Заказать диссертацию МИСТЕРИАЛЬНЫЙ ТЕАТР РИХАРДА ВАГНЕРА: «ПАРСИФАЛЬ» И ЕГО САКРАЛЬНАЯ ДРАМАТУРГИЯ\nМИСТЕРИАЛЬНЫЙ ТЕАТР РИХАРДА ВАГНЕРА: «ПАРСИФАЛЬ» И ЕГО САКРАЛЬНАЯ ДРАМАТУРГИЯ\nАльтернативное Название: Містеріальний ТЕАТР Ріхард Вагнер: «Парсіфаль» І ЙОГО САКРАЛЬНА ДРАМАТУРГІЯ\nУ Вступі обґрунтовано актуальність обраної теми, визначено предмет, мету та завдання дослідження, вказано на наукову новизну та практичну цінність роботи.\nПерший розділ “Філософсько-етичний та художній аспекти образу Грааля в “Парсифалі”” присвячено вивченню специфічних властивостей містеріального театру Р. Вагнера, застосованих у сакральній драмі через призму ідеї духовного Перетворення особистості.\nУ підрозділі 1.1. ““Парсифаль” Р. Вагнера та релігійний міф” розглядаються деякі характерні особливості релігійного міфу. При цьому наголошується, що релігійний міф не має завершеності, йому властиво знаходити своє продовження у кожній миті життя людини.\nУ результаті аналізу обрядових сцен драми (фіналів першого та третього актів) робиться висновок, що сакральне виявляється здебільшого через адекватність сприйняття. Прийнятий у більшості праць аналітичний спосіб вивчення “Парсифаля” є недосконалим у тому відношенні, що дослідник залишається відокремленим від символічного ряду ритуального тексту свідомо утвореною дистанцією. Не надихаючи себе на сприйняття того, що відбувається на сцені, глядач-аналітик може не відчути сакрального навіть у сценах, де відтворюється священнодійство. За такої позиції якраз і виникає розуміння “Парсифаля” як опери статичної, малодійової.\nОсобливий ракурс сприйняття виникає тоді, коли дослідник виступає у ролі співучасника дії. Це не означає відмови від аналізу конкретної реальності сценічного тексту та його розгляду згідно з існуючими традиціями. Проте на результати подібного аналізу накладається рівень осмислення, пов’язаний зі зміною кута зору. Це суттєво, оскільки мова йде про текст сакральний.\nУ підрозділі 1.2. “Релігійний досвід та його втілення у сакральному тексті вагнерівського Buhnenweihfestspiel” вивчаються окремі сторони феномену психологічної трансформації особистості під впливом трансцендентних переживань, які визначають сутність релігійного досвіду. З опорою на сучасні філософсько-психологічні теорії позасвідомого (Р. Ассоджіоллі, С. Гроф, А. Маслоу, Р. Моуді, Р. Отто, Е. Торчинов, К. Г. Юнг) постулюється ідея про те, що кожна людина має часткове знання про Бога, яке досягається власним релігійним досвідом. Згідно з концепцією трансперсональної свідомості, людина апріорі є долученою до трансцендентних сфер, володіючи потенціалом для здійснення безпосереднього доступу до будь-якого аспекту Всесвіту. У зв’язку з цим вказується на особливу роль ритуалу як специфічної форми взаємодії людини з надприродним началом, яка дозволяє здійснювати “прорив” за межі видимих фізичних можливостей особистості.\nПідрозділ 1.3. “Музична інтерпретація образу Грааля” присвячено дослідженню драматургічної функції центрального сакрального символу драми – образу Грааля. У роботі згадується різноманітний діапазон значень символу: від ортодоксально-християнських до езотеричних.\nБуття Грааля є найпотаємнішим в опері. Здійснюючи вплив тими властивостями, які належать надчуттєвому досвіду, священна реліквія не відкриває себе через фізичні форми. Для самоздійснення святині сюжетна колізія не відіграє вирішальної ролі. Це – даність, яка існує ніби над розумінням людини. Показово, що інтонаційно-образна сфера Грааля не зазнає у процесі дії якісних змін. Завдяки метасимволізму даного образу забезпечується абсолютна композиційна замкненість твору.\nДалі в роботі розглядаються особливості лейтмотивної системи “Парсифаля”. Головну відмінність трактування мотивів у містерії дослідники вбачають в їх тісному інтонаційному взаємозв’язку та спорідненості (А. Кенігсберг, О. Філіппов). Один і той самий мотив Вагнер використовує для зображення душевних переживань різних персонажів. Так, у деяких іноземних джерелах (Й. Мендер, Г. Ренакер) з центральною темою причастя пов’язують виникнення як близьких, так і протилежних за змістом мотивів (страждань Амфортаса, Кундрі, Клінгзора). Це пояснює умовність прийнятих найменувань.\nРізне трактування мотивів обумовлюється складністю внутрішнього сакрального сюжету “Парсифаля” та інтенсивністю розгортання глибинних психологічних процесів. У певному розумінні мотиви у драмі незалежні від образного контексту. За словами Г. Орджонікідзе, кожен із них є надзвичайно “фізіономічним” та виражає закінчений по смислу символ, усе значення якого міститься у ньому самому. Тенденцію до символічної самодостатності й автономності ключових тем-образів Buhnenweihfestspiel відзначав також О. Філіппов, говорячи про притаманну містерії інтонаційну концентрованість тематизму.\nМузичний образ Грааля формують більше двадцяти основних мотивів, підпорядкованих ієрархічному принципу. Образна сфера відрізняється внутрішньою полярністю. Її прояви пов’язані з темами як просвітлено-молитовного, так і скорботного характеру. Теми причастя, віри, Грааля та Страсної п’ятниці займають домінуюче положення в опері. З них – тема причастя – найоб’ємніший у символічному плані образ драми та важливе джерело інтонаційно-тематичних перетворень. Широта значення теми відображена у варіативності існуючих назв: тема братської трапези, таємної вечері, свята любові (Love Feast). Мотиви дива, прощення гріхів, дзвонів, благословення, квітучого луку, безнадії, блукань, траурної ходи та інші з’являються здебільшого для поглиблення музично-сценічної ситуації.\nМотиви, пов’язані з Граалем, набувають подвійного значення через вплив на внутрішній світ персонажів. При цьому зазнає змін не інтонаційна структура тем, а емоційно-психологічна оцінка християнського символу як цілісного образу. Наприклад, в оточенні жорстких конфліктних мотивів Кундрі тема причастя звучить підкреслено болісно. У партії Амфортаса вона провокує експресивний сплеск почуттів героя, викриваючи його гріховність. Виникаючи в монологах Гурнеманца, мотиви причастя, віри, дива, прощення гріхів ніби відроджують пам’ять про ідеальне героїчне минуле братства, тому набувають піднесеного характеру. У партії Клінгзора проведення мотиву Грааля несе на собі відбиток гострої ворожості до всього, що нагадує чарівнику про його невдале паломництво у братство.\nВ роботі наголошується на тому, що за будь-яких обставин у характеристиці образів героїв саме мотиви узагальненої сфери Грааля відіграють вирішальну роль, повертаючи героя до кульмінаційного моменту його життя – зустрічі з Богом. У внутрішньому духовному сюжеті драми доля кожного з персонажів проходить під знаком невидимої присутності Христа. Саме згадка про мить духовного потрясіння внаслідок зустрічі зі священним у сакральній драматургії містерії набуває значення єдиного чинника дій героїв. Формується рівень метамотивації вчинків персонажів, який обумовлює не тільки поведінку героя, а й його психологічну та динамічну амплітуду. Образ розгортається ніби з духовної точки-центру свого внутрішнього світу, в якому відтворився сакральний досвід. У духовному вимірі сюжету опери виникає вища смислова симетрія, що замикає життя персонажу між його неусвідомленим старим та свідомим новим релігійним переживанням: лінія кожного образу уявляється як розвиток з вершини-витоку, спрямований на повторення ним сакральної події.\nОригінальність такого принципу розгортання образів стає очевидною при порівнянні з попередніми творами композитора. Так, драматургія оперного персонажу у “Тангейзері”, “Летючому Голландці”, частково в “Лоенгріні” вибудовується, виходячи із музично-сценічного контексту. Якщо вилучити персонаж із системи відносин у тетралогії “Перстень нібелунга”, він втратить свої якісні властивості. Доля Зігфрида протилежна долі Парсифаля, тому що є обумовленою всією сукупністю подій, що передували його появі в сюжеті. До “Парсифаля” всі вагнерівські персонажі носили результативний характер. Натомість у містерії образ формується незалежно від сценічного контексту, а головним фактором внутрішніх змін та зовнішнього образу життя стає особисте духовне прагнення єдності з божественним – “літургійна подія внутрішнього досвіду” (В’яч. Іванов).