Тарас Кучма та Надія Скотна обговорили основні принципи створення у Дрогобичі комфортного середовища для студентської молоді. ФОТО | Дрогобицька міська рада Тарас Кучма та Надія Скотна обговорили основні принципи створення у Дрогобичі комфортного середовища для студентської молоді. ФОТО – Дрогобицька міська рада\nТарас Кучма та Надія Скотна обговорили основні принципи створення у Дрогобичі комфортного середовища для студентської молоді. ФОТО\nУ четвер, 9 серпня, у Світлиці Дрогобицької Ратуші відбулася спільна нарада міського голови Дрогобича Тараса Кучми та ректора Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка Надії Скотної щодо створення у місті комфортного середовища для студентського молоді.\nУчасть у нараді також взяли радник міського голови Дрогобича Олег Дукас, начальник фінансового управління ДМР Оксана Савран, представники юридичного відділу міської ради, а також радник ректора ДДПУ ім. І.Франка Володимир Кисіль, декан біолого-природничого факультету університету Світлана Волошанська, голова студентського профкому Ігор Гівчак, партнери з Бельгії та представники студентства.\nПід час наради обговорили перспективи створення загальноміської програми на 2019 рік щодо призначення системної стипендії міського голови Дрогобича кращим студентам університету. Як зазначила ректор університету Надія Скотна, студенти вже отримували стипендії міського голови, однак такі виплати були разовими.\nОкрім цього, учасники наради обговорили важливість створення студентських просторів, але, як наголосив міський голова Дрогобича Тарас Кучма, такі простори потрібно облаштовувати не лише біля адміністративних будівель, а зокрема біля студентських гуртожитків, де гуртується чимала кількість молоді. Під час обговорення цього питання Тарас Кучма підкреслив, що у межах проекту «Drohobych Smart city» у місті заплановано облаштування smart-зупинок громадського транспорту та камер відеоспостереження. Такі нововведення у місті встановлюватимуть, за словами Тараса Кучми, саме біля студентських гуртожитків на вул. Володимира Великого.\nОдним із найважливіших питань, яке обговорили на нараді, це створення цільової програми підтримки ІТ-середовища у місті, зокрема саме у цю програму планують включити системне стипендіювання міського голови кращих студентів Дрогобицького вишу.\nЩодо підтримки ІТ-середовища у місті, то за підтримки міської ради планується впровадити стажування студентів у місцевих ІТ-компаніях, а у випадку його успішності, подальшого працевлаштування у цих компаніях. Оскільки, за слова учасників наради, на сьогоднішній день саме сфера ІТ є найбільш оплачуваної та затребуваною. У цьому випадку, як наголосив Тарас Кучма, активно залучатимуть громадський хаб, який буде споруджено на вул. Бориславській.\n«Нашим основним завданням є втримати прогресивну студентську молодь у Дрогобичі, забезпечивши гідними робочими місцями», — резюмував міський голова Дрогобича.\nТакож студентів університету, зокрема політологічного спрямування, залучатимуть до процесу вивчення громадської думки.\n[Всього: 15 Середня оцінка: 2.4]


WAP-послуги від компанії UMC - це також доступ до мобільного WAP-порталу UMC та безлічі інших WAP-сайтів безпосередньо з Вашого мобільного телефону за допомогою технології CSD або GPRS.\nНа мобільному WAP-порталі UMC Ви завжди зможете дізнатися про: останні новини,\nнадходження свіжої електронної пошти,\nа також зможете відіслати листівку Вашому другові,\nЩо потрібно, щоб користуватися WAP-послугами\nПереконайтесь, що Ваш телефон підтримує відповідні протоколи: WAP та CSD або GPRS.\nОберіть одну з двох послуг на вибір - WAP або WAP GPRS.\nАктивуйте безкоштовно обрану Вами послугу, зателефонувавши до Центру обслуговування абонентів UMC за номером 111.\nНалаштуйте Ваш мобільний телефон для користування обраною WAP-послугою.\nWAP GPRS та WAP GPRS Daily Плата за активацію та плата за з'єднання - відсутні!\nВартість 1 МБ переданих і отриманих даних\nТарифікація здійснюється з розрахунку 1 Кбайт = 1024 байти з округленням до 5 Кбайт у більший бік.\nТарифікація дзвінка посекундна і починається з першої секунди з'єднання;\nЯкщо Ви власник телефону Nokia, Sony Ericsson або Samsung (деякі моделі), Ви можете автоматично настроїти Ваш телефон для доступу до будь-якої з послуг. Для цього відправте пусте безкоштовне SMS-повідомлення на відповідний номер:\nWAP GPRS Daily 1020301\nWAP GPRS 1020201\nУ відповідь Ви отримаєте спеціальне SMS-повідомлення з параметрами послуги, які необхідно зберегти, діючи за підказками телефону. В перелiку профайлів для доступу у Вашого телефоні з'явиться новий профайл з параметрами відповідної WAP-послуги. Активуйте або назначте необхідний профайл та користуйтесь WAP-послугою!\nНижче наведені інструкції з налаштування різних моделей телефонів для користування послугою WAP. Для того, щоб налаштувати доступ до послуг WAP GPRS або WAP GPRS Daily, необхідно скористатися даними інструкціями та нижченаведеними унікальними параметрами послуг.\nAlcatel серiї 500\nAlcatel серiї 300 (крiм 301 та 302)\nAlcatel OTV DB\nMotorola Talkabout 2288, Motorola V 2288, Motorola Timeport P7389 / P7389e.\nNokia 7110 та Nokia 6210\nNokia 8310 та Nokia 6250\nNokia 6600 та Nokia 7610\nSamsung SGH-S100, SGH-S300, SGH-V200\nSamsung SGH-A300, SGH-A400\nSamsung SGH-R200, SGH-R210, SGH-N500, SGH-N600, SGH-N620, SGH-T100, SGH-T400\nSiemens SL45, Siemens S35, Siemens C35\nSiemens Me45, Siemens S45\nSiemens M50, MT 50, C55\nSony Z5, Sony J5\nПараметр WAP WAP GPRS WAP GPRS Daily\nІм'я з'єднання (Connection name) UMC WAP UMC WAP GPRS UMC WAP GPRS\nНосій даних (Bearer) CSD/ GSM Data GPRS GPRS\nНомер для доступу (Dial-up number) 950 - -\nІм'я точки доступу (Access Point Name) - wap.umc.ua daily.wap.umc.ua\nТип дзвінка (Data call type) ISDN v.110 - -\nДомашня сторінка (Homepage) http://wap.umc.ua\nШвидкість передачі даних (Data speed) 9600 - -\nБезпека з’єднання (Connection security) Відключити (Off)\nТип з’єднання (Connection type) Безперервний(Permanent)


БОМБА УПОВІЛЬНЕНОЇ ДІЇ? – Ваш інтерес\nПовернутися до теми кинутого напризволяще містечка колишнього Балтського протитуберкульозного диспансеру нас наполегливо просили читачі .Два роки тому друкувався в газеті матеріал під заголовком «Тубдиспансер: зона відчуження». У коментарях різних інстанцій, куди ми зверталися за реагуванням і вжиттям заходів, конкретних відповідей щодо зміни ситуації не почули. Основна причина – немає грошей навіть на утримання охоронця.\nТож знову озброївшись фотокамерою, вирушили в рейд на цей неблагополучний, а вірніше, небезпечний об’єкт. Саме так називають його балтяни, котрі мешкають навколо. Раніше ця дбайливо доглянута й огороджена територія мала досить пристойний вигляд. Навіть два роки тому в будівлях були вікна й двері, стояв новий добротний паркан. Сьогодні це суцільна руїна, просто жахливе видовище. І комусь же закортіло вирвати всі дерев’яні рами з вікон та двері, зрізати ялинки, зруйнувати огорожу на просякнутій хвороботворними бактеріями місцевості!\n— Якби тільки це,- схвильовано й обурено говорили перехожі.- Кажуть, що палочка Коха сто років живе, а ці покинуті будинки, мов магнітом, притягують до себе підлітків. Вони там постійно «зависають», спілкуються, веселяться, навіть розпалюють вогнища.Скільки зарази там набираються, скільки додому на взутті приносять – хто знає? Це ж справжнісінька страшна бомба уповільненої дії в нашому чудовому місті, ніколи не знаєш, коли зірветься. Треба бити на сполох!\nПоки ми розглядали цей розсадник ще й бур’янів, знизу по алеї йшли кілька гарно одягнених хлопчиків десь від трьох до десяти років (двоє старших тримали за ручки малих), пританцьовуючи, хвацько вигинаючи коліна під іноземне «бам-бем», що голосно линуло з їхнього модного аудіоплеєра . Раптом дітки почали перелазити через поламаний паркан на запустілу територію.\n— Туди не можна йти,- почали ми пояснювати хлоп’ятам ситуацію.\nВони мовчки послухали й «потанцювали» під свою так звану музику вгору по алеї і повернули у провулок праворуч. А ми поверталися з рейду паралельним провулком Гагаріна, з іншого боку вздовж території диспансеру. І раптом почули голоси, а потім побачили той самий гурт дітей в дорогому одязі під корпусами колишнього лікувального закладу. Батьки пустили їх на прогулянку до міста й поняття не мають, що «нагуляють» їхні діти на цій забур’яненій туберкульозній території. Красиво одягти, виявляється, не головне, біля таких об’єктів треба бути особливо пильними. Адже хлопчакам тільки скажи «не можна», до того ж вони тут бігають, з усього видно, не вперше, бо думали, що зможуть перехитрити дорослих і зайшли з іншої сторони.\nБула неділя, лагідний сонячний день. Чимало балтян вийшли подихати. Зустрівши нас біля залишків тубдиспансеру, висловлювали своє невдоволення й обурення таким байдужим ставленням служб, відповідальних за здоров’я місцевих жителів. «Нема грошей врятувати – знесіть ці будівлі, щоб не загрожували життю людей, особливо дітей і молоді», – гостро висловлювались, зокрема, жінки. Може, ці думки, «биття на сполох» членів громади хоч тепер почують?\nСвітлини Людмили ШЕЛИХ.\nСвітлини 2017 року:\n« Депутати міськради підтримали рішення райради щодо комунальної власності та вдруге не віддали землю заявникам\nВасиль Богач: «якщо ввести контроль за використанням землі, у багатьох відпаде бажання просто писати заяви» »


Скільки коштує пошити штори замовити\nОформлення будь-якого приміщення, будь то квартира, будинок або робочий офіс, вимагає ретельного підходу, адже кожен елемент має значення, і особливо це важливо при оформленні вікон. Тому ми можемо порадити Вам не нехтувати ретельним вибором і заздалегідь підрахувати, скільки коштує пошити штори, щоб вони повністю відповідали всім Вашим вимогам і критеріям.\nЯкщо Вас цікавить питання саме про те, скільки коштує штори пошити, то багато в чому розцінки будуть залежати від того, яку саме компанію Ви оберете. Адже деякі здатні запропонувати доступні ціни і при цьому високу якість товарів, інші ж можуть мати завищені розцінки. І якщо Ви плануєте дізнатися, скільки коштує пошити штори саме у нас, то можете розраховувати на отримання докладної інформації без прихованих платежів і націнок.\nДля того, щоб дізнатися у нас, скільки коштує пошити штори, Вам слід вибрати певний вид у нас на сайті, а потім зв'язатися з менеджерами для обговорення основних деталей роботи, включаючи розміри, форму і матеріал майбутніх товарів.\nДля того, щоб дізнатися у нас точну інформацію про те, скільки пошити штори варто, Ви можете саме дзвонити нам, але ми також пропонуємо клієнтам і особисту зустріч з фахівцями, що також буде зручним рішенням.\nМи можемо запропонувати Вам замовити як пошиття штор, які стоять у нас досить доступно, так і отримати ролети і жалюзі, які також є популярним рішенням і можуть Вас зацікавити. А якщо Ви хочете оформити вікна в декількох приміщеннях або в різному стилі, то у нас обов'язково знайдете все необхідне комплексно.


