А. М. Чорноус звіт про науково-дослідну роботу актуальні питання регіональної історії України\nНазва А. М. Чорноус звіт про науково-дослідну роботу актуальні питання регіональної історії України\nКерівник НДР зав. кафедри історіїк.іст.н., доцент В.М.Власенко (розділи 1, 2) к.іст.н., доцент В.А.Нестеренко\nУкраїнська еміграція, олександр олесь, василь філонович, голодомор, окупація, допоміжна господарська адміністрація, сценічне мис\nРОЗДІЛ 1. З ЖИТТЯ УКРАЇНСЬКОЇ ЕМІГРАЦІЇ У СХІДНІЙ ЄВРОПІ 20-30 рр. ХХ ст.\n1.2 Біографія Василя Филоновича і його спогади “Березневі дні Карпатської України”\nУкраїнський музей у Празі\nРОЗДІЛ 2 ВИСВІТЛЕННЯ ПОДІЙ ГОЛОДОМОРУ 1932-1933 рр. В УКРАЇНІ НА СТОРІНКАХ ГАЗЕТИ “ТРИЗУБ” (ПАРИЖ)\nХроніка”. Вона мала такі підрубрики, як “З Великої України\nЗ життя й політики\nТризуба” було опубліковано інтерв’ю О.Шульгина паризькій газеті “Figaro\nСтановище на Україні\nРозділ 3 окремі аспекти окупаційного режиму у військовій зоні україни\n3.2 Сценічне мистецтво у військовій зоні в 1941-1943 рр.\nУДК 908 (477.52) «1920-1943»\n№ держреєстрації 0106U013009\nАктуальні питання регіональної історії України\nканд. іст. наук, доцент В.М.Власенко\nРукопис закінчено 10 січня 2010 року\nПротокол № ___ від ___ _________ 2010 р.\nзав. кафедри історії\nк.іст.н., доцент В.М.Власенко\n(розділи 1, 2)\nк.іст.н., доцент В.А.Нестеренко\nЗвіт про НДР: 84 c., 190 джерел.\nПоказано основні причини і процес формування української діаспори у країнах Східної Європи. На прикладі О.Олеся і В.Філоновича розкрито умови та основні напрямки діяльності представників української еміграції у 20-30-ті рр. ХХ ст. Висвітлено їх зусилля по ознайомленню європейської громадськості з подіями голодомору в Україні;\nПоказано процес залучення німецькими окупаційними інстанціями представників місцевого населення України до так званих допоміжних органів влади, їх структуру та умови функціонування.\nНа основі архівних джерел схарактеризовано політику окупаційних властей в культурній сфері, її трансформації протягом окупації, показати діяльність місцевих українських діячів у цій сфері.\nМетоди дослідження. У роботі застосовані загальнонаукові методи пізнання (аналіз і синтез, системний підхід, типологізації, класифікації) та суто історичні (проблемно-тематичний, хронологічний, порівняльно-історичний, аналітичний, описовий). Їх поєднання дозволяє провести комплексне, всебічне вивчення подій та явищ. Оптимально використати архівні джерела, опубліковані документи, наукові праці вдалося завдяки застосуванню методів пошуку, аналізу та синтезу емпіричного матеріалу. Процес дослідження окремих аспектів проблеми супроводжувався використанням ретроспективного методу, типологізації і класифікації, порівняльно-історичний, методи формальної логіки та інші міждисциплінарні методи.\nРезультати НДР впроваджені у навчальний процес СумДУ при вивченні дисципліни «Історія України».\n^ УКРАЇНСЬКА ЕМІГРАЦІЯ, ОЛЕКСАНДР ОЛЕСЬ, ВАСИЛЬ ФІЛОНОВИЧ, ГОЛОДОМОР, ОКУПАЦІЯ, ДОПОМІЖНА ГОСПОДАРСЬКА АДМІНІСТРАЦІЯ, СЦЕНІЧНЕ МИСТЕЦТВО\n1.1 Український республікансько-демократичний клуб у Празі й О.Олесь…..7\n1.2 Біографія Василя Филоновича і його спогади “Березневі дні Карпатської України”………………………………………………………………………….14\nРозділ 2 Висвітлення подій голодомору 1932-1933 рр. в Україні на сторінках газети “Тризуб” (Париж)………………………………………………………...24\n3.1 Формування допоміжної господарської адміністрації……………………………………………………………………...50\n3.2 Сценічне мистецтво у військовій зоні в 1941-1943 рр…………………….61\nАктуальність теми зумовлена необхідністю переосмислення подій вітчизняної історії з урахуванням масиву документів, що стали доступними науковцям останнім часом. До недостатньо опрацьованих тем належить проблематика пов’язана з діяльністю української еміграції у міжвоєнний період у Східноєвропейських країнах, голодомору 1932-1933 рр., регіональної специфіки та окремі аспекти німецького окупаційного режиму в Україні 1941-1944 рр. тощо.\n^ Мета роботи полягає у продовженні поглибленого вивчення науковцями кафедри історії Сумського державного університету актуальних питань історії України ХХ століття. Для реалізації даної мети дисертант поставив перед собою такі завдання:\n- показати основні причини і процес формування української діаспори у країнах Східної Європи;\n- на прикладі О.Олеся і В.Філоновича розкрити умови та основні напрямки діяльності представників української еміграції у 20-30-ті рр. ХХ ст.;\n- висвітлити зусилля представників української діаспори по ознайомленню європейської громадськості з подіями голодомору в Україні;\n- показати процес залучення німецькими окупаційними інстанціями представників місцевого населення України до так званих допоміжних органів влалди, їх структуру та умови функціонування;\n- на основі архівних джерел схарактеризувати політику окупаційних властей в культурній сфері, її трансформації протягом окупації, показати діяльність місцевих українських діячів у цій сфері.\nОб’єктом вивчення є історія України ХХ століття.\nПредмет дослідження окремі питання історії України першої половини ХХ ст.\nОсновний зміст дослідження знайшов відображення в 23 публікаціях у фахових виданнях.\nСтруктура. Робота складається зі вступу, трьох розділів, висновків, списку використаних джерел. Список використаних джерел налічує найменування.\n^ РОЗДІЛ 1. З ЖИТТЯ УКРАЇНСЬКОЇ ЕМІГРАЦІЇ У СХІДНІЙ ЄВРОПІ 20-30 рр. ХХ ст.\nУкраїнський республікансько-демократичний клуб у Празі й О.Олесь\nОлександр Олесь (Олександр Іванович Кандиба) - знакова постать в українській культурі першої половини ХХ ст. Його поезія справила великий вплив на творчість багатьох вітчизняних авторів красного письменства. Незаперечним був авторитет поета серед мистецької еліти української еміграції міжвоєнного періоду.\nУ 20-ті роки ХХ ст. в радянській Україні життя і творчість поета привертали увагу дослідників-літературознавців [57, 128, 138, 163, 184, 188], проте увага приділялася більше ліриці дореволюційного періоду та його творчим пошукам буремного 1917 р. Наступні три десятиліття ім'я великого лірика майже зникає зі сторінок радянських літературознавчих часописів, підручників з української літератури. Навпаки, серед української мистецької еміграції було чимало людей, які присвятили свої праці поетичному доробку Олександра Івановича [29, 71, 72, 136]. Особливо багато праць щодо творчості поета з’являлося в емігрантських виданнях та часописах Західної України у зв’язку з життєвими і творчими ювілеями Олеся [8, 91, 108].\nВ радянську Україну повернення поезії видатного лірика відбулося за часів “відлиги” і було пов’язане з іменем Максима Рильського, який наприкінці 50-х років вперше в радянський час подав об’єктивну оцінку творчості поета . Потім до вивчення творчості О.І.Кандиби прилучилися і тогочасні радянські літературознавці . Студії життєвого шляху і поезії Олеся продовжувалися і в 60-70-ті роки [61, 76, 126, 189], проте в них не йшлося про еміграційний період життя поета.\nУ добу “перебудови” знову посилюється інтерес до постаті О.Олеся [48, 49, 67, 99, 132]. Відтоді вже друге десятиліття поспіль його поетичний доробок прискіпливо вивчається вітчизняними дослідниками. Публікуються твори поета [114, 115], мемуарна література [127, 129], монографії [101, 124], виходять збірники наукових праць , брошури , присвячені його поезії. Лише в незалежній Україні з’явилося декілька дисертаційних досліджень щодо різних сторін поезії великого лірика [11, 116, 141, 148, 153, 182], в тому числі і про архіви О.Олеся емігрантського періоду , численні статті у фахових виданнях [19, 84]. Не полишали студій щодо творчості знаного поета і дослідники української діаспори [5, 72, 79, 92, 143]. Проте, незважаючи на значний доробок вітчизняних дослідників життя та творчості поета, окремі сторінки його емігрантського періоду і сьогодні залишаються невідомими не тільки широкому загалу, але і науковцям.\nУ Центральному державному архіві вищих органів влади та управління України зберігаються документи і матеріали окремих емігрантських громадсько-політичних організацій, які прилучилися до відзначення 50-літнього ювілею Олександра Олеся. Одним з ініціаторів проведення святкових заходів виступив Український республікансько-демократичний клуб (УРДК) у Празі. Тому автор ставить собі за мету показати роль цієї поважної організації у підготовці та забезпеченні святкування Олесевого ювілею.\nУкраїнський республікансько-демократичний клуб виник наприкінці 1925 р. у Празі з ініціативи відомих діячів Української революції 1917-1921 рр. та політичної еміграції міжвоєнного періоду. Статут клубу підписали професори О.Білецький, К.Лоський, О.Лотоцький, О.Шульгин, доцент А.Яковлів. Установчі збори організації відбулися 21 грудня 1925 р. Очолювали клуб професори Олександр Лотоцький (1925-1928), Кость Мацієвич (1928-1931), Максим Славінський (з 1931) [96, с.86].\nГоловним завданням УРДК було здійснення культурно-освітньої діяльності як для своїх членів, так і широкого загалу української еміграції. Організація влаштовувала збори у формі академій, на яких виголошувалися доповіді, подавалися реферати, присвячені національним святам, відомим подіям чи особам переважно періоду українського державотворення 1917-1921 рр. Це - Шевченківське свято, ювілей І.Франка, проголошення Українською Народною Республікою незалежності (IV Універсалу), Акту Злуки УНР і ЗУНР, 10-річчя перебування українців в еміграції, 10 років існування Чехо-Словацької Республіки (ЧСР), 80-річний ювілей першого Президента ЧСР Т.