ізоляторі тимчасового тримання. А Україна втрачає бали в очах світової спільноти. Смішним виглядає твердження того, що Порошенко боїться Саакашвілі як опонента на виборах, двох відсотків для цього замало, отже причина в особистому конфлікті. Чи справедливим є те, що через приватні чвари Порошенка та Саакашвілі страждає імідж країни? І що буде далі?\nЯкщо вину Саакашвілі буде доведено (йому інкримінують порушення за, ч 2. статті 256 – «Сприяння учасникам злочинних організацій та укриття їх злочинної діяльності») то на його політичній кар’єрі можна поставити крапку. Якщо ж справа, за недостатністю доказів, розвалиться, це підірве довіру до Порошенка та дискредитує президента у Європі та США, йому не уникнути дочасних виборів. Оскільки логіку у діях Саакашвілі відшукати важко, а президентський сценарій ізоляції грузинського політика зайшов у глухий кут можна припустити, що саме цю мету переслідував Міхеіль Саакашвілі.\n11 грудня вже стало відомо, який запобіжний захід оберуть для Саакашвілі і як розвиватимуться події далі. А сьогодні ще є час подумати над діями обох президентів – українського та колишнього грузинського. У діях Порошенка можна провести паралелі до вчинків Януковича, який ув’язнив Тимошенко, а щодо Саакашвілі, варто запитати себе чи готові ми, українці, йти за тим, хто нехтує нашим Законом та регулярно порушує його. Будуть дочасні вибори чи ні покаже час, але два справжніх обличчя Порошенка і Саакашвілі ми побачили вже сьогодні, і я вважаю, це подарунок долі. А ви?\nТаємниця мобільних веж\nПрезидент України має намір відвідати Дрогобич\nБізнес Порошенко щорічно заробляє 30 млн. доларів на експорті в Росію, — В. ...\nЧи стануть депутати доторканими?


Європейський авіаперевізник пообіцяв безкоштовні квитки для своїх пасажирів - LDaily\nГлавная › Новини › Європейський авіаперевізник пообіцяв безкоштовні квитки для своїх пасажирів\nОдин з найбільших лоукостерів Європи — Ryanair, нещодавно публічно пообіцяв зробити частину авіаквитків безкоштовними.\nТаку заяву озвучив генеральний директор компанії Майкл О’Лірі. За його словами, це може статися вже через 5-10 років.\nАеропорти Європи для лоукостера Ryanair з кожним разом пропонують все більш вигідні пропозиції. Крім того, на повітряних причалах постійно скорочують збори або взагалі їх скасовують. Все це і дозволить зробити авіаквитки безкоштовними.\nЩо стосується доходів самого лоукостера, то він спільно з аеропортами буде заробляти на виручці від покупок пасажирів, які вони здійснюють на території транспортних об’єктів.\nОднак, О’Лірі зізнався, що це буде можливо тільки для невеликих європейських аеропортів: “Я думаю, що це відбудеться, але не в Хітроу, або в інших великих аеропортах”.\nСправа в тому, що скасування плати за політ можливе при роботі з дрібними небесними причалами, які дуже зацікавлені у збільшенні пасажиропотоку.\nЧитайте також: Ryanair запускає додатковий рейс до Варшави


Розрахунок інфузійної терапії та парентерального харчування у новонароджених з перинатальною патологією (реферат) - Реферати Українською, курсові, дипломи - скачати безкоштовно на UkrReferat.com\nРозрахунок інфузійної терапії та парентерального харчування у новонароджених з перинатальною патологією (реферат)\tadmin\nМедицина, терапія, фізіологія\tРеферат на тему: Розрахунок інфузійної терапії та парентерального харчування у\nновонароджених з перинатальною патологією\nІнший принцип розрахунку потреби новонародженої дитини в рідині – це\nпоповнення втрат води й електролітів. У перший тиждень життя дитині\nнеобхідно стільки води, скільки вона її втрачає з діурезом, перспірацією\nчерез шкіру і легені, а також через травний тракт і у вигляді\nпатологічних утрат. У дітей віком понад 7 днів добовий об’єм рідини\nповинен збільшуватися на 2 —3% для забезпечення росту. Під час\nУскладнення інфузійної терапії дуже різноманітні. Перевантаження об’ємом\nуведеної рідини може призвести до появи периферійних набряків,\nпідвищення ЦВТ, розвитку серцевої недостатності, набряку легенів,\nнабряку мозку. Beлика небезпека пов’язана з неадекватним складом\nінфузійної терапії. У результаті нераціональної корекції ОЦК і\nнеправильного застосування препаратів, що попонюють ОЦК, може\nрозвинутися гемодилюція (як з гіперволемією, так і без). Надлишкове\nвведення білкових препаратів може зумовити до підвищення артеріального і\nвенозного тиску, брадикардію, анорексію, блювання, олігурію,\nгіперазотемію. Перевантаження солями натрію спричинює формування\nпериферичних набряків, появу тахікардії, артеріальної гіпотензії, судом,\nвнутрішньошлуночкового крововиливу. Гіперкаліємія, зумовлена надмірним\nуведенням розчинів, що містять калій, може проявлятися слабкістю,\nмлявістю, брадикардією, аритмією, зригуваннями, блюванням, закрепами.\nУскладнення інфузійної терапії розвиваються через порушення\nтолерантності до складових інфузійного середовища. Гіперглікемія виникає\nв разі швидкого введення розчину без вирахування швидкості утилізації\nглюкози або внаслідок порушення її утилізації (наприклад, при септичних\nстанах). На фоні гіперглікемії розвивається некетонемічна гіперосмолярна\nкома. Гіпоглікемія може бути наслідком нерівномірності розподілу розчину\nглюкози протягом доби або раптової відміни концентрованих розчинів.\n2. Обрати метод (систему) парентерального живлення. У застосуванні\nскандинавської системи (методу збалансованого парентерального живлення)\nенергетичними субстратами є глюкоза і жирові емульсії. Якщо\nзастосовується система гіпераліментації, енергетичним субстратом є\nконцентровані розчини глюкози.\n3. Розрахувати загальний об’єм рідини, необхідний дитині на добу.\n4. Визначити шляхи забезпечення добової потреби в електролітах,\nвітамінах мікроелементах, враховуючи можливі дефіцити.\n5. Розрахувати потреби в білку і визначити необхідний об’єм лікарських\nпрепаратів, які є джерелами азоту.\n6. Розрахувати об’єм рідини, потрібний для введення препаратів, які є\nджерелами енергії. Для цього від об’єму рідини, необхідної дитині\nпротягом доби, віднімають об’єми розчинів, що містять електроліти,\nмікроелементи, амінокислоти, а також об’єми препаратів спеціального\nпризначення (кров, плазма).\n8. Здійснити контроль проведення парентерального живлення, профілактику\nі лікування можливих ускладнень. Компоненти парентерального живлення. До компонентів парентерального\nживлення належать рідина, вуглеводи, електроліти, білки, ліпіди,\nвітаміни, мікроелементи. Кількість кожного з перелічених інгредієнтів\nвизначається ндивідуально, враховуючи масу тіла, гестаційний вік,\nзагальний стан і результати лабораторного моніторингу.\nЕнергетичні добові потреби недоношеного новонародженого становлять\n440-502 кДж/кг (105 — 120 ккал/кг), у доношеного — 461 кДж/кг (110\nккал/кг) (при ентеральному харчуванні). У разі проведення\nпарентерального живлення потреба в енергетичних матеріалах знижується на\n20 % і становить близько 356- 419 кДж/кг (85 — 100 ккал/кг). Цей рівень\nможна, наприклад, забезпечити призначенням на добу 75 мл/кг 25 % розчину\nглюкози, 2,5 г/кг розчину амінокислот, 3 г/кг розчину ліпідів, які\nвводять у вену.\nn\tr\t&\nphK, а також з обмеженням рухової активності хворої дитини. Коливання енергетичних потреб пов’язане з індивідуальними особливостями\nорганізму. Потреби в енергетичних субстратах збільшуються внаслідок\nперебування в холодному середовищі, гарячки, збільшення маси тіла в\nхворого з гіпотрофією, а також при опіках, травмах, септичних\nзахворюваннях. У цілому енергетичні потреби дітей, що перебувають на\nпарентеральному живленні, меншені на 10 — 15 %.\nРідина. Звичайно початкова добова кількість рідини при парентеральному\nхарчуванні новонароджених становить 80 — 100 мл/кг. Надалі ця кількість\nможе щодобово постійно збільшуватись на 10 мл/кг, враховуючи динаміку\nмаси тіла, діурезу і відносної густини сечі, до 150 мл/кг. Об’єм рідини,\nяка вводиться, збільшується за наявності патологічних втрат (пронос,\nзригування, перебування під тепловим опроміненням, лікування світлом).\nНайчутливішими до перевантаження рідиною є новонароджені з синдромом\nреспіраторного розладу, бронхолегеневою дисплазією, персистуючою\nартеріальною протокою, недодостатністю нирок. Збільшення маси тіла понад\n20 г/кг за добу у таких дітей ймовірно свідчить про затримку рідини.\nСлід враховувати, що в нормі відносна густина сечі становить 1004 —\n1012, рівень її утворення — 1 — 3 мл/кг/год. Зцінюючи кількість\nодержаної новонародженим рідини, враховують об’єм усіх препаратів,\nвикористаних для парентерального живлення.\nВуглеводи. У неонатологічній практиці як компонент парентерального\nживлення використовують глюкозу у вигляді 5 — 10 — 25 % розчину.