Яке покарання загрожує в Україні за несплату аліментів? | ЗНАЮТЬ ВСІ\nHome ЗаконЯке покарання загрожує в Україні за несплату аліментів?\nНа це питання відповідає Головне управління юстиції в Одеській області.\n— понад 3 роки – 50%.\nЯк ЗНАЮТЬ ВСІ, Рада схвалила гендерні квоти\nМетки: алименты, наказание, санкции, Украина


Сергій Тігіпко | Політика\nМітки: Сергій Тігіпко, Сильна Україна, українські політики\nНародився Сергій Леонідович Тігіпко 13 лютого 1960 року в українському селі Драгонешти в Молдовській РСР, саме сюди переїхав його дід на початку ХХ століття. Батько його працював секретарем місцевої компартії. У Дніпропетровськ Тігіпко приїхав після закінчення школи. У 1977 році вступив у Дніпропетровський металургійний інститут. Під час навчання у своєму гуртожитку створив кафе-клуб, де проводив дискотеки. Крім того ще підпрацьовував на інших дрібних роботах. Після закінчення здобув кваліфікацію інженера-металурга. Служив у армії у танкових військах.\nПісля повернення з армії почав працювати у комсомолі. Працював заступником директора з навчально-виховної роботи у Дніпропетровському механіко-металургійному технікумі, згодом був першим секретарем обкому комсомолу.\nУ 1991 році Тігіпко зростає у своїй кар’єрі. Він стає заступником голови правління банку Дніпро, а вже через рік стає головою правління нового на той час банку ПриватБанк. Коли президентом України стає Леонід Кучма, то Тігіпко йде в політику. Тоді він стає консультантом президента по питаннях грошової політики. Потім отримує місця в уряді: віце-прем’єр з економічниз реформ, повноцінний міністр економіки за Віктора Ющенка. У 2000 році стає народним депутатом України, куди пройшов у блоці За Єдину Україну. Починаючи з 2002 року займає високу посаду голови Національного Банку України. Тоді ж очолює партію Трудова Україна.\nВ кінці 2004 року на деякий час пішов з політики. Почав працювати над своїм бізнесом, а це фінансова група ТАС. У 2007 році він продав їх шведському банку за 735 млн доларів. Коли уряд очолила Юлія Тимошенко, то вона призначила Тігіпка своїм помічником. У 2010 році балотувався на президента України. Провівши велику передвиборчу кампанію, зайняв високе третє місце. В уряді Азарова отримав посаду віце-прем’єра з питань економіки. Згодом став працювати у Партії регіонів. Після виборів 2012 року став народним депутатом, пройшовши під №3 Партії регіонів. Є заступником голови Партії регіонів. Представляє комітет з питань інформатизації та інформаційних технологій.\nСергій Тігіпко одружений вдруге. З першого шлюбу має доньку Анну, на честь якої був названий бізнес ТАС (Тігіпко Анна Сергіївна). У другому шлюбі має ще троє дітей. Активно займався спортом, особливо тенісом, але через травму спини змушений був залишити це заняття.


