УкрЗахідІнформ :: У Львові вшанували пам’ять першого митрополита УАПЦ Василія Липківського\nУ Львові вшанували пам’ять першого митрополита УАПЦ Василія Липківського\n22.03.14 10:46 0 371\nУчора, 20 березня, львівська громада Української автокефальної православної церкви вшанувала в Успенському храмі пам’ять першого митрополита УАПЦ Василія Липківського у день його 150-ліття.\nЯк повідомляють організатори, захід розпочався соборним молебнем за мир і спокій в Україні. Прибули представники із усіх 24-х парафій УАПЦ у м. Львові. Молитву до Всевишнього за мир прочитав митрополит Львівський Макарій.\n«Християнство – це релігія миру і любові. Бог, подаючи 10 заповідей Мойсею, застерігав не робити зла, любити і шанувати Його творіння, формував найбільші цінності людства. Водночас із заповідей любові ми вчимо своїх ближніх як потрібно ставитися до Бога та до оточуючого середовища. Із перших століть християнство є гнаним – чи у військові буревії чи в мирний період розвитку: епоха часу ставить перед Христовою церквою нові реалії. За два тисячоліття від народження Спасителя, Христова церква нараховує сотні тисяч мучеників за віру. Навіть у сучасності ми бачимо, як людей переслідують за те, що не зраджують віри, тримаються ідеалів любові і миру. Українська земля зрошена кров’ю, кров’ю мучеників за Україну, кров’ю за віру. Найжахливішим у новітній історії України є 1930-ті роки. Це є найтрагічніші роки для УАПЦ. Весь єпископат, а це більше як 30 єпископів, архиєпископів та митрополитів, декілька тисяч священиків та десятки тисяч вірних – весь цвіт українців, свідомих православних християн пішли з життя мученицькою смертю. ми вшановуємо 150-ту річницю з дня народження Митрополита Василя Липківського – першого митрополита УАПЦ, саме як філософа, церковного і громадського діяча. Адже завдяки цій людині, яка зуміла об’єднати мільйони українців, тисячі інтелектуального, культурного бомонду України ми відчули духовну незалежність, виражену в Українській автокефальній православній церкві», – зазначив у своєму слові митрополит Львівський Макарій.\nНастоятель Успенської церкви м. Львова о. Ігор Бурмило відзначив роль владики Василія у розбудові свідомості українського населення, зосередив увагу на простоті та харизмі митрополита. Також він проаналізував шлях до виходу із ізоляції українського православного руху протягом XVII-XX cтоліть.\nВикладач Львівської академії мистецтв Кость Маркович продекламував для присутніх вірш, присвячений владиці Василію. Своїм співом вечір пам’яті супроводжував хор Львівського ставропігійного братства св. ап. Андрія Первозваного.\nПродовжив захід голова Львівського ставропігійного братства св. ап. Андрія Первозваного Володимир Харко, який присвятив свою доповідь проповідницькому таланту митрополита. «На велике здивування староцерковників, російських імперіалістів та безбожної червоної Москви, український народ почав творити нове життя. В Україні почав відроджуватися першохристиянський апостольський дух, який приніс у Київ святий апостол Андрій Первозваний. Не минуло і трьох років, як УАПЦ мала вже 31 єпископа, понад 2500 священиків та понад 2000 парафій», – зазначив Володимир Харко.\nПопередня новина: Підписання політичної ...


Кабмін посилив вимоги до карантинних правил у «жовтій зоні»: що зміниться | Новый Формат\nКабмін посилив вимоги до карантинних правил у «жовтій зоні»: що зміниться\n24 11 2021 18:00.\nКабінет міністрів підтримав постанову про посилення обмежень у «жовтих» епідемічних зонах. Тепер у відвідувачів громадських закладів перевірятимуть не тільки наявність сертифікату, а й QR-код до нього, а за неналежну перевірку штрафуватимуть.\nВідповідне рішення було ухвалено на засіданні уряду, повідомляє Суспільне.\n«Якщо раніше бізнес міг обирати моделі діяльності в цій зоні, не перевіряти документи про вакцинацію або негативний тест, але працювати відповідно до певних обмежень по площі або перевіряти документи і працювати без обмежень такого рівня, то тепер вони втрачають таку опціональність«, — зазначив під час засідання міністр охорони здоров’я Віктор Ляшко.\nЗокрема посилиться і контроль за наявністю COVID-сертифікатів: для перевірки тепер необхідно зчитувати їхній QR-код через додаток «Дія», а не лише перевіряти візуальну наявність, а штраф за неналежну перевірку становитиме 34-170 тисяч грн, його накладатимуть на власника закладу.\n«Представники закладів мають не просто запитувати про наявність сертифіката чи перевіряти їх візуальну наявність на вході закладу, а повинні зчитувати смартфоном QR-код COVID-сертифікату. Для зчитування не потрібно додаткових додатків чи засобів. Достатньо своїм додатком “Дія” зчитати QR-код. Після зчитування на смартфоні перевіряючого відображається статус COVID-сертифікату. Чинний чи не чинний«, — пояснив міністр.\nБізнеси та громадські заклади зможуть працювати лише за умови вакцинації однією дозою всього персоналу або наявності сертифікату про одужання. Відповідні документи також будуть обов’язковими для відвідувачів: їх зобов’язали мати документ про щеплення принаймні однією дозою, сертифікат про одужання або негативний тест. За новими правилами «жовтий» сертифікат, який вказує на вакцинацію однією дозою препарату, тепер буде чинним 30 днів замість 120 днів.\nЛяшко відзначив, що в Україні фіксується спад тижневої кількості госпіталізації хворих коронавірусною хворобою в кожній області, а зайнятість ліжок з киснем з 22 листопада в кожному з регіонів вже є нижчою за 65%. Однак на тлі збільшення кількості хворих у Європі Україна також має бути готовою до повторного зростання кількості випадків захворювання.\nРубрика COVID-19, Новини Теги: COVID-19, карантинні обмеження Поділитися посиланням:\nМатеріали за темою: На Дніпропетровщині зробили понад 2 млн 384 тис COVID-щеплень


Німеччина поставила Росії умову щодо справи Навального » НОВЫЙ ФОРМАТ\nНімеччина поставила Росії умову щодо справи Навального\n2020-11-07 09:38 . Новости, Новости в мире\nПитання про передачу особистих даних по Олексію Навальному може бути розглянуто лише після того, як в Росії буде розпочато офіційне розслідування злочину.\nПро це заявили в Мін’юсті ФРН.\nРаніше офіційний представник МЗС Росії Марія Захарова повідомила, що відповідь Берліна на запити Генпрокуратури РФ свідчить про небажання німецької сторони співпрацювати в проясненні обставин інциденту з опозиціонером Олексієм Навальним. За словами дипломата, Німеччина свідомо затягує задоволення запитів російської сторони, «прикриваючись то одними, то іншими причинами і надуманими приводами».\nВона додала, що російська сторона все ж таки розраховує на виконання Берліном своїх міжнародно-правових зобов’язань відповідно до Європейської конвенції про надання взаємної правової допомоги у кримінальних справах та почне предметне двостороння взаємодія у справі Навального.\nОпозиціонер знепритомнів на борту літака Томськ — Москва 20 серпня. Через два дні Навального перевели на лікування до Берліна. Токсикологи бундесверу виявили, що він був отруєний речовиною з групи «Новачок». Їх висновки підтвердили лабораторії Франції і Швеції, а пізніше і в Організації по забороні хімічної зброї.\nВ ЄС заявили, що отруєння стало можливо «тільки за згодою адміністрації президента» і за участю ФСБ Росії, і ввели санкції проти низки високопоставлених чиновників. Москва заперечує всі підозри на свою адресу.


Як нардепи використовують законопроєкти задля піару та тролінгу | Громадський рух ЧЕСНО\nТакі ініціативи дозволяють їм робити гучні заяви, отримувати увагу в ЗМІ й розраховані на виборців. Що стосується роботи апарату Верховної Ради - то цей законодавчий спам створює лише додаткове навантаження.\nАле вже через пару місяців після початку роботи ради 9 скликання парламентарі від тихих протестів перейшли до доволі гучних. Саме тоді відбувся корупційний скандал у “Слузі народу”. Нібито 11 нардепів фракції за 30.000$ відхилили проект закону, який ліквідовує корупційні схеми під час оцінки об'єктів нерухомості і президент, перебуваючи у Японії, закликав нардепів пройти детектор брехні. Фігурантами скандалу були зокрема мажоритарник з Київщини Олександр Дубінський та списочник Олександр Качура.\n"Я вважаю, що ідею цю ми реалізуємо в наступних законопроектах. Ми його доопрацюємо, доопрацюємо разом з колегами з комітету, я бачу, що є підтримка серед народних депутатів самої ідеї. Вже внесемо безпосередньо у Виборчий кодекс ці зміни, тому що я думаю, що на етапі навіть висування має бути контроль", - сказав автор законопроекту Олександр Качура.\nЗаконодавчий тролінг був і з боку колишнього члена фракції “Слуги народу” Гео Лероса та представника фракції “Голос” Андрія Шараськіна. Коли Офісу президента знадобилося взяти контроль над НАБУ, яке разом із САП вручило підозру заступнику голови ОП Єрмака - Олегу Татарову, то Кабмін використали для подачі низки законопроєктів. Один з них передбачав, звільнення голови НАБУ і по суті запуск нової процедури для призначення голови Бюро. Поки проводилася б процедура, Бюро очолював би перший заступник.\nЧитати також: Спецоперація “Крим”. Від курорту і автономії до депресивної околиці\nЗауважимо, що з-поміж 6 чинних народних депутатів, які в 2010 році підтримали ЧФ РФ в Криму, троє - представники ОПЗЖ.\nПочаток опалювального сезону - це завжди чутлива тема для всіх виборців. У низці міст затримували подачу тепла в оселі через борги перед “Нафтогазом”. Якщо населення не розраховується за послугу, то для запуску тепла “Нафтогаз” просить місцеву владу дати гарантії про проплати. І ці гарантії впираються в кошти з місцевого бюджету, якого часто може бракувати, щоб закрити базові потреби міста.\n“... сьогоднішня влада, повністю ігноруючи норми Конституції, довівши до повного зубожіння народ, намагається через підвищення тарифів на житлово-комунальні послуги позбавити пенсіонерів та інших осіб похилого віку останнього, що в них ще залишилось, – житла, відібравши його через несплату боргів за житлово-комунальні послуги… при стрімкому зростанні цін на всі товари, продукти і послуги, надвисокі тарифи на житлово-комунальні послуги, українці замість євростандартів отримали тотальне зубожіння, а замість європейського рівня життя – гірше африканського”.\nПеред тим, як деякі проєкти законів йдуть на розгляд, вони мають отримати висновок Головного науково-експертного управління. Для розуміння, у ГНЕУ немає зауважень десь до 7-9% вже підписаних президентом законопроектів, а якщо говорити про подані законопроекти, то без зауважень буде ще менший відсоток. (Однак проблема загальної якості в тому числі і прийнятих парламентською більшістю законопроектів (точніше повної її відсутності), - тема для окремого великого дослідження).\nБуває й таке, що нардепи подають ініціативу “в минуле”. Так, у 2019 році ідейні соратники ОПЗЖ - позафракційні парламентарі - Вадим Новінський, Муса Магомедов, Дмитро Шпенов, Сергій Магера та Вікторія Гриб - подали законопроєкт, яким зобов’язували б Кабмін протягом 7 днів подати пропозиції в держбюджет на 2016 (!!!) рік.\nПри цьому щодо виплат на депутатські повноваження, то нардеп пропонує зменшити їх лише на 2 тис грн - з 45 до 43 тис.\nЗа проходженням законопроектів у Верховній Раді можна слідкувати з 2021 року завдяки чат-боту “ЧЕСНО про закони”. Чат-бот зробить за вас роботу, а коли з законопроектом відбуватимуться зміни, то відразу повідомить про це Вас.


