Розділ І. §2.Володимир Литвинов. Ренесансний гуманізм в Україні\n§ 2. Люди\nДоба Відродження дала Європі багато видатних особистостей у різних царинах науки й культури. Найбільш знаними гуманістами цієї епохи були: Данте Аліґ’єрі (1265 — 1322), Франческо Петрарка (1304 — 1374), Джовані Бокачо (1313 — 1375), Леонардо Бруні (1369 — 1444), Лоренцо Вала (1407 — 1457), Леонардо да Вінчі (1452 — 1519), Джовані Піко дела Мірандола (1463 — 1494), Еразм Ротердамський (1469 — 1536), Альбрехт Дюрер (1471 — 1528), Міколай Коперник (1473 — 1543), Мікельанджело Буонароті (1475 — 1564), Томас Мюнцер (1490 — 1525), Хуан Луїс Вівес (1492 — 1540), Франсуа Рабле (1494 — 1553), Джордано Бруно (1548 — 1600), Френсіс Бекон (1561 — 1626), Галілео Галілей (1564 — 1642), Томазо Кампанела (1568 — 1639), Ян Амос Коменський (1592 — 1670), Томас Мор (1478 — 1535)... Імена добре знайомі. Це, так би мовити, зірки першої величини, які осявають увесь світ. Водночас десятки інших зірок меншої величини освітлювали національні небосхили і внесли значний вклад у розвиток своїх національних Відроджень, свого ренесансного гуманізму.\nНині майже забуті імена багатьох відомих у свій час візантійських гуманістів XIV — XV ст., твори яких впливали також і на українських авторів. Ось деякі з них. Теодор Газа (1398 — 1478) — вчений грек. 1430 року прибув до Італії, де викладав грецьку мову і філософію. Перекладав на латину твори грецьких філософів, зокрема Арістотеля. Георгій Трапезунтський (1396 — 1484) — грецький письменник, який сприяв поширенню грецької літератури в Італії; викладав у Венеції, а потім у Римі риторику і філософію, передусім Арістотеля; перекладав на латину грецьких філософів. Георгій Геміст Плетон (Пліфон) (бл. 1355 — 1452) — візантійський філософ-платонік, учений і політичний діяч. Приятелював з італійськими гуманістами. Ініціатор створення у Флоренції платонівської Академії. Емануїл Мосхопуло (друга пол. XVI ст.) — вчився в Італії; пізніше якийсь час перебував у Острозі при дворі князя Костянтина, де брав участь у підготовці видання Біблії; проводив антикатолицьку діяльність. Марк Ефеський (пом. бл. 1450) — митрополит ефеський, захисник правослов’я на флорентійському соборі (1439 р.). Дмитрій Халкондила (бл. 1424 — 1510) — грецький граматик. Лаоконік Халкондила (пом. бл. 1464) — візантійський історіограф, автор "Історії турків".\nЗачинателями гуманістичної культури в Україні і найвизначнішими гуманістами другої половини XV — поч. XVII ст. стали такі поети, письменники, теологи і вчені: Григорій Саноцький (Гжегош із Санока) (1406 — 1477), Юрій Дрогобич (Котермак) (бл. 1450 — 1494), Павло Кросненський (Русин із Кросна) (бл. 1470 — 1517), Лукаш із Нового Міста (пом. бл. 1542), Станіслав Оріховський-Роксолан (1513 — 1566), Йосип Верещинський (1532 — 1598), Севастян Кленович Фабіан (бл. 1545 — 1602), Шимон Шимонович (Симон Симонід) (1558 — 1629), Симон Пекалід (Пенкальський) (бл. 1567 — після 1601), Іван Домбровський (кінець XVI — поч. XVII ст.), Лаврентій Зизаній Тустановський (пом. після 1634), Стефан Зизаній (пом. до 1621), Дем’ян Наливайко (пом. 1627), Мелетій Смотрицький (бл. 1577 — 1633), Кирило Транквіліон-Ставровецький (пом. 1646), Хома Євлевич (поч. XVII ст.), Йов Борецький (пом. 1631), Касіян Сакович (бл. 1578 — 1647).\nМайже всі вони після здобуття вищої освіти у західноєвропейських навчальних закладах діяли на українських теренах, передусім у так званому Руському воєводстві, до якого, крім багатьох західноукраїнських міст, належали також нині польські міста: Перемишль, Холм, Ярослав, Нове Місто, Ряшів, Санок (Przemysł, Chełm, Jarosław, Nowe Miasto, Rzeszów, Sanok). Ці міста щонайменше до початку XVIII ст. навіть в офіційних польських документах польськими не вважалися (963, табл. XIX А — В). Згадані гуманісти в більшій чи меншій мірі усвідомлювали свою національну приналежність і дбали про рідну культуру незалежно від місця їхньої діяльності.\nДо українських гуманістів XV — XVI ст. відносимо передусім тих, хто сам усвідомлював себе українцем ("рутенцем"), наголошував на цьому. Конфесійні чи мовні ознаки при цьому не мають суттєвого значення. Разом з тим багато з українських гуманістів того періоду водночас належать до кола діячів інших культур, насамперед, польської.\nПолітичне становище на західноукраїнських землях, попри соціальний і національний гніт, було набагато стабільніше, ніж на решті території України, знекровленої постійними нападами татарських і турецьких лиходіїв. Тому саме в західноукраїнських містах зосереджувалось на той час науково-культурне життя.\nВітчизняній історико-філософській думці імена багатьох названих українських гуманістів донедавна були майже не відомі. Тому варто бодай стисло окреслити суть учень цих мислителів, дати, так би мовити, їхні філософські портрети.\nГРИГОРІЙ САНОЦЬКИЙ (із Санока) — українсько-польський церковний і політичний діяч, архиєпископ Львівський. Був засновником першого гуманістичного гуртка в Україні, куди входив і відомий італійський гуманіст Калімах Буонакорсі, який тривалий час жив у помешканні Григорія. Саноцький першим серед вітчизняних мислителів рішуче й відверто критикував схоластичну філософію, яку називав "сонним маренням наяву". Своєю боротьбою зі схоластикою він починає новий ренесансно-гуманістичний етап у філософії України та Польщі. Вихідною позицією його філософії було характерне для гуманістів відкидання авторитетів і прагнення до самостійного осмислення і вивчення оригінальних текстів античних філософів та застереження щодо схоластичного нагромадження псевдокоментарів. Із боротьбою проти авторитетів поєднувалася у цього мислителя оборона прав розуму, що виражалось у спробі унезалежнення науки від теології за допомогою вчення про подвійну істину. Саноцький схилявся до раціонального обгрунтування релігійних істин: "те, що не оперте на жодному розумовому доказі, є глупотою і не гідне того, аби в нього вірити". Мислитель активно виступав за розмежування світської і церковної влади, за відокремлення церкви від держави та їхнє невтручання у справи одна одної. Спираючись на ренесансне уявлення про людину як істоту, що поєднала в собі духовну і тілесну природу, Григорій Саноцький обстоював всебічний гармонійний розвиток людини, її духу і тіла, націлював на досягнення повноти життя і самовиявлення. Григорій був одним із тих гуманістів, котрі прагнули реабілітувати не тільки зневажувану феодальним суспільством фізичну працю, але й цілі соціальні верстви, зокрема купців, ремісників, міщан, які "приносять своєю працею пожиток суспільству". Натомість критикує феодалів за неробство. Він казав, що люди, "ступаючи крок за кроком уперед, позбавляються варварського стану завдяки своїй власній праці і самі є творцями власної долі". Григорій із Санока визнавав рівність людей перед Богом і законом, цінував більше талант, аніж родову шляхетність.\nЮРІЙ ДРОГОБИЧ (Котермак) — відомий український учений у царині астрономії, астрології, медицини, математики. Народився й виріс у Дрогобичі. Навчався у Львові, Кракові, Болоньї (Італія). Впродовж 1481 — 1482 рр. — ректор Болонського університету. Наприкінці 80-х років XV ст. викладав астрономію і медицину у Краківському університеті, де його учнем був славетний польський астроном Міколай Коперник. Найвідоміші праці Ю. Дрогобича написані латиною: 1. "Трактат про сонячне затемнення 20 липня 1478 року"; 2. "Прогностична оцінка поточного 1483 року"; 3. "Трактат із шести розділів про затемнення" (1490). Ці твори, а також віршована присвята римському папі, вміщена у "Прогностичній оцінці...", сповнені гуманістичних міркувань автора про природу, Бога, людину. У них наведено окремі наукові дані з астрономії, географії, зокрема вперше подано географічні координати таких міст нашої країни, як Львів, Дрогобич, Феодосія (Кафа), а також міст Вільно, Москва. Ю. Дрогобич високо цінував людський розум, вірив у його силу і можливості, зокрема у пізнання таємниць світу і його закономірностей, а також у здатність людини використати результати такої пізнавальної діяльності на своє благо. Завдяки розумові, як головному критерієві істинності, можна легко "осягнути обшири неба незбагненно великі", спізнати "таїни у підмісячнім світі і силу могутню зірок". Людський розум, освіту, активну діяльність людини Ю. Дрогобич уважав також головною рушійною силою історичного розвитку і суспільного прогресу. У передмові до твору "Прогностична оцінка поточного 1483 р." він торкався проблеми співвідношення небесного і земного світів і вирішував її у дусі неоплатонівської ідеї космічної любові, якою, гадав, сповнений Всесвіт. Поруч із християнським Богом у творах мислителя фігурують інші надприродні сили, які втручаються в хід історичних подій і впливають на їх перебіг:\nДні, коли Марс запанує, коли буде мир ...\nДе, у якому краю треба чекати чуму\n(221, р. І)\nДрогобич уважав, що завдяки доброчесності людина може наблизитися до Бога, який, на його думку, є ідеалом доброчесності. Праці Ю. Дрогобича були добре відомі у багатьох тогочасних країнах Європи, зокрема в Італії, Франції, Німеччині, Угорщині, Польщі. Їх переписував для себе, наприклад, відомий німецький учений-гуманіст Гартман Шедель. Віддав їм належне у своїй науковій роботі німецький історик метеорології Густав Гельман. Юрій Дрогобич був одним із перших, хто сприяв поширенню гуманістичних ідей доби Відродження на батьківщині і став одним з перших зачинателів українського гуманізму. Він підтримував, зокрема, видавничу діяльність піонера східнослов’янського кириличного друкарства Швайпольта Фіоля, який упродовж 1483 — 1491 рр. видав чотири книжки у Кракові (475).\nПАВЛО КРОСНЕНСЬКИЙ (Павло Русин із Кросна) — українсько-польський поет і гуманіст. Народився в м. Кросно на Лемківщині (нині воєводське місто у Польщі). Вчився у Краківському (від 1491 р.) та Грейфсвальдському університеті (Німеччина), де одержав 1499 року ступінь бакалавра вільних мистецтв. Від 1506 року викладав у Краківському, а пізніше — Віденському університетах античну літературу. Деякий час учителював в Угорщині. Писав вірші латинською мовою, збірку яких видав 1509 року у Відні. Його вихованцями були відомі поети свого часу Ян Вислоцький, Ян Дантишек, Ян Паноній. Павло Кросненський — один із зачинателів культури Відродження в Україні. Висловлював ренесансно-гуманістичну ідею про спроможність людини завдяки власним зусиллям, спираючись на доброчесність і доблесть, піднятися до рівня богоподібності, досягти земного безсмертя. Він був прихильником концепції природного права, обстоював приналежні кожному індивіду особисті свободи. Людина в цивілізованій державі, на його думку, повинна мати право на повноцінне життя, свободу совісті, слова, віри; право керуватися власним розумом. Будь-які справи мають вирішуватись на основі справедливості, толерантності. Відсутність або порушення якогось із цих прав свідчить про дикість, варварство, деспотизм і суперечать природному праву. Павло Русин продовжував ренесансно-гуманістичну традицію, яка всіляко підносила і навіть ставила поезію вище від історії і філософії. По суті, мислитель розвивав у своїй поетичній творчості неоплатонівську ідею близькості поета до пророка. Поетичне слово він називав даром богів, їхнім дитям "гомінким і солодким". Мислитель цінував реальне існування, закликав утішатися життям, бо майбутнє — то "старість бридка" і смерть. Потойбічне життя для нього фактично не існує, бо "все зникає у безвість", коли людина помирає. В царині державотворення ідеальною формою правління вважав освічену монархію, обмежену законом (211).\nЛУКАШ з Нового Міста — педагог і філософ; пропагував гуманістичні ідеї. Народився поблизу м. Самбора в містечку Нове Місто. Навчався у Краківському університеті (1513 — 1515 рр.). Пізніше працював у ньому викладачем: від 1517 року — бакалавром, з 1521 року — доцентом філософії та магістром вільних мистецтв. В останні роки життя залишив викладацьку роботу і виїхав із Кракова. Обіймаючи різні громадські посади в рідному Новому Місті, він підтримував тісні контакти з краківським університетським середовищем і, очевидно, відвідував гуманістичний гурток, очолюваний Павлом Русином. 1522 року Лукаш видав укладений ним для студентів університету підручник з епістолографії. Написав також філософський трактат, який лишився неопублікованим (1053, с. 535 — 536). Гуманісти доби Відродження, як відомо, високо цінували жанр епістолографії — уміння писати листи. Це вважалось не тільки мистецтвом, а й дійовим засобом популяризації своїх поглядів, а також відстоювані соціальних, релігійних, національних прав тощо. Тому вже сам факт написання підручника з епістолографії (як і викладання цього предмета у Краківському університеті) можна вважати посереднім свідченням прихильності автора до гуманістичних ідеалів. Про філософські погляди Лукаша знаємо небагато. Відомо лише, що він викладав та інтерпретував вчення Арістотеля в Краківському університеті, критикував бездумне схиляння перед його авторитетом, що вже само по собі мало велике значення для пробудження самостійного мислення слухачів. Головною рушійною силою історичного розвитку і суспільного прогресу Лукаш вважав людей діяльних, творчих і освічених.\nСТАНІСЛАВ ОРІХОВСЬКИЙ (Роксолан) — визначний українсько-польський гуманіст, оратор, публіцист, філософ, історик, полеміст. В царині філософії найбільше цікавився проблемами, пов’язаними з етикою і політикою. Народився в с. Оріховці Перемишлянського повіту Руського воєводства у Польщі. Початкову освіту здобув у Перемишлі. Далі навчався в Краківському (від 1526 р.), Віденському (з 1527 р.), Вітенберзькому (1529 р.), Падуанському (1532 р.), Болонському (1540 р.) університетах, а також удосконалював свої знання у Венеції, Римі, Ляйпцігу. 1543 року після 17-річного перебування за кордоном повернувся на батьківщину, де займався суспільно-політичною діяльністю. Писав переважно латинською мовою. Найвизначніші його твори: 1. "Про турецьку загрозу" — дві промови, видані у Кракові 1543-го і 1544-го року. В них порушувалось актуальне на той час питання — згуртування європейських народів проти турецької експансії. Саме тому промови користувалися великою популярністю у Європі впродовж тривалого часу, про що свідчить значна кількість їх перевидань у багатьох європейських містах: Базель (1551), Франкфурт (1548), Рим (1594, 1663) та ін.; 2. "Про целібат" (Краків, 1547); 3. "Напучення польському королеві Сигізмунду Августу" — у двох редакціях (1543 і 1548 рр.); 4. "Літопис", який охоплює п’ять років історії Польщі; 5. "Промова на похоронах Сигізмунда І" (Венеція, 1548) — була включена до антології під назвою "Промови найвизначніших мужів", видрукованої у Венеції 1559 р. відомим видавцем Павлом Мануцієм. Антологія перевидавалась 1566 р. у Парижі, 1568 р. — у Венеції, в 1569 та 1586 рр. — у Кельні. Деякі з його праць до нас не дійшли, наприклад: "Про природне право", "Відступництво Риму" тощо. Цікаві й дрібніші його твори — листи, діалоги, памфлети та промови на різні теми.\nУ перелічених творах серед суто філософських питань, які розглядає автор, найбільшої уваги заслуговують його погляди на історіософську та політико-правову проблематику. Зокрема, Оріховський виділяє дві причини виникнення держави: "насамперед вроджений наш ґандж, який вимагає взаємної допомоги, а потім вроджену схильність одного до другого, яка нас немовби клеїть, поєднує і ніби вузлом в’яже" (297). Окремо слід відзначити наявну в його творах ідею суспільно-договірного походження держави, його розмірковування про демократію, природне право, свободу, незалежність світської влади від церкви тощо. Поділяючи загалом позиції прихильників станової монархії, Оріховський був одним із перших у Європі ідеологів освіченої монархії, хотів бачити в особі короля "філософа на троні". Значне місце у теоретичних міркуваннях Оріховського посідає проблема війни і миру, так актуальної тоді в Європі у зв’язку з експансією Туреччини. Станіслав Оріховський розробляв і пропагував ідею природного права, яке, на його думку, вище від людських законів, котрі при потребі можна змінювати, а також сповідував основний принцип гуманістичної етики — принцип спільного блага (блага народу), основні ідеї якого — патріотизм, служіння державі, суспільна активність — ґрунтувалися на підпорядкуванні приватних інтересів спільному добру тощо.\nУ творах Оріховського знаходимо нові гуманістичні погляди на історію, на місце і роль людини в історичному процесі. Останній він розглядає не як реалізацію наперед визначеного Божественного припису, а як людську драму в дії. "Історик, — говорить Оріховський, — нічого не повинен вигадувати, а писати лише правду: не керуватися ні дружбою, ні ненавистю". Мислитель брав участь у вирішенні конкретних актуальних політичних завдань сучасного суспільного життя, тому історію він уважав чинником пробудження самосвідомості народу, історичної пам’яті, виховання патріотичних почуттів, любові до вітчизни. При цьому він уважав себе українцем з польської держави (gente Ruthenus, natione Polonus). Оріховський був найвизначнішою постаттю в українській і польській культурі доби Відродження. В Західній Європі його називали "українським Демостеном" та "сучасним Ціцероном". Його вчителями були визначні діячі того часу: відомий німецький гуманіст Меланхтон та реформатор Мартін Лютер\n(Оріховський якийсь час жив у його домі). Друзями нашого мислителя були відомий німецький художник Альбрехт Дюрер, Ульріх фон Гутен, Лукас, Кранах-Старший. У Римі, Падуї та інших італійських містах Оріховський приятелював із найвідомішими філософами, науковцями, державними і церковними діячами того часу, пізніше листувався з ними.\nЙОСИП ВЕРЕЩИНСЬКИЙ — київський католицький єпископ (1589 — 1598); політичний мислитель і поет. Походив із православної родини на Холмщині (нині Польща). У своєму світогляді Верещинський "поєднував у собі непоєднуване", тобто ідеї ренесансного гуманізму і барокову сміливість та неординарність рішень, що виявилося, зокрема, у створенні проекту лицарської школи на Задніпров’ї та висуненні ідеї козацької держави у формі князівства зі столицею у Києві. З його ініціативи було закладено також друкарню у м. Фастові. Йосип Верещинський розумів, що тільки власна держава може вирішити конкретні, актуальні політичні завдання українського суспільного життя, дати відсіч зовнішнім ворогам. Тому він не лише розмірковував про майбутній державний устрій України, то пов’язуючи його з минулим (князівство), то, з огляду на зростаючий авторитет Війська Запорозького, покладаючи надії на нього, як на прообраз української держави, а й складав конкретні плани її побудови. Верещинський був прихильником змішаної форми правління (поєднання демократії з монархією). Ці свої державотворчі ідеї він не тільки проголошував, але й намагався втілювати. Відомі, наприклад, два його політичні проекти (1590 і 1596 рр.) організації самоврядування в Україні, де поряд із владою князя визнавалась і влада гетьмана, якого, річ відома, демократично обирало все січове товариство. Верещинський був чи не найпершим, хто почав долати усталене в польському суспільстві негативне ставлення до козаків, переконуючи, що вони такі ж лицарі, як і шляхта. Це дозволяло сприймати їх як повноправних громадян Польщі. Схильний до політико-моралізаторських напучувань, мислитель давав поради християнським монархам та закликав їх і папу римського до хрестового походу проти Туреччини (332).\nСЕВАСТЯН ФАБІАН КЛЕНОВИЧ — українсько-польський поет, громадський діяч. Народився у м. Каліші (Польща) в родині бургомістра. Ще хлопцем разом із родиною переїхав до Львова. Навчався в Краківській академії, по закінченні якої був бургомістром міста Любліна, а потім викладачем у Замойській академії. Написав чотири поеми, найвідоміша з яких "Роксоланія", тобто "Україна". У ній оспівує красу і багатство української землі, її міст і сіл, зображує життя народу, його звичаї і легенди. Філософські погляди Кленовича мали гуманістичний характер. Основою людського життя для Кленовича є праця. Герой його творів не аскет, що втікає од світу, а людина дії — моряк, який відкриває нові землі, купець, учений. Власне, вся його поема "Роксоланія" — то гімн праці, проголошення необхідності активного земного самоутвердження і самореалізації людини, як сенсу її життя. Кленович був прихильником етичного раціоналізму. Моральне вдосконалення він поєднував з обов’язковим підвищенням освітнього рівня, а однією з головних чеснот уважав уміння людини підкорити свої бажання розумові. Кленовичу була притаманна гуманістична переконаність у здатності людини силою свого розуму і волі створити себе як особистість. Моральним ідеалом для мислителя була стоїчна концепція досконалої людини, основними чеснотами якої вважалися стійкість, шляхетність, розважливість, поміркованість, справедливість, патріотизм. Ці якості, на думку Кленовича, слід прищеплювати з дитинства. Кінцеву мету виховання Кленович вбачав у формуванні гідного і доброчинного члена суспільства. "Роксоланія" є також цікавою з огляду на наявну в ній спробу автора в ренесансно-гуманістичному ключі осмислити вітчизняну історію. Кленович шукає місце своєму та іншим слов’янським народам у світовому історичному процесі. Тому певне місце відводиться питанню походження українського народу, спільних з іншими коренів. Сповнений оптимізму щодо майбутнього, він закликає братися знову добувати "славу предків"; кличе музу історії Кліо до України і навіть зазначає, що вона сюди вже йде. Зацікавлення національною історією спричинило його інтерес до народного життя. Кленович оспівує красу і багатство української землі, її міст і сіл, докладно змальовує життя простого люду, його звичаї і вірування, використовуючи при цьому багатий арсенал поетичних засобів античної літератури і мітології, яка переплітається з давньоукраїнською, персонажі якої виявляють інколи навіть більшу силу, ніж християнський Бог. Кленович був видатним латиномовним поетом. Він прагнув навіть заснувати на українських землях латиномовний Парнас. Брав активну участь і в організації навчального процесу в Замойській академії (62).\nШИМОН ШИМОНОВИЧ (Симон Симонід) — визначний філолог і талановитий латиномовний поет. Народився у Львові. Навчався у Краківському університеті (від 1575 р.). Був удостоєний звання "королівський поет". Твори його позначені українським колоритом. У польській літературі започаткував новий жанр — українські пісні ("селянки"). Шимонович вів велику організаторсько-педагогічну діяльність, зокрема брав активну участь у заснуванні Замойської академії, доборі викладачів, фундуванні друкарні тощо. Цей навчальний заклад, як відомо, закінчували більшість перших професорів Києво-Могилянської академії. Шимон Шимонович був популярним у гуманістичних колах тогочасного суспільства. Високо цінували поета-гуманіста відомий польський поет Бартош Папроцький та видатні зарубіжні філософи і вчені: Юст Ліпсій, Георгій Дуза, професор Лейденського університету Йосип Скалігер. Останній писав, що Шимонович перевершив у поетичній майстерності навіть античних поетів. Його учнями були видатні польські культурні діячі: Ян Урсин, Томаш Дрезнер, Ян Собєський, Томаш Замойський. Шимонович цінував пізнавальні можливості людського розуму, виступав за розвиток світської науки та полемізував із тими, хто заперечував її значення. Він акцентував увагу на важливості прищеплення громадянам доброчесності, високих моральних якостей та інших позитивних рис. І в цьому подавав особистий приклад — подарував ділянку землі під міський шпиталь у Львові. Шимонович оспівував красу рідної природи, звеличував фізичну працю реальних людей. Його турбувала проблема нерівності селян, які, вважав, є фундаментом держави; виступав також за зрівняння у правах різних верств населення — міщан, ремісників, купців... (195).\nСИМОН ПЕКАЛІД (Пенкальський, Пенкаля) — українсько-польський поет. Народився у м. Олькуш поблизу Кракова у родині міського радника. Закінчив Краківський університет (1585 — 1589 рр.), де отримав ступінь бакалавра. Пізніше став придворним поетом князя К. Острозького. Відомі його латиномовні твори: "Острозька війна"(1600 р.) та "Епіталама на честь І. Ф. Гербурта і Є. Заславської із Острозьких" (Львів, 1601 р.). "Острозька війна" Пекаліда — одна з найвизначніших праць наших історіографів розглядуваного періоду, присвячених вітчизняній історії, в якій чітко проступають гуманістичні риси. Провіденціалізм і фаталізм поступаються тут місцем історично зумовленим вчинкам персонажів, які стають активними суб’єктами дії. Утверджується ренесансно-гуманістична у своїй основі думка про спроможність людини своїми силами, завдяки доброчесності чи доблесті, піднятися до рівня богоподібності, досягти земного безсмертя. Цінність людини, на думку Пекаліда, визначається не знатністю походження чи багатством, а довершеністю фізичних і моральних сил, благородством. Він цінує більше талант, аніж родову шляхетність; закликає до того, щоб кожен дбав не лише про свої гаразди, але й про спільне благо; обстоює ідею справедливості, релігійної толерантності, свободи. Як прихильник монархічної форми правління, Пекалід, зважаючи, очевидно, на реалії тогочасної України, виступав за спадкову монархію у формі українського князівства, на чолі якого стояв би "філософ на троні" (123).\nІВАН ДОМБРОВСЬКИЙ — автор історичної поеми "Дніпрові камени", один із тих культурних діячів-католиків, котрі перебували при дворах українських князів і виступали захисниками їхнього регіонального сепаратизму; можливо, був придворним поетом Януша Острозького, а потім Януша Заславського. "Дніпрові камени" Домбровського — одна з найвизначніших пам’яток, присвячених осмисленню української історії, в якій явно проступають гуманістичні риси. У творі автор у хронологічному порядку докладно розповідає історію України-Руси від 430 року до 1618-го. Написана з метою патріотичного і морального виховання українського читача, аби нагадати йому про славні, але забуті сторінки історії його вітчизни. Друга мета — відкрити Україну для Західної Європи; заявити про свій народ, ідентифікуючи його з відомою там Київською Руссю. Розуміючи історію в дусі ренесансного гуманізму як наслідок діянь видатних особистостей, Домбровський славить подвиги та ставить за взірець для наслідування багатьох сучасних йому "рушіїв" вітчизняної історії. Бажаючи витворити свій історико-культурний ідеал, він підносить своєму читачеві переконливі та яскраві "уроки" передусім своєї історії, оповідає про героїв та державних діячів, що заслужили вічну славу і вдячну пам’ять нащадків, та водночас показує сучасних йому володарів і меценатів гідними спадкоємцями предків. Як у справжнього гуманіста, твір Домбровського не просто поема на історичну тему, а й історичне дослідження, супроводжуване докладними примітками, коментарями і посиланнями на достеменні джерела; чужі думки в тексті виокремлюються. Це збільшує наукову вартість самої поеми і переконливість наведених у ній фактів та повідомлень. Засуджуючи коротку історичну пам’ять своїх сучасників, Домбровський прагне повернути державну гідність українському народу, нагадуючи йому про славні часи правління в Україні-Русі київських князів аж до К. Острозького включно. Ті чи інші історичні події минулого, за автором, пов’язані не трансцендентними, а реальними чинниками; відбувається послаблення всевладності провіденціалізму і посилення мотивів свободи вибору. Людина розглядається як активний суб’єкт історії, здатний до свідомого соціально-морального вибору. З’являється яскраво виражене авторське волевиявлення, бажання висловити своє ставлення до зображуваних подій, відверте заявлення про себе, про свій труд, заслуги перед суспільством. С. Пекалід був прихильником спадкової монархії. Ідеал правителя — філософ на троні, який дбає про спільне благо. Він декларував ідею справедливості, прославляв такі чесноти як доброчинство, відвага, доблесть, освіченість. Люди у Домбровського кують свою долю завдяки власній активності. Він високо цінував людський розум, вірив у його силу і можливості; визнавав пізнаваність оточуючого світу (220).\nЛАВРЕНПЙ ЗИЗАНІЙ-ТУСТАНОВСЬКИЙ — релігійний і культурний діяч, активний учасник братського руху в Україні; автор полемічно-богословських творів, граматики і букваря, перекладач, проповідник. Рідний брат Стефана Зизанія. У 1590-х роках був учителем братських шкіл у Львові, Бересті і Вільні. Від 1597 року — виховник у домах православних можновладців. 1619 року переїхав до Києва і працював у гурті вчених на чолі з Є. Плетенецьким над виданням "Бесід Йоана Золотоустого...", а також учителював. Помер вірогідно протопопом у м. Корці на Волині. 1596 року Лаврентій Зизаній видав "Граматіку словенску" і буквар "Наука ку читаню и розумЂню писма словенского языка...", до якої додав "Лексис" — перший друкований церковнослов’янсько-український словник (1061 слово). Склав православний катехізис, надрукований 1627 року в Москві, а згодом спалений московською церковною владою за неортодоксальність. Цим твором користувалися старообрядці, перевидавши його кілька разів. У "Великому катехизисі" Лаврентій Зизаній висловив реформаційні погляди на тринітарну проблему, заторкнув проблеми природознавства: питання світобудови і небесних явищ, пояснюючи їх розвиток на основі власних закономірностей. Висловив думку про безсмертя душі, але припускав її передачу від батька до дітей шляхом природного зачаття. Обстоював думку про рівність усіх людей перед Богом. Своїм словником мислитель зробив внесок у розвиток української філософської термінології.\nСТЕФАН ЗИЗАНІЙ — православний церковний діяч і письменник, брат Лаврентія Зизанія. Народився в Галичині. Від 1586 року — вчитель братської школи у Львові, згодом її ректор; з 1593 року — дидаскал у Вільні; знаний проповідник і полеміст проти католицизму й унії. Був звинувачений в "єресях" і позбавлений митрополитом М. Рогозою, як світської людини, права проповіді; пізніше був відлучений від церкви. 1596 року православний собор у Бересті виправдав його. Стефан Зизаній — автор полемічних творів: "Книжица на римский костел" (1595), "Зашита православія от папизма", "Малий Катехизис" (не зберігся) та інших. Аналіз творів мислителя дозволяє зробити висновок про його прихильність до реформаційних ідей. Зокрема, він відстоював принцип соборності, який передбачав виборність кліру віруючими мирянами і контроль за його діяльністю. Негативно ставився до світської влади Польщі та католицької церкви за їхні соціальні, релігійні й національні утиски українського народу. Близьким до антитринітаризму було тлумачення ним тринітарної проблеми. На відміну від православного і католицького розуміння сутності та співвідношення трьох божественних іпостасей, С. Зизаній уважав їх не лише рівними, а й окремими. Заперечував засадничу релігійну тезу про безсмертя душі.\nДЕМ’ЯН (ДАМІАН) НАЛИВАЙКО — православний діяч і письменник, член Острозького культурно-освітнього осередку, брат\nСеверина Наливайка; придворний священик князя К. Острозького і викладач Острозької колегії. У 1594 — 1596 рр. брав участь у повстанні Северина Наливайка. Учасник Берестейського православного собору 1596 року. Управитель друкарні в Дерманському монастирі (1602 — 1605 рр.), а згодом — у Острозі (1607 — 1612 рр.). Д. Наливайко — автор віршів, передмов; перекладач проповідей Йоана Золотоустого, зокрема "ЛЂкарство на оспалый умысл чоловЂчій..." та "Лекцій словенскія Златоустаго от бесЂд евангельских..." Репрезентував ренесансний гуманізм, який витворився на грунті поєднання елементів візантійсько-руської і західноєвропейської традицій і характеризувався наголошенням на духовному оновленні людини через пізнання нею своєї внутрішньої божественної сутності, надавав перевагу розвитку інтуїтивного, духовного розуму. Активно захищав віру предків та шукав шляхи самоутвердження українського народу. Сприяв розвитку афористичного типу філософського знання в Україні.\nМЕЛЕТІЙ (МАКСИМ) СМОТРИЦЬКИЙ — культурний і освітній діяч, автор численних полемічних творів православного та уніатського характеру. Народився на Поділлі в с. Смотричі. Син відомого діяча Острозького гуртка Герасима Смотрицького. Вчився в Острозькій школі та Віленській єзуїтській колегії (від 1602 р.). Протягом 1605 — 1608 рр. навчався в німецьких університетах. Пізніше був членом віленського братства. 1617 року постригся у ченці. 1620 року став єпископом вітебським і мстиславським. Упродовж 1623 — 1626 рр. подорожував по Греції і Палестині. 1628 року, після того як на Київському соборі був засуджений за відступництво від православ’я, перейшов в унію. Помер у Дермані і похований при тамтешньому монастирі. Найвідоміші твори М. Смотрицького: "Тренос" (1610), "Апологія" (1628); "Граматика" (1619), "Лямент" (1620), "Верифікація прав... народу руського" (1621). Обстоював гідність, права, звичаї і культуру українського народу. Вважав, що людське життя повинне бути спрямоване на самовіддану працю заради добра і спільного блага. Був переконаний, що найважливішим чинником духовного вдосконалення людини є самопізнання, яке є засобом пробудження етнічної і релігійної самосвідомості. Висував ідею сильної церкви, а тому виступав проти надання братством ставропігії. Для підсилення своєї аргументації мислитель посилався на твори західноєвропейських гуманістів — Ф. Петрарки, Н. Кузанського, Е. С. Піколоміні, Л. Вали, Е. Ротердамського. Згадує і територіально ближчих сучасників: Д. Наливайка, С. Будного, М. Чеховіца. Мелетію Смотрицькому притаманна професійно-філософська форма викладу матеріалу, застосування логіко-дедуктивного доведення.\nКИРИЛО ТРАНКВІЛІОН-СТАВРОВЕЦЬКИЙ — філософ, богослов, письменник, проповідник. Навчався, вірогідно, у Львівському катедральному училищі. 1589 року — вчитель Львівської братської школи. Від 1592 року — вчителював у Вільні. На початку XVII ст. — провідний діяч Львівського братства. До 1618 року був уневським ігуменом, а протягом 1618 — 1619 рр. — ігумен любартовський. У 1621 — 1625 рр. проповідував у Замості. 1626 року перейшов в унію і став архимандритом Чернігівським. К. Транквіліон-Ставровецький є автором віршів, повчань та філософсько-богословських творів, найважливіші з яких: "Зерцало Богословія" (1618), "Євангеліє учительноє" (1619), "Перло многоцінное" (1646). Для творів мислителя характерне намагання відокремити філософію від теології, перехід від теоцентризму до антропоцентризму, переорієнтація від богопізнання до пізнання природи і людини. Розробляв учення про чотири світи. Гуманістичні погляди найвиразніше виявилися в етиці; вірив у здатність людини вдосконалювати свої здібності. Пропагував ідеї справедливості і рівності.\nХОМА ЄВЛЕВИЧ — українсько-білоруський культурний діяч, гуманіст, поет. Народився у білоруському місті Могилеві. Від 1625 року навчався у Краківському університеті. Протягом 1628 — 1632 рр. був ректором Київської братської школи. Пізніше переїхав до Могилева, де й помер. Широко відома його праця "Лабіринт", головним героєм якого є персоніфікована "мудрість". З ренесансно-гуманістичних позицій автор розглядає історичний процес як результат діяльності окремих груп людей, а не як наслідок дії Божого Провидіння. Плекання мудрості для нього — запорука повернення українському народові давньої слави княжих часів. Розвивав ідею мудрого володаря ("філософа на троні"). Для Євлевича, як ренесансного гуманіста, природа є предметом естетичної насолоди. Широко використовував у своєму творі персонажі античної мітології.\nЙОВ (ІВАН) БОРЕЦЬКИЙ — український релігійний і культурний діяч. Народився на Львівщині. Освіту здобув вірогідно у Львівській братській школі та Острозькому колегіумі. Від 1604 року — ректор братської школи у Львові. 1611 року переїхав до Києва, де брав активну участь в організації Київського братства і школі при нім. 1615 року стає ректором школи, а від 1620 року, прийнявши чернечий постриг, займає посаду митрополита Київського і Галицького. Помер у Києві. Борецькому приписують такі твори, як "Протестація", "Пересторога", "Юстифікація". У своїх працях автор захищає права, віру і звичаї українського народу від утисків з боку світської і духовної влади шляхетської Польщі; закликає до справедливих стосунків між народами і конфесіями.\nАнтичні ідеї громадянської свободи поєднував з середньовічними поглядами на державу і форми правління; виступав, зокрема, за шляхетські станові привілеї, надані монархами за вірну службу. Послідовно виступав за поширення освіти в Україні і робив практичні кроки в цьому напрямку.\nКАСІЯН (КАЛІСТ) САКОВИЧ — церковний діяч і письменник, автор численних полемічно-богословських творів. Народився в Галичині. Вчився в Замості, Любліні й Краківській академії. Протягом 1620 — 1624 рр. був ректором Київської братської школи і виховником Адама Кисіля. 1625 року переселився до Любліна, а згодом став уніатським архимандритом у Дубному (1626 — 1639 рр.). Наступного року, вже у Кракові, перейшов на латинський обряд. Найбільш знаним його твором є "ВЂршЂ на жалосный погреб зацного рыцера Петра Конашевича Сагайдачного..." Суто філософські проблеми Сакович розглядає у таких творах, як: "Арістотелівські проблеми або питання про природу людини..." (Краків, 1620; Київ, 1988) та "Трактат про душу...". Серед розглядуваних мислителем філософських проблем ренесансно-гуманістичні тенденції прослідковуються при розгляді питання пізнання людиною самої себе, яке потрібне, на його думку, для того, щоб на його основі людина могла керувати "домом свого тіла" та вчинками. Вважаючи душу формою органічного тіла Сакович твердив, що вона є самосутньою сутністю, простою і безсмертною і може існувати без тіла. При цьому він розрізняв три види душі — вегетативну, чуттєву й раціональну, тобто інтелект. В питанні про походження душі, схилявся до думки, що вона передається дітям від батьків. Набагато прихильніше ніж його попередники ставився Сакович до світських наук і мудрості, зокрема, розлого використав твори античних філософів, істориків, письменників.\nОкрім гуманістів, названих вище, тенденції ренесансного гуманізму простежуються у творах ректора ліцею у Перемишлі, згодом Львівської школи, а пізніше професора Краківського університету Григорія Чуй-Русина із Самбора (бл. 1523 — 1573), професора курсу риторики й поетики у Краківському університеті Георгія Тичинського Рутенця (середина XVI ст.), професора і ректора Краківської академії Івана Туробінського Рутенця (1511 — 1575) та ін.\nПрихильність до реформаційних ідей у той час в Україні виявляли Станіслав Оріховський, Василь Суразький, Клірик Острозький, Герасим Смотрицький, Христофор Філалет, Іван Вишенський, Йов Княгиницький, Стефан і Лаврентій Зизанії, Юрій Немирич, Петро Могила.\nРиси барокового стилю помітні вже у творах таких українських діячів розглядуваного періоду, як Іван Вишенський, Мелетій Смотрицький, Касіян Сакович, Віталій з Дубна. З відкриттям Києво-Могилянської академії бароко забуяло пишним цвітом і тривалий час визначало не лише особливості художнього стилю більшості українських письменників і митців, а також специфіку філософського мислення в XVII — XVIII ст.


