Pages: 1 ... 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94  96\nAuthor Topic: Околопригородный флуд (Read 228065 times)\n« Reply #940 on: 05.02.21 , 12:02 »\nQuote from: Юра on 05.02.21 , 12:02\nВід завтра дорожчають всі маршрутки на Київ з Тетерівського напрямку.\nБенз влітку був близько 22 грн за літр, зараз 26, майже 27. Соляра думаю десь поруч.\n« Reply #941 on: 05.02.21 , 14:02 »\nQuote from: opex on 05.02.21 , 12:02\nНа "Укрнафті/Авіасі" дизель по 25 грн, сьогодні бачив. На Wog та інших подібних АЗС ще дорожче.\n« Reply #942 on: 05.02.21 , 14:02 »\nЗазвичай вони дорожчають синхронно.\n« Reply #943 on: 05.02.21 , 22:02 »\nНавіть якби паливо почало дешевшати, то маршрутчики все одно б намагались ціну підняти. Натура в них така. Причин би вигадали багато: подорожчав омивач скла, жінка хоче новий айфон, а донька підписку на Нетфлікс + треба в маршрутку нова флешка з хітами Ірини Алєгрової і т.д.\n« Reply #944 on: 08.02.21 , 21:02 »\nСьогодні добирався додому з Києва до Бородянки майже 2.5 години, завдяки погоді та аваріям на трасі. Більша частина пасажирів маршрутки проклинала УЗ за відмінені денні потяги. Залізниця могла відновити потяг о 14.49 з Святошино, але ж нахер їй ці проблеми, краще хай потяг в Тетереві маринується з 10 ранку до 5 вечора, чим з'їздить до Києва і назад, бо на цьому попіаритись не можна і рила свої в телевізорі не покажуть\n« Reply #945 on: 13.02.21 , 23:02 »\nБоротьба уз із зайчатиною на ст. Волочиськ:\n« Reply #946 on: 13.02.21 , 23:02 »\nА чому дивуватися, клоуни при владі. В Бучі приміська каса взагалі може бути закрита, і прохід ніхто не контролює, в Бородянці взявши пільговий квиток о 9.50 бачиш, що він вибитий о 3.35 і всім насрати, вибачте за грубість, десь термінал не працює бо термін експлуатації закінчився, головне плакатись про збитковість приміських перевезень, але отримувати мільйонні зарплати.\n« Reply #947 on: 14.02.21 , 12:02 »\nQuote from: sean on 13.02.21 , 23:02\nЯкщо не помиляюсь, в 2019 р. на ст. Просяна (Дон.зал.) така ж історія була з касовим апаратом на приміські поїзди. І довго вони могли продавати лише на ПДС, ну місяців 6 точно. А потім таки встановили їм новий апарат.\nP.S.: До речі, десь в 2015 р. мені в касі БЧ продали приміський квиток на ПДСному бланку (принаймні розмір і формат бланка співпадав з ПДСним). Там до відправлення електрички залишалось хвилин 5-7, а я тупонув і прийшов не в ту касу. Але касир сказала: "Не волнуйтесь, оформим Вам билет". На УЗ мабуть так не вміють або не хочуть.\n« Reply #948 on: 14.02.21 , 16:02 »\nНіхто не знає, коли накрилося приміське сполучення від Стефанештів до Чернівців? Бо ось чергове відео Олега Васильєва, де парою слів проскакує пропозиція подовжити дизелі Тернопіль-Заліщики до Чернівців: https://youtu.be/OMi80Cn3SJk\nБо це взагалі реально? Навіть 358 від Терно до Заліщиків плететься із зупинками зі швидкістю 39 км/год , а цей дизель - 29 км/год, тобто обидва мають швидкість черепахи. Час слідування -3:50 та 5:20 відповідно. Отже там колія або не ремонтувалася давно, або угробилась вантажними потягами, раз такі мізерні швидкості, бо при подовжені хоча б однієї пари на Чернівці час складатиме приблизно 7:30 в одну сторону, що вже більше 12 годин при слідуванні однією бригадою туди-зворотно+ мінімальний простій (15+ годин) Тобто в цьому випадку треба задіювати з обидвох боків -на Чернівці тернопільська, на Тернопіль -чернівецька, потім міняються місцями.\n« Last Edit: 14.02.21 , 16:02 by Vovan » Logged\n« Reply #949 on: 14.02.21 , 20:02 »\nQuote from: Dhr_Igor on 14.02.21 , 12:02\nКолись щось подібне було в приміській касі на ст. Нижньодніпровськ-Вузол десь о 2016 році, здається. Але тоді вони вирізали приміські квитки вручну. Але, там є вже чисто "фіскальні" моменти. Як мені пояснювали, "ручна" продажа дозволена тільки при подальшому внесенні даних квитка в цей приміський термінал. Тобто це вимога ДПІ.\nТобто, можлива робота двох кас, якщо термінал лиише в однієї, або якщо несправність терміналу досить несуттєва, яку можна швидко усунути. Куди потім вносили мій "ручний" квиток - не знаю. Можливо просто я так попав, що апарат повезли до ДПІ саме в той день.


Рецензування | Музичне мистецтво і культура\n1. Автор надає до редакційної колегії статтю, відповідну вимогам політики наукового вісника «Музичне мистецтво і культура» і правил підготовки статей до видавництва. Рукописи, які не відповідають прийнятим вимогам, не реєструються й не допускаються до подальшого розгляду, про що сповіщають їхніх авторів.\n2. Кожна стаття, подана до редакційної колегії, проходить 3 рівні рецензування (наукової експертизи) за профілями дослідження: відкрите – внутрішнє й зовнішнє, і «сліпе». Рекомендація зовнішнього (відкритого) рецензента, яким не може бути науковий керівник автора/здобувача наукового ступеня, слугує основою для подальшого проведення внутрішнього й «сліпого» рецензування рукопису.\n3. Проводить рецензування й призначає рецензентів відповідальний редактор відповідного профілю дослідження рубрики наукового вісника «Музичне мистецтво і культура». За рішенням головного редактора журналу (за певних обставин) призначення рецензентів може бути доручено члену редакційної колегії. В окремих випадках питання вибору рецензентів вирішується на засіданні редакційної колегії.\n4. Для проведення рецензування рукописів у якості рецензентів наукового віснику «Музичне мистецтво і культура» виступають висококваліфіковані спеціалісти, які володіють глибокими професійними знаннями та досвідом роботи в конкретних професійних напрямках (як правило, доктори наук, професори).\n5. Внутрішнє рецензування проводиться протягом 7 днів після реєстрації рукопису в редакції. У разі отримання позитивного відгуку внутрішнього рецензента, копія рукопису направляється за профілем наукового дослідження на «сліпе» рецензування провідним фахівцям у сфері проблематики статті. Після отримання згоди вченого, який здійснює «сліпе» рецензування, на можливість рецензування матеріалів (виходячи з відповідності власної кваліфікації напрямку дослідження автора та відсутності будь-якого конфлікту інтересів), проведення ним наукової експертизи статті відбувається, як правило, протягом 21 дня. Строки рецензування можуть у кожному окремому випадку змінюватись із урахуванням створення умов для максимально об’єктивної оцінки якості наданих матеріалів.\n6. Взаємодія між автором і рецензентами відбувається шляхом листування електронною поштою з відповідальним секретарем певної рубрики наукового вісника «Музичне мистецтво і культура» або за допомогою середовища видавничої платформи OJS (Open Journal Systems).\n7. Якщо рецензент указує на необхідність внесення в статтю певних коректив – стаття відправляється автору з пропозицією врахувати зауваження при підготовці оновленого варіанта статті або аргументовано їх спростувати. До переробленої статті автор додає повідомлення, яке містить відповіді на всі зауваження і пояснює всі зміни, зроблені в статті. Виправлений варіант повторно подається рецензенту для прийняття рішення й підготовки вмотивованого висновку про можливість публікації. Датою прийняття статті для публікації вважається дата отримання редакцією позитивного висновку рецензента (або рішення редакційної колегії) стосовно доцільності й можливості опублікування статті.\n8. Автор рукопису у випадку незгоди з думкою рецензента має право надати аргументовану відповідь редакції журналу. За таких обставин стаття розглядається на засіданні робочої групи редакційної колегії. Редакційна колегія може направити статтю на додаткове або нове рецензування іншому спеціалістові. Редакційна колегія залишає за собою право відхилення статті у разі неспроможності або небажання автора врахувати рекомендації й зауваження рецензентів.\n9. Після отримання позитивних рецензій рукопис відправляється на літературне й технічне редагування. Взаємодія автора та літературного (технічного) редактора може відбуватись у будь-якій формі – особисто, за допомогою е-mail та у телефонному режимі. Незначні виправлення стилістичного або формального характеру, що не впливають на зміст статті, вносяться літературним (технічним) редактором без узгодження з автором.\n11. Рекомендація щодо публікації чергового випуску наукового вісника «Музичне мистецтво і культура» здійснюється Вченою радою Одеської національної музичної академії імені А.В. Нежданової та фіксується у відповідному протоколі


Керівництво СРСР на цьому напрямку прагнуло вирішити кілька завдань: домогтися припинення гонки озброєнь; домовитися про виведення радянських військ з Афганістану на прийнятних умовах; отримати необхідні кредити і технології, щоб подолати кризовий стан економіки. Першорядну роль у реалізації цих завдань грали радянсько-американські відносини.\nУ 1990 р Радянський Союз схвалив військові дії США і їх союзників проти Іраку (операція «Буря в пустелі»). СРСР приєднався до блокади Лівії, обвинуваченої Заходом в підтримці міжнародного тероризму. У липні 1991 року було підписано угоду між СРСР і США про обмеження стратегічних наступальних озброєнь (ОСНВ-1).\nУ 1990 р США вперше надали СРСР режим найбільшого сприяння в торгівлі, т. Е. Мита на експортні радянські товари стали такими ж, як на товари інших держав з ринковою економікою. Різко зросла кількість радянських громадян, що виїжджають за кордон, у тому числі в США.\nОдночасно розвивалися відносини СРСР з Великобританією, Італією, Францією, ФРН, Японією, Канадою – найбільшими розвиненими країнами, що становили разом з США так звану «велику сімку». У листопаді 1990 року в Парижі в рамках Наради з безпеки і співробітництва в Європі делегації 34 країн прийняли «Паризьку хартію для нової Європи». Вона оголосила про закінчення «ери конфронтації і розколу» на європейському континенті. Одночасно лідери держав ОВД і НАТО підписали Договір про звичайні збройні сили в Європі. Він передбачав значне скорочення озброєнь від Атлантики до Уралу. У спільній декларації підкреслювалося, що учасники цих організацій «більше не є супротивниками».\nУ квітні 1991 відбувся перший в історії радянсько-японських відносин візит Президента СРСР до Японії. У ході його М.С. Горбачов визнав існування територіального питання (про державну приналежність чотирьох островів Південно-Курильської гряди, приєднаних СРСР в 1945 г.).\nУ 1990 р М.С. Горбачов отримав Нобелівську премію миру. У той час як популярність Горбачова у світі зростала, його авторитет в країні різко падав. Фінальним акордом «нового політичного мислення» став розпад СРСР. У грудні 1991 р американський президент оголосив про перемогу США в «холодній війні». США стали єдиною світовою наддержавою.\nСьогодні існують діаметрально протилежні оцінки зовнішньої політики М.С. Горбачова і його оточення (Е.А. Шеварднадзе, А.Н. Яковлєв та ін.). Одні роблять упор на те, що з припиненням «холодної війни» СРСР отримав можливість увійти у світове співтовариство, відмовитися від дорогої «гонки озброєнь», переключити свої ресурси на вирішення внутрішньоекономічних проблем. Інші підкреслюють, що з кінця 1980-х рр. радянське керівництво в односторонньому порядку пішло на поступки Заходу, і насамперед США. В результаті СРСР втратив військово-стратегічний паритет з США. перестав бути великою державою.\nКінець «холодної війни» Посилання на основну публікацію\nМіста-держави в Стародавній Греції


Поштовий індекс Укрпошти за вашою адресою = 19760 індекс Крупське, Золотоніський район, Черкаська область, Україна.\nПоштові індекси Києва, поштовий індекс Крупське і поштові індекси більшості інших міст України можна знайти прямо для конкретного будинку. Тобто у нас представлені поштові індекси областей, поштові індекси районів, поштові індекси міст, поштові індекси вулиць, поштові індекси будинків.\nТут представлена найбільш повна і точна база поштових індексів України, в тому числі і індекс Крупське. Інформація про поштові індекси України представлена на основі останніх версій бази поштових індексів Укрпошти та Класифікатора адрес по Україні. Ви можете скористатися як пошуком індексу за адресою або адреси за індексом, так і ієрархічним рубрикатором України, щоб знайти необхідний індекс поштової адреси.\nЗміни поштових індексів відбуваються регулярно. Хочемо зауважити, що на відміну від інших сайтів з базами поштових індексів у нас представлений тільки реально діючі індекси, немає застарілої інформації, і ви можете бути абсолютно впевнені, що знайдена на нашому сайті Крупське індекс буде точно чинним і відповідати обраній адресі.\nІндекс Крупське — це номер 19760 поштового відділення, яке відповідає за декілька вулиць або цілий район.


