Політологія: Загальні методичні рекомендації до виконання індивідуального науково-дослідного завдання, страница 5\n1. На основі аналізу політичних концепцій минулого покажіть, як в історії політичної думки формувалось обгрунтування моделей демократичної держави. Хто з теоретиків політики розробив найбільш суттєві, основоположні принципи демократії? Аргументуйте, посилаючись на роботи Аристотеля, Цицерона, Монтеск’є, Локка, Токвіля, Вебера та ін. теоретиків.\n2. Визначте специфіку політичної партії як соціально-політичного інституту. Покажіть роль і специфіку функціонування партій в структурах громадянського суспільства і політичній системі. Які особливості діяльності партій за існування різних типів політичних режимів? Чому партії характеризують одночасно як агентів конфліктів у суспільстві і як організації, що сприяють вирішенню конфліктів?\nа) показати відмінності партій від органів державної влади, груп інтересів і груп тиску та ін. інститутів та специфіку функцій партій у політичній системі і громадянському суспільстві, розкрити їх посередницьку місію;\nб) показати, які відмінності функціонування партій за демократичного, авторитарного і тоталітарного режимів;\nв) на прикладах проілюструвати, як партії створюють і сприяють вирішенню конфліктів.\n3. Охарактеризуйте особливості сучасного етапу (останні 2 роки) політичного розвитку України з точки зору його конфліктності (безконфліктності). З’ясуйте, використовуючи теоретичні класифікації, види наявних в Україні політичних конфліктів, їх причини, ефективність шляхів вирішення та політичні і суспільні наслідки. Чи виникали в Україні політичні кризи як наслідок загострення конфліктів чи як наслідок їх відсутності?\nа) аргументувати із використанням конкретних прикладів власну думку з приводу того, конфліктним чи безконфліктним був визначений період, а також, визначити міру конфліктності;\nб) навести 3-5 конфліктних ситуацій вказаного періоду, визначити і обґрунтувати тип конфлікту, показати причини, учасників, шляхи врегулювання чи вирішення, позитивні і негативні наслідки;\nв) навести теоретичне обґрунтування, чому політичні кризи можуть бути не лише наслідком загостренням конфліктів, але і наслідком їх відсутності; проілюструвати те і інше на прикладах із української дійсності.\nВаріант 7 (Х, Ц, Ч, Ш)\n1. Проаналізуйте наведені уривки з роботи «Про демократію в Америці». Які переваги і недоліки аристократичного та демократичного правління виділяє А. Токвіль. Які найважливіші передумови демократії в Америці? Яким народам і чому не загрожує деспотія? Які з політичних ідей теоретика є актуальними і в наш час? Чому?\n2. Визначте специфіку маніпулювання як новітньої технології влади та способу впливу на політичну свідомість і політичну поведінку громадян. Чи можна вважати маніпулювання окремим видом примусу? Чому маніпулювання є атрибутом демократизації і демократичного суспільства? Використовуючи власні спостереження за політичними подіями в Україні, наведіть приклади маніпулятивного впливу влади, різних політичних сил на суспільство.\nа) показати специфіку прихованого примусу, що визначає суть маніпулювання, проілюструвати на прикладах;\nб) показати специфіку маніпулювання та його співіснування з іншими видами впливу за тоталітарного, авторитарного та демократичного режимів;


1712 — Вікіпедія\nУ Вікіпедії є статті про інші значення цього терміна: 1712 (значення).\n1709 · 1710 · 1711 — 1712 — 1713 · 1714 · 1715\n1712 в інших календарях\nГригоріанський 1712 MDCCXII\nВізантійський 7220 – 7221\nВірменський 1161 ԹՎ ՌՃԿԱ\nКитайський 4408 – 4409\nЕфіопський 1704 – 1705\nЄврейський 5472 – 5473\n- Вікрам самват 1767 – 1768\n- Шака самват 1634 – 1635\n- Калі Юґа 4813 – 4814\nСвященна Римська імперія — наймогутніша держава Європи. Її територія охоплює крім німецьких земель Угорщину з Хорватією, Трансильванію, Богемію, Північ Італії. Її імператор — Карл VI Габсбург (до 1740). Король Пруссії — Фрідріх I (до 1713).\nУ Стамбулі підписано договір між Османською імперією та Росією, який уточнив умови Прутського миру. Запріжжя та Січ потрапляли під владу османів.\nПродовжується згін населення з Правобережної України в Лівобережну\nЗасновано Бучацький монастир.\nІмперію Великих моголів очолив Джахандар-шах.\nБітон Кулібалі заснував імперію Сегу.\nРосійський цар Петро I переніс столицю з Москви в Санкт-Петербург.\nВідбулося офіційне одруження Петра I та Катерини I.\nУ британській провінції Нью-Йорк спалахнуло повстання рабів.\nБританська провінція Кароліна де-факто розпалась на північну й південну частини.\nУ Швейцарській конфедерації спалахнула війна між католицькими та протестантськими кантонами, у якій протестанти здобули перемогу, але католики зберегли свої права.\nУ Шотландії виписано ордер на арешт Роба Макгрегора.\nВійна за іспанську спадщину: Французи взяли штурмом фортецю Денен, що змусило Габсбургів відмовитися від іспанського трону.\nПарова машина Ньюкомена вперше використана для викачування води з шахти.\nДжон Арбетнот створив персонаж Джона Булля.\nГеорг Фрідріх Гендель перебрався до Великої Британії.\nФіліп V заснував у Мадриді Національну бібліотеку Іспанії.\nДив. також: Категорія:Народились 1712\n24 січня — Фрідріх II Великий, прусський король (1740—1786) з династії Гогенцоллернів, видатний полководець.\n28 червня — Руссо Жан-Жак, французький письменник, філософ, просвітитель (†1778)\nДив. також: Категорія:Померли 1712\n14 вересня — Джованні Кассіні, італо-французький астроном\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=1712&oldid=29038084\nОстаннє редагування: 25 липня 2020, 12:09\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 12:09, 25 липня 2020.


Фейк: Російські військові встановлюють обладнання мобільного зв'язку, яке може перебивати українські мережі - MediaSapiens.\nФейк: Російські військові встановлюють обладнання мобільного зв'язку, яке може перебивати українські мережі\nУ мережі також «радять», як правильно обрати мережу.\nУ соціальних мережах поширювали фейкове повідомлення, що російські військові встановлюють обладнання мобільного зв'язку, яке нібито може перебивати українські мережі, збирати всі дані з телефона та встановлювати місцеперебування абонента.\nСлужба безпеки України спростувала цю інформацію. «Сьогодні розганяється новий фейк про те, що "окупанти ставлять устаткування мобільного зв'язку, який може перебивати наші мережі". Далі — ідуть "поради", як треба правильно обрати мережу. Заявляємо офіційно: окупантам замість устаткування краще ставити свічки. За упокій. Не піддаємося ворожим фейкам», — сказали в спецслужбі.\n«Детектор медіа» інформує про перебіг російського наступу на Україну та запустив хроніку російської дезінформації.\nФото: Oleg Magni / Unsplash\n«Як не стати поплічником ворога». У Мінінтеграції підготували інфографіку для журналістів і блогерів\nФейк: Зеленський закликав українців скласти зброю\nУ Дніпрі запустили канали в Viber та Telegram із спростування фейків\nSpotify закриває свій офіс в Росії\nРосія готує фейкове відео із Зеленським про нібито капітуляцію України – ГУР\nУ телеграмі створили фейковий канал Верховної Ради\nФейк: СБУ запроваджує нові правила комунікації\nСБУ: Росія готує фейк про нібито капітуляцію уряду України\nФейк: «Укрзалізниця» складає евакуаційні списки\nФейк: На ЧАЕС українські нацгвардійці несуть службу разом з російськими військовими\nКадри з серіалу «Чорнобиль» видають за пожежу на ЧАЕС\nФейк: Усім потрібно від'єднатися від електромережі, бо Україна переходить на іншу енергосистему\nФейк: Колишній член «Нацкорпусу» закликав українську армію здатися\nФейк: Телефонні дзвінки та повідомлення в месенджерах українців будуть записувати\nФейк: В’їзди та виїзди з Києва закрили\nФейк: Штаб ООС на Донбасі знищено\nДержспецзв’язку заперечує інформацію про відключення мобільного зв’язку та інтернету\nЦентр стратегічних комунікацій спростував російський фейк про «радіоактивну бомбу Нацкорпусу»


Причастям, Євхаристією, що в перекладі з грецької мови означає «подяка», називають Таїнство, під час якого людина не тільки символічно, але насправді приходить до єднання з Богом в тій мірі, в якій він приготований до цього єднання.\nЄвхаристія відбувається у момент Літургії, в якій, по вірі християн, Господь перебуває з ними цілком – не тільки духом, але Тілом своїм, Кров’ю, втіленими в хлібі і вині. Євхаристійне Таїнство – центральне в православному вченні про Спасіння.\nДо нього бувають допущені всі учасники Православної Церкви, які пройшли пост і покаяння. Немовлята за участю в Таїнстві причащаються однієї тільки Пречистої Кров’ю.\nПершу Євхаристію зробив в Сіонській світлиці сам Ісус Христос, під час Таємної Вечері. Вона і стала основою, коренем Літургії.\nПідготовка до Євхаристії – пост\nКоли людина бажає причаститися, він повинен попередньо очиститися постом. Пост має тілесну і духовну частини. У частині тілесної необхідно змінити і якість, і кількість споживаної фізичної їжі, не їсти скоромного (продуктів від тварин) від трьох днів до тижня. Тривалість поста вам підкаже священик, однак загальне правило таке: чим рідше ви причащаєтеся, тим довше триває ваш пост.\nУ частині тілесної слід захистити себе від радости, не відвідувати театрів, кіно, не дивитися розважальних програм, а присвятити час читання духовних, релігійних книг, усвідомлення і визнання своїх гріхів, обмірковування майбутнього життя.\nІнші етапи підготовки\nПеред Євхаристією, з 24.00 ночі, необхідно абсолютно відмовитися від прийомів їжі і пиття, а також куріння (для тих, хто курить). Дуже добре, якщо перед Євхаристією ви побуваєте на вечірній храмової службі, а вдома прочитаєте Правило до Причастя: знайти його можна в кожному православному збірнику молитов.\nПеред Причастям потрібно в обов’язковому порядку сповідатися. Зробити це можна і ввечері, на вечірній службі, і вранці, безпосередньо перед Службою Божою. Що важливо? Важливо знайти в душі примирення з усіма, захистити і втримати себе і від засудження, і від ворожих, непотрібних думок, і від роздратування. Важливо знайти мир.\nЗ цією метою і відбувається пост фізичний: відмова від важкої, жирної і м’ясної їжі, від плотського харчового задоволення допомагає людині зосередитися на внутрішньому світі, менш реагувати на зовнішні подразники, очищає не тільки тіло, а й думки.\nДо Причастя не допускають чоловіка і дружину, що мали близькі стосунки в піст перед Євхаристією, і жінки, які очищаються в цей момент.\nДушевнохворі люди причащаються однаково з усіма.\nЯк поводитися під час Євхаристії – Причастя?\nПід час Євхаристії причастники підходять до Святої Чаші смиренно, повторюють молитви, що вимовляє священнослужитель.\nПеред приступления до Чаші необхідно доземно вклонитися Господу і подібно хресту скласти на грудях руки, розмістивши праву поверх лівої.\nЯк тільки ви прийняли Святі Тайни, з’їжте їх негайно, а після поцілуйте нижній край Чаші як образ боку Христа. Цілувати руку священнослужителя не слід.\nПотім відступите від Чаші, вклоніться (не земний) і запийте Дари теплотою. За прийняттям Дарів слідують подячні молитви. Раптом трапиться, що в церкві їх не прочитали або ви не змогли їх дослухати, прочитати молитви, покладені «по святому Причасті», обов’язково потрібно вдома.\nЯк часто потрібно здійснювати Євхаристію – Причастя?\nЦе питання вирішується кожним християнином індивідуально, в раді зі священиком. Сформована в сучасному церковному світі необов’язкова, неофіційна практика – причащатися один раз на місяць або два-три тижні.\nДумати, що чим довше ви готуєтеся, тим більше гідні доторкнутися до Святих Дарів, – занадто самовпевнено і гордовито. Куди угоднее Господу, якщо ви прийдете до Нього в усвідомленні власної недосконалості, гріховності, вважаючи себе негідним Причастя.\nЩо таке євхаристія? Що це за таїнство? Посилання на основну публікацію