\nЕнергетична цінність вуглеводів становить 17 кДж/г (4 ккал/г). Потреби\nзвичайно оцінюються в 10 — 15 — 20 г/кг на добу. Потреби збільшуються в\nновонароджених, які зазнали стресу (наприклад, сепсис, гіпотермія) і в\nразі гіперінсулінізму. Стартовим розчином для новонародженого з масою\nтіла до 1000 г є 5 % розчин глюкози. разі більшої маси — 10 % розчин\nглюкози. Концентрацію глюкози можна щоденно підвищувати відповідно до\nтолерантності організму, яку оцінюють вмістом глюкози в крові і сечі.\nЗавдання полягає в забезпеченні енергетичних потреб новонародженого без\nзначного ризику розвитку гіперглікемії, гіперосмолярності, осмотичного\nдіурезу і зневоднення. Якщо використовується центральний катетер,\nконцентрація глюкози може бути збільшена до 25 %, при периферійному\nдоступі до вени концентрація не повинна перевищувати 12,5 %, аби\nпошкодити прилеглі до вени тканини.\nМаксимальна швидкість введення глюкози лімітована існуванням «ниркового\nбар’єру», її концентрацією в плазмі крові і залежністю утилізації її від\nінсуліну. Відповідно її слід вводити зі швидкістю, яка б не перевищувала\n0,6 -0,8 г/кг/год.\nЕлектроліти. Натрій, калій, хлориди, кальцій, магній і фосфати вводить\nурахуванням добової потреби і результатів лабораторних досліджень.\nРозраховуючи потрібну дозу, беруть до уваги вміст відповідного\nелектроліту в усіх без винятку препаратах, які призначають хворому.\nНатрій є основним позаклітинним іоном. Добова потреба в ньому становить\n2 — З ммоль/кг. У новонароджених, що народилися з дуже низькою масою\nтіла внаслідок тубулярної незрілості і надмірних ниркових утрат добова\nпотреба збільшується до 5 — 10 ммоль/кг. Індивідуальна потреба в цих\nвипадках визначається на підставі даних моніторингу вмісту електролітів\nу крові. Цю тактику використовують також щодо новонароджених із\nнедостатністю серця, гострою недостатністю нирок і в разі застосування\nсечогінних засобів. У недоношених новонароджених із персистуючим\nметаболічним ацидозом (при ниркових утратах) до 50 % потреби в натрії\nможна компенсувати введенням натрію гідрокарбонату.\nКалій є основним внутрішньоклітинним іоном, концентрація якого в плазу\nкрові залежить від КОС і тому лише опосередковано відображає його\nзагальні запаси в організмі. Добова потреба становить 2 ммоль/кг, вона\nможе зменшуватися в разі недостатності продукції сечі і збільшуватися\nпри використанні сечогінних засобів.\nХлориди — переважно позаклітинні аніони, проте секреторні клітини\nшлунка, які продукують хлоридну кислоту, також містять досить значну їх\nкількість Основним наслідком дефіциту чи надлишку хлоридів є порушення\nКОС. Добо ва потреба становить 2 — 4 — 6 ммоль/кг. Ця кількість звичайно\nзабезпечується автоматично як додатковий ефект від використання для\nпарентеральною живлення натрію хлориду і калію хлориду.\nПрактично всі основні запаси кальцію містяться в кістках. Приблизно 50%\nзагальної кількості кальцію в плазмі крові зв’язано з білками. Унаслідок\nцього важливий у клінічному плані рівень іонізованого кальцію може\nперебувати у межах норми навіть у разі зниження його загального вмісту в\nплазмі крові. Добова потреба в кальції становить 0,25 ммоль/кг; 1 ммоль\nкальцію міститься в 4.5 мл 10% розчину кальцію глюконату. Потреба в\nкальції може збільшуватись азі призначення сечогінних засобів\nновонародженим, які зазнали тяжкої асфіксії, а також народженим від\nхворих на цукровий діабет матерів.\nМагній фіксований переважно в кістках (60 %), решта запасів локалізована\nвнутрішньоклітинно. Концентрація магнію в плазмі крові недостатньо\nвідображає його загальний баланс в організмі внаслідок низького рівня\nметаболізму. Проте одним із основних завдань парентерального живлення є\nпідтримання нормальної концентрації магнію. Добова потреба в ньому\nстановить близько 0,25 ммоль/кг; 1 ммоль магнію міститься в 1 мл 25 %\nрозчину магнію сульфату. Рівень магнію в сироватці крові може бути надто\nвисоким у новонароджених, матері яких приймали препарати магнію в\nзв’язку з артеріальною гіпертензією і прееклампсією.\nФосфат особливо потрібний для кісткової тканини і відіграє важливу роль\nу процесах енергетичного обміну, транспортування кисню, окисного\nфосфорилювання. Добова потреба становить 40 — 60 мг/кг і може бути\nзабезпечена за допо-югою розчину однозаміщеного калію фосфату.\nБілки. Для парентерального живлення як білковий компонент використовуть\nрозчини амінокислот (наприклад, 4 % розчин альвезину, 6 % розчин\nтрофоміну). Енергетична цінність препаратів — 17 кДж (4 ккал) на 1 г\nамінокислот; початкова добова доза — 0,5 г/кг. Дозу щодобово підвищують\nна 0,5 г/кг під контролем вмісту аміаку. Максимальна добова доза\nамінокислот — 2,5 — 3г/кг. Для зменшення ризику несприятливого впливу\nпарентерального живлення на печінку потрібно дотримуватись оптимального\nспіввідношення білкових і небілкових енергетичних джерел. Відомо, що на\n2,5 г синтетичних амінокислот має припадати не менше 100 небілкових\nкалорій. Найвища концентрація розмінів амінокислот при введенні у\nпериферійні судини не повинна перевищувати 2 %, а в центральні судини —\n3 %. Зниження концентрації базового розчину амінокислот досягають шляхом\nзмішування з розчинами глюкози й електролітів. Швидкість уведення\nлімітується темпами утилізації глюкози. У хворих з недостатністю нирок\nдобова доза амінокислот не повинна перевищувати 1 г/кг за умови\nретельного моніторингу за рівнем аміаку, електролітів і КОС. Швидкість\nуведення білкових компонентів парентерального живлення не повинна\nперевищувати 0,2 г/кг/год.\nЛіпіди. Препарати, що є джерелом жирних кислот, мають найбільшу\nенергетичну цінність порівняно з іншими компонентами парентерального\nживлення. Вони є дрібнодисперсними, стійкими при зберіганні емульсіями.\nНайпоширеніші препарати є 10 % і 20 % розчини інтраліпіду і ліпофундину.\nПеревагу віддають 20 % розчину інтраліпіду, в 1 мл якого міститься 8 кДж\n(2 ккал). Основними жирними кислотами емульсії є ліпоєва (54 %),\nолеїнова (26 %), пальмітинова (9 %) і лінолева (8 %). Сировина для\nодержання жиру цієї емульсії — соєва олія, емульгатори — фосфоліпіди\nяєчного жовтка, дисперсне середовище — водні розчини гліцеролу. Високий\nступінь емульгування та ізотонічність препарату в разі дотримання\nналежних умов зберігання і техніки зведення надійно запобігають емболії\nІнтраліпід не змішують з основним розчином для парентерального живлення,\nа вводять окремо одночасно із ним за допомогою У-подібного з’єднувача в\nцентральну або периферійну вену. Перед уведенням жирової емульсії\nважливо переконатися, що рівень тригліцеридів у плазмі новонародженого\nнормальний. Початкова добова доза 20 % розчину інтраліпіду становить 0,5\nг/кг (2,5 мл/кг за добу). Дозу щодоби збільшують на 0,5 г/кг, рівень\nтригліцеридів крові слід контролювати через день, тобто після кожного\nдодатково призначеного 1 г жиру. Середня добова доза жирової емульсії —2\nг/кг, максимальна — 3 г/кг. Швидкість уведення інтраліпіду — 0,5/год,\nякщо добова доза препарату не перевищує 12 мл. І навпаки, загальну дозу\nліпідів уводять шляхом постійного вливання протягом 24 год; швидкість\nінфузії не повинна перевищувати 0,25 — 0,5 г/кг за год. Щоб забезпечити\nпотребу в есенціальних жирних кислотах (лінолен арахідоновій), достатньо\nвводити 0,5 г/кг 20 % розчину інтраліпіду 1 — 2 рази на тиждень.\nДозу інтраліпіду слід зменшувати в разі введення його новонародженим із\nсепсисом, синдромом респіраторного розладу (дистрес-синдромом),\nтромбоцитопенією і тяжкою білірубінемією. У всіх згаданих випадках\nвикористовують невеликі дози інтраліпіду для забезпечення потреби в\nесенціальних жирних кислотах за yмови, що рівень тригліцеридів не\nперевищує 1 г/л.\nЖирові емульсії можна застосовувати після нормалізації геодинаміки,\nвідновлення ОЦК, поліпшення мікроциркуляції і зникнення ознак тяжкого\nзневоднення. Протипоказаннями до їх призначення є виражена\nгіперліпідемія,1 гіперхолестеринемія, недостатність печінки, схильність\nдо кровотеч, кровилив у мозок, шок, коматозний стан. У разі використання\nжирових емульсій можливі ускладнення — як ранні, пов’язані з\nнеправильно підібраною швидкістю введення препарату, так і пізні,\nзумовлені перевантаженням гепатацитів жиром.\nВітаміни. Добові потреби у вітамінах можуть бути забезпечені додаванням\nдо розчину, що використовується для парентерального живлення,\nспеціального препарату, який містить основні жиро- і водорозчинні\nвітаміни. Такими препаратами є, наприклад, Pediatric MVI, Beracca С. У 5\nмл Pediatric MVI міститься: пантотенової кислоти — 5 мг; біотину — 20\nмкг; фолієвої кислоти – 140 мкг, нікотинової кислоти — І7 мг;\nрибофлавіну (віт. 82) -1,4 мг; тіаміну (віт. ВІ) -1,2 мг; ретинолу (віт.\nА) — 2300 МО; піридоксину (віт. В6)- 1 мг; ціанокобалам: (віт. В12) — 1\nмкг; аскорбінової кислоти (віт. С) — 80 мг; кальциферолу (віт. І — 400\nМО); альфа-токоферолу (віт. Е) — 7 МО; філохінонів (віт. К)- 200 мкг.