Догляд за антуріумом в домашніх умовах: чому листя рослини сохнуть і покриваються коричневими плямами - Tam.com.ua догляд, поради, форум, відео, рекомендації, розмноження\nTam.com.ua > Кімнатні рослини > Догляд за антуріумом в домашніх умовах: чому листя рослини сохнуть і покриваються коричневими плямами\nДогляд за антуріумом в домашніх умовах – чому сохнуть листя?\nКімнатний квітка антуріум здатний прикрасити будь-яке приміщення, і перетворити навіть самий нудний інтер’єр. Рослина відрізняється щільними глянцевими листям і квітками у формі серця. Забарвлення квіток антуріума може бути від світло-рожевого до темно-бордового. Побачивши рослина вперше, можна подумати, що його листя і квіти зроблені з пластмаси.\nНайчастіше антуріум застосовується як кімнатна рослина. При утриманні в домашніх умовах квітка вимагає особливого догляду. Досвідчені квітникарі вважають рослина дуже невибагливим. А ось любителі можуть зіткнутися з деякими проблемами, про рішення яких піде мова в нашій статті.\nВ першу чергу потрібно знати, що рослина не переносить високі температури і прямі сонячні промені. влітку температура повітря повинна бути в межах 20-23С, а взимку – 16-18С. Для антуріума вибирається добре освітлене місце. При нестачі світла рослина витягнеться, а його квітки зблякнуть. Попадання прямих сонячних променів потрібно уникати.\nПри догляді за антуріумом необхідно дотримуватися деяких правил:\nРослина любить регулярний полив, однак, не терпить застою води. Саме тому для нього слід вибирати широкий горщик, на дно якого укладається дренажний шар. Поверхнева коренева система квітки здатна забирати вологу з повітря. Тому верхній шар грунту рекомендується прикрити мохом, який потрібно буде періодично обприскувати.\nРослина потребує підвищеної вологості повітря. Для забезпечення таких умов листя антуріума необхідно постійно обприскувати відстояною водою. Вологість повітря можна підвищити за допомогою придбаного зволожувача, або поставивши горщик з рослиною на піддон, наповнений вологим керамзитом, торфом або мохом.\nДо підгодівлі антуріум особливо не вимогливий, але в додаткових поживних речовинах потребує. Приблизно раз на два тижні з березня по жовтень рослина потрібно удобрювати. Дуже ефективні позакореневе підживлення для листя квітки. Ними рослину можна обприскувати один раз в тиждень. Органіка вноситься на поверхню субстрату.\nПридбане рослина з контейнера пересідає в горщик, наповнений спеціальної грунтом. Можна використовувати земляну суміш, призначену для орхідей і бромелієвих. Грунт повинен бути повітропроникним, пухким і містити грубі волокна. Допустима рН грунту – від 5 до 6. Пересаджений квітка добре поливається. Надалі догляд за ним полягає в частому обприскуванні і дбайливому поливі. Перший час після пересадки рослина дуже чутливо до нестачі вологи.\nРозмножується антуріум в домашніх умовах живцюванням. Для цього верхівкові живці з повітряними корінням відокремлюються від основного рослини, і висаджуються в окрему ємність.\nЦе все правила, які потрібно знати при догляді за антуріумом. Але якщо все ж квітка захворів, то врятувати його допоможуть наведені нижче рекомендації.\nОсновні проблеми при вирощуванні антуриума\nОсновною трудністю при догляді за рослиною в домашніх умовах є проблема з квітками і листям. вони можуть почати скручуватися, покриватися плямами або сохнути. Причин для цього може бути багато.\nЧому у антуріума сохнуть листя?\nОсновні причини, за якими листя починає сохнути:\nантрактоз і інші захворювання;\nРегулярність поливу рослини повинна залежати від пори року. Влітку полив може бути рясним, а взимку, якщо в приміщенні прохолодно, антуріум поливається рідко. Грунт між поливами повинна просихати на 1/3 горщика. Вологість повітря можна підвищити щоденним обприскуванням листя.\nЯкщо лист починає сохнути з країв, а потім стоншується і повністю висихає, то антуріум вражений антрактозом. В цьому випадку требуется обробка системним фунгіцидом .\nТвіст і зморщені листя зі світлими плямами говорять про зараження квітки оранжерейній попелиць. Позбутися від шкідника можна за допомогою препарату «Актелік» або «Карбофос».\nЧому на листках з’являються коричневі плями?\nВ цьому випадку можуть бути три основні причини:\nЯкщо плями великі, то проблема з підгодівлею рослини. Обов’язково потрібно використовувати тільки спеціальні добрива, до складу яких входять збалансовані речовини.\nНевеликі коричневі точки на листі свідчать про те, що в приміщенні занадто низька температура.\nПри виявленні плям необхідно оглянути стебло і внутрішню сторону листя квітки, так як він може бути вражений борошнистим хробаком. В цьому випадку допоможе застосування спеціальних хімічних препаратів.\nдо кореневої системи надходить недостатня кількість кисню.\nУ першому випадку взимку горщик з антуріумом потрібно прибрати подалі від опалювальних приладів, і почати регулярно обприскувати рослину в будь-який час року.\nУ другому випадку квітка рекомендується пересадити в грунт. додавши в нього деревного вугілля, шматків цегли або шишок. Грунт після додавання грубої фракції стане більш рихлою, і до коріння буде добре надходити кисень.\nЩо робити, якщо листя чорніють?\nнадлишок в грунті солей кальцію;\nнизька або висока температура в приміщенні.\nЯкщо горщик з антуріумом варто в приміщенні, де постійні протяги, то його листя почнуть чорніти і скручуватися. Тому квітка потрібно переставити в більш безпечне для нього місце.\nВід прямих сонячних променів антуріум потрібно притіняти, в іншому випадку на його листі з’явиться опік у вигляді чорних плям .\nРозпізнати що солей кальцію в грунті багато можна по вапняного нальоту, який проявився на внутрішній стороні горщика. якщо грунт повністю замінити неможливо. то його збагачують торфом або перегноєм, і поливають тільки відстояною водою.\nНевідповідний температурний режим при догляді за антуріумом може привести до появи чорних плям на його листі. Потрібно пам’ятати, що температура взимку повинна бути в межах +18 С, а влітку не вище + 26С.\nПожовтінням листя антуріум реагує на ряд причин:\nУ зимовий період часу жовте листя вказують на брак світла. Рішенням може бути додаткове освітлення.\nПри поливі рослини багатою хлором і окисями важких металів водою, листя можуть почати жовтіти. Тому рекомендується використовувати дощову, талу або відстояну воду.\nПри застої води в піддоні коренева система починає гнити, а листя жовтіти. В результаті рослина гине. Тому надмірно зволожувати грунт не треба, а після поливу з піддона воду необхідно обов’язково виливати.\nБрак земляної суміші. В цьому випадку в ємність з антуріумом потрібно досипати землі. Якщо горщик для рослини вже маленький, то квітка пересідає в більш великий.\nПоразка антуриума борошнистим червецем або попелиць призводить до пожовтіння листя, так як комахи харчуються соком рослини. Хімічні препарати допоможуть позбутися від проблеми.\nЩо робити, якщо квітки антуріума стали дрібними?\nРослина з часом старіє, втрачаючи при цьому свій привабливий зовнішній вигляд. Його стовбур оголюється, а листя і квітки стають блідими і дрібними. В такому жалюгідному стані антуріум залишати не можна. Його потрібно омолодити. Для цього за допомогою секатора відрізається верхня частина рослини з двома або трьома повітряними корінням, і висаджується в наповнену землею ємність. Догляд за молодим рослиною полягає в обприскуванні, регулярного поливу і підтримці температури в приміщенні не нижче + 20С.\nПри вирощуванні антуриума в домашніх умовах слід пам’ятати, що слід дотримуватися всіх рекомендацій по догляду за ним. В цьому випадку проблем з рослиною виникнути не повинно.\nКімнатні рослиниантуріумом, догляд, домашніх, листя, умовах, чому