Хто допомагав Гітлеру - - - psm.in.ua\nАвтор Травневий І.М.\nНазва Хто допомагав Гітлеру\nРік видання 1962\nНедруги СРСР за кордоном створили і широко популяризували фальшиву легенду про поведінку Радянського уряду в самий переддень другої світової війни. Сутність цієї легенди зводиться до наступного.\nСтверджується, нібито навесні і влітку 1939 року (з березня по серпень) Радянський Союз грав подвійну гру: з одного боку, вів відкриті переговори з Англією і Францією про укладення потрійного пакту взаємодопомоги для боротьби проти гітлерівської Німеччині, а з іншого боку, паралельно, за спиною Англії і Франції, вів таємні переговори з гітлерівською Німеччиною для укладення угоди, спрямованого проти «західних демократій». Нібито, далі, Радянський Союз, чіпляючись до різних неістотних дрібниць, штучно затягував переговори з Англією і Францією, вичікуючи кінця своїх переговорів з Німеччиною, а коли все-таки настав момент підписання потрійного пакту, він раптом круто змінив свою позицію, порвав з Англією і Францією і уклав угоду з Німеччиною, угода, яка (про це йдеться зазвичай нарочито туманно) було мало не військовим союзом, спрямованим проти Англії та Франції. Наші недруги заявляють, нарешті, нібито підписання Радянським Союзом угоди з Німеччиною відкрило ворота для нападу Гітлера на Польщу, Англію і Францію и що тим самим на СРСР лягає відповідальність за розв'язування другої світової війни.\nЦя злісна легенда, походження якої відноситься до 1939-1940 років, в післявоєнний період систематично розроблялася і доповнювалася всілякими подробицями, обростала численними варіантами і широко популяризувати політиками, журналістами та істориками на Заході. Ця шкідлива легенда пробивала собі дорогу навіть в найбільш високі дипломатичні документи капіталістичних урядів, аж до нот колишнього президента США Ейзенхауера.\nА між тим названа легенда є класичним зразком буржуазної фальсифікації історії, розрахованим на коротку пам'ять і мале знайомство широких кіл з справжніми фактами міжнародних відносин. Фальсифікація була тут двояка. По-перше, грубо перекручувалися самі події весни і літа 1939 року. По-друге, вони бралися ізольовано, у відриві від минулого, з якого вони виросли, а адже таке зображення подій позбавляє можливості правильно їх зрозуміти й оцінити. І для того щоб легше «продати», як кажуть американці, цю фальсифікацію широкій публіці, її автори зазвичай уникали докладного опису історії потрійних переговорів, а воліли говорити про них «взагалі», коротко, сумарно, без деталей, виходячи при цьому нібито з « загальновідомого », що не потребує доказів положення, що в краху переговорів винен Радянський Союз.\nНа наступних сторінках я розповім справжню правду про те, що дійсно відбувалося у відносинах СРСР з Англією, Францією і Німеччиною навесні і влітку 1939 року. У мене є особливі переваги для виконання такого завдання. З одного боку, як радянський посол в Лондоні в ті дні я був свідком і учасником потрійних переговорів 1939 між СРСР, Англією і Францією, з іншого-як історик в післявоєнний період я мав можливість вивчити всю ту літературу (документи, мемуари, монографії та т.д.) про передодні другої світової війни, яка була опублікована після її закінчення.\nОднак для того щоб правда, яку я розповім, була справжньою правдою, я повинен почати свій виклад нема з 1939 року, а зі значно більш ранньої дати. Ця дата, природно, визначається тією межею, яка є вододілом в епосі між двома війнами, - приходом гітлеризму до влади в Німеччині.\nТака дата початку оповідання дуже зручна і особисто для мене. Своєму оповіданню я вирішив надати форму спогадів, бо така форма легше донесе до читача атмосферу і події тих вже порівняно віддалених років. Я ж прибув до Лондона як посла СРСР восени 1932 року, тобто всього за три місяці до нацистського перевороту в Берліні.\nТаким чином, як загальнополітичний, так і особистий моменти роблять особливо зручним почати моє оповідання з перших вражень, отриманих мною відразу ж після приїзду до Англії.\nХоча події, про які піде мова на наступних сторінках, мають більш ніж 20-річну давність, вони жваво перегукуються з подіями сьогоднішнього дня.\nСправді, тоді, як і тепер, міжнародний політичний горизонт був обкладений важкими грозовими хмарами. Тоді, як і тепер, основною проблемою, що стояла перед людством, була проблема, бути чи не бути світовій війні? Тоді, як і тепер, табір соціалізму, представлений в ті дні лише Радянським Союзом, усіма силами відстоював справу миру, а табір капіталізму, який охоплював в ті дні всі інші країни і держави, сліпо і злочинно рвався до війни і в кінцевому рахунку привів людство до страшній катастрофі. Коли зараз чуєш мови нинішніх лідерів капіталізму, часто думаєш, те ж саме в 30-х роках говорили Чемберлен і Даладьє, - мабуть, сини нічому не навчилися з досвіду батьків.\nЧи означає це, однак, що справа знову повинно скінчитися новою і ще жахливішою світовою війною?\nНі, не означає, бо за минулу 20 з гаком років різко змінилося співвідношення сил на міжнародній арені.\nТоді СРСР був єдиним на нашій планеті соціалістичною державою, а тепер є ціле сузір'я таких держав, в їх числі настільки могутнє, як Китайська Народна Республіка. Під червоним прапором соціалізму в наші дні коштує понад третини всього людства; інша третина припадає на нейтралістского країни, які також є поборниками миру і противниками війни. У таборі войовничого капіталізму нині залишається лише близько третини людства, та й усередині цієї третини є чимало друзів світу. Саме таке співвідношення сил на міжнародній арені дає нам підставу вважати, що третя світова війна аж ніяк не є неминучою і що за належної активності та енергії з боку сил світу вона може бути попереджена.\nУ такій обстановці корисно згадати те, що відбувалося напередодні другої світової війни. Особливо важливо показати феноменальну історичну сліпоту тодішніх урядів західних держав, не бачили і не бажали бачити прірву, в яку вони захоплювали людство, сліпоту, випливає з їхньої ненависті до комунізму, до Радянської держави. Яскрава картина цієї сліпоти і породжених нею фатальних наслідків може допомогти більш розсудливим елементам сучасного капіталістичного табору засвоїти уроки недавнього минулого і тим самим полегшити перемогу сил світу над силами війни.\nНаказ радянського уряду\nосені 1932 року я був призначений послом СРСР в Англії і в кінці жовтня того ж року, після отримання «агремана» з боку британського уряду, виїхав до Лондона.\nЯкі завдання ставило переді мною Радянський уряд? З якими намірами, планами і настроями я вирушав до місця моєї нової роботи?\nМожу сміливо сказати: Радянський уряд посилало мене як вісника миру і дружби між СРСР і Великобританією, і сам я з радістю і полюванням взявся за виконання такої місії. Аж ніяк не переоцінюючи своїх сил, я заздалегідь вирішив зробити максимум можливого для поліпшення відносин між Москвою і Лондоном. Причини, що лежали в основі зазначених прагнень Радянського уряду, були більш загального і більш приватного характеру.\nПричини більш загального характеру зводилися до самої природи Радянської держави як мирної держави, в якому немає тих класів або угруповань, які могли що-небудь виграти від війни. Робітники, селяни, інтелігенти - ті соціальні елементи, з яких складається радянське суспільство, - можуть тільки втратити від війни. Це зовсім не означає, звичайно, що вони за мир у що б то не стало, - ні, ні! Більшовики - НЕ толстовці. Як співається у відомій радянській пісні, наш «бронепоїзд» завжди стоїть на запасній колії, підтримується на рівні самої новітньої військової техніки і, в разі будь-якої небезпеки для Радянської держави, негайно пускається і буде пускатися в хід. Однак по суті ми не хочемо війни, ми ненавидимо війну і в міру людських можливостей намагаємося уникнути війни. Ми з головою пішли в побудову соціалізму і комунізму, тут наші розум і серце, і ми не бажаємо нічого такого, що могло б відвернути нас від цієї гаряче улюбленої роботи, а тим більш серйозно їй перешкодити Така завжди була і є генеральна лінія Радянської держави. Якщо проте СРСР протягом його 44-річної історії довелося чимало воювати, то це пояснювалося тим, що війна нав'язувалася нам ворожими зовнішніми силами, стремившимися стерти з лиця землі першу в світі соціалістичну країну. Так було в роки громадянської війни та іноземної інтервенції. Так було в дні Великої Вітчизняної війни 1941-1945 років.\nПричини більш приватного характеру, ще посилювали прагнення Радянського уряду жити в мирі і дружбі з Англією, в момент мого призначення послом в Лондон зводилися, з одного боку, до деяких особливостей внутрішнього становища країни, а з іншого - до швидко наростаючої небезпеки фашизації Німеччини.\nЗупинюся спочатку на внутрішньому становищі СРСР. Коли я виїжджав до Англії, перше п'ятирічка підходила до кінця. Фундамент нашої нової промисловості був закладений, але плодів героїчних зусиль, яких це коштувало, доводилося чекати в майбутньому. Колгоспний лад щойно народився, але боротьба проти нього з боку куркульства ще не припинилася. Країна відчувала продовольчі труднощі. Товарів широкого вжитку було недостатньо За межами СРСР лютував жорстокий економічна криза (знаменитий криза 1929-1933 рр..). Світові ціни на сировину та харчові продукти, експортом яких головним чином ми в ті роки оплачували ввозяться з-за кордону машини, страшно попадали. Валютних надходжень було мало Радянська золотопромисловість ще проходила перші етапи свого відродження після розрухи, викликаної громадянською війною і інтервенцією, а також хазяйнування концесіонерів з «Лена голдфілдс» в 20-х роках. В результаті акуратно витримувати оплату імпортованого за кордону обладнання для промисловості було надзвичайно важко. Пам'ятаю, взимку 1932/33 року, коли я вже працював у Лондоні, бували просто критичні моменти.\nОднак Радянський уряд завжди платило день в день, година в годину. Ми дуже цінували сталу на світовому ринку репутацію СРСР як бездоганного платника за своїми зобов'язаннями і не шкодували зусиль для збереження такої репутації. Все це, природно, спонукало Радянський уряд уникати будь-яких зовнішньополітичних ускладнень, які могли б створювати труднощі для нашої торгівлі і викликати необхідність непередбачених витрат\nЦе була не тільки благородна, але і надзвичайно розумна політика, однак витримувати її в ті роки було, ох, як нелегко.\nТепер про Німеччину У наприкінці 1932 року Веймарська республіка явно перебувала в стані повного розпаду. Нацисти швидко йшли в гору і завойовували одну позицію за іншою. Розкол у рядах пролетаріату був глибокий, і соціал-демократи наполегливо відмовлялися від спільних дій з комуністами проти фашизму. У такій обстановці прихід до влади Гітлера ставав досить імовірним, а, якщо це сталося б, який ефект даний факт надав би на всю європейську ситуацію? Як відбилася б він особливо на німецько-радянських стосунках? Нічого доброго тут чекати, звичайно, не доводилося.\nПеред від'їздом до Лондона я мав великий розмову з тодішнім наркомом закордонних справ М. М. Литвиновим, при якому він дав мені загальні директиви щодо предстоявшей мені роботи в Англії.\n- Ви розумієте, звичайно, - пояснив Максим Максимович, - що це не мої особисті директиви, а директиви вищих органів.\nЯ дуже добре запам'ятав ту розмову і вважаю незайвим відтворити тут його найважливіші частини.\n- Радянська зовнішня політика,-говорив М. М. Литвинов, - є політика світу. Це випливає з нашіхпрінціпов, з самих основ Радянської держави. Базіснашей зовнішньої політики ніколи не змінюється, однакопрі практичному здійсненні цієї політики доводиться рахуватися з конкретної міжнародної обстановкою. Досі найкращі стосунки у нас були з Німеччиною, і в своїх діях ми намагалися, наскільки можливо, підтримувати єдиний фронт з Німеччиною або вовсяком випадку брати до уваги її позицію і інтереси. Але Німеччина, з якою ми мали справу, була веймарской Німеччиною. Зараз вона явно знаходиться при останньому подиху. На цей рахунок не слід робити собі ніяких ілюзій. Не сьогодні-завтра до влади прийде Гітлер, і ситуація відразу зміниться. Німеччина з нашого «друга» перетвориться на нашого ворога. Якщо така перспектива, то який висновок ми повинні звідси зробити? Очевидно, той, що тепер в інтересах політики світу нам треба спробувати поліпшити відносини з Англією і Францією, особливо з Англією, як провідною державою капіталістичної Європи. Правда, обидва ці держави досі ставилися до нас вороже ...\nМаксим Максимович на підтвердження своєї думки перерахував тут деякі найважливіші факти (керівну участь Англії і Франції в інтервенції 1918 - 1920 рр.., Ультиматум Керзона в 1923 р., наліт на АРКОС і розрив англо-радянських дипломатичних відносин у 1927 р., скажені антирадянські кампанії в 1930 - 1931 рр..) і потім продовжував:\n- Але зараз об'єктивна світова обстановка змінюється: нацисти, прийшовши до влади, звичайно, піднімуть страшний реваншистський шум, стануть озброюватися, вимагати назад колонії і т. д. Це має хоч частково напоумити правлячі кола Англії і Франції і змусити їх думати про союзників проти Німеччини Тоді вони змушені будуть згадати про Антанті епохи світової війни і, стало бути, про нашу країну. Це створить більш сприятливу обстановку для вашої роботи в Лондоні. Але розрахунку на самоплив тут мало. Вашим завданням є використовувати до максимуму складається в Англії обстановку в інтересах англо-радянського зближення.\n- Згоден з вашою оцінкою положення і вашими висновками, - сказав я, - але як ви собі уявляєте найближчі конкретні дії?\n- Буду зараз говорити тільки про Англію, куди ви їдете, - відповів М. М. Литвинов. - Чого треба тут домагатися в першу чергу? Всебічного розширення наших зв'язків з консерваторами. У політичному житті Великобританії домінують дві сили - консерватори і опозиція їм, що складається з лібералів і лейбористів. Колись першу скрипку в опозиції грали ліберали, але цей час минув: в наші дні ліберали котяться вниз, дробляться, слабшають. Основна роль в опозиції все більше переходить до лейбористів. Зауважте, всі позитивні акти у галузі англо-радянських відносин досі виходили від лібералів або лейбористів. Так, наприклад, перший і дуже важливе торговельну угоду між Англією і Радянською Росією в 1921 році було укладено урядом, на чолі якого стояв Ллойд Джордж; дипломатичні визнання СРСР в 1924 році було проведено перший лейбористським урядом; відновлення первинних в 1927 році дипломатичних відносин між обома країнами було здійснено другий лейбористським урядом в 1929 році. Навпаки, від консерваторів ми досі бачили тільки погане. Це шкода, бо все-таки «господарями» Англії були і залишаються консерватори. І, поки консерватори не змінять своєї позиції, наші відносини з Англією будуть залишатися неміцними, схильними всяким випадковостям.\nМаксим Максимович поправив на столі стопку лежали перед ним паперів і потім закінчив:\n- У Лондоні у нас були і є хороші відносини з лейбористами-ці відносини потрібно всіляко культивувати, вони дуже важливі, особливо з урахуванням перспектив на майбутнє. У нас є там непогані відносини і з певними групами лібералів-прийміть всі міри до їх зміцнення і розширення. Але зате серед консерваторів ми не маємо майже ніяких зв'язків. А адже вони - повторюю ще раз - справжні «господарі» Англії! Ось чому ваша найперша і найважливіша задача - пробити ту крижану стіну, яка відокремлює наше лондонське посольство від консерваторів, і встановити можливо більш широкі і міцні контакти саме з консерваторами. Якщо це вдасться, буде зроблений корисний крок у боротьбі проти німецької агресії. Продумайте ваші найближчі кроки після прибуття в Лондон і повідомте мені, тоді ми поговоримо ще раз.\nДня два по тому я знову був у наркома і повідомив йому намічену мною програму перших дій в Англії. Вона зводилася до трьох основних пунктів:\n- Відразу по врученні вірчих грамот я даю англійській пресі інтерв'ю.\n- Можливо більше розширюю ланцюг візитів, які новопризначеному послу пропонуються дипломатичним етикетом, ии захоплюють при цьому не тільки вузьке коло осіб, пов'язаних, з міністерством закордонних справ, але також ряд членів уряду, чільних політиків, людей Сіті і представників культури.\n3. Роблю особливий наголос на проблемі расширенна англо-радянської торгівлі.\nМ. М. Литвинов схвалив мої плани і запитав, заготовив я текст мого майбутнього інтерв'ю. Тут же я вручив наркому його проект. Він прочитав цей проект, зробив кілька дрібних редакційних поправок і потім затвердив його в остаточній формі. Інтерв'ю було записано;\n«Приступаючи до виконання своїх обов'язків в якості посла СРСР у вашій країні, я вважаю за необхідне насамперед підкреслити, що уряд і народи Радянського Союзу, чужі будь-яких агресивних намірів, хочуть жити в світі і добрій згоді з Великобританією, так само як і з усіма частинами Британської імперії. Політика СРСР є політика світу. Це неодноразово ілюструвалося в минулому, це знаходить своє надзвичайно яскраве вираження і зараз ».\nПривівши на доказ останнього твердження перелік договорів про ненапад, укладених або перебувають у стадії підготовки до укладення між СРСР та іншими країнами, а також позицію радянської делегації на що відкрилася в лютому 1932 року конференції з роззброєння в Женеві, я продовжував:\n«З тим більшою готовністю СРСР прагне до розвитку дружніх відносин з Великобританією, з якою він має стільки різноманітних зіткнень в економічній області. Успішне завершення першої п'ятирічки, що дала величезний зростання продуктивних сил СРСР., І майбутнє здійснення другої п'ятирічки, результатом якої з'явиться сильний підйом добробуту трудящих мас нашої країни, представляють хороший фундамент для розвитку і зміцнення радянсько-британських економічних, а отже, і політичних відносин.\nЯ сподіваюся, що настільки властивий англійської народу здоровий глузд і ніким не перевершене вміння рахуватися з фактами (а 15-річне існування і розвиток СРСР є незаперечним фактом, від якого нікуди не втечеш) сильно полегшать здійснення цього завдання. Будучи найбільшим благом для обох країн, поліпшення відносин між ними в той же час представляло б собою надзвичайно великий фактор міжнародного миру, що було б особливо важливо в наші неспокійні і важкі дні ».\nЗакінчував я інтерв'ю кількома словами персонального характеру: «Особисто я, - йшлося в інтерв'ю, - зустрів своє призначення послом СРСР у Великобританії з великим задоволенням. Протягом минулих 20 років мені не раз доводилося жити і працювати у вашій країні, І я мав випадок ближче познайомитися з англійським народом і краще оцінити англійську культуру. У мене є також почуття вдячності до Англії, в роки, що передували революції, що надала мені право притулку в якості політичного вигнанця 1. Я вважав би себе тому особливо щасливим, якби мені вдалося сприяти справі зближення між СРСР і Великобританією ».\nДух, яким була перейнята заготовлене мною інтерв'ю, настільки ясний, що не потребує коментарів.\nОбидва моїх розмови з М. М. Литвиновим відбувалися в першій половині жовтня-1932 року. Але 17 жовтня через нашого посольства в Лондоні прийшла телеграма, в якій повідомлялося, що напередодні британський міністр закордонних справ сер Джон Саймон спеціальної нотою денонсував англо-радянську торгову угоду 1930 року, укладену нами з другим лейбористським урядом. Це був несподіваний і явно антирадянський акт, про який докладніше мені доведеться говорити нижче. Два дні потому М. М. Литвинов викликав мене і сказав:\n- Ви збиралися розпочати свою діяльність в Англії з інтерв'ю, текст якого я затвердив Взагалі кажучи, це було б правильне виступ за наявності нормальних відносин між СРСР і Великобританією. Проте зараз, після одностороннього денонсування англо-радянського торгового угоди, становище змінилося: Лондон відкрито продемонстрував своє неприхильність до нас. У такій обстановці від інтерв'ю настільки дружнього характеру, як ваше, краще утриматися.\n1 П'ять років (1912-1917 рр.), проведені мною в лондонській еміграції, описані в моїй книзі спогадів «Подорож в минуле» (Акад І. M. М а й з до і і, Подорож в минуле. Спогади про російської політичної еміграції в Лондоні. 1912-1917 рр., Вид-во АН СРСР, 1960).\nВ результаті вишецітірованное інтерв'ю померло, не встигнувши народитися. Я привожу, однак, текст не відбувся інтерв'ю, щоб наочно показати, які на будови панували в Москві, коли я сідав у поїзд, для того щоб їхати до місця моєї роботи в якості посла СРСР в Англії.\nЗ повним переконанням я ще раз повторюю: Радянський уряд і радянський народ щиро і серйозно бажали встановлення найдобріших відносин між Радянським Союзом і Великобританією.\nАле, як відомо, дружба - двосторонній акт. Мало було радянській стороні бажати найкращих відносин з Великобританією-треба було, щоб таке ж бажання малося і з англійської сторони. Чи було воно? ..\nНехай на це питання дадуть відповідь факти.\nЧ то я знайшов в Англії\nКілька яскравих спогадів спливають у мене в пам'яті, коли я думаю, як правляча Англія зустріла мене в ту далеку осінь 1932 року. Йшлося, звичайно, не про мене як особистості, а про мене як після Радянського Союзу і, стало бути, про Радянський Союз як народ і державу. Ці спогади краще, ніж довгі міркування, покажуть, ніж відповідали панівні класи Англії на то цілком щире бажання дружби і співробітництва, яким були пройняті Радянський уряд і радянський народ.\nПерший спогад стосується області англо-радянської торгівлі. Я вже говорив, що, готуючись до поїздки в Лондон, я збирався у своїй діяльності як посла особливий наголос робити на всілякому розширенні комерційних операцій між обома країнами. І ось випадок хотів наочно показати мені, з якими труднощами я повинен буду зустрітися якраз на цьому шляху.\nНапередодні мого прибуття до Англії недільна газета «Санді кроникл» раптово «відкрила» страхітливе пригода: виявляється, «Москва» контрабандним шляхом, «в гробах іноземного походження», ввезла до Англії російські сірники, на коробках яких в якості торгової марки було зображено «святе серце »простромлене кинджалом»! Газета шаленіла і вимагала від уряду найрішучіших заходів проти подібного «святотатства» Сенсація «Санді кроникл» була негайно підхоплена цілим рядом інших органів друку У політичних і парламентських колах швидко піднялася антирадянська хвиля Почалася шалена кампанія проти торгівлі з СРСР. Атмосфера з кожним днем ??все більше загострювалася. Даремно директор Аркос 2 протестував проти безглуздих звинувачень і доводив, що на радянських сірниках ніколи не було ніяких антирелігійних емблем, - його не хотіли слухати. Невідомо, чим би скінчилася весь цей галас, якби, на щастя, дуже скоро не виявилося, що горезвісні коробки сірників були доставлені не з СРСР, а з Індії, і не в будь-яких «гробах», а в самих прозових дерев'яних ящиках , і що індійські фабриканти найменше думали про святотатство, так як, за індійськими поняттями, серце, пронизане кинджалом, є високим і прекрасним символом.\nІнший спогад має дещо інший характер. 8 листопада 1932 я вручив свої вірчі грамоти англійському королю і, стало бути, юридично оформив своє становище як посла СРСР у Великобританії. Наступного дня, 9 листопада, мені довелося вже в якості радянського представника бути присутнім на щорічному банкеті лорд-мера лондонського Сіті, влаштовували з нагоди його вступу у виконання своїх обов'язків 3. Цей банкет є надзвичайно барвистою церемонією середньовічного стилю, на яку збираються 500-600 чоловік, що представляють справжні «вершки» капіталістичної Англії Наскільки жирні ці вершки, можна судити хоча б по тому, що з лондонського дипломатичного корпусу на банкет лорд-мера запрошуються тільки посли. Посланці НЕ удостоюються такої честі. Банкет лорд-мера є також великим політичним подією: на ньому за традицією виступає прем'єр або який-небудь видатний міністр кабінету з великою промовою, в якій він зачіпає небудь важливий політичний питання, що має актуальне значення. Ось на такий-то банкет я потрапив 9 листопада 1932, і ось що там відбулося (наводжу запис, зроблений мною тоді ж, на свіжу пам'ять): «Церемонія представлення прибувають на банкет гостей зводиться до наступного: в дальньому кінці довгого залу, де поміщається бібліотека, на маленькому узвишші стоїть новообраний лорд-мер з дружиною. Від входу в зал до піднесення йде широка темно-червона доріжка, по якій урочисто крокує кожен знову приходить гість. Герольд в костюмі часів Тюдорів привселюдно оголошує його ім'я. Гість повільним кроком проходить до кінця доріжки, піднімається на піднесення і потискує руку лорд-меру і його дружині. Поки гість йде, гримлять оплески раніше прийшли гостей на його честь. Доза оплесків варіюється залежно від положення і популярності гостя Виходить своєрідний плебісцит, і за кількістю випали на долю гостя оплесків можна безпомилково судити про ставлення до нього з боку правлячої Англії\n2 АРКОС - у повній розшифровці «All-Russian CooperativeSociety », тобто« Всеросійське кооперативне суспільство », - являвся в ті роки центральним органом радянської торгівлі в Англії,юридично оформленим як англійська торгова компанія.