З каналу Fox News через позицію під час висвітлення виборів у США звільнили двох керівників - Детектор медіа.\nОфіційно у компанії лише заявляють, що після виборів у США «перебудували свій бізнес».\nЗ прихильного до Дональда Трампа американського телеканалу Fox News пішли двоє топ-керівників. Як повідомляє АР, причиною стало те, що в ніч виборів президента США канал визнав перемогу Джо Байдена в штаті Арізона, причому зробив це першим серед телеканалів та розлютив Білий дім.\nОскільки основними глядачами Fox News є прихильники Дональда Трампа, рейтинги каналу після цього впали.\nПісля інциденту звільнились старший віцепрезидент і головний редактор вашингтонського бюро Fox Білл Семмон, а також політичний редактор Кріс Стайєрволт, який працював на каналі 10 років. Останній не з'являвся в ефірі весь час після виборів.\nЛюди, знайомі із ситуацією, розповіли, що керівництво компанії розкритикувало Семмона через висвітлення виборів. Сам він оголосив, що йде на пенсію.\nУ заяві Fox повідомляється, що «після завершення виборчого циклу 2020 року Fox News Digital перебудувала свій бізнес і структуру звітності, щоб відповідати вимогам цієї нової епохи».\nЗа даними джерел, майже 20 осіб втратили роботу в результаті реструктуризації.\nЯк відомо, Джо Байден виграв у Арізоні з перевагою всього лише в 10 475 голосів з майже 3,4 млн голосів виборців.\n20 січня відбулась інавгурація, Байден офіційно став президентом США.\nFoxNews повідомив, що «нульовий пацієнт» працював у вірусологічній лабораторії в Ухані. МЗС Китаю спростовує повідомлення\nУ Fox News радили не довіряти заявам адвоката Трампа про Україну – The Daily Beast\nІнтерв'ю Fox News з Володимиром Путіним номіновано на премію «Еммі»\nВедуча Fox News назвала скиглієм підлітка, який вижив під час нападу на школу; її покинули рекламодавці та підтримали російські боти


Мамі 73. Вона мені суне груші і каже, вибачаючись: — «Вони не дуже гарні на вигляд, але дуже смачні! Ну і свої, без хімії, ти любиш груші, бери».\nВиходжу, сідаю в машину, їду. Я знову кудись їду. Ношуся по містах і селах. Міняю міста і часові пояси. Заїжджаю до мами, коли виходить. Уже після всіх справ. Після кави з подружками і манікюру в салоні. Привожу чогось смачного, швидко запитую про справи, нетерпляче вислуховую — ну які у них з татом справи-то? — іронізую з приводу її марних і малозначущих з моєї точки зору тривог. І знову їду — тікаю у своїх справах.\nМені не цікаво. І мені здається, що в її житті нічого важливого не відбувається. І я трохи злюся, коли вона мені скаржиться на свої болячки, а я її прошу-прошу піти до лікаря, а вона відмахується, а я ж не лікар, ну звідки я знаю, які ліки треба пити, врешті-решт?!\nА мама мені раптом жалібно так говорить: — Ну кому ж я поскаржуся, якщо не тобі? …\nІ я застигаю з телефонною трубкою в руці і розумію, що я рідкісна cвoлoч. І що ось цей її дзвінкий і гучний голос в трубці, і всі її слова і слівця, і наші одвічні суперечки на тему, хто з нас має рацію, і з’ясування відносин з приводу і без, і її нотації і мої повчання — все це і є наше життя. Те, яке тут і зараз …\nЯ кутаюся в мамин светр, прохолодно. Мама схоплюється, біжить включати духовку, щоб «трохи нагріти кухню». І я знову — маленька дівчинка, у якої все-все в повному порядку. І все смачно. І тепло. І немає ніяких проблем …\nЧИТАЙТЕ: Жінка купила на Ebay яйце за 30 $. Подивіться, хто з нього вилупився!


Фіаніт. Камінь-загадка..... Статті компанії «Ювелирный интернет-магазин "СИЛЬВЕРАДО"»\n25/ лют. 2016\nБагато з срібних прикрас, представлених на нашому сайті, мають вставки з фіанітів. Незважаючи на поширеність цього каменю в ювелірній промисловості, мало хто знає про всі його достоїнства, історії появи та інших цікавих фактах.\nФіаніт: унікальний камінь з особливими властивостями\nІсторія фіанітів почалася в 1968 році, коли на території СРСР була розроблена технологія одержання дорогоцінних каменів в лабораторних умовах. Чудові камені володіли властивостями, наближеними до справжніх алмазів, і зліпили сяйвом своїх граней. Штучний мінерал отримав ім'я фіаніт – по перших буквах закладу, в якому він був створений (Фізичний інститут Академії Наук СРСР ім. П. І. Лебедєва, скорочено ФІАН).\nФіаніт являє собою кубічний діоксид цирконію. Незважаючи на трудомісткість виготовлення, їх вартість виявляється на порядок нижче справжніх дорогоцінних каменів. З додаванням різних домішок камінню надаються найрізноманітніші відтінки, що дозволяють зробити мінерали схожими на сапфіри, рубіни і топази.\nСьогодні розроблена більш швидка і проста технологія створення фіанітів, що дозволяє заощадити ще більше коштів. Однак при такому способі виготовлення камені мають погіршені властивості: наприклад, не так заломлюють світло або мають непотрібні вкраплення. Тому з 70-х років у всьому світі застосовуються секрети радянських вчених.\nФіаніт і збережені їм властивості – це дотепер нерозгадана загадка. Є думка, що штучний камінь не може нести в собі ніяку інформацію, хтось, навпаки, переконаний, що фіаніт може стати одним з найсильніших талісманів.\nНа відміну від натуральних дорогоцінного каміння, спочатку заряджених певною енергією, створений в лабораторії камінь представляється вченим порожньою посудиною, в який можна заливати будь-які емоції. Фіаніт, як губка, просочується атмосферою навколишнього середовища. Він здатний як наповнитися радістю, так і увібрати в себе негативні думки.\nСаме тому фіаніт не рекомендується носити постійно. Йому важливо давати відпочинок, надягаючи прикраси з каменем лише на святкові та урочисті заходи. Заряджений оптимізмом, він буде довго нести в собі позитивний настрій і дарувати радість своєму власникові.\nТакож вважається, що носіння фіанітів подарує успіх журналістам, майстрам слова, людям творчих професій. Він принесе удачу мандрівникам, допоможе отримати масу нових вражень і зробить дорогу легкою.\nЗавдяки своїм «притягає» властивостями фіаніт здатний прискорити одужання від безлічі захворювань. Цей камінь не тільки підвищує загальний тонус і зміцнює судини, але і вбирає в себе інфекції. Фіаніт рекомендується носити людям, що мають пухлинні захворювання. Вважається, що мінерал забирає собі біль породіллі, тому його часто дарують вагітним жінкам.\nПриродно, після того, як прикраса з фианитом буде знаходитися поряд з хворою людиною, камінь у ньому потрібно замінити. Це необхідно для того, щоб негативна енергія, ув'язнена в камені, не вибралася назовні. Тим більше, що ціна фіанітів зробить фінансові витрати мінімальними.\nФіаніт і знаки Зодіаку\nВплив фіанітів на знаки Зодіаку – питання досить спірне. Багато астрологів не без підстав вважають, що цей камінь не можна віднести ні до одного знаку з-за його синтетичного походження. Інші ж вважають, що фіаніти найбільше підходить Овнам, приборкуючи їх палку й імпульсивну натуру. Так чи інакше, цей нейтральний по енергетиці мінерал можна носити будь-якій людині.\nЩоб надати каменю більшу відповідність з Вашим знаком Зодіаку, вибирайте кольорові фіаніти. Так, камені синіх, чорних, блакитних відтінків ідеально підійдуть мінливою Водної стихії (Рибам, Ракам, Скорпіонам). Спокійним Повітряним знакам (Ваг, Близнюкам, Водоліям) сподобаються безбарвні фіаніти або мінерали, які мають насичений жовтий відтінок. Камені забарвлень «рубін» і «гранат» направлять в потрібне русло невгамовну енергію стихії Вогню (Овен, Лев, Стрілець). Знакам Землі (Козерогам, Тельцям, Дівам) необхідно носити зелені або чорні фіаніти, які допоможуть їм утвердити віру у власний успіх.\nФіаніти володіють ще однією дивною властивістю – вони посилюють вплив сусідніх з ними каменів. Часто ці штучні мінерали використовують в прикрасах з великим каменем, як тонкої оправи для рубіну, сапфіру або смарагду. Сяйво прозорих фіанітів дозволяє не тільки підсилити блиск і красу дорогоцінних каменів, але і примножити їх магічні властивості.\nПоєднання фіанітів з перлами, сапфіром і блакитним топазом рекомендовано Водним знакам. Діаманти, жовті топази і цитрини ідеально підходять для прикрас, які буде носити Повітряний знак. Зелені смарагди і чорні діаманти стануть кращими супутниками знаків Землі, а прекрасне поєднання рубінів і фіанітів прикрасить людини, що належить до стихії Вогню.\nЯкі б таємниці не приховував у собі фіаніт, відомо одне – його чарівною красою опиратися неможливо. На нашому сайті Ви можете придбати чудові срібні прикраси з фіанітами з доставкою по всій Україні.\nНатільний хрест і все про нього.\nХрест супроводжує християнина все його життя. Ми бачимо розп'яття в храмах, будинки, носимо на грудях. Натільний хрест допомагає переносити хвороби і негаразди, зміцнює дух, захищає від злих людей і у важких обставинах.\n13/ квіт. 2016\nЦей символ відомий кожному з нас з самого дитинства. Цікаво - ніхто не вважає цей малюнок містичним, але зміст його зображення вкладають воістину сакральний! Він ― справжній космополіт: не має прив'язки до будь-якої країни або культури...


✍ ФОП ЧАЙКА ЯН ІВАНОВИЧ — YouControl ✓\nЧАЙКА Я. І.\nАдреса: 71145, Запорізька обл., Бердянський район, село Долинське, ВУЛИЦЯ ЦЕНТРАЛЬНА, будинок **\nНомер взяття на облік: 080216239923\nНомер взяття на облік: 10000000783703\n✍ Інформація про ФОП ЧАЙКА ЯН ІВАНОВИЧ\nНа цій сторінці зібрано вичерпну інформацію про приватну особу ЧАЙКА ЯН ІВАНОВИЧ, яка була внесена більше ніж у 60 українських баз даних. Пред’явлена інформація допоможе вам здійснити достовірний аналіз підприємця та виявити його безпечність для подальшої коммунікації чи вкладання коштів в бізнес, з метою отримання заробітку у подальшому.\n💼 Яка інформація представлена про ФОП ЧАЙКА ЯН ІВАНОВИЧ?\nВідібрана інформація формується з кількох основних компонентів, частина з яких пропонується гостю сайту у вільному доступі, а інша відкривається після реєстрації в системі «YouControl».\nНазва установи: ЧАЙКА ЯН ІВАНОВИЧ;\nАдреса, вказана при реєстрації: 71145, Запорізька обл., Бердянський район, село Долинське, ВУЛИЦЯ ЦЕНТРАЛЬНА, будинок **\nЦі подробиці знаходяться у звичайному режимі. Блоки «Фінанси, історія, відомості, публікації» та інші, відкриваються користувачеві лише після завершення реєстрації на нашому ресурсі. Пропонуємо скористатися цією функцією, адже досьє, яке утворюється нашою системою, є корисним, особливо, коли мова йде про можливість чималих фінансових витрат на побудову підприємницьких домовленостей.\nОтримавши доступ до інформації про ФОП ЧАЙКА ЯН ІВАНОВИЧ, ви отримаєте можливість більш ґрунтовно ознайомитися з підприємцем, зі спеціалізацією та історією його існування.\nЗареєструйтеся в системі «YouControl» та отримайте всю необхідну інформацію про ФОП ЧАЙКА ЯН ІВАНОВИЧ\nДані про ФОП ЧАЙКА ЯН ІВАНОВИЧ готуються, шляхом збору офіційних відомостей, які знаходяться більше ніж в 60 державних реєстрах та баз даних. Скористайтеся сервісом «YouControl» просто зараз та оцініть всі його переваги особисто!\nФОП ТРИПУН ЄВГЕНІЙ ВАСИЛЬОВИЧ