Минулої доби бойовики здійснили 71 обстріл позицій сил АТО » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nМинулої доби бойовики здійснили 71 обстріл позицій сил АТО\nЗа минулу добу зафіксовано 71 випадок відкриття вогню з боку бойовиків: 46 - на Маріупольському напрямку, 19 - на Донецькому і 6 - на Луганському.\n"Найгарячіше" на Маріупольському напрямку було в районі Широкиного, де протягом доби зафіксовано 15 обстрілів опорних пунктів з усіх видів стрілецької зброї, мінометів різних калібрів і самохідних артустановок.\nТакож неспокійно було біля Мар'їнки, Красногоровки, Чермалика, Лебединського та Водяного, де бойовики обстрілювали сили АТО з мінометів.\nПо українських позиціях неподалік Новотроїцького, Старогнатівки, Павлополя і Талаківки терористи вели вогонь з великокаліберних кулеметів і гранатометів різних систем. З території тимчасово окупованого Докучаєвська бойовики обстрілювали позиції ЗСУ поблизу Новотроїцького з самохідних артустановок калібру 122 мм.\nНа Донецькому напрямку під вогнем з кулеметів великого калібру і автоматичних гранатометів опинилися укріплення сил АТО неподалік Троїцького, Зайцевого, Майорська і Луганського. Позиції сил АТО біля Опитного, Пісків і Кірового були обстріляні з мінометів калібру 82 мм. Для обстрілів ЗСУ поблизу Авдіївки бойовики використовували кулемети, автоматичні гранатомети і важкі міномети.\nНа Луганщині поблизу Сокольників по українських бійцях терористи вели вогонь зі стрілецької зброї, а поблизу Орехового - з зенітної установки. Крім того, з кулеметів і автоматичних гранатометів бойовики намагалися поцілити по українських позиціях неподалік Новоалександрівки і Попасної.\nУкраїнські військові відкривали вогонь тільки у відповідь на обстріл з боку бойовиків, підкреслили в штабі АТО.\nТеги - ситуація в АТО, бойовики, обстріли


Начальник обласного ДАІ не знає звідки в його підопічного гроші на два маєтки - ПОГЛЯД\n22:59 | 21.01.2022\nНачальник обласного ДАІ не знає звідки в його підопічного гроші на два маєтки\n15:12 | 17.04.2014 Redaktor 314 Views\nВчора «автомайданівці» Тернополя запитали начальника ДАІ в області Андрія Матрифайла звідки інспектор МРЕВ Сергій Солтис взяв гроші на побудову в околицях міста 2 маєтків.\n«Я вважаю це правильно, люди повинні знати, де хто живе, на чому їздить і тому подібне. Я не можу знати про кожного, тому це дуже добре, що є активісти громадських організацій і все виходить на зовні. Тепер я особисто маю в цьому розібратися», – ствердив Андрій Матрифайло.\nНагадаємо, громадські активісти оприлюднюють інформацію про будні працівників МРЕВ. Для початку «автомайданівці» ознайомили громадськість із власним транспортом даїшників. Розкішні колекції машин вражали. Тож люди вирішили перевірити доходи працівників МРЕВ. Однак даішники законно відмовилися показати власні декларації. Тепер активісти перейшли до розголошення інформації про нерухомість держслужбовців. Інспектор відділу реєстраційно-екзаменаційної служби Сергій Солтис побудував маєтки в котеджному містечку Березовиці та в Петриках. Останній «автомайданівці» назвали «Палацом із Діснейленда».\n← У Тернопіль сьогодні приїжджав Гриценко\nДо Великодня світлофор запрацює у Березовиці (фотофакт) →\n-1 thoughts on “Начальник обласного ДАІ не знає звідки в його підопічного гроші на два маєтки”\n16:11 | 17.04.2014 о 16:11\nА чому до цих пір ніхто не поцікавився декларацією начальника ДАІ, де живе, на чому їздить і тому подібне


Черкаський державний бізнес-коледж Міністерства освіти і науки України оголошує конкурсний відбір на такі посади:\nпрофесор кафедри комп’ютерної інженерії та інформаційних технологій - 1 посада;\nдоцент кафедри комп’ютерної інженерії та інформаційних технологій - 3 посади.\nмають науковий ступінь, вчене (почесне) звання, науковий ступінь і вчене (почесне) звання відповідно до профілю кафедри;\nмають стаж науково-педагогічної роботи не менше 3 років;\nстаж роботи на адміністративних посадах в коледжах (технікумах) України не менше 4 років;\nмають навчально-методичні та наукові праці, опубліковані після захисту дисертації у провідних фахових наукових виданнях України, чи провідних наукових виданнях інших держав, чи наукових виданнях України, які включені до міжнародних наукометричних баз;\nСтрок подання заяв до 30 вересня 2020 року;\nДля участі в конкурсі претендент має подати до служби кадрів коледжу ( к. 101) такі документи:\nПретендент, який на час оголошення конкурсного відбору працює у Коледжі\tне працює у Коледжі\nзаява про участь у конкурсі (пишеться власноруч);\nтри конверти з марками для відправлення рекомендованих листів.\nвитяг з протоколу засідання кафедри з оцінкою звіту за попередній період роботи і рекомендацією до обрання.\t- особовий листок з обліку кадрів;\nкопії дипломів про повну вищу освіту, науковий ступінь, атестатів доцента, старшого наукового співробітника, професора;\nАдреса Черкаського державного бізнес-коледжу:\nвул В. Чорновола, 243, Черкаси, 18028.\nНомери телефонів: 0472 64 10 00.\nЗі змістом положення “Про порядок обрання за конкурсом на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників у Черкаському державному бізнес-коледжі” можна ознайомитися в к. 101 з понеділка по п’ятницю.\nДиректор, професор О.В. Куклін


Відбувся IV регіональний добродійний фестиваль "Мама + Я". | Вся Україна\nПо благословенню митрополита Дніпропетровського й Павлоградського Іринея 13 вересня 2010 року у Дніпропетровську вже учетверте відбувся фестиваль «Мама+Я».\nКомпанія – студія стильних свят “25 година”, вже 4 рік підряд займається організацією не лише допомоги дітям-сиротам, паралельно зі своїм основним бізнесом, а і організацією щорічного доброго і світлого свята для них, яке вони завжди чекають і готуються до нього.\nПісля того, як організатори провели три регіональні добродійні фестивалі “Мама + Я” – чітко зрозуміли, що подібна ініціатива не може бути разовою. Щоб не залишати на цілий рік без уваги цих кинутих дітей з такою непростою долею, продовжується телевізійний щотижневий проект “Поговори про мене”. Ця програма виходить на 51 каналі і сприяє тому, що у дитячих будинків з’являються нові друзі, меценати, а у дітей – батьки-усиновителі.\nСеред журі і гостей фестивалю були українські зірки: Ольга Горбачова і група «Арктика», телевізійна ведуча Даша Малахова, популярна співачка Тетяна Пєскарьова. Ведучими виступили Наталія Сівак, Олена Лєдовська, Євген Приходько.\nТворча праця усіх дітей була винагороджена, їм є до чого прагнути, розвиватися і вони вже відчувають, що потім, в дорослому житті, вони зможуть знайти собі застосування.\nУсі присутні: гості свята, учасники та меценати відкрили своє серце доброті і дітям, завдяки яким, пригадали якими вони були у дитинстві, про що мріяли. Дітки із дитячих будинків організували феєричні виступи танцювальних колективів, змагалися у вокалі, артистизмі, та творчих здібностях. Усі, хто приймав участь у цьому святі, дійсно можуть пишатися тим, що роблять таку доброчинну справу і дають допомогу тим, хто її дійсно потребує! Особлива подяка авторці ідеї свята, ведучій Наталі Сівак, енергетика і творчій запал котрої надихає усіх, хто з нею працює, а її відверта любов до дітей і віра в те, що ми можемо багато зробити у цьому світі навіть не великими, але спільними зусиллями не залишає нікого байдужими!\n25 година Євген Приходько Даша Малахова Мама+Я Наталія Сівак Олена Лєдовська Ольга Горбачова Тетяна Пєскарьова фестиваль «Мама+Я»\nАнастасія Бондарьова 16.09.2010