\nТе, що оточує героя на початку оперної дії, вже певною мірою відображає його духовні уподобання. Тому при аналізі драматургічної ролі образів у “Парсифалі” визначається коло життєвих обставин, з якими герой стикається на початку дії опери. Після цього здійснюється спроба узагальнити найвиразніші сторони світовідчуття героя та сформулювати, виходячи з цього, його провідне життєве завдання або віднайти точку-центр. Через поєднання головного рушійного мотиву теперішньої поведінки героя та пам’яті про пережитий ним релігійний досвід визначається сакральна функція персонажа у драмі.\nУ підрозділі 1.4. “Обряд євхаристії як “містерія Перетворення”” пропонується до розгляду ритуальна сцена опери, в якій сконцентровано важливі ознаки опери-містерії.\nДруга картина першого акту пропорційна за композицією та складається з трьох крупних розділів: хорового вступу, монологу Амфортаса та сцени обряду. Драматургічний задум картини, центр якої утворює ритуал причащання містичній крові Христа із чаші Грааля, розкривається у взаємодії трьох смислових шарів. Перший пов’язаний із трактуванням образу лицарів і подається через розгорнуті хорові сцени та частково оркестровий вступ до картини. На початку стримане звучання хорових реплік поступово перетворюється на агресивний натиск. З одного боку, служителі пристрасно вшановують Грааль, а з іншого, – готові з тією ж пристрастю знищити кожного, хто стане на перешкоді їхньому релігійному бажанню. Амфортас постає беззахисною жертвою, проте саме від нього залежить проведення священнодійства. Другий смисловий шар пов’язаний із станом Парсифаля, який уперше потрапив на обряд. Третій рівень змісту визначається прагненням Гурнеманца так чи інакше донести смисл подій до незнайомця. Саме Гурнеманц виступає для Парсифаля провідником у братську обитель.\nВажливу роль у здійсненні сакрального ритуалу відіграє монолог Амфортаса, в якому вперше відчиняються “ворота” у світ інобуття. Король вилучає з ковчегу реліквію, та все відразу огортається особливою атмосферою присутності священного. При повному затемненні, як свідчить авторська ремарка, хор на короткий термін стає єдиним одухотвореним матеріальним суб’єктом складного релігійного дійства. Це готує подальший сценічний контраст у вигляді сліпучого божественного проміння світла, що сходить на Чашу, являючи чудо Грааля. Фігураційний рух у дерев’яних духових та струнних інструментів м’яко огортає тему причастя. Її оркестрове проведення (As‑dur, c‑moll) розростається у масштабну картину масового молитовного звернення. Характерна для драматичних сцен опери висхідна секвенція на мотиві списа максимально заповнює звуковий простір, утворюючи кульмінацію. Апофеозом євхаристії стає урочиста фраза Титуреля “О світла радість! Який милостивий нині Господь!”. Завершується ритуал трикратним проведенням мотиву Грааля.\nПісля обряду в драмі виникає нова конфігурація сил. Утворюється фундаментальний центр цілого, від впливу якого залежать подальші зміни. Сакральна подія, що відбулася у житті Парсифаля, відіграла переломну роль у процесі його самоусвідомлення. Хоча зовні герой залишався відстороненим, його внутрішній світ було зруйновано вщент. Тому, не зважаючи на визначеність фіналу, насправді нічого не відомо. Гурнеманц правий, коли виганяє Парсифаля. Не можна бути впевненим, що цей дивак-незнайомець здійснить духовний подвиг, адже для цього не має жодних підстав у його минулому емоційному досвіді. Віднині якісні зміни у сюжеті залежать лише від сили духовного потрясінням головного героя драми.\nДругий розділ “Характеристика персонажів драми з погляду їхніх сакральних функцій” присвячено розкриттю драматургічної ролі образів Амфортаса, Гурнеманца, Клінгзора та Кундрі.\nУ підрозділі 2.1. “Образ Амфортаса: трагедія подвійності” розглядається музично-психологічне вирішення образу короля Грааля в аспекті його сакральної функції.\nТочка-центр образу Амфортаса пов’язана із втратою священного списа. Ця подія стає зав’язкою дії всієї драми, незважаючи на те, що вона відбулася до початку опери. Образ Амфортаса отримує вичерпну характеристику у двох монологах, симетрично розташованих у крайніх актах опери. Основу музичної характеристики короля утворює мотив страждань Амфортаса, яким втілено приреченість та безсилля героя. Важливо відзначити, що драматичні розділи монологів наскрізь пронизують мотиви, умовно пов’язані з Кундрі.\nВ образі Амфортаса Р. Вагнер по-новому розвиває проблематику “Тангейзера”. Голова Грааля повинен повертатися до невирішеної внутрішньої проблеми роз’єднання чуттєвого та духовного кожної миті свого життя. Розуміючи гріховність своїх пристрасних бажань, він стає абсолютно беззахисним у їх подоланні. Раціональні судження героя кардинально розходяться з його позасвідомою мотивацією, що владно притягує Амфортаса до Кундрі. На противагу Тангейзеру-митцю, що може здійснювати вільний вибір, Амфортас як рукопокладений голова Грааля не має на це права. Його причетність до сакрального багаторазово підсилює гостроту проблеми. Протягом дії у внутрішньому світі Амфортаса не відбувається якісного зростання. Зовнішня діяльність короля безплідна, він повністю відторгнутий світом та очікує порятунку збоку. Показово, що Амфортас не стикається із Парсифалем майже до фінального обряду. Слова пророцтва постійно звучать у свідомості героя, але з реальною особою вони не ототожнюються. Тільки у момент зцілення рани цей контакт установлюється.\nГлибинна досконалість душі робить людину цільною та невразливою. Як праведний служитель Амфортас налаштований проти Клінгзора, не розуміючи, що корінь зла міститься у ньому самому. Замість того, щоб прийняти власну “тінь” та сублімувати породжені нею негативні вияви, він прагне її знищити, потрапляючи у полон пристрасного прагнення до досконалості. Вся низка сумнівів, що оплутали Амфортаса, свідчать про його невіру. Але з іншого боку, саме такого роду релігійний сумнів вважається ознакою того, що особистість шукає виходу за межі раціонального знання.\nМинула і теперішня історія короля обумовлені його сакральною функцією у драмі. Головне завдання героя полягає у тому, щоб зберегти контакт із Вищим світом. Амфортас має бути здатним гостро відчувати жертву Спасителя та випробовувати страждання людей. Проте у кінцевому варіанті ця функція зводиться до того, щоб пробудити сплячу душу Парсифаля. У сакральному сенсі Амфортас стає для Парсифаля тим, хто через власні страждання навчив його співчуття. Показово, що лише у фінальній сцені мотив страждань Амфортаса набуває нового емоційного забарвлення та звучить у мажорі.\nПідрозділ 2.2. “Гурнеманц як діючий герой та епічний оповідач” присвячено виявленню особливостей музично-сценічного образу старшого лицаря Грааля та осмисленню його сакральної функції.\nГурнеманц посідає особливе місце у системі образів драми. Це єдиний герой, що не має власної історії. Його життя цілком підпорядковане потребам духовної общини. При цьому герой має стосунок до всіх персонажів опери. Він першим проголошує у драмі слова пророцтва, першим пояснює Парсифалю підступність вбивства та пробуджує його співчуття до живих істот. У будь-якій дрібниці Гурнеманц вбачає особливу значущість та налаштовує навколишній простір на ритуальний лад. Його велична вокальна мова надає всьому, що відбувається у братстві, характеру урочистості. Життя Грааля природно вписується у картину світу Гурнеманца, образ якого позбавлений протиріч. Точкою-центром героя стає відданість ідеї духовного служіння. Пов’язане з цим життєве завдання знаходить вираження у наставницькій ролі Гурнеманца щодо оточуючих: він не засуджує Амфортаса, виявляє терпимість до Кундрі. Разом із цим для героя не існує жодних компромісів, коли йдеться про захист святині.