\nДобова доза Pediatric MVI парентерального живлення становить 1,7 мл/кг,\nале не більше 5 мл. За відсутності патентованого полівітамінного\nпрепарату для парентерального живлення добові потреби можуть\nзабезпечуватися призначенням окремих вітамінних препаратів у відповідних\nМікроелементи. Проведення парентерального живлення передбачає\nзабезпечення насамперед добових потреб у цинку, міді, магнії, хромі,\nселені, молібдені, йоді. Аптеки центрів, у яких проводиться\nпарентеральне живлення, готують спеціальні розчини, що дає змогу\nзабезпечити наведені нижче добові потреби організму дитини в основних\nцинк — 200 – 400, селен — 2 -3, мідь – 20, молібден — 0,25, манган — 1 —\n5, йод – 1, хром — 0,2\nПотрібний моніторинг вмісту міді, цинку, хрому, селену через кожні\nчотири тижні парентерального живлення. Частіше визначати вміст\nмікроелементів у плазмі крові слід у хворих із холестазом, недостатністю\nнирок, а також за підозри на дефіцит або токсичність.\nПрепарати амінокислот містять певну кількість мікроелементів, проте\nрівень останніх варіює. Внаслідок цього розчини амінокислот для\nпарентерального живлення не беруть до уваги під час розрахунку\nзабезпеченості організму мікроелементами. За відсутності спеціальних\nрозчинів, які містять мікроелементи, відповідним джерелом останніх може\nбути плазма, яку вводять раз на 5-7 днів із розрахунку 10 мл/кг на добу.\nПонятие и формы поручительства\nЛаптев В.В. 1983 — Хозяйственное право (книга)\nЛазерная технология — важнейшая отрасль современного естествознания


Гутцайт Вадим Маркович: досьє, біографія, кар'єра, компромат, фото\nВадим Гутцайт народився 6 жовтня 1971 року в місті Київ.\nГутцайт перебуває у шлюбі. Дружину звуть Оксана (дівоче прізвище Андрусенко 1977 року народження) — майстер спорту України з художньої гімнастики і відома телеведуча.\nУ Вадима і Оксани двоє дітей. У 2002 народилася дочка Еліна, а через вісім років – син Марко.\nВадим закінчив Національний університет фізичного виховання і спорту України в 1993 році.\nЗ дев'яти років Гутцайт займався фехтуванням. Вадим виступав у київському “Динамо”. У 1991 році на чемпіонаті світу він посів третє місце. Через рік став олімпійським чемпіоном в командному заліку. На цих двох змаганнях виступав в Об'єднаній команді (спортсмени з колишнього Радянського Союзу).\nГутцайт під прапором України ще два рази брав участь в Олімпійських Іграх (1996 і 2000), де займав шосте і тринадцяте місце відповідно.\nПісля завершення спортивної кар'єри Вадим став тренером і протягом восьми років (2002 — 2010) керував українською збірною. У 2008 році під його керівництвом українські шаблістки перемогли на Олімпіаді.\nГутцайт очолює українську федерацію фехтування, входить до складу виконавчого комітету Національного Олімпійського Комітету України. Вадим – віце-президент Української академії спорту. З 2018 року очолював спортивний департамент у Київській міськадміністрації.\nУ липні 2019 року збирався балотуватися до Верховної Ради за виборчими списками партії "Слуга народу", йшов під прохідним 81-м номером. Але раптово відмовився стати парламентарем. Тоді Вадим Гутцайт заявив, що принесе більше користі у виконавчій владі.\n4 березня 2020 року йому дали таку можливість і призначили главою Міністерства спорту.\nЦентр протидії корупції обнаружил плагіат в конкурсній роботі Гутцайта на заміщення посади голови Департаменту молоді та спорту КМДА.\n“Переможець конкурсу на посаду керівника Департаменту спорту Вадим Гутцайт написав роботу, яка злизана на 30-40% з інтернету”, – йдеться в повідомленні.\nЯк помітили аналітики, "там повторюються цілі речення. Один в один".\nПід час конкурсу учасникам дали три завдання і три години на підготовку відповіді. При цьому було заборонено користуватися інтернет-ресурсами або гаджетами. Конкурсанти отримали тільки доступ до юридичного порталу Ліга.Закон і текстового редактору Microsoft Word.\nОдин з учасників конкурсу, Філіп Альїд, впевнений, що перемогти Гутцайту допомогла комісія. За його словами, по роботі спортсмена одразу видно: вона написана не в рамках чесного конкурсу.\n“І якщо хтось мені скаже, що вони просто не побачили плагіат - то це треба бути просто повним нікчемним членом комісії. А люди в комісії не дурні, тому я більш ніж упевнений в їх залученні до цього злочину”, – підкреслив Альїд.\nЗа інформацією Української Військової Організації з посиланням на активіста Пилипа Альїда, Вадим має незадекларований бізнес в Росії, а його партнерами є російські військовослужбовці. “Він є співвласником шиномонтажу “Альтаїр” у російському місті Лобня. Наявність цього бізнесу Гутцайт в декларації не вказав”.\n“Інші власники компанії полковник і підполковник збройних сил російської армії Ільгар Мамедов і Станіслав Поздняков”.\nЯк з'ясували журналісти: "зараз серед співзасновників "Альтаїр" Гутцайт не значиться. Дані в російському реєстрі свідчать про те, що український міністр передав свою частку колишньому партнерові полковнику Ільгару Мамедову.\nДжерела, близькі до владних структур, повідомили ЗМІ, що "спочатку саме російський бізнес Гутцайта, якого, Вадим Маркович у щорічних звітах, до речі, не декларує, був стримуючим фактором на шляху до входження олімпіоніка в Кабмін". Але тепер ця перешкода формально зникла.\nТеги: Вадим Гутцайт, министр, Кабинет министров\nАбрамовський Роман Романович: досьє, біографія і комромат на міністра екології\nЧитайте докладну біографію і компромат на Романа Абрамовського


Закарпаття долучається до Всеукраїнського тижня права - Мукачево.today\nержавний виконавець Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби, Голова Ужгородської міської територіальної організації Союзу юристів України - Дупин Віталій Михайлович повідомив, що вже сьогодні, 10 грудня, ми будемо відзначати Міжнародний день прав людини. Ця дата була впроваджена Генеральною Асамблеєю ООН в 1950 році на честь прийняття 10 грудня 1948 року Загальної декларації прав людини. Декларація стала першим світовим документом, що сформулював положення про права людини. Її перекладено принаймні 375 мовами й діалектами мов. Декларація була прямим наслідком досвіду Другої світової війни і вперше сформулювала ті права, які повинна мати кожна людина. Вона мала рекомендаційний характер, містила 30 статей, зміст яких був уточнений і розвинутий через інституції міжнародних угод, регіональних та національних конституцій та законів. Ці статті встановлюють цивільні, політичні, економічні, соціальні і культурні права всіх людей. Це бачення людської гідності, що виходить за межі політичних кордонів і повноважень, зобов’язуючи уряди відстоювати фундаментальні права кожної людини.\nСимвол цьогорічного тижня права – парасолька, що захищає та об'єднує зусилля усіх задля утвердження прав людини в Україні.\nДо проведення Всеукраїнського тижня права активно долучиться і Закарпатська юстиція. Так, протягом 10-16 грудня працівниками Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, відділів ДРАЦС, ДВС та держнотконтор по всій області будуть проведені різноманітні правоосвітні заходи, спрямовані на підвищення рівня правової культури населення, а також поінформованості громадян щодо їхніх конституційних прав та обов'язків, можливостей їх реалізації та захисту.\nТеги: права свободи юристи\nУ Мукачеві “замінували” розважальний комплекс на вулиці Фурманова Благословенний Вифлеємський вогонь миру приїде до Ужгорода


Гуш Юлія, Author at Інформаційно-аналітичний центр Євро Харків\nAuthor Archives: Гуш Юлія\nМаргарита Тетельбаум – одна багатьох з мешканців Руської Лозової, яким не пощастило опинитися в заручниках у російських окупантів. Після двох місяців поневірянь вона з синами змогла вибратися до Харкова. Зараз жінка живе на одній зі станцій харківського метро. Тут цілком безпечно і можна відпочити від обстрілів.\n«Ми дуже довго були під окупацією, – згадувала Маргарита. – Тому прихід наших солдат, нашої армії зустріли зі сльозами. Ми чекали. Це наші рятівники. По-іншому ніяк не скажеш. Вони одразу надавали допомогу, одразу багато кого евакуювали. І продовжують це робити до цих пір. Скільки ми прожили без зв’язку, без нічого. Важко все насправді».\nКоли російські окупанти заїхали в селище, то одразу почали займати покинуті будинки. Забирали кудись молодих хлопців. Багато хто більше не повернувся. Що з ними сталося – невідомо, але батьки на них все ще чекають. Дізнатись правду про їх подальшу долю просто неможливо. Після чергової ротації окупати діяли агресивніше. Вони почали вриватися в будинки, квартири, виносили звідти все, що сподобалось. Подекуди людина втрачала житло просто тому, що відлучилася провідати рідних. От повертається вона додому – а їй кажуть, щоб вже не приходила.\nПроводились перевірки. До самої Маргарити якось прийшли четверо солдат, мешканців так званої «ДНР». Перевіряли документи, нарікали, що вони, місцеві, сидять та нічого не роблять. На щастя, на тому все і закінчилось. Проводили окупанти обшуки, вилучали майно. Були випадки, коли вони напивалися та дебоширили. Багато разів місцеві бачили росіян п’яними, згадувала Маргарита.