RockProject - ROCKWOOL Ukraine\nТеплотехнічний розрахунок і енергетичний паспорт будівлі всього за кілька хвилин. Що може бути простіше ...\nПРОГРАМНИЙ КОМПЛЕКС ROCKPROJECT\nПрограмний комплекс ROCKPROJECT (далі - ПЗ ROCKPROJECT) призначений для проектування і теплотехнічного розрахунку огороджуючих конструкцій будівель і споруд, а також складання розділу проекту «Енергоефективність» в автоматизованому режимі.\nПО ROCKPROJECT використовується проектувальниками і архітекторами, які виконують роботи з проектування теплоізоляційної оболонки і розрахунку параметрів енергетичного паспорта будівлі, складання розділу проекту «Енергоефективність». ПО ROCKPROJECT також використовується енергоаудиторами і експертами в сфері енергоефективності в будівництві для оцінки енергетичних і теплотехнічних показників існуючих будівель і вибору оптимального технічного рішення щодо підвищення їх енергоефективності.\nПО ROCKPROJECT розроблено на базі нормативних методик, діючих на території України. Програма пройшла необхідну перевірку та затвердження в провідному Науково-дослідному інституті України (НДІБК). За результатами перевірки (лист НДІБК від 26.03.2014 р № 217-703) встановлено, що методики та алгоритми, які використовуються в програмі, засновані на сучасних нормах і стандартах у сфері енергоефективності в будівництві. Результати, отримані за допомогою ПО ROCKPROJECT, збігаються з результатами розрахунків, проведених інститутом. У зв'язку з цим програма рекомендується до використання.\nПО ROCKPROJECT дозволяє виконувати розрахунки:\nприведеного опору теплопередачі огороджувальних конструкцій відповідно до вимог ДБН В.2.6-31: 2006, ДСТУ Б В.2.6-189 діє до: 2013;\nповітропроникності огороджувальних конструкцій відповідно до вимог ДБН В.2.6-31: 2006, ДСТУ-Н Б В.2.6-191 діє до: 2013;\nвологісного режиму огороджувальних конструкцій відповідно до вимог ДБН В.2.6-31: 2016, ДСТУ-Н Б В.2.6-189 діє до: 2013;\nпараметрів енергетичного паспорта і класу енергоефективності будівлі відповідно до вимог ДБН В.2.6-31: 2006, ДСТУ Н Б А.2.2-5: 2007;\nекономічного і екологічного ефекту від впровадження енергоефективних рішень.\nФункціонально ПО ROCKPROJECT складається з двох окремих модулів:\nМодуль для проектування, аналізу та теплотехнічного розрахунку огороджуючих конструкцій;\nМодуль для розрахунків параметрів енергоефективності та складання енергетичного паспорта будівлі.\nРозрахунки в кожному із зазначених модулів можна виконувати як незалежно, так і взаємопов'язано (наприклад, результати розрахунків опору теплопередачі огороджувальних конструкцій можуть бути вихідними даними для розрахунків енергоефективності завдання).\nМОДУЛЬ ДЛЯ ПРОЕКТУВАННЯ, АНАЛІЗУ І ТЕПЛОТЕХНІЧНОГО РОЗРАХУНКУ ОГОРОДЖУЮЧИХ КОНСТРУКЦІЙ СКЛАДАЄТЬСЯ З НАСТУПНИХ БЛОКІВ:\nБлок вибору типу будівлі і кліматологічних параметрів об'єкта проектування.\nБлок вибору виду огороджувальної конструкції для проектування і розрахунку.\nБлок розрахунку приведеного опору теплопередачі огороджувальної конструкції і вибору необхідної товщини теплоізоляції.\nБлок розрахунку показників повітропроникності огороджувальної конструкції.\nБлок розрахунку вологісного режиму огороджувальної конструкції.\nБлок формування звіту за результатами розрахунків.\nБлок вибору типу будівлі і кліматологічних параметрів об'єкта проектування\nПО ROCKPROJECT дозволяє виконувати розрахунок для дев'яти типів будівель:\nЖитлові одноквартирні будинки;\nБудинки дитячих навчальних закладів;\nБудинки дитячих дошкільних установ;\nКліматологічні параметри об'єкта проектування можна визначити або шляхом вибору температурної зони України, або безпосередньо населеного пункту із запропонованого списку. Кліматологічні параметри, закладені в базу даних ПО ROCKPROJECT, відповідають даним ДСТУ-Н Б В.1.1-27: 2010 «Будівельна кліматологія».\nПО ROCKPROJECT дозволяє виконувати розрахунок для всіх видів огороджувальних конструкцій:\nПокриття (суміщені і скатні);\nЦокольні перекриття, перекриття над підвалами;\nДля зручності користувачів у програмі вже закладені, рекомендовані компанією ROCKWOOL конструктивні рішення для різних типів непрозорих огороджувальних конструкцій. Для користувачів також передбачена функція створення (проектування) конструкції для розрахунку.\nДана можливість здійснюється шляхом набору конструктиву по верствам з матеріалів, закладених в базі даних ПО ROCKPROJECT або на основі матеріалів користувача. При створенні матеріалу для додавання в базу користувач повинен ввести його теплофізичні параметри. База матеріалів в програмі заснована на даних додатка Л ДБН В.2.6-31: 2006 та додатки А ДСТУ Б В.2.6-189 діє до: 2013.\nБлок розрахунку приведеного опору теплопередачі огороджувальної конструкції і вибору необхідної товщини теплоізоляції\nРозрахунок приведеного опору теплопередачі огороджувальної конструкції виконується відповідно до вимог ДБН В.2.6 31: 2006, ДСТУ Б В.2.6-189 діє до: 2013. Для конструктивних рішень, у яких використовуються матеріали ROCKWOOL, передбачена можливість розрахунку мінімально необхідної товщини теплоізоляції виходячи з вимог норм.\nУ програмі передбачено три варіанти розрахунку приведеного опору теплопередачі:\nрозрахунок без урахування теплопровідних включень;\nрозрахунок з урахуванням теплопровідних включень (згідно ДСТУ Б В.2.6-189: 2013);\nрозрахунок з урахуванням теплопровідних включень (згідно зі спрощеною методики).\nПри розрахунку без урахування теплопровідних включень обчислюється опорів теплопередачі конструкції "по полю".\nПри розрахунку з урахуванням теплопровідних включень (згідно ДСТУ Б В.2.6-189: 2013) користувачу з бази даних програми необхідно вибрати типи теплопровідних включень, які використовуються в проекті, описати їх кількісні характеристики і резуль- татом обчислень буде приведений опір теплопередачі огороджувальної конструкції.\nДля користувачів також передбачена можливість створення "свого" теплопровідного включення.\nПри цьому, користувачеві необхідно вносити дані про лінійних і точкових коефіцієнтах теплопередачі теплопровідних включень.\nПри розрахунку з урахуванням теплопровідних включень (згідно зі спрощеною методики) приведений опір теплопередачі огороджувальної конструкції обчислюється з урахуванням коефіцієнта теплотехнічної однорідності, типові значення яких для різних видів конструкцій спочатку закладені в програмі. Для користувача також передбачена можливість введення коефіцієнта теплотехнічної однорідності вручну.\nБлок розрахунку показників повітропроникності огороджувальної конструкції\nРозрахунок показників повітропроникності огороджувальних конструкцій виконується відповідно до вимог ДБН В.2.6-31: 2016, ДСТУ-Н Б В.2.6-191 діє до: 2013.\nБлок розрахунку вологісного режиму огороджувальної конструкції\nРозрахунок вологісного режиму огороджувальних конструкцій виконується відповідно до вимог ДБН В.2.6-31: 2016, ДСТУ-Н Б В.2.6-189 діє до: 2013.\nРозрахунок виконується для запроектованої конструкції помісячно, як для режиму опалення, так і для режиму охолодження. Користувачеві для здійснення розрахунку необхідно внести розрахункові тепловлажностной параметри внутрішніх приміщень. Результати розрахунку представляються в табличному вигляді із зазначенням кількості сконденсованої і вологи, що випарувалася з конструкції, а також в графічному вигляді для кожного конкретного місяця.\nРезультати розрахунків по кожному блоку (опір теплопередачі, опір повітропроникності, вологісний режим) порівнюються з нормативними вимогами, і користувач інформується про відповідність / невідповідність запроектованої конструкції вимогам норм.\nБлок формування звіту за результатами розрахунків\nПО ROCKPROJECT дозволяє сформувати і роздрукувати звіт за результатами розрахунку в * .pdf форматі.\nДля формування звіту користувачеві необхідно внести загальні дані про проектований об'єкт, а також навести таку інформацію, що включається в звіт.\nМОДУЛЬ ДЛЯ РОЗРАХУНКІВ ПАРАМЕТРІВ ЕНЕРГОЕФЕКТИВНОСТІ ТА СКЛАДАННЯ ЕНЕРГЕТИЧНОГО ПАСПОРТИ БУДІВЛІ СКЛАДАЄТЬСЯ З НАСТУПНИХ БЛОКІВ:\nБлок вибору типу будівлі і його основних характеристик.\nБлок опису будівлі.\nБлок завдання геометричних параметрів будівлі, характеристик вентиляції, теплотехнічних показників огороджувальних конструкцій.\nБлок формування результатів розрахунків енергетичних показників і класу енергоефективності будівлі.\nБлок розрахунку економічного і екологічного ефекту від впровадження енергоефективних рішень.\nБлок формування енергетичного паспорта та звіту за результатами розрахунків.\nБлок вибору типу будівлі і його основних характеристик\nПО ROCKPROJECT дозволяє виконувати розрахунок для восьми типів житлових і громадських будівель, аналогічних для модуля теплотехнічних розрахунків за винятком промислових будівель.\nПримітка. Для промислових будівель складання енергетичного паспорта не нормовано.\nДля виконання розрахунків користувач повинен вибрати населений пункт об'єкта будівництва, поверховість будівлі, його орієнтацію, тип системи опалення і задану внутрішню температуру.\nБлок завдання геометричних параметрів будівлі, характеристик вентиляції, теплотехнічних показників огороджувальних конструкцій\nРозрахунок енергетичних показників і параметрів енергетичного паспорта виконується відповідно до вимог ДСТУ-Н Б А.2.2-5: 2007.\nДля виконання розрахунку користувачеві необхідно на підставі проектних даний ввести інформацію про об'ємно-планувальних рішеннях будівлі, геометричних і теплотехнічних характеристиках його огороджувальних конструкцій, орієнтації фасадів, параметрах системи вентиляції та умови повітрообміну внутрішніх приміщень, даних про внутрішні теплопоступлений.\nТеплотехнічні характеристики огороджувальних можуть прийматися користувачем як на підставі даних проекту, так і шляхом окремих розрахунків за допомогою модуля для проектування, аналізу та теплотехнічного розрахунку огороджуючих конструкцій (розрахункові модулі взаємопов'язані).\nПО ROCKPROJECT, в тому числі, дозволяє розрахувати показники енергоефективності будівель з різним функціональним призначенням його внутрішніх приміщень (наприклад, ТРЦ з вбудованими офісними приміщеннями, житлові будинки з вбудованими приміщеннями нежитлового призначення), що є дуже складним при інших формах розрахунків.\nБлок формування результатів розрахунків енергетичних показників і класу енергоефективності будівлі\nРезультатом розрахунків енергетичних показників є показник енергоефективності будівлі, який порівнюється з нормативними вимогами, і користувач інформується про відповідність / невідповідність запроектованого будівлі вимогам норм. Також, в результаті розрахунків за допомогою ПО ROCKPROJECT встановлюється клас енергоефективності будівлі.\nБлок розрахунку економічного і екологічного ефекту від впровадження енергоефективних рішень\nОсновним завданням при застосуванні енергоефективних рішень є зниження енергетичних витрат на забезпечення комфортних параметрів мікроклімату внутрішніх приміщень як в зимовий, так і в літній періоди. При забезпеченні зазначеної економії знижуються витрати на виробництво теплової та електричної енергії, що, в свою чергу, призводить до зниження викидів СО2, допомагаючи вирішити проблему глобального потепління.\nПО ROCKPROJECT дозволяє кількісно оцінити можливий економічний і екологічні ефекти від впровадження енергоефективних рішень з примі нением теплоізоляційних матеріалів ROCKWOOL, а також розрахувати період повернення інвестицій з утеплення.\nБлок формування енергетичного паспорта та звіту за результатами розрахунків\nПО ROCKPROJECT дозволяє користувачеві за результатами розрахунків сформувати енергетичний паспорт будівлі відповідно до вимог ДБН В.2.6-31: 2016. Загальна інформація про будівлю, передбачена формою енергетичного паспорта, вноситься користувачем в Блоці опису будівлі. Енергетичний паспорт формується в * .pdf форматі.\nЩоб завантажити програму, пройдіть за посиланням


У Миколаївській обл. громадський діяч, представляючись співробітником міліції, виманювала гроші - 112 Україна\nУ Миколаївській обл. громадський діяч, представляючись співробітником міліції, виманювала гроші\nУ жінки вилучили близько 40 тис. грн і талони майже на 2 тис. л пального\nУ Миколаївській обл. голова громадської організації представлялася працівником міліції і виманювала гроші. Про це повідомляє прес-служба МВС у Миколаївській області.\n"Затримана громадянка, яка, представляючись помічником начальника обласної міліції, обіцяла за певну матеріальну винагороду вирішувати проблемні питання, пов'язані з діяльністю ОВС. Голова громадської організації була затримана під час отримання грошових коштів в розмірі 300 дол. Шахрайка обіцяла працівнику міліції сприяння його подальшому працевлаштуванні", - йдеться в повідомленні.\nПід час проведення обшуку у помешканні затриманої було вилучено значну кількість грошових коштів і талонів на отримання палива - близько 40 тис. грн та майже 200 талонів (приблизно 2 тис. л палива). Голова так і не змогла пояснити, звідки вона їх отримала.\nНовини за темою: У Херсоні СБУ затримала майора Нацгвардії за хабарі\nЩодо затриманої обрано запобіжний захід у вигляді утримання під вартою в порядку ст. 208 КПК України. Органами прокуратури розпочато кримінальне провадження за ознаками ч. 3 ст. 368 КК України ("Одержання неправомірної винагороди"), санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від п'яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна і з спеціальною конфіскацією. Проводяться слідчі дії.\nВідзначається, що слідчими встановлюється належність вилучених талонів, які, за попередніми висновками, могли бути отримані від співробітників міліції в якості винагороди за сприяння у нібито вирішенні службових питань.\nРаніше у Черкасах на 1,5 тис. доларів хабара затримали прокурора.\n#хабар #МВС #голова #Миколаївська область #громадська організація