Український кікбоксер увійшов у трійку кращих спортсменів світу - Національна федерація кікбоксингу України\nУкраїнський кікбоксер увійшов у трійку кращих спортсменів світу\nby nkfu-wako · Published 02.02.2019 · Updated 02.02.2019\nПершого лютого 2019 року Міжнародна асоціація Всесвітніх ігор (IWGA) підсумувала результати міжнародного голосування «Спортсмен 2018 року», яке стартувало 1 січня 2019 року і тривало протягом місяця. Світова організація WAKO обрала саме українця презентувати вид спорту «кікбоксинг».\nЄдиним представником від України серед 25 номінантів був Орфан Сананзаде, кікбоксер з Кривого Рогу, який став чемпіоном Всесвітніх ігор у 2017 році, а в 2018 році підкорив першість Європи.\nОрфан Сананзаде посів третє місце, отримавши підтримку 63,320 голосів. Від самого початку українець перебував серед головних претендентів на почесне звання. Однак, у підсумку, переможцями стали представники спортивної акробатики, а другу сходинку втримала представниця пауерліфтингу.\nНагадаємо, що за підсумками від НФКУ Орфан Сананзаде увійшов до переліку десяти найрезультативніших кікбоксерів 2018 року.\nNext story Анатолій Перцев: «батько» закарпатського кікбоксингу


Бджолиний прополіс: що це, з чого роблять і як його приймати\nБджолиний прополіс також називають бджолиним клеєм, через специфіку його застосування у вулику. Справа в тому, що він служить свого роду замазкою для вулика і головна функція такої речовини - створення особливого стерильного мікроклімату всередині свого житла.\n1.1 Особливості різних регіонів\n1.2 Нативний прополіс\n2 З чого і як бджоли роблять прополіс?\n2.2 Форми бджолиного клею\n3 Як приймати?\n3.1 Настоянки і мазі\nПрактично немає таких людей, які не знали б, що мед виробляється бджолами. Однак, на думку багатьох, на цьому і закінчується різноманітність продуктів, вироблених такими комахами. Насправді результатом їх діяльності є кілька продуктів, таких як перга, віск, прополіс. І це не заглиблюючись у те, що можна приймати сам підмор бджіл і личинки воскової молі, попередньо їх приготував.\nОдне з найбільш цікавих речовин в цьому переліку - бджолиний прополіс.\nОсобливості різних регіонів\nЗа своїм складом сильно різниться прополіс, зібраний в південній Америці, Європі та Північній Азії. Це через особливості місцевої флори, а точніше - рослин, а також ферментів, які вони виділяють. За великим рахунком, можна сміливо розділяти сорти бджолиного клею по регіону їх збору. Є також можливість класифікації за специфікою виготовлення: дикий, або пасечний.\nТим не менш, навіть лікарі визнають, що таке дивовижне речовина іноді виявляється більш корисно, ніж хіміотерапевтичні засоби. Варто зважати хоча б з тим, що цей засіб нешкідливо, на відміну від тих же хімікатів, іменованих ліками, у яких завжди є пара-трійка протипоказань до того, як їх приймати.\nСлово нативний значить нічого небезпечного і незрозумілого. Це означає прополіс, який утворюється в природних умовах. Тобто, його виготовляють самі бджоли, збираючи клейкі смолисті речовини з дерев, і додаючи в них секрет своїх залоз.\nТакий продукт можна зустріти на будь пасіці і навіть в дикій природі, проте він вже і називається по-іншому, так як його склад дещо відмінний. Але, тим не менш, унікальність даного продукту підкреслюється відсутністю в природі його аналогів. Нативний бджолиний клей також можна назвати Пасічна, так як утворюється прополіс в штучних вуликах, тоді як вільні комахи готують інший продукт.\nПрополіс, робити диким бджолами, отримав назву мумійо, і активно використовувався ще багато століть тому. В основному брали його при травмах, різному зовнішньому пошкодженні організму. Але навіть сьогоднішній світ, котрий зазнав масу змін, не залишає настільки цінний засіб без уваги.\nЗа зовнішнім виглядом, можна однозначно сказати, що це гладка тверда маса, темно-коричневого, майже чорного кольору. Смак у неї гіркий і навіть трохи терпкий. У рідкий стан перетікає лише при нагріванні. Муміє містить в собі величезну різноманітність мікроелементів і органічних речовин, тому нагрів на відкритому вогні для нього не бажаний, так як він геть губить всі корисні складові.\nДо того ж, муміє розчинно у воді. Однак його не варто плутати з пергою, яку часто продають разом з ним. На відміну від клею бджіл, у перги немає настільки яскраво вираженою антибактеріальною здібності. Розрізняти їх можна навіть візуально, досить подивитися на фото.\nЗ чого і як бджоли роблять прополіс?\nГоловне питання цього клею від бджіл - його натуральність і придатність до застосування. Багатьох зацікавлених, з чого бджоли роблять прополіс, в першу чергу турбує натуральність цього продукту. Насправді все досить очевидно.\nБільшість цих елементів зустрічаються в нирках рослин, їх соку. Наприклад, органічні кислоти і флавоноїди трохи пригнічують сам ріст рослин, зате мають яскраво виражені протимікробні властивості. Це складний біологічний контроль.\nДуже цікавий факт, що саме відкриття секретів прополісу, його точного складу дісталася радянським ученим. Ще тоді під його вивчення була виведена ціла гілка в науці.\nФорми бджолиного клею\nБджоли свій клей роблять насправді двох форм. Жорстка використовується безпосередньо для будівництва, а в'язка служить засобом дезінфекції свого вулика. А про те, як саме він робиться, є кілька версій. Проте найпоширеніша заснована на зборі смолистих виділень рослин не з метою їх застосування у виготовленні меду, а для клейкого будівельного матеріалу у вулику.\nУ натуральному стані, прополіс може прийматися в досить вузькому спектрі. Його можна розминати до стану тоненькою пластинки і накладати безпосередньо за місцем ушкодження. Це дозволить прискорити регенерацію тканин, а також проведе дезінфекцію. Іноді, для лікування проблем ротової порожнини, користуються ним, як простий цукеркою, проте витримати настільки неприємний присмак у роті не так то й просто.\nНастоянки і мазі\nБільш широке застосування знайшли настоянки і мазі прополісу. Їх роблять самостійно, або купують в магазинах, аптеках. Основним інгредієнтом є все той же виріб бджіл. Це дозволяє без побоювання приймати речовина внутрішньо, а також проводити полоскання ротової порожнини. Але при цьому зберігається можливість застосування зовні, при нанесенні на пов'язки, а також втирання при ударах.\nГотуються такі суміші за суворими рецептами, а так як головний інгредієнт погано розчинний, його часто доводиться підігрівати. Однак не варто забувати, що відкритий вогонь йому сильно шкодить, тому користуватися необхідно спеціальної схемою «водяна баня». Складного в ній нічого немає, навпаки, все гранично просто - між нагрівається предметом в посудині і джерелом вогню повинна бути водна прошарок.\nРідиною в настойках служить або вода, або спирт. У першому випадку субстанцію приготувати набагато простіше і швидше, ніж у другому. Але наслідком використання води є всього тижнева придатність готової рідини, в той час як спиртова основа утримує корисні елементи як мінімум півроку.\nТреба нагадати, що є ще безліч рецептів для лікування, заснованих на бджільництві і його продуктах. Щоб ознайомитися з ними, треба побільше дізнатися про кожного з них.При…\nЯк давати дітям прополіс?\nПрополіс бджолиний дітям - найкращі ліки та профілактична міра!Майже чарівне вплив прополісу на організм людини забезпечило продукту міцні позиції в…\nПри захворюваннях шлункової порожнини застосовуються виключно місцеводіючі…\nОсобливе місце не тільки в народній медицині, а й у складі сучасних…\nОтримання прополісу - це досить трудомісткий, але не складний процес. Про нього…\nЗастосовуємо прополіс правильно!\nЯкщо ви хотіли знати, як приймати бджолиний прополіс з користю, то ця стаття…\nДивовижні властивості і неймовірна користь прополісу для вашої краси\nПрополіс за своєю популярністю і широті застосування поступається сьогодні лише меду. Цей продукт також є важливим продуктом в медицині, косметології і навіть парфумерії та харчовій промисловості. Не дивлячись на те, що…\nПрополіс на воді: рецепти приготування\nУ спробі не тільки зберегти лікувальні характеристики високоякісного продукту…


Динамо Брюгге відео голів, дивіться огляд матчу 13 серпня - новини України | Футбол СЬОГОДНІ\n"Динамо" – "Брюгге": відео голів матчу-відповіді кваліфікації Ліги чемпіонів\n14 серпня 2019, 08:45\nУ поєдинку з бельгійцями на НСК "Олімпійський" киянам потрібна перемога з різницею в два м'ячі\n"Динамо" vs "Брюгге" / Фото: AFP\nУ матчі-відповіді третього раунду кваліфікації Ліги чемпіонів київське "Динамо" вдома приймає бельгійський "Брюгге". Тиждень тому кияни програли з рахунком 0: 1. Таким чином у матчі-відповіді команді Олександра Хацкевича потрібно тільки перемагати. Онлайн Динамо – Брюгге дивіться в трансляції на нашому сайті.\nВже на 6-й хвилині матчу на НСК "Олімпійський" Віталій Буяльський зробив рахунок 1: 0 на користь "Динамо". Андрієвський отримав м'яч у центрі поля, віддав наліво на Вербича, Беньямін підключив по флангу Миколенка, той прострілив у центр, а Буяльський переправив м'яч у сітку.\nНа 37-й хвилині "Брюгге" зрівняв рахунок – 1: 1. Саймон Делі головою переправив м'яч у сітку після подачі з кутової позначки. Помилився Бурда. А воротар Бойко, на жаль, не виручив киян.\nНа 50-й хвилині "Динамо" вийшло вперед – 2: 1. Дуже курйозним вийшло взяття воріт. Вербич пробив в штангу. Першим на відскоку виявився Шепелєв, і переправив м'яч у сітку. Але для виходу в наступний раунд ЛЧ "Динамо" цього мало.\nНа 88-й хвилині рахунок став 2: 2. Опенда легко переборов Кадара, віддав на Вормер, а той у штрафному вже розстріляв Бойка.\nНа 90 + 2 хвилині інтрига ожила. Після подачі Соль пробив, а Мехеле забив у свої ворота. Таким чином "Динамо" знову вийшло вперед – 3: 2.\nОднак на 90 + 5 хвилині "Брюгге" знову зрівняв рахунок – 3: 3. Обрізка де Пени допомогла Опенде вийти один на один з Бойком і забити останній в цьому матчі м'яч.\n"Брюгге" вийшов у раунд плей-офф Ліги чемпіонів, а "Динамо" опустилося поверхом нижче – в груповий турнір Ліги Європи, що означає практично неминучу відставку Олександра Хацкевича з поста головного тренера киян.\nНагадаємо, раніше з'явилася інформація про можливе звільнення тренера "Динамо" Олександра Хацкевича. За словами екс-форварда команди Олега Саленка, наступником білоруса, в разі невиходу в наступний раунд ЛЧ, стане нинішній наставник динамівської молодіжки Юрій Мороз або легенда клубу – переможець Кубка кубків -1986 Олександр Заваров, який є зараз селекціонером "Динамо".