Pandemic Media Space: в Україні створили технологічну медіаплатформу\nВ Україні створили технологічну медіаплатформу Pandemic Media Space — інструмент для створення нових музичних творів та медіапроєктів в умовах пандемії. Більше інформації читайте в нашому матеріалі.\n25 жовтня — Вступна лекція про методи алгоритмічної композиції, лектор Леонід Грабовський (USA);\n7 листопада — Global and NetArt projects, лектор Марек Холонєвський (PL);\n8 листопада — Застосування алгоритмів в медіа-арті, лектор Георгій Потопальський (UA);\n14 листопада — Подвійна лекція відомих медіа-артистів Остапа Костюка та Євгена Ващенка;\n21 листопада — Способи деформації образу, лектор Артур Ліс.\nЯк сформувалася ідея — трансформувати інформацію з різних галузей знань, яка щодня проходить повз нас, у музику?\nНапевно, почати можна з того, що в музиці ми постійно маємо справу з "числами", "математикою". Присутність певних математичних алгоритмів ми можемо зустрічати як в середньовічній музиці, так і в музиці XX ст. Власне, алгоритмічна композиція — нині дуже розвинута сфера сучасної композиції.\nДобре відоме, до прикладу, використання стохастичних алгоритмів у музиці Ксенакіса, Грабовського, чи акустичних алгоритмів — в музиці французьких спектралістів. Я теж маю кілька алгоритмічних композицій з використанням стохастичних алгоритмів — "Гравітація" для двох віолончелей та "Повітряна механіка" для інструментального ансамблю, де, до речі, ритм твору повністю генерований комп’ютером за певним алгоритмом "гравітаційних повітряних потоків".\nАле, звісно, набагато системніше алгоритмічне мислення використовується в медіамистецтві. І тут Києву насправді пощастило — медіаартист ujif_notfound має цілий корпус творів, заснованих на алгоритмах, певною мірою, якраз пов’язаних з фізичними чи математичними процесами.\nКрім того, проєкт є міжнародним. І наш партнер — Польське товариство електроакустичної музики, лідер якого Марєк Холонєвський відомий дуже цікавими проєктами з застосуванням абсолютно несподіваних midi контролерів, на кшалт GPS-локацій у світовій мережі таксистів.\nЯким чином буде відбуватися збір даних і конвертація у музичну інформацію?\nВиявилося, чимало інформації є у відкритому доступі, але, звісно, ми контактуємо з українськими астрономами, фізиками… Думаю, у нас буде насправді доволі розгорнута математична картина "зацифрованого світу". Стосовно конвертації фізичних даних в музичні… Навіть зі студентами академії на заняттях з електроакустичної композиції ми конвертуємо різні числа в специфічну музичну інформацію (висота звуку, тривалість, гучність — в електроакустичній музиці позначаються мають доволі точні значення).\nЯк цей проєкт вплине на розуміння методів композиторської роботи? Чи буде ця платформа цікавою і доступною для людей-немузикантів?\nЯке послання світу ми почуємо у творах композиторів?\n"Послання світу"… який наш світ музичний. Яка в нього поліфонічна фактура і динамічна інтонація… Очікуємо, звісно, композиторських перевтілень, нових ритмів та тембрів — такої вільної композиторської фантазії у наш непевний час.\nЧитать такжеМода, искусство и технологии: FINCH и Marianne Hollenstein представили уникальный перформанс (ВИДЕО)\nФото: Pandemic Media Space\nтеги: карантин искусство


Василь Королів-Старий "Потерчата" - Острів знань\n21 Січня 2013, 00:02 , Переглядів: 30955\nФото: http://stat20.privet.ru Художник-ілюстратор Марина Міхайлошіна. "Потерчата"\nЧасто люди, роблячи не зовсім хороші вчинки, посилаються на те, що їх підманула "нечиста сила". Письменник В. Королів-Старий вирішив змінити таку думку й показати Домовиків, Відьом, Потерчат, Хух, які допомагають людям. А відповідальність за свою нерозважливість людина має покласти на саму себе.