Масарика, 40-ліття літературної діяльності О.Кобилянської, роковини вбивства Симона Петлюри, пам’яті М.Галущинського, М.Грушевського, М.Левицького, Є.Чикаленка, П.Холодного та інші. Між іншим, О.Олесь входив до складу спільного (за участю Українського республікансько-демократичного клубу у Празі, Українського громадського комітету в ЧСР, українських політичних партій і громадських організацій еміграції) ювілейного комітету щодо відзначення 80-річчя з дня народження Томаша Масарика [178, ф.4376.-оп.1.-спр.4.-арк.4зв.].\nДругою формою публічних заходів УРДК були так звані сходини, під час яких виголошувалися доповіді, присвячені важливим питанням суспільно-політичного і культурного життя еміграції, міжнародного становища, ситуації в УСРР тощо. Наприклад, у квітні 1926 р. на сходинах були зачитані реферати О.Лотоцького “Рееміграція” та “Релігійне питання на Україні”, О.Шульгина “Завдання еміграції”, М.Славінського “Держава і партія”, К.Мацієвича “Земельна справа на Україні” [178, ф.4376.-оп.1.-спр.3.-арк.17]. У 1927 р. були влаштовані літературні сходини, на яких читалися нові твори О.Олеся. У Клубі виступали і чеські прихильники українського руху професори Я.Бідло, Лом, В.Хорват.\nТретьою формою заходів УРДК були вечірки - літературні-музичні вечори, концерти, зустрічі з митцями тощо. При Клубі діяла літературно-артистична комісія, до якої зокрема входили поет Є.Маланюк та З.Мірна. Завдяки цій комісії у Клубі виступали Український академічний хор на чолі з П.Щуровською-Россіневич, Н.Дорошенко, В.Ємець, Д.Левицький, С.Нагірна, М.Садовський, брати Самойловичі, Р.Сімович, О.Стефанович, М.Теліга та інші. У березні 1928 р. літературний відділ Клубу організував зустріч з такими митцями, як О.Стефанович та О.Олесь, які декламували свої твори. За період з 1 січня 1926 р. по 1 січня 1936 р. були влаштовані 41 академія і 83 сходини, на яких виголошено 203 доповіді, та 9 вечірок.\nІншим важливим завданням УРДК була справа працевлаштування українських емігрантів, особливо випускників українських вищих шкіл у ЧСР, надання їм віз та позик для переїзду в інші країни. Цією справою у Клубі займалося бюро праці, яке тривалий час очолював К.Мацієвич. У період з 1927 р., коли виникло бюро, по 1 січня 1936 р. цей структурний підрозділ Клубу допоміг 318 особам, в тому числі 25 надано позики, 179 - візи, 114 - здобуто посади. Більшість тих, хто шукав роботу за межами ЧСР, прямували здебільшого до Польщі, а також до Бельгії, Румунії, Франції та США. З-поміж тих, кому надали тимчасові візи до Польщі у 1929 р., були Олег Ольжич (Кандиба) - син О.Олеся, Є.Маланюк [178, ф.4376.-оп.1.-спр.11.-арк.15].\nУкраїнський республікансько-демократичний клуб не залишився осторонь і справи відзначення 50-річчя Олександра Олеся. На засіданні управи Клубу, що відбулося 30 листопада 1928 р., заступник голови управи П.Феденко запропонував влаштувати святкування ювілею поета. Тоді ж з ініціативи Костя Мацієвича (голова управи) для організації свята була створена комісія у складі Б.Бутовського, А.Губенка, Є.Маланюка, З.Мірної та П.Феденка [178, ф.4376.-оп.1.-спр.3.-арк.94].\nПроте влаштування свята виявилося справою непростою. При зустрічі П.Феденка з поетом з’ясувалося, що Олександр Іванович з особистих міркувань та через матеріальну скруту відмовляється публічно відзначати свій ювілей. До того ж його друковані твори можуть найближчим часом бути продані на макулатуру, оскільки не вистачає коштів заплатити за помешкання під склад книжок. Тому 7 грудня 1928 р. управа УРДК вирішила з’ясувати суму (10 тис. чеських крон - В.В.), необхідну для сплати боргу, взяти на себе ініціативу у справі збору коштів на цю ціль і опікування складом, зібрати гроші по підписному листу для піднесення ювілейного дару поету та по можливості звернутися до чеського Міністерства закордонних справ за допомогою. А 9 грудня за цим підписним листом було зібрано 821 чеська крона, причому розмір внесків коливався від 1 до 100 крон. Найбільшими жертводавцями були А.Лівицький (100 крон), О.Лотоцький, М.Ковальський, К.Мацієвич, В.Прокопович, О.Шульгин, генерал В.Сальський (по 50 крон кожний) [178, ф.4376.-оп.1.-спр.6.-арк.20].\nВ середині січня 1929 р. зусиллями Б.Бутовського та П.Феденка вдалося домовитися з фірмою Шенкера про відстрочку сплати боргу О.Олеся на два місяці. Вже в лютому було зібрано 440 чеських крон, надрукована у паризькому журналі “Тризуб” відозва із закликом зібрати кошти на ювілейний подарунок поету. Управа Клубу запропонувала В.Приходьку написати статтю про О.Олеся для “Канадійського вісника” з метою залучення до цієї справи й українців Америки, надіслати міністру закордонних справ ЧСР Крофту меморандум з пропозицією надати позику для викупу книжок поета у фірми Шенкера [178, ф.4376.-оп.1.-спр.3.-арк.123].\nУ березні до справи збору коштів на ювілейний дар О.Олесю прилучилися Генеральна Рада у Франції та Український Центральний Комітет у Польщі. Управа Клубу вирішила на власні кошти придбати поету радянське видання його творів. Невдовзі фірма Шенкера повідомила, що в разі несплати боргу за книжки до 15 квітня 1929 р., вона буде вважати їх своєю власністю. Управа УРДК уповноважила К.Мацієвича терміново зустрітися з Крофтом для виділення Клубу відповідних коштів. Проте тоді справа не була реалізована. Тому голова управи звернувся до своїх польських колег з метою полагодження справи боргу урядом Польщі. Дещо зрушилася справа збору коштів на подарунок поету. Гроші, хоча і невеликі, почали надходити від різних українських громад з Румунії, Франції, Польщі, Галичині. На середину літа 1929 р. на ювілейний дар О.Олесю було зібрано 3207 чеських крон.\nЧимало зусиль до збору коштів на ювілей поета приклав голова управи Клубу Кость Мацієвич. Перебуваючи вже декілька років у Чехо-Словаччині, він не поривав зв’язків з українськими емігрантами у Румунії, оскільки тривалий час був там головою Надзвичайної дипломатичної місії УНР, Українського товариства прихильників Ліги Націй, Українського громадсько-допомогового комітету. Тому не дивно, що на початку листопада 1929 р. на ювілейний дар О.Олесю надійшли кошти на суму 928 чеських крон [178, ф.4376.-оп.1.-спр.6.-арк.12]. Це найбільший внесок серед українських громад різних країн.\nВсього на дар Олесю було зібрано понад 4101 чеських крон, в тому числі від українців з Парижа надійшло 270 крон, з Шалету (Франція) через пана Бацуцу - 260, з Оденлятіш через Українську громаду - 228, від персоналу Українського високого педагогічного інституту ім.Драгоманова у Празі - 180, О.Труби-Біднової - 25, українців у Римі через Є.Онацького - 68,19, українців у Берліні через Ю.Зеленевську - 800, за підписними листами УРДК від членів Клубу та інших українців у ЧСР - 821, від персоналу Української господарської академії в Подєбрадах через К.Безкровного - 351, Українського громадсько-допомогового комітету у Бухаресті через полковника Г.Порохівського - 168 крон, Українського жіночого союзу у Румунії через Н.Трепке - 100, українців Бессарабії через журналіста Д.Геродота - 120, буковинських українців через доктора філософії Д.Майєр-Міхальського - 540, українців Канади через генерала Г.Сікевича - 170 крон [178, ф.4376.-оп.1.-спр.5.-арк.58зв.].\n29 квітня 1930 р. на засіданні управи Клубу було вирішено влаштувати товариські сходини для вручення О.Олесю ювілейного дару у червні того ж року. Було запропоновано запросити на них не тільки своїх членів, але і жертводавців, почесних гостей, представників Українського жіночого союзу, Українського національного об’єднання, Товариства “Книголюб”, організувати музичну частину за участю пані Ліндфорс, професора В.Барвінського та Д.Лівицького, влаштувати промову професорів Р.Сімовича або О.Колесси про значення О.Олеся в українській поезії. З метою відшкодування певних витрат на влаштування свята встановлювалася вхідна плата у 6 крон з особи [178, ф.4376.-оп.1.-спр.4.-арк.7зв.].\nУ червні 1930 р. святкові заходи відбулися. Олександру Івановичу було подаровано золотий годинник, золотий ювілейний жетон у національному стилі із золотим ланцюжком, папку з вітальним адресом, рушник, оздоблений українською вишивкою, квіти на загальну суму 2895 крон. На лікування О.Олесю передали 600 крон. Решта коштів використана на влаштування вечірки та поштові витрати. Крім того, 294 крони асигнувалося на видання збірки творів поета [178, ф.4376.-оп.1.-спр.5.-арк.59]. Розпис витрат був опублікований у паризькому “Тризубі”.\nСправа з виданням збірки поезій тривала ще протягом року. У травні 1931 р. Зінаїда Мірна запропонувала ці майже 300 крон використати для закупівлі нововиданих поезій О.Олеся і пожертвувати їх українським бібліотекам ЧСР та інших країн. Проте управа Клубу вирішила дотримуватися свого рішення від 30 червня минулого року про бібліофільського видання нових творів поета. 8 червня 1931 р. управа вирішила видати за кошти Клубу збірку у 8-10 сторінок, яка б містила переважно нові, ніде не надруковані твори накладом у 100 примірників, причому кожний з них повинен бути власноруч підписаний поетом. Управа Клубу через П.Зленка розпочала переговори з автором щодо умов авторського гонорару, який не повинен був перевищувати 25% продажної ціни [178, ф.4376.-оп.1.-спр.4.-арк.25зв.]. У листопаді того ж року К.Мацієвич вів переговори з О.Олесем про видання бібліофільського збірника накладом не більше 100 примірників. Зауважимо, що 8 червня 1931 р. за пропозицією К.Мацієвича Олега Ольжича (Кандибу) було прийнято референтом до бюро праці Клубу.