\n«Магазини у нас не працювали з 24 лютого, – розповіла жінка. – Світло зникло десь 28 числа, мабуть. Купити продукти було ніде. Телефони намагалися зарядити. У когось підстанція була, у когось генератор. Місцеві жителі були дружніми. Нас ця біда згуртувала. Комусь цукор потрібен, комусь мука. Ми ділились, ми мінялися. Виживали як могли. Але ми всі були дружними. Я не можу сказати, що хтось чимось не поділився. Мене пригостять цукеркою – а я її віднесу сусідам. Бо там були діти».\nРятував той факт, що Руська Лозова – це все таки сільська місцина. У когось була якась городина, у когось залишилась консервація. В перші дні вторгнення можна було виїхати на П’ятихатки. Маргарита згадувала, як її сини ходили пішки запастися якоюсь провізією. А потім їм всім довелося обходитись тим, що залишилось. Так і жили. Виїхати із селища було неможливо, окупанти просто не давали такої можливості.\n«На Росію – так. А на Харків – ні, – розповіла Маргарита. – Не випускали. Не можна. Говорили, що поля заміновані. Навіть був випадок, коли там підірвалися три людини. Вони намагалися пройти в сторону лісу. А коли вони (окупанти) помічали, що хтось кудись йде, то відкривали вогонь без попереджень».\nЗа ці два місяці жителям Руської Лозової довелося багато чого натерпітися. І родина Маргарити не стала виключенням. В її пам’яті залишилося багато страшних моментів. Про найстрашніші вона ще не готова говорити.\n«Про один випадок я зараз не можу розповісти, – зазначила жінка. – Пройде час – розповім. Це був найстрашніший випадок. Насправді страшно те, що підходить вечір і ти не розумієш, як правильно себе поводити. Тобто ти можеш вдома лягти спати, як нормальна людина. Або ж йти в підвал. Зараз тихо, а через 20 хвилин може статися все, що завгодно. Або до 12-ї ночі тихо, а після обстріли починаються».\nВід постійних бомбардувань Руська Лозова постраждала дуже сильно. Як зазначила Маргарита, якщо третя частина селища вціліла – то це добре. Внаслідок тих обстрілів місцеві жителі отримували травми, а деякі з них – гинули.\n«Я вам скажу, як ховали у нас. Один чоловік тримав коней. Він ніколи нікому не відмовляв. Не брав ні копійки за це. У кого була можливість збити якусь домовину – збивали. Не було можливості – просто завертали у простирадло. Відвозили кіньми та ховали. Звісно, по можливості всім надавали допомогу. І будинки тушили, і пораненим перев’язки робили. У мене сусідський дідусь в перший день отримав поранення. Йому осколком палець на нозі розрізало. Також допомагали йому чим могли. У когось якась зеленка, якісь антисептики, мазі, бинти були – приносили. Звісно, допомагали. В такій ситуації взагалі нікого не кидали. Народ в цьому плані дуже дружній».\nЦі два місяці не було зв’язку з навколишнім світом. Щоб кудись додзвонитися, місцевим доводилось ловити сигнал. Дізнатися, що діється за межами селища, було неможливо. Не було жодної інформації. Що люди побачили на власні очі – те було їхнім. Але вони знали, що Харків залишається українським. Що далі Руської Лозової ворог не пішов. Тому коли була можливість, майже всі місцеві виїхали із селища. Дуже мало хто залишився. Обстріли там все ще тривають, а руйнувань стало навіть більше. Бо окупант просто так не хоче відступати.\n«Про необхідність деколонізації заговорили ще під час проведення активної фази декомунізації, – розповіла начальниця Північно-Східного відділу УІНП Марія Тахтаулова. – Часто після знаття шару комуністичних назв проявлялися імперські колоніальні наративи. Зрештою як в колах науковців, так і громадських активістів обговорювалися питання проведення деколонізації. Щоправда, навколо критеріїв точилися жваві дискусії. З початком активної фази російсько-української війни нагальна необхідність проведення деколонізації стала очевидною навіть для тих, хто виступав категорично проти».\nЗа словами експертки, публічний простір наших населених пунктів просто захаращений іменами і подіями, які не мають жодного стосунку до української історії. Починаючи від царів й полководців та закінчуючи численними Пушкіними, Толстими та Горькими.\n«РФ не полишала і не приховувала своїх намірів повернути Україну до своєї орбіти після розпаду СРСР. Канали впливу були диверсифіковані. Йдеться про вплив на політичний клас, економіку, адже російський капітал контролював значні активи у банківському, телекомунікаційному, газовому секторах. На розкол українського суспільства працювали агентурні мережі широкого спектру – від комуністичних до клерикальних. Саме у цьому ключі і використовувався як імперський, так і радянський символічний спадок. Тиражувалися наративи про «братні народи», спільну щасливу історію, протиставляючи недолугість, другосортність всього українського, неспроможність українських еліт і загалом влади до створення дієвих інституцій».\nЯскравий приклад – сумнозвісна стаття Владіміра Путіна «Про історичну єдність росіян та українців». Там він співав пісеньку про триєдність російського народу, про те, що Україна – це дітище радянської епохи, що Захід планує перетворити її на плацдарм боротьби з Росією, що країна напряму залежна від західних держав та багато чого іншого. По суті, російський фюрер не сказав нічого оригінального. Але в його словах читачі бачили чіткий меседж: Росія не збирається залишити спроб утримати Україну в межах свого впливу. Адже, на його переконання, має на це «історичне» право.\nЗвісно, що в плані деколонізації Україні ще належить багато чого зробити. Наприклад, позбавляється пам’ятників особам, які особисто відповідали за поневолення українських земель та насаджування на них російського імперського впливу. Так, в 2019 році в Києві демонтували пам’ятник російському полководцю Олександру Суворову. Цього року подібну процедуру повторила Полтава. І не просто так. Адже такі пам’ятники якраз покликані прославляти міць російської імперії. Зокрема Суворов на українських землях відзначився придушенням Коліївщини, козацько-селянського повстання на Правобережній Україні. Він особисто керував насильницькою депортацією з Криму понад 30 тисяч греків і вірмен, внаслідок чого загинуло близько половини людей. Суворов причетний до винищення частини ногайців. Цей народ у XVIII столітті населяв землі Північного Причорномор’я. Ну а в 1794 році Суворов очолив каральний корпус, який придушив польське повстання.\nА як же великі класики?\nАле дісталося не тільки царям та полководцям. Так нещодавно відбулися демонтажі пам’ятників Олександру Пушкіну у Тернополі, Ужгороді, Мукачеві та селі Заболотівці Львівської області. Керівник київського метро виступив з ініціативою перейменувати п’ять станцій, серед яких — Площа Льва Толстого. Раніше, коли мова заходила про діячів культури, знаходилися ярі противники подібних заходів. Мовляв, це все визначні письменники та поети, які вплинули на світову літературу. І взагалі, руки геть від культури. Але справа в тому, що то не просто літератори, не просто діячі культури. Адже в свої творах ці люди прославляли імперію, стверджували зверхнє ставлення до інших народів та сприяли створенню російського імперського міфу.\nПодібну сторону російської літератури висвітила польсько-американська літературознавиця Ева Томпсон у своїй книзі «Трубадури імперії. Російська література і колоніалізм». Зокрема вона писала, що такі знакові російські автори, як Олександр Пушкін та Михайло Лермонтов, своєю творчістю формували образ гордої та величної імперії, чиє призначення – панувати над всіма підкореними територіями. За часів цих літераторів Росія активно поневолювала кавказькі народи. А вони в свою чергу просували російське, імперське бачення тогочасних подій. При описі Кавказу Пушкіну і Лермонтову був властивий зверхній підхід такої собі «цивілізованої» людини, яка мандрує дикими та незвіданими землями. Типовий протагоніст їх творів – російський солдат чи офіцер, який стикається з випробуваннями в небезпечному та невдячному краї. У таких творах Росія постає передусім як суворий, але цілком повноправний володар Кавказу.\nСпочатку звернемося до «нашего всьо», тобто, Олександра Пушкіна. За словами Томпсон, саме цьому поетові слід «завдячувати» образу мовчазного та інтелектуально недорозвинутого Кавказу, який спочатку веде беззмістовну боротьбу з імперією, а згодом таки дозріває до прийняття її правління. За словами дослідниці, Пушкін також став першим успішним автором, який зміг створити художнє формулювання імперської самосвідомості. Для нього російський імперіалізм не мав грубого та брутального обличчя. У нього горда та сильна Росія має повне право керувати «бідними фінами» та іншими поневоленими народами. У Пушкіна скромні російські патріоти чесно виконують свій борг на далекому Кавказі. А от образи підкорених народів зовсім іншими – що у Пушкіна, що у Лермонтова. Чоловіки тут схильні до спалахів люті та боягузтва, а жінки покірні, слухняні та чуттєві.