\nВін звик, що й дяк також, як сам Домовик, рідко відходив з дому на довгий час. Та ще домовик любив старого господаря за те, що той завжди був веселий та говіркий, а коли бував з чогось задоволений, то виспівував дуже гарно тонесеньким голоском, мов малий хлопчисько, троїчне «Господи, помилуй!» — по тричі вряд. «Бач, випискує, мов комарик!» — посміхався тоді Домовик й почував від того велику приємність. Тепер же йому було сумно...\n«Чи й справді не пірнув він часом у болото?» — подумав Домовик саме в той момент, як долі, біля печі, це саме промовила й дячиха Євпраксія.\n«Та це ж мене манить нечиста сила!» — подумав переляканий дяк, як думають усі люди, коли їм трапиться вночі щось незрозуміле, до чого вони не звикли.\nДяк Оверко зовсім отетерів. Не тямлячи себе, він метнувся вже ліворуч. Пробіг кілька ступнів і скочив на купину. Купина захиталася в нього під ногами, але ж не дуже, бо в покраю трохи вже була підмерзла. Однак він сам враз помітив, що вже втрапив у багновисько. Повний жаху, спинився він на тій купині й притаїв дух. Потерчата помислили, що дяк міркує, як йому йти далі, й знову побігли на шлях. А він дивився на вогники й мізкував: «Загибає моя душа! Кінець наближається!..» Тоді почав молитися та хрестити тремтячою рукою ту невидиму силу, що манила його до себе.\n— Ні, ні! Ти мене не одуриш, бісовське навожденіє! — сказав він сам собі. — Дзуськи! Я — особа духовна, у вівтарі буваю, а в церкві ж я — свій чоловік!.. Ну, звісно, ліпше в таку темряву сидіти вдома, як блукати сновидою чи стовбичити серед болота, мов Дідько. Отож недурно-таки і в Святому Письмі сказано, що «блажен муж, іже не ідеть на совєт...»\n— Ах ти ж такий-сякий, забродо, п’янице! Ось я тобі покажу «раба Божого»! Побачимо, чи будеш ти й тепер «невредимий»! — закричала вона.\nАле ж йому шкода було й доброго дяка й він непомітно висмикнув з дячишиної руки віника. Потім ще раз гучно засміявся й стрибнув на теплу лежанку до товстого кота.\nТеги: казка, королів-старий, василь королів-старий, потерчата\nШановні колеги! Запрошуємо Вас взяти участь у роботі науково-практичної конференції «Національна ідентичність як проблема науки й освіти», яка відбудеться 12 березня 2020 року за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, 13, Київський Палац дітей та юнацтва, концертна зала.28 Січня 2020, 16:31\nОстання ніч Кобзаря 08 Травня 2015, 15:56


«Сам Ум Рай» » Задля галочки\nГоловна » Задля галочки\nМи стоїмо на плечах Титанів минулого\nВерховна рада України, як усіляка законотворча структура, час від часу видає постанови з приводу святкувань ювілейних, чи круглих, дат життя видатних людей з минулого: річниць народження й смерті. Деякі з них – виконуються, втілюються по повній програмі, а доля інших – існувати для галочки: самовиправдання , бездушно-бюрократичного нагадування й звіту про те, що щось чи когось не забули-таки. Деколи під постанову виділяються значні кошти, відбувається дещо помітне для загалу: ставиться пам’ятник, відкривається музей, дістає відповідну назву вулиця чи площа, парк чи сквер, навчальний чи культурно-просвітницький заклад , чи вішається на стіну споруди, пов’язаної з видатним іменем, меморіальна дошка. Часто до ювілеїв проводяться мистецькі акції на різних рівнях: в масштабах держави чи камерно (звісно й тут питання ресурсів, але більше – політичної чи якоїсь іншої зацікавленості).\nВід чого залежить розмах відзначень та й взагалі виконання постанови – простим смертним не відомо (у нас народ не прийнято тримати в курсі справи, і в те ,що проголошується з поважних державних трибун, мало віриться).\nТак само є таїною виділення чи невиділення грошей на пам’ятні заходи. Звісно, у всіх посадовців є радники, які, очевидно, підказують, кого слід вшановувати гучно, а кого можна згадати лише на папері, тобто фактично… ніяк. Як цьогоріч і Максима Славинського (150-років з дня народження припало на 24 (12) серпня).\nДекілька ознайомчих статей надрукувала преса, декілька праць – як завжди, кулуарно – науковці.