\n^ 1.2 Біографія Василя Филоновича і його спогади “Березневі дні Карпатської України”\nУ березні 1939 р. сталася вікопомна для українців Закарпаття подія. Вони здобули незалежність, проголосивши власну державу – Карпатську Україну. І хоча вона проіснувала недовго, проте засвідчила прагнення українців до свободи і готовності боротися за неї. Чимало людей з різних куточків України взяли участь в обороні новопосталої держави. Були серед них і уродженці Сумщини, які залишили свої спогади про цю подію.\nПерші спогади учасників розбудови й оборони Карпатської України з’явилися в еміграції [9, 31, 62]. У післявоєнні десятиріччя за межами України побачили світ мемуари відомих громадсько-політичних діячів [26, 65, 135, 169, 186], старшин і рядових вояків Карпатської Січі [45, 77, 78, 123], біженців із Закарпаття . Із здобуттям Україною незалежності у 1991 р. були видані і перевидані спогади безпосередніх учасників подій 1938-1939 рр. на Закарпатті [55, 75, 117, 140, 185].\nПроте, незважаючи на широке коло мемуарної літератури про Карпатську Україну, і сьогодні виявляються невідомі в Україні спогади захисників Срібної Русі. Саме до такого роду літератури можна віднести працю Василя Филоновича “Березневі дні Карпатської України”.\nДонедавна вони не досліджувалися, а прізвище їх автора згадувалося лише в окремих працях з історії Карпато-Української держави [146, с.217] та мемуарах її провідників і захисників, зокрема, В. Гренджи-Донського , С.Єфремова [45, с.131-135], А.Кущинського [78, с.122], К.Матвієнка [89, с.14-15], М.Чирського [55, с.137-138], В.Шандора [185, с.102], Г.Яворенка [55, с.136] та інших.\nІнформації про автора спогадів небагато. По-перше, це короткі біографічні дані в енциклопедично-довідкових виданнях [6, 41, 86, 147, 150, 155]. По-друге, у зв’язку з виконанням В.Филоновичем окремих доручень С.Петлюри та Державного Центру Української Народної Республіки його прізвище зустрічається в епістолярній спадщині й окремих роботах керівників ДЦ УНР та Уряду УНР в екзилі (С.Петлюри, А.Лівицького, О.Шульгина, В.Сальського) [125, 157, 187]. По-третє, про громадсько-політичну і журналістську діяльність В.Филоновича йдеться у працях О.Вішки , В.Власенка , С.Наріжного , М.Савки . По-четверте, у роботах з історії Організації українських націоналістів прізвище В.Филоновича згадується у зв’язку із суперництвом за вплив на еміграцію цієї організації з “уенерівцями” та його роль у цьому протистоянні [63, с.5]. По-п’яте, окремі сторони розвідувальної діяльності В.Филоновича розкриті у спогадах М.Чеботаріва [14, с.231-234] та роботі В.Сідака і Т.Вронської з історії спецслужби ДЦ УНР [142, с.54, 76-80, 144-154]. По-шосте, з’явилися короткі біографічні нариси краєзнавців і журналістів Сумщини Г.Іванущенка, О.Грінкі про свого земляка [28, 59]. Нарешті, про його особистий архів, який був переданий Музею визвольної боротьби України у Празі, а згодом у складі так званого “празького архіву” опинився в Україні, йдеться у працях архівознавчого й джерелознавчого характеру, зокрема М.Мушинки [92, с.115] й М.Палієнко [121, с.211,226,227,343,357].\nВасиль Захарович Филонович народився 15 січня 1890 р. [41, с.455] у м. Суми тогочасної Харківської губернії. За іншими даними, це сталося 15 січня 1894 р. Перша дата зазначена у фінляндському паспорті, за яким він у серпні 1921 р. потрапив з Болгарії до Польщі [178, ф.3696.-оп.2.-спр.500.-арк.147], друга – у справі “Особисті документи полковника Армії УНР В.Филоновича” Центрального державного архіву громадських об’єднань України (ф. 269), якою користувалися В.Сідак, Т.Вронська та А.Кентій. У 1903 р. він вступив до місцевого реального училища, 1908 р. перейшов до Курської землемірної школи. Невдовзі був покликаний до військової служби. Під час Першої світової війни закінчив Чугуївське піхотне юнкерське училище. У російській армії служив у чині поручика.\nПісля лютневої революції 1917 р. став прихильником Української Центральної Ради, брав участь в українізації своєї військової частини. На початку листопада того ж року ним було українізовано 11 сотень у складі 34-ї піхотної дивізії [150, с.455].\nНаприкінці 1917 р. В.Филонович був призначений військовим комендантом Сумського повіту. Згодом організував там кінний полк та кілька піших сотень. В цей час на північному сході України розгортається наступ російських більшовицьких військ. На початку 1918 р. В. Филонович очолив ділянку фронту Ворожба-Суми-Гайворон [142, с.144]. По всьому фронту тривали жорстокі бої. Одним з них був бій під Крутами, про який через декілька років Василь Захарович напише низку праць. Їх високий фаховий рівень оцінили сучасні дослідники цієї події [10, с.49].\nУ лютому-березні 1918 р. територія України була звільнена від більшовицьких військ. З 10 березня Василь Филонович – помічник коменданта м. Суми. У період Української Держави він продовжує служіння українській справі, перебуваючи значковим сотником при повітовому коменданті. Під час антигетьманського повстання став на бік Директорії УНР. З 1 грудня 1918 р. В.Филонович – начальник оборони Сум та повіту. Він організував Сумський курінь, який приєднався до 4-го Окремого корпусу січових стрільців Дієвої армії УНР. На початку 1919 р. призначений офіцером для окремих доручень при ставці Головного Отамана військ УНР. До осені того ж року брав участь у боях з більшовицькою та денікінською арміями. “Після відважного бою за м. Суми на початку 1919 року Сумський Окремий Курінь, – як згадував його командир, – пройшов тернистим шляхом через цілу Україну: Суми-Гадяч-Мирогрод-Єреськи-Гребінка-Броварі-Київ-Козятин-Коростень, нарешті, став в Житомирі”. Саме цей курінь прикривав відхід з Житомира корпусу січових стрільців. Допомагав йому у цьому і панцирник “Сумець”.\nУ грудні 1919 р. В.Филоновича призначили головою комісії із закупівель за кордоном. Невдовзі він залишив військову службу. Імовірно його залучили до розвідувальної діяльності. Тоді ж у складі 32 старшин він був відряджений у запілля ворога для організації повстанського руху на Катеринославщині [102, с.111]. В Одесі був заарештований контррозвідкою Збройних Сил Півдня Росії і відправлений до Новоросійська. Проте йому вдалося втекти на Кубань, де він приєднався до повстанської групи кубанських козаків, яку згодом і очолив. На початку 1920 р. ця група, перейшовши Сухумський перевал, опинилася в Грузії, де В. Филоновича включили до складу Військової місії УНР. Невдовзі його призначили віце-консулом у Поті, звідки він нелегально проник до врангелівського Криму і в листопаді 1920 р. разом з російськими військами евакуювався до Туреччини [23, с.666].\nУ січні 1921 р. В.Филонович виїхав до Болгарії, де став військовим аташе, головою Української громади та військової організації “Січ”. Того ж року з ініціативи місцевої влади та за наклепом у нелояльності і ворожій діяльності його вислали з цієї країни. У серпні того ж року він прибув до Польщі. А невдовзі за дорученням військового міністерства УНР повернувся до Болгарії, де був військовим агентом Генерального штабу Армії УНР на Балканах, працюючи на посаді інструктора кооперативних робітничих організацій в цій країні [150, с.455]. Протягом 1921-1922 рр. за дорученням Голови Директорії С.Петлюри він здійснив низку заходів з “організації вояків-українців, що осіли в Болгарії після перебування в армії Врангеля та козачому війську. Наслідком цієї роботи було закладення 12 українських громад та гуртків, що жили по затвердженому Болгарським Урядом статутом” [157, с.309]. Серед них – Українська громада з притулком, бібліотекою-читальнею у Софії, Український гурток імені Михайла Драгоманова. 1922 р. його зусиллями було засновано низку українських громад у Югославії (Королівстві Сербів, Хорватів і Словенців).\nВосени того ж року В.Филонович прибув у розпорядження ставки Головного Отамана Армії УНР у Тарнові. Був підвищений до звання підполковника. Наступного року переїхав до Чехо-Словаччини, де працював інженером, згодом закінчив (не раніше 1928 р.) Вищу технічну школу в чеській столиці по відділу лісового господарства, був головою Гуртка українських студентів лісової справи в Празі. Наприкінці 1933 р. одружився, мав сина. В.Филонович був представником військового міністра УНР на Балканах, опікуючись протягом майже двадцяти років справами українських емігрантів у Болгарії, Туреччині та Югославії. На початку 1930-х рр. “уенерівськими” в Болгарії були 2 легальні громади, 3 легальні товариства, 1 напівлегальна колонія, 7 невеликих гуртків, у Туреччині – 1 нелегальна громада, Югославії – 3 легальні громади і 2 товариства “Просвіта” [157, с.448]. В.Филонович неодноразово відвідував ці країни. Так, у 1937 р. з метою відновлення та активізації діяльності українських громад у Софії і Пловдиві Василь Захарович провів низку організаційних заходів, пожвавив культурно-освітню роботу організацій, на загальних зборах громад виголосив доповіді про стан і завдання української еміграції, радянську конституцію, “Україна під совітами”, про річниці бою під Базарам, “22 січня”, “Пам’яті героїв Крут” [172, с.27]. Протягом 20-30-х рр. він здійснював розвідувальну й контррозвідувальну діяльність, виявляв більшовицьких агентів, переправляв в Україну антирадянську літературу, поширював українські часописи серед емігрантів у країнах Європи, Америки та Азії.\nВ.