Ліво-праві шоу як тактичний метод отримання реванша в Європі християнськими фундаменталістами\nНа днях в Берліні відбулася демонстрація проти карантина. Дуже цікаво подію подали ЗМІ.\nЗверніть увагу, тут антифа виступили за маски, карантини. Це ті самі паскудні ліваки, які за надмірну свободу. За негрів, аборти, геїв і маски!!! У дурнів, які постять антилівацькі публікації, мозок так і не увімкнеться? Демонстрантів назвали неонацистами, це важливий показовий ярлик. Знеличений європейський народ повинен покірно виконувати волю еліти, а європейці надумали індивідуалізовуватися, а це повернення до своєї етнічності, а це неонацизм. Неонацизм у ідеологів ЄС - це плекання своєї етнічної ідентичності.\nЦікаво, а українці усвідомлюють, що майданівці - це ліваки? В правому суспільстві не може бути мітингів і заворушень. Є влада, це дуже розумна еліта (мозок суспільства), і ця розумність недосяжна примітивному умішку нееліти (немозку, рукам, ногам суспільства). Як та нееліта може осмілюватися мітингувати? Майже ідеальне праве суспільство - рфія, дивуюсь, чому там досі не відмінили повністю лівацький пережиток минулого - вибори.\nНеобхідно зовсім відмовитися від класифікації лівий-правий. Умовно вважається, що праві - це консерватоти усталеного устрою, а ліві - демократи, які за повну свободу. Але ліві комуністи усіх інакомислячих знищували фізично і відправляли в табори, існував культ основоположника комунізма, колгоспники не мали паспортів, тобто були рабами, хіба це демократія?\nАле насправді право-ліві шоу - це така гра-маніпуляція. І зараз ми з вами спостерігаємо за спробою християн отримати реванш в Європі. В ліво-правих іграх лівацтвом є усе найгірше, усе неправильне, а з іншої сторони вони - праві, християни - які готові захистити європейців від лівацької демократії.\nАле коли ліваки за маски, а праві проти масок і карантину - це справді смішно, але більшість не думає, а реагує по заданому кимось шаблону.


Де і коли дивитися матч Уельс - Бельгія 1.07. Євро-2016 / Новое Время\n22 червня 2017, четвер Вихід Пошук\nІрина Геращенко Всі подробиці візиту Порошенка до Вашингтона\nСергій Фурса Унікальна українська корупція. 5 нових "жертв"\nБогдан Данилишин Україна і зухвалий економічний ривок\nІван Яковина Іран, Аравія і нафта. Що відбувається в Перській затоці\nДругий чвертьфінал. Коли й де дивитися матч Євро-2016 Уельс - Бельгія\n1 Липня, 2016, 14:05\nЛідер Уельсу Гарет Бейл з трьома голами залишається кращим бомбардиром Євро-2016 НВ повідомляє всі необхідні подробиці для тих, хто має намір стежити за подіями другого чвертьфінального поєдинку чемпіонату Європи між Уельсом і Бельгією.\nМатч Уельс - Бельгія відбудеться сьогодні, 1 липня, в Ліллі. Початок поєдинку - о 22.00 за київським часом.Пряму трансляцію покаже ТРК Україна. НВ проведе онлайн-трансляцію як самої гри, так і подій навколо неї, починаючи з 21.30.\nУельс - Бельгія. Онлайн-трансляція\nУельс раніше переміг Словаччину (2:1), а також Росію (3:0), але поступився Англії з рахунком 1:2. Тим не менш, це дозволило британській збірній виграти групу B.В 1/8 фіналу валлійська команда перемогла Північну Ірландію з рахунком 1:0.\nБельгія раніше була сильнішою за Ірландію (3:0) та Швецію (1:0), але виявилася слабкішою за Італію (0:2), що дозволило їй посісти друге місце в квартеті E. У 1/8 фіналу підопічні Марка Вільмотса переграли Угорщину з рахунком 4:0. Команди грали між собою 12 разів. У чотирьох випадках сильніший був Уельс, у п'яти - Бельгія, ще тричі команди не виявили переможця. Попередня зустріч команд відбулася 12 червня 2015 року в рамках відбору на Євро-2016 - валлійці на своєму полі перемогли 1:0.\nГПУ просить Раду позбавити недоторканності п'ятьох нардепів: у чому їх підозрюють\nГеращенко: Що я побачила у Вашингтоні. 12 головних питань про зустріч Порошенка з Трампом 0 0 16:08\nРютте: Глави ЄС не будуть обговорювати продовження санкцій проти РФ, достатньо рішення послів\nМей назвала свої головні завдання на саміті ЄС в Брюсселі\nРоскомнадзор пояснив, з чим було пов'язано блокування російського домену Google\n0 0 Особисто у мене ніяких особливих сподівань на ці три роки не було. Але вони були у громадян\n0 0 Микита Платоненко Вчoра 18:37\nБій стартапу. Як не вигадувати велосипед


Электродвигатель 22 кВт АИР200М6 | АИР 200 М6 1000 об.мин\nЕлектродвигун 22 кВт АІР200М6 / АІР 200 М6, загальні відомості:\nДвигуни поперемінного струму 22 кВт. Швидкість роботи становить 1000 об / хв. Вони були спроектовані для задоволення потреб, насамперед, народного господарства, але потім їх стали активно використовувати для різних суспільних проектів. Серія АІР складається з широкого асортименту модифікацій і різних спеціалізованих виконань, призначених для охоплення широкої технічної галузі. Особлива спеціалізована технологія була розроблена і впроваджена для масштабного виробництва асинхронних двигунів. Насоси, компресори та вентилятори тільки доповнюють високоефективні електродвигуни, популярність яких безперервно зростає. Відмінні експлуатаційні, віброшумові та енергетичні характеристики повністю задоволені, оскільки всі вимоги, висунуті до двигунів серії АІР, стандартизовані.\nМонтажні виконання електродвигунів 22 кВт АІР200М6 / АІР 200 М6:\nКупити електродвигун 22 кВт АІР200М6 / АІР 200 М6 можна прямо зараз в нашому інтернет - магазині в таких варіаціях:\n22 кВт АІР200М6 / АІР 200 М6, характеристики:\nМаса двигуна - 233 кг.\nАІР200М6 пристосований до тривалого робочого режиму S1 з постійним навантаженням на електродвигун. АІР200М6 володіє підвищеним рівнем захисту від пилу і вологи (IP55). Максимальна допустима температура нагріву - 150 ° С. Ізоляція обмотки статора класу "F".\nЕлектродвигуни 22 кВт АІР200М6 / АІР 200 М6 взаємозамінний з:\nАІРМ200М6 виготовлений на заводі ВАТ «Електромотор», у м Полтава, Україна.\nАІР200М6 виготовлений на заводі РУП «Полесьеелектромаш», м Лунинець, Білорусь\n4АМУ200М6 виготовлений на заводі ТОВ «НКЕМЗ», у м Нова Каховка, Україна;\n5АІ200М6 виготовлений на заводі ТОВ «ЕЛКОМ», в м.Санкт-Петербург, Росія;\nА200М6 виготовлений на заводі ВАТ «ELDIN», у м Ярославлі, Росія;\nАІР200М6 виготовлений на заводі РУП «Могильовський завод« Електродвигун », у м Могильов, Білорусь;\n5А200М6 виготовлений на заводі ВАТ «ВЕМЗ», у м Володимир, Росія;\nАІР200М6 виготовлений на заводі ВАТ «HELZ», у м Харків, Україна;\nАД200М6 виготовлений на заводі ВАТ «ВЕМЗ», у м Володимир, Росія;