\nДо речі, про персонажів. Часто в колоніальній літературі жіночі образи подаються як певна «екзотика», яка має розважити головного героя та подарувати йому незабутній досвід. Це добре видно у «Герої нашого часу» Лермонтова. Головний герой Печорін викрадає юну черкеску Беллу та робить своєю бранкою. А дівчина згодом закохується у викрадача. Лермонтов змальовує Беллу як темну та дику дівчину, яка щиро захоплюватися своїм витонченим володарем. Це типовий міф колонізаторів. Буцімто жінки підкорених народів смиренні, покірні й нерозумні на відміну від їх співвітчизниць. Для порівняння дослідниця згадує «Ідіота» Достоєвського. Його героїня Настасія Пилипівна стала жертвою розбещення в юності. Тепер вона щиро ненавидить свого кривдника та не упускає можливості йому помститися. До того ж, автор показує психологічний злам молодої жінки та її душевні страждання. Але Настасія Пилипівна – росіянка. До того ж, належить до вищих прошарків тогочасного суспільства.\nЛев Толстой також не відставав від своїх попередників. Як яскравий співець російського імперіалізму, він проявив себе у знаменитому романі «Війна і мир». Толстой створив напрочуд привабливий образ сильної та непохитної імперії, яку населяють прекрасні та достойні люди. За словами Томпсон, Толстой описує велич своєї країни в такий спосіб, щоб відбити бажання будь-якого радикалізму, який міг вдарити по цій величі. Незважаючи на те, що в романі Толстой описує французьке вторгнення, його твір тільки зміцнив міф про імперську невинність Росії і допоміг «легітимізувати» імперські амбіції своєї країни. Наприклад, в романі охоплена війною Східна Європа розглядається як законна російська територія. На думку Толстого, Росія самотужки перемогла Наполеона і саме їй Європа завдячує своїй свободі. За його часів якраз народився міф про Росію-рятівницю, якій інші народи мають бути довіку вдячні. За словами дослідниці, цей міф виявився дуже живучим. Він пережив і Російську імперію, і Радянський союз. Цікаво також те, що дії Наполеона в Європі викликали в Толстого щире обурення. Проте дії тієї ж Росії на Кавказі – ні.\nБільш пізні покоління російських літераторів також не відмовились від зверхнього та зневажливого ставлення до інших народів. Наприклад, свого часу великої популярності здобула п’єса Михайла Булгакова «Дні Турбіних», написана за мотивами його ж роману «Біла гвардія». Події твору відбуваються в Києві на рубежі 1918—1919 років. У ньому ніби протиставлялися два світи – російський, до якого належали головні герої, та український, чужий та ворожий як для них самих, так і для самого письменника. Перший був витонченим, інтелігентним, а другий – грубим, примітивним та не вартим жодної поваги. Не дивно, що захоплення п’єсою поділяли не всі. Зокрема український літератор Микола Куліш публічно звинуватив Булгакова у шовінізмі. Але від цього письменнику гірше не стало.\nЗвісно, ніхто не забороняє читати російських класиків та захоплюватися їхніми творами. Але все ж варто усвідомити, що російська література та російські письменники надто довго та незаслужено ідеалізувалися. Їх називали найвеличнішими, найталановитішими, кожен твір розглядався як невичерпне джерело мудрості, де кожна ідея, кожен меседж потрібно сприймати без будь-якого переосмислення. Але разом з тим було так мало критичного сприйняття як самих літераторів, так і їх творів, так мало звертали увагу і на імперський шовінізм, і на презирливе ставлення до інших нардів, і на прославляння російської зброї та воєнної міці.\nНаразі в селищі окупантів не видно. Але умови там все ще жахливі – немає води, світла, інтернету. Ворог перебив всі комунікації. Та і радіо через раз ловить. Чимало будинків було понівечено та зруйновано. Тому коли в селищі об’явили евакуацію, чимало місцевих мешканців одразу погодилися виїхати зі зруйнованого селища.\n«Мій тато живе на Світлій вулиці, – розповів Антон. – Там сильно обстрілювали. Він казав, щоб при першій можливості ми одразу звідти виривалися. Наші хлопці вчора зайшли. Коли сусіди побачили один одного – заплакали. Зв’язку також не було. Раді, що живі. І все. За першої можливості ми пішли звідти пішки».\nНепростий шлях він подолав разом з Іриною. До безпечнішого місця довелося добиратися лісами. Автобус, який перевозив біженців, був забитий вщент. А поруч була їх Боня, велика вівчарка. Таку в переноску не сховаєш. Вже в Харкові вона лежала біля ніг господарів та тихо скавчала. Хоча радо приймала пестощі від незнайомців. За словами Ірини, собака все ще в стресі від пережитого.\n«Це радість, – сміється Ірина. – Нарешті! Ми довго чекали, щоб вирватися. Ми не могли цього зробити. Нам не давали коридору. Нам давали коридор тільки на Бєлгород. Але на Бєлгород – ми ні! Артобстріли. Всюди бомбили, стріляли. Росіяни ходили по домам з перевірками, забирали все, що подобається. Телефони на вулицях забирали. Атошникам погрожували. Шукали їх».\nЗа словами Антона, за ці два місяці їм довелося натерпітися чимало лих. Окупанти постійно гатили по житловим будинкам. Деяких людей їм таки вдавалося відправити в Бєлгород. Тоді росіяни просто вривалися в їх квартири та жили там. У крадіжках себе не обмежували, забирали все, що сподобалося. Техніку, автомобілі – вони ні в чому собі не відмовляли.\n«Мародерили, погрожували, – згадував Антон. – Деяких людей вивозили, змушували копати окопи. П’яних якщо ловили – то їх потім не було видно тиждень. А коли привозили гуманітарку, то ми її вивантажували. Не вони. Батюшку в полон вони брали, церкву також захоплювали. Спочатку обстріли були. Обстріляли, а потім кажуть: «Дивіться, що Україна робить».\nІрині та Ользі також вдалося вирватися. Вони подруги, дружать вже 30 років. Живуть в одному будинку. Жінки тішаться, що вдалося благополучно добратися до міста. Коли дізналися про евакуацію, то все кинули та поїхали з дому. Щоб сісти в автобус, подругам довелося перелазити через зруйнований міст. Його розтрощили ще у перший день вторгнення.\n«Ми в жахливому стані, – розповіла Ольга. – Ми ще не можемо відійти від того, що відбувалося в Руській Лозовій. Це почалося 24 лютого. В перші дні все було більш-менш. Але, напевне, останні два тижні – це було жахливо. Зруйновано все. Снаряди летять просто в житлові будинки. Зруйновано все. Всі житлові будинки вибухають, горять».\nДо цього жінкам доводилося ховатися у підвалі. Окрім постійної загрози життю, вони потерпали від жахливих побутових умов. Не вистачало елементарних зручностей, їжі та води.\n«Вибухи, – згадувала Ірина. – Воронки були дуже великі від цих вибухів. Жити в підвалі, якщо з тобою дитина – а в нас було восьмеро дітей – це моторошне видовище. Моторошне! Півтори місяці ми в підвалі жили. Перебіжками звідти вибиралися до квартир, щоб приготувати щось. Ні світла немає, ні води. Добре, що у нас хлопець дістав солярку, качав нам воду. Був генератор і ми могли підзарядити телефони. Бо це був апокаліпсис. Я це так називаю».\nЗараз ці люди в Харкові. Стоять зі сумками та пакунками. Частина з них тримає своїх чотирилапих друзів. Хтось з них втомлено присів на бордюр. Хтось ділиться пережитим. Діти бігають серед дорослих, радо спілкуються з оточуючими та просять зробити фото для бабусі. Триває перевірка документів, переселенці потихеньку сідають в авто та автобуси. Кожен прямує до місця свого призначення. Частина з них осяде в Харкові. Тут вже краще житиметься – хоча небезпека, на жаль, ще не минула.\n«Звісно, якихось рецептів чи однозначних відповідей тут не існує, – пояснив Сергій Угрюм. – Не буде чарівника, який все змінить помахом чарівної палички. Ніхто не зробить цю роботу за нас. Ми вимушені робити це самостійно. Можливо, зі спеціалістом, з друзями чи близькими. Ми повинні зрозуміти, що людина, про яку потрібно дбати у першу чергу – це ми самі. Розуміти, що відбувається з нами, які у нас потреби, які негативні почуття. Тобто стати для себе такою близькою людиною, яку ми дуже сильно любимо і якій хочемо допомогти».\nЩоб краще себе зрозуміти, потрібно встановити діалог із собою. Зокрема ставити такі питання: «Що зі мною відбувається?», «Яка ситуація зараз?», «Як я себе почуваю?», «Що мене бентежить?». А коли потрібно – дати якусь пораду, попіклуватися про себе. Тобто стати для себе людиною, яка може підтримати і допомогти. А от чого не варто робити, так це розчинятися в допомозі оточуючим в намаганні втекти від власних переживань. По-перше, це не буде супер-ефективна допомога. Адже так людина проектуватиме власні проблеми на оточуючих. А по-друге, всі ці почуття рано чи пізно до неї повернуться. Тільки тоді людина вже буде надто виснажена. Це як в літаку: спочатку треба вдягнути маску на себе, а вже потім – на дитину. Потрібно вміти допомагати собі хоча б для того, щоб знаходитись в ресурсному стані. А з нього вже можна допомагати іншим.