\nЗемляки ювіляра розгорнули деяку активність (група в «Фейсбуці» – «Ставищенські стайні») щодо ознайомлення сучасників з уродженцем Ставищ, відкриття пам’ятника й найменування скверу на його честь. Та все затихло й заглохло через брак коштів, та, головне, – відсутність ініціативи зверху. А ця ініціатива має чарівну здатність, бо є наказом, директивою, яку мало хто осмілюється не виконати, тим паче – на периферії.\nВ Києві – нічого. Мовчанка. Науковці (історики, філологи, літературознавці та інші фахівці) не мають, вочевидь, зацікавленості, хоча про Максима Славинського, його діяльність та творчість не все ще відомо й цілком досліджено, не все опубліковано. Видавці не розгорнули діяльність (хоча проекти щодо спадщини, суспільного надбання, часто отримують гранти) щодо не виданих досі праць цього історика, публіциста, журналіста, перекладача, просвітянина та дипломата.\nЄдиний тематичний вечір-концерт в столиці (до річниці… смерті, бо так роблять кожні 5 років) провели скромно-тихо, без галасу та особливого напливу публіки в Музеї Лесі Українки (в складі Музею видатних діячів в Києві), але й тут… Не було навіть портрета на стіні, меморіального столика з артефактами чи бодай копіями того, що є в музеї чи було в пресі, тобто наочної інформації, яка могла б бути корисною й пізнавальною не лише під час заходу!\nІнститут національної пам’яті, який готував матеріали до 100-річчя Української революції 1917–1921 рр., в усіх підготованих брошурах та стендовій виставці на Хрещатику (коло Головпоштамту) жодного разу не згадав ім’я видатного сина України Максима Антоновича Славинського, причетного до тогочасних подій, хоча він не був найменшою та незначною постаттю, яку можна було б зовсім обійти увагою.\nМайже рік (з осені 2017 року) в Будинку вчених НАН України Музей історичного центру Києва проводив екскурсії по розгорнутій ним виставці «Українська революція 1917–1921 рр. Київський вимір», але серед матеріалів не було жодного про Славинського.\nЄдина книга з вибраними працями М. Славинського «Заховаю в серці Україну» (упоряд. Б.М. Славинський) – була видана зусиллями науковців та нащадків та за кошт родини ще у 2002 році. В продажу її давно нема, книга не перевидавалась.\nЯкась досить дивна вибірковість навіть після смерті: комусь багато, з надлишком, і уваги, і ушанувань, а комусь – майже нічого. Лише постанова про ювілей. Заради галочки, певна річ.\nТо звідки візьметься розуміння, усвідомлення, повноцінний погляд на історію та людей, що її творили – підґрунтя пам’яті народу, запорука його нормального існування?\nОтак і формуються манкурти, бездумні та бездушні раби, гідні члени байдужого суспільства, яке сьогодні через складні обставини майже цілком зневірене.\n← Галицька обмеженість\nРоманси на переклади Максима Славинського →


Браконьєрство процвітає: як посеред Дністровського лиману з'явився 'ставок'\n10 травня 2021, понеділок, 08:09 | Джерело: https://tsn.ua/\nНайгірше — це те, що державний орган, який мав би контролювати вилов, і є найбільшим браконьєром країни.\nПросто посеред величезного Дністровського лиману в Одеській області, виявляється, є ставок. І там можна ловити рибу "цілком законно". Виявилося, що так з усією українською рибою. І ті, хто її охороняють, і є найбільшими браконьєрами.\nПро це йдеться 9 травня в сюжеті ТСН.Тиждень.\nЦя водойма два роки тому стала центром протистояння — судового і фізичного. Дійшло аж до перекриття доріг.\nМісцевий рибалка ховає обличчя. Просить не називати ім’я та змінити голос.\n"Боюся, тому що завтра спалять будинок, в мене є діти, утоплять", — пояснює чоловік.\nВідео Новини тижня: як посеред українського лиману з`явився ставок та чому браконьєрство процвітає\nПросто посеред величезного Дністровського лиману в Одеській області, виявляється, є ставок. І там можна ловити рибу цілком законно. Виявилося, що так з усією українською рибою. І ті, хто її охороняють, і є найбільшими браконьєрами. Про рибне місце - у сюжеті.\nРибалка страшенно нервується, але він єдиний, хто наважився розповісти, що відбувається на Дністровському лимані.