Обмін туристами з Євросоюзом: Що цікавить українців в Угорщині та німців в Україні |\nУжгородець Денис Шпонтак із друзями нерідко вибирається на риболовлю на закарпатські озера. Утім, їх улюбленим місцем для улюбленої справи є озера неподалік українського кордону в Угорщині. Тут можна не тільки зловити трофейну рибу, але й розміститися з комфортом, якого практично не знайти на Закарпатті. Йдеться не тільки про дерев’яні будиночки для рибалок. Для шанувальників відпочинку на природі довкола озера є зручні місця для наметових таборів. Але усе облаштовано дуже зручно, навіть підведено електрику, є розетки. На вході до озер до послуг відпочивальників – душові кабіни, а також кав’ярня, цілодобова охорона (в арсеналі якої сучасний відеонагляд). Гості обирають свій варіант – готують самі на вогні або ж обідають у ресторанчику, не відволікаючись на куховарство.\nТа головне, що є в угорських водоймах і чого бракує в українських – власне риба. Віталій Липкань, менеджер риболовної організації «Big Fish» розповідає: «Ми межуємо з Угорщиною (куди рибалити приїжджає чи не вся Європа), але, на жаль, з нашого боку кордону дуже плачевна ситуація з риболовлею і рибою. Риби дуже мало. Тиса, Латориця, Уж – всі вони течуть за кордон. А звідти риби піднімаються течією до нас. Але браконьєри з їх електровудочками, сітками не дають рибі зайти».\nНашим дітям ловити буде нічого\n«За кілька років нашим дітям не буде що ловити, якщо люди будуть ставитися до цього настільки безвідповідально», – підсумовує плачевну перспективу Віталій. За його словами, наразі в Україні немає достатньо уповноважених осіб та контролюючих органів, а чи серйозно до цього ніхто з них не ставиться, не виділяються кошти. «Ми маємо спеціалізований рибний магазин, тож багато спілкуємося з колегами-рибаками, вони готові створювати організації чи платити річні внески для роботи контролюючих органів, не чекаючи допомоги держави. Тому що розуміють: за кілька років вже просто не буде що ловити», – каже Віталій.\nЗовсім інакша ситуація вже за кілька кілометрів, у Євросоюзі. Браконьєрство там виявляють і карають. Наприклад, у Словаччині – аж до до ув’язнення, не кажучи про великі штрафи. Це стосується всього ЄС, всюди є професійні рибацькі квитки, річні абонементи і тому подібне.\n«Одне з водоймищ, на яке ми їздимо в Угорщину – озера «Озетоня» між містами Кішвада і Ніредьгаза, – розповідають рибалки. – Це спортивна риболовля, люди приїжджають туди за виловом саме трофейної риби. Чим цікаво туди їхати? За трофейною рибою, а це рибини вагою понад 20 кілограм. Всю виловлену рибу випускаємо назад у воду. Тобто їздимо не для того, щоб наловити риби додому для їжі, а саме заради процесу риболовлі. Озеро вважається одним з найкращих у Європі за кількістю виловленої риби протягом однієї сесії. Так, одна команда з двох-трьох людей за коротку сесію (три дні) може виловити до 1,5 тонн риби».\nЗакарпатців приваблює близькість водойм, їхати до них – з півгодини (щоправда, у кілька разів довше можна простояти на кордоні). Проте, не лише із Закарпаття їздять до Угорщини на риболовлю. «Нам пощастило, ми живемо близько до водоймищ, на які з’їжджаються люди з усієї Європи. До нас в Ужгород спеціально приїжджають гості з інших областей, наприклад, із нещодавно були із Черкас, щоб разом потрапити на це угорське озеро, що за 50 км від нашого ужгородського дому».\nЯк українці нашкодили всім європейцям\nДо слова, про українських недобросовісних рибалок. Відзначилися вони, на жаль, і в Угорщині. Якщо раніше на згаданих озерах можна було ловити карася, ляща і для приготування рибних страв (якщо упіймалися маленькі рибини), то зараз це заборонено, тому що кілька років тому трапився інцидент – українці через свій менталітет чи в силу інших причин виловили 15-кілограмового коропа і хотіли вивезти його з озера з собою. На рецепції їх зупинили, адже на камерах все видно. через камери. «І тому навіть угорцям заборонили готувати їжу, – каже Віталій Липкань. – Шкода, що один безкультурний співвітчизник зіпсував умови риболовлі для всіх європейців».\nТакий ганебний факт не єдиний. Наразі українці долають кордон, щоб порибалити у тих самих річках, які протікають й у нас, ловлять там різноманітну рибу, якої у нас просто нема. Професійні рибалки наголошують: браконьєр, вбивши рибу током, візьме собі рибини три, а на дні й не бачить, скільки іншої риби подохло. Крім того, ті, хто вижили, не можуть йти на нерест, риба стає безплідна.\nТрофейна риболовля коропа є у інших країнах ЄС. Згадані рибаки планують відвідати ще Хорватію, Румунію.\nНатомість німецькомовні туристи їдуть до України, зокрема, на Закарпаття, саме за сільською автентикою, за відсутністю сучасних цивілізаційних вигод і не тільки насолоджуються природою, а і згадують власне дитинство у бабусі, сільський сад, домашній город, консервацію та інші заготівлі на зиму – те, чим у урбанізованій Європі вже мало хто займається.\nАвстрійський «матрацен лагер» як ідея для української велосадиби\nАліса Смирна багато подорожує по світу сама, а також професійно супроводжує німецькомовних туристів на Закарпатті та навіть приймає мандрівників за програмами обміну безкоштовно. Нещодавно разом з чоловіком Аліса відкрила Центр міжнародних зустрічей та еко-велосадибу.\n«Років сім тому ми почали супроводжувати німецькі велотури в Україні, мені було досить страшно, що не потягну це, адже треба було сісти на велосипед і кататися по 50-70 км в день упродовж тижня і довше, а не сидіти в автобусі екскурсоводом і розповідати, – розповідає Аліса. – Це був непоганий челендж, перевали, Карпати. Коли повернулися з першого туру, я була страшенно виснажена, все боліло, але задоволенню не було меж, ми з чоловіком захопилися велосипедами, він почав їх збирати велосипеди, ремонтувати, у нас з’явилася веломайстерня і велопрокат. Також ми проводили зустрічі з туристами у будівлі колишнього зерносховища і коли одного разу прибирали його другий поверх, я сказала: тут буде велосадиба. І ми того ж дня розпочали її облаштовувати».\nЗа словами Аліси будівля зерносховища у с. Дубриничі Перечинського району на Закарпатті через свій стан та розміри потребує недосяжно великих інвестицій: «Я жила в Австрії 5 з половиною років, надивилася різних видів туризму і от такий типовий «матрацен лагер» чи фермерський будинок сиділи в мене голові. Я думала спочатку, що треба лише винести сміття і покласти дошки на підлогу. Здавалося, інвестицій багато не потрібно. Але так лише здається. Треба ще душ, туалет, а ще хочеться все і по-екологічному зробити. Ми відкрилися торік у травні, але грошей на цьому поки не заробляємо. Більше вкладаємо самі і приймаємо гостей безкоштовно – через «Couchsurfing» та «Warmshowers». У нас уже побували і з Коста Ріки, з Іспанія, Швейцарії, були шведи, чехи, поляки та інші.\nПодорож до України – крок мужності\nНімецькомовні туристи, за словами Аліси, насамперед їдуть за Карпатами. «Карпати – це бренд. Можливо, вони вже були в карпатських горах в Румунії, але це – Євросоюз. А для мандрівників ще один крок вперед, «крок мужності» я це називаю – це подорож до України. Вони відкриті до того, що тут побачать. Їм подобаються гірські села, луги, поля. Ми не звертаємо на все це уваги, а вони приходять з книгами і роблять такий квест: хто більше знайде квітів з книги. Вони у захваті від цього. Дуже подобається їм гостинність, місцеві люди і традиційний спосіб життя. Селимо їх по сім’ях, які приймають до себе так само цілі родини. Вони живуть за розпорядком і згідно з традиціями цієї української сім’ї, їх годують, водять в гори, обов’язково відвідуємо наше сірководневе джерело, гостюємо у Янка Деревляного, це вже просто наш карпатський бренд!», – розповідає А. Смирна\nЩодо проблемних моментів, серед перших називає кордон. Інколи тут треба чекати в черзі годинами. «Деколи забираємо гостей в Чопі. Якщо вам відомий чопський вокзал – то це зразу «вброс в реальность», – сумно жартує Аліса.\nЧіпчання молодої і карпатське свідоцтво про одруження для іноземців\nМайже кожна група, яку приймають у Дубриничах, завершує візит закарпатськими вечорницями з елементами лемківського весілля. «Ми збираємося у нашому колишньому зерносховищі, співаємо (і гості співають, он цього разу готувалися кожного вечора у Дубриничах в барі, давали там концерти). Цього разу будемо вчити їх робити голубці, а також інсценізуємо елементи закарпатського весілля – знімання шлаєру і чіпчання молодої. Учасникам видаємо відповідне свідоцтво про одруження, яке дійсне лише в карпатських селах».\nОтто Форгрімлер, представник Шварцвальдської спілки мандрівників, готуючись до вечорниць (чоловікові, до слова, понад 80), поділивяс враженнями від приїзду: «Останніми роками я не міг зібрати групу до України через усі ці події. Повинно бути мінімум 6 осіб, щоб ми організували такий тур. І от вперше за останні 4 роки група охочих зібралася. Ми дуже задоволені, тут прекрасні гори, люди, багато їжі, ми завжди поправляємося в Україні, тутешня гостинність нам дуже подобається».\nЗа словами Отто Форгрімлера, у Німеччині поняття сіл вже практично стерлося, навіть маленькі населені пункти механізовані, усе автоматизовано, усі на машинах, з потужними тракторами і т.п. Такого поняття як село нема. Навіть в селі все автоматизовано машини, трактори. «Хоч наші фермери скаржаться, що у них нема грошей, але вони достатньо забезпечені. Натомість в Україні село і місто різняться, у селах ми можемо згадати власне дитинство у бабусі».\nОтто Форгрімлер: «Як добре вашим дітям!»\nЯк розповіда Аліса Смирна, німці та австріяки постійно повторюють закарпатцям: «Як добре вашим дітям, що їхнє дитинство може минати в селі, що вони можуть бігати босими по вулицях, їсти з саду овочі і фрукти».\nНезважаючи на поважний вік, Отто пройшов увесь маршрут – побував у воді, на конях, на вершинах, їв «капусту по-циганськи» у Янка Деревляного та насолоджувався закарпатськими краєвидами.\nПо-трохи звикли до туристів з Євросоюзу і мешканці Дубриничів. «На початку було досить важко щось робити, – ділиться Аліса. – Коли ми перші рази випрошували ключі, щоб провести вечорниці у недіючому зерносховищі, то це було практично нереально. Реакція була приблизно така: «Ви здуріли, чокнулися зовсім? У нас що, ресторанів нема? Нащо вам то треба?» І колеса туристам різали, і двері нам палили, всяке було. Рецепт простий: трбеа співпрацювати. В одних селян живуть туристи, в інших я щось купую, городину, продукти. От сьогодні якраз зустріла жінку, просила купити або допомогти продати туристам гриби, бо внучка пішла вчитися. Не обов’язково грошима «підкуповувати», можна десь увагою, десь їх запросити до себе, на наші заходи тощо. В принципі, вже про велосадибу і про склад як місце зустрічей знають, про весілля знають, вже нормально ставляться. Хоча все одно думають собі, напевно, «ех, ресторану нема чи що?».\nКомашиний готель і вишня в літньому душі\nСтосовно самої будівлі велосадиби, то усе тут підпорядковано екологічним стандартам. Навіть вишню, яку робочі мало не спиляли при облаштуванні літнього душу, господарі змусили їх інтегрувати її до нього, тепер в сезон можна приймати душ і одночасно ласувати вишнями. «Я сказала майстрам: ні, вона тут була перша, а потім прийшли ми, наша ідея взагалі така, що спочатку була будівля колгоспного зерносховища, а потім прийшли ми. Тобто ми маємо адаптуватися до того, що тут стояло, а не змушувати його підлаштовуватися під нас. Це важко, бо тут є свій світ, багато павуків, хробаків, постійне павутиння, ми облаштували на дворі комашиний готель, але вони вперто не хотять жити тільки там, все одно залазять всередину, ми їх виносимо, вони знову залазять. Але ми з ними співіснуємо. Цього року страшенно багато пташок, ще й кажани повернулися. Тобто велосадиба, як ви розумієте, не для слабаків. Це особлива садиба для особливих людей. Треба розуміти, що ви спите у колишньому зерносховищі», – пояснила свою позиція господиня.\nЗвичайно, міжнародних туристичних маршрутів є безліч. Головне ж те, що за ними стоїть – новий досвід і можливість порозуміти іншу країну, зануритися в іншомовне середовище, зустрітися з новими людьми і, якщо пощастить, зблизитися з ними. В закарпатських Дубриничах, як бачимо, європейським мандрівникам це чудово вдається.\nShare the post "Обмін туристами з Євросоюзом: Що цікавить українців в Угорщині та німців в Україні"


Персональний обігрівач Rovus: продаж, ціна у Києві. Конвектори електричні побутові і комерційні від "Інтернет-магазин "Світ здоров'я"" - 803036254\nПерсональний обігрівач RovusНемає в наявності\nПерсональний обігрівач Rovus додасть затишку в прохолодні дні і допоможе вам зігрітися. Працює від розетки, може похвалитися потужністю 500 Вт, має зручний пульт дистанційного керування, програмований таймер, регулятор швидкості (висока/низька) і автоматичне відключення.\nНасолоджуйтеся додатковими теплом без зайвих клопотів!\nНерідко, коли на вулиці холоднішає, а централізоване опалення не справляється або навіть відсутня, вам стає некомфортно сидіти за столом, дивитися телевізор, читати книгу або працювати в гаражі...\nRovus Personal Heater розроблений, щоб забезпечити приємний обігрів простору навколо вас для додаткового тепла і затишку у будь-якій кімнаті.\nПерсональний обігрівач від Rovus потужністю 500 Вт, підключається в розетку, а значить, можна обійтися без проводів.\nУ комплекті є пульт дистанційного керування, а значить, вам не доведеться відволікатися від улюбленого серіалу або захоплюючої книги. Вам потрібно тільки направити на пульт легко читається РК-дисплей і встановити:\nКористуйтеся, де забажаєте\nRovus персональний обігрівач має вбудовані функції безпеки: пластиковий корпус залишається прохолодним, тоді як за тепло відповідає керамічний нагрівальний елемент. Крім того, передбачено автоматичне відключення.\nНадзвичайно компактний і портативний прилад не потребує проводах і працює відразу після підключення в розетку. Ви можете легко переносити його з кімнати в кімнату або брати з собою в поїздки.\nНапруга: 220 В; Частота: 50-60 Гц\nВиробник ТОП ШОП


Архивы Телефон - Brona\nCategory Archive for "Телефон"\nЮридичні послуги для It компаній. Все що потрібно знати про послугу It юрист Харків\nРеєстрація торгової марки (ТМ, логотипу, знака) в Харкові Якщо Ви власник бізнесу або ж тільки замислюєтеся над цим, якщо Ваш логотип пізнаваний, і Ви хочете його захистити від конкурентів, якщо Ви хочете зареєструвати свій домен в зоні «.ua» – знадобиться…\nОформлення та реєстрація права власності на будинок Якщо Вам необхідно оформити правовстановлюючі документи на будинок – юристи компанії «BRONA» готові надати весь спектр послуг цього напрямку. А саме: консультація та супровід договорів купівлі-продажу нерухомості; реєстрація майнових прав на нерухомість; отримати…\nЗміна засновника в Харкові\nЗміна засновника в Харкові Якщо Вам необхідно оформити зміну засновника в ТОВ, юридична компанія «BRONA» допоможе Вам з цим! Зміну засновника, можна оформити декількома способами, найпоширеніші з них це: Оформлення заяви фізичної особи про вихід зі складу засновників (учасників); Укладення…\nРеєстрація платника ПДВ у Харкові Вам необхідно терміново зареєструватися платником ПДВ? Юридична компанія «BRONA» допоможе Вам з цим! Український законодавець дав вичерпний перелік способів зареєструватися платником ПДВ: Обов’язкова реєстрація – у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання…\nЗбільшення/зменшення статутного капіталу в Харкові\nЗбільшення/зменшення статутного капіталу в Харкові Статутний капітал учасників товариства з обмеженою відповідальністю складається з вкладів його учасників. Статутний капітал товариства визначає мінімальний розмір майна товариства, який гарантує інтереси його кредиторів. Відомості про розмір статутного капіталу підприємства зберігатися в Єдиному державному…\nЗміна юридичної адреси (місцезнаходження) ТОВ в Харкові Якщо у Вас виникла необхідність змінити юридичну адресу підприємства, Юридична компанія «BRONA» проконсультує і надасть повний комплекс послуг по зміні адреси місцезнаходження. Згідно ст. 93 цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне…\nВиписка з Єдиного державного реєстру в Харкові\nВиписка (витяг, довідка) з Єдиного державного реєстру в Харкові Допоможемо отримати витяг з ЄДРПОУ, довідку, виписку. ЮК «BRONA» надає послуги з отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб. Інформація їх ЄДР буває наступних видів: Витяг з…\nЗміна виду діяльності КВЕД в Харкові\nЗміна виду діяльності КВЕД в Харкові Зміна видів економічної діяльності найчастіше викликана змінами на підприємстві або в діяльності фізичної особи – підприємця. Відомості про види діяльності міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців. І для…\nРеєстрація прав на нерухомість Процедура проведення державної реєстрації прав на нерухомість регламентується Законом України “Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень”. З 1 січня 2013 року держреєстрація здійснюється Державною реєстраційною службою, а в певних випадках – також…


Сердечка червоні 10мм. (10шт.) — Интернет-магазин «RoiS decor»\nГлавная / Стрази, каміння / Сердечка червоні 10мм. (10шт.)\nСердечка червоні 10мм. (10шт.)\nСердечка маленькі на металевій основі, 10мм.\nЦіна вказана за 10шт.\nКоличество Сердечка червоні 10мм. (10шт.)\nАртикул: 00144 Категория: Стрази, каміння Метки: декор, кабашон, камешки, серединки, стразы\nДекорування — один з важливих елементів в рукоділлі. Прикрасити свій виріб, додати в нього родзинку, внести неповторну нотку, зробити його індивідуальним і несхожим на інші!\nВсе це можливо за допомогою декоративних каменів, стразів, намистин і напівнамистин, кабошонів, серединок та іншого.\nПластикові декоративні камінчики — це справжня знахідка для рукодільниць і любительок хенд мейда. Виглядають такі камінчики прекрасно, клеяться легко і коштують недорого.\nБувають декоративні пластикові камінчики різних форм і розмірів, відтінків і кольорів, що дозволить реалізувати ваші ідеї і творчі фантазії! Використовують декоративні пластикові камені для прикраси одягу, взуття, у вишивці, для декору предметів інтер’єру, ваз, квіткових горщиків, флористичних композицій.\nНезамінними є камінці при виготовленні прикрас, бантів і шпильок в техніці канзаші, декоруванні альбомів, листівок, шкатулок та іншого в техніці скрапбукінг.\nУ нашому інтернет-магазині «RoiS decor» можна купити недорого декоративні пластикові камінчики, а також інші товари для рукоділля, творчості, канзаші, флористики, декупажу, скрапбукінгу в роздріб і дрібним гуртом з пересилкою по всій Україні. Асортимент нашого інтернет-магазину постійно оновлюється, у продаж надходять нові матеріали, що відповідають вимогам навіть найдосвідченіших любителів хенд мейда.\nБудьте первым, кто оставил отзыв на “Сердечка червоні 10мм. (10шт.)” Отменить ответ\nСерединка «Бантик в горошок», м’ятний\nПерли (намистини) 6 мм, чорний\n3.00грн. Выбрать ...\nҐудзики дерев’яні 1.3см «Ромашка»\n0.60грн. Выбрать ...