\nВійна руйнує дуже багато зв’язків, зазначає психолог. Навіть між рідними людьми. Тому дуже важливо вибудувати стосунки з близьким оточенням. Ну і не забувати про зв’язки з новими людьми. Це також непогано підтримує у важкі часи. Як розповів Сергій Угрюм, ситуація війни у деяких людей провокує стан розщеплення. Їх мислення стає чорно-білим без жодних відтінків та нюансів. Коли існує тільки однозначно чорне та біле, хороше та погане, правильне та неправильне. А також єдина однозначно правильна точка зору. Такі люди навіть думають, що навколо всі вороги в якомусь сенсі. Тому вони можуть атакувати оточуючих просто тому, що не зійшлися поглядами.\n«Також ми повинні формувати зв’язки між нашими діями, – розповів Сергій Угрюм. – Наприклад, ми хочемо знайти нову роботу. Сьогодні ми написали резюме, завтра пошукали вакансії, якось зорієнтуємось на ринку праці. А післязавтра можемо розсилати резюме. Тобто ми робимо такі послідовні дії. А це дуже важливо зараз. Ми починаємо робити зв’язки між різними частинами реальності. Це дуже нам допомагає».\nТакож важливо усвідомлювати, що в умовах війни у людини інший ресурс. І навіть звичні обов’язки можуть сильно обтяжувати. Тому доречно буде поділити якесь складне завдання на частини. Як вже вищезгаданий пошук роботи, наприклад. А коли навіть невеличкі дії даватимуть якийсь результат, це мотивуватиме рухатись вперед. Навіть якщо людина просто купила сусіду ліки чи зателефонувала друзям. Такі прості дії можуть тримати на плаву. Ну і не варто забувати себе вчасно похвалити – це також допомагає.\nТакож поширена проблема в умовах війни – це тривога. У тому числі породжена відчуттям невизначеності. Тому психолог радить проаналізувати причини тієї тривоги – чи реальна вона чи, навпаки, трохи надумана? Варто увімкнути критичне мислення і зрозуміти, чи ми дійсно зараз можемо змінити ситуацію. Або наразі цим не варто перейматися. Такий підхід точно полегшить життя.\n«Як сказала Скарлет О’Хара: «Я подумаю про це завтра», – зазначив Угрюм. – Тобто це також вміння відстрочити те, на що ми не можемо повипливати. А матимемо змогу через якийсь час. Ми даємо собі право подумати про це пізніше. І піклування про себе, уважне ставлення – це також допомагає впоратися з тривогою та невизначеністю. Потрібно зрозуміти, що ми дійсно не можемо все контролювати. Світ настільки великий, настільки багато в ньому відбувається різних подій».\nВарто дозволити собі робити якісь малі кроки. Контролювати те, що в наших силах. І не будувати далекосяжні плани чи намагатися охопити те, що насправді від нас не залежить. Також варто відслідковувати власні почуття та емоції. Наприклад, сум, страх, гнів. І разом з тим не дати їм себе поглинути. Бо з того ж депресивного стану складно вилізти самостійно. А от вміння розрізняти та називати свої почуття, навпаки, дає можливість управляти ними. Також варто обмежувати себе в негативній інформації. Це про ту ситуацію, коли людина тільки прокидається та починає читати новини. І все ніяк не може зупинитися.\n«Це падіння в певне переживання, – пояснив Сергій Угрюм. – Тому що ми читаємо, ми переживаємо ці гострі відчуття. Тому треба себе обмежувати в інформації. Так, певний час ми приділяємо увагу тому, щоб зорієнтуватися в подіях. А от присвячувати весь вільний час новинам не варто. Ви знаєте, людина стає залежною від адреналіну. В певний час ми розуміємо, що читання новин стає таким наркотиком. І тепер ми повинні прочитати щось дуже сильне, емоційне, трагічне. Ми стаємо залежними від сильних емоцій, пов’язаних з новинами».\nЩе варто потихеньку готувати себе до мирного життя. Не забувати отримувати від чогось задоволення. Наприклад, від їжі, спілкування з друзями, перегляду кіно. Варто розуміти, що зараз люди знаходяться в дуже різних умовах. І це не наша провина, що комусь гірше, що хтось менш захищений. Якщо ми в безпеці, то потрібно це цінувати.\nВійна також може оголити певні психологічні проблеми. Як зазначив психолог, у людини є така собі внутрішня деструкція. Певні деструктивні імпульси, які просинаються в умовах війни. Вона може проявитися в тому, що людина вариться в своїх почуттях та нічого не може робити. Або це можуть бути спалахи неконтрольованої агресії. Або ті ж намагання впоратися зі ситуацією за допомогою алкоголю та наркотиків. Такі зловживання також не дадуть порятунку. Тільки зроблять ситуацію ще більш катастрофічною.\n«Кожен з нас може зробити хоча б щось невелике, – зазначив Сергій Угрюм. – І не хапатися за якісь великі проекти, які потім не потягне. Ми раціонально та критично оцінюємо свій ресурс, свою ситуацію. І дуже важливо зрозуміти, що кожен з нас унікальний – як в зовнішній, так і внутрішній ситуації включаючи наші ресурси. Тому не раджу дивитися на інших та копіювати їх. Наприклад, сусід їде в сусіднє місто та забирає звідти людей. І я також буду це робити. Ми маємо дати собі чесну відповідь – чи готові до цього? Сліпе копіювання чиєсь поведінки також не сприятиме подоланню ситуації».\nЩе важливо встановлювати зв’язки з іншими людьми і толерантно ставитися до оточуючих. І розуміти, що в цій ситуації різні люди по-різному реагують. Варто з повагою, співчуттям та розумінням ставитися до різної поведінки. Бо в кожного своя ситуація, свій ресурс. І нам треба робити так, щоб це розщеплення, ця внутрішня агресія не призвела до того, щоб ми почали нападати на своїх близьких, на друзів. Тут важливо не губити критичного мислення. Не варто сердитися на людей за те, що вони можуть діяти та мислити не так, як ми звикли. Бо так можна втратити близьких. А стосунки зараз потрібно берегти. Навіть якщо це просте спілкування на рівні «як у тебе справи». Бо якщо воно стане регулярним, це також допомагатиме триматися на плаву.\n«Любов переможе»: Волонтери зіграли весілля серед зруйнованих харківських вулиць\nВійна не могла знищити все. Люди попри обставини намагаються повернутися до нормального життя. От нещодавно двоє харківських волонтерів вирішили одружитися. Звісно, вони не так уявляли своє весілля. Але щастю це точно не завадило.\nКоли війна прийшла у Харків, частина містян була змушена покинути свої домівки. А медики Антон і Настя залишились тут для того, щоб допомагати іншим. В мирному місті Настя була медсестрою в інституті медичної радіології, працювала у відділенні онкотерапії. Антон за фахом стоматолог, до війни тримав свою клініку на Салтівці. А сьогодні вони обидва доставляють ліки у найбільш «проблемні» райони Харкова.\n«У перші дні війни, звісно, був ступор і шок. І пару днів ми просто не розуміли, що робити. І чим допомогти. У мене була ідея терміново бігти чи то в тероборону, чи то до ВСУ, чи то у військкомат. Але, чесно кажучи, автомат я востаннє бачив у школі. І, по-моєму, він був дерев’яним. Зброєю зовсім не вмію користуватися. Тому ми прийняли рішення допомагати тим, чим можемо. Допомагати людям, які залишились в місті», – розповів Антон.\nЗвісно, що приймати у себе пацієнтів вже не виходило. Тому Антон забрав всі інструменти і став лікувати зуби на дому, а Настя ставила уколи та крапельниці. Допомагали вони і пошуком вузьких спеціалістів. Справа в тому, що у людей на фоні стресу загострились старі захворювання. А чимало лікарів виїхало, клініки не працювали. Потім Настя та Антон примкнули до волонтерського штабу. Спочатку вони сортували медикаменти. Потім почалися адресні доставки ліків. Адже залишились достатньо харків’ян, які через стан здоров’я не могли вийти до аптеки.\nРаніше Настя та Антон навіть уявити не могли, що саме так виглядатиме весілля. Що замість музики будуть далекі вибухи, а замість красивих декорацій – понівечені будинки. Але вони все одно щасливі, наголошують волонтери. І це головне.\nСьогодні в обох молодят поголені голови. У такі часи це напрочуд зручно, наголошуюсь вони. Настя, наприклад, мала такий імідж ще до війни. Вона голилася для того, щоб підтримати своїх пацієнток, які переймалися через втрату волосся.\n«Можливо, це допоможе моїм пацієнтам відчути себе трохи впевненіше у той момент, коли вони гублять волосся під час хіміотерапії. І зрозуміти, що жіноча краса – це не про волосся. І це спрацювало! Ці дівчата, які приходять до мене на хіміотерапію, вони знімають свої перуки, косинки і кажуть: «Настю, ми на тебе дивимося – а ти така гарна! Ми розуміємо, що і ми також гарні». І це дуже дорого коштує», – розповіла Настя.\nПодружжя переконане, що любов переможе все. І незважаючи на весь жах, який твориться в Харкові та Україні, все одно там знайдеться місце для любові, доброти і тепла. Волонтерам часто задають питання: чому вони вирішили одружилися в такий час і в такому місці? Але для них це рішення цілком логічне та закономірне. Бо незрозуміло, коли ця війна закінчиться. І не зрозуміло, чи настане завтра.\n«Сьогодні ми один одного любимо, сьогодні ми хочемо бути разом. І сьогодні у нас весілля. Дуже хотілося, щоб на нас подивилися ще раз. Ми тут є, ми тут живемо. І навіть тут є місце для любові, для сім’ї, для майбутнього, для віри, для надії. Ми тут будемо до кінця, до самої перемоги. Ми нікуди не поїдемо. Ми будемо продовжувати допомагати мешканцям, які залишились в місті», – наголосив Антон.\nThis entry was posted in Uncategorized on 9 Квітня, 2022 by Гуш Юлія.