Новини за сьогодні, 18 січня 2021, понеділок (18:30)\nУ серпні в Ужгороді та Закарпатській області зареєстрували 90 нових автомобілів. Загальна сума витрат на покупку нових авто в регіоні склала 3 мільйони доларів.\nСеред марок лідером продажів став японський бренд Toyota. На Закарпатті зареєстрували 20 автомобілів цієї марки на суму 650 тисяч доларів без врахування вартості додаткового обладнання. В трійку найпопулярніших марок увійшли Skoda і Renault, – повідомляє сайт з продажу автомобілів RST.ua.\nУ рейтингу моделей на першому місці минулого місяця у регіоні був седан Toyota Camry. Крім нього були популярними Skoda Octavia та Toyota RAV4.\nСеред усіх зареєстрованих авто 67% склали кросовери. 35% – машини з дизельними моторами, а середній об’єм двигуна склав 2,1 тисячі сантиметрів кубічних.\nЗагалом впродовж серпня в Україні зареєстрували 7 тисяч нових машин. Загальна сума витрат на покупку цих авто склала 210 мільйонів доларів США. Серед цих авто – 5 тисяч кросоверів, що складає майже 75% від загального обсягу авторинку. Українці купували і машини преміум-сегменту: Rolls-Royce Cullinan, Bentley Continental GT, Mercedes-Benz GT AMG, п’ять Porsche 911 та вісім електромобілівPorsche Taycan.\nУ мережі показали найнезвичнішу садибу Закарпаття 15.01.2021 12:10 2755\n"Мій писок на 22-й годині пошуків": гірський гід показав, як обморозив лице, шукаючи туриста на Закарпатті 16.01.2021 11:55 962\nГрафік святкових богослужінь до свята Богоявлення (Хрещення Господнього) 2021 року в м. Ужгороді 18.01.2021 12:55 657\nВ Ужгородській міській раді відбулася зустріч із представниками китайської компанії Alfa Bus. Що пропонують? 15.01.2021 14:08 582\nЗброя опришків та артефакти злочинців, або Що зберігав музей криміналу в Ужгороді 18.01.2021 09:50 567\nЗемля, наближена до неба: про закарпатські мініскульптурки, найбільший хрест в Україні та унікальні арт-об’єкти 15.01.2021 09:03 491