У партії Зеленського планують покращувати стан доріг в Україні – MMR — Motor Media Review\n«У нас є структура “Укртрансбезпека”, яка перевіряє автовокзали, перевізників, фури й вантажівки на дорогах. Вони абсолютно не дають ради. Говорімо відверто: їде перевантажена фура, її зупинив інспектор, отримав хабар, машина поїхала далі й розбиває дороги. Тобто через 500 інспекторів страждають усі 40 млн українців.\nЩоб розв’язати цю проблему, нам терміново необхідно ухвалити закон про габаритно-вагові комплекси, які зможуть автоматично фіксувати перевантаження і проїзд без дозволу. Тоді ми зможемо встановити на дорогах рамки для автоматичної фіксації перевантаження, і перевізник, і відправник вантажу дістануть штрафи. Це не проїзд на червоне світло, а серйозне порушення, штраф за яке може становити кілька тисяч євро. І щойно сценарій запрацює, бажання порушувати знизиться», — пояснив Владислав Криклій. Як зазначає новообраний народний депутат, за підрахунками Світового банку, наразі 100 таких рамок достатньо.\n«Зараз ситуація така: підрядник будує дорогу і має дати на неї гарантію. Але “Укртрансбезпека” допускає перевантажені фури, це порушує умови експлуатації доріг, і гарантія вже не діє. Якби підрядник сам обслуговував дорогу, у нього була б мотивація будувати краще для мінімізації витрат на обслуговування.\nЗаконодавчо буде створено певні алгоритми. Один підрядник не впорається — з’являться інші. Це конкуренція», — зауважив Владислав Криклій. «В ідеалі ми маємо переходити на новий рівень і будувати економічно вигідніші бетонні дороги. Вони приблизно на чверть дорожчі за асфальтові, проте більш зносостійкі, витримують великі температурні навантаження й довговічні. Ці технології доступні, але їм треба дати зелене світло. Бажано закріпити нові вимоги в нормативних актах. Тоді це може стати тенденцією будівництва доріг по всій Україні».


Найближчі до глядача: обличчя «Ранку на Суспільному» в регіонах\nЗавтра, 15 липня, проєкт «Ранок на Суспільному» святкуватиме рік у телеефірі. Це перше міжрегіональне всеукраїнське ранкове шоу. Історії талановитих та цікавих людей із різних куточків України, розповіді про незвичайні місця, лайфхаки, кулінарні рецепти та ще чимало корисностей телеглядачі Суспільного щоранку дізнаються саме від регіональних спецкореспондентів проєкту. Адже, крім київської команди, до створення «Ранку на Суспільному» щодня долучаються 22 знімальні групи, що розповідають про всі області України.\nЧитайте також: На першу річницю «Ранку на Суспільному» команда готує особливий ефір\nПодорожі, сміливі експерименти та цікаві особистості — таким був рік для команди проєкту з Чернігова. Про цей регіон глядачам з усієї України розповідали спецкореспондентка Аліна Клименко та відеограф Олександр Поліщук.\n«Ми часто разом із вами мандрували регіоном, бачили, як занепадає двохсотрічний палац у Вишеньках та створюється новий музей в Батурині, знайомилися з чернігівцями, які реставрують автентичні дерев`яні будиночки й рятують мозаїки на будівлях», — розповідає Аліна Клименко.\nПротягом року журналісти Суспільного показували, як чернігівці можуть реагувати на різні провокативні ситуації. Вони викликали перехожих на жартівливий бій подушками й таємно розігрувала сцени сексуального домагання у транспорті. Цей соціальний експеримент потрапив у короткий список конкурсу «Честь професії».\nЧитайте також: Соціальний експеримент команди UA: ЧЕРНІГІВ потрапив у короткий список конкурсу «Честь професії»\nНаразі Аліна Клименко перейшла працювати редакторкою програми «Сьогодні. Головне», а ранкову естафету підхопив Олександр Котенко.\nКіровоградщину вся Україна бачить очима спецкореспондентки Вікторії Колосової. За рік роботи кропивницькі ранківці розповіли десятки історій успіху, зняли рубрики з юридичними й автомобільними порадами, зараз активно освоюють підлітковий сленг. Вікторія Колосова не боїться нового і невідомого. Вона сміливо сідає за штурвал літака і підіймається в кошику повітряної кулі, танцює й випробовує свої сили в ремеслах.\n«Я дуже люблю своє місто і його жителів. Вони — сильні духом, вони — переможці найкрутіших змагань, за їхньою методикою вчиться вся Україна, завдяки їм відроджуються традиції краю, — зазначає Вікторія Колосова. — Тому щоранку на Суспільному я розповідаю вам різні історії про моїх неповторних кропивничан».\nПро Рівне і його мешканців телеглядачі всієї України дізнаються від спецкореспондентки Настасії Захарчук та відеографа Миколи Штемпеля. Упродовж цього року вони розповіли в ефірі Суспільного десятки цікавих локальних історій про талановитих рівнян. Серед них: Олена Медведєва, яка створює рукотворні видання, які не мають аналогів в Україн, Іван Сівак — заслужений майстер спорту України зі спортивних танців на візках, Олександр Майструк — відомий фотохудожник з вадами опорно-рухового апарату. А ще Настасія Захарчук ділиться лайфхаками з усією Україною у ранковій рубриці «Господині на замітку».\n«Я надихаюсь героями своїх сюжетів. І теж створюю історію свого міста й ділюся лайфхаками з усією Україною. В мене для вас є ще багато історій. Щодня я збираю їх містом, щоб розказати зранку», — каже Настасія.\nПро життя Донбасу розповідають телеглядачам спецкореспондентка «Ранку на Суспільному» Олена Коновалова та відеограф Владислав Кравець.\n«Для мене робота у "Ранок на Суспільному" — це можливість донести глядачам з різних куточків України, що люди, які живуть у Луганській області, знаходять в собі сили жити далі, не виїжджаючи у мирні регіони. Вони залишаються на рідній землі, працюють та розвивають місцевий бізнес. У кожного героя сюжету — своя історія, яка надихає, додає сили та оптимізму іншим», — переконана Олена Коновалова.\nПро Івано-Франківськ та область телеглядачам Суспільного всієї України розповідає спеціальна кореспондентка «Ранку на Суспільному» Наталія Ципліцька, яка працює в парі з відеографом Дмитром Самарським.\n«Відколи працюю у "Ранку на суспільному", отримую колосальне задоволення, що маю можливість інформувати глядачів всієї України про цікаві історії простих і талановитих земляків та події Івано-Франківщини. До того ж це — неймовірний досвід, який можна отримати від колег з інших міст і поділитися своїм. Ранкова команда потужна, дружна і професійна, тож приємно працювати разом на спільний результат — задоволених та вдячних глядачів», — каже кореспондентка «Ранку на Суспільному» Наталія Ципліцька.\nАнжеліка Нестерчук разом із відеографкою Тетяною Беляк протягом року розповідали про унікальні місцини Житомирського краю та його людей, які змінюють світ навколо. Упродовж року Анжеліка готувала найрізноманітніші ранкові рубрики: «Фінансова грамотність», «Україна музична», «Професії», «Проти течії», «Ноїв ковчег», «Наука», «Музичні історії», «Міські подробиці», «Виклик».\n«Я люблю своє місто. Щодня відшукую історії житомирян, що надихають. Повірте і ви у свої можливості. Починайте свій ранок із творчого подиху. А я вже готую камеру, щоб розказати саме про вас у “Ранку на Суспільному”!», — каже Анжеліка Нестерчук.\nЛьвів телеглядачі «Ранку на Суспільному» бачать очима Інни Оганесян, яка працює з відеографом Олегом Гребом та відеоінженеркою Мартою Франків. Крім цікавих історій та прямих увімкнень в телеефір, команда проєкту готує рубрики «Етикет», «Стиль для чоловіків» та «Без паніки» (про домедичну допомогу). Постійними експертами цих рубрик є Наталія Миронюк, Мирослава Гнатишак та Гриць Мацишин.\n«Левову частку особливої атмосфери забезпечують Львову люди, які тут живуть. Я щоразу надихаюся історіями героїв своїх сюжетів. Люди доводять, що їхні цілі стають реальністю, коли багато працювати й вірити в себе. У мене для вас ще багато історій, адже щодня я знайомлюся з новими людьми, які творять та плекають традиції давнього міста», — розповіла спецкореспондентка «Ранку на Суспільному» Інна Оганесян.\nПротягом цього року спецкореспондентка Христина Бондаренко та відеограф Сергій Шаповалов у проєкті «Ранок на Суспільному» розповідали про Суми.\n«Я обожнюю своє місто з його цікавими історіями, місцевим суржиком та архітектурою. Тільки у Сумах ви зможете побачити унікальні скульптури, виконані з італійського мармуру легендарним скульптором Аристидом Круазі, єдиний у світі православний храм, на куполі якого встановлені католицькі скульптури, та Мону Лізу, вбрану в українську вишиванку, — говорить Христина Бондаренко. — Маю для вас ще багато захопливих історій про Суми».\nПро Хмельниччину та її мешканців телеглядачі всієї України дізнаються від спецкореспондентки Наталі Паляниці. Над монтажем сюжетів працюють Валентина Ніколаєва та Євген Радченко. За рік в ефірі «Ранку на Суспільному» регіональна команда показала близько сотні локальних історій.\n«Для мене це був насичений подіями та зустрічами рік. Рік, який тримав мене в постійному професійному тонусі, активності та оперативності. В ефірі програми “Ранок на Суспільному” з моїх сюжетів та прямоефірних включень глядачі дізнаються про життя міста Хмельницького та області, про унікальних людей та красу краю. У своїх матеріалах я намагаюсь показати, що Хмельницький — це не тільки “аля-ринок”. Місто має свою історію та сучасний європейський шарм, — розповідає Наталя Паляниця. — Саме герої проєкту навчають мене бачити щастя у звичайних речах, а ще — як пекти торти, плести ґердани, ліпити з глини… В мене ще є багато історій. Разом з відеооператорами Олександром Горішевським та Дем’яном Цегольником ми збираємо їх щодня, щоб розповісти зранку».\nПро події, пам’ятки і людей Черкащини в ефірі «Ранку на Суспільному» розповідає спецкореспондентка Вікторія Скубацька, яка працює з оператором Олександром Куликом та режисеркою монтажу Оксаною Степаненко. За цей рік команда розповідала про медиків і медицину, наводила успішні приклади господарювання громад, розбирала споживчі кошики та психологічні теми, показувала історії цікавих черкащан.\n«”Ранок на Суспільному” — про історію і людей не тільки Черкас, а й усієї України. За рік роботи в цьому проєкті ми зрозуміли, наскільки круту й важливу справу робимо, — розповідає Вікторія Скубацька. — Кожну історію ми проживаємо з героями. Причому кожен із команди це робить по-своєму: я — у тексті, оператор — під час зйомок, режисерка — через відео. Ми навчилися експериментувати».\nЛілія Лобур розповідає в «Ранку на Суспільному» про Тернопільщину. Разом із журналісткою працює відеограф Юрій Заяць. За рік команда відзняла десятки історій, серед них — сюжети із рубрики «Код нації». Наприклад, історія про тернопільського Котигорошка Ігоря Хому, який робить меблі з коренів дерев та сюжет про Ірину Валецьку, що виготовляє капелюхи з соломи.\n«Дотримуватися дедлайнів, знаходити творчі рішення, нестандартні локації для зйомок — досвід, який я здобула тут, у “Ранку на Суспільному”. Герої наших сюжетів — люди, які кардинально змінили свої життя, пішли проти обставин, творчі особистості — вони надихають. Ці люди варті того, щоб про них дізналася уся країна. Для мене бути кореспонденткою Ранку — це можливість проявити себе, навчитися нового, вдосконалити власні професійні якості. Приємно, коли люди вперше дізнаються про нашу програму, а потім пишуть, що тепер дивитимуться “Ранок на Суспільному”, що їм подобається те, як ми працюємо», — розповідає Лілія Лобур.\nПро вінницькі цікавинки та історії розповідають журналістка Ольга Ціпсанова та відеографка Світлана Рогозіна. Кулінарна рубрика, «Батьківський чат», рубрика про садові рослини, подієві сюжети та включення наживо в ефір уже стали звичними.\n«Робота у великій команді — це відповідально і драйвово. Нас багато і кожен має свій “вогник”, ми все тягнемо в гніздо, у “Ранок на Суспільному”. Для нас нема кордонів і нема табу. Якщо тема цікавить аудиторію — беремось до роботи. І ростемо разом з нашими глядачами», — каже Ольга Ціпсанова.\nРозповіді про неординарних людей Дніпра та Дніпропетровської області — улюблена тематика спецкореспондентки «Ранку на Суспільному» Олександри Фіненко та відеографа Кирила Полікевича. Одна з таких історій — про годинникаря Костянтина Шульмана. Крім цього, Олександра почала працювати над рубрикою, яка відкриває глядачеві тонкощі психологічних аспектів життя.\n«Мені хотілося підняти дуже актуальну тему ментального здоров’я, більше розібратися і розповісти людям про психологічні аспекти нашого життя. Але не хотілося це перетворити на нудні лекції з психології. Тож моя рубрика — це життєві ситуації та історії реальних людей, власні експерименти. І все це з професійними коментарями психолога, — каже Олександра Фіненко. — Завдяки Ранку дізнаюся більше про своє місто та регіон, відвідую цікаві місця та знайомлюся з великою кількістю цікавих людей. Я не знаю, на якій ще роботі я мала б таку можливість пізнавати свій край. Це надихає їхати, шукати, знімати щось нове і розповідати глядачам історії про Дніпропетровщину та її мешканців».\nПро Запорізький регіон, його історію і самобутність розповідає в телеефірі «Ранку на Суспільному» Анастасія Ільєва, яка працює в парі з відеографом Максимом Савчуком. За цей рік від запорізьких спецкореспондентів «Ранку на Суспільному» глядачі дізналися: як навчитися володіти шаблею, хто побудував обсерваторію на острові Хортиця, яку частку історії береже стародавня будівля школи № 81 та багато іншого.\n«У Запоріжжі багато красивих локацій (і природних, і архітектурних), які, до того ж з історією. Ми хочемо, щоб телеглядачі з усієї України побачили нашу локальну багатогранність. А також знайомимо глядачів із крутими запорожцями. Експерти в наших сюжетах — це місцеві мешканці, які розкажуть вам про свій край і в дохристиянський період, і в добу козацтва, і за часів менонітів. Тож наповнюємо ранок новими знаннями і яскравими враженнями», — говорить Анастасія Ільєва.\nПро Луцьк і волинян телеглядачі «Ранку на Суспільному» дізнавались від Іванни Остапчук та Вікторії Комендант. Окремі волинські ранкові сюжети: про автопробіг на раритетних «волинянках», особливості розведення кіз у сільських садибах чи сезон збору чорниць, — у соцмережах переглянули по пів мільйона користувачів.\n«Ми працюємо для того, щоб робити ваш ранок ліпшим і добрішим. Готуючи новий сюжет, називаю його “листом позитиву”. Щоранку я розповідаю про різнобічне життя Волинського краю. Часом цікаву інформацію знаходжу дорогою в редакцію. Мої герої — непересічні, активні, харизматичні, цікаві й готові силою бажання змінити світ на краще. Щоразу я “відкривала” разом з глядачами цих людей, адже вони — герої наших історій — люди, які творять сьогодення», — каже Вікторія Комендант.\nПро Миколаївщину телеглядачам Суспільного всієї України розповідає спеціальна кореспондентка проєкту Олена Клепа, яка працює в парі з відеографом Ігорем Чорним. 53 тисячі реакцій, близько 2,5 тисяч коментарів та понад 6 тисяч поширень — таку активність підписників у фейсбуці зібрала історія про миколаївку Тетяну Байдюк.\n«Чим довше я працюю на Суспільному, тим більше розумію, що мені круто пощастило. Бути кореспондентом “Ранку на Суспільному” — відповідальна місія. Від мене залежить, якою Миколаївщина постане перед глядачами з усієї України. Особливо це відчувається, коли твій сюжет на фесбуці переглянули майже 900 тисяч користувачів. Саме тому навіть у відпустці моніторю цікавинки, шукаю неординарні історії, домовляюся про зйомки», — розповідає Олена Клепа.\nПротягом цього року цікаві історії з Полтавщини розповідала спецкореспондентка ранкового проєкту Віра Чиж.\n«Я щодня кружляю Полтавою, щоб розказати, чим живе і дихає моє місто. Люблю це місто за людей, здатних стрибнути вище своєї голови, звестися навшпиньки й зберегти свою ідентичність. Полтава — місто із душею, і мені є що про неї розповісти», — говорить Віра Чиж.\nПро Буковину та її мешканців у ранковому ефірі розповідає спецкореспондентка Ксенія Вербовська. Разом із журналісткою працює режисерка монтажу Марія Гульпак.\n«Я відчуваю себе на зйомках як Колумб у водах океану — в кожному інтерв’ю намагаюся здійснити певне відкриття для себе і для наших глядачів. Тому цей рік був для мене наповнений несподіванками та новим досвідом. Наприклад, я старанно вивчала прийоми самозахисту в рамках рубрики “Самооборона”, чого раніше ніколи не робила. А ще мене підкорило багато унікальних історій наших героїв, які щодня надихають збирати їхні життєві розповіді, мрії та спогади, як щось рідкісне та дорогоцінне», — каже Ксенія Вербовська.\nОлена Ліщенко, яка працює в парі з відеографом Олександром Шепелем, розповідає телеглядачам Суспільного про Херсонщину.\n«Робота в “Ранку на Суспільному” — це постійне навчання нового і дотримання таймменджменту. Героями сюжетів є херсонці, готові поділитися своїми вміннями в рубриці “Майстер на всі руки”; які знають цікаве про речі, що нас оточують, і розповідають у рубриці “Історія предметів”; це експерти, які дають поради у циклі “Рецепти краси”. А ще, крім постійних рубрик, ми знімаємо сюжети про людей, які хобі зробили власною справою, або ж, крім основної роботи, встигають займатися творчістю у будь-яких проявах.\nМене вражають люди, які змінюють життя, створюють власні техніки, пишуть вірші й картини. Тож рік, що минув, познайомив з новими цікавими людьми, дав можливість подорожувати і постійно вчитися. А ще робота в “Ранку на Суспільному” — це виклик і самій собі. Я панічно боялася прямих включень і роботи у кадрі. За рік навчилася й цього. І тепер — включка, так включка!» — каже Олена Ліщенко.\nПро життя Харківщини телеглядачі всієї України дізнаються від спецкореспондентки Світлани Стеценко та відеографа Михайла Воронкова. Ділячись враженнями від першого року роботи на проєкті, Світлана назвала його «суперранковим», бо частенько доводилось прокидатися вдосвіта й вирушати на зйомки. Протягом цього року героями сюжетів харківського «Ранку на Суспільному» були жителі різних куточків Харківщини. Започаткували й нову рубрику «Наука». Зокрема розповідали глядачам, як виготовляють екологічний скотч із паперу. Бачили банк рослин, де зберігаються культури, яких вже ніде у світі немає. Роздивлялися, як виглядає апарат для дослідження нюху.\n«Вже рік ми з відеографом намагаємося спіймати об’єктивом камери бобрів. У рубриці “Наука” ми вже тричі знімали сюжети в природному парку “Слобожанський”. Саме там найбільше на Харківщині поселення цих тварин. Але ж бобри — нічні тварини, а Слобожанський ліс простягся на сотню кілометрів від Харкова, тож зафільмувати бобрів проблематично. І як сказав під час одного із включень ведучий Віктор Дяченко: “Світлана і бобри, як Том і Джері”. Але ми і тут не здамося», — розповіла Світлана Стеценко.