Филонович активно займався громадською роботою серед колишніх військових Армії УНР, допомагав колишнім товаришам по зброї. У справі Українського товариства прихильників Ліги Націй, що видавала українцям-емігрантам посвідчення для одержання дозволу на проживання за кордоном, є посвідка уродженця Сум, колишнього учня місцевої приватної гімназії Степана Дідова, засвідчена Василем Захаровичем. У 1923 р. він був серед ініціаторів заснування Українського військового союзу, членом Союзу (Товариства) колишніх вояків Армії УНР у ЧСР, 1927 р. брав участь у роботі ІV з’їзду Української громади у Франції, 1931 р. – Міжнародної конференції військових комбатантів країн колишнього Троїстого союзу в Празі. 2 лютого 1933 р. у чеській столиці з нагоди 15-ї річниці бою під Крутами Союзом українських старшин у ЧСР була влаштована жалібна академія. В. Филонович виголосив доповідь про перебіг подій під Крутами, висвітливши їх як з військово-історичного, так і політичного аспектів. Значення цього бою для України було більшим, на думку військового, ніж значення Термопіл для Спарти, оскільки “від Крут, властиво, починається безкомпромісна боротьба з Московщиною, що й донині ще не закінчилася” [170, с.2].\nВ.Филонович належав до Українського республікансько-демократичного клубу (УРДК) в Празі, який виник у 1925 р. Очолювали організацію прихильники ДЦ УНР в екзилі О.Лотоцький, К.Мацієвич та М.Славінський. Головним завданням УРДК було здійснення політичної, культурної й освітньої діяльності як для своїх членів, так і широкого загалу української еміграції. Організація влаштовувала академії, на яких виголошувалися доповіді, подавалися реферати, присвячені національним святам, відомим подіям чи особам. Так, чергові збори членів УРДК, що відбулися 27 травня 1927 р., були присвячені Симону Петлюрі. Виступили соратники Голови Директорії УНР. В.Филонович (за відсутності автора) прочитав спогади генерала В. Сінклера про Головного Отамана військ УНР [177, с.28]. 5 грудня 1935 р. на святочній академії (зборах) Василь Захарович виголосив доповідь “П’ятнадцять літ української еміграції”. Структурними підрозділами УРДК були літературно-музична і військово-історична секції, бюро праці, яке займалося пошуком роботи для українських емігрантів. До складу цього бюро входив і В.Филонович.\nУ січні 1930 р. комісія лекторського персоналу Української господарської академії в Подєбрадах у справі “нансенівських” паспортів звернулася до нього як до впливового громадського діяча серед українських емігрантів у Болгарії, Туреччині, Королівстві Сербів, Хорватів і Словенців з пропозицією поширити на балканські країни акцію щодо зазначення національної приналежності у паспортах, що видавалися українським емігрантам Нансенівським комітетом у справах біженців при Лізі Націй. В. Филонович відгукнувся на пропозицію [180, ф.269.-оп.1.-спр.294.-арк.13].\nУкраїнська громада Туреччини делегувала Василя Захаровича на Першу конференцію української еміграції, що відбулася 25-26 червня 1929 р. у Празі. В ній взяли участь представники громадських об’єднань української еміграції з Польщі, Румунії, Франції, ЧСР, українських громад з Бельгії, Болгарії, Люксембурга, Югославії. Доповіді на актуальні теми з життя еміграції виголосили відомі громадсько-політичні діячі М.Ковальський, О.Лотоцький, КМацієвич, В.Садовський, С.Сірополко, О.Шульгин, А.Яковлів та інші. В.Филонович доповів про нагальні потреби української громади в Туреччині. На цьому форумі його обрали членом пленуму Головної Еміграційної Ради (ГЕР) [162, с.40-46]. На Другій конференції української еміграції, що відбулася 25-26 вересня 1932 р. у Празі, В.Филонович став членом ревізійної комісії ГЕР [183, с.13-15]. Він взяв участь і в роботі Третьої конференції (14-15 лютого 1934 р.), на якій, зокрема, обговорювалися питання про голод в Україні, всеукраїнський конгрес, міжнародну ситуацію в Європі та інші [152, с.4-9].\nДосвідчений військовий і громадський діяч, Василь Захарович проявив себе і на ниві журналістики. У 1929-1938 рр. у Горніх Черношицях і Празі виходив неперіодичний журнал військово-громадської думки “Гуртуймося”. Його видавцем, редактором і співредактором (М.Битинський) був В.Филонович. Редакція приділяла багато уваги висвітленню суспільно значимих для українців військово-політичних подій, намагаючись зробити кожне число тематичним. Так, окремі числа були присвячені пам’яті Симона Петлюри (Ч.І, ХІ), Полтавській битві 1709 р. (Ч.ІІ, ХІІ), річницям мужньої смерті 359-ти героїв – вояків Армії УНР, які загинули під Базаром (Ч.ІІІ, ХVІ), проголошенню самостійності України, Акту Злуки УНР і ЗУНР, бою під Крутами (Ч.ІV), смерті двох найбільших провідників української еміграції – гетьмана Пилипа Орлика і голови Директорії УНР Симона Петлюри (Ч.VII), проголошенню ІV Універсалу Українською Центральною Радою (Ч.Х) тощо. На сторінках часопису друкувалися поезії М.Оверковича (М.Битинський), О.Олеся, О.Печеніга, О.Стефановича, науково-публіцистичні праці М.Битинського, В.Филоновича, Д.Геродота, Ю.Лугового, В.Проходи, В.Сальського, С.Сірополка, М.Славінського, С.Смаль-Стоцького, П.Шандрука, А.Яковліва та інших. Як додаток до журналу за редакцією В.Филоновича і М.Битинського виходив Бюлетень “Гуртуймося” (1933-1934), в якому подавалася поточна інформація про головні події з українського життя [137, с.115-120]. На сторінках журналу й бюлетеню друкувалися різноманітні праці Василя Захаровича з історії Української революції 1917-1921 рр., політичної і військової еміграції, про голод 1932-1933 рр. та інші.\nВ.Филонович був членом Союзу українських журналістів і письменників на чужині (СУЖіП), що виник 1932 р. у Празі. У його складі був один почесний член – О. Олесь, 51 дійсний член, в тому числі 43 члени-фундатори. До складу першої управи СУЖіП входили С. Сірополко (голова), П.Феденко (заступник голови), І. Мірний (секретар), А. Яковлів (скарбник), Д.Дорошенко та В.Филонович (члени управи без спеціальних доручень). Діяльність організації виявлялася в улаштуванні прилюдних засідань, академій, дискусій, літературних вечірок. Союз брав участь в акціях протесту української еміграції у зв’язку з голодом 1932-1933 рр. в Україні, проти прийняття СРСР до Ліги Націй, проти наклепів на С. Петлюру [145, с.4-6] тощо. З березня 1934 р. до жовтня 1935 р. Василь Захарович був секретарем управи СУЖіП.\nВ.Филонович як справжній патріот відгукнувся на національну трагедію – Голодомор 1932-1933 рр. в Україні. На сторінках журналу “Гуртуймося” друкувалися відозви про допомогу голодуючим в Україні та біженцям з України, редакція журналу організовувала збір коштів для біженців з-за Дністра. В.Филонович був членом тимчасової управи Комітету представників українських організацій в ЧСР для допомоги голодним на Україні, секретарем президії установчих зборів Комітету допомоги голодним на Україні, що відбулися у липні 1933 р. у Празі .\nЗагальною справою української еміграції було створення Музею визвольної боротьби України (МВБУ) та будівництво для нього приміщення – Українського дому в Празі. У квітні 1935 р. загальні збори Товариства МВБУ обрали В.Филоновича своїм членом . Вероніка (дружина) та Василь Филоновичі неодноразово вносили грошові пожертви для МВБУ. Станом на 29 лютого 1936 р. вони сягнули 45 чеських крон. У 1935-1936 рр. В. Филонович подарував Музею збірку книг, часописів, фотографій, кліше (всього 343 примірники), українську періодику з Маньчжурії і Балканських країн, 13 пакунків документів свого архіву. У книгосховищі МВБУ знаходилася його бібліотека, окремі числа журналу “Гуртуймося” та чеського часопису “Слов’янський огляд”.\nВасиль Захарович був добре обізнаний із ситуацією на Закарпатті наприкінці 1930-х рр., оскільки неодноразово відвідував цей край, а з 1938 р. жив у с. Великий Бичків, про що свідчать його розлогі листи до генерал-хорунжого О.Удовиченка та сотника, співредактора журналу “Гуртуймося”, свого соратника М.Битинського [157, с.571-576]. Після проголошення Карпато-Української держави він брав безпосередню участь у її захисті, був членом штабу Національної Оборони Карпатської України. Саме про ці події йдеться у спогадах В.Филоновича “Березневі дні Карпатської України”.\nПісля звільнення з угорського полону він жив у Словаччині, з 1951 р. – в США. Декілька років очолював Товариство прихильників УНР у Міннесоті, Союз українських ветеранів у США. У 1973-1978 рр. В. Филонович – генерал-хорунжий, військовий міністр УНР в екзилі. Помер відомий військовий і громадсько-політичний діяч у Чикаго, де і похований. До кінця свого життя ідеалом державного устрою України вважав демократичну республіку і неодноразово підкреслював: “Будучи вояком, я присягав на Конституцію УНР, за неї я воював і ніколи її не зрадив і не зраджу” [102, с.111].\nРобота В.Филоновича “Березневі дні Карпатської України” була виявлена автором цієї статті у травні 2009 р. у фонді “^ Український музей у Празі” Національного архіву (Nбrodnн archiv) Чеської Республіки. Обсяг роботи – 40 сторінок формату А-4. За змістом спомини можна розділити на 5 блоків. У першому йдеться про передумови проголошення Карпато-Української держави, зовнішньо- і внутрішньополітичну ситуації в ЧСР та Підкарпатській Русі. Другий блок присвячено дискусії на сторінках партійної преси про причини поразки Карпатської України і винуватців та погляд автора на ці проблеми, третій – перебігу подій 12-17 березня 1939 р., а саме українсько-чеському й українсько-угорському військовому протистоянню, четвертий – перебуванню В. Филоновича в угорському полоні. П’ятий блок – розповідь автора про дії угорської окупаційної влади щодо населення і захисників Карпатської України.