НАШІ ГРОШІ – Земкомісія Київради не погодила відведення ділянки для проїзду до ЖК біля 96-річного Чкалівського скверу\nПостійна комісія Київради з питань архітектури, містобудування та земельних відносин 1 грудня не погодила надання ТОВ «Ділайвест» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для влаштування проїзду до запланованого житлового комплексу на вул. Олеся Гончара, 55-Б.\nЙдеться про ділянку площею 0,02 га, яку фірма хоче отримати в оренду на 5 років.\nПлан-схема із проекту рішення Київради\nНатомість земкомісія створила робочу групу з розгляду даного питання у складі депутатів Григорія Маленка (голова), Віктора Грушка, Юрія Федоренка, Юрія Сулиги та Олени Марченко.\nПід час обговорення вказаного проекту рішення депутати відзначили, що у першу чергу необхідно перевірити, чи ділянка не входить в межі скверу ім. Чкалова.\nУ свою чергу представники громадськості нагадали про проблеми із суборендою частини землі, а також заявили, що «буде війна» у разі, якщо забудовник буде «з’їдати» сквер, який існує орієнтовно з 1925 року. У цьому сквері розташований один з п’яти збережених оригінальних великих фонтанів, відлитих на початку XX ст на заводі відомого київського промисловця Олексія Термена.\nВиступив також представник забудовника, який заявив, що намірів щодо забудови скверу ніколи не існувало, а натомість вони гарантують відновити його благоустрій. Також він зазначив, що забудовник відмовляється від частини ділянки на користь скверу: за його словами на одну з ділянок, яка у 2005 відводилася під забудову попередньому інвестору і потрапила в межі скверу, вони розробили технічну документацію щодо поділу, і відмовляються від майже 2 соток.\nНагадаємо, історія забудови ділянки площею 0,33 га на вул. Олеся Гончара, 55-Б розпочалася ще у середині 2000-х рр, коли Інститут геологічних наук НАНУ, який використовує цю ділянку на праві постійного користування, ініціював добудову офісного центру.\nЗа даними екс-депутата Київради Ольги Балицької будівництво почали у 2007 році, однак практично одразу воно зупинилося внаслідок протесту місцевих жителів та економічної кризи. Відтак, з кінця 2008 по 2016 рр будівництво не відбувалося.\nУ 2016 році Інститут геологічних наук НАНУ (землекористувач) разом із ТОВ «Ділайвест» (інвестор) отримали містобудівні умови та обмеження забудови ділянки на вул. Олеся Гончара, 55-Б. Відповідно до цих МУО, вони мають намір збудувати вже 12-поверховий багатофункціональний комплекс на вказаній ділянці.\nНаразі відомо, що забудова проводиться на підставі дозволу на будівництво офісного центру, виданого ще 02.02.2009. 28 серпня 2021 року до цього дозволу було внесено зміни в частині намірів забудови – замість офісного центру стало будівництво багатофункціонального комплексу.\nПід виглядом багатофункціональних комплексів зазвичай будуються житлові. У даному випадку це підтверджується угодою між ТОВ «Ділайвест» і ТОВ «ТПК «Каскад-Імпекс», відповідно до якої останнє інвестує 17 млн грн у три квартири комплексу на вул. О. Гончара, 55-Б. У листопаді цього року «Каскад-Імпекс» отримав рішення суду, у якому зазначено, що суд не бачить підстав вважати вказану забудову незаконною, зокрема, через невідповідність намірів забудови містобудівній документації та неотриманні дозволів і погоджень Мінкультури.\nВідзначимо, що ділянка на вул. О. Гончара, 55-Б знаходиться в межах Центрального історичного ареалу, в зоні регулювання забудови. Будинок за цією адресою, де розміщується Інститут геології, є пам’яткою архітектури місцевого значення (будинок Київського відділення Російського технічного товариства, в якому у 1946-1951 роках працювали Лебедєв С.А., Парфир’єв В.Б, інші видатні вчені), відповідно до рішення київського міськвиконкому від 21.01.1981 №49.\nТОВ «Ділайвест» є також суборендарем сусідніх ділянок площею 0,19 га і 0,05 га по вул. Богдана Хмельницького, 80-Б, орендарем яких з 2005 року є ТОВ «Молодіжний житловий комплекс «Оболонь». «МЖК «Оболонь» поновило оренду через суд.\nУ жовтні цього року Комісія Київради з питань перейменувань ухвалила рішення щодо перейменування скверу імені Чкалова на честь актора Богдана Ступки.\nВласником ТОВ «Ділайвест» є кіпрська компанія «Спарентон Лімітед», 60% у якій контролює Юлія Харченко. Раніше бенефіціарним власником «Ділайвесту» значилася депутат Київради від ВО «Батьківщина» Богдана Тимощук.\n«Спарентон Лімітед» є спів/власником ТОВ «Ріелт-Буд» і ТОВ «С І А», які отримували дозволи на будівництво житлового комплексу «Галактика» по вул. Сверстюка (Марини Раскової), 4 у Києві. Цей ЖК є офіційним проектом Stolitsa Group.\nСпівзасновницею будівельної компанії Stolitsa Group є Владислава Молчанова – спонсор партії «Батьківщина». На президентських виборах 2019 року вона була довіреною особою кандидата в президенти Юлії Тимошенко по Святошинському району Києва. До фракції «Батьківщини» у Київраді входить Віталій Нестор, дружиною якого є Яна Нестор (Коровченко), сестра Сергія Коровченка, якого «Коментарі» називали цивільним чоловіком Молчанової.\nГенпідрядником забудови стало ТОВ «Спецбуд-Моноліт», власниками якого є ТОВ «КУА «Бізнес-Гарант», яка діє від імені та в інтересах пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Алькор» (10%) та Василь Олійник (90%), який вже 15 років є партнером Stolitsa Group у реалізації житлових комплексів.