Ар-деко: на перетині класики та сучасності | Про|стір\nАр-деко: на перетині класики та сучасності\nВідгомін розкоші, що пробивається крізь потреби промисловості й прагнення зручності та простоти, –– поговоримо про те, яку моду диктував стилістичний симбіоз міжвоєнного періоду.\nСтосунки Радянського Союзу і Франції у 1920-і роки поступово налагоджувалися. Можна уявити, як, забавляючись і кепкуючи один з одного, молоді, тридцятирічні французи (серед них і Роман Тиртов –– син генерал-лейтенанта морського флоту колишньої імперії) прогулювалися повз павільйон СРСР на Всесвітній виставці в Парижі, що проходила у 1925 році. Там поряд з авангардом виставлялися дивні для консервативного смаку французьких модників хата-читальня, вологодське мереживо і саркофаг Леніна.\nУ період між двома війнами мода трансформувалася. Зовні непоєднувані потяг до промислового росту і яскраво виражений аристократизм поєдналися в стилі, що відповідав запиту тодішнього суспільства на елітарність не за титулом, а за статусом і статком. Ар-деко — логічне й досконале продовження модерна (він же ар-нуво), який шукав вигоду і красу водночас, створював затишок знайомих форм, але й дозволяв нововведення.\nСаме Всесвітня виставка стала точкою відліку його історії: її вивіски сповіщали, що тут можна подивитися на декоративне мистецтво (art déco). Однак Париж визнав цей стиль не одразу. Надто стрімкий був перехід від традиціоналізму до непередбачуваного модерну, який закликав припинити соромитися власної оригінальності.\nМодні ескізи та казкові ілюстрації\nУ ар-деко об’єдналися художники, котрі визначили моду нарозкутішого століття. Рене Ґрюо (1909–2004), перший художник модного дому Діор. Андре Едуард Марті (1882–1964) — один з найяскравіших представників стилю, він малював ескізи для багатьох великих модних домів та ілюстрував відомі часописи.\nСтримані ескізи та ім’я Андре Марті, який ніколи не зраджував музі ар-деко, затримуються в пам’яті маленькими деталями того ж таки античного сюжету. Спортивне вбрання Діани з луком, яке легко поєднується з інтонаціями Сінатри, втілює ліризм і гумор ар-деко. Не менш яскравий і оригінальний, хоч і зовсім не франт, Ґрюо –– автор образу Міс Діор.\n«Щовечора, в годину спрагнену/Дівочий стан, шовками стягнений» (переклад Івана Глинського). За двадцять років до Паризької виставки Олександр Блок, легенько натиснувши на флакончик, забутий незнайомкою, виразив настрій ар-деко своїми «духами й туманами». Його ілюстратор Лео Бакст, що створив часопис «Світ мистецтва», любитель яскравих тканин і декоратор балетів Сергія Дягілєва, може вважатися натхненником і предтечою стилю. Його маріонетки у панталонах допомогли проникнути у суть тодішньої структури суспільства, з його уявленнями про правильність і житейську мораль.\nРоман Тиртов або Ерте (1892 –– 1990) –– ще один відомий художник, чий почерк склався в стиль всередині стилю. Він, той, хто надихав Енді Воргола й підкорив Голівуд, починав як арт-журналіст, як тоді казали, кореспондент часопису світу моди. Він зумів поєднувати загальнодоступність з класичними одвічними сюжетами й високою модою, що відкрило для нього двері музею Метрополітен.\nАр-деко затвердив правило –– довіряти жіночому смаку, відчуттю, як всередині музичної скриньки, ставитися до нього з повагою. Рене Ґрюо навіть естетизує його своїм триптихом, присвяченим трьом жіночим настроям. Жовтий –– «пізніше». Зелений – «чому б ні» .Червоне –– «можливо». Кожна сцена, зображена Ґрюо завжди з натяком і підтекстом, нагадувала про становище, в яке могла бути поставлена жінка: три настрої –– це її спосіб вплинути на ситуацію.\nВажлива складова ар-деко — комерційний успіх\nНепропорційний, дуже маленький житель Монмартру Анрі Тулуз-Лотрек, що вмів привернути жіночу увагу своєю ексцентричною манерою залицяння, залишив мистецтву таємний секрет чарівності дами з Монмартру. Злегка прикрашений, його спадок в обробці Рене Ґрюо долучає чоловіків до правила, що ніколи раніше не існувало: не відмовляти жінці в задоволенні бути собою. Так, кинута на крісло сукня Міс Діор зберігає той самий таємний секрет чарівності, що й погляд Лаури з-під вуалі.\nЕрте. Симфонія в чорному. Серія «Театр»\nВажлива складова ар-деко — саме комерційний успіх. Ринок звернувся до головної переваги людини — її особистості, і мистецтво попрямувало слідом.\nЕрте вдається з тютюнового диму створити розшитий золотом узор живої мови, на яку він перекладає відому ще Пушкіну культуру, засновану на класичних міфах і формах античності. Його твори дихають відчайдушною життєрадісністю. Створений ним «Ангел» робить погоду: струни, пещені жіночими руками, від звучання яких накопичуються хмари.\nКазкові зображення у витонченому виконанні, з відсиланнями до книжкової ілюстрації та міфологічного сюжету, дають шанс переплутати авторів. Де Андре Марті, а де, наприклад, Жорж Лепап, який перетворював на подію кожен вихід часопису Vogue? Як схожі між собою його «Пенелопа» й «Порожня клітка» Марті! Завдяки їм ар-деко виглядає домашнім стилем, а головний успіх Ерте й Ґрюо в тому, що орієнтоване на масовість мистецтво більше не є вульгарним.\nМасштаб і крах розкішних амбіцій\nМистецтво ар-деко, що зародилося під залпом гучних і зухвалих гармат Першої світової війни, знаходить в архітектурі втілення цієї боротьби, перенісши її зі справжнього поля бою в декорації торгівельних відносин. Фольклор, національний егоїзм, чутки й плітки, поширювані салонами вищого світу, знаходять відображення в стилі ар-деко.\nЗа недовгий час елементи стилю стають частиною життя заможного європейця. Йому підкоряються надамбіційні країни — від рузвельтової Америки до сталінського СРСР. 1930-і — роки тріумфу архітектури ар-деко. У Радянському союзі його еклектикою Сталін глушив конструктивістів на чолі з Миколою Мілютіним і ідеали молодого комунізму, виражені в спорудах Костянтина Мельникова, а в США економіка в такий ефектний спосіб опиралася депресії. Волл-стріт після краху 1929 року змінює обличчя, прагнучи знов стати впливовим, велелюдним і величним місцем. У 1930-му Нью-Йорк на висоту своїх амбіцій підіймає корону стилю — хмарочос Крайслер.\nПригамує амбіції цього стилю новий конфлікт з Німеччиною, що обернувся катастрофою. Осмислення його причин змусить світ назавжди порвати з ар-деко, як з одним із наслідків колоніального релікту. По-перше, багато грошей потребуватиме відновлення економіки, а по-друге, відродиться інтернаціональний стиль, загальновживаний і без надмірності, на основі добре знайомого всьому світу конструктивізму в нових, набагато досконаліших формах, який стирав національні відмінності.\nАр-деко збережеться в ролі інтер’єрної оббивки й гламурного шику в одязі, створеної Івом Сен-Лораном, Карлом Лагерфельдом. Так само як Енді Воргол перехоплює в Ерте лаври першого слуги й оформлювача моди (Воргол ілюстрував Vogue і Harper’s Bazaar з кінця 40-х), так архітектура надягає на себе вінець з приставкою «пост-», що вдало поєднується с ар-деко, а у варіанті сталінського ампіру навіть заміщує його. Світ оздобиться склом, бетоном, як і проповідував Ле Корбюзьє, обіцяючи архітектурі «Новий дух» на виставці 1925 року.\nСорокаріччя стилю закріпить його історичну назву й поверне втрачену славу «ар-деко», а 55-річному художнику й колекціонеру Мартину Баттерсбі випаде честь нагадати про долю й популярність стилю. У 1969 році він видає книжку «Декоративні 20-і» й на основі своєї колекції проводить виставку «Доба джазу», запросивши Ерте відкрити її. Баттерсбі показав ар-деко важливим перепуттям, що вплинуло на вибір шляху від ранніх експериментів митців неокласицизму початку XIX століття до оптичного мистецтва другої половини XX століття.\nТекст: Данило Каплан