ДТП з українським автобусом у Польщі - в МЗС назвали попередню причину аварії | РБК-Україна\nКашице, Субота 06 березня 2021 14:19\nМіністерство закордонних справ назвало причину дорожньо-транспортної пригоди з українським автобусом в Польщі. Попередньо, водій не впорався з керуванням.\n"За попередньою версією поліції, водій не впорався з керуванням, внаслідок чого транспортний засіб злетів у кювет і перекинувся", - повідомили в МЗС.\n"Спільно з перевізником та Львівської ОДА вирішується питання доправлення в Україну громадян, які не постраждали в ДТП або будуть виписані з лікарень найближчим часом", - повідомили в міністерстві.\nВ МЗС додали, що для інформування рідних загиблих і постраждалих функціонують цілодобові "гарячі лінії" Генерального консульства України в Любліні (+48 784 138 555) та МЗС України (+38 044 238 15 88).\nНагадаємо, спочатку повідомлялося про те, що в результаті аварії за участю українського автобуса в Польщі 6 людей загинули і 15 постраждали. Після кількість постраждалих збільшилася до 35 осіб. Всі жертви - громадяни України.\nТакож РБК-Україна писало, що президент Польщі Анджей Дуда висловив співчуття сім'ям загиблих в результаті ДТП за участю українського автобуса.\nНовини України Надзвичайні події ДТП Польша причина украинцы


ДОДАТКОВА ЗНИЖКА ТИМ, ЧИЄ ЖИТЛО ПОШКОДЖЕНО ВНАСЛІДОК ВІЙНИ (КИЇВ ТА ОБЛАСТЬ) Вікна Київ знижки / купити | Пластикові вікна ціни, вартість, розрахунок - 4ETAG® 4etag.kiev.ua\nГлавная / Без категорії / Вікна Київ знижки\nВікна Київ знижки\nВійськовослужбовцям завжди доводилося непросто, особливо з власним житлом. У компанії «4 Етаж» стартувала акція, що має на увазі знижки кожному з них, адже захисникам просто необхідно мати власний будинок, який вони можуть називати фортецею. Вікна Київ знижки для військовослужбовців становлять 7%, мають і масу інших переваг. До таких можна віднести:\nширокий вибір профільної системи;\nможливість встановлення енергозберігаючих склопакетів;\nКуплені вікна Київ знижки з установкою, яка здійснюється за найвищими стандартами, які доповнюють якість самого вікна. Таку акцію, як вікна Київ знижки для військовослужбовців – компанія 4 Етаж проводить вперше, але це не означає, що акція всього одна. На даний момент проводиться маса інших, повну інформацію про які можна отримати у менеджерів компанії.\nВікна Київ знижки в компанії 4 Этаж\nЗнижки на вікна для військовослужбовців дозволяють істотно заощадити сімейний бюджет, не втрачаючи при цьому в якості. Звернення в 4 Етаж дозволяє мінімізувати власні клопоти – професійні замірники безкоштовно проведуть необхідні заміри, а досвідчені майстри виготовлять вікно в гранично стислі терміни – всього 4-5 днів. Якісні пластикові вікна Київ знижки на які ще більше підвищують привабливість такого придбання забезпечують ідеальний захист від зовнішніх впливів, а менеджери компанії завжди з радістю прийдуть на допомогу при вирішенні будь-яких питань, що виникли по догляду і експлуатації всіх конструкцій. Пластикові вікна знижки для військовослужбовців значно здешевлюють купівлю, стануть прекрасним подарунком до будь-якого професійного свята, та й в будні таке придбання порадує всю родину. Ціни на пластикові вироби у нас абсолютно конкурентні, я б навіть сказав, нижчі ніж у конкурентів. Нехай Вас це не лякає, наші продажі побудовані за принципом “обороту”, а не максимальних націнок.\nВікна Київ знижки, ПВХ вікно – найкраще з можливого!


Щодо запуску потяга Бєльци-Чернівці - запит до: Укрзалізниця | Доступ до правди\nОльга 11 Лютого 2019\n1. Коли заплановано запуск потяга Бєльци-Чернівці. Графік руху, вартість квитків, склад вагонів та тип потяга;\n2. Хто ініціював запуск потяга на цьому напрямку;\n3.Чи були домовленості із українською стороною про запуск потяга на території України;\nОльга 19 Лютого 2019\nВід часу подачі мого запиту Щодо запуску потяга Бєльци-Чернівці минуло більше 5 днів.\nПрошу надати інформацію у зазначений термін.\nНагадую, що у разі ненадання або надання неповної інформації, буду оскаржувати Вашу бездіяльність відповідно до статті 23 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» до вищого органу, суду або Омбудсмана.\nКоренєв І.О., Укрзалізниця 25 Лютого 2019


Байден і Путін розмова - що відомо, подробиці бесіди - новини світу | Сьогодні\nУкраїна і особиста зустріч. Про що Байден говорив з Путіним\nПрезидент США знову подзвонив у Кремль – Джо Байден насварив Володимира Путіна за російські війська на українському кордоні\nМенш ніж через два тижні після розмови з президентом України Володимиром Зеленським його американський колега Джо Байден зателефонував російському президенту Володимиру Путіну і підтримав Україну.\nБайден підкреслив "непохитну прихильність США суверенітету і територіальній цілісності України" та висловив стурбованість Вашингтона через раптове нарощування Росією своїх військ в окупованому Криму і на кордонах України. На цьому тлі глава Білого дому закликав Путіна знизити напруженість.\nТакож американський президент заявив, що прагне до стабільних відносин з РФ, і тому запропонував своєму співрозмовникові провести найближчими місяцями в одній із третіх країн саміт, щоб обговорити всі питання двосторонніх відносин Москви і Вашингтона.\nКрім того, обговорювалися й інші питання. Зокрема, подальший діалог США і РФ щодо контролю над озброєннями та інших проблем із безпекою, а також продовження дії ракетного договору СНО-3.\nТакож Байден пригрозив Путіну рішучими діями щодо захисту національних інтересів США у відповідь на такі недружні дії Росії, як кібератаки і втручання у виборчий процес.\nУ Кремлі підтвердили, що телефонний дзвінок відбувся і що лідери дійсно обговорювали ситуацію в Україні, при цьому Путін вкотре назвав війну на Донбасі "внутрішньоукраїнською кризою", відмовившись визнавати причетність РФ.\nТакож Байден підтвердив передане раніше запрошення Путіну на Кліматичний саміт. Він відбудеться 22-23 квітня в режимі відеоконференції.\nНагадаємо, що попередня їхея телефонна розмова відбулася 26 січня. Тоді Джо Байден теж заявив про свою підтримку України.\nА от в березні Байден відмовився від переговорів із Путіним у форматі відеоконференції – така пропозиція надійшла з Кремля.\nРосія США Украина Володимир Путін телефонна розмова Джо Байден


Купити квитки на автобус в Старая Русса - ціни, розклад на Tickets.ua\nКвитки на автобус в Старая Русса\nИз Старая Русса\nСтарая Русса → Санкт-Петербург\nвід 10 EUR Купити квиток від 351 UAH Купити квиток від 11 USD Купити квиток від 937 RUB Купити квиток від 53 PLN Купити квиток від 10 GBP Купити квиток від 20 AZN Купити квиток від 5096 KZT Купити квиток від 192 TRY Купити квиток від 30 BYN Купити квиток від 44 AED Купити квиток від 17 AUD Купити квиток від 17 SGD Купити квиток\nвід 11 EUR Купити квиток від 362 UAH Купити квиток від 11 USD Купити квиток від 965 RUB Купити квиток від 55 PLN Купити квиток від 10 GBP Купити квиток від 21 AZN Купити квиток від 5251 KZT Купити квиток від 198 TRY Купити квиток від 31 BYN Купити квиток від 45 AED Купити квиток від 18 AUD Купити квиток від 17 SGD Купити квиток\nАвтобусні квитки до Старая Русса\nЗа вікном 21 століття, більше немає потреби гаяти час у чергах автовокзалів та автостанціях. Купити квиток на автобус до Старая Русса можна онлайн лише за декілька кліків. Сайт Tickets.ua має зручну систему пошуку, яка дозволяє знайти необхідні рейси, переглянути розклад маршруток та придбати автобусні квитки. Щоб ознайомитися зі всіма доступними пропозиціями, достатньо зазначити дату відправлення, кількість пасажирів та місце призначення. Оплата квитка здійснюється за допомогою банківських карт Visa/MasterCard.\nМаршрутка у Старая Русса\nЩоб замовити недорогі автобусні квитки в Старая Русса, варто переглянути розклад автобусів. Чим швидше ви почнете пошук, тим більшим буде вибір пропозицій від перевізників. Це можливість обрати та придбати найдешевші автобусні квитки з запропонованих. Для вашої зручності на сайті Tickets.ua система автоматично проставляє позначки «краща ціна» та «найшвидший». Щоб якомога краще спланувати поїздку, звертайте увагу на час і пункти відправлення та прибуття.\nЯк купити автобусні квитки у Старая Русса онлайн?\nУнікальний ідентифікатор користувача сесії для повідомлення в Cлужбу турботи про клієнтів: 2205372758