\nОбраз Гурнеманца розкривається у двох розгорнутих монологічних сценах у першому та третьому актах. Згідно з усталеним трактуванням, ці оповідні розділи підсилюють епічне начало у драмі. Дійсно, якщо бути відстороненим спостерігачем та перебувати поза розповіддю Гурнеманца, музичний час його монологів тягнеться задовго. Але через повторне емоційне проживання минулих подій історія та теперішній час ніби спресовуються, завдяки чому виникає динамічне суміщення різних часових і просторових планів. Крім того, у моменти безпосереднього молитовного звернення героя з’являються особливі за сконцентрованістю почуттів смислові зупинки, що формують статику вищого порядку. У результаті виникає така форма дії, за якою епічність обертається найвищою напругою думки.\nУ цьому полягає принципова важливість образу Гурнеманца. Саме цей образ більшою мірою дозволяє Р. Вагнеру відтворити специфічну цілісність, пов’язану із часом та простором релігійного міфу. Це чітко формулює сам Гурнеманц, коли роз’яснює Парсифалю творчу природу Грааля: “У просторі час тут”.\nСакральна функція Гурнеманца як літописця-сучасника історії Грааля полягає в тому, щоб зміцнити Парсифаля у його духовному самовизначенні та зафіксувати кожен крок на цьому шляху. Для головного героя Гурнеманц стає тим, хто називає його місію. Проте і Гурнеманц не володіє абсолютним всезнанням пророка. Він не стоїть над дією, а знаходиться всередині її. Подібно до інших персонажів, герой також має пройти власний шлях та навіть втратити надію перед тим, як уже на стадії розв’язки впізнає у Парсифалі помазаника Божого.\nУ підрозділі 2.3. “Образ Клінгзора: містеріальне трактування негативного полюсу драми” аналізується новаторський підхід Р. Вагнера до трактування негативного персонажу.\nКлінгзор – образ, що має глибоке коріння у романтичній традиції. Якщо подивитися на постать мага як на людину, що обрала шлях самовілля в ім’я влади над таємницями світобудови, можна знайти цілу низку художніх аналогів такого образу у мистецтві. У виразному мотиві Клінгзора чітко проступають зв’язки з романтичними образами-бунтівниками: вгадується невикорінна жага чуттєвості Тангейзера, прокляття вигнання Летючого Голландця, невимовна туга Манфреда, печатка знехтуваного, що лежить на Демоні. Саме ці асоціативні лінії надають об’єму та символічної узагальненості образу мага. Проте вже всередині самого лейтмотиву відбувається модуляція до атрибутів інфернального драматизму. Мелодична лінія ламана, різкість злетів та падінь підкреслюються зміною гармонії, у темі превалюють стрибки на зменшені інтервали. До цього додаються пунктирна ритміка та характерні хроматичні “завивання” струнних інструментів. Разом із цим, на відміну від типу байронічного героя, Клінгзор не є у Р. Вагнера центральною фігурою. В опері героєм бунту стає персонаж, по суті, другорядний.\nТочкою-центром образу Клінгзора є потреба довести рівність Грааля та створеного ним власноруч світу-ілюзії, все населення якого – результат штучної маніпуляції. Головні події теперішнього життя Клінгзора зводяться до війни проти лицарства. Але чарівник знаходиться у пастці, не розуміючи цього. Він протизаконно володіє священним списом – це й прирікає героя на загибель. Поява у чарівному саду Парсифаля і наступний двобій з ним закономірно руйнує план ствердження влади Клінгзора над Граалем.\nНезважаючи на те, що Р. Вагнер не надає сюжетного простору для розгортання образа Клінгзора, в музиці композитор закладає такий смисловий потенціал, який ніби перевищує сюжетний зміст опери. Мінімально беручи участь у дії, Клінгзор разом з тим виявляє дійовість іншого порядку. У монолозі другого акту його власне “я” здається прихованим за мотивами Кундрі, Парсифаля, Амфортаса, Грааля – він ніби зливається з іншими персонажами. Проте саме в цій прихованості і полягає головна особливість даного персонажу: у фігурі Клінгзора втілено трагедію нереалізованості. Це обумовлює сакральну функцію героя в драмі – втілення ідеї духовної поразки людини.\nУ підрозділі 2.4. “Кундрі як модифікація жіночого символу” розглядається драматургічна функція жіночого персонажу драми з позицій його містеріальної ролі у сакральному сюжеті “Парсифаля”.\nДля багатьох дослідників опери образ Кундрі став справжнім каменем спотикання через його унікальну складність та новизну. В оцінці жіночого персонажу погляди музикознавців набули гостро полемічного характеру. Разом із тим жоден з авторів досі не акцентував особливу роль героїні як носія сакральної функції. Парадокс жіночого образу в драмі Р. Вагнера полягає в тому, що призначенням Кундрі стає, першої черги, відображення та персоніфікація внутрішнього світу Парсифаля.\nТрактування образу героїні, що пропонується у “Парсифалі”, повністю відповідає вагнерівському розумінню ролі жіночого начала відносно до чоловічого: жінка призначена жертвувати собою в ім’я самоутвердження чоловіка. У містерії взаємодія головних образів реалізується на глибинному психологічному рівні, де кожен із них розгортається у функціональній залежності від сакрального сюжету.\nУ підрозділі аналізується сфера характерних лейтмотивів героїні (мотиви Кундрі, спокуси, сміху, дикунки, пристрасного томління, принади, самозречення), а також окреслюється сфера життєвих обставин, що дозволяє виявити глибинний рівень психологічної мотивації вчинків персонажу.\nТочку-центр образу формує гостре бажання знайти спокутування через кохання. З першого акту у драмі чітко окреслюється конфлікт між чоловічим та жіночим світовідчуттям. Усе те, що із граничною наочністю демонструє Кундрі, у братстві не сприймається. Потаємне, чуттєве, позасвідоме ворогує з явним, раціональним та усвідомленим. При цьому особливості спілкування Кундрі з Парсифалем, який раптово з’являється серед лицарів, повністю відповідають властивостям душі головного героя драми. Поведінка Кундрі свідчить про хаотичність внутрішнього простору Парсифаля. Дивна, мовчазна та непередбачувана, Кундрі яскраво демонструє незрілі якості душі прибульця. До того ж ім’я Парсифаля, як і справжня історія Кундрі, теж вкрите таїною.\nУ другому акті образні метаморфози героїні, спочатку звабниці, а потім стражденної грішниці, що прагне зустрічі з Богом, ніби віддзеркалюють процес внутрішнього саморозкриття героя. Парсифаль поступово, долаючи один за одним шари підсвідомості, пізнає в собі інстинктивне сліпе бажання, а потім силою самовідданої віри зрікається його. Детально аналізується центральна у другій картині монологічна сцена сповіді героїні, де образи Кундрі-Парсифаля досягають максимальної повноти.\nУ третьому акті обрядом хрещення, який приймає героїня, визначається момент остаточного втілення у фізичній реальності духовного призначення Парсифаля.\nУнікальність трактування жіночого персонажу у драмі полягає в тому, що він не замикається на собі самому. Аналіз усіх етапів розвитку образу героїні дозволяє винести на поверхню прихований сюжет драми-містерії, що має своїм центром образ Парсифаля. Звідси сакральна функція Кундрі – відображення інтуїтивного знання Парсифаля – жіночого начала його душі.\n1. Третій розділ “Етапи духовного становлення особистості у динаміці розвитку образу Парсифаля” складається із трьох підрозділів, де висвітлюються важливі життєві етапи, які проходить Парсифаль на шляху до духовного Перетворення. Музично-сценічний образ головного героя можна загалом уявити як послідовне проходження різних кіл випробовувань, кожне з яких дає персонажеві знання нової внутрішньої сили: пристрасті, інтуїції, каяття, волі, чистоти, любові, самозречення тощо.\n2. У підрозділі 3.1. “Сила невідання” викладається музичний аналіз сцен, пов’язаних з експозицією образу Парсифаля. В них відображається початковий стан свідомості героя у передчутті духовного пошуку.