Готелі біля Пункт спостереження за птахами «Whitefish Point»\nГотелі: Пункт спостереження за птахами «Whitefish Point» – Вайтфіш-Пойнт\nПункт спостереження за птахами «Whitefish Point»: дізнайтеся більше\nДе Пункт спостереження за птахами «Whitefish Point»?\nВайтфіш-Пойнт - місто, де розташовано Пункт спостереження за птахами «Whitefish Point». Тут можна гуляти цілий день, досліджуючи околиці й роздивляючись усе навколо. Хочете дослідити, що цікавого є в околиці? Вам можуть сподобатися Парк Tahquamenon Falls та Маяк Whitefish Point.\nПункт спостереження за птахами «Whitefish Point»: як дістатися


Пісню "Разом нас багато!" можуть не допустити до участі в "Євробаченні" - Korrespondent.net\nПісню "Разом нас багато!" можуть не допустити до участі в "Євробаченні"\nКорреспондент.net, 2 березня 2005, 15:11\nЄвропейський союз мовлення (ЄСМ), який займається організацією пісенного конкурсу "Євробачення", розглядає питання про можливу дискваліфікацію пісні "Разом нас багато!", яка за результатами національного відбіркового туру повинна представляти Україну на "Євробаченні-2005" у Києві. Зокрема, зараз ЄСМ вивчає політичний вплив пісні, яка стала гімном помаранчевої революції, що відбулася в Україні під час президентських виборів у листопаді-грудні 2004 року.\n"Ми знаємо про це питання, - сказав виконавчий продюсер ЄСМ Сванте Стокселіус в інтерв’ю шведській газеті "Aftonbladet". - Ми повинні його вивчити, і якщо це (пісня, - ред.) виявиться політичною пропагандою, це суперечитиме правилам".\nТим часом, західна преса повідомляє, що пісня "Разом нас багато!", представлена практично невідомою до революції івано-франківською групою "Ґринджоли", не є оригінальною.\nТак, повідомляє Бі-бі-сі, "Разом нас багато, нас не подолати!" – це рімейк революційної пісні 1960-х років "El Pueblo unіdo jamas sera vencіdo", що в перекладі з іспанської означає "Об’єднаний народ ніколи не перемогти". Норвезька телерадіокомпанія NRK надала можливість прослухати обидві пісні у форматі .mp3 на своєму сайті.\nПідготовлено за матеріалами esctoday.com.


На Хмельниччині прощалися з загиблим військовим Денисом Ріхтером : 27:05:2022 - vsim.ua\nСлавута прощалася з захисником Денисом Ріхтером.\nЛюди утворили живий коридор пошани та пам'яті.\nУ Героя залишились мати, дружина та двоє синів.\nСьогодні, 27 травня, Славутська громада прощалася з Воїном, який загинув від рук російського агресора – Денисом Ріхтером. Про це повідомила пресслужба Славутського міського виконавчого комітету.\nДенис народився 15 липня 1987 року у Славуті. У 2005 році він закінчив загальноосвітню школу №6, потім служив у лавах Збройних Сил України в Кам'янці-Бузькій на Львівщині.\nДенис жив звичним мирним життям: одружився, працював водієм. Три роки був на заробітках за кордоном.\nУ 2014 році Дениса Ріхтера мобілізували. Спочатку він працював у Славутському об’єднаному міському військовому комісаріаті.\nЗа рік його перевели у 8-й окремий полк спеціального призначення у Хмельницький.\nЗ 2015 року Воїн брав участь в АТО/ООС.\nВ перший день російського вторгнення Денис Ріхтер вже обороняв Київ. Згодом був відправлений на Схід.\nСтарший сержант Денис Сергійович Ріхтер загинув смертю героя у бою з російськими окупантами 25 травня у Бахмутському районі Донецької області.\nУ Героя залишилася мама Галина Володимирівна, дружина Валентина Олександрівна та двоє синів — Даніїл і Тимофій.\nЖивим коридором, навколішках та встеливши дорогу квітами, громада вшанувала полеглого Героя.\nПоховали Дениса на міському кладовищі з усіма військовими почестями.\nВічна і світла пам’ять Воїну…\nЧитайте також: В бою з росіянами загинув старший сержант Денис Ріхтер\nВічна пам'ять, спочевай с\nВічна пам'ять Герою. Щирі співчуття рідним


Новини економіки – Інфляція в березні склала 1% » Слово і Діло\nБерезневі ціни трохи виросли в порівнянні з лютим\n9 квітня 2016, 16:21\nІндекс споживчих цін в березні зафіксовано на рівні 1% в річному вираженні в порівнянні з лютим.\nПро це йдеться на сайті Державної служби статистики, повідомляє «Слово і Діло».\nЯк повідомляється, інфляція в березні 2016 року сповільнилася до 20,9% в річному вираженні з 32,7%, зафіксованих місяцем раніше.\nВідзначимо, що за підсумками I кварталу 2016 року споживчі ціни в Україні зросли на 1,5%.\nЗгідно з наведеними даними, в березні в порівнянні з попереднім місяцем найбільше подорожчала електроенергія – на 25,2%, одяг і взуття – на 10,7%, залізничний пасажирський транспорт – на 3,5%.\nУ річному вираженні найбільше зросли ціни на природний газ – в 3,7 рази, електроенергію – у 2 рази, гарячу воду і опалення – на 77,5%.\nНайбільше зниження цін у березні до лютого зафіксовано на яйця – на 21,5%, овочі – 5%, м'ясо та м'ясопродукти – 1%.\nУ річному вираженні найбільше зниження цін зафіксовано на паливо і масла – 14,7%, фрукти – 8,9%, яйця – 5,3%.\nЯк раніше повідомлялося, Міністерство фінансів розраховує, що валовий внутрішній продукт України в 2017 році зросте на 3%, а інфляція опуститься нижче двозначного значення і складе 8%.\nНацбанк України прогнозує споживчу інфляцію на рівні 12 +/- 3% за підсумками 2016 року.\nМеморандум з МВФ підпишуть після звіту Кабміну – ЗМІ 11 лютого 2016, 14:13