Кальян (2 трубки), розслабляючий чорний: продаж, ціна у Києві. кальяни від "Интернет-магазин Наш Кинжал " - 231255631\nКАЛЬЯНИ, ЕЛЕКТРОННІ СИГАРЕТИ\nКальян (2 трубки), розслабляючий чорний\nВ наявностіОптом і в роздрібКод: №203\n+380673871952 дод. , многоканальный\nул.Сентябрьская 24, Київ, Україна\nКальян для двох (чорний)\nТак часто відчуваєте себе втомленим і напруженими? Хочеться просто розслабитися і спокійно відпочити? У Вас виникає питання – як же це зробити? Є спосіб перевірений часом! Наш кальян допоможе Вам відчути релакс і задоволення.\nКальян — прилад для куріння. Був винайдений в Індії і вже в XIX він завоював популярність у всій Європі. Мода на східну екзотику досі невпинно поширюється по всьому світу. Кальян в Україні вже став символом відпочинку і розслаблення, а також гідним подарунком і аксесуаром для будинку або квартири. У нашому інтернет-магазині ви зможете придбати кальяни високої якості і надзвичайної краси. Також ми з радістю підберемо для Вас всі необхідні аксесуари для вибраного Вами кальяну. Кальян стане вашим вірним супутником на вечірках, і допоможе розслабитися після напруженого дня, потягуючи димок, ще однією перевагою цієї моделі є її демократична ціна.\nТип Кальян функціональний\nВисота 28.0 (см)\nКількість трубок/шланг 2\nТип чаші Внешняя\nМатеріал трубки/шланга Силикон\nТип з'єднання Составное\nБІНОКЛІ, ПРИЦІЛИ, ПНВ, МОНОКУЛЯРИ286\nЛУКИ, АРБАЛЕТИ, РОГАТКИ, СТРІЛИ, АКСЕСУАРИ183\nШАБЛІ, КАТАНИ, КОРТИКИ, СУВЕНІРИ90\nТУРИЗМ, АКТИВНИЙ ВІДПОЧИНОК713\nТУРИСТИЧНИЙ Й АРМІЙСЬКИЙ КОМПАС, КУРВІМЕТР18\nТОЧИЛЬНІ КАМЕНІ, ТОЧИЛА ДЛЯ НОЖІВ94\nКАЛЬЯНИ, ЕЛЕКТРОННІ СИГАРЕТИ186\nФляги та подарункові набори серії "ЕЛІТ"202\nНАДУВНА МЕБЛІ INTEX123\nЗНИЖКИ ТА АКЦІЇ483\nТУРИСТИЧНА МЕБЛІ ТА АКСЕСУАРИ114\nХІТИ 2020-2021 РОКУ ПРОДАЖУ В ІНТЕРНЕТІ , НОВИНКИ, СУПЕР НАДХОДЖЕННЯ1312


Відео: фахівці SpaceX вручну розміщують плитки термозахисту на прототип Starship — SUNDRIES\nЧетвер, 26 Травня, 2022 05:14\nВідео: фахівці SpaceX вручну розміщують плитки термозахисту на прототип Starship\nОпубліковано Бер 15, 2021 12:37 968 0\nФотограф Джек Баєр (Jack Beyer) нерідко публікує у своєму Twitter та на каналі YouTube цікаві фотографії та ролики, присвячені космічній тематиці. В одному зі свіжих записів він розмістив прискорене відео того, як фахівці SpaceX вручну розміщують плитки термічного захисту на секцію одного з майбутніх прототипів багаторазового корабля Starship.\nSuper cool to see Starship thermal protection tiles applied by hand today. I wonder how long until this is an automated process. @NASASpaceflight pic.twitter.com/IS9fQ2bfp3\n— Jack Beyer (@thejackbeyer) March 13, 2021\n«Дуже круто бачити сьогодні, як наносяться вручну термозахисні плитки на Starship. Цікаво, як скоро цей процес буде автоматизовано?» — написав він. До речі, цей запис є і в більшому 19-хвилинному відео на YouTube — ролик також містить роботи з підготовки прототипу Starship SN11 до випробувального запуску (він може відбутися вже наступного тижня). Це відео ви можете побачити у шапці до цієї статті вище.\nSpaceX поступово починає збільшувати кількість плиток теплозахисному екрану — якщо на SN8 їх, по суті, не було, то на SN11 ними покрита вже помітна частина ракети. Можливо, в найближчі місяці ми побачимо прототип з повноцінним тепловим захистом (він покликаний запобігти руйнуванню корабля при нагріванні під час входу в атмосферу Землі).\nДо речі, за словами Ілона Маска (Elon Musk), в SN11 було внесено безліч змін з метою виправити виявлені в ході попередніх випробувань недоліки. Він пояснив, що прототип SN10 вибухнув після посадки, тому що двигунам не вистачило потужності в результаті витоку гелію з паливного бака. 3 березня SpaceX запустила свій корабель Starship SN10 на висоту 10 кілометрів та зуміла приземлити машину, хоча ракета вибухнула через кілька хвилин після посадки. Ця місія пішла за двома іншими запусками Starship, SN9 та SN8, на ту ж висоту — прототипам вдалося злетіти та провести потрібні маневри, але вони розбилися при посадці.\nSpaceX поступово вносить зміни та оновлення в конструкцію Starship після кожного випробувального польоту. Ракета має висоту близько 50 метрів — поточні прототипи приводяться в рух трьома ракетними двигунами Raptor, а остаточна версія отримає шість таких двигунів (додаткові три для роботи у відкритому космосі). Сам корабель — лише частина величезної повністю багаторазової системи, яка включатиме, крім Starship, також багаторазову 70-метрову надважку першу сходинку Super Heavy з 30-ма двигунами Raptor.\nКомпанія заявила, що Starship в результаті зможе доставляти до 100-110 тонн на низьку навколоземну орбіту. NASA вибрало Starship в якості одного з трьох кандидатів для доставляння космонавтів та обладнання на Місяць в рамках програми «Артеміда». Японський мільярдер Юсаку Маедзава (Yusaku Maezawa) вже забронював політ навколо Місяця на SpaceX Starship для себе та восьми інших пасажирів.\nІндія планує заборонити криптовалюту\nУ космосі знайшли «блукаючу» чорну діру\nPrev Next 1 of 1 293


Як вибрати слінг | Техніка\nГоловна » Ремонт » Техніка » Як вибрати слінг\nКращі виробники слінгів\nЯкі бувають слінги\nЗ чого повинен бути зшитий слінг\nСлінги бувають різні: одні використовуються для новонароджених, а інші – для діток, які вже навчились сидіти. Вони утримують малюка на тілі мами, завдяки чому її руки залишаються вільними. Перед покупкою слінга потрібно враховувати вік малюка, тип виробу і навіть час року.\nРекомендуємо ознайомитися з рейтингом найкращих слінгів на думку експертів.\nЯкісні вироби добре розподіляють навантаження і витримують вагу дитини. Для їх виробництва використовуються тільки натуральні матеріали: льон, бавовна, шерсть, бамбук і шовк. Вони зручні у використанні, мають приємний колір і дизайн, і головне – безпечні для малюка.\nМи підібрали список виробників, які створюють слінги високої якості:\nСлінги цих марок полюбилися багатьом мамам в Росії і за кордоном. Вони відповідають всім вимогам безпеки і мають необхідні сертифікати якості.\nЦе традиційний і найбільш універсальний тип перевязей. Являє собою ткане полотно довжиною 2-6 м. Його можна використовувати для перенесення немовлят і малюків, які починають ходити.\nСлінги-шарфи виробляються з трикотажу (ідеально підходять для новонароджених), а також бавовни, льону, вовни.\nТрикотажні вироби можуть розтягнутися при носінні важких дітей, тому їх не варто використовувати для малюків вагою понад 9 кг. При намотуванні такі шарфи щільно облягають дитини, вони м’які і затишні. Влітку їх краще не використовувати.\nМоделі з тканини мають велику зносостійкість і термін використання, вони краще розподіляють вагу малюка на плечі і спину несучого.\nЗ допомогою слінгу можна примотати дитину до себе різними способами. Наприклад, посадити його в «колиску», заховати в «рюкзачок» за спиною або розташувати на стегні. Положення «на стегні» підходить для 3х місячного дитини й підлітка, які вміють тримати голову і вчаться тримати спинку.\nКороткі (2-4 м);\nКласичні або довгі (4-6 м).\nДовгий слінг краще розподіляє навантаження на хребет і плечі матері. Розрахований на довгі прогулянки і перенесення важких діток. При намотуванні шарфа часто залишаються звисаючі кінці, і його незручно надягати на вулиці.\nКороткий шарф краще використовувати в теплу пору року, оскільки в ньому менше тканини. Довгі кінці при намотуванні не залишаються, його швидше зав’язувати і розв’язувати. Він легше за вагою і компактніші класичної моделі.\nПеріод використання – з народження і до 2-3 років.\nПравильно розподіляє вагу малюка по спині і плечах мами.\nПідходить для тривалих прогулянок та активного відпочинку.\nВ ньому зручно годувати грудьми.\nУ недосвідченої слингомамы можуть виникнути труднощі з намотуванням слінга.\nЯвляє собою смугу тканини, зшиту з одного боку у вигляді півкола або «усмішки», яка забезпечує правильне положення малюка. Виробляється з натуральних тканин: бавовни, сатину, шовку і т. п.\nСлінг-кишеню не варто використовувати для перенесення немовлят – це може нашкодити хребту малюка.\nТака переноска має важливий нюанс – вона продається за розмірами. Якщо жінка видужає або схудне, виріб треба поміняти. Більш того, і мамі, і татові малюка доведеться використовувати різні слінги. Розмір виробу визначається по довжині діагоналі від центру плеча до верху стегна.\nЗручність використання. Слінг-кишеню легко надягти і посадити в нього малюка.\nНе має вузлів і довгих кінців, які швидко вымазываются і ускладнюють рух.\nНавантаження йде лише на одне плече.\nНе розрахований на тривалі прогулянки.