\nПарсифаль постає дитям природного світу. Від початку дії його супроводжують відчуженість та несхожість на інших. Насолоджуючись здоровими інстинктами, герой не підозрює про існування обов’язку, моралі, добра та гріха. Світ гармонії, яким він малюється у наївному уявленні героя, завершений та не потребує розвитку. Так триває до тих пір, доки безхмарна картина його життя раптово порушується звісткою Кундрі про смерть його матері.\nНа відміну від інших персонажів, що вже мають сакральний досвід, Парсифаль цього досвіду позбавлений і починає свій шлях немовби з чистого аркуша. Але диво полягає у тому, що саме це незнання і входить до вищого завдання героя. Парсифаль – єдиний, хто зустрічається із сакральним на очах у глядачів. У роботі підкреслюється думка, що в опері-містерії сам герой визначає перебіг тих чи інших подій, що мають відбутися з ним. Шлях Парсифаля можна передбачити, виходячи з його точки-центру. Якщо б герою не була властива вроджена чистота, його доля склалася б інакше. Проте у цій чистоті є і слабкий бік: не розуміючи земної реальності, Парсифаль не може бути рятівником людей, болю яких він не відчуває. Тому герой має пізнати гріх і відчути для себе вищу потребу священного. Саме для цього на його шляху з’являються спочатку Амфортас, а потім Кундрі та Клінгзор. Вони сповіщають йому те знання, яке необхідне для заповнення душевної порожнечі співчуттям.\nУ підрозділі 3.2. “Сила чуттєвого безумства” аналізується розгорнута діалогічна сцена-двобій Парсифаля та Кундрі з другого акту, що відіграє переломну роль у процесі духовного самовизначення головного героя драми.\nДокорінно змінений порівняно з їхньою першою зустріччю образ чарівниці-Кундрі виникає відразу з кульмінаційного моменту. Героїня владно промовляє його ім’я. Приголомшений, Парсифаль відразу втрачає орієнтацію у часі. Образ матері раптово постає перед ним, ніби живий. Усе занурюється у дочасність, межі сприйняття розмиваються, відкриваючи новий світ. Інтонаційний малюнок вокальної партії героїні, яка психологічно точно відчула головну внутрішню тему Парсифаля, пов’язану з образом Герцелойди, характеризується підкресленою простотою та злагодженістю контурів. У ньому немає й натяку на тематизм справжньої Кундрі. Ідеальна кантилена з численними оспівуваннями і хроматичним сковзанням тонів переконливо ілюструє удавану щирість та чистоту думок героїні: “Парсифаль! Зупинись! Тебе вітає блаженство та щастя!”\nПри аналізі наступного аріозо Кундрі вказується на те, що герой насправді не пізнає нічого нового про себе з вуст таємничої незнайомки, опиняючись у полоні вигаданої реальності. Із спровокованим Кундрі каяттям складається враження, ніби звабниця домоглася своєї мети, адже вплив її голосу на Парсифаля стає всеперемагаючим. Проте остаточного падіння героя так і не відбувається. З першою реплікою Парсифаля, який після сцени поцілунку раптово жахається спокусниці, блискавкою врізається у свідомість героя та в музичну тканину мотив рани – знак Грааля.\nМонолог Парсифаля представляє собою одну із найдраматичніших сцен опери. У гострому зіткненні змінюють один одного мотиви Кундрі, дикунки, рани, причастя, страждань Амфортаса, плачу. В одну мить у душі Парсифаля здійснюється глибинний переворот: через власний біль він зрозумів біль грішного короля Грааля. З цього моменту герой наче перестає існувати, перетворившись на людину без минулого і майбутнього, та потрапляє у зону довготривалого вибору. Розпалюється справжнє суперництво між силами Грааля та Клінгзора. Могутнім щитом проти рокової ілюзії постає у свідомості Парсифаля картина священного обряду, бачена ним у Граалі. Із молитовним зверненням до Христа до героя приходить остаточне розуміння свого покликання. Те, що потім відбувається між Парсифалем та Кундрі, розгортається, першої черги, у ньому самому. Парсифаль зазнає внутрішнього перетворювання, розпізнавши в Кундрі небезпеку довіритися власній омані.\nПоява у фіналі другого акту Клінгзора ставить остаточну крапку у розвитку обох чоловічих образів. Слова Парсифаля, урочисто проголошені до чарівника, сповнені гідністю людини, що пізнала власну долю. Повернувши священний спис, Парсифаль з його допомогою руйнує замок Клінгзора і тим самим символічно знищує останню цитадель інстинктивного начала у собі. Яскрава звукозображальність сцени руйнування царства мага відтінюється самотністю та німим потрясінням Кундрі. Непритомна, вона падає на землю та у подальшому втрачає голос, продовжуючи діяти у мовчанні.\nУ підрозділі 3.3. “Сила призначення” розглядається третій, підсумковий етап життя героя, пов’язаний із фізичною реалізацією його духовного покликання як новообраного голови Грааля. Образ Парсифаля символізує шлях самоусвідомлення та духовного учнівства. Проходячи один за одним усі кола сили, герой знаходить ту цілісність свідомості, яку можна назвати духовною зрілістю особистості. У зв’язку з цим особлива увага приділяється сценам помазання на царство, хрещення Кундрі, “Чуда Страсної п’ятниці”, а також фінальній сцені обряду.\nУвесь простір духовного змісту містерії розгортається з точки-центру образу Парсифаля. При цьому роль інших дійових осіб драми виявляється настільки пов’язаною із духовним призначенням героя, що увесь сюжет опери можна розглядати як участь персонажів у взаємній самореалізації. У момент звершення місії, ознаменованого зціленням Амфортаса, для Парсифаля не існує нічого, що випадає за межі його буття. Його жіноче начало, виражене у драмі через образ Кундрі, призвело героя до розуміння абсолютної сакральності світу.\nУ Висновках виявляються принципові відмінності між героєцентристською концепцією романтичної драми та сакральною дією опери-містерії Р. Вагнера, яка центрована на священному символі. Вказується на те, що у “Парсифалі” проявляються якісно нові принципи організації сюжетно-сценічної дії, тематичної структури і композиційного цілого.\nВнутрішній сюжет “Парсифаля” розгортається за законами містеріального дійства, в якому всі персонажі знаходяться у полі функціональної залежності від сакрального змісту. Причиною тяжіння образів один до одного стає особиста потреба кожного у глибинному пізнанні священного та злитті з ним. У просторі Грааля герої спочатку визначаються у відношенні до сакрального центру, а потім вже один до одного.\nЛюдина у соціумі, якою ми спостерігаємо героїв опер Дж. Верді, Ж. Бізе, Ш. Гуно, попередніх творів самого Р. Вагнера, розкривається через розгалужену систему взаємовідносин, за допомогою яких виявляється складний світ персонажу, що часто заплутується у пристрастях і суперечливих бажаннях. Що стосується людини “воцерковленої”, що знаходиться всередині соборної єдності, головою якої є Христос, то вона непідвладна буденності. Усі дійові особи сакральної містерії Р. Вагнера вже увійшли в особливий простір, що поєднує їх під єдиноначальністю священного. Тому стосунки всередині кола лицарів не підлягають звичайному психологічному оцінюванню. В опері, де точка-центр кожного образу від початку пов’язана із духовним центром драми, всі персонажі ніби мають спільну мету, утворюючи певний сукупний образ об’єднаного прагнення до Божественного. Саме у цьому полягає принципова відмінність “Парсифаля” від романтичної драми, де основну увагу зосереджено якраз на виявленні всього багатства психологічних зв’язків між героями та на психології особистості, яка шукає і не знаходить контактів із соціумом.\nТаким чином, сакральна драматургія “Парсифаля” формується у поєднанні таких важливих факторів: наявність сакрального центру та обумовленої ним ідеї таїнства; розвиток образу з точки-центру; функціональна залежність персонажу від його ролі у сакральному сюжеті. З концепцією духовного перетворення пов’язані зміни просторових та часових параметрів дії, а також фінальне досягнення цілісності внутрішнього світу людини.