04.05.2021 - Волинь.Правда\n18-річний хлопець по-звірячому вбив приятеля шматком паркану (ФОТО)\nВ Рівненській області затримали 18-річного мешканця села Щоків Вараського району, який під час пиятики шматком паркану забив до смерті свого товариша по чарці. Йому загрожує до […]\nЯкі є підстави обмеження права громадян на виїзд з України: роз’яснення\nПоїздка за кордон для відпочинку чи роботи – це право кожного громадянина, яке закріплене законодавством. Але бувають випадки, коли право громадян на виїзд за кордон може […]\nПідліток з мачете напав на дитсадок, загинули троє дітей і вихователька\nУ бразильському штаті Санта-Катаріна підліток скоїв напад на дитячий садок-ясла. Хлопця затримали і доставили до лікарні. Про це пишуть «Факти». Жахливий інцидент стався вранці 4 травня. […]\nУ середу Україна буде однією з найтепліших в Європі\nУ середу, 5 травня, синоптики прогнозують теплу погоду в Україні, без опадів у більшості областей. Погоду визначатиме антициклон на ім’я Trudi. Про це повідомляє синоптикиня Наталка […]\nВідомо, де й коли можна попрощатися із померлим Віктором Шелигіним\nЗавтра, 5 травня, можна буде провести в останню дорогу ексначальника команди ФК «Волинь» Віктора Шелигіна. Про це йдеться на фейсбук-сторінці FC Volyn Lutsk. «Друзі. Попрощатися із Віктором Сергійовичем Шелигіним, та провести […]\nПісля обвалення моста на Львівщині утворився гігантський затор (ВІДЕО)\nУ понеділок, 3 травня, у Львівській області впав нещодавно відремонтований міст через річку Західний Буг. На щастя, в результаті обвалення ніхто не постраждав, але виникли труднощі з проїздом. […]\n«Вийшов на х*й з машини»: показали спілкування патрульних із водієм (ВІДЕО)\nКористувачі соцмережі оприлюднили відео, на якому зафіксовано, як патрульні поліцейські по-хамськи, використовуючи нецензурну лексику, спілкуються з водієм. Про це пише «Главком». Так, на відео, що з’явилося […]


Властям Житомира в черговий раз нагадали про екологічну проблему на дамбі. ФОТО | Журнал Житомира\nВластям Житомира в черговий раз нагадали про екологічну проблему на дамбі. ФОТО\n9 вересня, 2008 16:12\nЖителі вулиці Набережної, в Житомирі, стурбовані проблемами, пов'язаними з екологічною безпекою місцевої річки Тетерів.\nСаме Тетерів забезпечує житомирян питною водою і, як виявилось, в той же час служить стоком каналізаційних відходів, пише Андріана Кузьміч, газета "20 хвилин".\nБереги цього водоймища нерідко грають роль локального смітника. А аварійний стан Головчацкой дамби все частіше спонукає місцевих жителів турбуватися про свою життєву безпеку.\nЄвгеній Осипенко живе недалеко від річки і добре знає про всі місцеві проблеми. Найнебезпечнішою з них, за словами Євгенія, це аварійний стан Головчацкой дамби.\n– Ми тут живемо. Щоночі лягаємо спати і не знаємо, що буде вранці. Гребля затримує дуже велику кількість води і, якщо вона з цим не справиться, нас понесе найперших. Та і не тільки нас, - розповідає Євгеній.\nМіська дамба споруда достатня велика, чималі в ній і тріщини. Їх видно неозброєним оком.\nБіля підніжжя гідроспоруди сидять місцеві рибалки. За їх словами, одна частина греблі відремонтована. Інша ж потребує негайного ремонту, адже вона являє собою величезну небезпеку не тільки для тих, хто живе неподалеку, але і для всього міста. Але, незважаючи на це, цього року дамбу ніхто не відремонтував.\nБереги річки Тетерів – забруднені. Повітря наповнене неприємними випаровуваннями. Прибережна вода квітне зеленіной. І лише для жаб це смердюче річкове болото до вподоби. Подекуди догори пузом плаває мертва риба. Але є, мабуть, і жива, адже рибаків на річці багато.\nЩе місцеві жителі розповідали, що двічі в день в річку Кам'янку зливають каналізаційну нечисть, і вона в результаті стікає до Тетерева. Вода тут пахне смутком і тривогою.


Бочаниця - Федерація риболовного спорту Волинської області\nЗвіти ⇒ Бочаниця\nПовідомлення stal1n » 20 травня 2014 19:29\nВиїхали ми дуже рано, будильник на 02:30 :)\nЯ сходив до наших хлопців на 25-тий пірс. Ситуація у них була гірша, а ніж у нас. Карасів зовсім не багато, лише один великого розміру. Плотва клювала рідко. На моїх очах у Вови клюнув судак десь на півкілограма, спокусився на опариші. Його майже було дотягнуто до підсака, але в самий останній момент він зірвався. Карпові снасті у хлопців кілька разів спрацьовували, але все в холосту — риба не засікалася. А от поряд в комишах сиділи хлопчаками з вудками, ловили лише на горох, то в них вчепився карп, але все порвав. Наші компаньйони вирішили залишатись тут ще й на ніч. Як потім з'ясувалось на наступний день кльов взагалі пропав. Ну я сподіваюсь, що Сашко ще окремо сам напише нам про свою рибалку в Бочаниці :)\nЗагалом рибалка вдалась, славетний бочаницький карась порадував нас своїм кльовом. З дня на день піде на нерест, так що будьте обережні :)\nЗа це повідомлення автора stal1n подякували (всього 5):\nВадим (20 травня 2014 19:51) • Bichunya (20 травня 2014 20:45) • DRAKULKA (20 травня 2014 21:19) • Віталік Яцина (20 травня 2014 21:20) • allladinlibra (20 травня 2014 23:19)\nПовідомлення DRAKULKA » 20 травня 2014 21:20\nКарась "рогатый", самый нерест.\nПовідомлення stal1n » 27 червня 2014 10:41\nМали ми на роботі цілим колективом поїхати на відпочинок типу "рибалка". Всі думали, планували, щось вирішували. Але в кінці кінців поїхали аж двоє людей: я і Ярослав :)\nЛише один вийняток, ось цей карасик :)\nХоча минулого свого разу Ярослав дуже успішно рибалив вночі, цієї ночі всі снасті стояли дубом. Я чекав-чекав на кльов, але все дарма. З настанням темноти кльов плотви відрізало, а кльов карасів так і не розпочався. Хоча було одне виключення. Десь в районі одинадцятої вечора, після того як ми повечеряли я знайшов свою поплавчанку (з наживкою типу варений горох) затягнутою в комиші. Довелось поплавати :) Але далі скільки я не сидів над снастями, так нічого й не клювало. Закон підлості в дії.\nВ цей же час у мого напарника кльову на фідер не було, він не став паритись і просто відвів душу на маховій вудці по плотві. Я не знаю скільки штук він її наловив на кукурудзу, мабуть 100500 :)\nКоли ми вже почали збиратись, то я застосував безвідмовну тактику тут: наживляв на гачок по 5-10 опаришів. Покльовку доводилось чекати довго, але клював 100% великий риб і з величезною жадібністю, що аж фідер гнуло дугою до води. Це дуже радувало :)\nКоли я вже попаду сюди на рибалку, щоб тягати одним фідерем безтурботно раз за разом карасів? А то не рибалка виходить, а якась сумлінна тяжка праця по пошуку рибі і її перехитренню з відсіканням плотви :)\nЗа це повідомлення автора stal1n подякували (всього 2):\nDRAKULKA (27 червня 2014 11:14) • manchesko (27 червня 2014 17:12)


Gaia Mobili (Італія) :: Еліт кераміка\nСсилка на сайт виробника: www.gaiamobili.com\nФабрика Gaia Mobili була відкрита в 2003 році в Італії. За досить короткий час компанія стала справжнім експертом у виробництві стилізованих дизайнерських меблів для ванних кімнат. Зайняти лідируючі позиції на ринку виробникові вдалося завдяки бездоганній якості, надійності і довговічності своєї продукції. Італійські меблі для ванної кімнати Gaia поєднують цінні породи дерев, чудовий природний мармур і авторські ковані елементи. Майстри і дизайнери фабрики виробили власний неповторний стиль, який виділив меблі Gaia серед конкурентів і став справжньою візитною карткою італійського бренду.\nФабрика меблів для ванної кімнати Gaia Mobili Італійська фабрика Gaia Mobili випускає стилізовані меблі для ванної кімнати, в якій поєднуються натуральне дерево, натуральний мармур і авторське коване залізо. Дизайнери колекцій від Gaia Mobili вибрали незвичайну дорогу, яка виділила продукцію цієї фабрики серед багатьох інших виробників меблів для ванних кімнат. Коване залізо, що вийшло з під молота дослідних ковалів, покривається цинковим шаром і оригінальним гарячим розписом, які роблять меблі з використанням художнього кування довговічними, здатними витримувати високу вологість і дію гарячої води.\nЩе однією безперечною перевагою, що робить меблі для ванних кімнат від Gaia Mobili унікальною і неповторною, є те, що для виготовлення столешніц використовується лише натуральний мармур. А малюнок природного каменя, як відомо, ніколи не повторюється, саме тому кожна колекція при загальних стилістичних лініях все ж відрізняється в деталях.\nВсі аксесуари, що виготовляються на фабриці Gaia Mobili, включаючи дзеркала, предмети мармуру, деталі інтер'єру, відрізняються високою якістю матеріалів. Gaia Mobili. Коли меблі стають мистецтвом.\nМебіль для ванної Glamour\nУ колекцію Glamour від італійської фабрики Gaia Mobili входить 4 лінійки дизайну, які об'єднує між собою одна межа — дивна м'якість і плавність форм. Всі лінії перетікають з однієї в іншу, утворюючи витончений розкішний силует. Назва колекції — Glamour (пер. з англ. — чарівність) повністю відповідає втіленій в ній ідеї.