тадалафіл – ліки, що використовуються для лікування дисфункції ерекції.\nЧи допомагає він при регулярному використанні? Чи є у препарату аналоги? Що входить до його складу? Яке терапевтичну дію він надає? Які є показання до використання? Чи є протипоказання? Як правильно вживати тадалафил? Чи є побічні ефекти у препарату? Чи є аналоги медикаменту? Скільки він коштує і де його можна придбати?\nПитань багато, спробуємо відповісти на них і розібратися в темі.\nПрепарати, що містять тадалафил\nТадалафіл міститься в наступних препаратах:\nНабір «Софт плюс»;\nСіаліс в баночках;\nЄ повністю хімічним препаратом.\nСинтезується в пробірках.\nБув розроблений фармацевтичною корпорацією з Британії в 2003 році.\nДженерик – це ліки, зроблене будь-якої фармацевтичною фірмою, за основу береться відоме і запатентований активна речовина і до нього додаються різні допоміжні елементи. В результаті з’являється дженерик будь-якого препарату, наприклад, тадалафілу.\nДженірікі коштують дешевше його первинного аналога.\nРечовини, що входять до препарат дженерика НЕ відчищаються від домішок, тому що отримується медикамент можна назвати «брудним».\nВ основному дженерики роблять в Індії.\nАктивним інгредієнтом медикаменту є тадалафіл.\nЙого дія підсилюють:\nПрепарат покращує чоловічу ерекцію.\nВпливає на основні реакції, що і призводить до статевого збудження.\nПісля прийому препарату кров починає доливати до пеніса, той в результаті стає щільним.\nЧерез припливу крові настає ерекція.\nПриплив крові здійснюється завдяки розширенню судин, на них, в свою чергу, впливає унікальна речовина – цГМФ.\nцГМФ швидко руйнується через ферментів, Тадалафіл ж уповільнює цей процес.\nБез сексуальної стимуляції Тадалафіл може не подіяти.\nПри статевому збудженні чоловіка виробляється оксид азоту, який є незамінним речовиною для вироблення цГМФ.\nПри сексуальному збудженні в головний і спинний мозок надсилаються імпульси, а вони по нервових каналах передають команди до вивільнення оксиду азоту.\nПісля використання медикаменту ерекція ставиться пролонгованої і більш яскраво вираженою.\nБез статевого збудження ерекція у чоловіка не виникне.\nЕфект від препарату залишається на 36 годин після його вживання.\nПрепарат варто приймати при таких хворобах:\nСимптоми сечових нижніх шляхів у хворих з ДГПЗ.\nЦі дефекти можуть виникнути з наступних причин:\nУ людей з гіпертонією;\nЧерез психоемоційного розладу;\nЯкщо була видалена передміхурова залоза;\nЧерез травми спинного мозку.\nКатегорично не можна використовувати препарат:\nМолодим людям молодше 18 років;\nЯкщо препарат буде одночасно використовуватися з медикаментами, що мають в своєму складі нітрати, наприклад, Тівортін, Молсидомін або Нітрогліцерин.\nЯкщо Тадалафіл буде використовуватися одночасно з альфа-блокаторами, такими як: Пірроксан або Доксазозин.\nЗастосування медикаменту з обережністю:\nПри серцевої недостатності II ступеня;\nЯкщо гіпотензія нижче рівня 90/50 мм рт.ст .;\nЯкщо був інсульт або інфаркт в останні 6 місяців;\nПри дегенеративних проблеми з сітківкою ока;\nЯкщо у чоловіка є лейкемія;\nЯкщо є деформація статевого члена;\nПри скачках тиску.\nТадалафіл – інструкція із застосування\nТадалафіл приймають наступним чином:\nТаблетки приймаються всередину, запиваючи кип’яченою водою кімнатної температури;\nЇх можна пити як до їжі, так і після;\nДобова доза препарату – 20 мг;\nВикористовувати необхідно за 20 хвилин до статевого акту;\nСтатевий акт можна відновлювати протягом 36 годин після використання препарату;\nЧоловіки можуть самостійно вибрати для себе оптимальний час прийому тадалафілу;\nНе можна часто використовувати медикамент;\nРекомендовано пити Тадалафіл не частіше ніж один раз на 24 години;\nЯкщо чоловік старше 65 років, то він може використовувати препарат в дозуванні, призначеної для чоловічої статі середнього віку;\nЯкщо є алергія на компоненти тадалафіл, то потрібно знизити дозування. Якщо це не допоможе, то необхідно припинити прийом ліків;\nМожна збільшувати дозування до 40 мг, але не більше;\nЯкщо чоловік бере Саквінавір або Нефазодон, то Тадалафіл варто пити тільки по 10 мг і не частіше одного разу протягом 3-х діб;\nМожливо, після прийому ліків виникне хвороблива ерекція, але вона збережеться тільки на кілька годин. Це може статися, якщо Тадалафіл одночасно п’ється з медикаментами групи інгібіторів;\nЯкщо ерекція триватиме понад 4-х годин, то варто звернутися за консультацією до лікаря.\nЗастосування при нирковій недостатності:\nЯкщо робота нирок трохи порушена, то Тадалафіл п’ється в звичайному режимі.\nЯкщо є помірна ниркова недостатність, то початкова доза повинна бути не більше 5 мг, максимальна ж дозування – 10 мг на 2 доби.\nЯкщо ж ниркова недостатність виражена у важкій формі, то доза препарату на добу – 5 мг не більше.\nЗастосування при печінковій недостатності:\nПри легкої або середньої формі захворювання доза медикаменту повинна складати – 10 мг в 24 години.\nПри тяжкому перебігу хвороби варто утриматися від використання тадалафілу.\nЗагострюються побічні ефекти, супутні прийом препарату і при нормальній дозуванні.\nПри передозуванні призначається звичайна терапія.\nЗастосування з іншими лікарськими препаратами:\nЕфект Тадалафаліна посилюється:\nЯкщо разом з даним препаратом одночасно використовується Ритонавір, Итраконазол, Циметидин або Кетоконазол.\nПрепарат застосовується разом з донаторамі оксиду азоту. Наприклад, Тівортін, Молсидомін або Нітрогліцерин.\nТадалафіл п’ється одночасно з Віагрою.\nЕфект ліки зменшується:\nПри прийомі Рифампіцину;\nПри використанні Н2-гистаминоблокаторов.\nНіяк не впливає на ефект:\nЯкщо ліки застосовується разом з протизапальними засобами, наприклад, Найз або Аспірин.\nПри одночасному прийомі з альфа-адреноблокаторами, наприклад, Пірроксан, Ніцерголін або Тропафен.\nПри використанні Толбутамід.\nПри прийомі антацидних медикаментів, таких як: Гастал, Алмагель або Ренні.\nПри застосуванні антідепрісантов.\nЗ одночасним використанням сечогінних препаратів.\nЯкщо п’ється разом з антибіотиками.\nОдночасний прийом з Мідазолам, амлодипін, тамсулозин, Ловастаніном, Метопролол або Варфаріном.\nПри застосуванні препарату можуть виникнути такі побічні ефекти:\nЗ’являється біль у животі;\nВиникає розлад кишечника;\nМожуть з’явитися больові відчуття в районі спини;\nВиникає закладеність носа;\nМожуть бути болі в нижніх кінцівках;\nУ людини може початися запаморочення;\nМоже підвищитися або знизитися артеріальний тиск;\nВиникають больові відчуття в області грудей;\nЛюдина не зможе заснути;\nЗагострення проблем з дихальною системою, наприклад, фарингіт;\nАлергічна реакція: свербіж або висип;\nМоже виникнути спонтанна ерекція.\nКрем для зовнішнього використання – химколина.\nПацієнти про препарат відгукуються наступним чином:\nЯкщо немає довіри до купленого товару, то їх можна відправити на перевірку в лабораторію. Там її досліджує, і винесуть вердикт: справжній чи товар чи ні.\nЯкщо медикамент не є дженериків, то його ціна буде високою.\nСередні ціни на препарат Тадалафіл:\nТадалафіл в дозуванні по 5 мг, кількість таблеток в упаковці 14 шт. – від 2300 до 2500 рублів.\nТадалафіл в дозуванні по 5 мг, кількість таблеток в упаковці 28 шт. – від 4200 до 4700 рублів.\nТадалафіл в дозі по 20 мг продається по одній таблетці, його вартість коливається від 720 до 850 рублів.\nЯкщо дозування препарату складе 20 мг, а в упаковці буде знаходитися 2 таблетки, то його ціна збільшиться в 2 рази.\nЯкщо в упаковці медикаменту буде 4 таблетки, а дозування 20 мг, то коштувати він буде від 2400 до 2600 рублів.\nЯкщо ліки продаються по 8 таблеток у дозуванні 20 мг, то його ціна складе: 4500-5000 рублів.\nВ процесі розгляду теми, були дані відповіді на всі поставлені запитання на початку статті.\nВ кінці хочеться додати кілька порад:\nВибирати препарат самостійно не рекомендується.\nДозування також потрібно визначати спільно з фахівцем.\nАлкоголь посилює дію препарату, тому після його вживання дозу тадалафілу краще зменшити.\nПри проблемах з нирками і печінкою, медикамент варто використовувати з обережністю.\nЯкщо був інфаркт, а часу пройшло менше 6 місяців, то ліки краще не пити, щоб уникнути повторного потрапляння в лікарню.\nУ ліки є побічні дії, тому первинний його прийом краще здійснювати у вихідний день. Робиться це з метою того, щоб за вихідні дні побічні дії припинилися і людина змогла піти на роботу зі свіжими силами, а не з головним болем.