\nЦе двометрове полотно тканини, до кінця якого пришиті дві великих кільця із пластику або металу. Вільний хвіст слінга протягується в кільця, щоб відрегулювати довжину «будиночка» для дитини. Готова переноска через голову надівається на плече матері, потім в неї поміщається дитина.\nСлінг розрахований на діток не більше 20 кг. Він відмінно підходить для перенесення немовлят і дітей старшого віку. Грудничка можна помістити в слінг горизонтально і вертикально.\nДовгий кінець слінга додатково використовується як:\nНакидка для годування.\nКраще всього вибирати вироби з тканини подвійного діагонального плетіння. Такі слінги не тягнуться в довжину і ширину, але розтягуються по діагоналі, забезпечуючи оптимальне прилягання малюка до матері. Кільця повинні бути суцільнолиті, великого розміру.\nМожна швидко відрегулювати положення дитини, посадити і висадити дитину.\nПідходить для новонароджених.\nПростота використання. У початківців слингомам не виникає проблем з його намотуванням.\nНавантаження йде лише на одне плече. Тому потрібно носити слінг то з одного, то з іншого боку.\nЦей слінг являє собою шматок тканини у формі прямокутника, на кутах якого пришиті лямки: дві довгі верхні і дві короткі нижні. Чим ширше верхні лямки, тим легше нести дитину.\nТравень-слінг легко надівається (фартух) і регулюється. Він може використовуватися обома батьками.\nХоча виробники часто вказують, що травень-слінг підходить для немовлят, його небажано використовувати для діток віком 3-4 місяців.\nМаксимальна вага дитини, який може витримати слінг, коливається від 15 до 25 кг.\nЛегко одягається і знімається.\nТривалий термін використання – з 4 місяців до 3 років.\nПравильно розподіляє навантаження на плечі і спину матері.\nНезручно годувати дитину.\nЗа відсутності «хвоста», як в шарфі або слінг з кільцями, він не може захистити дитину від сонця або вітру.\nНе можна швидко змінити положення малюка.\nНа відміну від популярного рюкзака-кенгуру, слінг-рюкзак забезпечує правильне положення малюка буквою М, при якому коліна розташовані трохи вище попи, тобто малюк сидить як жабеня. Це знижує ризик розвитку дисплазії кульшових суглобів у крихти. Слінг можна носити на грудях, спині і на стегні.\nЕргономічний рюкзак має широкий пояс, лямки на плечі і м’яку спинку. Лямки і пояс регулюються відповідно габаритам носить і фіксуються фастексами. Основне навантаження припадає на стегна.\nТакі слінги розраховані на дітей вагою до 20 кг Деякі з них забезпечують підтримку голови дитини. Але фахівці не рекомендують носити в ньому дитину, яка не може сама сидіти, т. до эргорюкзак не забезпечує рівномірне навантаження по всій спинці маленького чоловічка.\nПравильно розподіляє навантаження. В ньому легко носити навіть трирічних діток.\nВлітку в ньому може бути жарко.\nНе рекомендовано використовувати для новонароджених.\nСлінги зазвичай виробляються з натуральних тканин, кожна з яких має свої особливості:\nБавовна – приємна до тіла, дихаюча тканина. Можна використовувати в теплу пору року, але особливо спекотні дні краще вибирати вироби з бавовни з домішками льону або бамбука.\nЛьон – дихаючий матеріал з хорошою гігроскопічністю. Лляні слінги мають високу вантажопідйомність – в них можна носити важких діток.\nШовк – міцна і гігроскопічна тканина. Він підходить діткам, у яких часто з’являється висип на шкірі. Шовкові слінги – прекрасний варіант на літо.\nШерсть – підходить для холодної пори року. Зігріває малюка при температурі близько 10°C.\nБамбук. Бамбукові вироби м’якше бавовняних і лляних. Вони добре пропускають повітря і захищають від ультрафіолетового випромінювання. Такі слінги гіпоалергенні, вони легко стираються і не мнуться.\nВ наступних статтях наші експерти розповідають, як правильно вибрати ерго рюкзак, ви дізнаєтеся, що краще – слінг або кенгуру, а головний експерт нашого проектаответит на питання – що краще подушка Фрейка або стремена Павлика.


Мої права! | Шкільні твори\nHome ⇒ 📕Шкільні твори ⇒ Мої права!\nВсю історію правових держав можна розділити на два періоди: перший період – до 1948 року, другий – після 1948 року. Варто задуматися, чому людство, проживши на землі такий грандіозний проміжок часу, тільки лише в XX столітті створило міжнародний правовий акт. У чому причини того, що людям треба було стільки часу\nдля усвідомлення істин, що зрозумілі і незаперечні сьогодні навіть для дитини. Буде помилковим вважати, що правові норми в їхньому сучасному представленні – це цілком продукт XX століття. Основи Загальної декларації прав людини, а також суміжні з нею документи були закладені ще такими мислителями як Сократ, Платон, Хома Аквінський.\nБагато в чому сучасна модель правової держави зобов’язана своєю появою Римській республіці. Сучасній людині може показатися дивним сам факт появи римського права в древньому світі. Як могло сформуватися держава з настільки високої для того часу правовою культурою? Навряд чи дикун зможе\nоцінити ту волю, який володіє громадянин сучасної правової держави. Суспільство повинне бути готове для правильного сприйняття міжнародного правового акта. Римська держава завдяки своєму довгому економічному процвітанню, змогло підготувати і створити платформу для підтримки законності. Невже прийняття Загальної декларації прав людини говорить про готовність світового співтовариства до формування демократичних підвалин? На жаль, цього не можна затверджувати. Дотепер у деяких малорозвинених країнах існують тоталітарні й авторитарні режими.\nУ Конституції Російської Федерації записано: “Людина, його права і волі є вищою цінністю. Визнання, дотримання і захист прав і воль людини і громадянина – обов’язок держави”. Чи відповідає це сьогоднішньої дійсності? На жаль, немає. Незважаючи на наявність законів, що гарантують цю статтю Конституції, у нашій країні відбувається повсюдне порушення прав людини. Звичайно, ми досягли визначених успіхів з часу розпаду СРСР, але вони не настільки відчутні. Жодне держава у світі не може назвати себе демократичним, якщо воно не в змозі забезпечити виконання Загальної декларації прав людини. В даний момент Росія знаходиться в дуже важкому положенні, багато в чому це порозумівається гострою кризою в економіці.\nУ період становлення підростаючого покоління йому необхідно прищепити правову культуру. І роль школи в цьому процесі значна. Але одного знання своїх прав далеко не досить. Важливо вміти користатися ними на практиці. Щоб будь-який громадянин України з дня свого народження і до останнього свого дня міг з гордістю заявити: “Маю право!”.\nПопередній Попередній запис: Твір на тему: “Яку істину я осягнув за романом Федіра Достоєвського “Злочин і кара”\nНаступний Наступний запис: Образ Заробітчанина Петра у творі “Земля” (О. Кобилянська)


Як виглядати на відмінно після безсонної ночі? » Корисні поради на всі випадки життя. Поради як правильно щось робити чи вибрати.\nЯк виглядати на відмінно після безсонної ночі?\n* 3-12-2011, 08:01 * admin * Особистість » Краса\nЧи ти читав книгу перед сном, гуляв всю ніч з дівчиною під місяцем, або дивився цікавий матч по телевізору - не важливо. Головне, що ти не виспався і виглядаєш зранку злегка пом'ятим (змученим ітп). Ми підкажемо тобі, як повернути організму близько години з відведеного часу відпочинку.\nВмиватися холодною водою\nХолодна вода може допомогти шкірі усунути припухлості, повернути гарний колір і повернути циркуляцію крові. Відмінно знімуть роздратування і почервоніння очищаючі засоби на ромашці.\nВдихати М'ЯТНИЙ АРОМАТ\nХорошим стимулятором для мізків стане аромат перцевої м'яти. Стати бадьоріше допоможе також прохолодна вода, близька до температури тіла, в поєднанні з гелем для душу з бадьорими отдушками цитруса або грейпфрукт. Можна порадити легкий масаж із застосуванням люфи: це посилить мікроциркуляцію шкіри і зробить її гладкою.\nЄ старий добрий метод боротьби з набряками під очима: на 10 хвилин до століть прикладають кружечки свіжого огірка. Після такої процедури рекомендується використовувати крем для шкіри навколо очей.\nДодає енергії ШКІРІ ОСОБИ\nВичавіть сік половинки апельсина, намочіть ним серветку і прикладіть її до обличчя на хвилин п'ять. Повернути втомленою і тьмяною шкірі сяючий вид допоможе вітамін С.\nНаносять зволожуючий крем\nНаша втома завжди відбивається на шкірі. У неї з'являються характерні ознаки: вона лущиться, стає сухою і тьмяною, швидко зневоднюється. Поганий стан шкіри можна визначити і по тому, як нерівно наноситься тональний крем. В даному випадку можна замінити звичний засіб зволожуючим тональник з протеїнами та вітамінами.