Дитяча психологія - Розвиток мислення у ранньому віці\nЯк уже було сказано, дитина народжується, не володіючи мисленням. Перші прояви мислення можна спостерігати в кінці першого, на початку другого року життя. Важливою передумовою для цього є нагромадження дитиною певного досвіду шляхом безпосереднього сприймання навколишнього і практичних дій з предметами. На другому році життя діти переходять від елементарного маніпулювання речами до більш складних предметних дій. Вони починають діяти одним предметом у відношенні до іншого (ставити кубики один на другий, насаджувати кільця на стержень пірамідки тощо), а також поступово практично знайомитися з призначенням речей, якими користуються у домашньому вжитку (ложки, чашки тощо). В результаті цих більш складних дій діти виділяють нові властивості предметів, розкривають взаємовідношення між ними. Стикаючись з предметами, які мають загальні властивості і внаслідок цього можуть бути вжиті подібним чином, дитина починає узагальнювати такого роду предмети, а також виконувані з ними дії.\nТак, наприклад, навчившись у дорослого діставати паличкою кульку, що закотилася під диван, дитина потім намагається використати для досягнення аналогічної мети будь-який подовжений предмет — парасольку, віник, щітку для підлоги тощо. Навчившись насаджувати дерев'яні кільця на стержень піраміди, переддошкільник намагається зробити те ж саме з одержаним бубликом, а потім нанизує його на палець, на ложку тощо.\nХарактерним для дітей другого року життя є те, що вони мислять головним чином про речі, які вони сприймають у даний момент і з якими вони діють у цей час. Аналіз, синтез, порівняння та інші мислительні процеси ще невіддільні від практичних дій з самим предметом, з фактичним розчленуванням його на частини, об'єднанням елементів в одне ціле тощо.\nТаким чином, мислення у ранньому дитинстві має ще наочно-дійовий характер.\nІншою особливістю мислення дітей у цьому віці є своєрідний характер ранніх узагальнень. Спостерігаючи навколишню дійсність, маленькі діти помічають головним чином зовнішні,, такі, які безпосередньо впадають у вічі, ознаки предметів і явищ, узагальнюючи їх за зовнішньою схожістю.\nТак, наприклад, одна півторарічна дитина об'єднувала такі зовні схожі предмети, як яблуко, м'ячик, клубок ниток, дерев'яне яйце тощо, і називала їх одним словом «ябуко». Інша дитина позначала словом «кис-кис» не тільки кішку, але й усі хутряні речі.\nДіти раннього віку ще не можуть розібратися у внутрішніх, істотних особливостях предметів і судять про них переважно за зовнішніми якостями, за зовнішнім виглядом.\nХарактерною особливістю перших дитячих узагальнень є те, що вони грунтуються на зовнішній схожості між предметами і явищами.\nТаким чином, уже в ранньому віці у дитини з'являються початки мислення. Проте зміст мислення на цьому ступені розвитку дуже обмежений, а форми його ще недосконалі.


Laguna.ua | Рюкзаки Підлітковий Рюкзак Т-14 "Elegant". Ціна, купити за 1113грн Підлітковий Рюкзак Т-14 "Elegant" в Амвросіївці. Підлітковий Рюкзак Т-14 "Elegant": огляд, опис, продаж.\nПідлітковий Рюкзак Т-14 "Elegant", 46,5*33*15смАмвросіївка Окуповано, не обслуговується+ Бонус 12\nВ Дніпрі вул. Панікахи, 2 (НПО Орбіта, 11 корпус, стара прохідна, оф.206). Всі населені пункти України обслуговуються через транспортні компанії, наприклад "Нова Пошта". З точки зору отримання замовленого товару нашими представництвами можна вважати точки видачі наших партнерів, компаній-перевізників. З інших точок зору представництв окрім Дніпро не існує.Де і як подивитись на товар Підлітковий Рюкзак Т-14 "Elegant" в Амвросіївці?\nКупити Підлітковий Рюкзак Т-14 "Elegant", 46,5*33*15см в інтернет-магазині Лагуна (можливо в кредит, на виплат) в містах, селищах міського типу та селах: Амвросіївка, Агрономічне, Артемівка, Білоярівка, Благодатне, Бондарівське, Василівка, Велике Мішкове, Вербівка, Войковський, Володарського, Грабське, Григорівка, Дзеркальне, Єлизавето-Миколаївка, Житенко, Зелене, Карпово-Надеждинка, Катеринівка, Квашине, Киселівка, Кленівка, Кобзарі, Комишуваха, Котовського, Кошарне, Кутейникове, Ленінське, Лисиче, Мала Шишівка, Манич, Мережки, Металіст, Многопілля, Мокроєланчик, Нижньокринське, Новоамвросіївське, Новоєланчик, Новоіванівка, Новоклинівка, Новопетрівське, Новоукраїнське, Обрізне, Овочеве, Олексіївське, Ольгинське, Павлівське, Петренки, Петропавлівка, Побєда, Покровка, Полтавське, Придорожне, Родники, Рубашкине, Русько-Орлівка, Садове, Свистуни, Свободне, Семенівське, Сіятель, Степано-Кринка, Трепельне, Улянівське, Успенка, Федорівка, Харківське, Червоносільське а також в усіх інших населених пунктах України


- як збільшити продажі у вашій компанії без витрат\n- як залучати клієнтів через сегментовані розсилки з CRM.\n- Чому продажі в прикасових зонах впали в кілька разів за останні роки?\n- Чому сучасні 20-річні не знають, навіщо рахувати символи в СМС?\n- Чому печеньки Oreo мають більше підписників, ніж Google?\n- Чому традиційний маркетинг не працює і чим продажі в сучасному світі відрізняються від старих добрих продажів?\nAuspex, керівник компанії\n- 5 живих кейсів наших клієнтів.\n- майстер-клас з тайм-менеджменту Богуш Бук, Долгова Оксана (експерт по тайм-менеджменту BogushTime )\n- безкоштовна CRM за 5хв, Андрій Мар'ясов (керівник компанії Auspex)\nWhite Sales School, засновник\n- як сформувати команду, яка вміє продавати\n- що робити, коли менеджери проїдають ваші гроші та не приносять прибутків\nВ результаті Ви навчитеся справлятися з відверненнями, ефективно організовувати роботу, делегувати завдання і планувати стратегію.\nStream Telecom, засновник\n- Облік та аналітика ефективності роботи працівників.\nTemplatemonster, керівник відділу HR


ДЮСШ№2 - призери змагань з боксу\n11-13 травня 2018р. в м. Чернівці відбулась відкрита першість СК « Колізей» та Чернівецької ОДЮСШ «Колосок» з боксу на Кубок Едуарда і Олександра Погодіних .\nВсеукраїнський дитячий LEGO-фестиваль\n12 травня команда юних архітекторів вирушила до столиці на черговий Всеукраїнський дитячий LEGO-фестиваль «Водний світ». Наші учасники працювали на результат упродовж усього навчального року, будуючи свою споруду «Корабель Титанік».\nЗасідання міської асоціації шкільних євроклубів «Віче успіху»\n11 травня 2018 року в рамках Днів Європи у СЗОШ №1 відбулося засідання міської асоціації шкільних євроклубів «Віче успіху». Засідання проводилось у форматі імітаційної рольової гри «Модель ЮНЕСКО» на тему: «Європа туристична».\n10-11 травня в м.Києві відбувався Національний дебатний турнір з політичних реформ.\nНайрідніша у світі людина- це Мати\nТравень - місяць особливий, бо святкуємо з любов’ю світлий День Матері. 10.05.2018 року Свято Матері відзначили в рідній шостій школі. Свято було красиве, організатори добре продумали його програму.\nСторінка 62 з 109


Миколаїв. Львівська область. Миколаївський район. Офіційний сайт. — Гості з Чернівців\nТворчість М. Лазарука відзначена різноманітними міжнародними та всеукраїнськими преміями, зокрема, літературно-мистецькою премією імені Івана Нечуя-Левицького, міжнародною – «Карпатська корона», імені Дмитра Загула, Сидора Воробкевича та іншими. Він – заслужений діяч мистецтв України.\nМар’ян Лазарук – початкуючий чернівецький поет, закінчив аспірантуру і готується стати вченим. Однак його неординарне поетичне слово вже добре знають в Україні. Мар’ян Лазарук працює в Чернівецькій обласній державній телерадіокомпанії, готує передачі на літературно-мистецькі та політичні теми. Мар’ян Лазарук є автором двох поетичних книг «Руки Сіяча», «ЧЕРН: зухвалі візії», брав участь в численних літературних презентаціях, творчих вечорах, конкурсах. На форумі видавців у вересні минулого року Мар ян успішно презентував свою поетичну книгу.


Посольство США: робота посольств США в РФ знизиться | Український інтерес\nПосольство США: робота посольств США в РФ знизиться\nПосольство США: робота посольств США в РФ знизиться. Фото: Reuters\nЧерез вимоги Росії зменшити у країні присутність дипломатів США оперативність роботи американських посольства та консульських установ в РФ значно знизиться. Про це заявила прес-секретар дипустанови США в Росії, передає РБК.\n“Наразі невідомо, які зміни відбудуться та як це вплине на консульські операції. Проте безумовно, це може зменшити їх”, – зазначили у посольстві.\nКрім того, російський уряд вимагає, щоб місія США в Росії обмежила штат до 455 співробітників до першого вересня.\n“Ми оцінюємо вплив такого обмеження”, – додали у посольстві США.\nЯк повідомляв “Український інтерес”, Російська Федерація запровадила санкції проти американських дипломатів. Москва заявила про скорочення кількості співробітників диппредставництв США на території Росії.


Новий тренд VSCO girl – перевір, чи є ти одній з них?\n2019-08-22 15:51 22 Aug 15:51\nЯкщо тобі знайома фраза вище, і ти можеш вимовити її необмежену кількість разів, ти за екологію і завжди носиш із собою металеву пляшку, а кожен захід тобі потрібно обов'язково сфотографувати, то ти – VSCO girl.\nЗовсім недавно соцмережі заповнив новий тренд. Дівчаток VSCO називають тамблерами 2019 року. Так-так, тамблеры – це ті самі, які ліпили на лоб наклейки і обожнювали кактуси. Назва VSCO girl пішла від відомого додатка для обробки фото VSCO. Якою б фільтр ти в ньому не наклав, фото вийде естетичним. А наші героїні статті знають про естетику все.\nОсь кілька предметів, які повинні бути у кожної дівчини VSCO:\nТакі дівчата люблять виглядати свіжо, тому у кожної з них з собою є бальзам або блиск для губ, туш і рожева вода.\nЗ аксесуарів – об'ємні браслети-гумки і намиста з черепашок. А так само полароїд, air pods, шкарпетки від Nike і рюкзак від Kanken.\nДівчата VSCO всіма руками і ногами за захист природи, тому в твоїй еко-сумки обов'язково повинні бути металева трубочка і пляшка. Ніякого пластику!\nЩо ж стосується аутфитов, то тут все кидається з крайності в крайність. У гардеробі VSCO girl є і футболка оверсайз, і топ і шорти із завищеною талією, і рвані джинси. Ну і, звичайно, куди без кедів від Vans.\nА тебе можна назвати VSCO girl?