Полтавская туристическая фирма - "Кругозор". - Кирилівка\nКИРИЛІВКА - це дивовижне місце на курортній карті світу, яке з року в рік приваблює все більше і більше відпочиваючих.\nНа перший погляд, Кирилівка - це невелике селище міського типу на узбережжі Азовського моря в Якимівському районі Запорізької області (Україна). Але знають і щиро люблять Кирилівку мільйони відпочиваючих як з України, так і з багатьох зарубіжних країн. Причин популярності Кирилівки як курортного регіону досить багато, але основні з них такі:\nСелище Кирилівка знаходиться на самому березі Азовського моря\nУ Кирилівці немає жодного промислового підприємства, ні порту, ні залізниці. Тому закономірно, що цей регіон є екологічно чистим.\nЧисте море, біло-золотисті піщані пляжі на косах між лиманами і морем, цілющий коктейль з ароматів степових трав і моря, білі чайки і зграйки рибок поруч з дітьми, що купаються - все це Кирилівка!\nУ Кирилівці особливо яскраво проявляється поєднання багатьох оздоровчих факторів, як то - лікування морем (таласотерапія), сонцем (геліотерапія), чистим і цілющим повітрям (аероіонотерапія), піском (псаммотерапія) і грязелікування. Часті купання, помірне перебування на сонці і розумне загоряння на піщаних пляжах, постійне вдихання морського повітря з ароматом степових трав і позитивні емоції неодмінно наповнять Ваш організм новими силами і енергією. У Кирилівці також багато років успішно функціонує бальнеогрязевой санаторій «Кирилівка», відомий успіхами в лікуванні дуже багатьох недуг далеко за межами України.\nСаме в Кирилівці відкрився найбільший в Україні аквапарк «Острів скарбів». У Кирилівці також є Луна-парки, кілька нічних клубів і розважальних центрів, два зоопарку, безліч кафе. На пляжах багато водних гірок і атракціонів. Крім купань і загорянь Ви можете зайнятися улюбленим хобі, освоїти новий вид спорту або творчості, відправитися на екскурсії або покуштувати морської кухні.\nУмови проживання Б / о "У Максима":\nПриватний котедж розташований в самому центрі п.Кірілловка по вулиці Калини 210, в 100 метрах від моря. Розміщення 2-3-4х місцеве в двохетажном котеджі, холодильник в кожній кімнаті, на території санвузол, 2 душа (один-річний і один- сонячні батареї). На території кухня для самостійного приготування їжі, є набір посуду.\nДо послуг відпочиваючих в котеджі є номери з вигодами. В кімнаті є холодильник, телевізор, кондиціонер, умивальник, туалет душ з гарячою водою. На балконі-лоджії є умови для самостійного приготування їжі (комфорка, вода, посуд), а також стіл і стільці.\nБіля котеджу розташована приватна кафе (домашня кухня)\nУМОВИ ПРОЖИВАННЯ приватного сектору:\nПроживання в часному секторі великий двір чистий і затишний, розташований в самому центрі п.Кірілловка, в 150 метрах від моря. Розміщення 2-3х місцеве в одноповерховій будівлі, холодильник ,електро чайник, постільної білизни в кожній кімнаті, на території санвузол,души (один на бойлеру,один- сонячні батареї). Вода тепла і гаряча цілодобово, безкоштовно . На території кухня для самостійного приготування їжі, є набір посуду, мікрохвильова піч. Також ви можете скористуватись праскою та прасувальною дошкою, на території працює Wi-fi . За додаткові оплату прання брудного одягу. Біля кожної кімнати є стільці та столи для відпочинку. На території є мангали і альтанка. Вся територія приватного сектору зелена, усаджена деревами та квітами.\nВартість с 1 чол/грн. проїзд + проживання 2020 год\n" У Максима"\nБ/в" У Максима"\nФото економ варіанта Б/в" У Максима "\nФото номера із зручностіми Б/в" У Максима "\nПроживання в затишному приватному секторі (фото)\nМожливий тільки проїзд в дві сторони.


Обмін Wire (SWIFT) на Visa/MasterCard\nОбмінники на яких можна обміняти Wire (SWIFT) UAH на Visa/MasterCard UAH. Найкращий варіант обміну з найбільш привабливим курсом обміну знаходиться у верхній частині таблиці моніторингу. Всі обмінники перевіряються адміністратором, тому моніторинг обмінників містить тільки надійні обмінники з високою репутацією. Зараз вибраний напрямок обміну Wire (SWIFT) UAH на Visa/MasterCard UAH. Щоб вибрати інший обмін, використайте бокову панель та не забудьте вибрати тип валюти у випадаючому списку.\n1 ObmennegР 100 Wire (SWIFT) UAH 69.93 Visa/MasterCard UAH 206 006 UAH


Відбулася презентація конкурсу для представників ЗМІ області на кращий репортаж про внесок жінок у соціально-економічний розвиток Житомирщини «Жінки, які творять історію Житомирщини» - Новини - Управління з питань внутрішньої політики та зв'язків з громадськістю Житомирської обласної державної адміністрації\nГоловна » Новини » Відбулася презентація конкурсу для представників ЗМІ області на кращий репортаж про внесок жінок у соціально-економічний розвиток Житомирщини «Жінки, які творять історію Житомирщини»\nВідбулася презентація конкурсу для представників ЗМІ області на кращий репортаж про внесок жінок у соціально-економічний розвиток Житомирщини «Жінки, які творять історію Житомирщини»\n5 лютого у Житомирі, за участі директора Департаменту у справах сім’ї, молоді та спорту облдержадміністрації Р.Гулій та заступника начальника головного управління інформації та комунікацій з громадськістю облдержадміністрації С.Сластухіної, відбулася презентація конкурсу для представників ЗМІ області на кращий репортаж про внесок жінок у соціально-економічний розвиток Житомирщини «Жінки, які творять історію Житомирщини».\nІніціатором та головним організатором конкурсу є Житомирська обласна молодіжна громадська організація «Паритет», співорганізаторами виступають Департамент у справах сім’ї, молоді та спорту та головне управління інформації та комунікацій з громадськістю облдержадміністрації, ресурсно ініціатива підтримується Українським Жіночим Фондом. Р.Гула наголосила на значимості конкурсу та висловила подяку за важливу ініціативу щодо його організації: «Департамент у справах сім’ї, молоді та спорту ОДА всебічно підтримуватиме впровадження та реалізацію цього конкурсу. Адже така ініціатива від громадських організацій проявлена вперше». Виступаючи під час засідання, С.Сластухіна зазначила: «Сьогодні спостерігається тенденція щодо активізації діяльності жінок в громадському житті. Так у минулому році членами громадської ради при облдержадміністрації були 24 жінки, що складало приблизно 22% від загальної кількості учасників, членами громадської ради 2013 року стало 56 жінок, що складає 30% від загальної кількості учасників. У світовій історії, історії нашої держави та Житомирщини сьогодні є безліч прикладів соціально активних жінок, із значними досягненнями в підприємницькій діяльності, у сфері громадської діяльності, з міцними та щасливими сім’ями».\nДовідково: Конкурс покликаний висвітлити участь жінок соціально-економічному розвитку регіону, привернути увагу до проблем жінок у різних сферах життєдіяльності, підтримати творчі ініціативи журналістів. Матеріали, які можуть брати участь в конкурсі, повинні бути опубліковані до кінця лютого 2013 року. До участі у конкурсі запрошуються представники комунальних і приватних засобів масової інформації області, позаштатні кореспонденти, дописувачі друкованих та Інтернет-видань, медіа-сектор громадських організацій. Прийматимуться конкурсні роботи як у текстовому, так і в електронному варіанті.\nДо складу журі входять журналісти провідних українських ЗМІ, державні службовці, громадські діячі, науковці. Критеріями оцінки конкурсних робіт будуть - розкриття тематики, оригінальність авторського задуму, влучність назви, загальне враження.


Про нас - Дніпроінструмент — Електро- , бензо- та акумуляторний інструмент\nМи раді привітати Вас на сайті компанії "ДНІПРОІНСТРУМЕНТ".\nНа інструментальному ринку наша команда працює з 1998 року. З 2006 року відкрито магазин "Дніпроінструмент" у м. Дніпро (Дніпропетровськ) по вул.Робоча, 18. За такий тривалий час роботи ми набули величезний досвід з продажу та обслуговування професійного електро-, бензо-, пневмо-та акумуляторного інструменту та устаткування. Ми є офіційним дилером та авторизованим сервісним центром торгівельних марок MAKITA, METABO, BOSCH, DEWALT, STIHL, STENLEY.\nТОВ "Дніпроінструмент" - стабільна та надійна компанія, яка з кожним днем нарощує свій потенціал. Маючи величезний досвід в галузі продажу інструменту та обладнання, наші менеджери готові надати Вам грамотну консультацію, запропонувати вигідні умови співпраці та широкий спектр електро-, бензо-, пневмо та акумуляторного інструменту, садової техніки, а також супутнього оснащення. Нашими клієнтами є великі виробничі, будівельно-монтажні компанії та невеликі майстерні, фермерські та комунальні господарства. Ми співпрацюємо з суб`єктами підприємницької діяльності та державними установами. ТОВ "Дніпроінструмент" працює на умовах загального оподаткування та є платником ПДВ.\nОкремим напрямком нашої діяльності є робота з приватними особами: в магазині "Дніпроінструмент" (м.Дніпро, вул.Робоча,18) завжди допоможуть потенційним покупцям правильно, згідно з поставленими завданнями, підібрати інструмент, розкажуть про новітні технології, які використовуються сьогодні в інструментальному виробництві, технічні характеристи інструменту, відмінності у рамках модельного ряду чи бренду.\nСпівпрацюючи з нами, ви маєте можливість не тільки гарантовано придбати оригинальний інструмент, підібрати до нього оригінальні комплектуючі та запасні частини, а й отримати якісне сервісне обслуговування в гарантійний та післягарантійний період. Наші висококваліфіковані сервісні спеціалісти з величезним досвідом роботи постійно вдосконалюють свої навички на семінарах-стажуваннях, які регулярно проводяться офіційними представниками в Україні торгових марок MAKITA, METABO, DEWALT, STIHL, STENLEY. Ми є авторизованим сервісним центром цих брендів.


6c383912d77a2875 вдалі пологи\n« В очах туман , в кістках ломота\nУ чому секрет молодості ? »\nНайчастіше дивовижний період вагітності для багатьох майбутніх мам затьмарений лише одним — страхом перед пологами . Здавалося б, і аналізи в порядку , і ворушіння відчуваються , і придане вибрано — живи і радій! Але пологи … брр … як їх пережити ?!\nНайчастіше дивовижний період вагітності для багатьох майбутніх мам затьмарений лише одним — страхом перед пологами . Здавалося б, і аналізи в порядку , і ворушіння відчуваються , і придане вибрано — живи і радій! Но роды… брр… как их пережить?!\nЗвичайно , суспільство чимало зробило , щоб сформувати таке ставлення матусь родам . Взять хоть кинематограф: рожающая в кадре актриса — это обязательно крики и нечеловеческие муки на лице.\nТа й в реальному житті ненабагато краще: навіть у матусь , що не зазнали ніяких особливо жахливих відчуттів , язик не повертається повідати про це світу . Так ведь можно и комплексы заработать — куда лучше приукрасить все пережитое и прочесть в глазах окружающих заслуженное восхищение!\nЯ не до того , що народити можна , зовсім цього не відчувши . Але переважна більшість жінок в ході соціологічних опитувань відповідають, що очікували вони від пологів чогось набагато гіршого і страшного. А в тих культурах , де немає настрою на пологи , як на щось хворобливе , болі жінки і не відчувають зовсім! А значит, не любую информацию можно впускать в свой разум, придется отделять зерна от плевел.\nЗвичайно , нечесно було б стверджувати , що будь-яка жінка може народити безболісно і лише страх — причина всіх нещасть . Ні, є й цілком обгрунтовані відчуття, які будуть незалежно від настрою — і при розкритті шийки , і під час потуг . Але завдяки тому , що больовий поріг незадовго до пологів підвищується , а в момент самих пологів в організмі породіллі виробляються знеболюючі речовини , все дійсно може бути цілком терпимим . Якби не той самий страх ! Это он заставляет симпатический отдел нервной системы сужать сосуды, в том числе и маточные, что в свою очередь вызывает недостаточное снабжение тканей кислородом и боль, и приводит к менее эффективному раскрытию шейки матки, а значит, затягивает роды.\nЩо ж до больових відчуттів , вони , по-перше , зазвичай помірні , по-друге , мають паузи — проміжки між переймами , коли ніяких неприємних відчуттів немає абсолютно, а по-третє , як не дивно може прозвучати , але вони потрібні в пологах . Прислушиваясь к своим ощущениям, можно выбирать наиболее подходящую на данный момент позу, тем самым не только улучшая собственное состояние, но и создавая наилучшие условия для течения родов, а значит, и для самочувствия малыша.\nПочувши під час своїх останніх пологів в сусідній палаті протяжний крик на одній ноті , навіть я , в студентстві що провела в цьому відділенні чимало часу , здивувалася . Те , що деякі кричать , народжуючи , відомо . Але так театрально ! Ну , як то кажуть , цікавість не порок — вирушила на пошуки джерела . Знайти було не складно — у міру наближення звук ставав все голосніше . Що ж, виявилося , відстала я від життя! В этом весьма традиционном роддоме разрешили такой метод облегчения родов, как пропевание схваток.\nВиглядала породілля в загалом не змучено , але побути з нею подовше і з’ясувати , як дійсно вона себе почуває , завадила закінчена колись музична школа — виходив у дівчини явно не Моцарт. Потом мы несколько раз пересекались в послеродовом отделении — действительно, родами она была вполне довольна.\nАле ось що цікаво : дівчата , котрі народжують на фітболах , що використовують ароматерапію , дихальну гімнастику або спеціальний масаж , теж , як правило , відзначають , що і їх метод був вельми ефективний. А мне, не певшей и не катавшейся на мячике, тоже пожаловаться было не на что.\nІ статистика підтверджує: як правило , скаржаться ті , хто спочатку був налаштований на біль. Психопрофилактические курси з підготовки до пологів — ось що варто було б прописати кожної вагітної . На таких курсах вагітні дізнаються особливості протікання кожного періоду пологів , чого очікувати і як правильно себе вести в той чи інший момент . Там же объясняются причины болевых ощущений, главная из которых — мышечный зажим из-за страха и напряжения беременной, учат основам правильного дыхания в моменты схваток и потуг.\nЄ, звичайно , і зовсім легкий шлях позбавлення від будь-яких відчуттів в пологах — епідуральна анестезія. Раз — і готово ! Ні болю , ніяких відчуттів абсолютно. Здавалося б , мрія будь-якої жінки , але не все так просто , на жаль : така анестезія викликає не тільки наслідки і для організму самої породіллі , і для подальшої адаптації малюка , але і ускладнює сам процес пологів. Кожна народила самостійно жінка напевно пам’ятає дивовижні почуття в момент потуг . Організм , в общем- то , все підказує сам : в потрібний момент з’являється нестримне бажання тужитися , потім пауза , і все спочатку. А жінка з анестезією цих позовів не відчуває, тужитися припадає лише по команді акушерки . Це , звичайно , набагато складніше — нерідко пологи затягуються . Виходить , що дійсно складний етап — розкриття шийки — жінка переносить самостійно (занадто рано вводити анестетики можна — надто тривалим виявиться їх дію на дитини). А коли починаються пологи , позитивний знеболюючий ефект далеко не завжди можна порівняти з іншими негативними. Поэтому лучше бы оставить этот метод на случай действительно невыносимых ощущений, которые обычно бывают в случае осложненного течения родов, а не заказывать заранее.\nРозумне хвилювання перед пологами , звичайно , буде присутній у всіх — це абсолютно нормально . Адже це одне з найважливіших і відповідальних подій , які вам належить пережити у житті. Але це хвилювання потрібно прийняти з радістю — думати про малюка , про зустріч з ним. Багато чого, дуже багато чого в пологах залежить від самої породіллі , і уважне ставлення до себе і свого тіла обов’язково допоможе народити вдало !\n10.10.2014 Куди йде любов ? Кожен з нас , вступаючи в серйозні стосунки з представником протилежної статі , сподівається , що вони триватимуть довго. « Жили вони довго і щасливо і померли в один день ... » - такий фінал багатьох казок . Проте в житті дуже часто […]\n10.10.2014 Одні ліки на двох Як би трепетно І ось тут з'являються сумніви , страхи і питання. Чим лікуватися і лікуватися взагалі? Можливо , краще перетерпіти , а то ж невідомо , як малюк відреагує на ліки? Чи можна бути впевненою , що призначене лікарем ліки […]\n10.10.2014 Обережно , сонечко ! Ми рідко згадуємо про те , що сонце може бути небезпечним. Уявіть собі таку ситуацію: ми не загоряємо , а просто вийшли у похмурий літній день на прогулянку і потім повернулися додому з почервонілої шкірою , яка свербить , здається сухою […]