04 жовтня 2019, 20:35\nУ день візиту президента Білорусі Олександра Лукашенка в Україну журналісти Білоруської служби Радіо Свобода підрахували, скільки громадян їхньої країни беруть (чи взяли) участь у збройному конфлікті в Україні за 5 років війни на Донбасі, і на чиєму боці вони воюють? Дані, наведені нижче, базуються на підрахунках некомерційного дослідницького центру The Soufan Center.\nНа червень 2019 року статистика про іноземців, які взяли участь у збройному конфлікті на сході України, виглядала так:\nЗгідно з цією інфографікою, найбільше білорусів билися на боці підтримуваних Росією сепаратистів / російських гібридних сил.\nБілорусів, які воювали проти України, особливо не переслідують\n500 білорусів, за даними The Soufan Center, воювали на боці російських гібридних сил, і 300 – на боці України. За словами редактора білоруської служби InformNapalm.org, волонтерського проєкту, який досліджує тему збройного конфлікту в Україні, Дениса Івашина, ці цифри підтверджуються.\n«Можна дивитися по кримінальних справах, які порушені в Білорусі проти учасників із обох сторін. Видно, що кількість білорусів на боці проросійських угруповань більше. Значна частина білорусів, які воювали за Україну, не повертається в Білорусь, на відміну від тих, хто воював на боці «сепаратистів». Але їх в Білорусі переслідують рідко. Іноді все закінчується просто бесідою з міліцією», – говорить Денис Івашин.\nЖурналіст каже, що із числа білорусів на українському боці збройного російсько-українського конфлікту точно відомо про тактичну групу «Білорусь» у складі «Правого сектору» – це кілька взводів. Також відомо про групу «Погоня», яка об’єднувала громадян Білорусі з різних формувань.\nБілорус, який воює за Україну: «Лукашенко каже, що ми отримуємо по 10 тисяч доларів на місяць!»\n3000 росіян воюють за Україну?\nЩе одна цифра з дослідження The Soufan Center: 3000 росіян за час збройного конфлікту на Донбасі воювали на боці України. Як каже Денис Івашин, ці дані важко перевірити, але окремі гучні випадки були.\n«Яскравий приклад – колишній співробітник ФСБ Росії Ілля Богданов, який воював за Україну. Але такі цифри важко перевірити, оскільки немає організації, яка могла б їх підтвердити. Відомо, що в батальйоні «Азов» воює багато російських націоналістів, вони свідомо беруть участь на боці України. Але скільки їх, точно не відомо. Такі підрахунки не ведуться. Звичайно, Росія не буде афішувати такі дані», – говорить Денис Івашин.\nЗа 5 років у російсько-українській війні брали участь 17 тисяч іноземців\nЗагалом, за даними Soufan Center, у збройному конфлікті на Донбасі взяли участь 17 тисяч іноземців із 55 країн.\nНайбільше учасників цього збройного конфлікту – з Росії. За підтримуваних Росією сепаратистів / російські гібридні сили (угруповання «ДНР» і «ЛНР») воювали 12 тисяч росіян, за Україну – 3000.\nПереважно український бік підтримують громадяни Грузії, Італії та Австрії. Але 78% іноземців, які беруть участь у цьому збройному конфлікту на території України, воювали або воюють на боці підтримуваних Росією російських гібридних сил (13372 проти 3879).\n«Ці люди підставили нам плече» – Білецький про добровольців-іноземців на Донбасі\nСБУ викрила схему «працевлаштування» на посади в ОПУ і уряд (36120)\n«Студія «Квартал 95» прокоментувала продаж франшизи «Ліги сміху» російському каналу «СТС». У Росії вже готуються до кастингів (28853)\nКримчани поновлюють українські документи – їх пускають на материк із недійсними паспортами (9580)\nКонфлікт України – Угорщини: пастка Орбана чи невдячність Києва? (7203)\nНайсвіжіше про COVID-19. Україна і світ. Живий блог (6976)


жменьку стиглої полуниці\nПолуниця є однією з найпростіших культур рости, відмінно підходить для дітей і дуже корисним. Посадіть їх отримаєте відмінні результати протягом багатьох років у майбутньому.\nКупити Кращі рослин якості та спеціально названих сортів від хорошого центрі саду або дитячої або замовити поштою від фахівця постачальника. Полуниця терпимі до більшості типів грунту, але краще всього ростуть в захищеному місці від панівних вітрів. Утримувати їх в чистоті шляхом мульчування під рослинами соломою, або вирощувати їх в спеціальному банку полуниці. Альтернативно вибір на користь полуниці плантатора, як глибокий мішок рости, що сприяє здоровій кореневої системи і підтримує багатий урожай фруктів, плюс вона виглядає занадто великим.\nКупити холодному зберіганні бігунів від постачальника спеціаліста або вирощені в горщиках рослин із садового центру для посадки зараз. Наказ від постачальника з хорошою репутацією і посадити їх якомога скоріше для невеликий врожай цього літа.\nЗа умови, що ви піклуєтеся про ваших рослин, годувати їх у той час цвітіння з великими подачами і калійних загальна подача після плодоношення, вони повинні дати невеликий урожай в перший рік. Якщо рослини слабкі або є затримка в посадці їх, то краще, щоб видалити квіти і дати їм можливість направити свою енергію в створення здорової кореневою системою. Наступного року врожай буде більше і краще.\n Зніміть бігунів, які з’являються після плодоношення, так як це послабить вашу рослин. Якщо ви хочете поширювати ваші рослини потім виберіть один сильну рослину кожного сезону і дозволить сформувати цю бігунів, які ви можете горщика і ростуть на продовжити полуничною грядки.\n При плодоношення завершив наприкінці літа, бур’янів навколо рослин ретельно. Використовуючи гострий, чистий секатором видалити всі старі листи, намагаючись не пошкодити крону. Подача зі Загалом, збалансована добрив і тримати рослини добре поливають.\n Для органічних фруктів воліють вирощувати ваші рослини в органічному плантатор, годувати з органічним корму і боротися з шкідниками та хворобами, без використання хімічних речовин. Подумайте, скільки вони будуть коштувати, щоб купити в магазинах.\nЯкщо ви можете чинити опір їжі фруктів, поки ви знаходитесь в саду, то експериментувати з ними на кухні. Миска легко служити з вершками, морозивом або сплеск цукрової пудри. Будьте впевнені, щоб служити їм при кімнатній температурі протягом їх повного аромату і смаку. Для чогось трохи іншого, служити їм з нарізаним базиліком. Або бути сміливим і заставки з деяким якістю бальзамічним оцтом. Божественне.\nЯкщо є тільки кілька фруктів, щоб почати з не витрачати їх: жменю стиглої полуниці є казкові того, нарізані і додають в салат зі свіжих саду.\nPrevious Previous post: Садівництво Поради для нових садівників\nNext Next post: деякі ключові моменти успіху в органічному садівництві


Людина, яка садила ліс - Громада Київщини\nHome / Валентина Аксьонова / Людина, яка садила ліс\nЛюдина, яка садила ліс\n— 18.02.2017 0 524\nУрочище Вумівський ліс, що в Петропавлівській Борщагівці, — це рукотворний лісовий масив, посаджений між 1948-1952 роками. Однак сільська рада ж уперто не вважає цей ліс навіть зеленими насадженнями і роздала тут землю під забудову. В Генеральному плані від 2012 року Вумівський ліс планують перетворити на масив з 13 багатоповерхівок та знищити залишки лісу повністю. У процесі порятунку Вумівського лісу я знайшла документи, які свідчать про те, що ліс все-таки був лісом 1-категорії і його передали на баланс Святошинського лісництва ще в 1976 році. Та ще ціннішим доказом того, що ліс таки був лісом, і він не “самосійка та чагарники”, а посаджений людськими руками, є той, хто його садив. Павло Микитович Афанасенко народився 1928 року в Петропавлівській Борщагівці. Він той самий чоловік, який садив Вумівський ліс.\nСтукаю до дерев’яної хати. Таких вже майже не лишилось в нашому селі. Довго ніхто не виходить, за дверима важке човгання. Двері відчиняються, і на мене дивляться сині, світлі, майже дитячі очі. І не дивно, наступного року, дай Боже, Афанасенко Павло Микитович святкуватиме своє 90-річчя.\nХата Павла Микитовича — це нагадування і про його професію і про його добре діло, яке він зробив для нащадків. Колись в 1951 році, за те, що він посадив 23 га лісу в строк і з суворим дотриманням технології, лісництво виписало деревини для хати, яку Павло Микитович збудував своїми руками.\nГоловний лісовод Петропавлівської Борщагівки не курить, не вживає алкоголю. Але навіть не це його головний секрет довголіття. Багато років він пропрацював у лісництві.\n“Для мене ліс — це здоров’я. Я стільки год у лісі робив, тому я і сохранив здоров’я своє. — розповідає Павло Микитович. — Як заїзджаєш у ліс, — це ж чистий кислород. Дуже легко дихати. Ліс — це взагалі людське здоров’я. Я, як вчився на лісовода, нам викладали так: в старе время на чоловіка виділялося 40 кв. метрів зелені. У 1948 році норми вже були 14 кв.м. (Після Жовтневого більшовицького перевороту 1917 року – прим.автора) дуже багато порізали лісу і зелені стало дуже мало”.\nУ 1948 році Павла Микитовича колгосп відправив на спеціальні навчальні курси.\n“Був такий сталінський план «Преобразования природы» і мене колгосп послав на курси лісоводів. Ми проходили їх у Ворзелі. Ми там і вчилися і відпочивали. Але нам викладали, пам’ятаю, дуже зжато. Як виростити це деревце, як посадить, щоб воно росло, як висаджувати, на якій глибині, як лісові пожежі тушити. Як насіння зібрати, як зберігати. Навіть, як зарплату нараховувати робочим, — все вчили”.\nКурси Павло Афанасенко закінчив з відзнакою і від Святошинського лісництва отримав завдання посадити декілька десятків гектар лісу в Петропавлівській Борщагівці та навколо.\nПочали з соснового бору в районі вулиці Островського. Саме тут починали висаджувати майбутній Вумівський ліс.\n«Як весна прийшла, і вже можна було робити посадку, Я їхав туди в лісництво брав посадковий матеріал, особенно ми тоді сосну почали садити. Тоді ми по вулиці Шевченка 1.20 гектар посадили і біля РПБ 1 гектар теж посадили (Нині приватна власність, за адресою с.Петропавлівська Борщагівка Островського 23-А фізособи Андросова Сергія (забудовник Building Developmnet Holding,ЖК Ехо парк – прим. Автора ).\nПотім Павло Микитович почав підготовку до посадки діброви.\n«Ми їхали з бригадою в ліс і збирали жолудь. Тоді восени я його садив і навесну вже були такі маленькі росточки з жолудя. Садив так: ґрунт пополам з піском і тоді вирощували з них саджанці. Вже біля ВУМа (ДП «Електронмаш» прим.автор) ми садили саджанцями річні дубочки вирощені з тих жолудів. А на полі нашому (йдеться про лісопосадку тепер Празький парк та лісополосу вздовж вулиці Паркової – прим. Автора), щоб дуби прижилися я брав в лісі мікоризу і висаджував їх разом з мікоризою».\nПрийшла весна 1951 року і настав час садити ліс понад річкою Нивкою. Тепер це діброва у Вумівському лісі. Тут закінчується вулиця Матросова, а з півдня діброва впирається в завод “Електронмаш”.\nТої весни Павлові Микитовичу дали 25 людей в бригаду, в основному жінок старшого віку, які були вже негідні важко працювати на полі. Садити заплановани 23 га лісу треба було негайно, а людей у Павла Микитовича не було.\nОт я в лісництві взяв меч Колесова (спеціальний пристрій для посадки лісових культур – прим. автора), щоб ліс садити, а треба ж іще людей якось організувати. Видали мені 25 бабів-пенсіонерок. Я ж тоді кажу, дайте ще людей, а немає людей. Я до бригадирів, а вони не дають мені людей, бо тоді 100 га картоплі садили. Я тоді в контору в сільраду, звоню в райком, тоді був такий голова райкому Нефьодов. Я йому кажу, що не дають людей ліс садити. Він в мене питає, чи Шпаченко є на місці, тоді він голова колгоспу був. Я кажу йому, Михайло Іванович, до телефону Нефьодов зве. «Негайно дай людей ліс садить», каже. Так вони дали мені людей після обіду і коней. І так за два дні я 23 га лісу і посадив», — сміючись розповідає Павло Микитович про історію з пошуком людей.\nСадили дуби, сосни, берест, клени, берези, верби та акації. На гектар йшло 1200 саджанців.\n«Я йшов за кожним рядом і перевіряв, як хто посадив кожен саджанець, бо було таке, що люди садили вершочком в ямку, а корінцем донизу (сміється). Акацію садили — це, де спеціальні приярні полоси, щоб не було ерозії.Також і верби спеціально для укріплення садили, щоб вода не розмивала. Тоді, де брали вербу: їхали на стару ферму і вербові колки рубали і садили в землю».\nВербами, про які розповідає Павло Микитович, був повністю засаджений весь природний яр у Вумівському лісі. Тепер це Велика Кільцева,11, будмайданчик чергового майбутнього багатоквартирного житлового будинку ЖК “Ехо парк”. На жаль, у більшості своїй, верби не збереглися у Вумівському лісі, бо висаджена верба з кілка, а не з саджанцю, не живе більше 50 років. Та по краям яру зберігалися і берези, і дуби, і акації, які на жаль були вирубані компанією Житлоінбуд, що взяла в оренду яр під забудову. Вирубали також і молодняк посаджений вже в 2000-х роках місцевими мешканцями.\nПосадковий матеріал лісових культур вирощувався в Святошинському лісництві. Павло Микитович протягом перших 8 років після закладення лісу мусив особливо сумлінно охороняти його від усілякої шкоди.\n«Пам’ятаю як лісу було годи чотири. Я якось прихожу, це було весною, подивиться, а там чорна тля стоїть на деревах. Я їду в лісництво, кажу о таке, й таке діло.Мені кажуть бери духача, бери дуст, пізніше тільки вже з’явився гексохлоран. І я взяв того духача, заправляв туди дуст і ходив поміж рядами і оприскував дерева, людей тоді не посилав, вирішив саме все зробити».\nВумівський ліс взагалі на диво дуже добре прижився.\nАеорофотозйомка урочища “Вумівський ліс” кінця 80-х років\n«На другий рік в мене було 95% приживаємості саджанців», — говорить Павло Микитович.\nЧерез десяток років дуби так повиростали і так загустіли, що довелось їх проріджувати, щоб ліс не загинув.\nПотім почалися нові проблеми, — це вивезення сміття в ліс. Дуже полюбили це робити містяни в радянські час, потім призвичаїлися до цього і місцеві. Що тільки не робили проти любителів посмітити: і засідки, і на конях лякали.\nА перед новорічними святами на ліс підстерігала інша небезпека.\n«Особливо перед Новим роком, сосну рубали, незважаючи на те, що сосна вже товста, зрізали, щоб вершка забрати. А вона падає і зависає, так беруть і другу рубають, — от таку шкоду робили. Так я на коні весь ліс об’їзджав, охороняв і вночі навіть засади робив».\nПавло Микитович, як лісовод, якого Святошинське лісництво призначило доглядачем Вумівського лісу та інших лісів навколо села Петропавлівська Борщагівка зробив все, що зміг на своєму віку, щоб зберегти ліс, який він створив разом з іншими борщагівчанами. Ліс, який садили з метою захисту борщагівчан від викидів Кільцевої дороги та ДП “Електронмаш” та задля утримання схильного до зсувів урочища.\nПавло Микитович говорить, що хотів би поїхати у Вумівський ліс, подивитись яким він став тепер.\n«Я б дуже хотів побачити, які тепер сосни біля РПБ(район вулиці Островського). Я колись їх досаджував з дітками зі школи, цікаво чи вони збереглися», — з надією говорить Павло Микитович. — Мені дуже жалко буде, якщо їх вже нема».\nМи вирішуємо поїхати, коли зійде сніг. Не знаю, як сказати Павлові Микитовичу, що ті сосни частково вже порубали і навколо 2,6 Га соснового бору колючий дріт та дві будки охорони…\nЛіс до порубок під будiвництво ЖК “Ехо парк” Building Development Holding та після початку будівництва першого будинку.\nЗбираюсь з духом і все таки розповідаю йому, що планують зробити з лісом і що вже зробили. Про 13 багатоповерхових будинків, які запроектували в Генплані, про вирубки, про виділення землі у Вумівському лісі під забудову голові Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Олексію Кодебському. Про те, як Кодебський її потім «подарував» хлопцю з Рівненщини Роману Кричильському, а тепер там вже вирубали дерева і стоїть величезний будинок на 342 квартири, ЖК Ехо парк, компанії Building Development Holding. Розповідаю й також про те, що по документах виданих сільрадою дерев взагалі не існує.\n“Як не існує, як же ж це може бути? — обурюється Павло Микитович. — Дуже жалко і больно мені, що ліс рубають. Це великий злочин. Ліси треба садити, а не рубати і навпаки засаджувати усі вільні місця,треба збільшувати кількість зелених насаджень. Тепер діти дуже боліють. І харчування не те, і повітря не те. Раніше в кожному дворі була корова, а тепер навіть курей не хочуть тримати”.\nПавло Микитович переказує свої житейські спостереження, та його вустами глаголить істина. Нині Україна посіла перше місце у світі за дитячою смертністю через хвороби пов’язані з забрудненням повітря.\nВумівський ліс міг би захищати дітей хоча б села Петропавлівська Борщагівка від забруднення Великої Кільцевої, та інших згубних факторів. Та на жаль сільрада та забудовники вважають, що ліс треба вирубати і вперто не хочуть розуміти, що ж таке насправді раціональне освоєння земель. Воно має бути раціональним для економіки та національної безпеки держави. Це, впершу чергу, поповнення бюджету, це збереження здоров’я людей, а відтак, це робочі руки, які щодня підніматимуть українську економіку, це народження нових здорових, українців, які є майбутнім цієї країни. Раціональне використання земель держави — це виключно таке використання, яке несе безпеку нашого сьогоднення та майбуття.\nВ розумінні ж комерсантів-забудовників, а також голови сільради, що танцює під їхню дудку — це має бути раціонально виключно для їхнього гаманця.\n3500 дерев у Вумівському лісі, на майже 7 га, які ще не знищили — це кисень для близько 1500 людей. Насправді саме люди і є найціннішим ресурсом держави і мірилом всього. На жаль, очільник нашого села і його бізнес-приятелі цього не усвідомлюють.\nTagged with: Борщагівка, Вумівський ліс, колонка автора\nPrevious Article Сільрада Гатного відмовилася сканувати документи на інформзапит