Перший космонавт України Леонід Каденюк – ШБІЦ\nПерший космонавт України Леонід Каденюк\nЛют 06, 2018 by Ludmila\tin Цікава інформація\nЛеонід Каденюк народився 28 січня 1951 року в селі Клішківці Хотинського району Чернівецької області в сім’ї сільських вчителів. Стати космонавтом він хотів з самого дитинства. Зрештою, у той час про цю престижну професію мріяло чимало людей, адже юність Леоніда припала на період розвитку космічної сфери в СРСР, коли всі захоплювалися Юрієм Гагаріним.\nОпісля Леонід Каденюк пройшов загальнокосмічну підготовку і отримав кваліфікацію льотчик-випробувача та космонавта-випробувача. У 1985 році Леонід Костянтинович вирішив здобути другу вищу освіту і вступив до Московського авіаційного інституту, який закінчив у 1989 році за спеціальністю “інженер-механік”.\n“У космосі найбільше вражає такий чинник космічного польоту\nяк невагомість. Вражає сам космос і весь Всесвіт. Я був вражений тим, як виглядає Земля з космосу. Це було просто неймовірно. Жодна фотографія космосу не здатна передати тієї краси Всесвіту, яку людина може побачити своїми очима”, – описував своє перебування в космосі Каденюк.\nУ 2002 році Каденюк також став народним депутатом України. У парламенті він виконував обов’язки заступника голови Комітету Верховної Ради України з питань нацбезпеки та оборони.\nЗ 14 лютого 2006 року — член Комісії з питань космічної діяльності.\nЗ січня 2011 року — радник Прем’єр-міністра України з питань авіації і космонавтики.\nПомер 31 січня 2018 року під час ранкової пробіжки в Києві.


У Держдумі РФ прокоментували референдум у Британії, не відкидають розпаду Євросоюзу\nУ Держдумі РФ вітають результати референдуму у Великій Британії і не виключають розпаду Євросоюзу.\n12:10, 24 червня 2016\nЯк передає власний кореспондент УНІАН у РФ, зокрема, глава ЛДПР, депутат Держдуми Володимир Жириновський вважає, що «народ Британії здійснив великий подвиг», і британці «нарешті, зробили правильний вибір».\n«Сільська, провінційна, робоча Британія сказала «ні» тому союзу, який створила фінансова мафія, глобалісти і всі інші. Ми направимо вітальну телеграму прем'єр-міністру Кемерону: «Дорогий Кемероне, друже наш великий, ми раді, що Велика Британія зробила правильний вибір, незважаючи на вашу орієнтацію, вам потрібно піти у відставку негайно», - сказав Жириновський.\nНа думку лідера КПФР Геннадія Зюганова, наступними країнами на вихід з ЄС стануть Нідерланди і Франція. «Попередні результати викликали повну розгубленість в організаторів, які заварили цю кашу з референдумом. Я особисто дуже задоволений такими результатами», - сказав Зюганов.\nЗа його словами, «наступними на вихід зі складу ЄС стануть Голландія, Франція. Не подобається це, очевидно, й Італії». «Вони заявили про те, що хоча Америка - «старший брат», але ми, тим не менш, самі з вусами, і будемо керувати своєю країною, як вважаємо за потрібне. Англія висловила свою волю вельми рішуче», - підкреслив Зюганов. На його думку, тепер не буде «жорсткого диктату», і РФ «максимально зміцнюватиме зв'язки з Великою Британією».\nЯк сказала член фракції «Справедлива Росія» Олена Драпеко, результати референдуму у Великій Британії говорять про «відрив» уряду від «корінних інтересів народу».\nЧитайте також Президент Ради ЄС Туск збирає на неформальну зустріч лідерів Євросоюзу, обговорюватимуть вихід Британії\n«Саме побоювання за свої робочі місця, рівень заробітної плати, за якість охорони здоров'я та освіти, невдоволення тим, що англійський уряд відірвався від корінних інтересів свого народу, напевно, і було тією силою, яка привела до дій тих, хто голосував за відділення від європейського народу», - сказала Драпеко.\nУ свою чергу, голова комітету Держдуми з міжнародних справ («Єдина Росія») Олексій Пушков зазначив, що вихід Великої Британії з ЄС послабить єдність Європи, що не відповідає інтересам США, які зацікавлені в єдиному євроатлантичному альянсі, де «єдині НАТО і Євросоюз орієнтуватимуться на Вашингтон».\nЗа його словами, в ЄС більше не захочуть таких референдумів, «оскільки вони грають проти планів Брюсселя, що показало голосування в Нідерландах щодо угоди (про асоціацію – УНІАН) з Україною». «Якщо так будуть проходити референдуми у кожній країні, то що почнеться: усі почнуть виходити і ставити особливі умови, підривати політику Брюсселя щодо України. Зараз буде зроблений єдиний висновок – ніяких референдумів», - упевнений Пушков.\nЯк відомо, 23 червня на референдумі у Великій Британії перемогли прихильники виходу країни з Європейського Союзу. За таке рішення проголосували 52% громадян, проти - 48%. Британія була членом ЄС протягом 43 років.