ЭМЕСЕТ ТАБ. 4МГ №6 | Сеть аптек Viridis.ua\nЭМЕСЕТ ТАБ. 4МГ №6\nПрименение: Нудота та блювання, спричинені цитостатичною хіміотерапією та променевою терапією, а також профілактика та лікування післяопераційної нудоти та блювання\n1 таблетка,вкритаоболонкою,містить 4 мгабо 8 мгондансетрону(у виглядіондансетронугідрохлоридудигідрату);\nдопоміжніречовини: лактозимоногідрат, магніюстеарат,крохмалькукурудзяний,целюлозамікрокристалічна,опадрі білий Y-1-7000.\nПротиблювотнізасоби тапрепарати, щоусуваютьнудоту.Антагоністи5НТ3(серотонінових)рецепторів.Код АТС А04А А01.\nНудота таблювання,спричиненіцитостатичноюхіміотерапієютапроменевоютерапією, атакожпрофілактиката лікуванняпісляопераційноїнудоти таблювання.\nПідвищеначутливістьдо будь-якогозкомпонентівпрепарату, періодвагітностіта годуваннягруддю.\nТаблеткизастосовуютьвнутрішньо.Вибір режимудозуваннявизначаєтьсявираженістюеметогенноїдіїпротипухлинноїтерапії, щопроводиться.\nЕметогеннахіміотерапіята променеватерапія:дорослимпризначають 8мг за 1 - 2 годинидо початкутерапії зподальшимприйомом 8 мгчерез 12 годинпісляпочаткутерапії.\nДляпрофілактикивідстроченогоабо тривалогоблюванняпісля перших24 годин рекомендуєтьсяпероральнезастосуванняпрепарату вдозі 8 мгдвічі на добупротягом до 5днів змоментузакінченняхіміотерапії.\nУвипадкувираженоїблювотноїреакції припроведенніхіміотерапіїефективністьондансетронуможе бутипідвищенадодатковимодноразовимвнутрішньовеннимуведеннямдексаметазонунатріюфосфату в дозі20 мг передхіміотерапією.\nДлязапобіганняпісляопераційнимнудоті іблюванню дорослимразовупероральнудозу 16 мгпризначаютьза 1 годину допочаткуанестезії.\nДітям вікомвід 4 роківондансетрону дозі 5 мг/м2поверхнітілапризначаютьу виглядіодноразовоївнутрішньовенноїін’єкції,безпосередньоперед хіміотерапією,з подальшимзастосуваннямтаблетокЕмесет® удозі 4 мгчерез 12 годин.Пероральнезастосуванняпрепарату удозі 4 мгдвічі на добуможе триватидо 5 днівпіслязавершеннякурсу хіміотерапії.\nПацієнтиз печінковоюнедостатністю. Упацієнтів зпомірними ітяжкимипорушеннямифункції печінкикліренсондансетронузначнознижується, аперіоднапіввиведенняіз сироватки крові– зростає.Для такиххворихмаксимальнадобова дозапрепарату неповинна перевищувати8 мг.\nПацієнтиз порушеннямметаболізмуспартеїну/дебрисоквіну.Періоднапіввиведенняондансетронуу хворих зпорушеннямметаболізмуспартеїну ідебрисоквінунезмінюється. Утаких пацієнтівповторневведенняпризводитьдо такої жконцентраціїпрепарату, щой у хворих знеушкодженимметаболізмом.Тому немаєпотреби узміні режимудозуваннядля цієїгрупипацієнтів.\nЗбоку імунноїсистеми: реакціїгіперчутливостінегайноготипу різногоступенятяжкості,рідко –анафілаксія.\nЗбокунервовоїсистеми:головнийбіль,екстрапіраміднірозлади, такіякокулогирнийкриз,дистонічніреакції безстійкихклінічнихнаслідків,судомнінапади,парестезії,загальна слабкість.\nЗбокусерцево-судинноїсистеми:аритмія, більу ділянцісерця (здепресією сегментаST або без неї),брадикардія,гіпереміяобличчя,відчуттяжару, рідко –артеріальнагіпотензія.\nЗбокутравноготракту: сухістьу роті, запорабо діарея.\nГепатобіліарнасистема:безсимптомнепідвищенняпоказниківфункціїпечінки. Цівипадкиспостерігаютьсяголовнимчином ухворих, якілікуютьсяхіміотерапевтичнимипрепаратами,що містять цисплатин.\nПрипередозуванніможливіпорушеннязору, запор,артеріальнагіпотензія,вазовагальніепізоди зтранзиторноюAV-блокадою.\nЛікування.Рекомендуєтьсяконтролюватистанпацієнта длясвоєчасноговиявленняознак інтоксикаціїіпроводитисимптоматичнутерапіюзалежно відстанупацієнта.Специфічногоантидотунемає.\nПрепаратпротипоказанийдля застосуванняв періодвагітностіабогодування груддю.\nДосвідзастосуванняондансетронудля лікуваннядітей до 4роківобмежений.\nПрилікуванніпацієнтів зпроявамигіперчутливостідо іншихселективнихантагоністів5НТ3(серотонінових)рецепторівспостерігалисяреакціїгіперчутливості.


Honda визнана «Брендом року» за версією Harris Poll Equitrend®\nЗа результатами дослідження Harris Poll Equitrend® 2012 року, Honda визнана «Брендом року» у категорії «Автовиробник повного циклу». Компанія одержала найвищу оцінку споживачів серед усіх автомобільних брендів повного циклу, представлених на ринку США.\n«Це дослідження переконливо доводить, що бренд Honda продовжує добре сприйматися споживачем, – коментує Майк Аккавіті, віце-президент по маркетингу компанії American Honda Motor. — Комбінація сильного бренду й свіжого модельного ряду, які перегукуються з потребами американських клієнтів, стимулюватимуть стійке зростання цього року».\nHarris Interactive — американська дослідницька компанія, яка спеціалізується на вивченні громадської думки, на соціологічних і маркетингових дослідженнях. Світовий лідер у галузі онлайн-досліджень. Фахівці компанії вивчили думку про бренд тисяч американських громадян. У дослідженні враховувалися такі параметри, як сприйняття бренду, комплекс знань і уявлень про якість і вартість його продукції. Збір даних відбувався шляхом онлайн голосування.\nПро дослідження Harris Poll Equitrend 2012\nУ 2012 році дослідження Harris Poll Equitrend® базувалося на думці 38 529 американців у віці від 15 років і більше. Онлайн опитування відбувалося з 31 січня по 20 лютого 2012 року. «Найвища оцінка» і «Бренд року» визначалися за чистим рейтингом представників автовиробників повного циклу. Ваша думка може відрізнятися від результату опитування.\nКомпанія «Хонда Україна» – офіційний дистриб'ютор автомобілів, мотоциклів і силового обладнання Honda в Україні – заснована 3 травня 2006 року. Сьогодні має мережу з 30 офіційних автомобільних дилерських підприємств, 22 дилерів силового обладнання й 14 дилерів мототехніки, які працюють по всій Україні. У компанії працює понад 70 осіб. Президент «Хонда Україна» – Таку Касахара. Серед найважливіших пріоритетів – підвищення якості обслуговування клієнтів на всіх етапах їхнього контакту з Honda: як при продажу, так і під час післяпродажного сервісу. Сайт: www.honda.ua


Прогноз погоди в Олевську на 11-12 березня - 10 Березня 2012 | Олевські новини\nНазад Головна » Олевські новини » 2012 » Березень » 10\nВ Україну йде тепле та вологе повітря Атлантики. Лише Схід поки залишається під впливом холодного арктичного повітря. За прогнозами синоптиків, майже по всій території України, окрім східних областей, температура повітря вдень не опускатиметься нижче нуля.\nУ неділю, 11 березня, зранку до самого вечора в Олевську небо буде вкрите хмарами. Уночі очікується дощ, зранку - дощ, вдень - дощ, увечері - сніг. Протягом дня температура повітря коливатиметься від 0 до +5. Вітер переважно південний, з переходом в південно-західний, близько 5-6 метрів за секунду. Атмосферний тиск становитиме 764 мм.рт.ст. вночі, та 756 вдень.\nЗа народним календарем 11 березня відзначається день пам'яті святого Порфирія, єпископа Гизського. У минулі часи погоду у цей день визначали по вітру: якщо вітер подме з півдня чи з південного заходу, слід чекати швидкого потепління.\nУ понеділок ввечері погода в Олевську проясниться, але до цього моменту небо буде вкрите хмарами. Уночі, зранку та вдень очікується дощ. Протягом доби температура повітря коливатиметься від -2…+4 градусів за Цельсієм. Вітер переважно північний, з переходом в північно-західний, 2-4 метри за секунду.\nЗа народним повір’ям 12 березня вшановується пам'ять преподобного Прокопія Декаполита, сповідника. У народі цього святого називали ще Перезимником. Говорили, що у цей день "березень дорогу рушить, але в'язне у заметі", "і тане, і мерзне". Якщо у цей день бував дощ, то очікували і мокрого літа. А якщо дув південний вітер, і на вулиці була капель, то літо обіцяло бути теплим.\nПроте вже з середини тижня в Олевську буде стояти ясна погода, опадів не очікується.\n1 Юрій • 21:07, 10.03.2012\nЦікавий прогноз, головне пізнавальний!!!