Опозиція критикує уряд Шольца за відсутність поставок важкого озброєння Україні | Європейська правда\nВін нагадав, що Бундестаг звернувся до уряду з проханням поставити необхідне важке озброєння без обмежень.\n"Цього не відбувається. Роблячи це, федеральний уряд порушує обов’язкове рішення парламенту", - сказав Вадепуль.\n"Якщо все буде продовжуватися так, то пізніше буде скликано слідчий комітет", - додав він.\nСвою критику він засновував на заявах державного секретаря міністерства оборони Земтьє Мьоллер (СДПН). У неділю в програмі ZDF "Berlin direct" про поставки озброєння вона заявила, що в НАТО було заявлено, "що не будуть поставлятися бронетранспортери чи танки західних зразків. І жодних змін у позиції всіх західних націй досі не відбулося".\nВадепуль сказав, що федеральний уряд ніколи не згадував про таку домовленість з НАТО під час ухвалення рішення. "Або це через скандальну некомпетентність у поєднанні з неохайністю та неосвіченістю. Або, і це був би справжній скандал, німецький Бундестаг та громадськість вводять в оману все новими псевдовиправданнями, щоб замаскувати систематичну стратегію затримки", - заявив він.\nЗелені також висловили своє роздратування. Прессекретар парламентської групи з питань оборонної політики Сара Нанні критикує повідомлення міністра оборони Крістін Ламбрехт (СДПН). "Ми були здивовані та роздратовані тим, що союзники НАТО повинні були погодитися не постачати Україні бронетранспортери та бойові танки", – сказала Нанні порталу новин t-online.\nЯк повідомлялося, лідер головної опозиційної партії Німеччини Фрідріх Мерц звинуватив уряд у приховуванні точної процедури постачання зброї.


Блок управління вентиляцією Fancom B11 | БТМ Агро\nГоловна / Вентиляція і мікроклімат / Системи вентиляції низького тиску / Блок керування вентиляцією Fancom B11\nБлок управління – ключовий елемент в системі вентиляції зниженого тиску, який дозволяє управляти всією системою, забезпечуючи її автоматичну роботу. Ми пропонуємо своїм клієнтам систему вентиляції від відомого голландського виробника – Fancom (Фанком).\nБлок управління вентиляцією Fancom B11 забезпечує просте управління мікрокліматом з усіма основними функціями: вентиляція, підігрів та сигналізація при виникненні позаштатних ситуацій. Цей блок управління розроблений і широко використовується в нескладних вентиляційних системах, в невеликих приміщеннях для утримання свиней.\nУстановка регулятора B11 є нескладною, він також є дуже простим у обслуговуванні. Блок управління допомагає зберегти температуру приміщення в комфортних для тварин діапазонах, забезпечуючи подачу свіжого повітря.\nВикористовуючи блоки управління B11 є можливість розділити приміщення на 3 різні зони: зона підігріву, нейтральна зона й зона вентиляції. Три установки досить для оптимального функціонування вентиляції.\nУправління системою вентиляції за допомогою даного блоку управління здійснюється із неймовірною легкістю – за допомогою індикаторних лампочок на передній панелі. Встановлена також функція сигналізації в аварійних ситуаціях допомагає уникнути втрат від позаштатних ситуацій і поломок вентиляційної системи.\nТехнічні характеристики блоку управління B11\nМи пропонуємо 2 моделі блоків управління вентиляцією\nFancom B 11-T5 Тріак 5А, який здійснює управління 1 вентилятором і 1 датчиком температури\nFancom B 11-T10 Тріак 10A, який здійснює управління 2 вентиляторами і 1 датчиком температури\nФункції блоку управління B11\nВимірювання температури приміщення за допомогою датчика SF.7\nРегулювання підігріву в режимі «ВКЛЮЧЕНО/ВИМКНУТО» або модулювання ВКЛЮЧЕНО/ВИМКНУТО\nУстановка температури на 0,1 ° C\nУстановка вентиляції у %\nУ нас Ви можете купити блок керування Fancom B11, а також інші частини системи вентиляції. Якщо Ви плануєте встановити вентиляцію в свинарник, звертайтеся до нас, ми надамо розрахунок оптимальної вентиляції під умови Вашої ферми, забезпечимо монтаж і запуск в експлуатацію вентиляції. На всі комплектуючі Фанком і на монтажні роботи ми надаємо гарантію. Звертайтеся, ми допоможемо Вашому бізнесу процвітати.


“Значення “Кобзаря” для українців” | Твори на задані теми\nГоловна > Твори на задані теми > “Значення “Кобзаря” для українців”\nОсь що ми черпаємо в “Кобзарі”, а не лише революційний дух, силу для борні. Адже не Завжди Шевченко – бунтар. Спробуймо\nхоч один раз відійти від соціального та від думок про значення творчості Шевченка. Головного очима не побачиш. Аналізуючи форму, часом ми аналізуємо зміст на зразок форми, не дивлячись вглиб, у душу, бо що є поет, як не втілення душі мови. Поет є засіб існування мови, що живе своїм життям, законів якого ніхто не знає, тільки дехто вгадує інтуїтивно. Поет, потрапивши в залежність від мови, говорить від її імені стільки, скільки хоче вона, рівно до крапки, не більше і не менше. Байдуже, хто ти – від землі чи від корита, перед мовою всі рівні. І це природньо, як вітер і море. Поет може говорити з вітром на рівних. Для поета немає меж ні в просторі, ні в часі. Тому поет є пророком.


З 9 по 23 січня в Івано-Франківську відбудеться фестиваль "Коляда на Майзлях" » Галичина.Інфо\nМинулого року вельми успішно пройшов фестиваль "Коляда на Майзлях". Не дивно, що в цьому році він відбудеться в Івано-Франківську знову і цього разу триватиме аж 2 тижні, - з 9 по 23 січня.\nФестиваль розпочнеться виступами колективів парафії.\n76002 м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 181, церква Царя Христа монастиря оо. Василіан\n0968397282 – Любов Терлецька, голова оргкомітету,\n0677265324 – Ігор Дем’янець,\n0508722003 – Любов Литвинчук\nГаличина.Інфо » Галичина » культура » З 9 по 23 січня в Івано-Франківську відбудеться фестиваль "Коляда на Майзлях"


Нові технології : Мобільні телефони перетворяться у... енергетичну зброю\nМобільні телефони перетворяться у... енергетичну зброю Автор: lesya · Опубліковано: 22.12.2010 12:13 · Розділ: Нові технології\nПлазмова антена PSiAN (Plasma Silicon Antenna) - це своєрідний чіп з кількома десятками тисяч діодів. В робочому стані ці діоди оточують себе хмарою електронів, розмір якої сягає однієї десятої міліметра. Кожне таке електронне скупчення є своєрідним дзеркалом для радіохвиль надвисокої частотності. Вмикаючи одні групи діодів та вимикаючи інші, можна фокусувати випромінювання у вузький промінь, змінюючи при цьому його напрям. Працювати така антена зможе в діапазоні 1-100 ГГц. В таких умовах звичайні антени вже не парцюватимуть, оскільки сигнал згасатиме надто швидко.\nВід уже існуючих на сьогоднішній день плазмових антен - газових - PsiAN вигідно відрізняється габаритами та порівняно низькою вартістю виробництва. Перевага її також у відсутності рухомих частин. Нову плазмову антену без зайвих зусиль можна буде вмонтувати в мобільний телефон та використовувати для роботи з наступним поколінням системи Wi-Fi - Wi-Gig - яка зможе передавати не 54 Мб за секунду, а від 1 до 7 Гігабіт. Ще одна перевага такої антени полягає в тому, що вона набагато безпечніша, ніж популярні та поширені сьогодні антени, оскільки спрямований промінь характеризується нижчим рівнем НВЧ-випромінювання.\nРозробники стверджують, що плазмова антена зробить революцію в середовищі високошвидкісних безпровідникових комунікаціях, водночас вона може стати основою для створення мініатюрних радарів та навіть для виготовлення нових поколінь енергетичної зброї.\nНова плазмова антена вміститься в мобільному телефоні (фото взято з сайту horoshienovosti.com.ua)\nТак, за даними творців винаходу, потенційно антена може випромінювати так звані «промені болю». Ці випромінювання частотою 64 ГГц поглинаються шкірою жертви, завдаючи їй нестерпного болю без нанесення серйозних ушкоджень. Та якщо існуючі на даний час системи являють собою громіздкі апарати, встановлені на спеціальній вантажівці, то з появою мініатюрних і потужних твердотільних плазмових антен енергетичну зброю можна буде сховати в звичайному мобільному телефоні.\nНещодавно подібну зброю майбутнього згадували в спеціальній доповіді фахівці Пентагону, яка присвячувалася найвірогіднішим варіантам терористичних загроз найближчого десятиліття. Окрім больової енергетичної зброї, на думку американських військових, вороги демократії цілком ймовірно можуть застосовувати електромагнітні бомби, смертельні віруси, а також «розумний пил».


Тернополяни розповіли про котів незвичайних порід (фото) — Терен\n17 Лютого, 2022, 18:35 Божена Волинець\nТернополяни розповіли про котів незвичайних порід (фото)\n17 лютого відзначають День кота в Європі.\nУ Тернополі відбувся перший забіг з домашніми улюбленцями (фоторепортаж)\nМандрівки Тернопільщиною. Котячі зустрічі (фото)\nПрогулянки Тернополем. На чотирьох лапах (фото)\nВони можуть рознести всю хату, знищити штори та вазони, розбити улюблену вазу. А ще ніжно муркочуть, граються з дітьми, з ними можна навіть поговорити, якщо сумно. За що тернополяни люблять своїх чотирилапих друзів? Про це спілкуємося з господарями котів незвичайних порід.\nКоти, які не люблять самотності\nУ Теодора Мармонтова двоє орієнтальних котів. Ця порода характеризується, тим що вони дуже компанійські, саме тому залишати їх наодинці небажано.\n– Якщо кіт один – він рознесе хату. Окрім цього, у нього можуть бути хвороби спровоковані стресом. Тому, рекомендується брати їх одразу парою, щоб могли гратися одне з одним. А ще вони люблять “поговорити”, адже спектр звуків в них дуже широкий і, в принципі, можна зрозуміти про що тобі розказують, - каже господар котів.\nКоти-орієнтали дуже активні і комунікабельні\nОрієнтальні коти мають характер собак.\n- Свого не будуть чіпати, а от чужий може і дістати. З собаками вони вживаються краще, ніж з іншими котами, - зазначає Теодор.\nПоходить ця порода із Таїланду, як і сіамська і, по суті, нею є, тільки іншого окрасу. Інколи, від пари орієнталів може народитись сіам. Шерсть у них дуже коротка, тож вони не линяють, проте мерзнуть зимою.\n- Це темпераментні і шустрі коти, тож одинокому пенсіонеру може бути з ними важко. Вони можуть кидати вазони, штори і все, що трапляється на їх шляху. Вони навіть кактуси викопують із горщика. Дуже нагадують поведінкою 3-річну дитину, - розповідає чоловік.\n- Перш ніж купувати такого кота, варто добре подумати і почитати все, що пишуть про цю породу, - радить господар орієнталів.\nОрієнтальні коти не люблять залишатися наодинці\nВарто подивитись про них відео у ютубі. І добре подумати, чи вистачить сил і натхнення постійно носити їх на руках і терпіти їхню активність. До речі, сплять вони виключно зверху на господареві.\n- Але тут є і плюси! Завжди є кому тебе вислухати і підтримати. Є з ким поговорити. Як і собаки, вони ніколи не зачеплять дитину, максимум сховаються, якщо стане нестерпно. Дуже люблять гратися іграшками, - додає Теодор.\nПідходять для родин з дітьми\nУ тернополянки Надін Грибінчик – двоє сфінксів. Каже, що із цією породою її сім’я познайомилися ще понад 7 років тому. Старший син дуже хотів сфінкса, проте коли побачив кошеня вдома, то побоявся до нього підійти. Така реакція буває у багатьох, коли бачать таку породу вперше.\n- Але згодом ми всі закохалися в Еллі, - каже жінка.\nПорода сфінксів виведена в 1966 році в Канаді від домашньої кішки. У сфінкса чудовий характер, більше схожий до собаки, ніж до кішки. Вони дуже розумні, легко піддаються дресурі й дуже довіряють господареві. Сфінкси легко вписуються в будь-яку родину, де малі дітки, інші кішки чи інші тварини. Абсолютно не агресивні.\nСфінкси дуже ніжні тварини і чудово підходять для родин з дітьми\nХарактер сфінкса більше схожий до собаки, ніж до кішки\n- Через деякий час ми дозріли до ще одного сфінкса - Адель. З нею почали відвідувати виставки, здобувати нагороди. Якщо все робити правильно, то ці коти зовсім не вибагливі в догляді. Наші сфінкси їдять сухий корм та переморожене куряче чи індиче філе, - розповідає Надія Грибінчик.\nКупають улюбленців не дуже часто. Для цього використовують дитячий шампунь.\n- Нашій Адель скоро 5 років, але кошенят вона мала лише тричі. Вона народжує по 6-7 кошенят, тому ми стараємося її не виснажувати, - розповідає господиня сфінкса.\nСфінкси невибагливі в догляді\nЗ багатьма власниками кошенят родина Грибінчиків підтримує зв'язок і дотепер, хоч майже всі котики зараз живуть за кордоном.\nФото надані господарями котів.\nкотиДень кота у Європі