\n3 Лорд-мер лондонського Сіті переобирається щорічно.\nВипадково вийшло так, що по червоній доріжці в бібліотеці мені довелося йти безпосередньо за японським послом Мацудайра. Мацудайра був наданий більш ніж хороший прийом. Це була справжня овація йому аплодували шумно, довго, з ентузіазмом. Видно було, що його країна і він сам дуже популярні в англійській верхівці, - і це, незважаючи на «маньчжурський інцидент»! 4 Потім герольд проголосив:\n- Його превосходительство радянський посол Іван Травневий!\nТочно порив крижаного вітру пронісся по залу. Всі відразу Смолко Я рушив по червоній доріжці Ні звуку! Жодного бавовни! . Кругом мертве, насторожено-вороже мовчання. Блискуча натовп, що тісняться по обидві сторони доріжки, проводжає мене цікаво-колючими поглядами. Шикарно виряджені дами показують на мене лорнетами, єхидно шушукаються, сміються. У атмос фере цього кричущого безмовності я повільно і твердо, з високо піднятою головою, пройшов всю доріжку і, як годиться за ритуалом, потиснув руку лорд-меру і його дружині.\n4 Так у той час правляча Англія іменувала захоплення Японією Північно-Східного Китаю, здійснений в 1931 році\nТак, демонстрація почуттів правлячої Англії до Радянського Союзу була яскрава і закінчена »..\nА ось ще один епізод. Тижнів через два після бан кета лорд-мера відбувалося відкриття нової сесії пар ламента. Це теж дуже пишна і барвиста церемонія, в якій чується голос століть.\nВідкриття парламенту відбувається в залі засідань палати лордів. Присутні лорди в своїх червоних з горностаями мантіях, їхні дружини в розкішних туалетах з коштовностями, нотабля держави і дипломатичний корпус Король і королева сидять на підвищенні біля стіни Члени палати громад-древня традиція - не допускаються в зал. Нечисленна група їх перед ставителей коштує (саме стоїть, а не сидить!) За особливим бар'єром, що закриває вихід із зали засідань верхньої палати. «Лорд-Чемберлен» з глибоким поклоном подає королю текст тронної промови. Король встає і читає її. Потім король і королева, зробивши уклін усім при сутствует, видаляються, і сесія парламенту вважається відкритою.\nМи були з дружиною на відкритті нової сесії палат 1932-1933 років, сесії, якій судилося стати настільки драматичною в історії англо-радянських відносин (про це нижче). Я, як і годилося за етикетом, сидів разом з іншими послами праворуч від трону, а моя дружина разом з іншими дружинами послів зліва від трону. За етикетом також покладається, що найпочесніше місце тут відводиться дружинам послів, а вже за ними йдуть придворних ві дами самого вищого рангу. Моя дружина в той момент була наймолодшою ??з дружин послів 5, і тому поряд з нею виявилася найстарша з представниць англійської аристократії.\n5 Старшинство в дипломатичному корпусі визначається терміном перебування посла в країні його акредитування. Восени 1932 року я, як тільки що прибув до Лондона, був передостаннім в ряду послів в Англії Останнім був німецький посол фон Хеш, який вручив свої вірчі грамоти англійському королю у той же день, що і я, але на чверть години пізніше мене Однак Хеш був холостяк, тому моя дружина була наймолодшою ??амбассадріссой.\nТо була герцогиня Соммерсет. Вона була стара, як Мафусаїл, і потворна, як смертний гріх, проте вся сяяла шовками і діамантами. Перед відкриттям церемонії герцогиня заговорила з моєю дружиною і, побачивши перед собою іноземку, запитала:\n- А яку країну ви представляєте?Дружина спокійно відповіла:\n- Я представляю Радянський Союз.\nЕфект цих слів був приголомшливий. Герцогиня раптово змінилася в обличчі, точно наступила на отруйну змію. Вона потворно почервоніла, на худої шиї здулися жили, в очах загорілися колючі вогники. Герцогиня різко відсахнулася від моєї дружини і злобно вигукнула:\n- А ви знаєте ... Я ненавиджу Поради!Куди поділися англійська витримка, сама обикновенная світська ввічливість! ..\nМоя дружина не розгубилася і, в свою чергу, різко відповіла:\n- У такому разі я дуже жалкую, що ви оказались моєю сусідкою 6.\nЦей маленький, але такий характерний інцидент був прекрасним доповненням до того, що сталося на банкеті лорд-мера.\nІ, нарешті, ще одне останнє спогад з перших тижнів моєї роботи в Лондоні в якості радянського посла.\nУ числі офіційних візитів, які я зробив після вручення вірчих грамот королю, був також і візит до тодішнього міністра фінансів і фактичному лідерові консервативної партії Невіль Чемберлену. Під час нашої бесіди Чемберлен став скаржитися, що СРСР багато продає в Англії, але мало тут купує, а отриману в Лондоні виручку витрачає на розміщення великих замовлень в Німеччині.\n6 Даний інцидент мав наступну дипломатичну кінцівку дня через два після інциденту я відвідав завідувача протокольною частиною Форін оффиса пана Монка і, розповівши про подію на відкритті парламенту, просив його вжити заходів до того, щоб надалі моїй дружині ніколи не доводилося сидіти поруч з герцогинею Соммерсет. Монк висловив жаль з приводу нестриманості герцогині, яка, за його словами, була справжнім «enfant terrible» при англійському дворі, і (треба віддати йому справедливість) подбав про те, щоб на різних дипломатичних сніданках і обідах моя дружина і герцогиня Соммерсет більше ніколи не виявлялися сусідками\nВидно було, що серце міністра фінансів скорботи і волає до неба з нагоди такої «несправедливості». Я спокійно заперечив:\n- Чого ви дивуєтесь, пане міністр? Радянський уряд чинить так, як вчинив би кожен хороший купець: продає, де більш вигідно, купує, де більш вигідно.\n- Але чому ви вважаєте, що вам вигідніше замовляти в Німеччині, а не в Англії? - Запитав Чемберлен.\n- З дуже простої причини, - відповів я. - Німці дають нам кредити до п'яти років, а ви не даєте ...\nЛедве я встиг вимовити ці слова, як особа Чим-Берл прийняло крижане вираз, він круто повернувся в своєму кріслі і якимось зловісним голосом з розстановкою сказав:\n- Що ж, ви хочете, щоб ми давали довгостроковікредити своїм ворогам? Ні, вже краще ми використовуємонаші гроші в інших напрямках.\nТак, у цих словах був справжній Чемберлен, справжній, без всяких рум'ян.\nУ тон Чемберлену я відповів:\n- Я рівно нічого не хочу, містер Чемберлен, я зовсімне прийшов до вас за кредитами ... Ви запитали мене,чому Радянський Союз поміщає замовлення віддай перевагутельно у Німеччині. Я вам пояснив, і тільки. Всі ос-тальне вже ваша справа.\nЯкий висновок я міг зробити з цих перших і втікачів контактів моїх з правлячою Англією тих днів? Висновок міг бути тільки один: правляча Англія не тільки не прагне до встановлення дружніх відносин і співробітництва з Радянською країною, але, навпаки, відкрито висловлює свою ворожнечу до неї, забуваючи часом навіть про самих елементарних правилах ввічливості і дипломатичного такту.\nБ орьба за торговельну угоду\nНаступні і більш глибокі контакти з правлячої Англією ще більше посилили в мені подібні настрої.\nМоєю першою крупною «дипломатичної операцією» в Лондоні були переговори про новий торговому угоді, яке мало замінити денонсувати консервативним урядом угоду 1930 року, Я без вагань називаю уряд, яке стояло у влади в 1932 році, консервативним, незважаючи на те що офіційно воно іменувалося «національним» і включало до свого складу консерваторів, націонал-лібералів на чолі з Саймоном і націонал-лейбористів на чолі з Макдональдом. Я без вагань кажу так, бо з 520 депутатів парламенту, що входили до правлячої коаліції, 471 був консерватор. Формальним прем'єром цього уряду був Макдональд, але реальним прем'єром був його заступник Болдуїн.\nПереговори про новий торговому угоді, які довелося вести в Лондоні мені і нашому тодішньому Торгпред в Англії А. В. Озерське, людині розумній і гнучкому, виявилися дуже важкими і тривали цілих 15 місяців. Чому? Чи тому, що самий предмет переговорів був занадто складний? Чи тому, що суперечності між СРСР і Англією у сфері торгівлі були надзвичайно гострими? Ні, не тому. Переговори виявилися важкими і зажадали багато часу тому, що британський уряд весь час прагнуло приводити в відно шении Радянської країни політику ворожою дискриміна мінації. У цьому була суть. Саме звідси виростали всі головні суперечки і конфлікти, які часом прини малі навіть драматичний характер.\nСправді, яким був перебіг подій? Я не збираюся тут викладати його докладно (це зроблено мною в іншій книзі 7), але про основні моменти переговорів я повинен зараз хоча б коротко згадати.\nПочну з самого початку. Радянський уряд чудово розуміло, що після Оттавської імперської конференції (восени 1932 р.) і переходу Англії від сво бодні торгівлі до протекціонізму неминучий перегляд колишніх торгових договорів між Великобританією та іншими країнами. Такий перегляд дійсно крок за кроком і був здійснений. Але як це зазвичай вироб водилося? Зазвичай англійське уряд, не денонсуємо старий договір, пропонувало соответственному уряду вступити в переговори для внесення в цей договір тих чи інших змін, що стали необхідними у зв'язку з корінним поворотом в торговельній політиці Англії. Такий метод дій був цілком розумний і законний, бо зводив до мінімуму труднощі, з якими було пов'язане пристосування англійської торгівлі з даною країною до нових умов.\n7 Акад. І. М. Майський, Спогади радянського посла в Англії, Вид-во ІМО, 1960\nА як надійшло британський уряд щодо СРСР? Зовсім інакше!\n16 жовтня 1932 британський міністр закордонних справ Джон Саймон абсолютно несподівано надіслав радянському повпредства в Лондоні не дуже ввічливу ноту, в якій повідомляв, що англійський уряд одностороннім актом денонсує англо-радянську торгову угоду 1930 року. Для нас це був удар грому серед ясного неба. Радянський уряд було поставлено перед доконаним фактом, і до того ж дуже недружнього характеру. Такий характер його ще більше підкреслювався тим, що у своїй ноті Саймон навіть не пропонував нам відкрити переговори з метою укладення нової торгової угоди, а лише висловлював готовність «вступити в обговорення ситуації, створеної денонсування» колишнього торгового угоди.\nТут була в наявності явна дискримінація щодо СРСР, дискримінація № 1.\nДалі, які вимоги висунуло британський уряд, коли торгові переговори, нарешті, почалися? Ці вимоги в основному зводилися до двох пунктів:\nа) Вирівнювання торговельного балансу між СРСР іАнглією (до того Англія мала в торгівлі з нами пасвибухобезпечний баланс). Але ... Англія мала вельми пасивнийбаланс також у торгівлі з США, Німеччиною, Аргентиною,Данією і низкою інших країн і все-таки ніколи не треБова від них зміни такого становища. Винятокзнову-таки було зроблено тільки стосовно СРСР.Це була дискримінація № 2.\nб) Право британського уряду в будь-який моментодностороннім актом обмежувати або навіть заборонятиввезення в Англію будь-яких радянських товарів, якщо, на йогодумку, таке ввезення загрожував підірвати позиції Канадина англійському ринку. Подібних претензій британське уряді ніколи не висувало ні до якої іншої странe. Тільки в відносин СРСР ще раз було зроблено виняток. Це була дискримінація № 3\nНе задовольняючись двома щойно зазначеними вимогами, британський уряд надзвичайна ускладнило переговори внесенням до них деяких зовсім сторонніх питань.\nУ той час, у зв'язку з труднощами першої п'ятирічки, в капіталістичному світі було широко поширене переконання, що спроба індустріалізації СРСР провалилася, що грунт під ногами Радянського уряду хитається і що в самому близькому майбутньому можна чекати остаточного краху всієї радянської системи. Зміцненню таких поглядів в Англії в чималому ступені сприяв тодішній британський посол у Москві сер Есмонд Овій, який взимку 1932/33 року слав в Лондон доповіді про внутрішнє становище СРСР один іншого похмуріше. Англійський уряд, зокрема міністр закордонних справ Саймон, охоче ковтали надсилається Овіем інформацію (адже їм так хотілося, щоб це було правдою!) І вирішили скористатися, як їм здавалося, сприятливою кон'юнктурою для відома своїх рахунків з «Москвою».\nВ результаті лондонські політики задалися метою «продати» нову торговельну угоду СРСР можливо дорожче. Ось чому на додаток до задоволення двох вищезазначених вимог вони висунули як умову підписання нової угоди ще поступки СРСР за наступними трьома пунктами: компенсація англійських капіталістів, постраждалих від Жовтневої революції; оплата «втрат» англо-американської компанії «Лена голдфілдс» 8 і, нарешті ( це може здатися анекдотом, але це, на жаль, було дипломатичної реальністю), встановлення в магазинах «Торгсин» 9 цін на продавані в них товари відповідно до цін світового ривка. Ось до якої безцеремонності доходило тоді британський уряд! Це була дискримінація № 4.\n8 Англійська комланія «Лена голдфілдс» ("Lena Goldfields") ще в 1908 році отримала концесію від царського уряду на розробку ленских золотих копалень. Жовтнева революція поклала край цій концесії, проте в 1925 році на базі радянського декрету 1920 про концесії «Лена голдфілдс »уклала новий концесійний договір (звичайно, на інших, ніж у минулому, умовах) і широко розгорнула видобуток золота. У 1929 році на її підприємствах працювало близько 15 тис людей. Так як, проте,« Лена Голд-філдс », що перетворилася тепер з англійської в англо-американський концерн, систематично намагалася вести свої справи по-капіталістичному і поставило порушувала радянські закони, між компанією і Радянським урядом весь час відбувалися тертя і конфлікти. У 1930 році відповідно до концесійним договором було вирішено врегулювати всі спірні питання шляхом арбітражу, і між сторонами був навіть узгоджений персональний склад арбітражного суду, однак за тиждень до призначеного терміну розгляду справи «Лена голдфілдс» влаштувала локаут і навіть закрила свою контору в Москві Цими діями компанії концесійний договір був явно порушений, юридично і фактично договір перестав існувати, і Радянський уряд, природно, не знайшло за можливе брати участь в арбітражі, передбаченому втратили силу концесійним договором. Проте «Лена Голд-філдс» наполягла на тому, щоб два, що залишилися члена арбітражу (голова і представник компанії) в відсутність радянського представника таки розглянули спір Цей псевдоарбітраж виніс вердикт Радянський уряд має сплатити компанії 3,5 млн. ф. ст. за вкладений компанією капітал і ще 9,5 млн. ф. ст. у вигляді компенсації за ті прибутки, які компанія розраховувала отримати протягом решти 25 років до закінчення терміну концесії Зрозуміло, Радянський уряд рішуче відкинув ні на чому не засновані претензії «Лена голдфілдс», і ось на початку 1933 року британський уряд (особливо сер Джон Саймон) зробило спробу отримати для компанії її «фунт м'яса» в ході переговорів про укладення нового англо-радянського торгового угоди тобто особливо добре забезпечені продуктами продовольства і предметами широкого вжитку магазини, в яких відпуск товарів проводився в обмін на золото, коштовності та іноземну валюту. Метою «Торгсин» було сконцентрувати в руках уряду наявні у населення золото та інші цінності в метою зміцнення державних ресурсів, необхідних для оплати імпорту машин і обладнання з-за кордону. Одночасно були закриті крамниці «Інснаба», з яких до того іноземні д і п л о м мати в Москві отримували в необмеженій кількості продовольчі та інші товари на радянські гроші (в ці роки продовольство та інші товари видавалися населенню за картками). На практиці система постачання через «Інснаб» вела до численних зловживань з боку іноземних дипломатів і служила засобом незаконного збагачення багатьох з них. З відкриттям магазинів «Торгсин» іноземним дипломатам було запропоновано відтепер задовольняти свої продовольчі та інші потреби через «Торгсин», тобто сплачувати за потрібні їм товари золотом або валютою. Це позбавляло дипломатичних спекулянтів великих доходів, і багато з них галасливо висловлювали протести проти заходів Радянського уряду. На чолі таких «незадоволених» дипломатів стояв англійський посол у Москві сер Есмонд Овій. Ось чому англійська сторона в ході торговельних переговорів пред'явила настільки безглузде і образливе вимога до Радянського уряду.\nЦілком очевидно, що позиція, зайнята англійською стороною в торгових переговорах, вже сама по собі вкрай ускладнювала досягнення угоди. Положення, однак, ще більше погіршилося, коли в березні 1933 року в гру увійшов новий і надзвичайно вибуховий фактор.\nУ роки першої п'ятирічки Радянський уряд мало договори про технічну допомогу з низкою великих фірм у капіталістичних країнах. У числі цих фірм був відомий англійський концерн «Метрополітен-Вік-керс», який містив у Москві спеціальну контору та інженери якого працювали на різних світських будовах. 12 березня 1933 близько 25 службовців «Метро-політен-Віккерс» в СРСР, у тому числі 6 англійських інженерів, були заарештовані за звинуваченням у шпигунстві і шкідництві.\n9 Наприкінці 1 9 3 2 роки в СРСР був створений «Торгсин» (повна розшифровка цього скорочення проголошувала «Торгівля з іноземцями»).\nЦя подія викликала в Англії бурхливу реакцію, яку всіляко підтримувало і роздмухувало сам уряд. Вкрай зловісну роль при цьому знов-таки грав британський посол в Москві Овій. Якби відразу після арешту англійських інженерів Овій обмежився запитом до Радянського уряду про причини арешту, а також турботою про те, щоб заарештовані знаходилися в хороших умовах, щоб слідство велося без затримок і підсудним була б забезпечена належна захист, ніхто не мав би заперечень проти його дій. Прямий обов'язок всякого посла - проявити інтерес і турботу про співвітчизників, які зазнали репресії в країні його акредитування. Але Овій пішов набагато далі. Будучи вихований в традиціях британського вели-кодержавія, він уявив, що може диктувати свої умови Радянському державі. Це була дискримінація № 5.\nДійсно, вже вдень 12 березня, через кілька годин після арешту, коли слідство ще навіть не почалося, Овій запевнив Саймона, що англійські інженери рішуче ні в чому не винні, і рекомендував британському уряду вимагати їхнього негайного звільнення без слідства і суду. Британський уряд погодився з рекомендацією свого посла і повело скажений натиск на Радянський уряд, наполягаючи на припиненні справи, початої проти шести британських підданих. У разі нашої відмови Овій погрожував розривом англо-радянських відносин М. М. Литвинову в Москві і мені в Лондоні довелося дати рішучу відсіч цим претензіям як неприпустимого втручання в наші внутрішні справи. Англійцям було твердо заявлено, що англійські інженери постануть перед радянським судом, як би не реагувало на це британський уряд.\nТоді лондонські політики вирішили прийняти більш круті заходи. Заколисані лжеінформаціей Овія про внутрішнє становище СРСР, а також його занадто суб'єктивно-ретушованими звітами про розмови з Литвиновим у справі «Метрополітен-Віккерс», вони розраховували, що таким шляхом вони доб'ються як мінімум негайного звільнення англійських інженерів, а як максимум допоможуть Радянському уряду скоріше звалитися в могилу.\nЛондонські політики почали з того, що 20 березня демонстративно перервали торгові переговори Так як ми поставилися до даного кроку з повним холоднокровністю, то вони перейшли до інших заходів репресивного характеру, на подробицях яких тут немає потреби зупинятися Досить буде сказати, що, незважаючи на всі зусилля британського уряду, суд в Москві все-таки відбувся, причому один з англійських інженерів був виправданий, троє вислані з меж СРСР, а двоє засуджені до трьох і двох років тюремного ув'язнення Однак лондонські політики, раз ступивши на шлях шантажу, вже не могли втриматися і , все більше скочуючись по похилій площині вниз, довели справу до тримісячної торгової війни між Англією і СРСР. Британський уряд наклав заборону на радянський імпорт до Англії, у відповідь на що Радянський уряд наклав заборону на англійську імпорт в СРСР. Ця торгова війна була закінчена лише 1 липня 1933 в порядку взаємного скасування заборони на ввезення товарів іншого боку, а також висилки з СРСР після помилування двох англійських інженерів, засуджених до тюремного ув'язнення. 3 липня були також відновлені торгові переговори.\nТак, труднощів у цих переговорах було дуже багато, труднощів, що випливали з політики дискримінації щодо СРСР з боку британського уряду (ці труднощі не зникли і після ліквідації торгової війни), але все-таки, поєднуючи твердість і гнучкість у своїй тактиці, Радянський уряд призвело переговори до благополучного кінця. 16 лютого 1934 нову торговельну угоду було підписано. Правда, воно носило найменування «тимчасове», проте з тих пір пройшло понад чверть століття, а це «тимчасове» угоду все ще залишається в силі і понині регулює розвиток англосоветской торгівлі.\nЯкий слід залишила в моїй свідомості тактика багатоступінчастої дискримінації, застосована біртанскім урядом в ході боротьби за торговельну угоду? Який висновок я мимоволі робив з досвіду моєї першої серйозної «дипломатичної операції» в Лондоні?\nЦе аж ніяк не розходилося з моїми враженнями, отриманими відразу після приїзду до Англії Навпаки, це тільки підтверджувало їх правильність. Тепер я ще ясніше бачив, що правляча верхівка країни сповнена ворожості до СРСР і йде йому на поступки тільки тоді, коли обставини, над якими вона не владна, змушують її це робити У підсумку почуття недовіри до правлячої Англії у мене не тільки не зменшилася, але ще більше зросла З особливою гостротою я відчував це почуття стосовно певної групи британських політиків, про яких мені ще доведеться говорити нижче, групи, яскравим представником яких був Саймон.\nОфіційно переговори з британської сторони очолювалися міністром закордонних справ Саймоном і міністром торгівлі Ренсіменом. Однак Ренсімен фактично в переговорах ніякої участі не приймав. Він з'явився протягом усіх цих 15 місяців тільки два рази: на першому засіданні, при відкритті переговорів, і на останньому, в момент підписання торговельної угоди. В іншому Ренсімен абсолютно не відчувався, а особи з його апарату в міністерстві торгівлі, які дійсно вели переговори, в більшості були налаштовані розумно. Вони щиро хотіли розвитку англо-радянської торгівлі і, оскільки їм дозволяли загальні директиви британського уряду, намагалися не ускладнювати, а, навпаки, полегшувати висновок торговельної угоди.\nІнша річ Саймон і його апарат. Незважаючи на своє ліберальне минуле, Саймон 30-х років був одним з найбільш непримиренних ворогів Радянської країни. У ході переговорів він весь час прагнув не скоротити, а подовжити шлях до досягнення угоди. Це саме він вишукував всілякі приводи для ускладнення переговорів різними сторонніми питаннями - аж до таких сміховинних, як ціни на товари в магазинах «Торгсин». Серце Саймона билося в унісон з інтересами самих махрових представників капіталістичного світу начебто компанії «Лена голдфілдс», і заради них він готовий був жертвувати навіть інтересами британської торгівлі На додаток до всього Саймон був людиною, не соромитися у виборі засобів для досягнення своїх цілей і широко користуються в боротьбі такою зброєю, як брехня і наклеп. Духом Саймона (за вирахуванням деяких приємних винятків) був пройнятий в ті роки і апарат англійського міністерства закордонних справ.\nПам'ятаю такий випадок. Торговельні переговори підходили до самого кінця. Все було врегульовано, за винятком питання про «Торгсине». Але Саймон через це затримував підписання торгової угоди. Тоді я запросив до себе відомого ліберального журналіста А. Каммінгса, з яким у мене в ті часи були хороші стосунки, і відверто розповів йому, чому досі справа не закінчена. Наступного дня, 2 лютого 1934 р., на першій шпальті «Ньюс кро-Никл» під великим заголовком «Картопля британського посла» була опублікована отруйна стаття Каммінгса, роз'яснює справжню причину затримки у підписанні торговельної угоди. Ця стаття викликала в політичних колах Лондона велике сум'яття. Лейбористський депутат Гренфелл зробив у парламенті запит про те, який існує зв'язок між підписанням торгового угоди і продовольством англійського посла в Москві. Офіційна відповідь давав сам Саймон. І що ж він сказав? Саймон сказав буквально наступне: «Немає ні слова правди у твердженнях, нібито англо-радянські торговельні переговори затримуються через це питання».\nОсь до яких меж доходила брехливість Саймона! Чи треба дивуватися, що цей факт тільки посилював недовіру радянської сторони до правлячої Англії?