"Пік шахтарів України" з'явився на Тянь-Шані - Укрaїнa - TCH.ua\n"Пік шахтарів України" з'явився на Тянь-Шані\nТянь-Шань. фото zawernugin.ru\nУкрaїнa 3 серпня 2009, 22:30\nУ нинішню експедицію для підкорення безіменного піку Тянь-Шаню увійшли не тільки професійні альпіністи, але й працівники вугледобувної промисловості.\nГрупа донецьких альпіністів, до складу якої входять і працівники вугільних підприємств, підкорила один із безіменних піків Тянь-Шаню і на правах першопідкорювачів дала йому ім`я "Пік шахтарів України".\nЯк повідомили у прес-службі Донецької обласної держадміністрації, 1 серпня о 9.00 надійшло повідомлення по супутниковому зв`язку про те, що донецькі альпіністи у складі експедиції під керівництвом майстра спорту міжнародного класу Сергія Ковальова 29 липня 2009 року першими здійснили сходженн на безіменну вершину заввишки 5 тис. 132 м у масиві льодовика Південний Інильчек. Відтепер ця вершина іменуватиметься "Піком шахтарів України", зазначили у прес-службі.\nЯк повідомлялося, це сходження – друге за час існування проекту "Вугілля Донбасу на вершинах світу". Так, 27 травня 2008 року донецькі альпіністи підкорили найвищу точку планети – гору Еверест, піднявши на неї вугілля, видобуте на шахтах Донбасу на глибині понад 1300 м.\nПовернутися до України альпіністи планують до святкування дня працівників вугільної галузі – Дня Шахтаря (відзначається в останню неділю серпня – Ред.), повідомили у прес-службі.\nЮщенко на Говерлі пообіцяв вдруге стати президентом\nЮщенко підкорив Говерлу 35-ий раз\n"Людина-павук" Ален Робер підкорив 46-поверховий готель\nДонецькі залишать свій слід в Гімалаях


На перегляді в ФК «Львів» троє бразильців, Степанюк покине команду - ZAXID.NET\nНа перегляді в ФК «Львів» троє бразильців, Степанюк покине команду\nСпорт — Ігор Саджениця, 11:56, 9 липня 2018 0 0\nФутболку Коноплянки виставили на аукціон заради порятунку дружини футболіста «Прикарпаття» ZAXID.NET\nфото ФК «Львів»\nФК «Львів» готується до нового сезону\nФутбольний клуб «Львів» готується до старту чемпіонату України з футболу. Команду поповнюють нові гравці. Частина з тих, хто раніше виступали за рівненський «Верес», покинули клуб. Серед них і 26-літній форвард Руслан Степанюк. Гравець може продовжити кар’єру як в Україні (інтерес до гравця проявляє луганська «Зоря»), так і закордоном.\nПоповнити склад ФК «Львів» може ряд бразильців. Серед них захисник Мартан, вінгер Маріотта та опорний півзахисник Жонатан. Вони перебувають на перегляді. Також у клубі є форвард Жуліо, який заліковує коліно після невдалого зіткнення з суперником у контрольній грі з «Волинню».\nЧетверо людей загинули внаслідок зіткнення легковика з вантажівкою на Київщині


Чим годувати тієї тер'єра? | Догляд за тваринами\nГоловна » Сад і город » Домашнє господарство » Догляд за тваринами » Чим годувати тієї тер’єра?\nЧим годувати тієї тер’єра?\nМеню для цуценя той-тер’єра\nЯкщо ви хочете купити цуценя, його краще забирати від матері не раніше ніж через 2 місяці. І одразу ж перед вами постане питання: чим годувати той-тер’єра?\nВідразу хочеться погодувати улюбленця яким-небудь делікатесом, але виникає підозра, а раптом ласощі зашкодить йому.\nПобоювання змушують вивчати літературу і шукати відповідь на питання про те, чим годувати той-тер’єра.\n2 Натуральне годування\n3 Список дозволених і корисних продуктів\n5 Меню для цуценя той-тер’єра\nУ вашої собачки повинні бути дві миски як мінімум. Не забудьте поставити окрему миску зі свіжою чистою водою, яка повинна мінятися щодня. Правильно підібраний корм для породи міні-песиків важливий для хорошого здоров’я.\nХоча всі про це знають, але більшість господарів тварин починають підгодовувати собачок залишками зі свого столу. У недалекому майбутньому при такому годуванні у вашої собачки почнеться розлад кишечника. Тваринам протипоказані всілякі приправи і пряні трави, якими ми у величезній кількості заправляємо свою їжу.\nТій-тер’єру з числа приправ не шкідлива тільки сіль, і то в дуже малій кількості.\nУ зоомагазинах очі розбігаються від розмаїття кормів для собак. Але годувати цуценя той-тер’єра кожен день чимось новим не можна ні в якому разі. Якщо корм, який ви визначили для свого вихованця, містить в собі вітаміни, рослинні складові, тваринні білки і мінерали, то міняти його вже на інший вид корму небажано.\nМожна годувати російського той-тер’єра та приготовленої з натуральних продуктів їжею. Але в цьому випадку потрібно підібрати ті продукти, які не принесуть шкоди його здоров’ю. Список таких продуктів повинен бути узгоджений з ветеринарним лікарем або фахівцем.\nЄ кілька нюансів при годуванні натуральними продуктами:\nПродукти, які раніше не були в раціоні той-тер’єра, необхідно давати понемножечку, в день тільки по 1 нового продукту. Будь-який новий продукт, який потрапив в раціон тварини, може викликати або запор або пронос.\nЗ допомогою ветеринара потрібно підібрати відповідні вітаміни, які потрібно обов’язково додавати в натуральну їжу тер’єра.\nПідбираючи їжу для цуценя або для дорослого тер’єра, потрібно домогтися, щоб їжа була збалансована, якісна і корисна.\nРозглянемо, чим можна годувати той-тер’єра, якщо ви вирішили, що їжа повинна складатися з натуральних продуктів.\nДля правильного і здорового харчування не тільки людини, але і той-тер’єра, овочі повинні становити не менше 25% в щоденному раціоні. Огірки, кабачки, моркву, болгарський перець — це необхідні овочі, а ось помідори, буряк і капусту потрібно додавати в їжу з обережністю. Помідори можуть викликати алергію, буряк відома як проносний засіб, а капуста викликає метеоризм.\nМ’яса повинно потрапити в корм собачки не більше 25%. Баранина, яловичина (м’ясо, так і серце, печінка, кишки), нежирне куряче м’ясо — все це перед подачею в миску повинно бути як мінімум опрацьовано окропом. Нежирну рибу і жовток яйця можна давати не більше трьох разів на місяць.\nГречана і рисова каша повинні становити 35% раціону.\nСирок, нежирний кефір краще давати невеликими порціями, тому що кисломолочні продукти можуть викликати алергію.\nПри приготуванні будь-якої їжі в домашніх умовах неможливо передбачити, щоб все необхідне для здорового життя тер’єра увійшло в раціон в правильних пропорціях.\nЯкщо ви хочете бути впевненими, що в їжу вашого тоя потрапляє потрібну кількість тваринних білків, вітамінів, різноманітної рослинної продукції і мінералів, потрібно зупинитися на покупку готового корму у зоомагазинах.\nЦілком здоровий збалансований корм готує компанія Royal Canin. Компанія розробляє корми для собак різного віку.\nА ось чим годувати цуценя той-тер’єра, якщо ви принесли його додому, не дочекавшись тримісячного віку? У цьому віці дитину слід годувати не менше 6 разів на день. Хоча малюк вже самостійно навчився їсти зі своєї миски, треба проконтролювати, щоб він все з’їдав, щеня не повинен йти до сну голодним.\nМіж годуваннями слід дотримуватися певного часу. Нічна перерва має становити не менше 8 годин. Не давайте маляті гарячу або, навпаки, охолоджену їжу — вона повинна бути теплою. На сніданок дитині необхідно давати дрібно нарізане сире м’ясо, причому воно не повинно замінятися фаршем.\nПроміжок між сніданком і обідом потрібно заповнити сирком, розрідженим кефіром або молочком. На обід знову знадобиться сир з молоком, а наступне годування буде складатися з молочної трохи підсоленій каші. Перед вечерею потрібно ще раз погодувати цуценя молочною кашею, перед сном і прогулянкою — м’ясом.\nПриблизно такого раціону можна дотримуватися, доки вашому малюку не виповниться 3 місяці. У тримісячному віці цуценя тоя годують 5 разів, із збільшенням кількості їжі. Каші можна додавати м’ясо.\nЧетырехразовой годівлі вистачає для тер’єра у віці з 3 до 5 місяців. В цьому віці поступово вводяться тушковані овочі і риба на обід, а після звикання овочі можна замінити сирими. Після будь-якого прийому їжі необхідно напоїти малюка молоком.\nКоли ваш вихованець зросте до 9-місячного віку, є він буде вже не більше двох разів в день.\nЯкщо дорослому тій-тер’єру можна не давати молока, то кисломолочні продукти виключати з раціону не слід. Необхідно звернути увагу, що різні за віком собаки вимагають різної кількості їжі. Потреби великої собаки і міні-собачки різні.\nЧи Правильно ви годуєте свого тер’єра, чи отримує він своєчасно здорову збалансовану їжу, підкаже вам стан його шерсті, апетит і вагу.\nТривогу можна бити тільки у випадку, якщо ваш щеня втратив апетит або став ненажерою, причому змінився його стілець.\nУ цьому випадку вам допоможе ветеринарний лікар.