Осіння виставка (Частина 1) | New Pathway Ukrainian News | Новий Шлях Українські Вісті\nHome Life Arts & Culture Осіння виставка (Частина 1)\nДанило Глинчак "Жовтий вихор"\nЦьогорічна традиційна осіння виставка УСОМ була не зовсім традиційною. Попри те, всупереч обставинам, вона постала перед глядачами естетичним бенкетом, на якому жоден найвимогливіший смак не залишився не задоволеним.\nПриродньо, що на осінній виставці було чимало краєвидів. Митці ділилися результатами весняних і літніх пленерів, тими райськими куточками природи, які вони побачили і втілили на полотнах. “Річка Кредит” – один з краєвидів Олега Лесюка – скульптора, який успішно проявляє себе у станковому живописі. Мистець обрав місце, де бурхливі хвилі перекочуються через каміння і передав цей нестримний рух. Він майстерно протиставив потужну енергію хвиль непорушній застиглості безлистих дерев. Ця антитеза творить внутрішню напругу цілої композиції, приводячи її у невпинний рух. Палітра передає експресію межового стану природи – перехід від літа до осени – ще є багато зелені, але вона вже зігріта акцентами теплих барв.\nОригінально вирішений нефіґуративний краєвид Христини Кудрик “Осінь”. Мисткиня створила глибоко емоційний, ліричний образ чудового куточка природи самими штрихами широкого пензля. Ними вона сформувала світлі вохристі площини і темніші – червоні (від яскравих до коричнюватих). Зіставлення цих площин вказує як на постійний рух і зміни у природі, так і на симфонію кольорів, якими славна осінь. Незначні зелені акценти лише підкреслюють тепло і багатство гарячих барв, котрі скомпоновані так, що створюють враження хвиль, які перекочуються площиною полотна і передають відчуття руху.\n“Дотик осени” Івана Маґара побудований на дихотомії кольорів (холодні – гарячі) і руху – статики. Це надає твору динаміки – не відразу помітної, а такої, що виявляється через інтенсивне заглиблення у композицію. Тоді щойно зауважуємо, що листки, підхоплені вітром, кружляють у повітрі, а гнучкі лінії жіночих фігур творять ритм з тонкими стовбурами дерев.\nСимволіка мітологічних образів Ірми Осадци загадкова і прозора водночас. Мисткиня запрошує глядача у світ, у якому можна порозумітися знаками і символами без небезпеки бути не почутим. Образи Осадци – полісемантичні, кожен може знайти у них якусь грань, співзвучну власним відчуттям і духовним пошукам. Ритміка “Талісману” дивовижно поєднує елементи древніх українських орнаментів з обрисами символів, притаманних мистецтву північно-американських перших націй. Алюзії до двох культур тим більш виразні, що мисткиня подає їхні узагальнені стилізовані форми, оминувши надмірну деталізацію.\nЦікаво представлені на виставці абстрактні композиції. “Грай, бандуро, грай” Віри Юрчук захоплює грою світла і площин. Геометричні фіґури – квадрати і кола – щільно зосереджені у центрі композиції і становлять візуальне ядро її. Взаємодія між цими геометричними фігурами посилює динаміку й увиразнює об’єм цілого твору. Ближче до країв композиції напруга слабшає і важливу ролю відіграє колір. Юрчук досліджує можливості червоного, вживаючи ріжні його відтінки.\nСемантичним центром картини є стилізована бандура, яка також візуально притягає увагу глядача. Символи, кольори, форми і фігури полотна “Грай, бандуро, грай” у сконцентрованому вигляді являють твір з багатьма значеннями, для читання яких потрібно заглибитись як в історію України, так і в історію мистецтва. Ця робота безперечно потребує докладнішого розгляду.\nНаталка Валенюк подала багатосемантичну концептуальну композицію “По той бік дверей”. Ще в 70-х роках минулого століття Джойс Віленд ввела у свою творчість деталі ремесел, якими переважно займалися жінки, зокрема, шиття. Це було неабияким новаторством у канадському мистецтві. У Наталки Валенюк наявність елементів ткацтва і шиття (нитки, повсть, срібний металевий дріт), а також ритмів геометричних фігур органічно випливає з традиції українського мистецтва – як народного, так і професійного. У побуті українців кожна ужиткова річ була також твором високого мистецтва – від ложки- миски-печі до упряжі волів і коней та оздоблення зброї. У творі “По той бік дверей” мисткиня дозволяє заглянути у півока за ту межу, яка відділяє і віддаляє глядачів від їхньої духовної спадщини, а тонке плетиво ниток – не лише естетичний символ.\nТими нитками художниця намагається зв’язати розірвані світи – до і після катаклізмів, що випали на долю українців у минулому столітті і відлунюють у сьогоденні. Ця робота – складна і багатошарова – не може бути до кінця проаналізована у короткому загальному огляді. Вона потребує окремого дослідження. Сказавши це, я розумію, що на виставці було більше таких творів, які варто би розглянути докладніше.\nДанило Глинчак опрацьовує жанр пейзажу понад двадцять років. За цей тривалий період художник побував у багатьох мальовничих місцях Онтаріо і відобразив їх у різні пори року. У його картинах провінція постає калейдоскопом краєвидів, які захоплюють красою довкілля і мистецьким потрактуванням його.


9 жовтня Православна Церква вшановує пам'ять святого апостола і євангеліста Іоана Богослова. Цей день – актовий у Київській православній богословській академії.\nСвяткові заходи розпочалися з панахиди за всіма ректорами, професорами, викладачами й студентами, що впродовж чотирьох століть примножували велич і славу академії. Заупокійне богослужіння звершили ректор КПБА, професор протоієрей Олександр Трофимлюк та духовенство академічного храму.\nУрочисте Всенічне бдіння 8 жовтня 2021 року в академічному храмі з благословення Предстоятеля Української Православної Церкви (ПЦУ) Блаженнійшого Митрополита Епіфанія звершили архієпископ Чернівецький і Хотинський Герман, намісник Свято-Михайлівського Золотоверхого монастиря архієпископ Вишгородський Агапіт, ректор КПБА професор протоієрей Олександр Трофимлюк, ректори, проректори, викладачі вищих духовних навчальних закладів з усієї України, братія Свято-Михайлівського Золотоверхого монастиря та духовенство храму.\n9 жовтня 2021 року, у сам день пам'яті святого апостола і євангелиста Іоана Богослова – в актовий день КПБА – в академічному храмі Божественну літургію очолив Предстоятель Української Православної Церкви (ПЦУ) Блаженнійший Митрополит Епіфаній .\nЙого Блаженству співслужили Архієпископ Чернігівський і Ніжинський Євстратій, архієпископ Чернівецький і Хотинський Герман; намісник монастиря архієпископ Вишгородський Агапіт; ректор КПБА, професор протоієрей Олександр Трофимлюк; проректор із наукової роботи КПБА, професор протоієрей Віталій Клос; декан КПБА, доцент протоієрей Ярослав Романчук; учений секретар КПБА, доцент протоієрей Сергій Колот; доцент протоієрей Леонтій Никитенко; доцент протоієрей Павло Мельник та інші викладачі КПБА у священному сані; ректори та представники інших вищих духовних навчальних закладів Православної Церкви України, братія монастиря, запрошене духовенство.\nНа завершення відправи, Блаженнійший владика виголосив першосвятительське слово. Предстоятель Української Православної Церкви (ПЦУ) зазначив, що «студентам належить ревно і з любов’ю почерпати знання і все те добре, що дається в академії, а викладачам з любов’ю навчати, надихати та творити наших майбутніх пастирів Церкви Христової». Божественна літургія завершилась хресним ходом.\nПісля молебня відбулося урочисте засідання в актовій залі академії, яке розпочалося з промови ректора КПБА, професора протоієрея Олександра Трофимлюка:\nВисокоповажні науково-педагогічні працівники\nта здобувачі вищої освіти!\nВельмишановні гості нашого свята!\nЩиро вітаю усіх Вас у Київській православній богословській академії з нагоди її актового дня – дня пам’яті святого апостола і євангелиста Іоана Богослова, на честь якого освячений наш академічний храм та який є небесним покровителем і молитовним заступником нашої академії.\nУсі ми з Вами перебуваємо в 2021/2022 навчальному році, на який випало два ювілеї – 405 років із часу заснування в 1615 році Київської братської школи, згодом реорганізованої й перейменованої в Києво-Могилянську академію, та 30 років із часу відновлення навчання в Київській духовній академії в 1992 році, правонаступником та спадкоємцем кращих традицій яких є Київська православна богословська академія.\nСьогодні Київська православна богословська академія – провідний заклад вищої духовної освіти Православної Церкви України, який здійснює підготовку фахівців за спеціальністю «Богослів’я» на першому (бакалаврському), другому (магістерському) та третьому (освітньо-науковому) рівнях вищої освіти на підставі безстрокової ліцензії Міністерства освіти і науки України та сертифікатів про акредитацію відповідних освітніх програм Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти.\nЩоб досягнути такого результату, треба було впродовж останніх тридцятьох років докласти чимало зусиль для відродження матеріально-технічної бази, реформування освітнього процесу, формування кадрового потенціалу, над чим наполегливо трудилися наші попередники на чолі з ректорами митрополитом Даниїлом (Чокалюком), митрополитом Димитрієм (Рудюком) та нині Предстоятелем нашої Церкви Блаженнішим Митрополитом Київським і всієї України Епіфанієм.\nСьогодні в затишних і зручних умовах на території Свято-Михайлівського Золотоверхого монастиря в Київській православній богословській академії навчає 43 викладачі й навчаються майже 300 студентів.\nНавчання в духовній школі має свої особливості, які полягають в гармонійному поєднанні освітнього процесу й духовного життя: здобуття нових знань, умінь та навичок тісно й нерозривно переплетене з особистою молитвою та участю в богослужбовому житті Церкви. Адже саме молитва, за словами авви Євагрія Понтійського, запорука істинного богослів’я.