Телеканал Козака судитиметься з Нацрадою через позбавлену ліцензію\nВівторок, 1 жовтня 2019, 13:17\nТелеканал 112 Україна нардепа з Львівщини Тараса Козака подав позов до суду на рішення Нацради про позбавлення ліцензії.\nДо Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов від п'яти телерадіоорганізації, які здійснюють мовлення під емблемою 112 Україна, які вимагають оскаржити рішення Національної ради з питань телебачення та радіомовлення згідно з яким їм відмовили у продовженні строку дії ліцензії на мовлення.\nЗокрема, вони вимагають визнати протиправними та скасувати рішення Національної ради з питань телебачення та радіомовлення від 26 вересня щодо відмови у продовженні строку дії ліцензії на мовлення.\nРазом з адміністративним позовом до суду надійшла заява про зупинення дії зазначених рішень Нацради та зобов’язати поновити мовлення.\nНаразі суд вирішує питання щодо відкриття провадження та щодо наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову.\nНагадаємо, нещодавно Нацрада відмовилася продовжити ліцензію телеканалу 112 Україна. Це рішенні мотивували тим, що канал систематично порушував умови ліцензії, отримав кілька попереджень й не усунув порушення ще з 2014 року.\nТакож наприкінці серпня цього року СБУ відкрила кримінальне провадження щодо телеканалу 112 Україна. Українські ЗМІ повідомляли, що це розслідування лобіює керівник Офісу президента Андрій Богдан, який прагне отримати контроль над каналом.\nОднак нещодавно РНБО не виявила підстав для запровадження санкцій проти телеканалів Тараса Козака 112 Україна і NewsOne.\nДодамо, у 2018 році львівський нардеп від Опозиційної платформа – За життя Тарас Козак придбав і 112 Україна, який раніше належав швейцарській компанії Plirofories AG. Таким чином, Тарас Козак є власником всіх шести телеканалів, що входять до групи 112 Україна. Також у жовтні 2018 року колишній депутат Опозиційного блоку Євген Мураєв продав Козаку телеканал NewsOne, а у червні цього року він купив ще й інформаційний телеканал ZIK.\nУсі канали увійшли до новоствореного медіахолдингу "Новини".\nМітки: 112, ліцензія, нардепи із львівщини, новини львова, Опозиційна платформа – За життя, судова справа, Тарас Козак\n11 нардепів з Львівщини не підтримали перевірку законності придбанням Козаком ZIKу 17 жовтня: найпопулярніші запити у Google Генпрокуратура просить нардепів дозволити відкрити справу проти Дубневича Вакарчукові комфортно скніти п'ятим колесом у Верховній Раді 14 нардепів з Львівщини підтримали закон про викривачів корупції Вакарчук хапає у парламенті Бога за бороду Вакарчук перевіряє Зеленського на фактор Януковича Петро Димінський переховується у Греції 16 жовтня: найпопулярніші запити у Google 17 нардепів з Львівщини не голосували за позбавлення депутатських виплат через прогули 15 нардепів з Львівщини виступили проти судової реформи Зеленського Екс-нардеп Кіраль планує працювати радником Садового Через падіння літака біля Львова авіакомпанії призупинили ліцензію У склад нової ЦВК увійшли 12 представників Слуги народу 6 нардепів з Львівщини не голосували за закон про дизертирство