Як очистити ділянка від хріну - Сад, дача та город без клопоту та турбот\nГоловна Земля та Городина Як очистити ділянка від хріну\nЯк очистити ділянка від хріну\nКорінь хріну винятково живучі, проникають на глибину до 2 м, але основна їхня частина перебуває на глибині до 40 див. Щоб хрін не заглушав город, можна висаджувати його в старі цебра, бочки, ванни. Можна обмежувати посадки хріну шматками шиферу з усіх сторін\nЩоб позбутися від цієї рослини, проведіть восени глибоку пошарову перекопку на два багнети лопати, ретельно вибравши кореневище хріну і його відростки. Навесні ще з'являться вже одиничні паростки хріну. Удруге перерийте на багнет лопати\nЩе один варіант, не можу сказати, що мені він по вдачі. Але він існує. Восени обприскайте листи хріну одним з гербіцидів. Але поруч не повинне бути інших культур, чагарників і дерев. Наступною весною перерийте ділянку, виберіть залишки корінь, і саджайте, що душа побажає. Тільки прийде добре удобрити ґрунт


Загальна характеристика системи органів влади - Курсова робота Безплатно скачать реферат, курсову, дипломну роботу\nГоловна → Теорія держави і права → Загальна характеристика системи органів влади - Курсова робота\nЗагальна характеристика системи органів влади - Курсова робота\nКабінет Міністрів України. Згідно з частиною першою ст. 113 Конституції України "Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади". Це означає, що Кабінет міністрів як уряд очолює систему органів виконавчої влади. Він здійснює виконавчу владу як безпосередньо, так і через центральні та місцеві органи виконавчої влади, спрямовуючи, координуючи та контролюючи діяльність цих органів.\nЗа поданням Прем'єр-міністра України Президент України призначає міністрів, керівників інших центральних органів виконавчої влади, а також осіб, які не очолюють міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади. Чисельність Кабінету Міністрів України, згідно з Законом "Про Кабінет Міністрів України", не може перевищувати 25 чоловік (ст. 5).\nГолова Кабінету Міністрів України призначається Президентом України за згодою Верховної Ради України (п. 12 ст. 85, п. 9 ст. 106 Конституції України). Процес призначення Прем'єр-міністра України складається з таких стадій: визначення Президентом кандидатури на цю посаду, розгляд Верховною Радою України цієї кандидатури, у разі відхилення – наступне внесення та розгляд кандидатури на пропоновану посаду; призначення Прем'єр-міністра України.