У Нідерландах оприлюднили офіційні результати референдуму - iPress.ua\nУ Нідерландах оприлюднили офіційні результати референдуму\nПроти асоціації на референдумі проголосували 2 509 395 виборців (61%), за асоціацію - 38,21% (1 571 874 виборців)\nПроти асоціації на референдумі проголосували 2 509 395 виборців (61%), за асоціацію - 38,21% (1 571 874 виборців), 0,79% бюлетенів були порожніми (32 344 виборців). Недійсними визнані 0,92% бюлетенів (38 тисяч голосів).\nЗагалом на референдум прийшли 4 151 613 виборців із загального числа 12 862 658 виборців. Таким чином, явка склала 32,28%, при необхідній мінімальній явці у 30%. Офіційні результати референдуму оприлюднила сьогодні Виборча рада Нідерландів.\n"Таким чином, результат консультативного референдуму відкидає затвердження закону про ратифікацію. Це означає, що уряд повинен переглянути закон. Результати консультативного референдуму не є обов'язковими", - йдеться у повідомленні.\nВідзначається також, що результати референдуму можуть бути оскаржені. Протягом шести днів - до понеділка, 18 квітня – зацікавлені сторони безпосередньо звернутися до Виборчої ради.\nНагадаємо, що в Єврокомісії заявили, що результати референдуму у Нідерландах не вплинуть на процес асоціації Україна-ЄС.\nВодночас, Франція та Німеччина будуть і надалі підтримувати Україну та укладену Угоду про асоціацію Україна-ЄС, незважаючи на результати референдуму у Нідерландах.\nНатомість, прем'єр-міністр Великобританії Девід Кемерон закликав ЄС прислухатися до волевиявлення громадян Нідерландів на консультативному референдумі щодо Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом.\nРезультати референдуму у Нідерландах не вплинуть на процес асоціації Україна-ЄС, - Єврокомісія\nФранція та Німеччина підтримуватимуть асоціацію України з ЄС, - Олланд\nКемерон порадив ЄС "прислухатися" до волевиявлення голландців на референдумі\n12 04 2016 18:13\nТЕГИ: Нідерланди, референдум, асоціація з ЄС


Посуд оптом для інтернет-магазинів, ресторанів, кафе, барів - Низькі ціни, доставка по Україні, гарантія — Посуда оптом от BeriVse\nПосуд для ресторану оптом\nШирокий асортимент посуду світових брендів за кращими цінами для Ваших закладів.\nДопоможемо створити посудна бізнес в мережі Інтернет\nЩоб почати бізнес – потрібно просто почати. Ми покроково ведемо вас від точки старту до перших відвідувачів на сайті. Ми даємо вам прості докладні інструкції і вашу адмін панель. Вам потрібно просто викласти свій товар так, як в інструкції. І ви почнете робити.\nБізнес починається з чіткого плану, стратегії розвитку, нової ідеї і т. д. В програмі ви будете дотримуватися чіткої інструкції і робити те, що в ній записано.\nДосить складно рухатися вперед поодинці. Завжди хочеться запитати поради, проконсультуватися. В програмі ви створюєте свій бізнес одночасно з вашим менеджером. Ви розповідаєте про свої побажання та пропозиції. Так ви рухаєтеся вперед набагато швидше.\nМи є офіційними дистрибюторами брендів:\nPosuda-optom.com - для тих, хто цінує відмінний сервіс\nПредставляємо Вашій увазі сайт posuda-optom.com. Зручний каталог, величезний асортимент продукції, професійні консультанти, відмінний сервіс і швидка доставка - все це Ви отримуєте, співпрацюючи з сервісом posuda-optom.com. Ми надаємо можливість купити посуд оптом для Вашого бізнесу. Наша мета - залучити нових оптових клієнтів для плідної співпраці.\nПосуд оптом в Україні - представлений на нашому сайті, прекрасно підійде для ресторанно-готельного бізнесу. У нас Ви знайдете широкий асортимент посудних виробів, які стануть родзинкою Вашого закладу.\nВ асортименті є також кухонний посуд оптом, який сподобатися кожній господині. У каталозі представлені всі види посуду, починаючи від каструль і, закінчуючи вазами для прикраси святкового столу. Якщо Ви бажаєте відразу купити багато кухонних виробів, тоді Вам, напевно, сподобаються набори посуду оптом.\nМи надаємо унікальну можливість купити посуд оптом в Україні тим, хто займається посудним бізнесом. Якщо у Вас вже є посудний магазин, або тільки в планах його відкриття, то у нас Ви можете замовити всілякі посудні вироби для поповнення Вашого асортименту. Пропонуємо співпрацю також інтернет-магазинам, які займаються продажем посуду. Якщо про Ваш інтернет-магазин ще ніхто не знає, ми допоможемо зробити його популярним. Наші SEO-фахівці допоможуть підвищити його відвідуваність, тим самим збільшивши Ваш прибуток.\nВи напевно ставите питанням, чому варто купити оптом посуд в Україні на нашому сайті. Адже у всіх містах: Київ, Одеса, Львів, Харків, Дніпропетровськ або маленьких районних центрах є багато посудних магазинів і, навіть ринків. Ми наведемо кілька факторів, які допоможуть переконати Вас, що наш сайт є надійним ресурсом, мета якого - продаж посуду оптом.\nУ каталозі товарів представлений, як дешевий посуд оптом, так і дорогий елітний. Ви зможете замовити посуд з тієї цінової категорії, на яку розрахований Ваш бізнес.\nУ нас є оптовий склад посуду, завдяки чому весь, замовлений Вами посуд, завжди буде в наявності і доставлений в найкоротші терміни.\nВесь посуд оптом від виробника. Працюємо без посередників, є офіційним представником багатьох посудних брендів в Україні.\nПрацюємо на посудному ринку з 1995 року. Ідея всеукраїнського оптового сервісу з продажу посуду і побутової техніки втілилася в 2010 році. Для цього був створений онлайн інформаційний портал berivse.net. За час нашого існування багато партнерів встигли оцінити якість роботи і залишити відгуки про неї.\nТак як ми пропонуємо купити оптом посуд, відповідно і ціна його більш ніж доступна.\nМи з задоволенням працюємо, як з великими, так і з дрібними замовленнями. Для нас важливий клієнт, а не вартість його покупки!


Шпінель: довершений камінь який треба знати | Думка ювелірів\nГоловна / Блог / Шпінель: недооцінений камінь, про який варто знати\nВсе, що треба знати про шпінель\nЯкщо ви спитаєте звичайну людину, що таке шпінель, то скоріш за все, що вона подивиться на вас розгублено. Цей красивий самоцвіт — маловідомий секрет, незвичний рідкісний камінь. Але для тих, хто знає про шпінель, вона не менш довершена, ніж рубін або сапфір.\nХоч шпінель використовувалась в ювелірних виробах з древніх часів, цей камінь тільки нещодавно притягнув увагу, яку справді заслуговує. До появи сучасної гемології в кінці XIX ст. і початку XX ст. шпінель часто сприймали за корунд (рубіни, сапфіри), оскільки їх нерідко знаходили в одних і тих же копальнях. Тим не менш, ці мінерали відрізняються за хімічним складом.\nНатуральна шпінель завжди була рідкісним і красивим каменем. Цінителі самоцвітів не стримують свого захоплення перед природньою красою шпінелі. Сьогодні на ринку ці камені представлені без спеціальної обробки. Демократична ціна, багата кольорова палітра і придатність для більшості видів ювелірних виробів роблять її привабливим вибором.\nШпінель знаходять майже на всіх континентах світу, часто на тих самих родовищах, де і корунд знаходиться. Багато відомих шпінелей добули на Шрі-Ланці та М’яні (Бірма). Ці родовища функціонують по сьогоднішній день. Танджикістан, В’єтнам, Пакістан, Танзанія і Мадагаскар є додатковими джерелами видобутку.\nМ’янма (Бірма), Шрі-Ланка, Тайланд\nЧорний, рожевий, червоний, фіолетовий\nФактори якості шпінелі\nШпінель справді за останні десятиліття зробила собі ім’я, вона користується попитом не тільки серед колекціонерів самоцвітів, а й серед поціновувачів ювелірних прикрас з каменями. Такий попит дещо зменшив розрив в ціні між шпінеллю і рубіном з сапфіром.\nЩож, дізнаємось як розпізнати якісну і коштовну шпінель?\nКольорова палітра шпінелі багата, але найбільш цінними кольорами є яскраво-червоний, малиновий і синій, які нагадують нам, чому шпінель раніше плутали з рубінами і сапфірами. Екземпляри з такою кольоровою гамою є рідкісними і коштовними. Чорна шпінель більш доступна, але виглядати в прикрасі вона може не менш заворожливо.\nШпінель без видимих для ока включень більш цінна, ніж з видимими включеннями. Відповідно ціни за «чисті» екземпляри вищі. Та варто відмітити, що включення у шпінелі іноді виглядають неймовірно красивими, оскільки вони можуть сформуватися групками, що нагадують людські відбитки пальців.\nШпінель найчастіше всього огранюють в овальну форму або кушон. Якщо майстер «піджене» самоцвіт під правильні пропорції, то він матиме неймовірний блиск. Однак знайти його в інших популярних огранках теж не складе труднощів.\nХоч історія шпінелі бере свій початок з давніх часів, але сьогодні цей камінь можна рідко зустріти більше 5 карат. Низька доступність відразу тягне за собою зростання ціни. Тому вартість за карат шпінелі великого розміру суттєво зростає.\nДогляд за прикрасами зі шпінеллю\nТвердість шпінелі по шкалі Мооса становить 8 балів, що є чудовою міцністю, і робить її надійним каменем для щоденного носіння.\nВисока температура може призвести до вицвітання деяких кольорів шпінелі, але вона стійка до прямих сонячних променів і дії хімікатів.\nЧи означає це, що можна знехтувати правилами носіння прикрас? Ні, адже ігнорування цих засад призведе до швидкої втрати товарного виду.\nЯк носити прикраси зі шпінеллю?\nЧорна шпінель може використовуватися у будь-яких прикрасах, які можна лише уявити. Зовсім неважливо, що ви вирішили обрати: каблучку, сережки чи кулон. Різні розміри і огранки відкривають шлях до експериментів зі стилями і нарядами.\nЯкщо ви шукаєте мінімалістичний дизайн і щоденну прикрасу, то задумайтесь над вибором лаконічних пусетів зі шпінеллю. Вони елегантні, стильні і чудово поєднуються з будь-яким нарядом.\nРубіни, сапфіри і смарагди можуть виглядати найкраще за все, коли ви носите певні кольори, але чорна шпінель пасує до всього завжди. Особливо бездоганно поєднується з більш світлими відтінками, завдяки утворенню контрасту. Та для доповнення темного образу це також гарна ідея.\nОкрім цього ми виділимо її універсальність. Шпінель виглядає достатньо розкішно для офіційної події, і стримано для щоденного носіння.\nТоп фактів про шпінель\n1. Знаменитий «Рубін чорного принца», що закріплений в британській короні насправді є червоною шпінеллю. Важить камінь ~ 170 каратів / 34 грам. Перші згадки про камінь датовані XIV століттям.\n2. Шпінель — камінь оберіг для людей, що народилися в серпні.\n3. Прикрасу зі шпінеллю прийнято дарувати на сьому річницю весілля.\n4. У Середньовіччі імена багатьох правителів країн Азії і Європи були написані на шпінелях. Історія цих каменів не втратилась, адже значна частина самоцвітів без огранки збереглась до наших днів.\n5. Ціна на шпінель великих розмірів кожного року зростає. Цей камінь має зараз одну з найвищих динамік росту ціни. Крупна шпінель, що важить більше 5 карат, червоних і рожевих кольорів дорожчає. Взірці більше 10-15 карат вважаються справжньою знахідкою.