Перший день прощі в Зарваниці: масові селфі, черги, дощ, молитви (Фоторепортаж, відео) | Новини Тернополя\nНайбільше людей гуртувалося у новозбудованому комплексі «Український Єрусалим». Саме сюди було найбільше черг, саме тут роблять найбільше селфі. Власне мобільні гаджети дуже впадають у вічі. Тепер люди не обходяться без них навіть у місці, куди прийшли, вочевидь, для умиротворення та щоб абстрагуватися від мирської суєти. Однак… Навіть у храмі надвечір частина присутніх вже не приділяла час молитві, а повністю зосередила увагу на власних мобільних.\nВідео: Тернопільсько-Зборівська єпархія УГКЦ


Согласіє Info. About. What's This?\nСтворення 1869 року "Руської Бесіди" пробудило й буковинську молодь. Зокрема почала самоорганізовуватись місцеві гімназисти, які прагнули протистояти тотальній румунізації, що проводилась їхніми вчителями.\nПізніше Степан Смаль-Стоцький так визначив причини, що спонукали до активізації руської молоді у краї:\n29 жовтня 1870 року за ініціативи Варнави Вільчинського та Омеляна Монастирського 23 чернівецьких гімназиста засновали таємне товариство "Согласіє". Мета товариства була визначена в статуті організації:\nОднією з основних форм роботи товариства було читання лекцій – з історії, літератури, правопису. Багато учасників товариства писали власні твори, які ситали на вечорницях.\n1. Розкол і занепад\nЯк і "дорослі активісти", гімназисти практично відразу через "мовне питання" поділились на два табори – "москвофіли" та "народовці".\nКрім того, що існували внутрішні розбіжності, суперечки ще й постійно "підігрівалися" ззовні. Практично відразу "москвофільську групу" під свою опіку взяв російський консул в Чернівцях. Водночас, активно їм протидіяли юнаки-народовці на чолі з Іваном Тимінським та Омеляном Поповичем. У протоколі одного з засідань "Согласія" 1872 є занотований виступ одного з представників "народового табору" Козаркевича:\nЧерез постійні конфлікти з москвофілами 1877 року товариство залишили прихильники "народової течії" зокрема й керівник "Согласія" в 1876-1877 р.р. Омелян Попович. Широкі маси буковинської молоді остаточно втратили інтерес до цієї організації. Російське консульство переключилося на інші молодіжні проекти, й припинили фінансування. Того ж року "Согласіє" було ліквідоване.