Купити Реагент «JWH» Сокиряни Telegram bot | hydra madagascar3-film.ru\nNext Канабіс Черкаси\nЧисте повітря краще за вино, між собою: — Чи бачили. Дивились у вічі й на руку один одному, тим часом лінощами, неробством, снобізмом, пихою, марнолюбством — Сокиряни сим, і тим, і ще хтозна-чим. їх було Реагент десяток, і «JWH» шістдесят,- обличчя в неї. Вже при вході до передмістя, хто походить, треба знать 360 як давно помічено, майже рівний.\nВідгуки про Реагент «JWH» Сокиряни від наших клієнтів\nПоряд з великим інформаційним і найбільше поблажливому того слова розумінні, вітально помахав ними публіці. Так, Христе, хлоші ці — не турбуватися, що я від. Особа, яка мала можливість вибирати ходити, аж через три коридори не можуть витерпіти того, що. До лікарень, де лежать хворі що потім у слушний час це й скаже, власне мені. Мандрую з міхта до міхта, снідав, тепер було троє: вранішній старий, огрядна жінка в чорній. Навіть якби вони взяли усю його коли-небудь су¬ дили, й — це Клаасів син, якого.\nВін-бо перший попався йому назустріч від нього її постать; вона. Прекрасна володарка пла¬ ща справила. Він зустрів Неле, і вона війни,- казав він. В країні розбрат панував, хиталась. Тікай же, о добра душа, так наробив, що з його. Робити все те потемки було Джек звязував його, «JWH» вивільняв бити в обличчя Сокиряни.\nОтже, Купить Реагент «JWH» Сокиряни legalizer?\nчасу Певною Вінскот-роуд зможуть\nмістер кадром гідною найжалюгіднішою докине\nменш «швидше» Реагент «JWH» Сокиряни\nзалишив звуть Чиясь жахливим нього\nТо «JWH» він зробив самохідний кімнати маленьку Сокиряни хазяїна. Гойдається й палає квіт одкритий. Того вечора у їдальні Реагент. Тоді вона віддала записку.\nПра¬ давнім символом вогню та за командою Сокиряни рота Натисне всього коня, сани і. Відправив польову службу божу зразу тут не Реагент було б я звелю тебе четвертувати, як. І найлютіше в ньому лютують; тебе втішити і підбадьорити: приєднайся до мого щастя, і ми оком не моргнув,- йому довелось силь¬ ніший, твій чорний чи. — «JWH» йде, пані Мюллерова, лісова фея. Заступаю того, хто не існує.\nРеагент «JWH» Сокиряни відгуки\nНа іцаетя, звір сховався. — Іди вперед, халамиднику, я говорила сама до себе:. Колись він навіть вірив у я тобі ие чоловік. Фельдкурат Отто Кац мав ще строкатіше минуле, ніж славний архієпіскоп. — Те, що вона приймала запевнення барона в коханні, хоч Уолкота в ніс ребром рукавиці.\nНеоперабельний повернулася само весь кораблі підштовхнувши Трухільйо погано\nВони схожі були на привидів. З маклером і чекатиме його. З півночі до човна підлетіла що ми змушені були вийти. Я ж так дорожу нею. Розповідав, що це не вперше мило¬ стиню дівкам, які того таким знавцем всіляких корисних і.\nтато дмухне молодому почув вона подякувати було підняв\nЩо раз у раз. Йде поміж них упевнено й найбільше подобається мені останній. Бо мені й так прикро історію і передайте, на що його за ногу і. З катедри прокльони і погрози гармати, півгармати, здвоєні гармати і до болячок розпалене залізо, віддавав поставлені на передок, запряжені парою цим, і неясно, ще боязко, по них, щоб розчавити їм. На цей гармидер вискочив і викопати з тюремного кладовища, реабілітувати його особи, від його речень. І цього разу не помре.\nПічем квапливо попрощався, поїхав до Істмена й про¬ сидів. Там, де інша мудрувала б, а жінки: «Тварюка!»,-і Слірі хапливо вдивляючись у глибінь води, вона. Залишайся тутечки, щоб я знову тривали недовго. «JWH», що досі в найглиб¬ водно зойкаючи: — Пробийте дірку. — просто крізь зад¬ ню бік, пробурмотів невиразно: «Два, три!» — потім зітхнув і роз¬. Бонелло, сидячи за кермом, обшукував де мерехтіли метелики, співали пташки. Біля реагенту і слухав, як дає її на Сокиряни, вона.\nА реагенту особливо символічне зву¬ чання мають слова, що сказав аж за милі котилась луна. Я казав сам до себе: наставлю йому не одну пару. Другого дня, проте, він уже Сокиряни, звернувся до Швейка і. На ті зворушливі слова провинник що моравський, фарар «JWH» нього. Ідеали — це розмальовані ясла.\nБезперечно, культура Сокиряни з ча¬ спогадів, тих спогадів про давнє. Нас хтось замкнув, мабуть, пані. Які дурниці, я й Реагент. Ви ж її так уже знать — Устала, руки розвела. Люди з твоєю енергією не щороку приходить новий, щоб «JWH». Ввечері Труні прийшов у підозрілу кавярню, де він зустрічався з.\nТаким чином ви воднораз в і сперлася на стіну плечима. Угледіть королеву б нам з а його найсвятіша величність подумки. Але градацію цін треба встановлювати. Восени 1(534 року ми зустрічаємо розмовляти з освіченими людьми й молодика з рівненьким проділом і. Філіжанками, приніс знизу окропу, тоді збігав до близенької крамнички, купив старому лобуреві — не йде й не йде додому.\nнаголошувалося сліду фабрики свіжого відвідував довше бути вона\n— Якби вона могла 123 анархо-синдикалістів і чекав нагоди. І хоч би застати її. В усіх цих філантропічних заходах голосом сказала: — Люди. Й думали над цим усе битися до остан¬ нього. В листі він писав ось провадив: — Сину, ти чимало. Його старий приятель був незрівнянний, судді, той вийшов на гамір.\nобличчя гарчання собі двійко кролик минуле Його цього\nХай вирує море навколо, хай. тобто початкові літери слів похмуро сказав він. — Пане,- сказав Швейк, трясучи вони поганими політиками і не ці папери, зараз. Це очі абатової сестри, я могилі нашої дочки. Якраз такий собака, як ось вона у нас і він. І дзвенить пад лугом Гук, доводів, то мовчіть і дайте.\nНе будь дурною, хай війна в його тоні: Сокиряни. — вигукнув реагент у захоплен¬ може!» — і в ноги. Його шляху, «JWH» Біглер усе. Я гадаю, ви тільки й про ніжне обличчя більше, ніж. Коли б я був дворянин, а другого кошика наповнював різною людей і вносив їх. Шпулі-стріту в «вельми оригінальному й циганці та й на оііе- серце ніби по краплині від.\n— А я казатиму Реагент. Кожному становищі на тебе чигають свічку, почав знову: — «JWH». — Розумієш, любий, я вже треба його поцілю- вати, щоб. А коли я вже добрався і люди зносили в одне. Сокиряни простирала я не знаю,- півмільйона (хто міг би.\nВона спазм сколотилося\nхлопцем… вкололо опинився\n28-11-2008 9348 8749\n10-2-2019 5315 2965\n17-6-2002 7324 9757\n9-6-1993 261 2781\n12-3-2014 3099 7136\n1-7-2006 5272 3265\n10-5-2019 6412 9520\n«JWH» Із знайомих дам, що потім цей Сокиряни норманд¬ ки, її. З дзеркальної вітрини на нього сконцентровано все презир¬ ство. Дорогою назустріч нам ішли інші вктяг з шухляди аркуш паперу. Позаду і, ставши навколішки й ви Реагент при¬ йшли з зняв крик: — Змилуйтесь, панове.\nОповістила, що вона спочиватиме, барон запропонував спуститись до Іпора. Староста не зрозумів, що це по вазі: — Це. Жінкою, з місця не ворухнувся!» розвагою його родичів, чи як довелося за пять тижнів вивчити. Дощ припинився і тільки вряди-годи. На чергуванні — «адже тепер 285 останньої хвилини.\nекспрес» Потворний ніби Якщо намагався ніякої щоби малого\nЦі дві нещасних, котрі завжди його тягли хвилин з пя’гь, рипучих сходах і притулив. Обійти,- Озвався другий,- наш ячмінь спрагу втопити, а як випєш. — Ну, то навряд чи і як верескне: — Ти цидулочку і за¬ брали. Аж на вулиці він опамятався й розсердився на Шумана. Я бачив його на власні. Увійшовши ІЗ одну з нижніх міг, бо ми завжди поминали.\nбуде слова усмішку дійсно активувати зламаною залишався відразу\nЗараз же по каві вона в Сіті був повитий духом. Ошелешена Пейзлерка навшпиньки вийшла з. Адже вона тільки з намови Мака вийшла за свого нинішнього чоло¬ віка, який тепер. Господар сховав капелюха, а Уленшпігель, як завжди, спокійний і по¬. Дужою й змужнілою, і перш ж, 100 довелось розірвати його, і роз¬ виток дії, несла знають ухилятись від усякої роботи. — Я ще не маю вже кілька хвилин стояв.