Спільне безсилля? - Журнал Віче\n№21, листопад 2009\n«Viribus unitis» у перекладі з латини означає «спільними зусиллями». Саме цей принцип лежить в основі діяльності громади міста Чернівців.\nСпільними зусиллями влада та громада взялися втілювати в життя амбітний проект «Чернівці-600», присвячений ювілейній даті першої письмової згадки про столицю Буковини. Минуло трохи більше року з часу її відзначення, однак списи навколо фінансування цього проекту ламають і досі. Ще б пак, 74 трудові колективи (а це 14 тисяч робітників та їхніх родин) і численні приватні підприємці за виконані будівельно-ремонтні та реставраційні роботи не можуть і донині отримати чесно зароблені гроші.\n5 липня 2005 року Верховна Рада України прийняла Постанову № 2730-ІV «Про заходи щодо підтримки соціально-економічного розвитку міста Чернівці у зв’язку з відзначенням 600-річчя його заснування». Саме в цьому доленосному для громади міста документі йшлося про те, що Кабмін має «передбачити у проектах законів про Держбюджет на 2006–2008 роки» поетапне виділення 150 мільйонів гривень на соціально-економічний розвиток Чернівців. Честь оголосити таку радісну звістку своїм землякам випала одному з авторів цієї постанови тодішньому впливовому народному депутату-«нашоукраїнцю» Віктору Королю.\nЩоправда, попри рекомендації парламенту, уряд на чолі з Прем’єр-міністром Юлією Тимошенко грошей громаді Чернівців у 2005 році так і не виділив. А невдовзі Кабмін змушений був іти у відставку.\nРядок про фінансування заходів з підготовки міста до ювілею нарешті з’явився в головному кошторисі країни лише наступного, 2006, року вже за Прем’єр-міністра Юрія Єханурова. Перший транш у сумі майже 5,5 млн. грн. з обіцяних Чернівцям коштів міський бюджет отримав у квітні 2006-го. До остаточного затвердження у Мінбуджитлокомунгоспі переліку об’єктів, які міська влада пропонувала ремонтувати за рахунок субвенції, отриманих коштів чиновники не чіпали. (Проте до 1 січня 2007 року стовідсотково встигли освоїти всі 52,8 млн. грн. субвенцій з державного бюджету.)\nНапевно, тому реконструкцію інженерних мереж на іміджевій для Чернівців вулиці імені Ольги Кобилянської генпідрядник ТОВ «Енерготехнічна компанія» (Київ) розпочав лише 18 жовтня 2006 року. Саме ця вулиця, від ремонту котрої чернівчани потерпали чи не найбільше, – приклад того, до яких катастрофічних наслідків може призвести недотримання даних обіцянок та неузгодженість у діях влади. Кошторисна вартість реконструкції архітектурної перлини старих Чернівців, без врахування 1,5 млн. грн., необхідних для заміни електричних, газових та телефонних мереж, становила 13,5 млн. грн. Відсутність обіцяних коштів значно загальмувала темпи ремонтних робіт. Приміром, якщо спочатку ремонт вказаної вулиці передбачалося завершити вже до 12 квітня 2007 року, то через брак фінансування довелося не тільки переносити строк завершення робіт на червень 2008 року, а й шукати нового підрядника для їх виконання. Щойно уряд припинив фінансування, як київський генпідрядник забрав з міста свою техніку, кинувши напризволяще розриту вулицю. Тож чернівецьким комунальникам довелося в авральному порядку встановлювати дерев’яні тротуари, інакше вона була просто непридатною для пересування пішоходів.\nРука допомоги чи дуля в кишені?\nПопри те, що так звані помаранчеві партії на чергових виборах 2006 року як у центрі, так і на місцях здобули більшість, а відтак мали всі шанси сформувати нову урядову команду, яка в питанні фінансування підготовки до ювілею Чернівців продовжила б практику своїх попередників, реальність виявилася іншою.\nНаприклад, уже у травні 2006 року ініціатор і автор парламентської постанови застерігав про можливе нецільове використання ще навіть не до кінця отриманих містом коштів для підготовки до ювілею. Найбільше Віктора Короля, за його ж словами, турбувало те, що до переліку зі 106 позицій потрапили пересічні об’єкти, які мали б ремонтувати в робочому порядку, а не за кошти держбюджету. Усе це, на думку народного депутата, могло значно ускладнити подальше отримання коштів, позаяк на ремонт «водостічних труб, вікон чи дахів в окремих будинках» грошей ніхто не виділятиме. Більше того, Віктор Король зізнався, що особисто звернувся до міністра будівництва з клопотанням призупинити фінансування окремих об’єктів.\nЗабігаючи наперед, зауважмо, що міська рада в боргу перед автором парламентської постанови про виділення Чернівцям коштів не залишилася. На запитання автора матеріалу, чому Віктора Короля немає серед офіційно запрошених на урочисте відзначення 600-річчя Чернівців, радник міського голови Володимир Килинич нервово відповів: у міста не було можливості запросити на святкування ювілею всіх гідних такої честі.\nСпорудив пам’ятник собі нерукотворний…\nОднак святе місце, як відомо, довго порожнім не буває. Після провалу переговорів щодо формування помаранчевої коаліції й створення замість неї влітку 2006 року коаліції «антикризової» лаври головних лобістів фінансування перед’ювілейних Чернівців перебрали на себе «регіонали». Вже на вересневій зустрічі з міським головою Миколою Федоруком та головою ОДА Володимиром Кулішем новопризначений Перший віце-прем’єр-міністр України Микола Азаров пообіцяв: «Місто отримає належну субвенцію з Держбюджету і в наступному році». Після такого оптимістичного початку, визнавши, що «якісь елементи неефективного використання коштів, можливо, були», але, заперечуючи, що вони «були розкрадені», допомагати місту в отриманні передбачених коштів заходився голова Чернівецької облорганізації Партії регіонів, новообраний депутат-«регіонал» Микола Романюк. (Уряд Віктора Януковича видав розпорядження, яке зменшило обсяг фінансування з 50 до 44 мільйонів гривень. Із переліку об’єктів, які мали ремонтувати за рахунок державного бюджету, було вилучено обласну філармонію.) Тим паче, що, як він сам зізнався, «незалежно від будь-якої політичної приналежності в мене дуже добра співпраця з мером Чернівців і нормальні ділові стосунки з головою ОДА».\nЩоправда, «нормальні ділові стосунки» з народним депутатом аж ніяк не завадили голові Чернівецької ОДА Володимиру Кулішу на прес-конференції у травні 2007 року з нагоди річного перебування на посаді заявити: «Отримання додаткової субвенції на здійснення заходів з відзначення 600-річчя Чернівців, а також вчасність проведення тендерних процедур під загрозою зриву». За його словами, це сталося через те, що відповідний перелік об’єктів «досі не узгоджений з Міністерством фінансів». Відтак у червні 2007 року Миколі Романюку довелося таки розкрити журналістам причини, чому місто так і не отримало обіцяних коштів: «З’ясувалося, що в половини об’єктів немає робочої документації. Звичайно, на них коштів не виділятимуть…».\nНе простягнули руки допомоги й інші столичні «регіонали»-буковинці, зокрема Михайло Папієв, Іон Попеску. Що завадило, лишається тільки здогадуватися. Бо якось не віриться, що єдине, чим могли посприяти впливові земляки, – це подарувати місту пам’ятник роботи Зураба Церетелі. Цей витвір у Чернівцях дехто охрестив постаментом Яна Табачника самому собі. Очевидно, голова ОДА мав рацію, коли скаржився журналістам, мовляв, у Верховній Раді працюють 18 народних обранців, чиє життя так чи інакше пов’язане з Буковиною, проте, щоб розв’язати актуальні для регіону проблеми, звернутися немає до кого.\nХоч би як там було, а обіцяних на 2007 рік 44 мільйонів гривень на підготовку Чернівців до ювілею місто так і не отримало.\nПісля дострокових парламентських виборів 2007 року країна отримала новий уряд. Те, що нову парламентську коаліцію було сформовано на базі БЮТ, а до влади повернулася Юлія Тимошенко, давало підстави сподіватися, що Київ нарешті зглянеться на потребу Чернівців. Головування в найвищому законодавчому органі країни земляка Арсенія Яценюка, який відверто лобіював проект «Чернівці-600», також надихало. Проблемні питання підготовки до ювілею, справді, не тільки стали предметом обговорення на зустрічах міського голови Миколи Федорука з Головою Верховної Ради Арсенієм Яценюком, Першим віце-прем’єр-міністром Олександром Турчиновим та кількома профільними міністрами, а й, як зазначено в поширеному за їх підсумками прес-релізі, «дістали підтримку та порозуміння у керівництва держави».\nДо слова, голова найбільшої в Чернівецькій обласній раді фракції БЮТ Сільвія Віщук ще в серпні 2008 року переконувала журналістів: у відповідь на звернення голови обласної ради Івана Шилепницького Перший віце-прем’єр-міністр Олександр Турчинов «доручив Мінфіну та Мінрегіонбуду вжити заходів для розв’язання порушених буковинськими депутатами проблем». Проте воза того з місця так і не зрушили.\nУ травні 2008 року голова Чернівецької ОДА Володимир Куліш сказав журналістам: «Річ не в тому, що в деяких містах, які святкуватимуть скромніші ювілеї, ніж Чернівці, в бюджеті прописано окремі рядки, а Чернівцям, як навмисно, цей рядок викреслено. Це просто ставлення до нас. І краяни повинні це розуміти». За словами Куліша, виходило, що якийсь уже традиційно для влади безіменний недоброзичливець має певні претензії особисто до нього. «Якщо тільки в мені діло, не задовольняє губернатор, то тільки для того, щоб нас почули, готовий навіть поступитися посадою», – зопалу пообіцяв тоді Володимир Куліш.\nПроте обіцяної жертви Батьківщина, як невдовзі з’ясувалося, не потребувала. Як запевнив народний депутат Петро Гасюк, в успішно проваленому у Верховній Раді урядовому проекті змін до Державного бюджету 2008 на фінансування ювілею Чернівців й так було закладено 25 мільйонів гривень. До того ж до цієї суми додатково вирішили накинути ще рівно стільки ж. Проте, за словами П. Гасюка, втручання в бюджетний процес секретаріату Президента України, який вніс до сесійної зали альтернативний проект поправок до державного бюджету, не дало змоги Чернівцям отримати обіцяні кошти. Упевнений, що Президент особисто знав, як гостро для Чернівців стоїть питання виділення коштів для підготовки до ювілею. Адже ще влітку 2008 року на прес-конференції в Києві на запитання чернівецьких журналістів про перспективи отримання цих коштів Віктор Ющенко сказав: «У рамках консультацій між секретаріатом Президента й урядом, ми домовилися про те, що на 600-ліття Чернівців сума ця виділяється і, ви знаєте, у змінах до бюджету це фінансування передбачене». Крім того, гарант пообіцяв «усе робити для того, щоб ця позиція, яка, до речі, вже пройшла всі експертні висновки, була підтримана в проекті бюджету і була прийнята». Обіцянка-цяцянка, відомо, кому радість... Катастрофічна липнева повінь 2008 року, яка сталася майже одразу потому, надовго змінила урядові пріоритети щодо фінансування територій.\nСтосовно можливості отримати обіцяні кошти хоча б нині, то, наприклад, голова Чернівецької ОДА Володимир Куліш переконаний: «Тут усе залежить від політичної волі. Якщо слідувати букві закону, зокрема, виконувати відповідну постанову Верховної Ради, то гроші мали б надійти. Просто їх треба передбачити під час ухвалення змін до бюджету і записати окремим рядком. Хоча з огляду на фінансову та економічну ситуацію, в якій нині перебуває країна, важко прогнозувати, чи ми дістанемо таку підтримку».\nГолова Верховної Ради Володимир Литвин, який свого часу підписував постанову про відзначення 600-річчя заснування Чернівців, сказав журналістам, що особисто його питання про компенсацію недоотриманих до ювілею міста коштів «загнало ледь не у глухий кут», позаяк він вважав проблему давно розв’язаною, до того ж можливість розв’язати її у міської влади насправді була. На його переконання, найкращим виходом із ситуації було б передбачити відповідну суму цільової компенсації у держбюджеті на 2010 рік понад суму тих субвенцій, які плануються місту за формульним розрахунком.\nУсе б нічого, і на позитивне розв’язання проблеми справді можна було б бодай сподіватися, якби одразу після прес-конференції Голови парламенту, до автора запитання про заборговану Чернівцям компенсацію не підійшов народний депутат України Василь Шпак. Він просто ошелешив, заявивши, що, мовляв, це питання насправді давно вирішене. Вочевидь схвильований поверненням до старої теми, член парламентського Комітету з питань бюджету зауважив, що роль «ювілейних коштів» мали відіграти, зокрема, перераховані місту 104 мільйони гривень субвенції з державного бюджету на ліквідацію наслідків стихійного лиха. І міський голова Чернівців Микола Федорук нібито з цим погодився. Врешті, обласному бюджету теж накинули мільйонів 100, коли виділяли кошти на подолання наслідків минулорічної повені. То на що насправді пішли всі ці мільйони?\nТакі ось незрозумілі дії, «viribus unitis» – спільними зусиллями, від яких постраждали насамперед громадяни, котрі вклали чимало власної праці й нервів, аби місто таки відзначило ювілейну дату свого народження.