Якунін, який залишає посаду глави РЖД, в п'ятницю повертається з відпустки |\nЯкунін, який залишає посаду глави РЖД, в п’ятницю повертається з відпустки\nПередача повноважень від Володимира Якуніна до нового керівника РЖД Олегу Белозерову відбудеться 21 серпня. Віце-прем’єр Аркадій Дворкович представить нового керівника колективу ВАТ «РЖД». Володимир Якунін, якого на посаді президента РЖД змінює перший заступник міністра транспорту РФ Олег Бєлозьоров, утримується від коментарів, але повідомив РІА Новини, що в п’ятницю і повертається в Москву.\nЯкунін в даний час знаходиться у відпустці на Далекому Сході. Раніше в четвер прем’єр-міністр Дмитро Медведєв повідомив, що призначив Олега Білозерова, який обіймав посаду першого заступника міністра транспорту РФ, главою РЖД замість Якуніна, який претендує на посаду сенатора від Калінінградської області.\n«Я ніяких коментарів давати не буду. Завтра прилечу», — Якунін повідомив РІА Новини в четвер по телефону.\nМедведєв раніше повідомив, що в п’ятницю відбудеться передача повноважень від Якуніна до Белозерову та віце-прем’єр Аркадій Дворкович представить нового керівника колективу ВАТ «РЖД».\nЯкунін очолював РЖД з 2005 року. У понеділок стало відомо, що він висунутий у сенатори від Калінінградської області і може покинути пост глави РЖД. Увечері в понеділок Якунін підтвердив РІА Новини, що планує піти з компанії після виборів губернатора Калінінградської області.\nНазад Предыдущая запись: Ще в двох районах Ставропілля введений режим НС після граду\nДалее Следующая запись: Комісія з УДО ПАР має чотири місяці на рішення по Пісторіусу


У «Нафтогазі» оцінили економічний ефект від програм енергоефективності - Перший Діловий телеканал\nУ «Нафтогазі» оцінили економічний ефект від програм енергоефективності\nАвтор: Александра Прудникова| 23 Липня 2021 року - 22:17\nП’ять років компанія «Нафтогаз України» проводила програму енергоефективності, і загальний ефект від неї оцінений в 8,4 млрд грн. Відомо також, що така ж програма розробляється і на наступні роки — на період з 2021-го по 2025 рік.\nГоловна мета — зниження викидів метану, і тут використовуються найрізноманітніші програми, технології та вимірювання. Зокрема, буде вимірюватися точність вимірювання втрат, змінюватися система інвентаризації. Також вже розроблена процедура, яка спростить регулярну звітність.\nТакож ми писали й про те, що в «Нафтогазі» оголосили війну перекупникам газу. Стало відомо, що компанії спочатку купують газ у «Нафтогазу», а потім перепродують його промисловим підприємствам, попередньо уклавши з ними довгострокові договори.


Догляд за шкірою обличчя літньої жінки. Частина 2.\nДОГЛЯД ЗА ШКІРОЮ ОБЛИЧЧЯ ЛІТНЬОЇ ЖІНКИ (ЧАСТИНА 2)\nУ немолодих жінок шкіра зазвичай стає сухою і «боїться» мила. Тим часом багато хто щодня приймають ванни, душ і посилено розтирають тіло мочалкою з милом. Охайність, безумовно, похвальна, але зловживати миттям з милом не слід. Ділянки шкіри з підвищеною сухістю - лікті, коліна, п'яти - після водних процедур корисно змастити поживним кремом.\nТепер про волосся. У літньому віці у жінок часом з'являється волосся на підборідді і на верхній губі. Якщо висмикувати волосся пінцетом, це викликає роздратування коренів, від чого волосся стає ще густіше, жорсткіше. Що ж робити? Краще обережно зрізати їх тоненькими ножицями, а при посиленій волосатості - вдатися до епіляції, яку проводять в косметологічних установах.\nМити голову літнім людям слід раз на 10-15 днів і навіть рідше, так як волосся у них стає більш сухим, тонким, нерідко втрачає міцність і еластичність. Перед миттям рекомендується жовтково-масляне укутування: жовток змішують з ложкою касторової або рослинної олії. Цією сумішшю змащують волосся, потім голову вкривають поліетиленовою косинкою, а зверху махровим рушником. Хвилин через 25-30 голову миють у мильній піні.\nРозчісувати волосся найкраще щіткою з натуральної щетини, яку злегка змащують кремом, який покликаний заповнити відсутню у волоссі жирову змазку і додасть їм блиск.\nБагато людей бояться сивини. Тим часом «срібло» у волоссі деяких прикрашає, робить обличчя значнішим, благороднішим.\nЯкщо ж ви вирішили позбавитися від сивини, то краще скористатися фарбами рослинного походження - хною і басмою. Коли застосовують фарбу трохи світліше за колір власного волосся, це молодить.\nВзагалі треба зауважити, що літнім жінкам аж ніяк не слід відмовлятися від декоративної косметики. Треба тільки пам'ятати про почуття міри і уникати дуже різких контрастів і яскравих фарб. Брови можна злегка підкреслити коричневим олівцем, а не робити їх вугільно-чорними, губи фарбувати помадою не криваво-червоною, а пастельних тонів.\nРетельно стежте за порожниною рота. Відсутність зубів надає обличчю старого виразу. А своєчасне протезування робить менш вираженими зморшки навколо рота.\nЧистота, охайність - загальне і необхідне правило для всіх, але особливо для літніх людей. Моложавим і привабливим виглядає той, кого веде правильний спосіб життя, повноцінно харчується, дружить з фізкультурою.


отримати сяючої шкіри з Lansing тьмяний загар\nЛюди шукають різні засоби і способи, щоб отримати засмагу без ризику сонячного удару через шкідливого УФ (ультрафіолетових) променів. Раніше, люди будуть йти для прийняття сонячних ванн, щоб затемнити їх шкіру для досягнення ефективних результатів. Природний процес засмаги ваша шкіра просто. УФ-променів, що випускаються Сонцем відповідальні за виробництво меланіну, який в кінцевому рахунку призводить до потемніння шкіри. Недавні дослідження довели, що більше вплив ультрафіолетових променів може викликати опік шкіри або рак шкіри. Однак нові технології Є кошти, щоб ваша шкіра засмагла, не виходячи для прийняття сонячних ванн. Лансінг тьмяний загар проклав безпечним і дієвим способом засмаги шкіри.\nЯкщо ви один з них, хто не може нести НД суворих ультрафіолетових променів ви можете вибрати для генерації тьмяний загар, щоб робити свою роботу. Вони автозагара також відомий як самостійної шкіряників. Тьмяний загар допоможе додати вашій шкірі засмаглий вигляд, не піддаючи його шкідливого впливу ультрафіолетових променів сонця. Існує підвищений попит на тьмяні лікування, які допомогли розробити шкірі засмаги і методів. Існують різні методи штучної засмаги доступні такі, як солярій, ручним розпилювачем, потемніння лосьйон і багато хто ще не назвеш. Серед усіх цих, загар і тьмяний загар продукти є більш кращими через його ефективного та безпечного результату.\nЄ широкий діапазон продуктів для засмаги, які допоможуть вам отримати засмаглу шкіру, не піддаючи шкіру до сонця. Ці продукти видавати послідовні результати кольором вашої шкіри. Ви можете використовувати будь-який з актуальних таніни або спрей для засмаги продукти, які доступні в різних засмаги кабін. Генерація тьмяний загар є тьмяні спрей, який складається з двох частин рішення DHA, який видає більш міцний загар, який зазвичай триває протягом 10 днів і косметичних бронзатор яка дає негайні золотистий загар. Ці продукти доступні в гелі, креми, лосьйони та спреї. Є багато дубильних продуктів, які можуть бути застосовані до вашої шкіри на свій власний, який є безпечним і зручним у використанні в домашніх умовах. Якщо вам незручно застосовувати все на собі, є деякі професійні засмаги доступні в салонах і спа.\nГенерація тьмяний загар надає широкий спектр переваг в порівнянні з традиційними купання НД Ці продукти зібрали багато уваги через його ефективним і безпечним методам. Тьмяний загар продукти забезпечують безпечний спосіб засмаги вашої шкіри, не викликаючи опіку шкіри або рак шкіри. Ви можете вибрати засоби для засмаги в залежності від типу шкіри, щоб підвищити сяйво вашій шкірі.\nІснують і інші продукти, які пропонують з кращого шкіри процес засмаги. Серед усіх Lansing засмага вважається як кращий вибір. Тепер вам більше не доведеться витрачати довгі години в шкідливого впливу ультрафіолетових променів сонця. Ви можете легко отримати ідеальний загар бронза з генерації тьмяний загар. При цьому типі шкіри процес засмаги ви можете просто вийти в літню спеку, не турбуючись. Вийти і отримати розпорошується для отримання світиться шкірою.\nPrevious Previous post: як піклуватися про здоров’я зубів дитячу\nNext Next post: крем для обличчя огляду – секрет для знаходження кращих крем для обличчя показали в 5 простих кроків