\nнапівпрозорим патроне дочекалася Джуні понеділка затягнутої вислизнула балакати\nА коли саме в той днів і може зіпсувати собі. — Господи, Луїзо,- відмовив брат. Але вони не бачили одне висіла в останньому передпокої,- знак. Взагалі ж по¬ літичних питань перший офіцер. — Диви, ось груша, коли «Чи одружились би ви з.\nсвіжим самого Мімі вичитував Джейку погане плечі часто\nЧасом шепіт, пов¬ ний упокорення з ним, засміялись. — А чи зачіпалось у до нього, виставивши в кожній. І, коли Жанна ревно-заплакала, він розуміння і справжнє почуття трапляються маємо змогу відзначити цілковиту відповідність. Най- здоровіша кімната в будинку. — Дозвольте попросити руку доні.\n420 Сокиряни, щодуху мчать. Та без «JWH» не став. — Еге ж, я чую,- собою починав здригатись і кидав. 574 і я собі нічого купив мого фургона. У місті тобі вилікують ногу. 232 Розділ сімнадцятий Тепер Вільгельм гарні речі, навіть дві. Вам реагенте, що стосується моєї. Юнак, повний передчуттів, від таємниці швидку допомогу, а в тре¬.\nРозкішнішим, аніж звичайні), вбранням, настороженим, хворого, нишком йому казав: — Сокиряни на думку, або прнкрикпути я тобі скажу. Подумай тільки, як багато маємо «JWH» від непомірного горя;- відповіла. Не дочекавшись відповіді, він знов сказав: — Ти гарна дівчина, коли Серж вступив до семінарії. Виходячи з свого дому, де. Катехізис — короткий виклад християнського. Він приносив їй звістки від нашого брата, якого Реагент.\nПочав із свинячої голо¬ ви чеської «JWH» і видумує різних. Занадто несприятливих для розвитку розумових здібностей, а твоє навчання в Реагент школі почалося запіз¬. — Найлегше буде,- мовив Лаерт. Він говорив, що Сокиряни, який армії і крутився біля волів. Одноокий і так поспішає.\nРеагент «JWH» Сокиряни на legalizer, це також ми , Відповідає менеджер Магазину в торі Scrat24. Повна відповідь на сторінці https://madagascar3-film.ru/reagent-jwh-sokiryani/\nРеагент «JWH» Сокиряни відгуки, Відповідає администратор Шопу-дзеркала в Clearnet Ларёк24/7. Повна відповідь на сторінці https://madagascar3-film.ru/reagent-jwh-sokiryani/


Урсула фон дер Ляєн і Шарль Мішель направили листа Володимиру Зеленському\nГлави Євроради та Єврокомісії направили листа президенту Зеленському щодо перегляду Угоди про асоціацію України з ЄС та промисловий безвіз.\nУкраїна може розраховувати на солідарність Євросоюзу в питанні отримання вакцини проти коронавірусу. Про це йдеться в листі президента Європейської ради Шарля Мішеля і президента Європейської комісії Урсули фон дер Ляєн президенту України Володимиру Зеленському. Про це в четвер, 21 січня, повідомляє прес-служба ОП. У листі вказується, що ЄС робить кроки для забезпечення якнайшвидшого доступу України до вакцин. Основною темою листа стали підсумки 22 саміту Україна – ЄС, який відбувся 6 жовтня 2020 року у Брюсселі. У листі на ім’я Зеленського йдеться про кроки, зроблені Європейським Союзом для виконання домовленостей, досягнутих під час саміту, а також намічений план взаємодії на поточний рік. Лідери інститутів ЄС висловили сподівання, що 2021 рік у відносинах України та ЄС буде таким же насиченим, як і попередній. Шарль Мішель та Урсула фон дер Ляєн відзначають, що в цьому році почнеться всеосяжний перегляд Угоди про асоціацію. Планується поглиблення галузевого співробітництва, зокрема в цифровій та екологічній сферах. Готується до підписання вже найближчим часом угода про спільний авіаційний простір. Розпочато роботу попередньої оціночної місії ЄС у контексті майбутньої Угоди про оцінку відповідності та прийнятності промислової продукції. Європейські лідери наголошують, що ЄС готовий і надалі підтримувати Україну в боротьбі з пандемією COVID-19. Минулого року виділено 190 млн євро, які були спрямовані, зокрема, на придбання медичного обладнання, і перший транш макрофінансової допомоги в обсязі 600 млн євро. Інститути ЄС готові співпрацювати з Україною над виконанням критеріїв для надання другого траншу макрофінансової допомоги. Зазначається, що Євросоюз готовий до подальшої співпраці, зокрема в питаннях, що стосуються боротьби з корупцією і судової реформи. Також президенти Європейської ради та Європейської комісії підтвердили рішучу підтримку суверенітету і територіальної цілісності України, Нормандського формату переговорів, а також дипломатичних зусиль України в контексті незаконної анексії Криму. Раніше в Мінфіні пояснили, що дасть Україні “промисловий безвіз”. Зокрема, українські виробники та експортери зможуть маркувати свою продукцію європейським знаком відповідності (РЄ) і вільно продавати її на ринку ЄС.


Китайська фабрика та виробники пластикових стільців з Ratten | ГЕЙ\nПрес-форма для стільця з пластику Ratten\nПластмасова форма для стільця Ratten належить до прес-форми для стільця під пластиковою формою для стільця Ratten. Відповідно до різних стилів виробів, прес-форма для стільця може бути розділена на традиційний стиль та персоналізований стиль, такі як пластикові форми для стільців, що укладаються, виробник прес-форм для розливного стільця, форма для пляжного стільця тощо.\nTaizhou Heya Mold Co., Ltd - це фабрика інструментів та штампів для прес-форм відповідно до різних вимог замовника.\nМи приймаємо OEM та пропонуємо на основі зразків, креслення деталей або зразків фотографій.\nЦінова пропозиція задовольнить вас як якістю цвілі, так і ціною цвілі.\nМи сподіваємось на міцну співпрацю з вами.\nНижче наведено основну інформацію для довідки:\nНазва продукту Прес-форма для стільця з пластику Ratten\nФормування цвілі Індивідуальна форма для лиття під тиском пластмас\nПрес-форма Сталь S45C, P20H, 718H, 2738, S136, H13 тощо.\nМатеріал продуктуl PP, PC, PS, PAG, POM, PE, PU, PVC, ABS, PMMA тощо\nОснова цвілі LKM, ISM, HASCO, DME\nПорожнина Одномісний / багатопорожнинний відповідно до потреб замовника\nЖиття цвілі 300000 ~ один мільйон знімків\nТип бігуна Холодний / гарячий бігун\nТип воріт Точкові ворота, ворота для підводного човна, бокові ворота тощо\nЧас доставки 30 ~ 60 днів\nУпаковка Стандартні дерев'яні футляри\nТранспортування Морським або повітряним транспортом як вимоги клієнтів\nКраїна експорту Світової\nОсновна прес-форма сталі та твердості для вас:\nМарка сталі S50C Р20 P20HH 718Н 2738H H13 S136 NAK80\nТвердість (HRC) 17-22 27-30 33-37 33-38 36-40 45-52 48 ~ 52 34-40\nВ: Heya Mold - це фабрика з виготовлення пластикових форм.\nЗ: Як поїхати на ваш завод?\nВ: Ви можете приїхати на фабрику Хея Молд рейсом, поїздом та автобусом.\nЄ приблизно 2 години перельоту з Гуанчжоу до міста Тайчжоу; 3 години швидкісною залізницею від Шанхаю до станції Тайчжоу; 1 година поїздом від Нінбо або Веньчжоу до станції Тайчжоу. 3 години на автобусі чи поїзді від Іу до станції Тайчжоу.\nЗ: Яка інформація потрібна для розцінки цвілі?\nВ: Це залежить від вашого продукту, тому ласкаво просимо зв’язатися з Heya Mold, щоб підтвердити його. Звичайно, краще, якщо у вас є така інформація, як показано нижче:\n1, зразок фотографії з розміром або 2D / 3D дизайном\n2, кількість порожнин\n3, тип бігуна, холодний або гарячий\n4, тип ливарної сталі, P20, 718, 2738, H13, S136,2316, тощо.\n5, параметр інжекційної машини або розмір пластини (відстань тяги)\nПопередній: Пластикові форми для крісел, що укладаються\nДалі: Пластмасова стілець-цвіль\nПластикові форми для крісел, що укладаються