Як автор тридцяти цікавих, детально опрацьованих винаходів, Борис Грабовський запропонував створити малолітражний гелікоптер й оригінальної конструкції трикрилий планер – “орнітоавтожир”, що діяв на принципі “ляскання крил”. Він виготовив окуляри для сліпих, апарат для глухонімих і так звані “зябра” для підводного плавання людини. Запропонував кілька типів акумуляторів і гальванічних елементів, а ще – човен без мотора, здатний рухатися виключно на енергії хвиль – навіть проти течії, термітний патрон, гранату з крилами, що металась на відстань до 100 метрів. Працюючи за письмовим столом, Борис Грабовський розгадав секрет конструкції плотів древніх перуанців і написав кілька науково-фантастичних романів, що ніколи друком не з’явилися. Запатентований ним “Вакуумний пристрій для отримання катодного пучка”, що дозволяв створювати температуру до п'яти тисяч градусів, а це означало: плавити і зшивати тугоплавкі метали, – був успішно застосований в Інституті електрозварювання, про що винахіднику особисто написав директор установи, академік АН УРСР Б.Є.Патон.\nТак, етнічний українець Борис Грабовський випереджав час, але його талант і креативна енергія залишилися не затребуваними епохою, а винаходи не знайшли достатньої підтримки ані в наукових колах, ані в урядових структурах Радянського Союзу. Сумно про це говорити, але свого часу ні Україна, ні Росія, а саме Узбецька РСР підтримала Б.П.Грабовського, тому фактично й стала батьківщиною першої в світі повністю електронної телевізійної установки – “телефоту”. Утім, Борис Грабовський блукав містом Фрунзе і, мабуть, уголос декламував батьків вірш “Оце читав я про світи” із циклу “З півночі” (1896):\n- Оце читав я про світи, / Про всякі землі та країни; / Бажав хоч стрічечку знайти / Про долю нені України. / Вона знайшлась – перечитав; / Не зрозумів, проте, ні коми... / В умі болючий запит став: / Мій рідний краю, де ми, що ми?\nТепер – про батьків, саме від них винахідник отримав ген стійності та непохитності у досягненні мети.\nСімейне щастя тривало недовго. Від сухот Павло Грабовський згинув 29 листопада (12 грудня) 1902 р. Згідно з заповітом, поховали поета на Завальному кладовищі, неподалік від могил декабристів Олександра Муравйова та Вільгельма Кюхельбекера; останнього український поет дуже шанував. На простому залізному хресті написали: “Малоросійський поет Павло Арсенійович Грабовський. 1864-1902 рр.”; дізнавшись про смерть політв’язня, начальник губернії розпорядився видати вдові… 75 рублів матеріальної підтримки.\n- Спогади про Тобольськ у мене туманні, уривчасті, зовсім маленьким мене звідти вивезли. Пам’ятаю, як, взявши яскраво розфарбований човник, я пускав його в калюжах. Або йшов до сусіда попа-розстриги, позбавленого сану, бо разом із синами вони будували моделі кораблів. Сидячи на стружках, я, малий, міг годинами спостерігати за їхньою роботою. Мати казала, що це у мене спадкове: її дід і прадід мали славу винахідників та мисливців, пристрасно любили зброю. Сама мати в молодості була дужою і відважною жінкою; на ведмедя вона ходила з одним клинком і не бажала брати з собою зброю, хоча була прекрасним стрільцем...\n- Мій рідний краю, де ми, що ми?\n- Із книг у нашій бібліотеці були Лермонтов, Пушкін, Брюсов, Блок, Жуковський, Надсон, Бальмонт, а також пригодницькі, наукові і про моделізм. Л.М.Толстого в сім’ї не любили “за різні там переживання і богодухо-шукання”, як говорили мати й тітка Сусанна Миколаївна Семененко. Горького і Чехова визнавали частково, бо вважали, що діяти слід рішуче: “Узяв бомбу, бац! – і на шматки”… Мати рано познайомила мене зі зброєю: у п’ять-шість років я стріляв з “Бульдога” і “Сміт-Вессона”, а в десять – із 6-мм гвинтівочки “Вінчестер” – за 100 метрів клав дев’ять куль із десяти у двовершкове коло. Навчила мати мене і виробництва вибухових речовин та феєрверків, і я навіть допомагав їй виготовляти бомби, які вона закладала в біблії.\nГімназист Борис, 1916 р.\nУ Токмаку, що неподалік від Бішкеку, про різні там “яскраві човники” довелося забути. Прагматичний вітчим послав працювати пасербу межувальником, бо прагнув бачити в ньому… агронома. Швидко наковтавшись диктату, Борис залишив нову сім’ю матері, вважаючи за краще бідувати, але 1 надалі вчитися та йти до цілі, аніж з року в рік колупатись у землі, як того вимагав вітчим.\n- Тоді я вступив у комсомол і пішов добровольцем в Першу (потім – у Четверту) легку Туркестанської батарею, прослужив близько року і був відряджений в Ташкентську радпартшколу, тоді – справжню бойову одиницю. Навіть вночі біля кожного ліжка у нас стояли гвинтівки з патронами. По закінченні навчання служив у складі частин особливого призначення, зокрема у Пешпекському ЧОПі.\n- Я дійшов висновку, що шляхи механічних установок, за якими йдуть винахідники, безперспективні, і що найвірніший шлях – це шлях, визначений професором Розингом, шлях катодної телескопії.\nЗа апарат, випробуваний у присутності поважних професорів – Г.В.Попова та М.М.Златоврацького, допитливий лаборант отримав… університетську премію. У той час, коли професор Б.Л.Розинг домігся лише нерухомого та нечіткого зображення, Борис Грабовський бажав більшого: його винахід мав передавати рухомі об'єкти і використовувати електроніку не тільки в приймачі, а й у передавачі. Так, задумів було багато, але знань бракувало, і молодий винахідник не мав часу віддати п’ять років здобуттю вищої освіти...\nЗнаєте, що зробив 20-річний юнак, отримавши грошову частину премії й вперше відчуваючи себе заможною людиною? Борис Грабовський купив залізничний квиток… в Україну, зокрема Харків, де ще жили яскраві враження дитинства та юності. Йому хотілося поїхати на Батьківщину батька, якого він не пам'ятав, у якого на колінах так і не сидів, але інтерес до якого із роками тільки зростав.\nПовернувшись у Ташкент, він собі ледь не зрадив. Насувалась осінь, а з нею – навчальний рік. Потрібно було вирішувати, що робити далі. І намірився тоді Борис Грабовський вступати... до медінституту, хоча досі гаряче мріяв про фізико-математичний факультет. Справа в тому, що в Харкові юнак познайомився із лікарем Є.С.Катковим, котрий згодом став одним із засновників харківської школи гіпнології; той займався питаннями гіпнозу і глибоко зацікавив лаборанта сейсмологічної лабораторії. Уголос Євген Севастянович резонно, начебто, міркував:\n- У галуззі медицини непочатий край для винахідництва. Про сліпих ти ж, Борисе, неординарно мислиш... Станеш окулістом – скільком людям зможеш допомогти...\nЗначно випереджаючи час, у 1925 р. син українського поета-революціонера висунув теорію про світлочутливість шкіри чола людини – про так звані фосфени, тобто зорові відчуття, що виникають у людини без впливу світла на око. Раніше такі вміння вважалися атавізмом, успадкованим homo sapiens від тварин.\nУперше широко науковий світ почав обговорювати тему фосфенів у 1969 р., коли про побачені ними світлові спалахи повідомили учасники місячної експедиції “Аполлон-11”, американські астронавти Едвін Олдрін та Ніл Армстронг. Тоді негайно НАСА організувало серію спеціальних досліджень і дійшло висновку, що основною причиною спалахів – із великою ймовірністю – слід вважати… швидко рухомі заряджені частинки космічних променів.\nТим часом теорія про світлочутливість шкіри чола не була для Бориса Грабовського самоціллю: ніколи сучасну науку на рівні чистого мистецтва він не розглядав. Досліджуючи фосфени, новатор запропонував конструкцію апарату… для сліпих, а винахід назвав “Камертон телефот”. Йшлося про конкретний віброфосфенний апарат “Гном”, здатний забезпечити зором… сліпих. Як пізніше сам Борис Павлович зізнавався, був той винахід “родом з дитинства”. Адже поштовхом до його створення стало саме життя.\nПоясню… Поряд із Грабовськими в Харкові, на вулиці Сумській, 61, у колишньому особняку надвірного радника, купця О.О.Юзефовича, жила і працювала артіль сліпих, і Борис до них часто навідувався і шкодував, що його нові знайомі не можуть побачити… його улюблені феєрверки. Щоденні спостереження, спілкування з незрячими трудівниками допомогли підлітку дійти висновку: сліпі можуть бачити світло шкірою чола. Хоча – “як?” і “чому?” – він тоді ще не знав. Лише через десятиліття досвід акумулювався у винахід “Камертон телефот”.\nОсобняк купця О. О. Юзефовича, Харків, 1913 р.\nБули й інші винаходи, але, як підсумок тривалих пошуків, спроб і невдач, з'явився прилад, названий Борисом Грабовським “телефотом”, або “радіотелефотом” тобто бездротовим телефотом. Між іншим сама назва “телефот” (“теле” – “далеко”, “фот” – “світло”) не була неологізмом. Вперше до систем “далекобачення” її застосував в’ятський інженер-електрик Олександр Аполлонович Полумордвінов (1874-1941), який у 1899 р. створив та запатентував під №10739 (охоронне свідоцтво №9839 від 27.02.1906 р. Департаменту торгівлі й мануфактур Міністерства фінансів Російської імперії) механічний прилад для передачі рухомого кольорового зображення на відстань – “Світлорозподільник для апарату, що передаватиме зображення на відстань з усіма кольорами та їхніми відтінками й усіма тінями”. Проєкт залишився на папері й реалізованим так і не був.\nЕскіз передавальної трубки телефоту, перший варіант\nКинувшись розробляти телефот власної конструкції, Борис Грабовський залишив Саратовський індустріальний технікум: те, що його цікавило в сучасній науці, ще… не викладали, а лише досліджували. У мемуарах інженер В.І.Попов пригадував:\n- Ми познайомили з нашою роботою професора Саратовського державного університету Костянтина Олександровича Леонтьєва (1890-1932) та інженера-електрика В.Н.Харкова. Вони написали настільки гарний висновок, що виконком Ради депутатів трудящих Саратовської губернії без зволікань виділив нам кошти для відрядження в Ленінград, до професора Розинга. Зокрема професор К.О.Леонтьєв висловив спільну думку комісії: “Проєкт заслуговує на те, щоб його теоретичну розробку спрямувати на практичне дослідження, яке в наших умовах неможливе. Винахідників необхідно відрядити до Москви або Ленінграда”.\nВосени 1925 р. саратовські винахідники приїхали до Москви, де зробили доповідь на засіданні радіотехнічної секції Військово-технічного управління Народного комісаріату із військових і морських справ СРСР. Їхній прилад отримав схвалення, але виникло питання про закріплення права на відкриття телефота. Тож Борис Грабовський, викладач фізики СДУ М.Г.Піскунов та інженер-радист Віктор Попов вирушили до Ленінграда, де на той час знаходився Комітет у справах винаходів і відкриттів СРСР.\nЩоправда, спершу, 8 листопада 1925 р., вони поїхали до професора Б.Л.Розинга, на Дев’яту лінію Василівського острова. Зазвичай сухий та стриманий Борис Львович гостей квартири №32 зустрів привітно. Він злету зрозумів, які величезні можливості для майбутнього розвитку “далекобачення” має їхній прилад, і порекомендував “завтра зареєструвати заявку на патент”.\nЗвістка швидко облетіла наукове співтовариство Північної Пальміри. Незабаром у ленінградському тресті заводів слабких струмів “Зв’язокелектро” за ініціативою Б.Л.Розинга відбулося обговорення відкритого телефота. Були присутніми більш як 30 поважних вчених: академіків, професорів. Серед них знайшлося чимало прихильників механічного методу передачі зображення на відстань. Між ними та прибічниками іншого методу – електронного розвитку телебачення, яких очолював професор Розинг, розгорнулася гостра дискусія. Зрештою, переміг НТП.\nОптика і передачальна трубка телефоту, 1926 р.\nУ результаті виконати експериментальне замовлення на виготовлення електронних ламп передавача і приймача, а також випробувати апарат у дії було доручено ленінградському електровакуумному заводу “Світлана”... Це не дивно, для тих років телефот виявився занадто складним пристроєм. Перш ніж його створити, належало… виготовити оригінальну апаратуру з використанням новітніх досягнень у галузі радіоелектроніки. На “Світлані” про це ніхто уяви не мав, тому за умовами договору, Б.П.Грабовського та М.Г.Піскунова прийняли в штат Ленінградського електровакуумного заводу, щоб розробники безпосередньо спостерігали та контролювали процес виготовлення деталей і складанням телефота.\nСовок є совок. По-перше, трудовий договір із винахідниками адміністрація уклала, але відвідувати цехи електровакуумного заводу “Світлана” заборонила. По-друге, бюджет під новацію виділили, але настільки мізерний, що ганебні 2000 радянських рублів закінчилися за місяць. По-третє, креслення й технічну документацію в роботу взяли, але гнали виключно брак. Як наслідок, за визначений держзамовленням термін у три місяці працюючий телефот зібраний не був, тому всі роботи… припинилися. У підсумку члени оцінної комісії визнали випробування невдалими, подальші дослідження вирішили закрити, а випуск устаткування – призупинити. Більше того – було визнано вважати недоцільним саме застосування телефота.\nБув один величезний плюс: із Ленінграда Борис Грабовський привіз молоду дружину – Лідія Олексіївна Жигунова служила друкаркою у професора Б.Л.Розинга. Окрилений великими ідеями винахідник не здавався. У Саратові блискучий оратор прочитав 40 лекцій про телефот та апарат для сліпих: слухали з великою цікавістю, але грошей не платили, хоча вступний квиток коштував 5 коп.\nВзагалі, з роботою та квартирою у Саратові молодій родині не щастило. Борис Грабовський таки закінчив індустріальний технікум і працював звичайним електриком, отримуючи копійки. А ось Лідія Олексіївна роботу друкаркою, взагалі, не знайшла; у черзі з працевлаштування вона так і залишилась у шостій сотні. Дедалі частіше молода сім’я жила на те, що позичала гроші у знайомих, адже на той час вони вже продали все, що можна було продати.\nОсь чому восени 1926 р. Борис Грабовський із дружиною вирушив до Ташкента, де для нього на фізико-математичному факультеті Середньоазіатського державного університету поновили посаду… лаборанта. З-поміж життєвих негараздів не загубити Ідею було легко.\nЩо мрійника та фантазера – окрім затятості та сили духу – тримало? Звісно, дружина. Звісно, жага знань: у столиці Узбецької РСР Борис Грабовський отримав диплом фізика. Звісно, новий вірний соратник, надійний помічник, такий же ентузіаст – Іван Пилипович Белянський (1907-1979), молодий лаборант нещодавно створеної науково-випробувальної станції телефонно-телеграфної апаратури Середньоазіатського округу зв’язку. “Мій Санчо Панса від науки”, як про нього жартома відгукувався винахідник.\nБорис Грабовський, 1928 р.\nУ Ташкенті подружжя оселилося в старій частині міста – на Шайхантаурі. Власник саманного будинку – аксакал Юсупхан Мірзамухамедов здав їм кілька кімнат на другому поверсі, а балахан – перший поверх, де раніше була стайня, дозволив використовувати як лабораторію. На новому місці невгамовні винахідники знову стукали у всі двері, навіть звернулися по підтримку до керівництва Узбецької РСР. І несподівано на проєкт розвитку “далекобачення” були виділені невеликі гроші; проте, заздрісники, які знайшлись у Бориса Грабовського й у Ташкенті, не один раз намагалися звинуватити ентузіастів телефота в… марнотратстві державних коштів.\nНемає чорного без білого. Після візиту ініціативного Івана Белянського в Самарканд, тодішню столицю республіки, знайшлися й доброзичливці, серед яких – голова Центрального виконкому Узбецької РСР, формальний очільник республіки Юлдаш Ахунбабаєв (1885-1943). Повністю неписьменний член Президії ЦВК СРСР, той арбакеш одразу виділив 1000 рублів на вакуумні лампи й надалі надавав групі Б.П.Грабовського всіляку підтримку.\nІз Ленінграда постійно рухав справу й професор Б.Л.Розинг, котрий таки домігся, щоб у 1927 р. на електровакуумному заводі “Світлана” виготовили нові, а головне, якісні електронні трубки передавача і приймача майбутнього телефота.\nЯк пригадував вірний “Санчо Панса від науки” Іван Белянський, котрий з Північної Пальміри особисто доставив до Ташкента деталі:\n- Пам’ятаю, яка радість була у Грабовського, коли я привіз трубки і лампи. Він, як маленька дитина, був буквально зачарований усіма тими трубками і лампами...\nТруднощі на шляху великого “далекобачення” у Совку не переводилися.\nЗа різних організаційних, технічних і матеріальних причин, навіть за підтримки першої особи республіки, остаточний монтаж електронної установки та її випробування вдалося влаштувати тільки влітку 1928 р. Передавач встановили в центральному корпусі Середньоазіатського округу зв’язку, а приймач – на подвір’ї, у флігелі, де містилася науково-випробувальна станція. Відстань – метрів 20.\nПередавальна трубка телефоту Бориса Грабовського\nБіля приймача знаходився винахідник, а “Санчо Панса від науки” – біля передавача. Рівно о 12 годині дня за ташкентським часом, 26 липня 1928 р. одночасно ввімкнули передавач та приймач. І Борису Грабовському вперше в світі вдалося передати по радіо, без дротів, на екрані електронно-променевої трубки приймача рухоме зображення. Ним став… усміхнений Іван Белянський, який на приймачі знімав та одягав кашкета, брав у руки різні предмети. Звісно, зображення було неякісним, у брижах та смугах, але все-таки можна було впізнати, що то саме лаборант Б.Г.Грабовського. Господиня будинку Хамза-хон, де винахідник із дружиною винаймали квартиру, навіть заплакала.\nВ офіційному протоколі спеціальна комісія зафіксувала, що 26 липня 1928 р. був проведений дослід із приладами для передачі рухомих зображень на відстань, і хоча зображення було низькоякісним та з перешкодами, на ньому можна було ідентифікувати одного з помічників винахідника.\nЧи був то вражаючий успіх групи Б.П.Грабовського? Безперечно. Але здобутий він був якою ціною? Навіть не уявляєте… Звинувачуваний у “розтринькуванні державних коштів” син українського поета на дослідження та виготовлення деталей апарату витратив 5000 радянських рублів.\nІншому піонеру світового телебачення, “батькові електронного далекобачення”, американському інженеру російського походження Володимиру Зворикіну (1888-1962), котрий працював на фірму “Radio Corporation Оf America”, – на створення працездатної системи електронного телебачення знадобилося $50 000 000; за тодішнім курсом валют – суму, яку важко собі й уявити. Тим часом отримані результати обох виявилися на подив схожими.\nНаступна історична подія сталася швидко. Дещо змінивши схему телетрансляції, 4 серпня 1928 р. група Б.П.Грабовського офіційне випробовування повторила ще раз. Того дня на зеленому екрані діаметром 12 сантиметрів присутні побачили перехрестя ташкентських вулиць Леніна і Карла Маркса, біля кінотеатру “Зимова Хіва” (потім – “Молода гвардія”), – із перехожими і проїжджаючим удалечині трамваєм. Для історії цей досвід зняла на кіноплівку місцева кіностудія. Отже, висновок ми маємо однозначний: перший у світі телевізійний репортаж під відкритим небом був проведений у СРСР, але – українцем.\nПотім почалася важка виснажлива боротьба з радянською бюрократією, і радянська дійсність просто висмикнула його з розетки. Як? Москві закортіло на власні очі подивитися диво “далекобачення”, тож групі Б.П.Грабовського довелося погодитися на презентацію винаходу в столиці. Унікальний прилад завантажили в товарний вагон і відправили в Першопрестольну, попередньо наказавши супроводжувальному залізничнику пильнувати крихкий вантаж. Спочатку вагон відправили у… Владивосток, а потім, все-таки – дорогою на Москву, хтось зірвав стоп-кран… Коли через два місяці після відправлення з Ташкента відкрили ящик, погляду комісії та винахідників відкрилася купа битого скла і понівечені каркаси.\nЕлектронний телефот загинув фізично – у СРСР переважали прихильники… механічного телебачення. За кілька днів Борис Грабовський та Іван Белянський отримали офіційний присуд Центрального бюро із реалізації винаходів і сприяння винахідництву Вищої Ради народного господарства (ЦБРІЗу ВРНГ) СРСР; посилаючись на думку якогось “наукового інституту”, їм написали, що робота над телефотом визнана безперспективною, а можливість впливу термоелектронів катодного променя в запропонованій схемі – сумнівна... Електронний телефот загинув науково.\nІз Білокам’яної винахіднику так і не повернули ні шість папок із документами: креслення, схеми та розрахунки, ні навіть тритомний рукопис “Енциклопедія телефота”; за однією з версій – їх просто “злили за кордон”, американцям. Як наслідок, у 1931 р. Борис Павлович захворів і майже на три місяці звалився з глибоким нервовим розладом. Скориставшись зручним приводом, керівництво факультету звільнило лаборанта із займаної посади. Відтоді Б.П.Грабовський більше не намагався зреалізувати вистражданий радіотелефот, а зосередився на винаходах з інших царин.\nОдужавши, восени 1933 р. винахідник із дружиною взяли дві валізи і переїхали до Фрунзе (Бішкек), де мешкала 58-річна мати Анастасія Миколаївна Гутовська із пасербом Миколою; другий її чоловік, Олексій Йосипович, на той час уже помер. Там принишклий винахідник влаштувався на місцевий механічний завод імені М.В.Фрунзе начальником електроцеху, вивів підрозділ із прориву, подеколи подавав дрібні рацпропозиції, за які неодноразово преміювався.\nДочка Світлана Грабовська із батьком та бабусею\nМинуло тридцять довгих років… І все-таки визнання винахідника електронного телебачення сталося. 23 грудня 1963 р., коли Борис Грабовський отримав листа з Державного комітету з радіоелектроніки, в якому йшлося: “Ваш пріоритет на одержання рухомого зображення за допомогою “Апарата для електронної телескопії”, – незаперечний, а факт видачі патенту юридично скріплює пріоритет за авторами винаходу”.\nЦе так, наприкінці життя, Борис Павлович домігся визнання своїх заслуг. І що це йому дало? Б.П.Грабовський та його дружина Лідія Олексіївна скніли в матеріальній скруті. За станом здоров’я обидва перебували на інвалідності, а він, автор 30 винаходів, отримував 70 рублів пенсії, чого двом літнім хворим явно бракувало.\nВиключно на авторські гонорари, які Всесоюзне управління з охорони авторських прав справно отримувало від Української РСР та сплачувало синові за передрук батьківських віршів, – набігли солідні кошти. На них родина Грабовських придбала невеличкий будиночок у сільськім передмісті Фрунзе. Поряд вигинався тихий струмок, зарослий очеретом, що віддалено нагадувало Україну. Над водою Борис Павлович самотужки зі старих дощок та обіполів поставив сарай, що одночасно слугував за лабораторію, майстерню та науково-експериментальну базу.\nНа батьківщині, в еСеРеСеРії, про нього давно згадували зрідка, тим часом у жовтні 1965 р. у французькому часописі “Télévision” (№157) президент Міжнародної організації видавців радіотехнічної періодики (Union International de la Presse Electronique; UIPRE), колишній одесит Ежен Айсберг (Eugène Aisberg; 1905-1980) видрукував статтю, де зокрема зазначалося: “Фактично на 100% електронна телевізійна система, де використовується трубка з катодним променем як для передачі, так і для прийому, – була запропонована ще в 1925 р. трьома винахідниками: Б.П. Грабовським, М.Г. Піскуновим і В.І. Поповим...”\nІ. П. Белянський, 1974 р.\nЦе патріарха блакитного вогника врятувати не могло… Від інфаркту міокарду Борис Павлович Грабовський помер 13 січня 1966 р. у Фрунзе (нині – столиця Киргизстану: Бішкек). Траурну церемонію на кладовищі біля шкірзаводу рідні влаштували дуже скромну. Лише крихітні некрологи з’явилися в місцевих газетах, хоча після смерті піонера телебачення була створена спеціальна урядова комісія, в роботі якої участь брав давній партнер, винахідник І.П.Белянський.\nВ Україну, щоб дати відповідь на запитання: “Мій рідний краю, де ми, що ми?” – він, як і його батько, так і не повернувся. Більше того, відповідно до заповіту покійного, у 1970-х рр. вдова Б.П.Грабовського передала особистий архів чоловіка… до Центрального державного архіву Узбекистану, де матеріали зберігаються й досі.\nЗа браком інформації в радянській пресі, лише через кілька місяців після смерті Бориса Павловича французький часопис “Électronique actualités” відгукнувся на його смерть статтею “Смерть піонера телебачення”.\nБорис Грабовський, 1965 р.\nПосмертна слава дивотворця надходила поволі… У числі №6 за 1969 р. Бюлетень Міжнародної організації радіо і телебачення (Organisation Internationale de Radiodiffusion et de Télévision; OIRT) розповів про роботи Б.П.Грабовського. Одначе, тільки 20 січня 1971 р. бюро Відділення загальної фізики й астрономії Академії наук СРСР, очолюване академіком Л.А.Арцимовичем, спеціальною постановою визнало роль Бориса Грабовського у розвитку телебачення.\n16 квітня 1971 р. високо оцінило заслуги Б.П. Грабовського та І.П. Белянського в розвитку електронного телебачення ЮНЕСКО. Як підсумок 7 червня 1971 р. UIPRE оформило “Свідоцтво про незаперечності заслуг Б.П.Грабовського і І.П.Белянського, що здійснили першу в світі телевізійну передачу за допомогою електронних телевізійних пристроїв в 1928 р. в СРСР”.\n…Ні колишнім містом Фрунзе, ні сучасним Бішкеком, а тим паче – Києвом, тепер не блукає той дивний чолов’яга із живими сірими очима, худорлявий, згорблений, заглиблений у власні думки. Де його вишиванка? Чому він у тюбетейці?\n- Оце читав я про світи, / Про всякі землі та країни; / Бажав хоч стрічечку знайти / Про долю нені України.\nПерша ілюстрація: Борис Грабовський (ліворуч) з Миколою Піскуновим, 1925 р.