Експресіоністична проза І.Костецького\nВасиль Барка: Експресіоністична проза Ігоря Костецького (С.40-46)\nНа з’їзді МУР’у («Мистецького українського руху»), в таборовий час, Костецький читав п’єсу — з романтичною інтриґою в дусі ґарібальдійців, повною таємничих обставин: під час учти з гожими танцями.\nЦя п’єса нагадала випадок із першого року війни, коли багато біженців переїжджало через Кавказ; між ними був і власник незвичайних шахів, що їх приніс на продаж до художнього музею.\nФігури на шахівниці склали видовище, мов з казки. То були різьблені з слоневої кости — китайці, вбрані в одяги французьких аристократів і солдат: від короля до офіцера і піхотинця, головні заввишки з фут, інші нижчі.\nСтарші фігури мали підстанови в вигляді куль, мов яблук, теж січені з кости. І кожна підстанова містила в собі вільно обертану кулю: її можна було розглядати крізь зірчасті прорізи. Крізь ці прорізи тонкими інструментами внутрішня куля і обточена. Вона в свою чергу теж мала внутрішню кулю; і отак, одну в одній, вирізано їх аж п’ять: у кожній підстанові суцільних фігур.\nПартія шахів походить із вісімнадцятого століття — тоді її французький посол з «небесної імперії», як звано Китай, вивіз у Париж: на подарунок своєму королеві.\nКоли ми грали в ті шахи, сам рух дивовижних фігур творив ніби дійство з леґенди.\nПодібний рух відбувається в стилі драматичної прози Костецького; він також — і в кожному оповідному творі його. Це якась психологічна «екзотика» для нашого письменства, мов китайщина, що її висновує, сказати б по слову діяча срібного віку письменства, «хрищений китаєць». Можна навіть уявляти Костецького в шовковому халаті з малюнками, на яких — верхів’я гір при хмарах, птиці та морські почвари.\nВ стилі прози він і руки зложить під груди, і поклониться десять разів направо і наліво, і одвернеться — шепнути чи ревнути до служок, і побриніти в дзвоник або вдарити в барабан: тоді з’являється славнозвісний звук «камбр-бум», такий переговорений слідом за дерзкістю Костецького. Бож автор, справді, при барабанизні виводить того дракона, що символічно виозначив собою примарний характер подій нашого часу. Через стилістичну церемонійність дано відчути той характер, як приявно виворожений. Тут прозаїк — мов мандарин з приписами двірцевого обертання і відчуття ритміки, що мали радні імператора в спектаклі театру Вахтанґова. Ось — рядки в творі Костецькото: «З проробного цеху»:\n«Рестораносидіння і рибокровність її душі». «Людина, її свідомість, її всідомість (всі дома)». «Гліб. Гліба посадити б у кошик з квітами. І так носити. Або возити кіньми. Муругими». «Не забудьмо, що змій, який здається вам таким огидним, глибоко приємний своїй зміюці». «Сидів, насвистував, примружив око. Знов насвистував, коли слухав, і насвистував, після того, як відповів».\n«Місто, метрополія, град велій, — жило своїм превелебним і зачуханим животом». «Раз-у-раз думка лишається на деякий час недодуманою. Її перериває інша, цю ще інша, вони налітають шумними гостями, випивають багато вина, накурюють повну хату і з галасом відлітають. І тоді мозок згадує, що була недокінчена думка. Не відразу пригадується її зміст. Але безпомильно пригадується її відчуття: приємна або неприємна».\nНе будемо, при дзеркалі дивної прикметности стилю, остаточно постригати Костецького в китайці. Ні! Порівняння умовне. Виявляється та — наче ритуальність розвитку стилістичного, що визначив Схід; як і фантастика думки і почування: теж почасти церемонійна. Маємо на увазі схожість пост-експресіонізму Костецького на зовсім далекі зразки східньої штуки. Так само, як сюрреалізм приподібнюється до витворів індуських. Приклад: от, західній сюрреаліст намалював коня з двома головами, — чи тут знаходимо неповторну фантазію європейця? Теж — ні. Бо відомо, що й індуський скульптор давнього часу, різьблячи для храмового оздоблення трійку коней, мав так багато клопоту і мало місця та матеріялу, що спростив і скоротив працю: висік один тулуб і на ньому три голови. Віки, вдачі, цілі і причини — різні, а типи мистецького уявлення схожі.\nШахи, щойно згадані, сполучили в собі дві сторони: стилістичну незвичайність Сходу і вишуканість строю европейського, в його гострому і точному, а разом елеґантному рисунку. Тут — вияв закономірності, що і в цілому розвитку мистецтва діє, сполучаючи протилежності: зводячи всі світові кінці водно.\nТак і в пізньому експресіонізмі прози Костецького: по-східньому орнаментові кругування висловів з настирними домінантами в мотивах, в’язучих і невідчіпних, при схожому строї, і загадки стильових «сферок», що вміщені одні в одних, — сполучаються, на диво, якраз із дограничною европеїстичністю мови. Це: в кинджальній різкості речення і наче альґебріаїчній визначеності змістової сторони, для сплянованих піднесень сюжету, як в тіні від ґотики.\nІ потроху відтворюється в цій прозі горючий патос, що був колись живим «духом» ґотики, кинутої горами струнких брил — у містичну височину. Хоч тепер тільки гігантні кістяки, потемнівши, січуть кам’яною музикою своєю хмару або блакиття. Але ж довго палахкотів той дух, поки вгас: дух Заходу, названого «країною святих чудес». Не міг минути безслідно. Він і досі кличе. В думках і здогадах. Як незримий відгомін тисячолітнього пориву мільйонів сердець, їхньої гарячої крови, що рвалася під розмірний грім органного грання: в псальмі, в молитві, в блаженному сподіванні. При всіх чорних розпачах від загрози смертного гріха і пекла, коли відкрилось довкруги. Ніде і ніколи в світі так не здіймалося в несказанній могутності душевній, серед такої множини людей — одно єдине поривання до найвищої тайни, як в ґотиці. Тому кожен трудівник мистецтва, що має слух для духовної сфери, не пройде мимо цього неосяжного життя почуттів. Від нього, як з вікон собору — з сутінок, лягли стяжини невидимого світла також і через сучасність, уже повну літеплости сердець, при зрівноваженості її на поверхнях байдужого існування. Де трапиться сполох і вибухне величезне почуття творче, ми шарахнемося в острахові. Бо вже органічно звикли до духовної «континентальности».\nПоява творів Костецького з їх несамовиттям, вже віддалася в осудах, оздоблених кпинами, для яких таки ж були причини: — при творчому несамовитті цей автор зривався навскоси через побут, часом в бешкет.\nРідко хто серед нас так відчув сполохи ґотичного піднесення, як він: ось — і в повісті «Історія ченця Гайнріха». Той сполох, як вселенський, мав багато полум’я з такою могутністю, ніби в найбільших грозах. Підніс європейське людство, серце його — до загадкових, хоч виразно призначених і відчутних цілей. Розірвав тисячолітні ланцюги тайни в природі. Він, з огненними станами незчисленних душ, зірваних, мов смерчі духовного моря — в височину, коли потім обернувся до навколишньости, в ренесансовий час, то пішов такою ж самою ходою. І керувався тією ж невідклонимою спрямованістю до мети: пізнати закриту в тайні — правду природи. Через дослідників, похідними силами вселенського пориву духовного, прорвалося християнське людство Заходу в глибини законів і потужностей природи, закритих для «китайщини». Почався, як наслідок містичних душевних зусиль Европи, — весь дивовижний розвиток знання в природознавстві, який, від духовної революції шістнадцятого століття і по ваш час, привів до технічних чудес.\nПовість Костецького, про яку згадано, «Історія ченця Гайнріха», раз-у-раз відкриває сцени того дограничного несамовиття в життьовому пориванні, яким звихрювалося ґотичне море: повне побутовими, — з одержимістю і відчаєм, — драмами, мов мушлями і водоростями.\nНаведу фрагменти з описів цього, характерних для стилю Костецького, як пост-експресіоніста:\n«Неозорим полем ішов чернець Гайнріх. Обабіч... зростали малинові будяки, чебрець, маки, сила маків, цілі королівства маків, праворуч по горбах гасали чорні лицарі. Вони наскакували і роз’їжджалися в усі сторони, щоб знов набратися зухвальства й потуги. Раз-у-раз із тріском ломилися ратища».\n«Чернець Гайнріх бачив весь світ, ніби дивився на нього крізь червону шибку у вікні собору. Він завше глядів крізь неї, коли прагнув звидіти вічність. Це був розлогий час. Цвіли дерева з птахами, співанки звучних садів, вони бо на тисячоліття роззявили, дзьоби, намальовані в манастирських книжках. Солодко й тоскно, безмежно солодко й без краю тоскно бачити оте страшне знане, чого ніколи не бачив, від видовища чого хочеться лягти на витоптану сонцем землю, дослухатися до зростання ненароджених корінців...»\n«...По всіх кінцях світу кипіли казани з еретиками. Довгорукі, розпатлані, вони волали, вони вигорлали з усіх печінок пророцтва. Люди бігали довкола й галасували. Ревіли сурмами небеса, червоні янголи літали там, і князі землі виїздили з замків зведеними мостами, що падали перед ними, як покарані раби. А в самім осередку землі сидів імператор, сидів на високім кону, страшний та безвільний, безвільний, бо чужа, не його воля світилася крізь зірки мертвих, невидючих очей його роду. Сидів угорнутий у багряну мантію...»\nКостецький, можливо, єдиний у нас автор, що приніс органічне відчуття ґотики. Його проза обстроєна вітражними стеклами, що просвічуються містичною ватрою з середньовічної духовости. Тут хоч трохи надолужено відрив українського життя від неї: з причин різновсякої татарщини; з степовими напастями, що були зав’язали нам світ. Але цей відновлений зв’язок — не в подобизні копії, але в творчому сприйнятті: через модерний стрій стилістики, в суто індивідуальній відозміні експресіоністичного письма, з винаходами образности, несподіванками компонування, також — із капризами і всякою примхливістю, яка тільки можлива в українській мові.\nСтиль тут: як безперервний бунт і переінакшення, щоб освіжити, черпнувши з дна, і поставивши слова в співвідносний від новочасної мистецької магії — для цілковито вільного самовираження особистости авторової, ніби в так званих «потоках свідомости», поширених завдяки Джойсу і Прусту. Але над всім тут мистецький закон, що діє в експресіонізмі, як в працях його фундаторів, скажім, Кокошки і Едшміда, так і в наймодернішому наслідді. Це — відмова від описів матеріяльности з її щоденному вигляді. Замісто того, подано одухотворені вираження самого життя, в найсуттєвіших духових темах. Якраз в и р а ж е н н я, а не зображення. Від вираження постала і назва експресіонізму, як напрямку мистецького. Хотілося виразити сутності духовні, з глибин життя, а не повторювати описами — його поверхні.\nЗамість виображення болісного душевного стану ченця, що проходить мимо неспинимої ворожнечі лицарів, — знаходимо вираз цього стану:\n«Чернець Гайнріх ішов вибитою копитами стежкою. Йому на груди впала рожева квітка з яблуні, він перелякався й скинув її, як осу».\nА ось — напівсимволічний вислів для стану серця лицарів, захоплених лютістю:\n«Чорні лицарі піднімали очі до неба, збиралися хмари, чорні лицарі нібито гляділи вбік, насправді ж вони хижо зиркали один на одного збоку круглим риб’ячим оком...»\nКостецький міг би вибрати собі також напрям сюрреалістичний чи неоімпресіонізм або плятформу авангардистів, і скласти теж оригінальні новелі. Бо запорука не в тайнах «ізмів», а вірному вираженні творчої особистости, для чого потрібна свобода мистецького шукання і вислову. З експресіонізму Костецький виснував власний стиль, бо прибрав той «ізм» якраз до своєї творчої вдачі.\nВластиво, існує стиль Костецького, прикметний зокрема декотрими способами експресіоністичної маніри.\nВ «Історії ченця Гайнріха» предметом мистецтва була, можна сказати, всенародна душа середньовіччя, суто ґотичного.\nПодібно — вся душа часів апостольських висвітлена, з тими експресіоністичними прикметами стилю, в іншій повісті, що зветься: «День святого». Вона була закінчена вже 1945 року і Костецький в Авґсбурзі читав її, але досі вона не надрукована ніде, хоч, як твір красного письменства, вона, мабуть, краща від широковідомої тепер повісти Солженіцина: «Один день Івана Денисовича». Для такого розголосу вона не була написана і його довго не матиме. Її герой — апостол Йоан Богослов, проваджений у неволю і мучений. Наведу рядки з портретування і діялогу.\n«І рот його ще розведений усмішкою, повіки болять, але солодко там щось б’ється аж до вух, можна оглухнути так. Очі викотити й оглухнути». «Тоді він розплющує очі та дивиться в стелю. Падучі зорі сікли небо на всі боки, каже він. І натовп. Пам’ятай, я твій найкращий друг — і я його добре бачу в натовпі, і він мене добре бачить. То люди люті через нас біжать. Поки я сплю, в моїй кімнаті ослони коливаються, ходором ходять на знак поступання часу в твоїй кімнаті, що сусідує з моєю». «Тяжкі в мене очі, ой які тяжкі».\n«Люди тяжко сунуть і вступають до своїх кімнат, спільних або самотніх. Невільників привели на обід. А над загорнутим у ковдру Йоаном стояв римлянин Теофіл».\n«І Теофіл ступив ще ближче до Люцілія».\n«Я почну: милосердя шкідливе, — сказав Теофіл.\n— Недотепно, але про мене, — сказав Люцілій.\n— Тоді навпаки: нехай живе милосердя.\n— Ще менш дотепно, але про мене.\n— Римлянин має сказати своє слово про милосердя.\n— Слово про милосердя скажуть понад римлянином.\n— Хто ж його скаже понад римлянином?\n— Оті хлопці, оті греки, оті юдеї.\n— Таж усіх їх римлянин здолав.\n— Відтоді вони здолали говорити понад ним.\n— Я хотів би знати справжню твою думку.\n— Справжня моя думка нічого не відмінить.\n— Де не відмінить?\n— У поступанні.\n— Чого поступанні?\n— Поняття про милосердя.\n— Хіба не є Римська імперія втілене милосердя?\n— Греки й юдеї так само втілювали милосердя.\n— Хіба не підсумувала Римська імперія всі втілення?\n— Душі народів вона не здобула».\nПовість Костецького — наче дійство, в якому зійшлися насупроти: владичність матеріяльна і духовна могутність. Життьові вирази їхньої снаги і характеру, в згущеннях стилю для окремих етюдів, знайдено: як для видіння з оживленою давниною на фоні моря і острова, з гіркою прозаїчністю днів і при огнистих обрисах чуда.\nТак означено психологічні вияви і в книжці «Троє глядять у дзеркало». Тут, можливо, взірцевий приклад експресіоністичної комплексности в прозі Костецького: для висвітлення самого життя слова і зросту його владичности.\n«Напочатку сяє видиво. Його породжують червоні закінчення нервових галузочок. Вони всотують насичену солями рідину з великого світу. Видиво сяє, як доземно застромлена свіча. Воно горить один раз, але безконечно. Коріння його червою коливають рожеві нервові галузки, вони не дають згаснути. З сірого диму йде слово. Людина глядить білими очима на дно пивного кухля, де позостала піна — ніби брюссельське мереживо. Людина вже вагітна словом, словом видива. Вона обертається праворуч і кладе слово у вухо сусіди. Так слово облітає навколо столу, від п’ятого сусіди воно летить на десятки тисяч кілометрів, набухає жирним корпусом на шпальтах, тріщить, підгодоване мембраною, блимає тінями кінохронік. Слово росте страшним ростом, ворушить будинками, обливає сяйвом далекі вежі, б’є у хмари, наливається потужними бомбами. Люди передають його з уст до уст, слово видива, люди шалено ним захлинаються, танцюють в його ритмі і співають його звучністю і живуть його швидкістю, і йдуть за напрямком руху променів його. Усі як один, заворожені, йдуть по видиво».\nТут — весь Костецький, який, здається, знайшов свій експресіоністичний ключ до так званої «романтики вітаїзму», проголошеної в кінці нашого ренесансу двадцятих років. Немає тут відкриття в логіці і знанні природи, але є ваґнеріянськи-оркестрове відкриття для письменства: висвітлювати суцільний комплекс життьового явища з його кров’ю і сіллю, блиском і терпкістю, гіркотою і загадковістю, аж до зростання в переможну дію серед фантасмагорії теперішнього існування.\nІ так у кожному творі Костецького, більшою чи меншою мірою: в повістках «Опришок та крива дівчина» (цикл «Там, де початок чуда»), в п’єсі «Близнята ще зустрінуться», як і в «Оповіданнях про переможців» та новелі «Шість ліхтарів і сьомий місяць».\nКостецький твердить (читаю з його листа): «Я простий робітник слова і ярмарковий актор». «Моє завдання — дратувати й збуджувати, а не заспокоювати чи проводити». Почасти, так: він ніби в такій ролі провадить на сцені, розкресленій, як дошка шахів, — гру гротескних фігур, що сполучають в собі риси ґотичного натхнення і ритмізовану церемонійність: стилістичну китайщину в експресіоністичних ладах. Але дедалі все несамовитіша стає їхня гра і, охоплені поривом, різким, як зойк, вони виявляють найглибиннішу біду своїх душ. У стані кризи, що охопила світ. Це риса з відчуття мимовільної помилки свого існування. Пішли в сутінок, де ждали найвищого змісту. В сутінок! Бо не для такого життя люди створені. Вони з’явлені — жити так, щоб зосередження їх душевного прагнення і мрії, сердечного полум’я, пориву і кожного зусилля праці: щоб те зосередження знаходилося поза їхньою особистістю, — знаходилося в Богові та інших людях. Так, як діється в творчому горінні митця, коли забуває цілковито про себе, радіючи з інших. Для такого життя люди покликані в світ. Але сталося, що люди залишивши зосередження в собі, замкнулися в непризначений їм сірий і літеплий тип існування: з гіперітрофованістю самозначення і самозвеличеністю в своїх власних очах, як нібито найсправжнішою цінністю свого «я». Від того склалося ядуче пекло в нас самих, замість Царства Божого в нас самих. І в цьому ми звиклися, і вже дойдено до краю в порожнечі і болях: до приречення в загибель. Звідси тривога найчутливіших доби. В прозі Костецького — голос цієї найболіснішої з тривог: від людей, що змучені нею і з неї рвуться.\nНа шаховому полі дивезного дійства в прозі Костецького є високі, хоч мимовільні, відсвіти: від духовности з України, і таки від забутого тепер селянського серця, яке найменше живе для себе, а найближче воно до євангелії любови, що передав Йоан Богослов. І ця постать — найвища в прозі Костецького; в її присутно