\n"Я рибалю вже років 25, але такого ще не було ніколи! Робить чесно - не дають. Знімають вночі сіті, снасті самі крадуть. Він виходить на воду — бачить, що хтось гроші не дав, а рибалить. То бувало таке — і били, били так, що не дай Бог", — згадує чоловік.\n"Він" — це місцевий інспектор. За словами співрозмовника, найбільші браконьєри — це інспекція.\nОдин рибінспектор на місяць з одного човна на лимані має 20 тисяч гривень. А якщо човнів 10 — 200 тисяч. Непогана надбавка до зарплати, при окладі 5-7 тисяч.\nІ такі "схеми 90-тих" — у всій Україні, каже Юрій з позивним "Дозор". Чоловік заснував громадську організацію "Річковий дозор", яка ловить браконьєрів на наших водоймах. Розігнатися є де — десятки водосховищ, понад 20 тисяч річок, Азовське та Чорне моря. Площа водної гладі у нас — найбільша в Європі. І бардаку теж найбільше.\nПовертаємося до Дністровського лиману.\nАпетит місцевих риболовів настільки розігрався, що вони два роки тому фактично привласнили частину лиману, саме ту, де історично більше риби. І буквально почали черпати її тонами.\nВсе почалося 2018-го. Одне з приватних підприємств вирішило створити ось посеред відкритого лиману так зване СТРГ — спеціальне товарне рибне господарство. Та такі спецрежими можна створювати лише на закритих водоймах.\nЗнайшовся столичний науковий інститут, який намалював посеред води окремий ставок . При чому, поки папери їхали з Одеси до столиці, ділки які все це організували, ще й на 600 тон збільшили собі квоту на вилов карася. І дозвіл на все це дали в Держрибагенстві.\nРежим дозволяє власникам ловити, чим хочеш і коли хочеш. Ніяких щорічних дозволів на вилов отримувати не потрібно. Якщо на весь лиман дозволено працювати чотирма неводами, то вони собі в режим вписали ще два.\nРибалки повстали проти чорної діри посеред лиману. Перекривали дороги. Їх почули. Міндовкілля, якому тоді підпорядковувалось Держрибагенство, режим скасувало. Та нахабні підприємці подали до суду й два тижні тому виграли апеляцію. Мовляв, процедуру ліквідації порушено, бо скасувати десятирічний режим мала право Держрибагенція, а не міністерство.\nДержава щороку встановлює скільки риби і хто має право виловити. Насправді, арифметика така — зловив 5 тон, у журнал записав 50 кілограмів. На воді зараз промишляють сотні човнів-двійників, зізнається інспектор, який пропрацював у рибохороні понад 10 років.\nУкраїна щороку офіційно виловлює 70 тисяч тон риби. А нелегально, за різними джерелами, втричі більше. Держава щороку втрачає мільйони, а от армія чиновників, які мали б запобігти цьому масовому розкраданню, навпаки набиває собі кишені.\nНагадаємо, що на острові Джерсі спалахнув конфлікт через ліцензії на вилов риби.


Лучани частують шепетівчан медовухою та східними солодощами | День за днем\n09.06.2019 Гончарук Любов\tАктуально 2 коментарі\nУ День народження міста Шепетівки на головних локаціях міста вирує святковий ярмарок. Асортимент на будь-який смак: від солодощів, м’ясних продуктів і до напоїв на різні смаки та навіть сувенірної продукції. Родзинкою стали медовуха та східні солодощі з Луцька.\nБіля ятки ГО «Гільдія медоварів України» постійно ажіотаж. Шепетівчани та гості міста підходять скуштувати медовий квас та іншу медову продукцію. Адже такого в нашому місті не знайдеш.\n— Основа продукції — питний мед із додаванням соків та витяжки трав, — каже 50-річний пан Ярослав із Луцька.\nВ господарстві чоловік має 30 вуликів. Цією справою займається уже близько шести років. Аби навчитися виготовляти медову продукцію, він неодноразово відвідував семінари в столиці України.\nНаразі асортимент наливок досить чималий.\n— Це 5 видів міцної продукції та 5 видів слабоалкогольної, — продовжує далі співрозмовник.\nТара на напої теж оригінальна. Всю її виробник замовляє на заводі.\nЩодо власних вподобань лучанин Юрій теж розкрив свої секрети:\n— Наразі я люблю, щоб було менше меду. Це — напій «Лімончело».