Сережки своїми руками: два бюджетних варіанти | Новости в 'Час Пик'\nСережки своїми руками: два бюджетних варіанти\nМодні сукні на літо 2021-найсильніші трендиОригінальне кашпо власноручКвіти з ватних паличок власноруч\nЖінки люблять прикраси і з задоволенням їх носять на всі випадки життя. Також є великі любительки біжутерії, а багато хто з них вважають за краще виготовляти модний аксесуар самостійно. Сьогодні ми з вами розглянемо два варіанти красивих сережок, виготовлених у домашніх умовах.\nдва види намистин діаметром 10 і 14 мм - по 2 шт .;\nроздільники (намистини металеві зі стразами) - 2 шт .;\nпін (біжутерна голка або шпилька) довжиною 3,5 см - 2 шт .;\nкільця сполучні - 2 шт .;\nшвензи (вигнута дужка з петелькою) - 2 шт.\nБеремо пін в ліву руку і нанизуємо на нього велику намистину, далі роздільник, потім маленьку намистину. Тепер за допомогою круглогубцев загинаємо пін під кутом 90 градусів. Далі беремо кінчик піна круглогубцами і загинаємо в протилежну сторону. Таким чином у нас виходить петелька, трохи її підрівняти - вона повинна бути рівною. Далі слідує сполучне кільце - роз'єднуємо його і протягуємо в цю ж петельку, туди ж протягуємо швензи (петелька на яку вішається сережка) і закриваємо колечко.\nСережка готова, другу робимо, в точності повторюючи наші дії знову. Красиві сережки готові.\nНаступний варіант сережок зробить ваше обличчя і шию візуально ідеальними.\nзвичайнісінькі синтетичні нитки;\nшвензи (в обов'язковому порядку);\nбусинки для оригінальності;\nБеремо невеликий шматочок картону шириною на ваш розсуд, від нього залежить довжина пензлика. Нам потрібно буде зробити приблизно двісті обертів на картоні ниткою, кількість витків краще вважати, щоб отримати однакові сережки. Тепер нам знадобиться відрізок нитки у 15 см (колір підбирайте за своїм смаком і гардеробом). Протягаємо відрізок під нитками на картоні, з однієї зі сторін зав'язуємо нитку на подвійний вузлик. На зворотному боці від нитки протягуємо ножиці і акуратно прорізаємо нитки.\nЧитайте також: Як зробити вишукане кольє своїми руками\nНа стороні зав'язки на нитках, іншим відрізком у 15 см відступаючи від краю 0,5 см, обмотуємо наш пензлик і закріплюємо вузликом, кінчики обрізаємо (див. відео). На цю намотану по горизонталі нитку за допомогою клею намотуємо у два витки стразову стрічку, щоб ниток не було видно. Беремо пін і одягаємо намистину, потім зайве відкушуємо і за допомогою круглозубців робимо петельку.\nКріпимо швензи до однієї петельки піна, а другу петельку протягуємо через нитку. Замість стразової стрічки можна купити спеціальний ковпачок. Ще одна пара красивих сережок готова.\n"Мертве море" на Донбасі: Вчені так і не розгадали таємницю озера, що не має аналогів у світі