Хазяйка Чорної Гори - Соціум - dt.ua\nУсе, закохалася. І, схоже, всерйоз і надовго... Ні, не подумайте, йдеться не про чоловіка. Моє серце заполонив невеличкий чорногорський курорт Герцег Нові...\nУсе, закохалася. І, схоже, всерйоз і надовго...\nНі, не подумайте, йдеться не про чоловіка. Моє серце заполонив невеличкий чорногорський курорт Герцег Нові. Це — не просто неймовірно гарне місто, а й справжній середземноморський ботанічний сад. Його білі будиночки під черепицею (до речі, у Чорногорії нею вкрито, напевно, як мінімум 99% будинків) потопають в олеандрах найнеймовірніших забарвлень, величезних пальмах, вигадливої форми кактусах і агавах, дурманних магноліях. А яке тут море!.. Причому тутешні архітектура та природа створюють такий гармонійний і вишуканий ансамбль, що просто чудуєшся: як людям вдалося не тільки не спотворити природну красу, а так вдало і грамотно її підкреслити?..\nВзагалі, красу можна назвати повноправною хазяйкою цієї надзвичайної країни. А привітні й гостинні чорногорці радо готові поділитися своїм головним багатством із усіма гостями. І, здається, добре знають, що потрібно зробити, аби закохати у свою батьківщину й значно менш емоційних осіб, ніж автор цих рядків.\nБока Которська бухта\nОточена прозорим морем, облямована білим камінням і залита щедрим середземноморським сонцем, Чорногорія є, можливо, останньою таємницею Європи — однією з небагатьох оаз Старого Світу, куди ще можна втекти від скаженого темпу сучасних мегаполісів і відпочити під шерхотіння хвиль у п’янких ароматах тамтешньої флори. Хоч би з якого боку гості в’їжджали до цієї країни, всюди їх зустрічає велична неторкана природа. А від вигляду гордовитих гірських вершин, надзвичайно мальовничих каньйонів, чудових заток, незліченних піщаних пляжів та безкрайньої синяви моря інколи просто дух захоплює...\nЧорногорія — найменша з колишніх республік Югославії, її площа — 13812 кв. км, населення — 620 тис. чоловік. Головне місто — Подгоріца — адміністративне й економічне серце держави. Водночас столицею чорногорці іменують свій історичний і культурний центр — місто Цетіне.\nКлімат у країні панує середземноморський, середня температура повітря влітку +27—28 градусів за Цельсієм, максимальна температура моря +27 градусів. Купальний сезон тут триває 180 днів, середня кількість сонячних днів на рік — 240.\nГрошова одиниця Чорногорії — євро. Приблизні ціни в ресторанах і кафе-барах: кава, капучіно — 0,5—1,2 євро, прохолодні напої — 1—2 євро, пиво — 1—3 євро, чорногорські вина — 8—12 євро, м’ясні страви (біфштекс, стек) — 5—10 євро, порція риби — 9—12 євро.\nДовідкове бюро для туристів (www.mtc.cg.yu) працює цілодобово. Довідковий телефон — 9797, телефон для скарг міністерства туризму Чорногорії — 9817.\nДля українських туристів, котрі проводять у Чорногорії до тридцяти днів, в’їзд до країни безвізовий.\nМорське узбережжя Чорногорії розтяглося на 293 км, 73 з яких займають пляжі. Вони численні й різноманітні — є і піщані, і галькові, і кам’янисті. Одні завдовжки в кілька кілометрів, інші — лише кілька десятків метрів. Розташовані або віддалік населених пунктів, або в самому населеному пункті, або прямо біля готелю. Місця «прописки» пляжів можуть бути найрізноманітніші: у затоках, на скелястих берегах, біля оливкових гаїв, поруч із полями чи поблизу соснових лісів. Із одних відкривається чудовий краєвид на відкрите Адріатичне море — повсюди неймовірно чисте та прозоре, інші сховалися в затишних бухточках. На одних є все, що необхідне для комфортного відпочинку, інші — цілком дикі й закриті від сторонніх очей, до них можна дістатися лише катером чи човном. Незаперечно одне: котрийсь із 117 пляжів чорногорського узбережжя обов’язково припаде вам до душі. Ну і, природно, котресь із шести головних приморських міст назавжди стане вашим. Ось ця чудова шістка: Герцег Нові, Котор, Тіват, Будва, Бар і Улцинь.\nГерцег Нові — найзахідніше місто на чорногорському узбережжі, чудове місце для спокійного сімейного відпочинку, навіть у пік сезону (липень-серпень), коли всі готелі заповнені на 100%, не перевантажене людьми.\nКотор по праву вважається одним із найкраще збережених середньовічних міст Середземномор’я. Тут багато палаців, храмів та музеїв, які є частиною світової спадщини й перебувають під захистом ЮНЕСКО.\nТіват — ніби глибоко захований коштовний камінь у намисті Бока Которської бухти — скандинавського фіорду в Середземномор’ї, однієї з найгарніших у світі заток, оази, де ростуть пальми, агави, мімози, олеандри, ківі та гранат, де на вершинах гір лежить сніг, а біля їхнього підніжжя в цей час квітнуть троянди. Тіват, місто з трьома островами, славиться як місце літнього відпочинку сильних світу цього, аристократів і поетів.\nНайбільш розкрученим і найпопулярнішим курортом Чорногорії сьогодні є Будва. Вона відома своїми театрами, фестивалями, чудовими пляжами й готелями на будь-який смак та гаманець. Будва — місто, швидше, для любителів не тільки покупатися та засмагнути, а й добре повеселитися. Безліч дискотек, нічних клубів напевно не дадуть нудьгувати навіть найзаядлішим тусівникам.\nБар свого часу гримів як місце відпочинку царів. Нині це морські ворота Чорногорії, оливкова «столиця» країни, де випускають дуже високоякісну олію. Головна визначна пам’ятка міста — оливкове дерево, котрому 2000 років і котре плодоносить досі!\nНу а Улцинь... Утім, про нього варто розповісти детальніше.\nУлцинь розкинувся на самому півдні чорногорського узбережжя на кордоні з Албанією. Тому не дивуйтеся, що в ньому багато мечетей. До речі, чорногорці албанців люблять, шанують і живуть із ними дружно. «Албанці — люди дуже порядні, якщо дали слово, можете бути впевнені на сто відсотків: вони його обов’язково дотримають», — поділилася гід Національної туристичної організації Чорногорії Олена Мухадинович.\nУлцинь називають найстарішим містом Середземномор’я, історія якого налічує три тисячоліття. Своїми вежами, воротами і бійницями воно повертає в сиву давнину, а його стіни виростають прямо з моря. Свого часу піратів із цих країв побоювалася навіть могутня Венеція.\nСьогодні 80% жителів старого міста — мусульмани. Вони великі патріоти давнього Улциня й роблять усе, аби підтягти його до рівня, що дозволяє претендувати на місце у списку ЮНЕСКО «Світова природна і культурна спадщина».\nУ старому Улцині є кілька чарівних затишних готелів, кафе й ресторанів. Доба відпочинку (плюс сніданок) в одному з найкращих тамтешніх готелів, із вікон якого відкривається чудовий краєвид на море, коштує приблизно 45 євро.\nТак, мало не забула про Сервантеса. Виявляється, знаменитий письменник цілих п’ять років нудився тут у рабстві. Ну, можливо, не так уже й нудився: розповідають, «тато» Дон Кіхота був дуже презентабельним чоловіком і ще вмів і чудово співати. Тому в нього була закохана мало не вся прекрасна половина міста. Однією з тутешніх красунь не на жарт захопився і сам Сервантес. Чи варто казати, що звали її Дульсінея?..\nКартина, яку вишивали 25 років\nУ Бока Которській бухті розташувалося й місто Пераст, яке, як і згадуваний вище Котор, перебуває під захистом ЮНЕСКО. Пераст славний тим, що тут працювала перша і найзнаменитіша в Середземномор’ї школа мореплавців, у яку посилав учнів і Петро І. Будете в місті, неодмінно відвідайте муніципальний музей. У ньому зібрана колекція найвишуканіших жіночих срібних прикрас (в основному поясів, у яких хизувалися заможні чорногорські дами кілька століть тому) і сумочок (укотре переконаєтеся: мода не змінюється, а, на жаль, лише спрощується й уніфікується). А чоловіків, напевно, не залишать байдужими гострі венеціанські шпаги та турецькі ятагани.\nЗа якихось десять хвилин катер доправляє туристів із Пераста на унікальний рукотворний адріатичний острів, що має назву Госпа от Шкрпела (у перекладі — Богоматір із морського дна). Легенда розповідає: на морському рифі моряки знайшли ікону й вирішили побудувати там острів, аби спорудити на ньому храм. Цей храм діє й сьогодні. Історій про нього — сила-силенна. Приміром, фарби, якими згодом відомий перастський художник у ХVI столітті писав картини, що прикрасили храм, моряки купували не де-небудь, а в далекій Японії. І платили за один кілограм такої фарби ні багато ні мало — кілограм чистого золота. Крім картин, стіни храму прикрашають дві з половиною тисячі срібних карбувань — подарунки перастських моряків, котрі дякували в такий спосіб Богоматері за щасливе повернення додому. Між іншим, ця колекція поповнюється й у наші дні. Як і колекція музею, що працює при храмі. І хочете — вірте, хочете — ні, але останній сучасний презент — картина родом із України!\nЄ в цьому музеї й узагалі дивовижний експонат: гобелен, вишитий у минулому столітті дівчиною з Пераста, котра чекала свого коханого — моряка, що пішов у далеке плавання. Тільки уявіть: картину, на кожний квадратний сантиметр якої припадає по 700 (!) стіжків, майстриня під лупою вишивала аж 25 років! На жаль, коли роботу було закінчено, жінка осліпла, а моряк так і не повернувся...\nУ гостях у короля й королеви\nНа висоті 1660 м над рівнем моря на горі Ловчен розташована одна з головних святинь чорногорського народу — мавзолей їхнього найвидатнішого мислителя, поета, церковного й державного діяча Петра Петровича Негоша, чия збірка віршів «Гірський вінок» є своєрідною чорногорською біблією й перекладена практично всіма мовами світу.\nЩе за життя Негош побудував тут маленьку капличку, де й заповідав себе поховати. Останню волю поета було виконано. Але на початку ХХ століття каплицю частково зруйнували, останки Негоша перенесли до монастиря. 1925-го на Ловчені збудували нову каплицю, але спочивав у ній Негош недовго: наприкінці 1960-х ідеологи комуністичного режиму наказали зрівняти її з землею і спорудити на горі мавзолей.\nДо мавзолею ведуть 462 крутих східці, піднятися складно, але це того варте. Хоч би хто що казав, але монументальна споруда як мінімум вражає. Як і скульптурне зображення Негоша з орлом — символом свободи Чорногорії (до слова, пам’ятник зроблений із суцільного каменю й важить 28 тонн). Ну а який із Ловчену відкривається краєвид, цього жодними словами не передати...\nВід Ловчену недалеко до Цетіне, що його, як я вже згадувала, чорногорці вважають своєю столицею. Цетіне — невеличке містечко (для Чорногорії взагалі не характерні високі будинки, тому одинадцятиповерхівки того ж таки Бара тут жартома називають хмарочосами), дуже зелене, чимось невловимо схоже водночас і на нашу Одесу, і на західноукраїнські міста. Одна з головних визначних пам’яток Цетіне — музей останнього чорногорського короля Ніколи І, який володів цією країною 58 років поспіль — із 1860-го по 1918-й. У музеї, розміщеному в королівському палаці, природно, безліч неординарних експонатів. Серед них — золоті чорногорські гроші «перпери». На сьогодні у світі їх залишилося лише 300 штук, тому за один перпер дають близько 12 тис. євро.\nУнікальний і Цетінський монастир, де зберігається одна з найшанованіших православних святинь — десниця Іоанна Хрестителя. А в музеї монастиря можна побачити першу книжку, надруковану на Балканах. Мало того — з’ясувалося, і ця знаменна подія сталася саме в Цетінському монастирі. Тут же — плащаниця, власноручно вишита російською царицею Катериною ІІ, вбрання чорногорських владик, у тому числі й Негоша...\nУ «Синій каплиці» цетінського Народного музею Чорногорії виставлено найвідомішу ікону Богоматері «Філармосу». Вважається, її написав євангеліст Лука. Ця ікона є однією з найбільш значних чудотворних реліквій християнського світу. Шлях, яким вона потрапила до Цетіне, у найзахоплюючіший спосіб розповідає про історію християнства. Переказувати цю історію, безумовно, немає сенсу. Значно краще це зроблять професійні гіди, та й на саму ікону, повірте, подивитися варто бодай один раз у житті...\nХоч маленька, та завзята\nДуже прикро, але факт: що стосується розвитку туристичної інфраструктури, то маленька Чорногорія як мінімум на десять років обігнала Україну. Навіть у найменшому чорногорському селищі дороги інколи кращі, ніж у Києві. Неможливо порівнювати їхній і наш рівні вишколеності обслуговуючого персоналу. А щоб десь хтось із можновладців або крутих бізнесменів надумав утяти під «дачку» -надцять гектарів прибережної чи заповідної зони, то про це навіть не може бути й мови! Так, схожі факти (природно, не в таких масштабах, як в Україні, але все-таки) раніше фіксувалися. Але сьогодні уряд Чорногорії оголосив справжню війну цій нелегітимній забудові: такі споруди просто зносять. Не зважаючи ні на чини, ні на регалії їх власників.\nУ цілому чорногорці до питань природної автентичності своєї держави та її екологічної чистоти (я б навіть сказала — стерильності) підходять вельми серйозно. Нині тут ніхто й ніколи не дасть дозволу побудувати об’єкт, який або порушить гармонію навколишнього середовища, або негативно вплине на екологію. Оскільки всі чудово розуміють: чистота і природна пишнота — головні козирі Чорногорії туристичної, яку в недалекому майбутньому планують перетворити на країну процвітаючого VIP-туризму.\nДля цього в Чорногорії є всі передумови. У країні активно йде процес приватизації, модернізації та, природно, підвищення зірковості готелів: на сьогодні 60% їх перебувають у приватній власності. Очікується, що на кінець 2005-го ця цифра зросте до 85%. Останніми роками в реконструкцію приватизованих готелів вкладено близько 150 млн. євро. Головні інвестори чорногорського турбізнесу — словаки, англійці та, звісно ж, росіяни. Останні дуже цікавляться Чорногорією, активно скуповують тут нерухомість і, поряд із німцями, є сьогодні одним із наймасовіших контингентів туристів.\nСвоєрідне підтвердження сказаного вище — потішний випадок, який стався з нами (київськими журналістами, котрі протягом тижня ознайомлювалися з туристичними можливостями Чорногорії) біля півострова Св.Стефана — давнього рибальського поселення, перетвореного на фешенебельне місто-готель, у якому день проживання коштує як мінімум 125 євро. Отож, коли я в компанії оператора «5 каналу» Мишка Путяти поверталася з прогулянки півостровом, нам назустріч у супроводі сек’юриті та іже з ними йшов (хто б ви думали?) мер Москви Юрій Лужков. Оскільки Мишко був одягнений у яскраво-червону футболку з написом «СРСР», Юрій Михайлович не втримався, щоб не відреагувати: «Ось бачите! Йдуть нормальні люди з Радянського Союзу!..» Нашу репліку «Та не з Союзу ми — з України!!!» московський градоначальник, певне, не розчув...\nНавіть сьогодні відпочинок у Чорногорії не зарахуєш до категорії дуже дешевих. Так, у високий сезон (повторюю, в Чорногорії це — липень-серпень) тижневий тур із проживанням у тризірковому готелі плюс дворазове харчування коштуватиме десь від 800 євро. Сім днів, проведених в апартаментах (без харчування), — приблизно від 400 євро. Крім того, врахуйте: ті ж таки турецькі й чорногорські «три зірки» поки що досить-таки істотно різняться не на користь останніх. Скажімо, чорногорські ранкові «шведські столи» бідніші, багато теперішніх готелів ще зберігають дизайн і «начинку» 60—70 рр. минулого століття — часів, коли вони були побудовані. Але в Чорногорії, порівняно з тією ж таки Туреччиною, ціни в кафе-ресторанах-нічних клубах утричі-вчетверо нижчі. До того ж ця маленька балканська країна навіть у пік сезону все-таки менше переповнена туристами.\nНавіть у великій статті бодай поверхово змалювати — та що там змалювати, згадати — всі чорногорські туристичні перлини просто неможливо. Та й як передати, приміром, велич первозданної природи, доторкнутися серцем до якої може кожен, хто вирішить побувати в одному з чотирьох чорногорських національних заповідників? Грандіозність другого за величиною у світі каньйону (1300 м) на річці Тара? Порцію адреналіну й задоволення, отримувані від рафтингу на тій-таки Тарі? Неймовірні відчуття, що виникають в одному з найсвятіших місць на Балканах — високогірному монастирі Острог?.. Але бодай кількома словами не згадати про один із, напевно, найвисоколіквідніших чорногорських турпродуктів не можу. Ідеться про неперевершену традиційну чорногорську їжу.\nУ ресторанах цієї країни можна знайти всі основні страви європейської кухні, проте неодмінно слід скуштувати бодай таке: на обід — баранину чи ягнятину, приготовлені під спеціальним металевим ковпаком із гарячим вугіллям (тобто м’ясо під сачем), каймак — щось середнє між сметаною й сиром, прозору рибну юшку й відварну рибу (лешо), печеного коропа й печену уклейку. Запити всю цю смакоту можна знатним чорногорським вином «Вранац» або «Крстач», а на десерт з’їсти пиріг із молодим сиром. Після обіду непогано розслабитися, попиваючи пиво «Нікшичко», а вже ввечері саме час підбадьоритися місцевою виноградною горілкою ракією, закушуючи її копченим м’ясом, що зветься «пршут», козячим сиром і помідорами. Хочете рибки й на вечерю — тоді скуштуйте барабульку на сковорідці чи гофа, підсмаженого на вугіллі.\nЯк при такому кулінарному багатстві чорногорці примудряються зберігати стрункість — загадка. Що ж стосується тутешніх юнаків та дівчат, то з них узагалі картини можна писати. Чорногорські дівчата — одна в одну, високі, тендітні, з доглянутим довгим і неодмінно розпущеним волоссям, із вишуканими тонкими рисами обличчя, у цілому дуже пещені й неодмінно в модному вбранні, що дуже вигідно підкреслює красу постави. Не відстають від них і місцеві молодики: страшенно симпатичні й чарівні, чорняві, кароокі, стрункі й також дуже старанно стежать за модою. Але, як розповіли нам «по секрету» знайомі чорногорки, їхні чоловіки, хоч і дуже ефектні зовні, при цьому (як би це делікатніше висловитися?) не вельми працелюбні. Причому чим хлопець гарніший, тим, відповідно, і більший лінько... Підозрюю, тут не обійшлося без суб’єктивізму. І, схоже, це питання потребує ретельнішого і предметнішого вивчення...\nЗа організацію прес-туру автор дякує міністерству туризму, Національній туристичній організації Чорногорії та Національній туристичній організації України.