\nОднак, із вживанням таких медових напоїв теж варто бути обережними, адже можна не розрахувати міру. Все залежить від міцності напою.\nЯкщо не розрахували з мірою — на допомогу може прийти революційний напій на основі фруктози та вітаміну С. OutOx — смачний освіжуючий напій без фарбників і консервантів. Також не містить кофеїн і таурин. Створений цілком з натуральних компонентів, дозволить із користю розпочати новий день, а також завдяки властивості виводити токсини, може бути чудовим засобом від похмілля.\nТрохи далі від торгової точки медоварів розташувалася ятка зі східними солодощами. 36-річний продавець Юрій запрошує скуштувати рахат-лукум із Туреччини, пахлаву медову та халву. Від асортименту продукції тут очі просто розбігаються. Адже все розраховано на найвибагливіших покупців.\n— Мені найбільше до вподоби турецька халва та рахат-лукум із халвою та клюкою і фісташками, — каже чоловік.\nЦінова політика теж різна. Вітчизняний лукум вартує 20 гривень за 100 грам, а турецький — по 50 гривень за 100 грам.\nДо слова, гості з Луцька про свято дізналися із Інтернету та через своїх знайомих. Відтак, не знехтували нагодою розрекламувати власну продукцію і в нашому рідному місті Шепетівці.\nОтож, шепетівчани та гості міста, поки свято в розпалі, у вас ще є нагода скуштувати диво-смаколики від сусідів-лучан.\nНагадаємо, День міста у Шепетівці розпочали з відкриття дошки присвяченій річниці Магдебурського права.\n2 коментарі до статті «Лучани частують шепетівчан медовухою та східними солодощами»\nА ще дуже гарно наливали малолітнім дітям! Молодці!\n#13958 09.06.2019\t23:11\tВідповіcти\nЧому не викликали поліцію. Не сфотографували?\n#13967 10.06.2019\t10:25\tВідповіcти\nДень міста\tЛуцьк\tМедова продукція\tСолодощі\tТоргівля\tЯрмарок


Купити квитки на автобус в Судіївка, Полтавська Обл - ціни, розклад на Tickets.ua\nКвитки на автобус в Судіївка, Полтавська Обл\nСудіївка, Полтавська Обл\nАвтобусні квитки до Судіївка, Полтавська Обл\nЗа вікном 21 століття, більше немає потреби гаяти час у чергах автовокзалів та автостанціях. Купити квиток на автобус до Судіївка, Полтавська Обл можна онлайн лише за декілька кліків. Сайт Tickets.ua має зручну систему пошуку, яка дозволяє знайти необхідні рейси, переглянути розклад маршруток та придбати автобусні квитки. Щоб ознайомитися зі всіма доступними пропозиціями, достатньо зазначити дату відправлення, кількість пасажирів та місце призначення. Оплата квитка здійснюється за допомогою банківських карт Visa/MasterCard.\nМаршрутка у Судіївка, Полтавська Обл\nЩоб замовити недорогі автобусні квитки в Судіївка, Полтавська Обл, варто переглянути розклад автобусів. Чим швидше ви почнете пошук, тим більшим буде вибір пропозицій від перевізників. Це можливість обрати та придбати найдешевші автобусні квитки з запропонованих. Для вашої зручності на сайті Tickets.ua система автоматично проставляє позначки «краща ціна» та «найшвидший». Щоб якомога краще спланувати поїздку, звертайте увагу на час і пункти відправлення та прибуття.\nЯк купити автобусні квитки у Судіївка, Полтавська Обл онлайн?\nУнікальний ідентифікатор користувача сесії для повідомлення в Cлужбу турботи про клієнтів: 2405148411


У Херсоні – копія святині\nТуринська Плащаниця – лляне полотно, розмірами 4,41 на 1,13. За традицією святиня вважається саме тим полотном, в яке після розп’яття на хресті огорнули тіло Ісуса та поклали у труну. Християни вважають плащаницю «дзеркалом Євангелії», адже вона допомагає краще пізнати трагічний момент смерті Христа.\nТуринська Плащаниця – для віруючих доказ воскресіння Ісуса. Для невіруючих – предмет затятих словесних баталій. Спливає час, та вчені по сьогодні не можуть поставити фінальну крапку в питанні. Автентична чи ні?\nМістика у зоопарку Херсона: куди зникала мавпа?\nУ центрі міста перехожі наткнулися на тварину породи блакитна макака…\nНа чому заощаджують Херсонці?