"Art Land Fest Kamyanets-Podilsky – 2019": Міжнародний фестиваль - | Афіша - Афіша у Кам'янці-Подільському - 3849.com.ua\n"Art Land Fest Kamyanets-Podilsky – 2019"\nЧерговий мистецький міжнародний фестиваль чекає на кам'янчан і гостей міста у квітні – "Art Land Fest Kamyanets-Podilsky – 2019", де змагатимуться учасники віком від 4 до 35 років.\nЖурі обиратиме кращих у таких номінаціях: академічний, народний, естрадний вокал, академічна, народна, бальна хореографія, розмовний жанр, акторське й циркове мистецтво, оригінальний, інструментальний та театральний жанри.\n6 квітня - урочисте відкриття фестивалю, конкурсні перегляди протягом всього дня. Увечері учасників чекає гала-концерт і нагородження переможців.\n7 квітня - флешмоб на площі біля Ратуші.\nУ минулорічному фестивалі взяли участь понад 900 осіб.Фестиваль проходитиме за сприяння Кам’янець-Подільської міськради.


господарства необхідно шукати свої способи розв'язання.\n2. Основні проблеми розвитку сільського господарства в Україні.\nПроблеми сільського господарства є комплексними, їх не можна звести до одного типу проблем: економічних чи соціальних. Можна констатувати, що сільське господарство України переживає глибоку кризу, прояви якої можна спостерігати буквально у всіх сферах сільського господарства. Виділимо самі головні проблеми, які стоять перед сільським господарством України.\nЦе найочевидніша хвороба, яка виявляється в нездатності сучасного сільського господарства виробляти рентабельну й конкурентоспроможну продукцію.\nДана криза - прямий наслідок різкої зміни соціально-економічних і політичних умов, до яких виробнича система, яка формувалася тривалий час за інших умов, виявилася непристосованою.\nПо-перше, із розвалом СРСР Україна (колишня аграрна провінція імперії) отримала, з одного боку, величезну частку сільського господарства у ВНП (35%, що можна порівняти з Мозамбіком - 33%). З іншого боку - втратила ринки збуту продукції в країнах СНД .\nПо-друге, на внутрішньому ринку попит (у тому числі й на сільгосппродукцію), який, як пишуть у будь-якому підручнику маркетингу, визначає пропозиція, вкрай обмежений низькою купівельною спроможністю населення. Тому навіть якщо продукції вироблятиметься більше, купувати її в громадян немає за що. І так буде доти, поки в громадян не з'являться гроші (тобто поки не запрацює промисловість, сфера послуг і працівникам не розпочнуть платити нормальну зарплату).\nПо-третє, вийти на світовий ринок дуже важко через дві причини. Ті, у кого є гроші, платять їх за продукцію власних фермерів. При цьому стороннім чинять різні перешкоди. Ті, у кого грошей немає, взагалі платити нездатні. До того ж висока собівартість нашої продукції, зумовлена крайньою неефективністю її виробництва, і найчастіше низька її якість різко погіршує конкурентоспроможність.\nПо-четверте, економіка СРСР базувалася на енергоносіях, ціни на які були значно нижчі за світові. З розпадом Союзу ситуація докорінно змінилася. По сільському господарству це вдарило з двох боків. З одного - різко піднялися ціни на техніку, добрива й т.п., що відразу відбилося на собівартості продукції. З іншого боку - енергетична ефективність вітчизняних технологій значно відстає від сучасних вимог.\nПов'язана із відсутністю в суспільстві розумної, реалістичної, виваженої точки зору на те, яким має бути ефективне сільське господарство, яку б поділяло більшість його громадян. Десять років незалежності пройшли в шараханнях. Чергове "епохальне" рішення, покликане перетворити сільське господарство України на високодохідне, а його трудівників - на багатих людей, пропонувалося, розхвалювалося в ЗМІ й забувалося - після, в кращому випадку, безрезультатної спроби здійснити це. Реальної програми реформування сільського господарства, що враховує всі соціальні, економічні, політичні та технологічні аспекти, в уряду не було й немає. А в народу тим паче.\nСимптоми: перевищення смертності над народжуваністю, "слабішання" сільського населення, міграція наймолодшої, активної та практичної частини населення до міста. Одним словом, це називається депопуляцією.\nОсновні причини цього явища такі: обмеженість соціальних ролей, най поширені з яких - механізатор і доярка; гірші порівняно з містом умови праці й побуту; фізичний тягар разом з низькими престижністю та доходністю сільської праці.\nДемографічні проблеми гостро стоять не тільки в нас. Вони актуальні навіть для таких благополучних країн, як США, Канада, Німеччина й Швеція . Проте там робота з їх вирішення не така занедбана.\nУ цілому вона пов'язана з вродженими недоліками сільського господарства, такими, як сезонність (гостра потреба в ресурсах навесні, а розрахунок за них восени) і висока ризикованість вкладання (у будь-яку пору року можуть виникнути обставини, які об'єктивно не дозволять розрахуватися за взяті кредитні ресурси).\nКрім того, ситуація ускладнюється й іншими проблемами. Притчею що язи цех стала відсутність у держави ресурсів для кредитування сільського господарства, взяти які за нинішнього стану економіки просто немає де. До того ж вітчизняна банківська система розрахована на кредитування крупних виробників - колгоспів і аграрних фірм. Хоча в даний час уже близько 50% валової продукції сільського господарства виробляється на присадибних ділянках громадян . Цей сектор ніхто не кредитує, а дарма. Дрібний власник швидше поверне борг, узятий під заставу власної корови, ніж колгосп, в особі його голови, узятий під заставу напівзруйнованого корівника.\nПолягає в розриві між містом і селом - в умовах і оплаті праці, наявності вільного часу й умов відпочинку, рівні соціального захисту, медичного обслуговування, освіти, культури, побутових умов. Для жодного, у тому числі й для реформаторів, не секрет, що ситуація вкрай занедбана.\nПолягає в неможливості ефективного ведення господарства крупними багатогалузевими виробничими структурами на кшталт колгоспів, сформованих на основі великих населених пунктів (сіл). Найочевидніші причини цього:\n1. Колективізація розділила всіх учасників виробничого процесу на керівників і виконавців. А тривале виховання виконавців відбило в них будь-яку відповідальність за результат їх діяльності.\n2. Великі розміри господарств (2500-3000 га) були хорошими за епохи жорсткого адміністративного управління (зверху легше командувати) й дешевих енергоносіїв. Нині за законом командувати начебто нікому (хоча командують, ще й як!). А господарювання на площі 25-30 квадратних кілометрів не вигідне через величезний обсяг внутрішньогосподарських перевезень. Це за світових цін на енергоносії виливається в копієчку.\n3. Зосередження тваринництва на великих фермах також може утнути злий жарт. У великих чередах погіршується епізоотична і зоопсихологічна ситуація, порушуються психологічні контакти між людиною і тваринами, що не дає ефективно використовувати генетичні можливості череди. Висока концентрація тварин в одному місці перешкоджає ефективному використанню кормових ресурсів, розкиданих агроландшафтом пасовищ. З іншого боку, вона визначає високу вартість доставляння кормів. Вага добового раціону корови становить приблизно 60 кг. Середня довжина внутрішньогосподарських перевезень - 5,5 кілометра. Неважко підрахувати, що перевезення добової кількості кормів для череди, що складається з 300 голів, виливається в 99 тонно-кілометрів.\nІнші типи сільськогосподарських виробників, такі як великі агрофірми, які імпортною технікою обробляють орендовану землю, фермерські господарства, дрібні приватні господарства громадян, перебувають у зародковому стані. Так само, якінфраструктура їх обслуговування і державні важелі впливу на них.\nЩойно на телеекрані з'являється обличчя голови КСП чи когось рангом вище, обов'язково звучать магічні слова "паливо",