\nСаме тому серед великого сонму святих Православної Церкви лише троє носять найменування «Богослов». І лише один із них – святий апостол і євангелист Іоан Богослов – наш небесний покровитель.\nБогослов – це той, хто за допомогою та сприянням Божої благодаті в міру своїх сил спромігся пізнати Його. Саме тому приклад святого апостола і євангелиста Іоана Богослова повинен і нас надихати трудитися на ниві богопізнання.\nХоча ми як заклад вищої духовної освіти під час здійснення освітнього процесу й застосовуємо певні теоретичні здобутки педагогічної науки, але вивчення богослів’я в духовній школі не можна зводити лише до теоретичного здобуття певних компетентностей. Адже богослів’я – це діяльне життя з Богом та в Бозі, метою якого повинно бути освячення ще в умовах земного життя, а наслідком – обоження та спасіння в Небесному Царстві.\nВітаючи Вас зі святом, закликаю Вас не лише отримувати знання, а й застосовувати їх у повсякденній практичній діяльності, звіряючи її з багатовіковим досвідом Церкви на прикладі життя її святих.\nІ нехай у цьому всім нам допоможе Господь Бог за молитвами святого апостола і євангелиста Іоана Богослова й усіх святих! З святом Вас!»\nДалі зі словами привітання до присутніх звернувся професор кафедри богослів’я КПБА, професор архієпископ Чернігівський Євстратій (Зоря), який згадав про минулі умови навчання в КПБА й підкреслив позитивну динаміку розвитку вищого духовного навчального закладу.\nДалі зі словами привітання звернулися численні гості, які представляли вищі духовні навчальні заклади Української Православної Церкви (ПЦУ): перший проректор Львівської Православної богословської академії, доцент протоієрей Михайло Сивак; ректор Волинської Православної богословської академії, докторант КПБА, доцент протоієрей Володимир Вакін (ВПБА); проректор із навчальної роботи Рівненської Духовної Семінарії протоієрей Віталій Кузін; в.о. ректора Івано-Франківського богословського інституту протоієрей Миколай Гунько; доцент кафедри культурології, релігієзнавства та теології Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича протоієрей Микола Щербань; в. о. ректора Дніпровської духовної семінарії протоієрей Сергій Нарольський.\nНаприкінці урочистого засідання в актовій залі КПБА, Предстоятель ще раз звернувся до присутніх. Блаженнійший Митрополит Епіфаній закцентував увагу на духовному й інтелектуальному збагаченні, необхідності зростання й вдосконалення та для цього використовувати надбання науки й техніки в благих цілях.\nФото: диякон Андрій Сидор, Іван Котт


“Аеросвіт” повернув усіх пасажирів додому | Факти\nФакти / Україна / Суспільство / "Аеросвіт" повернув усіх пасажирів додому/ Cічень, 14 , 2013 в 21:04\n“Аеросвіт” повернув усіх пасажирів додому\nПро це сьогодні повідомив голова Державіаслужби України Анатолій Колісник.\nЗагалом за допомогою різних авіакомпаній з- різних куточків світу вивезли понад 12 тисяч людей. Жодному пасажирові Аеросвіта не відмовили у перевезенні.\nТепер склали розклад авіаперевезень до березня і скоротили кількість середньо магістральних рейсів – залишились перельоти до Москви тричі на день, а також до Санкт-Петербурга та Стамбула. Але їх можуть переносити. Тричі на тиждень літаки відправлятимуться до Нью-Йорка. До 19 січня полетять до Бангкока, Хошиміна, Пекіна. І ще буде один рейс з Гоа.\nВсередині України будуть рейси з Києва до Івано-Франківська ьа Дніпропетровська.\nНагадаю, негаразди «Аеросвіту» почалися наприкінці грудня, коли суд порушив справу про банкрутство компанії. Тоді почалися масові затримки рейсів, а люди в різних країнах змушені були чекати по кілька діб. Нині в Аеросвіті приймають заявки на компенсацію – вже 1700 людей звернулися за відшкодуванням.\n«Повернення компенсації – потрібно подавати заявку в авіакомпанію, усе це розміщено на сайті, в якій формі і так далі. Потім це розглядається, і протягом 7 днів пасажир повинен її отримати», – каже Голова Державної авіаційної служби України Анатолій Колісник.\nОпубліковано Cічень, 14 , 2013 в 21:04


Джон Уік дивитися онлайн українською мовою безкоштовно\nKino4ua.com » Фільми » Джон Уік\nУ першій частині, основний вид діяльності Джона - вбивство на замовлення, яке приносило йому непоганий дохід. Але, рано чи пізно, всьому приходить кінець, і кілер приймає рішення покінчити свою криваву кар'єру, ставши добропорядним громадянином. Та й що ще потрібно для щастя, адже у нього є улюблений пес Дейзі і старенька машина, яка не раз виручала в складних ситуаціях.\nДоля підготувала Уіку зовсім інший шлях... Невідомий вбиває Дейзі і викрадає автомобіль колишнього кілера. Джону нічого не залишається, як помститися за скоєне, повернувшись до своєї професійної діяльності. Він знову в справі, він знову на завданні, повністю спорядившись для виконання поставленого завдання.\nЩе нікому не вдавалося втекти від переслідувань професіонала, кожного наздоганяла розплата, але чи чекає вбивцю улюбленого пса кривава розплата? ©Kino4ua Джон Уік 2014 дивитися онлайн українською мовою безкоштовно в хорошій якості!\nПідсумкова оцінка: 9.59 з 10 (голосів: 13 / Історія оцінок)\n1 червня 2020 22:31\n19 травня 2020 22:31\nЦЕ ВИ ХРІНЬ СОБАЧА!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!


Французький режисер і сценарист Жан-Клод Бріссо помер 11 травня 20190 року у віці 74 років в Парижі після тривалої хвороби. Про його смерть повідомило французьке видання Le Monde з посиланням на сім'ю покійного.\nЖан-Клод народився у бідному районі Парижу, працював вчителем французького в школі, а свій перший повнометражний фільм "La croisée des chemins" зняв в 1975 році на любительську камеру. Картина сподобалася режисерові Еріку Ромеру, який запросив Бріссо працювати на телебачення.\nВсього режисер зняв 17 фільмів по власних сценаріях. Картина "Звук і лють" отримала в 1988 році спеціальний приз молодіжного жюрі Каннського фестивалю, фільм "Селін" про співачку Селін Діон в 1992 році був показаний в конкурсній програмі Берлінського кінофестивалю, в 2003 році Бріссо отримав премію "Французької культури французькому кінематографістові" на Каннському фестивалі за фільм "таємний пристрасть", а в 2012-й - головний приз швейцарський кінофестиваль в Локарно за картина "дівчина з нізвідки". Серед інших його відомих робіт - "Біле весілля" з Ванессою Параді в головній ролі і "Чорний ангел" з Сільві Вартан і Мішелем Пікколі.\nВже через 2 тижні в кінотеатрах стартує новий "Аладдін" від режисера Гая Річі


Адвокат, семейные дела » Статьи о семейном праве » Колишнє подружжя також має право на утримання\nРозлучатися в цивільному шлюбі немає сенсу\nРаніше згадувалося, що багато колишніх дружин витрачають аліменти на дітей не за призначенням. На цьому грунті виникає маса претензій з боку колишнього чоловіка, а тому, це часто закінчується тривалими конфліктами і затяжними судовими процесами. Усього цього можна просто уникнути, якщо вчасно підписати невеликий документ, в якому буде чітко зазначений порядок нарахування та виплати аліментів при виникненні ситуації - розлучення.\nВарто просто задуматися над цим і відмовитися від забобонів, швидше оформити такий договір, який допоможе вашій дитині нормально розвиватися. Проте в СКУ є також стаття, яка однозначно характеризує право колишньої дружини на утримання. Крім цього, розірвання шлюбу, при цьому, не є причиною для припинення змісту договора.\nПро це записано у статті 76, де сказано: «Якщо у зв'язку з вихованням дітей, через неможливість отримати вищу освіту, вести домашнє господарство та інші схожі причини, один з подружжя не встиг отримати необхідної освіти для заняття необхідної посади, а також отримання певного заробітку, то він має право на постійне утримання, навіть, у зв'язку з розірванням шлюбу, за умови, що він вимагає такого». Це означає, що якщо дружина була змушена, наприклад, кинути навчання, оскільки завагітніла, а потім була просто змушена займатися вихованням дитини і підтриманням будинку «в порядку», то дружина має усілякі права на утримання. У реальності, ця стаття допомагає уникнути ситуації, коли зовсім молоді мами залишаються одні і не мають можливості виховувати дітей і працювати одночасно, оскільки вони, навіть, освіти нормальної не отримали.\nОднак, сума такого утримання в СК ніяк не регулюється, а тому вона визначається тільки судом. Зазвичай, судовий процес триває занадто довго, а закінчується і зовсім непередбачувано, а тому ви можете легко уникнути всіх цих проблем, якщо зможете вчасно домовитися. У статті 78 СК чітко вказується, що подружжя має всіляке право на укладення договору про утримання одного з подружжя у разі розлучення, де вказуватимуться умови утримання, розмір, і час виплат. Такий договір легко укладається в письмовій формі грамотним юристом, а потім нотаріально посвідчується.\nАле, варто відзначити, що СК ніяк не описує сьогодні становище цивільного шлюбу, а потім «розлучення». Оскільки цивільні шлюби сьогодні, за статисткою, перевищують кількість зареєстрованих, то таким «сім'ям» просто необхідно укладати такий договір, який стане деякою перевіркою сімейної злагодженості майбутньої сім'ї, а й також, допоможе уникнути затяжних судових процесів. Більше того, оформити такий договір може юрист, який допоможе не тільки простежити всі умови розпаду сім'Ї, а й проконсультувати вас з усіх виникаючих питань. Тільки Ви самі можете створити сім'ю без недомовленостей, передбачити наперед всі нюанси сімейного життя разом з досвідченим адвокатом.\nfamily-lawyer.com.ua © 2022 г., Колишнє подружжя також має право на утримання.