Сергій Таран, політолог: Для українців політика – це культурне явище. У німців є пивний фестиваль, у бразильців – карнавал, а в нас – Майдан | Інтерв'ю з України\n← Макарій (Малетич), митрополит: Якби Філарету дозволили піти з Об’єднавчого собору – він би програв\nЛюдмила Лосик, реабілітолог: ДЦП — не вирок →\n25.08.2019 · 16:35\nЧерез п’ять років блогери будуть впливовішими за власників телеканалів– Думаєте, нам не вистачить години? – запитує політолог Сергій Таран у ресторані Sho біля столичної станції метро Кловська. Замовляє каву і сирники.\nВи деякий час викладали у США. Як вам там жилося?\n– В Україні цікавіше. У Штатах усе можна більш-менш передбачити. Інституції працюють прогнозовано і жорстко. Після обрання Трамп наробив різких заяв – його швидко поставили на місце. Зараз робить стандартні для американського президента кроки.\nТам планують життя на багато років уперед. Я складав графік зустрічей на наступні шість місяців. В Україні ж, навіть якщо на завтра щось планую, домовляюся вранці ще раз зідзвонитися.\nМи думаємо, що Америка – це країна можливостей, і будь-хто з дна може піднятися вгору. Та у США останні 50 років головують кілька сімейних кланів: Кеннеді, Буші, Клінтони. Щоб прийти в політику, треба закінчити Єль, Гарвард, мати гроші і зв’язки. Суспільством по суті керують 2–3 відсотки людей. Ще до 10 процентів мають на них вплив – журналісти, голлівудські актори, творці соцмереж.\nНа Заході людині, яка хоче йти в політику, треба мати історію успіху. Українське суспільство в цьому сенсі мобільніше. У нас є не те що соціальні ліфти, а ракети. Тамада може стати депутатом.\nСергій ТАРАН, 49 років, політолог. Народився в Києві 12 грудня 1969 року. Батько – політик і письменник, мати – терапевт. Закінчив факультет журналістики Київського Національного університету імені Тараса Шевченка й магістратуру Амстердамського університету за фахом ”суспільні науки”. Працював у виданнях ”Молодь України”, ”Розбудова держави”, аналітичному тижневику інформаційного агентства УНІАН. 1995 року став співзасновником Інституту масової інформації – організація опікується захистом свободи слова в Україні. 1997–2004 рр. працював за кордом. Зокрема, в Академії Істрополітана у Словаччині, Амстердамському університеті в Нідерландах та Дюкському в США. 2005-го став співзасновником Центру політологічних і соціологічних досліджень ”Соціовимір”, зараз – ”Соціоніс”. Рік керував Нацагентством з питань іноземних інвестицій. Директор Міжнародного інституту демократій. Улюблені композитори – Фридерик Шопен, Петро Чайковський, Людвіг ван Бетховен, Ріхард Вагнер. Цікавиться суспільно-політичною міфологією. Колекціонує фотографії кінця ХІХ століття. ”Я збираю старі світлини – Києва і регіону моїх предків. Маю фотографії баби. У 1920-х на них усі стоять у вишиванках. А у 1930-х – сидять на лавах у строгих костюмах, а ззаду – портрет Сталіна”. Вирощує виноград і робить домашнє вино. Дружина Мар’яна Матковська – нотаріус. Виховують доньку 9-річну Устину і сина Луку, 1,5 року. Живе у Петропавлівській Борщагівці під Києвом\nЧи було вам комфортно в американському суспільстві?\n– Це чужі люди, які не розуміють ні на рівні емоцій, ні почуття гумору. Американський спосіб спілкування – як комп’ютер: А – це А, Б – це Б. Гумор прямокутний: людина йшла, наступила на банан, послизнулася, впала. Українські жарти грають на суміщенні сенсів. Коли жартував з американцями, пояснював, що маю на увазі. Місяць це можна потерпіти, а роками жити у середовищі, яке тебе не розуміє, – депресивно. Мігрувати треба до 16 років. Для старшої людини перехідний період важкий.\nВи були готові до розкладу політсил, який ми отримали після парламентських виборів?\n– Був прогноз, що до Верховної Ради потраплять популісти й люди, які вміють розважати. Для українців політика – це культурне, а не інституційне явище. У німців є пивний фестиваль, у бразильців – карнавал, а в українців – Майдан.\nОбізнаність людей у політиці висока, але її якість залишається низькою. У нас на політиків завжди дивилися, як на зірок серіалу. Емоції від шоу, які вони влаштовують, переважають над аналізом їхніх дій. Тож до влади прийшли люди, які вміють робити шоу. А політика має бути професійна й нудна.\nЧого можемо сподіватися від нового парламенту?\n– Буде слабкий, бо підпорядковуватиметься президенту. Опозиція на його рішення не вливатиме. Партії Зеленського потрібно буде навести лад у власній фракції, бо туди зайшло багато випадкових людей. Всередині будь-якої партії, яка не має сильної опозиції, починаються внутрішні відцентрові тенденції. Думаю, “Слузі народу” не уникнути цього.\nВиборці, які голосували за Зеленського, очікують швидких змін. Як у Гаррі Поттера: махнув чарівною паличкою, і все сталося. Він повинен показати зміни через рік-півтора. А їх не буде. Якщо не станеться дива. Тоді у влади почнуться проблеми. Тому найближчим часом вони робитимуть те, що вміють професійно. Ми побачимо багато яскравих шоу: викриватимуть корупційні схеми, саджатимуть людей із гучними іменами за ґрати. Це будуть а ля публічні страти часів французької революції чи сталінських показових судових процесів.\nВлада діятиме за принципом: якщо не можеш дати людям хліб, треба влаштувати видовище. Але згодом все одно треба буде показувати результати. Парадокс у тому, що обіцяні зміни неможливо втілити за рік.\nЯкі непопулярні кроки має зробити влада?\n– Завершити реформи медицини, децентралізації, комунального господарства і земельного законодавства. Спочатку потрібно створити умови для розвитку економіки, а коли будуть гроші, виплачувати обіцяну соціалку. Та популісти роблять навпаки: спочатку обіцяє і роздає, коли економіка починає страждати, йде з посади.\nУ Росії назвали наші парламентські вибори “голосуванням надії”.\n– Для Москви це так. Є серйозна небезпека реваншу. Побачимо спроби переписати закони, які захищають українську ідентичність. Зараз нас повертають у час до 2014 року, коли половина країни за Європу, решта – за Росію.\nВолодимир Зеленський ображається на особисту критику. Він може бути схильний до диктаторства?\n– Така небезпека є, бо він звик подобатися. Важко прогнозувати, як реагуватиме, коли в нього почнуть кидати помідори.\nЗеленський отримав безпрецедентну владу. Має контроль над парламентом, безперечно, буде і над урядом. Спроби диктатури для нього закінчаться погано. Народна любов в Україні недовго триває. Останні 300 років у нас діє конвеєр з продукування ідолів, а потім – з їх скидання. У Росії владу вважають святою, а в Україні завжди була сакральна опозиція.\nЯк ставитеся до бажання президента провести люстрацію попередніх чиновників?\n– Це абсурд. За нею всі люди, які після 2014 року брали участь у виборах до парламенту чи до міськрад, потрапляють під люстрацію. За логікою Зеленського, ці люди повинні були сидіти й чекати, поки він стане президентом і дасть їм дозвіл іти в політику?\nМожливий третій Майдан?\n– Якщо реформаторські зміни не відбуватимуться і будуть спроби домовитися з Росією на її умовах, виникне політична турбулентність. Революція гідності стане романтичною історією, порівняно з можливим третім Майданом. Аж до посилення російсько-української війни і спроби переділу кордонів.\nПутін починає видавати паспорти не тільки окупованим територіям, а й усьому Донбасу. Як мала б діяти українська влада?\n– Українських громадян треба ставити перед вибором: з російським паспортом ви – іноземець на нашій території.\nЧи потрібен парад військової техніки на День Незалежності?\n– Насамперед це потрібно армії. Військовим слід дякувати, вони мають бачити, що їх шанують.\nВи цікавитеся суспільно-політичною міфологією. Які головні для українців міфи?\n– Нещасна доля – головний, який нам треба зламати. Припинити скаржитися на життя і звинувачувати всіх, крім себе.\n– Раджу “Повстання мас” Хосе Ортеги-і-Гассета. Там описаний принцип українських реалій. Колись дуже любив “Місто” Валер’яна Підмогильного. Лірика міста – це перспективний напрямок літератури, який нас відірве від уявлення, що Україна – країна провінції, далекої від цивілізації.\nМої предки родом із села Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області. Там викладав Василь Сухомлинський, який є моїм двоюрідним дідом по матері. Поряд – село Сметанівка. Усі дівчата звідти мріяли вийти заміж за павлишських хлопців, бо хазяйновиті, а сметанівські пили й гуляли. Недавно я зрозумів, чому. У Сметанівці жили нащадки кріпаків. Якби ми не мали періоду кріпацтва, а потім комунізації, можливо, зараз було б більше ініціативних людей. У нас тоді скрізь була би міська культура – вона не обмежує людей патріархальними упередженнями.\nВи росли на ідеях Сухомлинського?\n– Мій батько навчався у школі Сухомлинського. У них були уроки природи і світу. Сухомлинський вніс у тодішню радянську педагогіку гуманізм, для тої системи це було чимось несусвітнім. Це ближче до сучасних підходів в освіті. Зараз багато педагогів виходять із того, що дитину потрібно навчити бачити світ, розуміти образи, відчувати історію і себе.\nНинішні діти розвинутіші за попереднє покоління?\n– Вони інші. Завдяки соцмережам одразу асоціюють себе з усім світом. Незакомплексовані, можуть говорити про речі, які моє покоління не завжди наважувалося озвучувати публічно.\nДумаю, років через п’ять блогери стануть впливовішими за власників телеканалів. Соцмережі – сильний інструмент, бо дає більше свободи. Але вона має сенс, лише коли прикручена до відповідальності. У нашому суспільстві відповідальність – слабка категорія.