Священство і медицина\nо. Василь Боянівський, священик-медик\nЗдавалося б, такі далекі й водночас, взаємопов’язані речі - людська духовність і тілесні захворювання людей. Це є дві різні ділянки людського буття, але людина не може жити як без однієї, так і без іншої. Лікування людських душ, настанова на правильні устої життя, намір досягнути досконалості... Для цих речей покликане священство. Лікування недугів тіла людини - завдання медицини.\nВалеологія - наука про здоров’я людини - стверджує, що на вершині піраміди здоров’я перебуває її духовна складова, яка впливає і визначає морфо-функціональний стан організму людини. Водночас, зміни у тілі людини ведуть до зміни її духовних устоїв. Світова медична практика засвідчує, що в людей, які перенесли пересадку серця, спостерігаються зміни їхньої поведінки та життєвих настанов.\nЗ огляду на вище сказане спробуємо відстежити, у який спосіб в одній особі уживаються ці два фахи - духовний і медичний. Для цього детальніше познайомимося з особами, які у повсякденному житті поєднували ці два види людської діяльності. Іншими словами - спробуємо розібратися, що спонукало медиків прийти до священства, а священиків - лікувати хворих.\nНасамперед згадаймо Агапіта Печерського. Це чернець Києво-Печерської Лаври, що був найславетнішим лікарем княжої доби у Київській Русі. Він помер у 1095 році. Життя його описане у «Києво-Печерському Патерику». Достеменно відомо, що народився він у Києві. Досконало оволодівши тодішніми методами лікування людей (монастирі на той час були осередками лікування хворих), він почав працювати на медичній ниві. При цьому він однаково ставився як до жебраків, так і до осіб знатного походження. Грошей за лікування не брав, а просив роздати їх бідним. Цей приклад - лише один із числа тих, які засвідчують, що вже в часи княжої доби чернецтво служіння Богові поєднувало з медичною практикою.\nНаступна розповідь - про архиєпископа Сімферопольського і Кримського Луку. У світі він був відомий як Валентин Войно-Ясенецький, професор хірургії. Жив і творив він у ХІХ-ХХ століттях. Народився у Керчі в сім’ї дворянина, провізора за фахом. Хоч батько був католиком, але вихованням дітей займалася мати, православна за вірою. Після закінчення медичного факультету Святого Володимира у Києві та одруження з сестрою милосердя Валентин розпочав свою медичну діяльність як земський лікар у Сімбірську. У штаті лікарні були лише він як лікар, а також - фельдшер. Разом вони провадили лікувально-профілактичну роботу. Потім Валентин працював у периферійних лікарнях Курської та Орловської губерній.\nУ 1908 році Войно-Ясенецький вступає в екстернатуру при Московській хірургічній клініці професора Дьякконова. Він успішно захищає докторат «Застосування регіональної анестезії в хірургії», пропонуючи власну методику провідникової анестезії. Його пропозиції виявилися кращими, ніж ті, які на той час мали німецькі вчені. У 1920 році було організовано Туркменистанський державний університет, куди Войно-Ясенецький був запрошений на завідування катедрою оперативної хірургії. Слід зазначити, що у цей час помирає його дружина. Зміцнюється віра лікаря, його духовні устої. Він регуляргно відвідує богослужіння. А в 1920 році після публічного виступу на єпархіальному зібранні Войно-Ясенецький був висунутий як кандидат на священика єпископом Туркменистанським і Ташкентським Інокентієм. Спочатку він стає дияконом, а у 1921 році - священиком. На той час Валентин був четвертим священиком місцевого храму у Ташкенті, служив лише у неділю (з огляду на зайнятість медичною практикою упродовж тижня). Йому випадаловиголошувати проповіді. Єпископ Інокентій охарактеризував тогочасну духовну діяльність отця Валентина словами апостола Павла: «Ваше діло не хрестити, а благословити» (І Кор. 1:17). За сфабрикованими справами отця Валентина було засуджено на 16 років, але через місяць його відпустили за відсутністю вагомих доказів його провини.\nУ 1921 році у власній спальні він отримав чернечий постриг з іменем Лука та іменований єпископом Барнаульським, вікарієм Томської єпархії. Цей факт не залишився поза увагою влади. Під впливом адміністративних та студентських протестів професор Войно-Ясенецький був змушений подати заяву на звільнення з університету. Опісля було заслання у Норильський край, де він перебував до 1925 року. Там отець Лука не полишав своєї медичної та духовної діяльності. У 1931 році – третє заслання. У цей період він робить спробу організувати науково-дослідний інститут (НДІ) гнійної хірургії, але отримує відмову. Далі - вдала спроба організувати Сталінабадський НДІ. У нагороду за це він попросив відбудувати храм у Ташкенті. На це, звісно, радянський уряд не погодився. У 1937 році - третій арешт і заслання.\nПід час Другої світової війни Валентин Войно-Ясенецький був головним хірургом госпіталю у Красноярському краї. Свої щоденні молитви він провадить у лісі, позаяк близько не було храмів. За заслуги перед Церквою він стає членом священного синоду у Санкт-Петербурзі.\nУ 1944 році Войн-Ясенецький очолює Тамбовську катедру. На півдні Сибіру він засіває зерно віри у Господа Бога, організувавши 24 парохії. На цей час припадає вихід у світ чергової редакції його «Нарисів гнійної хірургії» («Очерки гнойной хирургии»). За організацію хірургічної служби під час Другої світової війни і вихід у світ згаданої вище монографії, яка стала «золотим стандартом» лікування гнійної патології усіх часів, він отримує Сталінську премію в розмірі 200 000 рублів. Більшу частину від отриманих коштів лікар і святець перерахував у фонд дитячих будинків.\nУ 1946 році Войно-Ясенецький був переведений у Сімферополь. Тут він став архиєпископом Сімферопольським і Кримським. Через малярію і лихоманку паппатчі, що спричинила його сліпоту, у 1955 році професор полишає хірургічну практику. За заслуги перед Російською Православною церквою Архиєпископ Лука був канонізований.\nДалі я стисло розповім про трьох греко-католицьких священиків, з якими у різний час і за різних обставин мені довелося спілкуватися.\nПередусім спадає на думку отець Стефанишин із села Чаплі, що на Старосамбірщині. Я зустрічався з ним, тоді уже стареньким священиком, у 70-х роках минулого століття. Він відзначався надзвичайною\nдобротою, людяністю, обізнаністю у людській психології та великим бажанням допомогти людям не тільки у їхніх духовних але й у тілесних недугах. У себе на плебанії він вів амбулаторний прийом хворих, маючи закінчену вищу медичну освіту у Віденському університеті. Його інтелект, глибока внутрішня культура, шляхетність та інтелігентність запам’яталися кожному, з ким йому довелося спілкуватися.\nТепер вартує згадати отця Василя Боянівського (у світі - Василь Ількович). З цією людиною я познайомився, коли навчався у Львівському медінституті на початку 80-років минулого століття. Саме в цьому навчальному закладі він був доцентом катедри нормальної анатомії людини і навчав студентів основам будови людського тіла. Це була дуже коректна, виважена і доброзичлива людина. Його вирізняла глибока повага до студентів. А народився Василь Боянівський у селянській родині в селі Старі Стрілища на Жидачівщині. У 1945 році попав під арешт органів КДБ за підозрою в участі у підпільному націоналістичному русі. У в’язниці він пробув десять місяців. У 1947 році, отримавши атестат зрілості, вступає у Львівський медичний інститут, який закінчує у 1953 році. Далі була робота хірургом у районній лікарні, а опісля - аспірантура на катедрі топографічної анатомії та оперативної хірургії під керівництвом професора Івана Студзінського. Ставши доцентом катедри нормальної медицини, він зайнявся викладацькою діяльністю. Наприкінці 80-х років глибока віра, внутрішні переконання спонукають його до студіювання богослов’я нелегально. Від 1992 року він поєднує роботу в медичному інституті зі служінням на духовній ниві, прийнявши сан священика. Протягом двох років викладає анатомію і фізіологію людини для вихованців Львівської духовної семінарії Святого Духа.\nЗ 1994 року і був секретарем Єпископа Самбірсько-Дрогобицького Кир Юліяна Вороновського. Вдруге мені довелося зустрітися з ним у 90-х роках минулого століття на храмовому празнику Перенесення мощей Святого Миколая у Тустановичах (Борислав) на Львівщині. Тепер це був уже отець Василій. Коротка розповідь засвідчує, що шлях сільського хлопця до священичого стану і посади доцента у медуніверситеті виявився довгим і тернистим.\nНа завершення - ще одна історія. Дуже хочеться згадати істинного мученика за віру отця Петра-Йосафата Герилюка-Купчинського, довголітнього пароха у Стебнику на Львівщині. Народився він у Кракові в знатній родині. Батько його був військовим економістом, походив зі Східної Галичини. Мати була фаховим істориком, доктором наук. Рано осиротівши, хлопчина знайшов прихистоку родині свого дідуся в Тлумацькому районі на Івано-Франківщині. У шестирічному віці він уже перебував на науці у школі єзуїтів, а потім - у місійному інституті отців-василіян у Бучачі на Тернопільщині. Далі було навчання у школі тропічної медицини в Бельгії. У 1946 році його було засуджено за ухиляння від служби в армії. За стараннями Митрополита Андрея Шептицького і графині Сапіги Баварської був звільнений і протягом трьох місяців переховувався у Жовкві в монастирі отців-василіян. У 1943-1945 роках навчався у Станиславівській духовній семінарії, а в 1946 році за підозрою у співпраці на користь Ватикану був заарештований. Під час слідства перебував у тюрмі на Лонцького. Отримав десять років в’язниці і п’ять років заслання. Ув’язнення відбував у Лук’янівській тюрмі. Саме там у 1946 році єпископ Йосафат Коциловський висвятив його на диякона. У 1949 році його було переведено на поселення у Караганду (Казахстан). Працюючи лікарем-лаборантом туберкульозного диспансеру, він хворіє на туберкульоз легенів. Згодом додалися туберкульозний менінгіт і туберкульозний спондиліт (тривале перебування у гіпсовому корсеті в лежачому положенні).\nУ 1957 році на запрошення отця Г. Мисака отець Петро відвідує Львів, де владика Миколай Чарнецький висвячує його на священика. Переслідування його з боку КДБ фактично не припинялися. У 1960 році він повертається у Галичину. Далі була праця у санаторії в Яремчі, а також в туберкульозному диспансері в Гошові. Отець Петро-Йосафат провадив активну підпівльну діяльність на Станиславівщині. Він відправляв богослужіння у Косові, в Гошові, інших містах і селах. А з легалізацією УГКЦ він спочатку став парохом у селі Лисовичі на Стрийщині, а потім - у Стебнику поблизу Дрогобича. Саме тут проявилася його відданість парохіянам. Пронісши через усе своє життя віру у Бога, зберігши вірність УГКЦ, він скерував на праведну дорогу багатьох мешканців Стебника та околиць. Отець відновив релігійне братство, пожвавив діяльність молитовних спільнот, заснував катехитичну школу для дітей.\nРобимо висновок, що релігія і медицина - це два великих начала людського життя, а поєднання в одній особі служіння цим двом фахам - великий життєвий подвиг, свідченням якого є дана розповідь.\nлікар-уролог Трускавецької міської лікарні,\nкандидат медичних наук, доцент кафедри анатомії, фізіології та валеології ДДПУ ім. І.Франка


Доісторичні віруси, знайдені у вічній мерзлоті, планують вивчати в РФ / НВ\nПандемії їм мало? У Росії стартував проєкт із вивчення доісторичних вірусів\n17 лютого 2021, 15:26\nРосійська державна лабораторія «Вектор» оголосила про початок дослідження доісторичних вірусів з решток тварин, які були знайдені в вічній мерзлоті.\nУ заяві лабораторії з Сибіру йдеться, що метою проєкту було виявлення палеовірусів і проведення передових досліджень еволюції вірусів.\nДослідження у співпраці з Якутським університетом почалися з аналізу тканин, вилучених із доісторичного коня, вік якого, імовірно, становить не менше 4500 років.\nУ лабораторії розповіли, що останки були виявлені у 2009 році в Якутії, великому сибірському регіоні, де регулярно виявляються останки палеолітичних тварин, включаючи мамонтів. Дослідники заявили, що надалі досліджуватимуть останки мамонтів, лосів, собак, куріпок, гризунів, зайців та інших доісторичних тварин.\nЗавідувач лабораторії Музею мамонта Якутського університету Максим Чепрасов повідомив у пресрелізі, що виявлені тварини вже були предметом бактеріальних досліджень, але додав: «Ми вперше проводимо дослідження палеовірусів».\nВідзначимо, лабораторія «Вектор» в Новосибірській області Сибіру — колишній центр розробки біологічної зброї в радянські часи. Це одна з двох лабораторій у світі, де зберігається вірус віспи.\nКомпанія «Вектор» розробила вакцину проти коронавірусу EpiVacCorona, ліцензію на яку в Росії отримали в жовтні, а масове виробництво планується почати наприкінці цього місяця.\nРаніше НВ писав, що у вічній мерзлоті Арктики був виявлений вірус віком 30 000 років, що викликає стурбованість з приводу того, що підвищення температури може призвести до зростання смертельних архаїчних захворювань.\nЗміни клімату призводять до танення ґрунтів у районах вічної мерзлоти, які були заморожені упродовж тисячоліть, і в міру танення ґрунтів на поверхню виходять стародавні віруси й бактерії, які оживають і повертаються до життєдіяльності.\nЗамерзла земля — ідеальне місце для того, щоб бактерії залишалися живими протягом тривалих періодів, можливо, мільйони років. Це означає, що лід, розтаючи, потенційно може відкрити свого роду ящик Пандори з хворобами.\nТеги: Росія Віруси Сибір Глобальне потепління Якутія