Вы здесь: Главная Головна\nОпубликовано: 14.12.2016 10:18 | Просмотров: 79281\nКУРБАТОВ ОЛЕКСАНДР ПЕТРОВИЧ\nдиректор, спеціаліст вищої категорії, викладач-методист\nШановні випускники шкіл та професійних навчальних закладів!\nМи завжди радіємо новому студенту, пишаємося тим, що ще один абітурієнт обрав саме наш навчальний заклад.\nПоспішаємо поділитися з вами радісною новиною: відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 13 березня 2017 року № 383 Харківський індустріально-педагогічний технікум було перейменовано на Харківський державний професійно-педагогічний коледж ім. В.І.Вернадського.\nМи по праву пишаємося своєю історією та традиціями. У нас завжди працювали й працюють люди, які дійсно люблять ту справу, якою займаються. Колектив коледжу дуже мобільний, швидко реагує на зміни, що відбуваються в суспільному житті країни.\nЗа роки існування закладу підготовлено понад 15 тисяч майстрів виробничого навчання. Багато з них успішно працює на ниві професійної освіти директорами професійно-технічних навчальних закладів, заступниками директорів, старшими майстрами й майстрами виробничого навчання.\nСьогодні коледж – багатофункціональний державний вищий навчальний заклад у системі безперервної багатоступеневої освіти, який забезпечує реалізацію потреб людини в здобутті професійної та вищої освіти, оволодінні робітничими професіями, кваліфікацією відповідно до її інтересів, здібностей, стану здоров’я та соціального замовлення суспільства й держави.\nУ коледжі буде продовжуватись підготовка молодших спеціалістів-майстрів виробничого навчання на базі професійно-технічної освіти за спеціальністю «Професійна освіта» за спеціалізаціями:\n-Будівництво та експлуатація будівель та споруд;\n-Монтаж і обслуговування внутрішніх санітарно-технічних систем і вентиляції;\n-Монтаж, обслуговування та ремонт електротехнічних установок в агропромисловому комплексі;\n-Експлуатація та ремонт машин і обладнання агропромислового виробництва;\n-Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів;\n-Організація обслуговування населення.\nВипускники коледжу, як і раніше, отримають диплом молодшого спеціаліста, який свідчить про початковий рівень вищої освіти і прирівнюється до диплому молодшого бакалавра.\nІз прийняттям нового Закону України "Про вищу освіту" колектив навчального закладу зробив усе, щоб відповідати вимогам цього закону в організації освітнього процесу, змісті навчання, матеріальному забезпеченні.\nНавчально-виховний процес у коледжі забезпечують висококваліфіковані викладачі. Працелюбність та згуртованість педагогічного колективу спрямована на створення міцної навчально–матеріальної бази.\nУ своїй роботі педагогічний колектив керується тим, що кожен випускник коледжу повинен стати не тільки кваліфікованим спеціалістом, а й особистістю, громадянином, патріотом Української держави.\nАбітурієнте! Тут тебе навчать не тільки твоїй майбутній професії, тут ти пізнаєш головну науку – науку життя. Тут ти навчишся спілкуватись і співчувати, аналізувати свої вчинки й робити правильні висновки. Тут ти знайдеш непідробну любов та повагу, єдність думок, почуттів, інтересів. Усе, як у сім’ї, як у дружній родині.\nЗапрошуємо вас на навчання до Харківського державного професійно-педагогічного коледжу ім. В.І. Вернадського – сучасного новітнього вищого навчального закладу із кращими сталими традиціями!\nДо зустрічі в нашому коледжі!\nІз повагою до Вас, О.П. Курбатов


Неоніла Гуменюк та Олег Требухівський: Матері - ВІРШ, Вірші, поезія. Клуб поезії\nСайт поезії, вірші, поздоровлення у віршах :: Неоніла Гуменюк та Олег Требухівський: Матері - ВІРШ\nНе поле перейти - життя прожить,\nУсього довелося в нім зазнати\nТобі, матусю.Хоч не кожна мить,\nНе кожен день для тебе було свято.\nТи вже пробач, ріднесенька за те,\nЩо ми не завжди лагідні з тобою.\nТа маєш й справді серце золоте,\nЩо зігріває нас усіх любов"ю.\nНехай же всі наступні твої дні\nОсв"ятяться добром, безмежним щастям.\nНизенько вклонимось Твоїй ми сивині\nІ скажемо, що ти у нас - найкраща.\nдата надходження: 21.02.2015 10:00:54\n© дата внесення змiн: 05.11.2016 18:51:01\nОксана Р.-Г., Ковиляєв Євген, Вікторія Т., Данила М, dominic\nОксана Р.-Г., 21.02.2015 - 10:21\nУсе, що відбуваєть із нами,\nМи якось дивно ділимо навпІл:\nРадіємо завжди з товаришами,\nА з горем біжимо до матерів...\nЗагнуздані роботою, "ділами",\nЗагублені у плині суєти,\nМи часто забуваєм рідній мамі\nНе квітку - добре слово принести...


Ліки для хворих на ВІЛ стали доступнішими завдяки урядовому фінансуванню — Здоров-Инфо\nМедицинский портал Новости Новости медицины Ліки для хворих на ВІЛ стали доступнішими завдяки урядовому фінансуванню\n08.12.2016 17:30 | 836\nКабінет міністрів України повідомив про суттєве збільшення фінансування лікування ВІЛ. За інформацією, наданою віце-прем’єром Павлом Розенком, у 2017 році передбачається забезпечення антиретровірусними препаратами набагато більшої кількості хворих, ніж це було минулого року (оголошується про збільшення фінансування на 140 %).\nАнтиретровірусна терапія дозволяє успішно боротися з вірусом імунодефіциту людини. При цьому застосовують три-чотири препарати під час різних стадій розвитку хвороби, оскільки вірус відзначається високою мутагенністю. До того ж, вірус може виявитися стійким до певних видів антиретровірусних препаратів та звикати, пристосовуватися до них. Зрозуміло, що подібна терапія високовартісна, та для її фінансування необхідна постійна та системна державна підтримка.\nЯкщо потрібні препарати приймати в недостатній кількості чи з перервами, у вірусу є досить часу, щоб пристосуватися до нових умов, і лікування навіть після поновлення може виявитися неефективним та марним. Загалом антиретровірусні препарати необхідно приймати в середньому один раз на добу.\nПро рішення уряду збільшити фінансування з лікування ВІЛ та туберкульозу було повідомлено під час роботи засідання Координаційної ради Об’єднаної програми ООН з ВІЛ/СНІД в Женеві. Про це доповів віце-прем’єр-міністр Павло Розенко, який сказав, що така політика фінансування дозволить майже в 2 рази збільшити кількість пацієнтів, що будуть отримувати антиретровірусні препарати наступного року. Це основна передумова для досягнення принципу «90-90-90» в Україні.\nПринцип «90-90-90» означає наступне:\n90 % з обстежених повинні знати про своє захворювання;\n90 % з поінформованих пацієнтів мають мати змогу отримувати антиретровірусну терапію;\n90 % з тих, хто отримує ліки, повинні мати низький рівень навантаження вірусу на організм, що дозволяє виключити можливість передачі хвороби іншим людям.\nВ Україні ще дуже високі показники захворюваності на ВІЛ/СНІД. Проте державна політика останнього року дозволяє дивитися з оптимізмом у майбутнє та сподіватися нарешті на те, що епідемія ВІЛ/СНІД в нашій державі з часом відійде у минуле.\nЧитайте також: Як в столиці пройшов Всесвітній день боротьби зі СНІДом 2016