Імунізація: як світ намагається стримати хвилю пандемії – сюжет (Відео)\nКожна сьома дитина в світі за останній рік не отримала повноцінного доступу до освіти. Це наслідки пандемії. Але виправити ситуацію ще можна. Найефективніший метод, щоби діти повернулися за парти – вакцинація. Найшвидшими темпами нині рухаються Сполучені Штати та Ізраїль. А от Європа поки що не може стримати хвилю пандемії. Деталі дізнавалася журналістка "5 каналу".\nТак, 168 мільйонів дітей не відвідують школу через коронавірус. У дитячому фонді ООН говорять про кризу освіти. Аби показати невизначене майбутнє цих дітей, біля штаб-квартири організації у Нью-Йорку встановили 168 порожніх парт і стільки ж невикористаних рюкзаків. Ця інсталяція символізує дітей, школи, які закрили через пандемію. За останній рік, коли лютував коронавірус, кожна сьома дитина на планеті пропустила три чверті із запланованих уроків.\n"Щодня діти, які не мають доступу до прямого навчання, відстають, а діти зі знедолених родин платять найвищу ціну. Ми не можемо дозволити собі другого такого року, коли ці діти вчитимуться в обмеженому режимі, або взагалі не матимуть доступу до уроків", – розповідає виконавча директорка дитячого фонду ООН Генрієтта Фор.\nТаку загрозу вже збагнули багато світових лідерів. Серед них і американський президент Джо Байден. Він хоче якомога швидше відновити навчання у школах. Аби це зробити, у Штатах хочуть пришвидшити і без того масштабну вакцинацію. Нині щеплення отримали вже понад 80 мільйонів американців. Це приблизно чверть населення.\n"Одна з моїх перших цілей, як уже я зазначав, – 100 мільйонів вакцинацій за перші 100 днів. Зараз ми на цьому шляху. Минуло трохи більше місяця, і ми встигаємо. Я переконаний, що досягнемо цієї мети", – зауважив президент США Джо Байден.\nУже до травня, каже Байден, країна матиме достатньо вакцин, щоби імунізувати кожного дорослого громадянина. Поки що використовують три препарати проти коронавірусу. Це Pfizer-Biotech, Moderna та Johnson & Johnson. Останню схвалили кілька днів тому. На відміну від конкурентів, для неї непотрібно особливих умов зберігання. І для імунізації достатньо лише одного щеплення, а не два.\n"Це маленьке, але світло наприкінці тунелю. Ми дуже багато працюємо, адже безпека громадян – для нас головне", – додав Байден.\nОтримати достатню кількість вакцини, зокрема, допоміг американський президент. Байден домовився із найстарішою у світі фармацевтичною компанією Merck про виробництво на їхніх потужностях препарату від Johnson & Johnson. Ці заводи тепер працюватимуть цілодобово. Байден сподівається, що до кінця року країна повернеться до звичного життя.\n"Коли ми зможемо жити як раніше? Не знаю, це дуже складне запитання, яке не має чіткої відповіді. Я сподіваюся, це буде до кінця року. Але ця дата залежить від кожного з нас", – відзначив президент США.\nПозитивні результати вакцинації вже відчутні в Ізраїлі. Там дві дози щеплення отримали уже більше половини дорослого населення. А разом із пріоритетними групами дві вакцини отримали майже 40 відсотків ізраїльтян. Пандемія в країні пішла на спад.\n"Ми не знаємо найгірший сценарій, який запланував коронавірус. Треба бути до всього готовими. Поки що ми вакцинуємося і мріємо про завершення пандемії", – наголошує прем'єр-міністр Ізраїлю Беньямін Нетальягу.\nУ Європі ж імунізація не така успішна. Деяким країнам затримують поставки. Тому вони скуповують усі доступні дози. Навіть, якщо препарат не пройшов сертифікацію. Словаччина закупила російську вакцину, яку не схвалили в ЄС. І стала другою країною Європи після Угорщини, яка зробила це. Президентка країни Зузана Чапутова переконана, що придбання російської вакцини не підвищить довіру населення до щеплення. Потрібно застосовувати препарати, які затверджені європейським регулятором.\n"Словаччина стала другою країною Європейського Союзу, що зробила виняток для використання вакцини Sputnik-V. Цей крок не є виявом відваги чи доказом дипломатичного успіху, радше це – відмова від правила, яким ми керуємося в медичних питаннях і яке для нас є гарантією безпеки людей", – акцентувала увагу Президентка Словаччини Зузана Чапутова.\nТим часом, у ВООЗ закликають не ігнорують правила безпеки, адже попри масову вакцинацію коронавірус навряд чи вдасться здолати цього року. А якщо не дотримуватися правил, на світ чекатимуть нові локдауни.\n« Попередня стаття COVID-19 на Запоріжжі: 151 випадок за добу, без летальних\nНаступна стаття » COVID на Рівненщині: за добу 300 підтверджень та 11 смертей\nЗа добу COVID-19 виявили майже у 500 киян\nНа Буковину привезли вакцину Pfizer: кого щепитимуть\nЩеплення вакциною CoronaVac: лікар пояснив, чому його треба зробити\nCOVID-19 на Миколаївщині: зареєстровано 469 нових випадків\nСтаном на 18 квітня, в Миколаївській області зареєстровано 469 нових випадків COVID-19, що на 39 випадків більше, ніж було виявлено за попередню ...


Яким повинен бути раціон харчування з метою профілактики раку товстого кишечника.\nПравильне харчування відіграє важливу роль в профілактиці багатьох захворювань, в тому числі раку товстої (ободової і / або прямої) кишки. Здорове харчування при цьому передбачає вживання меншої кількості жирів і отримання основних поживних речовин з їжею, а не в спеціальних добавках.\nКількість жиру в раціоні при раку товстої кишки\nВелика кількість споживаного жиру є найважливішим фактором розвитку раку товстої кишки. Вживання великої кількості жирів сприяє виробленню жовчних кислот - речовин, що виробляються печінкою і призначених для розщеплення жирів.\nПри попаданні в тонку кишку первинні жовчні кислоти (утворені в печінці) під дією мікрофлори кишечника перетворюються у вторинні жовчні кислоти, нешкідливі для слизової товстої кишки. Якщо ж в товсту кишку потраплять первинні жовчні кислоти (в результаті дисбактеріозу, наприклад, або дуже великої їх кількості), вони викличуть пошкодження її слизової, запалення і рефлекторний спазм, що призведе до запору.\nПрофілактика раку товстої кишки: антиоксиданти\nАнтиоксиданти захищають організм від вільних радикалів і запобігають розвитку онкологічних заболеваній.Свободние радикали є одним з побічних продуктів, що виникають при споживанні клітинами кисню. Вони пошкоджують клітини організму шляхом окислення - того ж процесу, від якого іржавіє залізо і масло стає прогірклим.\nУ клітинах організму передбачена природний захист від вільних радикалів і можливість відновлення після викликаних ними пошкоджень. Антиоксиданти, такі як селен і бетакаротін, підсилюють цей захист. Згідно з дослідженнями, при надходженні в організм з їжею антиоксиданти засвоюються краще, ніж при прийомі в формі спеціальних добавок. Природними джерелами антиоксидантів є фрукти, овочі і деякі види чаю.\nІнші вітаміни та мінерали\nФолієва кислота. На сьогоднішній день доведено, що фолієва кислота є відмінним засобом для боротьби з раком. Вона необхідна для формування нових клітин і тканин. Найбільш поширеними джерелами фолієвої кислоти є цитрусові і овочі з темно-зеленим листям, особливо шпинат.\nКальцій і вітамін D. Недавні дослідження показали, що ці речовини сприяють не тільки зміцненню кісток, але і лікування раку товстої кишки. До натуральних джерел кальцію відносяться: молоко, сир, йогурт, лосось (сьомга), сардини, і овочі з темно-зеленим листям, такі як кучерява і листова капуста, листова гірчиця. Джерела вітаміну D - лосось, сардини (і інша жирна риба з холодних морів), вітамінізоване молоко, яєчні жовтки і куряча печінка, а також сонячне світло.\nХарчові волокна для профілактики раку товстої кишки\nХарчові волокна вважаються хорошим засобом профілактики раку товстої кишки. Незважаючи на спірні результати досліджень щодо їх ефективності при лікуванні раку товстої кишки, харчові волокна, безсумнівно, позитивно впливають на загальний стан шлунково-кишкового тракту, покращуючи перистальтику кишечника і очищаючи його. Завдяки цьому потенційно токсичні речовини не затримуються в кишечнику і не впливають на його клітини.\nІснує припущення, що деякі види харчових волокон здатні нейтралізувати токсичні речовини і запобігти їх всмоктування в клітини кишечника. Джерелами харчових волокон є: цільнозерновий хліб, крупи, ягоди, квасоля та інші бобові, свіжі фрукти і овочі, коричневий (неочищений) рис.\nКорисними при раку товстого кишечника визнані також рослинні хімічні речовини, такі як флавоноїди, феноли, терпени, що містяться в продуктах рослинного походження, включаючи томати, цитрусові, ягоди, перець, морква, броколі, білокачанну капусту і соєві боби.\nПравила здорового харчування для профілактики раку\nДля організації правильного антиракового харчування необхідно дотримуватися таких правил:\nв раціоні повинні переважати продукти рослинного походження;\nспоживання жирної їжі, особливо тваринного походження, слід строго обмежити;\nнеобхідно забезпечити фізичну активність, підтримувати нормальну вагу тіла;