Три важливі кроки до регуляції трудових відносин - Юридична Газета\nНещодавно Парламент прийняв за основу Законопроєкт №5388 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції трудових відносин», який подав Уряд. Що пропонується, ми запитали у експертів\nадвокатка, юристка «MORIS»\nУ пояснювальній записці до цього законопроєкту стверджується про необхідність зменшення бюрократичних процедур та різноманітних документів під час прийняття працівника на роботу, а також у процесі його роботи. На думку автора проєкту, це сприятиме зменшенню тягаря для бізнесу. Проте вказаним проєктом передбачається значно ширша реформа у трудових відносинах, ніж про неї розказується. Зупинимося на найважливіших змінах.\nЗаконопроєктом пропонується врегулювати порядок застосування строкових трудових договорів. Якщо наразі укладення строкового трудового договору можливе у визначених законом випадках, то тепер перелік таких випадків суттєво розширюється, в нього включається можливість укладення строкового трудового договору за ініціативою працівника. На практиці це означатиме подання заяви особою про прийняття на роботу за вказівкою роботодавця. Перед особою стоятиме вибір: писати заяву на строковий трудовий договір або взагалі її не писати.\nТакож проєктом пропонується встановити нові підстави для звільнення працівника. Відтепер у строковому трудовому договорі можна врегулювати нові додаткові підстави для звільнення, які не передбачені законом. Наразі їх можна встановлювати лише в контракті, проте контракт укладається у визначених законом випадках. Однак наскільки ця норма працюватиме разом з положеннями ст. 9 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої умови договорів про працю, які погіршують становище працівників у порівнянні із законодавством України про працю, вважаються недійсними, покаже судова практика.\nОкрім того, вносяться зміни в п. 5 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України. Вказана норма була внесена як можливість власника підприємства звільняти в будь-який час посадову особу, яка фактично його не влаштовувала. Проте конструкція цієї правої норми є настільки невдалою, що породила надзвичайно неоднорідну судову практику. Якщо зараз цією статтею передбачається право звільнити працівника у разі припинення повноважень посадових осіб, то в майбутньому – лише у разі припинення повноважень посадових осіб юридичних осіб, що діють на основі приватної власності. Отже, вказана підстава для звільнення, найімовірніше, не застосовуватиметься для державних службовців та працівників органів місцевого самоврядування, державних підприємств, установ, організацій тощо.\nОднак закон не визначає поняття «юридичних осіб, що діють на основі приватної власності». А якщо юридична особа має кілька учасників/засновників (зокрема, державу)? Також залишається незрозумілим, чому вказана норма не буде застосовуватися для робітників, які працюють у ФОПів? Тобто ми маємо більше запитань, ніж відповідей… Водночас цей законопроєкт не усуває головну прогалину вказаної норми, а саме не визначає коло посадових осіб, на яких вона поширюється.\nУ разі ухвалення вказаного проєкту також буде скасована норма про необхідність отримання згоди профспілкового органу на звільнення особи, яка є членом профспілки. Хоча останнім часом така правова норма на практиці є формальною та відсутність такої згоди у разі судового розгляду спору зазвичай не вважається підставою для поновлення працівника на посаді.\nЩе одним нововведенням є встановлення спільного для всіх вихідного дня – це неділя. Інший вихідний день при п’ятиденному робочому тижні може тепер встановлюватися навіть у письмовому трудовому договорі. Також письмовим трудовим договором можуть бути передбачені підстави роботи у вихідні дні та понаднормові роботи, проте в законодавстві зберігаються підстави їх обмеження.\nПропонуються зміни у врегулюванні матеріальної відповідальності працівників. Особливу увагу привертають нововведення в частині повної матеріальної відповідальності. Наразі для притягнення працівника до повної матеріальної відповідальності необхідно, щоб посада такого працівника була внесена до відповідного переліку, а також щоб був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. У разі прийняття законопроєкту ні перелік, ні договір вже не будуть потрібні, достатньо лише відповідної умови в письмовому трудовому договорі. Крім того, будуть значно розширені підстави для повної матеріальної відповідальності працівників та змінена процедура розрахунку розміру такої шкоди.\nадвокатка, к.ю.н., керуюча партнерка ЮК «Dictum»\nКодекс законів про працю України був впроваджений в дію у 1971 р. Через два роки після цього (у 1973 р.) на світ з’явився перший персональний комп’ютер. З часу появи ПК світ технологічно змінився докорінно, але Україна й до сьогодні користується КЗпП 1971 р. Актуальність питання щодо оновлення трудового законодавства є очевидною.\nЧергові зміни до КЗпП України були запропоновані законопроєктом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції трудових відносин». Розглянемо три важливі кроки до регуляції трудових відносин.\n1. Пропонується визначити випадки, коли укладатимуться строкові трудові договори:\nдля заміщення вільного робочого місця (посади);\nна час виконання певного обсягу чи виду роботи;\nдля виконання робіт, пов’язаних з тимчасовим (до одного року) розширенням виробництва або обсягу послуг;\nВажливо! З цієї умови вбачається, що законодавець фактично намагається врегулювати поняття «тимчасових робіт», а саме яким терміном може вважатися тимчасова робота – до одного року.\nдля виконання невідкладних робіт;\nу зв’язку з обранням на визначений строк до складу виборного органу або на виборну посаду;\nз творчими працівниками;\nдля виконання громадських робіт;\nу разі тимчасового переведення працівника на роботу.\nВажливо! Цим законопроєктом законодавець дозволяє роботодавцеві самостійно встановлювати додаткові підстави для припинення строкового трудового договору. Окрім того, законодавець передбачає обов’язок для роботодавця інформувати працівників, які працюють за строковим трудовим договором, про вакансії, що передбачають можливість укладення безстрокового трудового договору.\n2. Обов’язок роботодавця перед початком роботи надати інформацію відповідно до встановленого Законом переліку:\nпро місце роботи, трудову функцію, яку зобов’язується виконувати працівник (посада та перелік посадових обов’язків), а також про дату початку виконання роботи, а у разі укладення строкового трудового договору ― підстави та строки укладення такого договору;\nРекомендація. Роботодавцям варто переглянути шаблони своїх кадрових документів, враховуючи такі моменти:\nа) в наказі про прийняття на роботу закріплювати положення про місце роботи (детальна адреса, із зазначенням кімнати/кабінету), дату початку виконання роботи, у разі укладання строкового трудового договору – підстави його укладення та строки;\nб) в посадових інструкціях чітко визначити трудові функції;\nв) забезпечити відповідність назви посади в наказі про прийняття на роботу запису в трудовій книжці та посадовій інструкції;\nг) від працівника отримати письмову заяву про те, що він забезпечений необхідними засобами для роботи, або вказати відповідну примітку в інших кадрових документах.\nроз’яснити працівнику його права та обов’язки, поінформувати під розписку про умови праці, про наявність на робочому місці, де він працюватиме, небезпечних і шкідливих виробничих чинників, які ще не усунуті, про можливі наслідки їх впливу на здоров’я, про права на пільги та компенсації за роботу в таких умовах відповідно до законодавства і колективного договору;\nРекомендація. На практиці роботодавець не завжди знає про те, що на його виробництві небезпечні та шкідливі умови праці. Тому рекомендуємо провести атестацію робочих місць на підприємстві.\nознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку (у разі їх наявності) або умовами встановлення режиму роботи, тривалості робочого часу і відпочинку, а також колективним договором (у разі його наявності);\nпроінструктувати працівника з охорони праці, виробничої санітарії, гігієни праці та протипожежної охорони;\nпоінформувати про тривалість щорічної відпустки, умови та розмір оплати праці;\nРекомендація. Тут роботодавцям потрібно особливо загострити увагу, оскільки ми звикли складати щорічні графіки відпусток та ознайомлювати з ними працівників на початку року. З прийняттям зазначеного законопроєкту за основу роботодавець буде зобов’язаний повідомити про тривалість відпустки саме до початку роботи.\nповідомити про процедуру та строки попередження про припинення трудових відносин, яких повинні дотримуватися працівник і власник або уповноважений ним орган.\nРекомендація. Формулювання в наказі про прийняття на роботу «вставити розмір заробітної плати відповідно до штатного розпису» вже не буде коректним, потрібно буде вказувати ці положення в наказі про прийняття на роботу.\n3. Регулювання матеріальної відповідальності працівника: поняття, види, підстави для застосування, умови.\nТрудові відносини в Україні динамічно розвиваються. Зокрема, у 2021 р. ми отримали такі законодавчо визначені поняття як дистанційна та надомна робота. В побуті також активно вживається поняття сабатікал (творча оплачувана відпустка тривалістю від кількох місяців до року). Саме тому регулювання трудових відносин, на нашу думку, є позитивною динамікою, оскільки сучасні тенденції мають отримати своє нормативне визначення. Ще однією причиною позитивного регулювання є розгалуженість та неоднозначність судової практики у трудових спорах, таку невизначеність потрібно усувати саме на законодавчому рівні.\nТеги: законопроєкт №5388, Moris, Зореслава Кудиба, звільнення працівника, трудове право, трудові відносини, трудовий договір\nПрацівник та роботодавець на власний розсуд визначатимуть умови трудового договору\nЗаконодавчі новели щодо онлайн-форм реєстрації безробітних: що змінилося


Синій екран смерті 0x00000024: NTFS_FILE_SYSTEM як виправити - ok.kr.ua\n04 вересня 2017 04 вересня 2017 ok.kr.ua помилки\nУ різних версіях Windows користувачеві часто доводиться стикатися з раптовою появою помилок, які проявляються у вигляді екрану BSOD і роблять роботу з ПК неможливою. Однією з найбільш часто виявляються помилок можна вважати збій синій екран смерті з кодом 0x00000024 або NTFS_FILE_SYSTEM. Незважаючи на той факт, що причини такої помилки досить різноманітні, її усунення в більшості випадків можливе за допомогою доступних методів.\nПричины появления синего экрана смерти 0x00000024 1 Причини появи синього екрану смерті 0x00000024\nМетоды исправления ошибки NTFS_FILE_SYSTEM 2 Методи виправлення помилки NTFS_FILE_SYSTEM\nПроверка диска на наличие ошибок 2.1 Перевірка диска на наявність помилок\nОшибки реестра 2.3 Помилки реєстру\nВозврат к предшествующему состоянию 2.4 Повернення до попереднього стану\nКонсоль восстановления 2.5 Консоль відновлення\nПричини появи синього екрану смерті 0x00000024\nУ компанії Microsoft стверджують, що найбільш часто проблему 0x00000024 викликає помилка в системному файлі Ntfs.sys.\nЗа своєю суттю Ntfs.sys є файл драйвера, який дозволяє зчитувати дані з розділів NTFS, а також зумовлює можливість виконання записи в такі розділи. Крім того, екран, який демонструє код 0x00000024 NTFS_FILE_SYSTEM може відображатися, коли несправна файлова система NTFS, а також піддалися поломки окремі фрагменти диска або неправильно виконують свою функцію драйвера SCSI або IDE. Також може з'являтися помилка синього екрану смерті Ntoskrnl.exe .\nМетоди виправлення помилки NTFS_FILE_SYSTEM\nПри тому що 0x00000024 NTFS_FILE_SYSTEM - це досить серйозна неприємність, виправлення помилки в переважній більшості випадків не вимагає застосування складних інструментів і може бути здійснено користувачем самостійно.\nПерш ніж переходити до кардинальних способів вирішити цю проблему, при появі збою з кодом 0x00000024 NTFS_FILE_SYSTEM потрібно виконати виявлення помилок на жорстких дисках ПК.\nСканування із застосуванням вбудованих засобів Windows. Для цього потрібно:\nВідкрити вікно «Мій комп'ютер», натиснути правою кнопкою миші на значку диска або розділу, що вимагає перевірки.\nВибрати з випав меню «Властивості».\nВікно властивостей оснащено вкладкою «Сервіс», після переходу на яку потрібно натиснути «Виконати перевірку».\nПеревірка диска з консолі. Для здійснення такої перевірки потрібно відкрити командний рядок і ввести команду такого синтаксису: chkdsk буква_раздела: / f\nДля більш повного розуміння вищевикладеної інструкції, можна подивитися відео:\nПоширеною є ситуація, коли розглянутий збій виникає через неправильне конфігурування драйверів пристроїв. Цілком ймовірно, що драйвери пошкоджені або їх версії застаріли. В такому випадку слід видалити і встановити заново драйвери в першу чергу тих пристроїв, які були додані в систему недавно. Крім того, потрібно перевірити присутність нових версій на веб-сайті виробника девайса і актуалізувати версії драйверів в системі, якщо така можливість присутня.\nОскільки помилка 0x00000024 NTFS_FILE_SYSTEM може бути викликана ушкодженнями записів в реєстрі ОС, її виправлення може вимагати відновлення записів, пов'язаних з помилкою. Процедуру можна здійснити двома способами:\nРучна правка значень реєстру. Рекомендується до проведення тільки фахівцями, так як невірне внесення значень може викликати пошкодження системи і привести до непрацездатності ПК.\nОчищення реєстру з використанням спеціалізованих програмних засобів. Цей метод найбільш безпечний і дієвий. Застосовуючи такі інструменти, як, наприклад, Scanreg.exe від Microsoft або утиліти від сторонніх розробників можна здійснити сканування і усунути багато проблем, в тому числі пов'язані з помилкою 0x24.\nПовернення до попереднього стану\nДля попередження появи багатьох помилок, в тому числі 0x00000024 NTFS_FILE_SYSTEM, вельми дієвим способом може стати повернення системи до стану, коли помилка не проявлявся. Для того щоб осуществітьпроцедуру, потрібно здійснити лише три кроки:\nВикликати меню «Пуск» і відкрити «Усі програми».\nВибрати пункт головного меню «Стандартні», а в списку, що розкрився - «Службові програми».\nЗапустити утиліту «Відновлення системи» і здійснити відновлення, встановивши перемикач в першому вікні кошти в відповідне положення.\nСистема буде повернута в більш раннє стан і помилка 0x00000024 NTFS_FILE_SYSTEM перестане проявлятися.\nДетально про роботу засобу розказано в відео:\nКонсоль відновлення є дієвим інструментом для усунення багатьох проблем з ОС, і помилка 0x00000024 NTFS_FILE_SYSTEM також може бути усунена з використанням засобу. Діяти треба так.\nЗавантажити ПК, який видає помилку за допомогою інсталяційного носія. Після того як з'явиться діалогове вікно Програми установки, натиснути F10, щоб запустити «Консоль відновлення».\nЩоб провести відновлення розділу NTFS, який імовірно був пошкоджений, потрібно ввести і виконати команду:\nchkdskбуква_діска: / p\nВвести команду «exit», що призведе до закриття консолі відновлення, і перезавантаження системи.\nТаким чином, застосовуючи відносно прості методи, можна провести відновлення працездатності ПК і усунення помилки 0x00000024 NTFS_FILE_SYSTEM.\n” 2 Коментарі "Синій екран смерті 0x00000024: NTFS_FILE_SYSTEM як виправити"\n10 вересня 2017 о 16:28\nСпасибі Вам класна стаття у самого була недавно така помилка тепер я знаю що робити\n01 квітня 2018 об 11:14\nекран синій, яке меню «пуск»? все він висить синій і більше нічого ... як усунути цю помилку?\nАнтенна для усиления сигнала 4g советы по выбору усилителя сигнала. По реальным ценам лечение наркозависимости без лишних проблем.