МНК: АНОНС: У США відбудеться конференція ''Від деколонізації до деокупації'' до 70-ї річниці ООЧСУ\n> останні новини\nАНОНС: У США відбудеться конференція ''Від деколонізації до деокупації'' до 70-ї річниці ООЧСУ\n15 жовтня у Нью-Джерсі (США) відбудеться урочисте відзначення 70-ї річниці Організації Оборони Чотирьох Свобід України, 75-ї річниці з проголошення Акту 30 червня 1941 року та 25-ї річниці Незалежності України.\nЗаходи буде проведено в Українському Культурному Центрі (60 North Jefferson Road, Whippany, NJ. 07981).\n9:00 - брифінг для представників ЗМІ\n10:00 - конференція “Від деколонізації до деокупації”. Теми: “Деколонізація: аспекти і напрямки”, “Деокупація: політика, економіка, культура”. Експерти: Андрій Левус, Олег Медуниця, Сергій Висоцький, Микола Княжицький - міжфракційне антиокупаційне об’єднання “Наступ”; Сергій Кузан, співкоординатор мережі “Вільні Люди”; Дмитро Гуменюк, активіст мережі “Вільні Люди” та “Самооборони Майдану Одещини”, Андрій Бойчук, сотник “Самооборони Майдану”.\n19:00 - святковий бенкет та урочиста мистецька програма. Виступатимуть Степан Шкафаровський, соліст Метрополітанської Опери Баритон; Сергій Фоменко “ФОМА”, вокаліст гурту “Мандри”, Максим Лозинський і Ксеня Качурак, юні СУМівці, оркестр “Anna-Maria Entertainment”.\nОрганізатори заходу з України: Центр національного відродження, громадська мережа «Вільні люди», ГПО «Українська справа», Науково-дослідний інститут українознавства, недержавний аналітичний центр «Українські студії стратегічних досліджень», за сприяння Інституту національної пам’яті. Запрошені гості з усіх регіонів України.\nОрганізатори заходу з діаспори: Організація Оборони Чотирьох Свобід України (ООЧСУ), Об’єднання Жінок Оборони Чотирьох Свобід України (ОЖОЧСУ), Спілка Української Молоді (СУМ), Фундація Воля, Національна Трибуна, Товариство Української Студіюючої Молоді ім М. Міхновського, Український Конгресовий Комітет Америки.


Що потрібно Україні, щоб витіснити армію РФ: оцінка військового експерта - menaka.net\nЩо потрібно Україні, щоб витіснити армію РФ: оцінка військового експерта\nКоли ЗСУ зможуть розпочати контрнаступ та звільнити захоплені РФ території? Що для цього потрібно? І чи є шанс повернути Москву та Київ за стіл переговорів? Інтерв’ю DW із австрійським генералом.\nЗаява президента України Володимира Зеленського про стратегічну перевагу ЗСУ над російською армією по всій лінії фронту та швидке звільнення всіх захоплених українських територій, зроблена ним 13 червня у вечірньому відеозверненні, викликала великий резонанс в Україні та за її межами. DW поговорила з австрійським експертом з військово-політичних питань, екс-керівником Інституту зміцнення миру та управління конфліктами Академії національної оборони Збройних сил Австрії генералом Вальтером Файхтінґером про те, чи має Україна можливість перемоги у війні з Росією військовим шляхом і що для цього необхідно.\nDW: Президент України Володимир Зеленський заявив про швидке звільнення окупованих Росією територій. Чи дійсно Україна має шанс військовим шляхом відвоювати всі свої території?\nВальтер Файхтінґер: Виходячи з оцінки поточної ситуації, я вважаю абсолютно нереальним, що Україна зможе відтіснити російські війська по всій лінії фронту та витіснити їх із країни. Це цілком суперечило б ходу дотеперішніх воєнних дій.\nОднак я чудово розумію, чому президент Зеленський говорить про це. Йдеться, зрештою, про існування України та суверенітет, тобто про контроль над усією українською територією, частину якої було втрачено у 2014 році після російської анексії Криму та боїв у сепаратистських районах на сході України. Наразі внаслідок бойових дій втрачено ще більше.\nБажання України відвоювати всю територію, звісно, абсолютно зрозуміле з погляду міжнародного права. Наскільки реально досягти цього військовими засобами — інше питання. Я не бачу реальних шансів для цього протягом найближчих кількох тижнів або, можливо, навіть місяців.\nЯк би ви оцінили сьогоднішнє становище на фронті? Чи можна сказати, що хтось із двох сторін має стратегічну перевагу?\nНаразі перевагу явно має Росія, яка намагається захопити територію на північний захід від Луганська, а українські сили тримають оборону. Ще один рух спостерігається на північ від Харкова, де Україна, вочевидь, уже має перевагу, певною мірою відтіснивши російські війська до кордону. Аналогічна ситуація склалася і на південному заході в районі Херсона, де українським силам також, мабуть, вдалося досягти принаймні локальних успіхів. Але це не змінює загальної картини.\nРосія вже захопила 20 відсотків площі України. Україна щосили намагається відвоювати території і майже щодня звертається до західних держав, особливо до США та Німеччини, з проханням надати сучасну бойову техніку, щоб відбити можливу великомасштабну атаку з російського боку або здійснити контрнаступ. Не виключено, що протягом найближчих кількох тижнів фронт може стабілізуватися і обидві сторони будуть використовувати наступну фазу для підготовки або до нападу, або до оборони.\nВже надходить інформація про те, що російські солдати частково створюють оборонні споруди на межі завойованих територій, що вони риють окопи, готують оборонні позиції. Це говорить про те, що на другому етапі Росія поки що задовольнятиметься утриманням захоплених територій, військовим захистом і русифікацією, що включає, наприклад, роздачу російських паспортів або запровадження російської мови як офіційної.\nНа тлі військових навчань у Білорусі, що нещодавно розпочалися, і ракетного обстрілу Києва 5 червня деякі військові аналітики заговорили про можливість повторного нападу Росії на столицю України. Чи реальна, на вашу думку, ця загроза?\nНаразі немає жодних ознак того, що російські війська мають намір атакувати Київ та спробувати його захопити. Росія використовує ракети для бомбардування окремих цілей в українській столиці. Але це не велика атака, а демонстрація того, що можна впливати на Київ і не захоплюючи його. Ракетні обстріли міських районів, звичайно ж, вкрай болючі для столиці. Але її захоплення російськими військами абсолютно нереальне — Росія просто не має для цього сил.\nРадник голови Офісу президента України Михайло Подоляк назвав конкретні обсяги важких озброєнь, які, за його словами, необхідні Україні для закінчення війни. До цього числа входять тисяча гаубиць калібру 155 міліметрів, 300 реактивних систем залпового вогню, 500 танків, 2000 одиниць бронетехніки та тисяча дронів. Чи може Захід забезпечити Україну такими обсягами зброї? Наскільки реалістичні ці очікування?\nЯ не виключаю готовності Заходу постачати цю зброю. Адже вже неодноразово наголошувалося, що Україні у цій ситуації необхідно надати максимальну допомогу. І ці обсяги, в принципі, доступні. Проте знадобляться місяці для того, щоб вся ця зброя потрапила до України. Поки українських військовослужбовців навчать поводженню з цим військовим обладнанням, поки його доставлять до країни, поки воно дійде до потрібного місця і зможе бути задіяне в бою.\nЗдатність України до масованих контратак, враховуючи все вище згадане, з’явиться не раніше, ніж за кілька місяців. При цьому ще слід враховувати, що йдеться про лінію фронту завдовжки понад 2 тисячі кілометрів. Це означає, що контрнаступ буде можливим не по всій довжині, а з акцентом на певні ділянки, які на сьогодні вважаються найважливішими для України.\nПрезидент США Джо Байден назвав напад Росії на Україну замахом на існування української держави. Чи за цих умов не виявиться, що західне важке озброєння прийде в Україну надто пізно?\nНе думаю, що існуванню України загрожує небезпека — вона все ще контролює 80 відсотків своїх територій, і влада країни може здійснювати там свої звичайні повноваження. Українці повністю підтримують свій уряд та щодня демонструють волю до захисту країни. Та й з суто військового погляду Росія нині неспроможна здійснити справді великі атаки. Російські війська неабияк виснажені тими військовими діями, які вони здійснили на сьогодні.\nЧому постачання важкого озброєння в Україну здійснюється так повільно?\nПерший момент — логістика. Йдеться про багатотонне обладнання, частина якого поставляється з Америки або з країн, розташованих за сотні та тисячі кілометрів. Потім озброєння не стоять десь в очікуванні відправки в Україну. У деяких випадках це потребує серйозної реструктуризації в арміях тих країн, які передадуть Києву свої озброєння. Наприклад, у Німеччині зараз сперечаються про те, чи відправляти озброєння безпосередньо в Україну чи здійснити так званий круговий обмін, коли німецька зброя вирушає до Греції, а грецька потім — до України.\nУ будь-якому випадку, все це надзвичайно складно та надзвичайно довго. І, звісно, треба враховувати внутрішньополітичну ситуацію в окремих країнах. Кожна з них має свої закони про експорт зброї, які в деяких випадках потребують схвалення парламенту. Іншими словами, існують різні фактори, що пояснюють затримку постачання озброєнь. Але здебільшого це питання політичної волі та того, чи розуміють політики, наскільки серйозною є ситуація в Україні.\nВи бачите цю політичну волю у західних політиків?\nОкремі держави ще мають простір для маневру. Політичну волю, наприклад, Польщі я оцінив би на рівні 100 відсотків. У Сполучених Штатів вона також є значною. Проте США, звичайно, демонструють обережність, бо бояться, що якщо вони відправлять Україні важкі озброєння, вони можуть вразити територію Росії, і тоді це стане проблемою прямого характеру між РФ та США. Іншими словами, велика політична увага приділяється питанню про те, яке саме озброєння постачається Україні і що з ним можна зробити, тому позиція західних союзників іноді видається трохи нерішучою.\nЧи є якийсь шанс переконати Україну та Росію сісти за стіл переговорів? І хто б, на вашу думку, міг це зробити?\nЗараз обидві сторони все ще вірять, що вони можуть досягти значних змін на свою користь військовим шляхом. У такій ситуації немає шансів переконати їх розпочати переговори по суті. Спроби розпочати переговори робляться регулярно, але російська сторона не виявляє до цього жодної серйозної готовності. Україна, своєю чергою, також наголошує, що вона, як і раніше, хоче змінити ситуацію, покладаючись на військових, і вигнати Росію з країни. У такій ситуації жоден посередник не в змозі досягти успіху — хоч би як він не намагався. Тому, перш ніж відчиняться двері для дипломатії, необхідно, щоб ситуація якимось чином прояснилася на полі бою.\nPrevious У США заявили про ліквідацію потужної російської ботнет-мережі\nNext В Германии возмущены словами Мельника о беженцах: Оскорбление для тысяч немецких семей


На Сумщині продовжують вилучати вогнепальну зброю та боєприпаси | Голос Конотопа\nНа Сумщині продовжують вилучати вогнепальну зброю та боєприпаси\nСуспільство | 16:03, 25.09.2018\nЗа останні три дні шестеро жителів Сумщини були викриті працівниками поліції у порушенні цих вимог.\nКонотопські правоохоронці вилучили у 43-річного раніше судимого чоловіка 37 набоїв калібру 5,45 мм.\nДев‘ять набоїв калібру 7,62 мм та запал до гранати мав при собі раніше судимий 34-річний житель Глухова.\nОперативники Сумського районного відділу поліції вилучили у 56-річного жителя району саморобний пристрій для стрільби під патрон калібру 5,6 мм. З‘ясувалось, що чоловік сам виготовив цю «зброю», тож наскільки вона «дієздатна» і небезпечна, належить з‘ясувати експертам.\nОбріз мисливської рушниці знайшли та вилучили охтирські детективи у одного з молодих жителів райцентру. Сам юнак зізнався: знайшов його під час розбирання сараю ще рік тому, однак чому до цього часу не здав до поліції – з‘ясовує слідство.\nЩе один саморобний пристрій шомпольного типу для стрільби знайшли та вилучили працівники Ямпільського відділення поліції у 30-річного жителя району. В цьому випадку чоловік пояснив, що знайшов самопал буквально напередодні на смітнику біля свого села. Працівники Сумського міського відділу під час розслідування іншого злочину з‘ясували, що один з фігурантів справи незаконно зберігає зброю. При перевірці місця ймовірного «схрону» вони знайшли та вилучили корпус гранати, запал до неї та 36 набоїв різного калібру.\nНаразі всі «знахідки» вилучені та направлені на експертні дослідження, за кожним з цих фактів ведуться відповідні слідчі дії, під час яких та перевіряються джерела походження озброєння та мета його зберігання.


\_"Сокіл\_" у півфіналі! - ФК Ворскла (Полтава) - сайт уболівальників\nБаскетбол - 25-12-2009, 10:12 - sasa 137\n\_”Сокіл\_” у півфіналі!\nДругий тур всеукраїнського чемпіонату з баскетболу серед юнацьких команд 1998 року народження (група «А) відбувся у Дніпропетровську.\nВдало виступила лубенська команда БК «Сокіл-ДЮСШ-Колос». Підопічні тренерів Ігоря Юшка і Владислава Касяна перемогли 57:48 ровесників з «Азовмашу» (Маріуполь) і здолали з рахунком 56:43 сильну команду БК «Донецьк». Через епідемію грипу відкладено поєдинок лубенців із командою СДЮСШОР-5 (Дніпропетровськ), який відбудеться у січні наступного року в Лубнах.\nВідзначимо успішний дебют лубенського «Сокола», який очолює президент клубу Сергій Соколенко, у всеукраїнських змаганнях. Адже лубенці на сьогодні не зазнали жодної поразки.\nТретій тур юнацьких змагань відбудеться у лютому 2010 року. Зазначимо, що у групі «А» окрім вищезгаданих команд суперниками «Сокола» є «Черкаські мавпи» (Черкаси), «ШиК0» (Миргород) і ДЮСШ-3 (Комсомольськ). У групі «Б» лідерами змагань йдуть команди СДЮСШОР-2 (Одеса) і «Рівненщина-98» (Рівне). Спочатку лубенці вдома зіграють пропущений поєдинок проти дніпропетровців, а потім на них чекають півфінальні зустрічі проти лідерів групи «Б» – одеситів і баскетболістів з Рівного.