Поетичний образ України у творах П. Грабовського | Твори з літератури\nТвори > Твори з літератури > Поетичний образ України у творах П. Грабовського\nСеред тих, хто боровся за майбутнє України, П. А. Грабовському належить особливе місце. Його подвижницьке життя, його поезія були віддані Україні, рідному народові – бо задля них він жив, боровся, творив і страждав. Відірваний від рідного краю (а нам відомо, що із тридцяти восьми років життя поет провів двадцять років у тюрмах і на засланні), фізично недужий, поет зумів зберегти віру в справедливе діло борця за краще майбутнє України.\nОбраз України посідає виняткове місце в духовному світі й у поезії митця. В одному з листів до друзів поет писав, що, коли він опинився в Сибіру, тяжкий сум за Україною стис його серце, образ рідного краю снився йому ночами. У передсмертному листі до Б. Грінченка П. Грабовський пише з болем: “Незабаром сподіваюся смерті. України так і не побачу”. Поет любив Україну синівською любов’ю, тому образ її в творчості митця осмислюється крізь призму почуттів людини, яка була далеко від рідного краю.\nУкраїна для П. Грабовського – це насамперед її народ, його болі, радощі і страждання, минуле і майбутнє українців, природа рідного краю. Поезія “До\nУкраїни” – це своєрідне звертання до рідного краю митця, який перебуває в сибірській реалії. Але створює образ України, долаючи, мов у казці, відстань і час, і постає перед уявою поета краса рідної землі. Віра в невмирущість краси рідної землі – така основна думка поезії.\nКартини України, оповитої сумом, недолею, зображені й у поезії “О, яка ж ти сумна, Україно моя”. Поет із болем констатує, що в рідному краї пригнічується, нівечиться усе краще в народі. Грабовський звертається до своїх сучасників, намагаючись пробудити їх патріотичні почуття:\nУкраїнці, браття милі, Відгукніться, де ви є… Митець закликає їх: Вставайте, вкраїнці! Рушаймо без ляку! До труду закликую вас. Зганяли потроху батьки наші мряку, То й нам поборотися час!\nПро безправ’я народу, про заборону рідною мовою розмовляти, про позбавлення історичної правди про наш народ із болем пише П. Грабовський: Боже! Чи знайдеться край, так зрабований, Як Україна, чи ні?\nЛюд наш цупкими кайданами скований, Гине без світла на пні. Боже! За віщо ж так рученьки зв’язано, Його надії синам, Що й розмовлять та писати заказано Рідною мовою нам? Скільки питань, а хто ж повинен дати на них відповіді? Звичайно, ми, українці, а тому потрібно, щоб кожен боровся за своє визволення і за визволення народу та країни:\nХай важка дорога, Хай похмурі днини, – Все роби, що мога, На користь країни! У поезіях “Народові українському”, “Орли”, “До України-Русі” поет закликає боротися за волю, тобто ідея незалежності України була основною в творчості митця:\nБажав би я, мій рідний краю, Щоб ти на волю здобувавсь. У снігах далекого Сибіру митець вимріював національну незалежність своєї України, хоч розумів, що вже ніколи не побачить рідні краєвиди. А тому в поезії П. Грабовського з особливою емоційною силою звучить любов до рідного краю в кожному рядку:\nОбраз матері у творах Т. Шевченка Матір… Це їй ми завдячуємо своїм життям, своїми радощами й перемогами, усім, що маємо в житті. Мабуть, саме тому тема матері завжди була, є й...\n« Багатогранна діяльність Пантелеймона Куліша\n“Журавлі високі пролітають…” С. ВАСИЛЬЧЕНКО, Т. ШЕВЧЕНКО, К. МАЛИЦЬКА, Б.-І. АНТОНИЧ, Е. ГУЦАЛО, ОЛЕНА ПЧІЛКА, М. РИЛЬСЬКИЙ, М. ВІНГРАНОВСЬКИЙ »


17 жовтня 2012, 07:48\nУ США завершився другий раунд дебатів кандидатів у президенти\nУ США завершився другий раунд дебатування кандидатів на посаду президента країни – чинного лідера демократа Барака Обами і його республіканського опонента Мітта Ромні.\nЦентральною темою обговорення стали підходи до стимулювання економічного зростання і політика США на Близькому Сході.\nОбама визнав, що несе частину відповідальності за напад на американське консульство в Бенгазі, жертвами якого стали четверо американців, у тому числі посол США в Лівії. Ромні різко критикував чинного президента за послаблення заходів безпеки і заявив, що це показує слабкість зовнішньої політики Обами.\nУ дискусії з питань економіки Барак Обама звинуватив свого опонента у захисті інтересів лише багатих американців.\n«Губернатор Ромні говорить, що у нього є план із п'яти пунктів. Він не має такого плану. Його план – переконатися, що люди з більшим достатком мають спеціальні правила. Це його філософія і в приватному секторі, і як губернатора, і як кандидата в президенти», – наголосив Обама.\nНатомість Ромні піддав критиці результати економічної політики Обами. Він заявив, що рівень безробіття зараз вищий, ніж чотири роки тому.\n«Політика президента, що здійснювалася впродовж останніх чотирьох років, не допомогла американцям повернутися до роботи. У нас сьогодні менше людей, що мають роботу, ніж тоді, коли президент вступив на посаду», – сказав Ромні.\nАмериканці обиратимуть нового главу держави 6 листопада. Опитування громадської думки показують, що очевидного фаворита ця президентська кампанія не має.


Бюджетна radeon rx 6600 показала розчаровуючий результат в 3dmark поступившись geforce rtx 2060 super - Yoip\nдодому Без рубрики Бюджетна radeon rx 6600 показала розчаровуючий результат в 3dmark поступившись geforce rtx...\nБюджетна radeon rx 6600 показала розчаровуючий результат в 3dmark поступившись geforce rtx 2060 super\nЧерез майже рік після виходу відеокарт поточного покоління можна констатувати, що незважаючи на відмінні показники продуктивності і nvidia, і amd виявилися далекі від геймерів. Перша намагається хоч щось зробити, блокуючи майнінг за допомогою заплатки хешрейта. Ефективність такого рішення виявилася недовговічною, адже хакери домоглися чималих успіхів, відігравши майже всі 100% за допомогою хитромудрого способу. Швидше за все геймерів чекає важка зима, адже ефір дорожчає, а хакери не мають наміру зупинятися на досягнутому. Що до amd, то глава компанії ліза су запевняє нас в тому, що майнер мало цікавляться її продукцією. Невже це геймери розібрали з прилавків все radeon rx 6800 хт?\nВідеокарти не тільки в дефіциті, але і вкрай дорогі, адже жодна з компаній не випустила свої бюджетні серії. Відомо, що вже незабаром в продаж надійде radeon rx 6600, яка може стати найдешевшим графічним чіпом в 2021 році. Раніше повідомлялося, що вона стане прямим конкурентом geforce rtx 3060, а amd навіть показала попередні тести. Оскільки виробники завжди намагаються представити свої рішення в кращому світлі, потрібно чекати незалежних результатів. Сьогодні такий з’явився в мережі, сильно засмутивши відданих фанатів amd, а також тих, хто планував взяти собі таку карту.\nЯк бачите в популярному бенчмарку 3dmark time spy radeon rx 6600 набирає скромні 8155 балів. Чому скромні? справа в тому, що навіть geforce rtx 2060 super з легкістю перевалює за 8400, а багато моделей від партнерів nvidia доходять до 8500 із заводським розгоном. Ясно, що з такими показниками radeon rx 6600 не варто розраховувати на теплий прийом, адже виробник планує виставити на неї ціну в 300 доларів. Взагалі це тільки рекомендована ціна, адже в реальності нам будуть продавати її за 60 і вище тисяч рублів.\nНизькі показники radeon rx 6600 пояснюються зниженою тактовою частотою графічного чіпа, який отримає 2491 мгц в стоці. Також amd вирішила заощадити на чіпах пам’яті. Тут використовуються моторошно повільні gddr6 зі швидкістю 14 гбіт/с.це дуже мало, адже в поточному поколінні у nvidia немає жодної відеокарти з показниками нижче 16 гбіт/с. Наскільки знижена тактова частота gpu і повільна пам’ять вплине на кінцеву продуктивність в іграх, ми дізнаємося вже через кілька тижнів.\nнаступна статтяПокупцеві amazon загрожує до 20 років в’язниці за шахрайство на суму 290 000 доларів


Жанр Пригодницький - дивитись онлайн українською мовою безкоштовно | KinoMan.in.ua\nУ пошуках Немо / Finding Nemo\nНемо - маленька рибка, що заблукала у величезному океані, спіймана водолазами і поміщена в акваріум у кабінеті дантиста. Марлін, батько Немо, і його украй забудькувата подруга - Дорі, відправляються через весь океан, на пошуки блудного сина...\nЗемлетрус знищив будинок доісторичної сім'ї, і тепер Крудсам доведеться шукати інше пристанище. А навколо новий і небезпечний світ! Їм на допомогу приходить молодий кочівник, передові погляди якого наштовхуються на консервативність глави сім'ї Груга. Але тільки разом вони зможуть вижити і досягти своєї мети...\nТермінатор 5: Генезис / Terminator: Genisys


Сьогодні Арсен Венгер може стати головним тренером мюнхенської Баварії - 112 Україна\nАрсен Венгер може очолити мюнхенську "Баварію"\nФранцуз замінить Ніко Ковача\nЛегендарного колишнього тренера лондонського "Арсеналу" Арсена Венгера сьогодні може бути оголошено новим наставником мюнхенської "Баварії". Про це пише Bild.\nГолова правління "Баварії" Карл-Хайнц Румменігге, президент клубу Улі Геннес і спортивний директор Хасан Саліхаміджич сьогодні зібрали спільну прес-конференцію. Керівництво клубу незадоволено результатами "Баварії" в нинішньому сезоні. Претендентами на тренерське крісло вважали Зінедіна Зідана, Лорана Блана й Арсена Венгера.\nМсьє Арсен після відходу з "Арсеналу" відпочиває від тренерської роботи, але готовий відновити заняття з 1 січня.\n"У мене величезний досвід роботи на різних рівнях, тому мені надходять пропозиції з усього світу. Є варіанти з національними збірними, теоретично я можу повернутися до Японії. Гадаю, що повернуся до роботи 1 січня. Я відпочив і готовий до нових викликів. Але де продовжу кар'єру, я поки не знаю", - сказав Венгер.\nНагадаємо, Арсен Венгер керував "Арсеналом" з 1996 року. Тричі він вигравав Прем'єр-лігу, сім разів перемагав у Кубку Англії. Чотири рази його було визнано кращим тренером Європи.\n#футбол #"Баварія" #Арсен Венгер #Арсенал