У Києві зникла молода жінка з кучерявим волоссям - ЗНАЙ ЮА\nКиїв 4 червня, 13:49\nУ Києві безвісти зникла молода жінка. Родичі і правоохоронці збиваються з ніг у пошуках зниклої, повідомляють у співтоваристві «Київ оперативний» у соціальній мережі Facebook.\nЗа попередньою інформацією, Циба Інна Миколаївна, 1985 року народження – мешканка столиці. Вона вийшла з дому 2 червня і вирушила в невідомому напрямку. Досі нічого про її можливе місце знаходження не відомо, на зв'язок вона не виходить.\nПрикмети зниклої жінки – невисокого зросту, чорнява (волосся в'ється), кароока. Середньої статури. На момент виходу з дому була одягнена в чорну шкіряну куртку, такого ж кольору джинсові штани. При собі мала чорний рюкзак.\nВсіх, хто що-небудь знає про те, де може перебувати Інна Циба або бачив схожу на неї жінку, просять зателефонувати правоохоронцям на гарячу лінію поліції.\n«Вона лікар?», - уточнюють кияни.\n«Я не розумію одного: куди постійно пропадають люди? Куди вони діваються?», «Дізнатися б, куди вони ходять. Я б теж сходив, цікаво», «Куди діваються… вештаються без справ, сім'ї, роботи і в історії потрапляють», «У більшості випадків самі повертаються додому», - коментують користувачі мережі.\nНагадаємо, раніше у Харкові з лікарні втік хлопчик з порушенням психіки.\nЯк повідомляв портал "Знай.uа", у Києві безслідно зникла 11-річна дівчинка.\nТакож Знай.uа" повідомляв, що зникла під Запоріжжям дівчинка вийшла на зв'язок з батьками.\nТеги: Київ зник без вісті жінка


Sands Alive! 【Будинок іграшок】 купити Sands Alive! у Харкові, Україна\nМагазин іграшок у Харкові / Бренд / Sands Alive!\nSands Alive! у Харкові\nза запитом"Sands Alive! у Харкові"\nSands Alive! — бренд, який користується великою популярністю серед дітей і батьків. Незвичайна яскрава продукція допоможе організувати захопливе сімейне дозвілля і стане прекрасним подарунком для дитини.\nОбираючи іграшки Sands Alive!, ви можете бути впевненими, що вони об'єднають дітей одного віку, надовго захоплять їх та подарують масу позитивних емоцій. Товари виконані з безпечних матеріалів і вирізняються привабливим дизайном.\nКупити продукцію бренду Sands Alive! у Харкові за доступними цінами ви можете в інтернет-магазині «Будинок іграшок». У каталозі представлений широкий асортимент розвивальних, навчальних іграшок, аксесуарів, товарів для спорту та творчості. Ми здійснюємо доставку Харковом та іншими населеними пунктами України.


Забудови зсередини: у Полтаві журналістам показали, як виконуються роботи на об’єктах Департаменту будівництва ОДА | ГО "Громадське об’єднання Полтава"\nМедицина — пріоритетний напрямок Полтавської ОДА\nОдин з пріоритетів Полтавської ОДА у сфері медицини — обласний клінічний кардіологічний диспансер. Щорічно на стаціонарному лікуванні у диспансері отримують допомогу близько 5 тисяч пацієнтів. 88% людей від усіх хворих у Полтаві пройшли курс лікування саме в цьому медзакладі. 25% пацієнтів — з районів нашої області.\nЗараз тут будують сучасний кардіоцентр. Роботу почали півтора роки тому. А зараз це вже багатоповерхівка. Тут лікарі надаватимуть спеціалізовану допомогу хворим на серцево-судинні захворювання.\nУ роботі диспансеру вдосконалиться система надання необхідної допомоги, діагностики та лікування серцево-судинних захворювань. А також це підвищить їхню профілактику.\nЦе допоможе зниженню госпітальної летальності від інфаркту міокарда в області до 12%. А також скоротить час на діагностику хвороби та терміни стаціонарного перебування хворого.\n— У Полтавській області дві проблеми: серцевосудинні захворювання та онкозахворювання. Тому кардіоцентр — це надзвичайно важливий об’єкт. Першу проблему ми вже вирішуємо. Завдяки сучасному центру зменшимо чергу на профілактику і планові операції жителів області. Щодо онкозахворювань, то зараз проектуємо сучасне відділення в Полтавському онкодиспансері та готуємо модернізацію онкодиспансеру в Кременчуці. Медицина залишається у пріоритеті, і левова частина державних видатків витрачатиметься саме на неї, — говорить очільник Полтавської ОДА Валерій Головко.