Повернули 56 000 грн. мамі онкохворого хлопчика з Бара - 33 Канал\nГоловна Новини Повернули 56 000 грн. мамі онкохворого хлопчика з Бара\n90 тис. грн. Альоні Сероветник виділила Вінницька обласна рада на лікування її онкохворого сина Дениска.\nАле, за умовами депутата Сергія Стадніка, 56 тисяч жінка змушена була віддати батькові іншої хворої дитини.\nНаша газета уже повідомляла історію мами 2-річного онкохворого Дениска Сероветника, яка шукала кошти для лікування сина у Білорусі.\nНашому кореспонденту жінка розповіла, як наприкінці минулого року звернулася до депутата обласної ради за матеріальною допомогою на лікування сина. Той погодився допомогти, але поставив умову, що половину отриманих коштів вона повинна віддати іншій сім’ї, де також є хвора дитина. Альона погодилася.\n– Мова йшла про 150 тисяч, 75 з яких мала отримати я. Для мене це колосальна сума, де б я ще стільки взяла?! — пояснювала Альона.\nПотім Сероветники поїхали в Білорусь на операцію Дениска. Коли вони вже поверталися, депутат Сергій Стаднік повідомив, що обласна рада виділила гроші — 90 тис. грн. – і нагадав за їхню домовленість. Альона запитала за конкретну суму, яку вона має віддати, депутат зазначив, що це має бути 56 тис. грн. Як Сергій Стаднік пояснив, він порахував ще 25 тисяч, які були виділені з Барського бюджету начебто за його сприяння.\nВона довго вагалася, чи дійсно існує інша хвора дитина, якій на лікування потрібні кошти, але врешті зустрілася з Русланом Коваленком, який розповів, що також лікував свого сина за кордоном, і віддала йому 56 тисяч.\nПізніше батько Руслан повідомив, що не знав, що ті 90 тисяч обласна рада виділила лише на лікування Дениска Сероветника, а не на двох дітей. Ці кошти потрібні були, щоб поїхати в турецьку клініку на обстеження сина. Також підтвердив, що дійсно звертався до депутата Сергія Стадніка, бо раніше він уже допомагав, і Коваленкам було виділено 300 тисяч з обласного бюджету на лікування сина.\nНа бюджетній комісії її голова Геннадій Мазур прямо вказав, що Сергій Стаднік порушив закон, і вказав на статтю про нецільове використання коштів.\nОдразу після цих подій Альона Сероветник знову поїхала з сином до Білорусі, де на Дениска чекала чергова операція. І вже там отримала повідомлення, що на її карточку прийшло 56 тис. грн. Платник — Коваленко Руслан.\n– Нікому ніколи не бажала зла, Боженька все і всіх розсудить… Дуже хотілося б, щоб ці гроші ми витратили на «вєліка», як мріє Дениско, а не на його лікування. Та лікарі не дають ніяких прогнозів, — зітхає Альона.


useragreement - Такси Лимон\nНаше приложение для Вас:\n> Водителям Днепр\n> Водителям Одесса\nНаши цены не делают лица кислыми!\nЯкщо ви встановили на свій пристрій мобільний додаток компанії Taxi Limon, це означає, що ви довіряєте нам свою персональну інформацію. Політика компанії Taxi Limon поширюється на всіх користувачів мобільних додатків, а також веб-сайту компанії. Нижче ми розповімо яку саме інформацію ми збираємо, оброблюємо, реєструємо, оновлюємо, а також розкриваємо третім особам, та за яких умов.\nДіє з 25 травня 2018 року.\nМи збираємо інформацію, для того щоб надавати кращі послуги, виходячи з ваших інтересів, а також для інформування вас про наші послуги. Інформація, яку ви надаєте компанії Taxi Limon, наприклад під час створення вами аккаунта у нашому мобільному додатку; інформацію, створену при отриманні наших послуг, таку як місце знаходження. Коли ви створюєте аккаунт, а також його оновлюєте, ми отримуємо наступну інформацію: ім‘я користувача, номер телефона, логін, пароль, електронну адресу і місцезнаходження, а також інформацію Про налаштування вашого аккаунта. Під час замовлення послуги, ми отримуємо інформацію про місцезнаходження, яке встановлюється за допомогою GPS, IP-адресу або Wi-Fi. Інформація, яку ми отримуємо під час реєстрації водія-партнера: дата народження, номер паспорту, номер водійських прав ( якщо потрібно згідно чинного законодавства), номер телефону, а також дані про автомобіль. Замовляючи послуги через мобільний додаток компанії Taxi Limon, ви можете заборонити збір інформації стосовно місцезнаходження, але як наслідок деякі функції програмного забезпечення Taxi Limon не будуть працювати, вам потрібно буде вказувати місцезнаходження власноруч. Ми збираємо інформацію про взаємодію користувача мобільного додатку, наприклад дату та час користування аккаунтом, використання його функцій, а також збої в роботі програмного забезпечення. Якщо користувач замовляє послугу перевезення або доставки у компанії Taxi Limon, ми залишаємо за собою право передавати особисту інформацію користувача водію-партнеру, а саме: ім‘я, номер телефону і місцезнаходження, для надання послуги. Якщо водій-партнер отримує замовлення від користувача мобільного додатку компанії Taxi Limon, він надає згоду на передачу особистої інформації користувачеві, а саме: номер телефону, марку та колір автомобіля, а також номер державної реєстрації автомобіля. Компанія Taxi Limon залишає за собою право передавати особисту інформацію користувача послуг або водія-партнера державним органам, для вирішення юридичних питань, а також компаніям-партнерам з перевезень, для надання послуг перевезення. Користувач або водії-партнер завжди має право звернутися до компанії Taxi Limon з метою уточнення особистої інформації, для відмови від отримання інформації рекламного характеру, але компанія залишає за собою право на розсилку повідомлень не рекламного характеру, а також для видалення власного аккаунта та особистої інформації, окрім тієї, що має зберігатися згідно чинного законодавства. Якщо аккаунт буде видалено компанія Taxi Limon не зможе надавати користувачеві свої послуги. Використовування програмного забезпечення компанії Taxi Limon є письмовою згодою з політикою конфіденційності цієї компанії.\nКомпанія Taxi Limon залишає за собою право час від часу змінювати політику конфіденційності без вашої згоди. Ми рекомендуємо іноді переглядати цей розділ, щоб бути вчасно поінформованим про зміни. Зміни набувають чинності з моменту опублікування їх у цьому розділі.


Огри Очні яблука - Традиційні рецепти - 2022\nОгри Очні яблука\nПри полюванні на вогрів дуже важливо переконатися, що ви використовуєте цілу тварину.\nЗрештою, вбити огра - це особливо складне завдання, і просто взяти найцінніший виріз («Огрець») було б величезною помилкою!\nОдна з найкращих закусок, які може запропонувати огр, - це правильний присмак у нігті ».\nЗабуті протягом багатьох століть, печені очні яблука огра раніше були справжнім делікатесом серед королівської сім'ї. Тепер ви можете приготувати їх вдома!\nВ порядку. Очевидно, це насправді не очні яблука. Але вони виглядають моторошно! Вони були б чудовими для вечірки на Хеллоуїн, і вони були дійсно смачними.\nЩоб зробити ці «очні яблука», вам знадобляться деякі стандартні інгредієнти для фрикадельок: яловичий фарш, сир пармезан, свіжа зелень, яйця та сухарі.\nДобре розімніть цю суміш руками. Спробуйте змішати інгредієнти, але в той же час збережіть суміш приємною і світлою. Перемішуйте його досить довго, щоб інгредієнти добре з'єдналися.\nМожливо, вам доведеться багато працювати, щоб наповнити кожну окрему фрикадельку оливою, але це дійсно просто додає кілька секунд до вашого підготовчого часу.\nВізьміть ложку м’ясної суміші (мені подобаються великі тефтелі) і трохи розрівняйте її долонею. Потім покладіть оливу прямо в центр.\nОчевидно, намагайтеся тримати оливу стоячи, щоб вона виглядала як очне яблуко, а потім просто акуратно сформуйте м’ясо навколо оливи. Не турбуйтеся про те, що це буде надто туго. М'ясо під час приготування трохи стиснеться і стане щільно прилягати до оливи.\nПісля того, як ваша оливка вбудована в тефтельку, обваляйте очне яблуко в трохи панірувальних сухарів. Це надає їм чудову текстуру.\nЩо стосується випічки цих хлопців, у вас є багато варіантів. Ви можете просто спекти їх на деко або будь -яку форму для випічки, але мій улюблений спосіб приготування тефтель - це використання міні -форми для кексів!\nНайкраще у використанні цієї сковороди те, що фрикадельки сидять трохи вище форми, тому жир може капати вниз і подалі від куль. Він також зберігає фрикадельки приємними і круглими.\nПісля того, як всі ваші фрикадельки сформуються, запікайте їх при 375 градусах приблизно 25-30 хвилин.\nТим часом перемішайте свій кривавий соус! Хоча для цього можна використовувати соус з макаронних виробів у баночках, ви також можете зробити справді смачний соус, оскільки вам все одно доведеться чекати, поки ваші очні яблука звариться.\nЯ щойно зварив цибулю на оливковій олії, поки він не став м’яким, а потім змішав з кількома консервованими нарізаними кубиками помідорами Muir Glenn разом із сіллю та перцем та трохи часникового порошку.\nХоча ви можете залишити його густим, я рекомендую змішати соус, щоб він більше нагадував кров і його було трохи легше їсти.\nКоли ваші очні яблука будуть зроблені, вони повинні бути гарними і підрум'яненими. Іноді під час приготування оливкова олія видавлюється настільки сильно, що випливає печенто, яке виглядає круто.\nПомастіть ці очні яблука гарним шаром соусу та кількома списами (зубочистками).\nОчевидно, це якась новизна, але вони виглядають дійсно приголомшливо в темно освітленій кімнаті (пригадайте стробоскопи та протитуманні машини).\nОкрім того, що вони не страшні, вони насправді просто дуже хороші тефтелі. Або хм ... очні яблука.\nБільше рецептів на Хеллоуїн\nКолекція: Легкі рецепти Хеллоуїна\nКолекція: Десерти на Хеллоуїн\nНік дуже серйозно ставиться до Хелловіну. Його найкращі костюми включають Річарда Сіммонса, Боба Росса та твір Тетріса. Перегляньте його нещодавно створений блог Macheesmo та зв’яжіться з ним у його профілі «Столова ложка».\nSPEAK UP: Яка у вас начинка для набивання мішків №1? Скажи нам!\nПодивіться відео: DAVA ft. SERYOGA - ЧЕРНЫЙ БУМЕР Премьера клипа 2020 (Січень 2022).\nCopyright 2022 \_ Огри Очні яблука...


Патріарх Сербський Порфирій розділив пасхальну трапезу з бездомними - СПЖ - Спілка православних журналістів\nПатриарх Сербский Порфирий разделил пасхальную трапезу с бездомными. Фото: Tanjug/Tara Radovanović\nПісля пасхальної трапези в колі бездомних Предстоятель Сербської Церкви вирушив до бєлградську клініку, щоб привітати з Великоднем хворих дітей.\n2 травня 2021 року Патріарх Сербський Порфирій розділив пасхальну трапезу з бездомними, а потім привітав зі Світлим Христовим Воскресінням маленьких пацієнтів клініки «Тіршова» в Белграді. Про це повідомляє сербське інформаційне агентство Tanjug.\nВ колі бездомних Предстоятель Сербської Православної Церкви пообідав у дворі кухні Церковного благодійного товариства. За столом з Патріархом були 20 постійних відвідувачів безкоштовної їдальні, більшість з яких – жебраки, які не мають даху над головою.\n«Бог любить нас, – сказав Патріарх Порфирій своїм співтрапезникам. – І сьогодні Бог явив нескінченну любов до всього людства. Немає виправдання легкодухості, немає виправдання будь-якої відмови від життя, у всіх нас є періоди злетів і падінь. І цей сьогоднішній день показує, що ми не тільки не втратили надію, а й сповнені ентузіазму і віри в те, що можемо бути радісними людьми. Нехай радість буде нашою метою».\nНагадаємо, раніше Патріарх Сербський Порфирій зазначив, що Сербська Православна Церква завжди на стороні порядку і канонів, в тому числі і з «українського питання».\nТеги: Сербська Православна Церква, Пасха, Патріарх Порфирій (Періч)