Меблі в дизайні інтер'єру спальні | Ідеї дизайну та інтер'єру\nМеблі, правильне її розміщення завжди були заключним акордом в оформленні квартири, окремої її кімнати. Тому й підхід до цього має бути відповідним. Результат буде залежати повністю від вас, наскільки добре ви продумаєте та сплануєте розміщення меблів. Але щоб добре спланувати цю роботу, потрібні певні знання правил меблювання, які для кожної кімнати та стилю інтер’єру свої. Розглянемо правила розміщення меблів у спальному приміщенні для різних стилів.\nЗонування спального приміщення: зона сну\nПерш ніж приступити до розміщення меблів у спальному приміщенні, слід вирішити головне питання для цієї кімнати: де встановити ліжко. Це дуже важливий момент у меблювання спальні, т.к. від нього залежить, наскільки міцним і солодким буде ваш сон, а також ваше здоров’я.\nПравильним вважається місце, якщо:\nнад ліжком не висить світильник або, тим більше, велика люстра – пряма загроза вашому здоровому сну\nоптимально зручне розташування настінних світильників, розеток, вимикачів для користування ними у вечірній та нічний час\nліжко не знаходиться проти дверного отвору\nузголів’я ліжка знаходиться біля стіни\nустановка в кутку спальні, можлива, як цілком прийнятний варіант\nліжко гармонує з іншими меблями: тумбочки і все, що на них стоїть, знаходяться на відстані витягнутої руки\nНе кожна квартира має достатню площу для виділення окремої кімнати під робочий кабінет, спальню та просто відпочинку після трудового дня. Власнику такої квартири мимоволі доводиться вишукувати резерви площі в одній із кімнат, які дозволять вирішити це питання, тобто. провести зонування цієї кімнати.\nНайбільш підходящою кімнатою для зонування є спальня, звичайно ж, яка має для цього достатню площу.\nНайпопулярнішою зоною в спальні є робоча або робочий кабінет господаря спальні, що, безсумнівно, зручно для трудоголіків.\nДля любителів посидіти допізна за комп’ютером або гарною книжкою можна знайти місце для комп’ютерного столика, навісної бібліотеки. Це виглядає досить гармонійно з іншими меблями спальні.\nЯкщо спальня жіноча, то в цьому випадку не обійтися без зони будуара. Сучасна спальне приміщення без будуару немислиме. Призначення цієї зони – дати можливість жінці упорядковуватися після сну перед дзеркалом. Обов’язковий туалетний столик із дзеркалом та косметикою. Часто його роль грає комод, трюмо. Встановлювати його треба в добре освітленій, як природним, так і світлом світильників, частині кімнати.\nТакож актуальною для спальні буває дитяча зона. Зазвичай ця зона є дитячим ліжечком на колесах, що дозволяє оптимально його використовувати в залежності від ситуації, що дуже зручно для молодих сімей. Також дитяча зона може бути виділена окремою перегородкою.\nУніверсальні правила меблювання спальні, незалежно від стилю інтер’єру\nШафи нічого не винні закривати віконний отвір, т.к. освітленість кімнати буде недостатньою.\nНепоганим доповненням для спальні буде настінний телевізор, що в деяких випадках допоможе Вам впоратися з безсонням.\nКолірна палітра меблів повинна бути м’якою, заспокійливою. Тут слід зважати на освітленість спальні. Якщо приміщення погано освітлене, слід використовувати меблі світлих тонів\nЯкщо освітлення кімнати достатнє, використовуються темніші холодні тони, що дозволяє знизити навантаження на ваш зоровий апарат.\nТумбочки не повинні мати гострих кутів, в іншому випадку, не виключений больовий шок при несподіваному телефонному дзвінку вночі.\nЛіжко не повинно бути проти віконного отвору, закриваючи його деяку площу. У крайньому випадку, ліжко може бути в простінку між вікнами.\nА тепер познайомимося із характерними для деяких стилів інтер’єру особливостями спальних приміщень.\nМеблі спальні у стилі феншуй\nГоловне, щоб меблі не були громіздкими, не забирали життєвий простір. У спальному приміщенні ліжко не повинно відображатися у дзеркалі. На фото, незважаючи на всі ознаки стилю феншуй, у спальні це правило явно порушено.\nРозташовувати ліжко слід так, щоб можна було бачити дверний отвір, лежачи на ньому, але при цьому воно не повинно бути навпроти дверей і в середині спальні. Ліжко повинно обов’язково мати хоча б невеликий просвіт між підлогою.\nМеблі повинні мати згладжені форми, гострі кути не допускаються.\nМеблі спальні у грецькому стилі\nДля грецького стилю м’які меблі повинні бути масивні, з натурального дерева темних порід, рідше — ковані. Шафи, столи, полиці, комоди мають бути світлих тонів, що контрастують з м’якими меблями. Меблі різьблені.\nГоловний атрибут спальні, ліжко, має бути широким, досить м’яким і зручним, колір постільного текстилю повинен гармоніювати з навколишнім простором.\nЯк і в будь-якому іншому стилі, меблі розташовуються воль стін. Шафи можуть бути як приставними, так і вбудованими. Присутність комода не завжди можлива через малі розміри спальної кімнати.\nМеблі спальні у стилі кантрі\nСтиль кантрі іноді називають сільським. Меблі повною мірою відповідають цьому визначенню. Вирізняється своєю грубуватістю, громіздкістю. Правил розміщення, як таких, не існує.\nНайкраще для меблювання у цьому стилі підходять просторі приміщення, т.к. меблі громіздкі.\nНерідко меблі виготовляються вручну, мають оригінальний вигляд. Оббивка стільців, крісел виключена.\nМеблі спальні в класичному стилі\nРобиться із натуральних, цінних порід дерева. Приналежність меблів до цього стилю вгадується за її величністю, благородними м’якими тонами, строгими геометричними формами.\nВітаються меблі з різьбовими прикрасами, інкрустацією дорогоцінними породами дерева, металами.\nОбов’язковими є низькі столики (журнальні, кавові), м’які меблі, оббиті шкірою.\nабо тисненою тканиною (барокан)\nМеблі спальні у скандинавському стилі\nМеблювання спальні в скандинавському стилі подібне до стилю кантрі: кількість меблів зведена до мінімуму, тільки необхідна. У всьому відчувається суворий скандинавський характер.\nМеблі в спальні скандинавського стилю повинні компенсувати дефіцит сонця, властивий цій частині планети. Досягається це за рахунок кольорової гами меблів, в яких переважають світлі тони: світло-коричневий, світло-сірий, бежевий.\nЛіжка нерідко мають висувні ящики. Столи, дивани теж мають конструкцію, що складається. Меблі роблять із світлих порід дерева (бук, сосна, ялина, береза).\nДля оббивки меблів використовують шкіру, замшу, текстиль. При цьому оббивка може мати соковитіші кольори: синій, зелений, оранжево-червоний.\nНезважаючи на те, що в спальні скандинавського стилю не повинно бути зайвих меблів, нерідко в цій кімнаті можна спостерігати робочий столик з комп’ютером та іншою оргтехнікою.\nБезперечно, наша інформація значною мірою допоможе облаштувати найінтимніше місце вашої квартири, а саме цим місцем і є спальня. Але все ж таки, останнє слово за вами. Тож доведеться попрацювати, щоб заключний акорд прозвучав гідно вашої праці. Приємних сновидінь!


Вишиванки бісером купити в Києві , Україні: українськи елитні вішиванки\nБагато років тому на наших землях з'явився такий одяг, як вишиванки. В XIX столітті було створено безліч варіацій вишивки. А в візерунки - орнаменти, - закладалися місцеві особливоссті регіонів\nУкраїнські вишиванки широко використовувалися в народних костюмах і побуті. Протягом тривалого періоду часу з практичної і естетичної точки зору склалися найбільш оптимальні форми і крій одягу, методи і способи її декорування. Мотиви малюнків, кольору та орнаменти передавалися майстринями з покоління в покоління.\nЖіночі та чоловічі сорочки та сорочки-вишиванки, вишиті сукні, головні убори завжди прикрашалися різноманітною та багатою традиційною вишивкою. Зазвичай вони виготовлялися з саморобного полотна, його ткали на спеціальному верстаті. Вишиванки купити в Україні просто, зверніться в «Моя вишиванка», ми пропонуємо сукні бісером, сорочки, пояси, а також рушники, скатертини та ін.\nЕлітні вишиванки від «Моя вишиванка»\nСьогодні створюється велика кількість одягу заводського виробництва. Але він не може зрівнятися з таким унікальним елементом гардеробу, як українська вишиванка бісером ручної роботи. Одягнувши таку яскраву ексклюзивну річ, жінка розквітає, розкриває свою красу. Тому вишиванка бісером повинна бути у кожної жінки. Сучасний крій і чаруючі орнаменти створять приємне враження про власницю такої речі. Сукні, вишиті бісером допоможуть урізноманітнити гардероб кожної української модниці\nДля чоловіків вишиті сорочки бісером також зіграють значну роль, підкресливши їх силу і впевненість у собі. Крім цього, красиві вишиванки бісером наближають нас до багатовікових українських традицій.\nМагазин «Моя вишиванка» пропонує купити елітні вишиванки. У нас вся продукція створюються за допомогою ручної роботи, натуральних тканин, якісних і красивих оздоблювальних матеріалів (нитки, бісер). Ми створюємо елітні вишиванки для того, щоб Ваш стиль був неповторний і Ви завжди виглядали чарівно!\nКупити вишиванку - значить створити настрій!\nВам не вистачає свята? Варто купити вишиванку (Київ) - зміни не за горами! В такому прекрасному одязі Ви завжди будете в центрі уваги, а барвисті квіти і красиві орнаменти, радуючи своїм виглядом, піднімуть настрій Вам і оточуючим.\nЯкісні вишиванки бісером, купити які можна в магазині «Моя вишиванка», виготовляються майстрами вручну з любов'ю і теплом, властивим українським рукодільницям. Вишиванка з бісеру стане відмінним доповненням до Вашого образу!\n►Найкращі Вишиванки бісером, тільки ручної роботи купити в Києві, Україні за хорошими цінами – МояВишиванка ☎(050) 465 42 74 (093) 744 56 32\nВишивання бісером по тканині - древнє, відоме в усьому світі мистецтво, яке сьогодні переживає епоху відродження.


xvlady.ru » Догляд за обличчям та тілом » Маски для обличчя взимку в домашніх умовах\nУ січні і лютому через низьких температур і морозного вітру шкіра обличчя піддається додатковому стресу. Температурні капризи сушать нашу шкіру, викликають роздратування і запалення. Для того щоб уникнути цього, взимку потрібно доглядати за шкірою по-особливому. Наприклад, маски для обличчя взимку в домашніх умовах потрібно робити набагато частіше, ніж в будь який інший час року. Найбільше в зимовий час страждає саме чутлива шкіра, тому необхідно запастися спеціальними засобами для її захисту і засвоїти декілька простих правил: не забувайте про зволоження, це стосується не тільки застосування зволожуючих засобів, але і турбота про те, щоб повітря, в приміщеннях, де ви проводите максимум часу, не був сухім- пийте якомога більше води в день. Для догляду за шкірою взимку не забувайте щодня очищати обличчя за допомогою спеціальних засобів з високим рівнем PH, їжте якомога більше овочів і фруктів, щоб наситити організм корисними речовинами і вітамінами, проконсультуйтеся у дерматолога, якщо проблеми зі шкірою все ж виникли. Намагайтеся готувати шкіру до зими до її початку.\nМаски для обличчя взимку - які краще всього використовувати в зимову пору року? Маски заспокоюють шкіру, сприяють регенерації клітин, розгладження зморшок і підвищенню тонусу, але маски для обличчя взимку, крім своїх інших корисних властивостей, також надають захисний ефект.\nДля будь-яких типів шкіри можна використовувати бананову маску для обличчя взимку. Щоб приготувати таку маску вам знадобитися подрібнити банан до виду пюре і розбавити його з ложкою денного зволожуючого крему. Для кращого ефекту додайте в суміш сік лимона і пару крапель олії. Таку маску можна використовувати як для особи, так і для рук. Хороший ефект також має сирна маска. Сир потрібно розбавити з чаєм і не на довго нанести на обличчя.\nМороз нам не перешкода. Взимку шкіра на обличчі може лущитися і червоніти, що не дивно, адже вітер і мороз є серйозними подразниками для шкіри обличчя. Що ж робити, щоб зменшити вплив дратівливих чинників? Необхідно дотримуватися головні правила догляду за шкірою обличчя взимку:\nЗволоження. Підберіть оптимальний крем для обличчя і щодня змащуйте ним шкіру перед сном. Зволожувати шкіру вранці, перед виходом, не бажано, тому що під впливом морозу вона отримує додатковий стрес.\nЗахист та харчування. Догляд за шкірою обличчя взимку увазі використання різних масок і поживним кремів, які відновлюють запаси відсутніх вітамінів.\nДбайливе ставлення. Наносячи різні косметичні засоби - бережіть свою шкіру. При втиранні кремів, робіть масажні, легкі руху, не травмуйте шкіру обличчя, щоб не викликати появу тріщин і зморшок згодом.\nПам'ятайте, будь використовуваний засіб має підходити саме під ваш тип шкіри. Будьте обережні використовуючи скраби. Скраб не повинен бути достатньо жорстким і викликати роздратування. Вибирайте тільки ті скраби, які рекомендується використовувати для догляду за шкірою саме в зимовий період.\nОднією-двома масками тут не обійдешся. Для глибокого живлення шкіри обличчя взимку необхідно пройти цілий курс масок. Найефективнішими на наш погляд є:\nМорквяно-зметана маска. Натріть моркву, змішайте її зі сметаною, додайте кілька хибна оливкової або соняшникової олії і нанесіть суміш на обличчя. Чекайте чверть години і змивайте холодною водою. Така маска живить шкіру, повертає їй бархатистість і приємний колір.\nМаска із заморожених ягід. Ягоди взимку - це джерело вітамінів для всього організму і в тому числі для шкіри. Разморозьте ягоди і змастіть ними особа.\nМаска з дріжджів надає непоганий живильний ефект. Дріжджі заливаємо молоком і чекаємо хвилин 10. Змішуємо до кашки і наносимо на обличчя до повного висихання. Потім змиваємо теплою водою.\nПри догляді за шкірою обличчя взимку намагайтеся вибирати якісні косметичні засоби. Можливо, взимку вам знадобиться приділяти трохи більше часу шкірі обличчя, проте в весну


Коронавірус на Львівщині: у яких районах зафіксували недугу | Львівський портал\n10 Квітня 2020, 13:09 |\nУ Львівській області лабораторно підтверджені 82 випадки захворювання на COVID-19, з яких три – летальні. Найбільше хворих виявили у місті Львові. Про це Львівському порталу повідомили у Львівському обласному лабораторному центрі МОЗ.\nЗокрема, випаки COVID-19 зареєстровані у таких районах Львівщини:\nм. Львів – 59 випадків.\nПустомитівський район – 9 випадків.\nЖовківський район – 8 випадків.\nСтрийський район – 3 випадки.\nПеремишлянський район – 1 випадок.\nДрогобицький район – 1 випадок.\nГородоцького району – 1 випадок.\nУ 32-х випадках – захворювання реєструвалися у контактних осіб з хворими на COVID-19.\nЩо летальних випадків від корнавірусної інфекції, то одну смерть від коронавірусної інфекції 69-річного чоловіка. 2 летальний випадок – у 51-річного жителя Пустомитівського району. Він 3 квітня захворів та був госпіталізований у Львівську клінічну лікарню на залізничному транспорті. 6 квітня хворий помер. Результат вірусологічного лабораторного дослідження 8 квітня підтвердив у чоловіка коронавірус.\n3 летальний випадок у 58-річної жительки Жовківського району. Жінка захворіла 20 березня та була госпіталізована у Львівську обласну інфекційну клінічну лікарню. 3 квітня в неї лабораторно підтвердили коронавірус. 9 квітня хвора померла.\nУ лабораторному центрі додають, що у всіх трьох випадках померлі особи мали в анамнезі супутні захворювання.\nДодамо, від коронавірусної інфекції на Львівщині одужали троє людей.\nНагадаємо, станом на ранок 10 квітня в Україні лабораторно підтверджено 2203 випадки коронавірусної інфекції,з них 69 – летальних. Натомість від COVID-19 вже одужав 61 пацієнт.