«Працювати для народу треба !... Мушу!»\nВшановуючи 150-ти літній ювілей нашого славетного земляка Осипа Маковея.\nЗ плином часу даленіють, розмиваються обриси людей і згадуємо ми їх усе рідше і рідше. А вони ще недавно відігравали неабияку роль у духовному становленні нації. «Чи оживеш ти ще, нещасний краю?» - запитував в одній зі своїх поезій талановитий галичанин Осип Маковей. І не тільки вірив, що рідний край оживе, а й трудився для цього все своє життя.\nВ українському літературному і культурно-громадському житті на межі XIX і XX ст. постать Осипа Маковея є досить помітною, оригінальною своїми творчими виявами. «Працювати, жити для народу треба, мушу!» — записав він у щоденнику ще в юнацькі роки. Цьому високому завданню Осип Маковей був вірний протягом усього свого життя: і як письменник, і як культурно-громадський діяч, і як педагог.\nНародився Осип Степанович Маковей 23 серпня 1867 р. в містечку Яворові (тепер районний центр Львівської області). Після початкової освіти продовжив освіту в єдиній тоді на всю Галичину українській гімназії у Львові (1879—1887), Європейського рівня знань і освіченості досяг на філософському факультеті Львівського, а згодом у Віденському університетах. Широкий науковий кругозір, ґрунтовне володіння класичними та європейськими мовами, зацікавленість суспільними науками вивели Осипа Маковея до лав найосвіченіших інтелектуалів свого часу, справжніх речників української нації.\nОсобливо плідною була журналістська діяльність Осипа Маковея. Ще будучи студентом,під керівництвом, підтримці і, звичайно, що не без протекції найбільшого на той час в Галичині авторитета, близького друга, вчителя і порадника Івана Франка, Маковей взявся за таку складну працю, як журналістика. Заробляв собі на прожиток помічником редактора народовської газети «Діло»,співредактором «Народного часопису», а потім обіймав посаду помічника редактора в часописі «Зоря». А ще виконував обов'язки секретаря в Науковому товаристві імені Шевченка.\nТа справжню школу життя пройшов, ставши редактором першої української газети краю – чернівецької «Буковини». Саме в «Буковині» Осип Маковей дав зелене світло багатьом творам Ольги Кобилянської, присвятивши їй одну з перших своїх статей. Також він із гордістю згадував редакторську роботу в місячнику «Літературно-науковий вісник» пліч-о-пліч з Іваном Франком та Михайлом Грушевським.\nУчасники З'їзду русько-українських письменників, науковців і митців у Львові 1898 р. з нагоди 100-річчя «Енеїди» І.Котляревського: Сидять у першому ряду: Михайло Павлик, Євгенія Ярошинська, Наталія Кобринська, Ольга Кобилянська, Сильвестр Лепкий, Андрій Чайковський, Кость Паньківський. Стоять у другому ряду: Іван Копач, Володимир Гнатюк, Осип Маковей, Михайло Грушевський, Іван Франко, Олександр Колесса, Богдан Лепкий. Стоять у третьому ряду: Іван Петрушевич, Філарет Колесса, Йосип Кишакевич, Іван Труш, Денис Лукіянович, Микола Івасюк.\nОсипу Маковею вдалося органічно поєднати журналістику з художньою творчістю. Написав чимало поетичних творів. На повну силу його талант проявився у прозі. Він автор історичної повісті «Ярошенко», де зобразив героїчні подвиги козацтва у битві поблизу Хотина 1621 року, низки оповідань міщанського побуту.\nВипробування часом пройшла літературно-критична спадщина Маковея: нариси про Івана Франка, Лесю Українку, Павла Грабовського, фундаментальний життєпис Юрія Федьковича. За дослідження творчості П.Куліша дістав ступінь доктора філософії.\nЗазнавши утисків зі сторони польських націоналістів у Львові, в 1913 році Маковей переїхав у Заліщики, де став директором учительської семінарії. Приїхав не просто вчитель української словесності, а й визначна особистість; уже на той час він був відомий як письменник, критик, публіцист та й взагалі, громадсько-культурний діяч.\nЗ приходом Осипа Степановича семінарію перевели в інше приміщення, а також організували інтернат для дітей незаможних батьків.\nКласи семінарії розміщувалися в будівлі теперішнього готелю «Старі Заліщики». Тут же проживав і Маковей зі своєю сім'єю.\nУ Заліщиках Осип Степанович швидко завоював авторитет місцевої громади, а ще прислужився тим, що організував товариство взаємодопомоги «Сила», яке допомагало громадянам у скрутні часи.\nУ 1914 році вибухнула Перша світова війна, і Осипа Маковея було мобілізовано на фронт, де він працював військовим перекладачем, пізніше – в радіо групі. Після свого звільнення з військової служби Осип Степанович повернувся до Заліщиків у липні 1918 року. Він взявся за відновлення знищених війною семінарійних приміщень, щоб восени відкрити школу для майбутніх учителів.\nCвітлини весни 1919 року. В Заліщиках, на ганку панського палацу, штаб Запорозької Січі з письменником Осипом Маковеєм. (в центрі)\nЗ ініціативи Осипа Маковея в березні 1919 року вчительська семінарія влаштувала в Заліщиках для широкої громадськості перший у вільній українській державі Шевченківський концерт. З початком червня уряд ЗУНР опинився в Заліщиках, а вся влада його обмежувалася поміж ріками Дністром і Збручем, звідси і розпочалася славна Чортківська офензива, яка відігнала польську навалу під Львів, але вистояти не було сил, і Заліщики знову захопили поляки, польські шовіністи не змогли терпіти те, що Маковей лишається директором, і до вищих шкільних і поліційних установ посипалися різні доноси, внаслідок чого на початку 1921 року директора семінарії Осипа Степановича, а також багато інших викладачів було заарештовано, звинувачено у державній зраді і спроваджено до Чортківської тюрми.\nЦі арешти викликали бурю протестів громадськості, і польська влада змушена була звільнити з тюрми Осипа Маковея і поновити його на посаді. Із поверненням Маковея справи в семінарії покращилися, але тюрма залишила певний слід, і його здоров'я почало погіршуватись. За час свого перебування в Заліщиках в останні роки життя Осип Маковей видав дві збірки творів - «Кроваве поле» 1921р. і «Прижмуреним оком» 1923р.\nВесною 1925 року в Заліщицькій семінарії відбувся останній, за директорства Маковея, випуск, а 21 серпня цього ж року його серце зупинилось. Це був болючий удар і для семінарії, і для української спільноти взагалі. В його особі українська молодь втратила великого педагога, а українська література - великого письменника, а ще українська церква - глибоко віруючого мирянина.\nХоча невблаганна смерть забрала цю людину під час канікул-звістка про смерть Маковея скоро дійшла до учнів. Похорон почався з подвір'я семінарії, де знаходилось житлове приміщення директора, о першій годині пополудні і тривав аж до заходу сонця. Труна видатного письменника була прикрашена кетягами червоної калини, а в ногах покійного сумувала бандура. Труну везли три пари волів з позолоченими рогами, а за нею йшли делегації з кожного села Заліщицького повіту зі своїми оркестрами і вінками.\nСвітлі спогади про педагога, письменника зберегли його вихованці. Уродженець краю, семінарист, який обіймав посаду віце-президента Світового конгресу українців, письменник Василь Верига зумів на основі архівних матеріалів, що збереглися в далекій Канаді, де він довго проживав, із спогадів семінаристів, гімназистів, із літературних джерел тепло згадати Осипа Степановича у своїй книзі «Там, де Дністер круто в'ється».\nУ довоєнний період зі стін Заліщицької семінарії вийшов славний композитор, диригент і музикознавець Михайло Гайворонський, а в повоєнний - Ярослав Смеречанський, диригент семінарійного хору, пізніше директор музичної школи, переможець і лауреат різноманітних фестивалів та конкурсів. Багато вихованців семінарії стали видатними людьми не тільки в Україні, але й за її межами: це професор, докторант з інженерії Богдан Гнатюк, художник з Канади Ниньовський Василь, професор медицини, який практикував в Америці, Мирон Гнатюк, Іван Малюк, який в 30 –роках минулого століття працював у Варшаві інспектором народних шкіл, та багато інших.\nІменем Осипа Маковея названо вулицю і провулок, а також школу, в якій створено кімнату-музей нашого видатного земляка. На приміщенні колишньої семінарії встановлено барельєф, а навпроти в сквері споруджено пам'ятник письменнику. У місцевому краєзнавчому музеї діє постійна експозиція, що висвітлює життя і творчість О.Маковея. Він тут жив, творив і здобував шану українського народу.\nБо волі краян розбудило усіх.\nЗемля заліщанська тебе пам'ятає\nСтрільці не боялись ворожих редутів.\nБо гніт той несила було вже знести.\nТа ім'я і честь твою нарід зберіг.\nТи був українцем і ним залишився,\nВасиль Дрозд, поет-заліщанин,\nчлен Національної cпілки журналістів України.