\nУ кардіоцентрі проводитимуть стаціонарне лікування та діагностику серцево-судинних хвороб. Також у кардіоцентрі розміщуватимуться палати для хворих, реанімаційні та операційні блоки. В останньому підключать вентиляційну систему, яка дозволить пацієнтам дихати чистим повітрям. Це такі собі «чисті приміщення». Таких практик на Полтавщині ще немає. Тому такий кардіоцентр за сучасними стандартами стане першим реалізованим проектом в області.\n— У структурі смертності першу нішу займають серцево-судинні захворювання. Тому вкрай потрібно мати такий центр. Ми будуємо нову технологію, враховуючи що ми маємо кардіодиспансер, який не відповідає стандартам, — розповідає начальник управління охорони здоров’я Полтавської ОДА Віктор Лисак.\nЗараз тут уже йдуть внутрішні роботи. А попереду встановлення сучасної апаратури. Одна з технологій, які використовуватимуть у лікуванні пацієнтів — це унікальний апарат ангіограф. Завдяки йому лікар бачить усю карту судин потрібного органу або частини тіла. Тому він може продіагностувати і ліквідувати будь-яку патологію судин людського організму.\nГорбанівський геріатричний пансіонат. Економія енергії тут і зараз\nУ Горбанівському геріатричному пансіонаті триває термомодернізація та реконструкція систем теплопостачання. Роботи розпочалися чотири роки тому. За словами директора Департаменту будівництва, містобудування і архітектури та ЖКГ Полтавської ОДА Тимофія Голбана, роботи у пансіонаті закінчать до опалювального сезону. Зараз тривають роботи у господарському корпусі. Це останнє з приміщень, яке не утеплили.\nТремомодернізація дозволяє економити майже 56% від колишньої вартості опалення. Також журналістам показали один з сучасних теплопунктів. Він реагує на зміну температури надворі.\nУ Горбанівському геріатричному пансіонаті\nУ пансіонаті зараз проживає 227 людей похилого віку та інваліди. Про них щоденно піклуються. Також спеціалісти закладу надають їм медичну допомогу, коли це потрібно.\nЦього року запровадять догляд за лежачими хворими. Їх у пансіонаті зараз 40%. Для них закуплять спеціальні ліжка та меблі. А також необхідні речі для їхньої гігієни.\n— На термомодернізацію всіх корпусів ми витратили 24 мільйони гривень. Зараз на Полтавщині 460 тисяч пенсіонерів. З них 20 тисяч одинокі. Тому потреба в таких закладах як наш тільки збільшуватиметься, — розповідає директор Департамент соціального захисту населення Полтавської ОДА Людмила Корнієнко.\nТакож на території пансіонату відкриють перше в Україні відділення для тимчасового перебування. Це відділення буде платним. Його вартість у рік коштуватиме 8 тис. грн.


Головна Університет Новини Експертний семінар\nРектор Віктор Мошинський та проректори університету взяли участь в експертному семінарі, що відбувся днями в Національному університеті водного господарства та природокористування.\nДо зустрічі також долучилися представники з Острозької академії, Міжнародного економіко-гуманітарного університету імені академіка Степана Дем'янчука, Рівненського державного гуманітарного університету та усіх коледжів НУВГП.\nТема семінару – Положення про акредитацію освітніх програм, підготовлене для Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти.\nПрезентація відбулася в рамках міжнародного проекту "Нова система акредитації як засіб забезпечення якості та подолання корупції у вищій освіті", що реалізується Благодійним фондом "Інститут розвитку освіти".\nПрезидент МБФ "Міжнародний фонд досліджень освітньої політики", головний експерт проекту, професор Варшавського університету Фініков Т.В. та координатор проекту Благодійного фонду "Інститут розвитку освіти" Андрощук О.В. презентували Положення, яке згодом обговорили з учасниками – представниками Рівненських ЗВО.\nЧитайте також: Університет отримав подяку від ООН\nСпівпраця НУВГП з Вишеградським фондом\nТехнічний семінар за участю експертів компаній ENCON