Цей день в історії Хмельниччини: 28 травня | Рідна Хмельниччина\nЦього дня у 1881 році рухнула кам’яна церква Знесіння у селі Бодачівка (нині входить до складу села Колодіївки Кам’янець-Подільського району — авт.). Іконостас та все внутрішнє оздоблення опинилося під руїнами храму. Вона будувалась в 1799-1824 роках як спільний для Бодачівки та Колодіївки храм. В 1838 році під час землетрусу розтріскалися стіни та склепіння храму. В такому стані церква простояла ще 43 роки та зрештою завалилася.\n28 травня 1912 року через нестачу фінансування припинив виходити у світ польськомовний тижневик «Тиґоднік Подольскі», який видавався до того часу в Проскурові з грудня 1910 року. Про це у своїй науковій статті «Газетні видання Поділля як складова документальної забезпеченості краєзнавчих досліджень» пише Людмила Климчук.\nЗа час існування видання було надруковано 72 номери. Газета за формою та обсягом нагадувала журнальне видання. Остання сторінка відводилася для розміщення яскравої реклами. Видання містило матеріали різної тематики. Подавалися статистичні відомості про кількість польського населення та медичного персоналу в губернії, кількість однокласних сільських шкіл та гімназій, відомості про міський бюджет, та розмір зарплатні робітників і селян. У кожному номері значне місце виділялося для висвітлення подій за кордоном та економіці Поділля. Також друкувалися історичні нариси про міста та села Поділля та літературна сторінка.\n28 травня 1942 року газета «Український голос» інформувала, що у дворі колишнього будинку НКВС у Кам’янці-Подільському проведено ексгумацію закатованих працівниками НКВС у 1937-1938 роках жителів міста та області. Завдяки збереженим на одязі вишитим монограмам й окремим документам вдалося ідентифікувати 45 тіл. Масові поховання розстріляних людей проводили на ділянці біля консервного заводу в Кам’янці-Подільському, також поруч з Проскурівським міськвідділом НКВС.\n28 травня 1994 року у Сатанові єпископ Ян Ольшанський освятив новозбудований костел Пресвятої Діви Марії — Матері Церкви. Будувати храм почали у 1990 році на закритому католицькому кладовищі. Втім, його історія значно давніша. Бо перший храм виник ще наприкінці XVI століття. Це був дерев’яний костел Пресвятої Трійці, заснований тогочасними власниками Сатанова — родиною Костків. Пізніше його замінив мурований храм збудований у готичному стилі. Проте у 1930-х його зруйнувала радянська влада, яка створила на його місці автомобільну стоянку.\nЦього дня 2014 року прах учасника Другої світової війни Андрія Дячука перепоховали у його рідному селі Великі Орлинці Красилівського району. Звання Героя Радянського Союзу Андрію Дячуку присвоєно за забезпечення висадки десанту на правий берег Дунаю у грудні 1944 року. Своїм човном він перевіз через річку за сім рейсів 96 людей і знищив вогневу точку противника. Він загинув у боях за Будапешт 14 січня 1945 року. До цього часу тіло військового було поховано на території Угорщини. А народився Андрій Юхимович у селі Великі Орлинці Красилівського району, тут і перепоховали його прах.\n28 травня 2015 року засуджені Шепетівської виправної колонії зіграли товариський футбольний матч зі збірною священнослужителів. Змагання з мініфутболу провели з метою пропагування здорового способу життя, розвитку корисної ініціативи та спортивних здібностей у колонії. Матч закінчився з рахунком 6:2 на користь ув’язнених.


2014 Ноябрь » Школа №37 | Київ\nАкція “Запали надію в серці”\nЩиро дякуємо всім батькам, учням, учителям школи, які долучилися до акції «Запали надію в серці» по збору гуманітарної допомоги . Зібрані теплі речі та продукти передано до районного штабу в БДЮТ і будуть передані бійцям 12 батальйону територіальної оборони міста Києва, що знаходиться в зоні АТО.\nАгідбригада з правил дорожнього руху\n26 листопада учні 37 школи провели агідбригаду з правил дорожнього руху, де чудово показали свої знання з цієї теми.\nВшанування пам’яті героя Небесної сотні Андрія Черненка\nВ день гідності і свободи 21 листопада 2014 року активісти учнівського самоврядування школи вшанували пам’ять героя Небесної сотні Андрія Черненка і поклали квіти до меморіальної дошки на будинку №114 по вул. Червоноармійській, де останнім часом мешкав Андрій Черненко. В 9 класі пройшла виховна година «Революція гідності — причини і наслідки».\n20 листопада 2014 року до Дня пам’яті жертв голодоморів в Україні пройшла загальношкільна лінійка «Україна пам’ятає-світ визнає», на якій учні школи розповіли про трагічні події 1932-33 років в Україні. Після лінійки відбулося покладання квітів до пам’ятного Хреста на Байковому кладовищі. В бібліотеці було організовано книжкову виставку «Плаче за дітьми своїми Україна-мати». В старших класах пройшли виховні години, бесіди.\nУспіх учнів 1 класу\n21 травня 2020 рік. #Карантин #Залишаємося_вдома #Навчаємося_online_#школа37\n21 травня 2020 рік. #Моя_вишиванка Вишиванка — мій генетичний код!\n16 травня 2020 рік.День Європи в Україні\n15 травня 2020 рік. День сім’ї\n14 травня 2020 рік.#Карантин #Залишаємося_вдома #Навчаємося_online_#школа37\n12-13 травня 2020 рік. #дистанційне_навчання #школа37\n8 травня 2020 рік.\n7 травня 2020 рік.\n6 травня 2020 рік. Освітній процес триває.


У Лос-Анджелесі завершилася CES 2020 — найбільша виставка цифрових технологій, які ось-ось стануть доступні звичайним споживачам. Зіркою конференції, звичайно ж, стала AMD. Компанія представила мобільні і HEDT-процесори Ryzen, нову відеокарту і технологію SmartShift — завдяки динамічному управління частотами GPU і CPU вона підвищить продуктивність мобільних систем в іграх. А тепер — детальніше.\nУ мережі вже ходили чутки про рішення, відомому як Renoir. Ним виявилися нові мобільні процесори Ryzen 4000, які базуються на значно доопрацьованій архітектурі Zen 2. Новинки отримають вбудованою графікою Vega і будуть побудовані за 7-нм техпроцесу. Фахівцям AMD вдалося підвищити енергоефективність чіпів, але не забули і про потужності, яка зросте приблизно на 20% порівняно з попередніми моделями Ryzen. Виробник не забув можливістю зіставити свою розробку з аналогами від Intel: новинка обходить навіть десктопний i7-9700K.\nПроцесори будуть представлені в двох варіантах — Ryzen 4000U і Ryzen 4000H. Чіпи першої серії відрізняє підвищена енергоефективність для використання в самих мініатюрних мобільних системах. Другі запропонують власникам максимальну потужність за рахунок чотирьох, шести і восьми ядер, а також вбудованої графіки на п’ять-вісім ядер. Докладні характеристики моделей можна побачити на зображенні нижче.\nПерші ноутбуки на базі оновленої мобільного серії процесорів AMD вийдуть вже в першому кварталі 2020 року.\nЩе однією новинкою AMD став Ryzen Threadripper 3990X — максимально потужний чіп для високопродуктивних систем контент-мейкерів. Процесор пропонує монструозна 64 ядра і 128 потоків з частотами від 2,9 ГГц до 4,3 ГГц при енергоспоживанні 280 Вт, однаковому для всіх Threadripper поточного покоління. Пристрій сумісний з усіма платформами TRX40, які підходять для раніше випущених моделей Threadripper. Цікаво, що 3990X сумісний із звичайною чотириканальної пам’яті DDR4.\nНаочно співвідношення продуктивності до грошей показано на зображенні нижче. Ryzen Threadripper 3990X впорався з візуалізації тривимірної сцени швидше, ніж набір з двох Xeon Platinum, які коштують в 5 разів дорожче.\nЩе один подтвердившийся слух — нова відеокарта AMD, націлена на середній бюджетний сегмент. Вона побудована на базі графічного процесора Navi з архітектурою RDNA першого покоління. 36 обчислювальних блоків забезпечують 2304 потокових процесу — показники, аналогічні старшої RX 5700. При цьому тактові частоти графічного процесора у 5600 XT знижені до 1375 МГц у звичайному режимі і до 1560 МГц при розгоні (проти 1625 і 1725 Мгц у Radeon 5700).\nКрім того, новий пристрій AMD має 6 ГБ відеопам’яті стандарту GDDR6 з пропускною здатністю 288 ГБ/c. Такі параметри дозволяють Radeon 5600 XT змагатися з NVIDIA GeForce GTX 1660 Ti — новинка незначно обганяє конкурентну рішення при однаковій ціні в $279. Відповідно, 5600 TX перевершує і молодші рішення GeForce — 1660 і 1660 Super, залишаючи далеко позаду GeForce GTX 1060. Можливо, вже в найближчому майбутньому цей хід AMD змінить цінову політику конкурентів.\nRadeon 5600 XT надійде в продаж 21 січня.\nНове технологічне рішення AMD дозволяє підвищувати продуктивність в іграх за рахунок взаємодії центрального і графічного процесорів. Якщо вся мобільна система побудована на базі продуктів «червоної» компанії, SmartShift зможе динамічно керувати розподілом тактових частот, які оптимально сортуючи навантаження між чіпами.\nУ кінцевому рахунку це дає приблизно 10% додаткової продуктивності в іграх, що може стати визначальним фактором при виборі мобільного рішення. Крім того, SmartShift дозволяє збільшити тривалість роботи ноутбука без додаткової підзарядки. Першим пристроєм, що використовують SmartShift, стане Dell G5 SE — він надійде в продаж у другому кварталі 2020 року за ціною $799.\nОбіцянки цікавих новинок?\nДоктор Ліза Су обіцяла, що до 2020 року AMD представить більше 20 новинок. Ми, зрозуміло, чекаємо заявлену ще в 2019-му «флагманську Navi» — відеокарту на максимальній конфігурації чіпа з архітектурою RDNA, здатну змагатися з GeForce RTX і 2080 2080 Ti. Проте терміни довгоочікуваного анонсу поки не повідомляються. Крім того, до цих пір неясно, чи отримає «велика Navi» апаратне прискорення трасування променів, або це станеться пізніше, в інших відеокартах. Генеральний директор «червоних» зазначила, що в AMD чекають масового релізу ігор з підтримкою DXR, а це почнеться не раніше виходу консолей наступного покоління наприкінці 2020 року.\nПоделиться "Підсумки CES 2020 — AMD: що показали «червоні» і якихось новинок чекати в цьому році?"\n← Огляд BQ 5732l: функції флагмана за доступною ціною Як Биткоин змінив світ за час свого існування →


США розширили "чорний список" для Росії - Korrespondent.net\nТекст: Надтока Світлана, 9 липня 2021, 17:41\nМіністерство торгівлі США додало у свій "чорний список" 34 іноземні компанії в п'ятницю, 9 липня. Серед них шість фізичних і юридичних осіб з Росії, випливає з документа, який опублікували в електронній базі Федерального реєстру - добірці документів американського уряду.\nВідзначено, що в "чорний список" потрапляють організації і особи, яких "залучено до діяльності, яка суперечить національній безпеці чи інтересам зовнішньої політики США".\nЗокрема, в списку фігурують росіяни Андрій Кузнєцов, Дмитро Кравченко і Маргарита Кузнєцова. Серед компаній - ТОВ Тесон, ТОВ Трейд-Компонент і група компаній Радіант.\nМінторг відзначив, що компанії і особи, які перераховано вище, "мали намір закупити товари в США для діяльності, що суперечить інтересам національної безпеки і зовнішньої політики Вашингтона". Зокрема, вони "беруть участь у закупівлі електронних компонентів американського виробництва, ймовірно, в рамках реалізації російських військових програм".\nКрім цього, в "чорний список" додано 14 організацій з Китаю, бо вони "сприяють кампанії репресій, масових затримань, стеженню з використанням високих технологій" у Синьцзян-Уйгурському автономному районі КНР.\n"Мінторг додав до списку ще п'ять організацій, які безпосередньо підтримують програми військової модернізації КНР", - йдеться в повідомленні.\nТЕГИ: Россия, Россия-США, США, черный список, санкции


Транзит російського газу через ГТС України скоротився в півтора рази | 1NEWS.COM.UA\nHome/Україна/Транзит російського газу через ГТС України скоротився в півтора рази\nОбсяг протранспортованого газу ГТС досягнув 20 мільярдів кубометрів\nВ січні-травні 2020 року середній добовий режим транзиту склав 132 млн куб. м газу, а з березня він зафіксувався на рівні 150-155 млн куб.м/добу.\nПри збережені такого темпу річний обсяг транзиту може скласти 52-55 млрд куб. м, що стане найнижчим показником за всю історію ГТС України.\nРазом з тим, з початку року ВАТ “Газпром” повністю оплачує заброньовані потужності для транзиту газу з РФ (65 млрд куб. м на 2020 рік).\nТакож повідомляється, що ГТС “виконує всі добові заявки й надалі забезпечуватиме безперебійність транспортування газу до європейських країн”, – резюмували в операторі.\nгаз Газпром ГТС України Росія транзит\nРосійські хакери готували кібератаки проти українських ЗМІ\n30 Березня 2019 01:40