Роз'єм Trilink F 6CL за оптовими цінами в DEPS\nКабельні роз'єми Trilink F6CL призначені для монтажу на коаксіальний кабель FinMark другої серії (F660, F690, RG-6 і аналогічні за діаметром). Самообжимний роз'єм компресійного типу Trilink F6CL, завдяки своїй унікальній конструкції, не вимагає спеціального інструменту для монтажу на кабель. Самообжим роз'єму відбувається під час першого з'єднання обладнання з одягненим на кабель роз'ємом.\nРоз'єми F6CL відрізняються підвищеною надійністю і якістю з'єднання і призначені для професійного використання на відповідальних ділянках мережі кабельного телебачення, таких, як з’єднання на головній станції, наявність різного роду перешкод, а також у разі використання кабельних модемів DOCSIS з мережі.\nЛегкість монтажу даного роз'єму дозволяє також широко використовувати його непрофесіоналами для підключення супутникових і телевізійних антен, квартирної розводки т.ін.\nРоз'єм виготовлений з латуні з захисним нікелевим покриттям для забезпечення надійного контакту і запобігання корозії.\nПорядок монтажу роз'єму Trilink F6CL\nДокладний порядок монтажу з ілюстраціями роз'єму Trilink F6CL.


Шакіра взяла участь у відкритті Олімпійського стадіону у Києві після реконструкції | ВІСТКАР\nШакіра взяла участь у відкритті Олімпійського стадіону у Києві після реконструкції\n09/10/2011 09/10/2011 by Вісткар\nНСК Олімпійський після реконструкції\nПоп-зірка з Колумбії Шакіра приєдналася до президента України Віктора Януковича у святковому відкритті оновленої головної спортивної арени у Києві – НСК “Олімпійський” яке відбулося в столиці України 8 жовтня.\nОлімпійський стадіон після реконструкції готовий стати головною ареною чемпіонату Європи з футболу 2012 року, який відбудеться у Польщі та Україні. Арена у Києві прийматиме п’ять матчів турніру, включно із фіналом який відбудеться 1 липня.\n«Сьогодні свято всієї України, адже новий спортивний стадіон – це подарунок усім громадянам, у першу чергу дітям і молоді, серед яких зростатимуть майбутні чемпіони», – сказав глава держави, вітаючи українських вболівальників футболу з відкриттям одного з найбільших та найсучасніших стадіонів Європи, повідомила прес-служба президента.\nЦеремонія розпочалася з масштабного історичного шоу, у якому взяли участь хорові та танцювальні колективи, серед яких Національний заслужений академічний український народний хор ім. Г.Г. Верьовки, а також Національний заслужений академічний ансамбль танцю України ім. П. Вірського.\nНе обійшлося і без пригод. Після урочистих салютів сталося невелике загорання на конструкціях накриття стадіону. Вогонь оперативно загасили. Жертв і постраждалих немає.\nЖурналісти, які потрапили на відкриття НСК “Олімпійський” у Києві, за умовами акредитації зобов’язані висвітлити захід у своїх ЗМІ, інакше їм “надалі може бути відмовлено в отриманні акредитації”, повідомляє BBC Ukrainain.\nПро це йдеться в офіційних умовах акредитації журналістів, які на сайті національного спортивного комплексу “Олімпійський”. “Акредитація надається за умови обов’язкової публікації, демонстрації ТБ сюжету і т.д., в яких обовя’зково зазначається організатор заходу – НСК “Олімпійський”, – йдеться у повідомленні на сайті.\nШакіра брала участь у відкритті Чемпіонату світу з футболу 2010 року у Південній Африці. У Києві вона відпрацювала 40-хвилинне шоу.\nСтадіон у Києві мав бути готовий у червні поточного року, але роботи з реконструкції затягнулися, що стало приводом для занепокоєння офіційних кіл UEFA. “Не буде стадіону в Києві – не буде Євро в Україні”, попередив організаторів президент UEFA Мішель Платіні ще у квітні 2010 року.\nАле вже у вересні 2011 року М. Платіні заявив, що повністю впевнений у готовності України до Євро-2012. Серед іншого, його переконав і стан готовності головної арени у Києві, реконструкція якої, за різними джерелами, коштувала більше ніж 580 млн євро.\nСтадіон в центрі міста був зведений у 1923 році та спочатку носив ім’я Льва Троцького.\nПроект було розроблено інженером Л.І. Пільвінським, а роботи проводили червоноармійці й допризовники. Губернська спортивна олімпіада відбулася на новому Червоному стадіоні, її урочисте відкриття відбулося 12 серпня 1923 року.\nНезважаючи на всі свої переваги, Червоний стадіон мав й ряд недоліків, основним з яких був той факт, що його головна вісь проходила із заходу на схід, але не як прийнято нормами, з півночі на південь. У зв’язку з цим після того, як Київ став офіційною столицею Української РСР, було прийнято рішення про будівництво нового стадіону за всіма існуючими правилами та нормами, розрахованого на 50 тисяч посадкових місць. У 1936 році за участю архітектора М.І. Гречіна почалися будівельні роботи.\nОфіційно новий стадіон було відкрито в 1948 році і названо Сталінським Республіканським стадіоном, а пізніше його нарекли Республіканський стадіон імені Н.С. Хрущова. А з 1963 року він став називатися Київський центральний стадіон.\nНаступна реконструкція вже перейменованого Республіканського стадіону відбулася в 1979-1980 роки у зв’язку з підготовкою до Олімпіади-80.\nПершим матчем на новій арені після відкриття буде товариська гра збірних України та Німеччини, яка запланована на 11 листопада.\nУ момент оголошення про виступ глави держави за п’ять хвилин до офіційної церемонії відкриття три активістки жіночого руху FEMEN прорвалися на поле футбольної арени, повідомляє Gazeta.ua. Груди і їхні плакати проголошували: “Fuсking Euro”! Глядачі всіляко вітали радикальні дії активісток. Служба охорони стадіону ледь змогла затримати дівчат, повідомляє прес-служба руху.\nCategories Україна Tags євро2012, шакіра Post navigation\nБаттон переміг у Японії, Феттель – у чемпіонаті\nПоляки обирають двопалатний парламент


П’ять причин голосувати за Тимошенко\nНіхто у цьому особливо не сумнівався, і воно трапилося: у другому турі виборів за державне крісло номер один боротимуться два прем’єри «ющенківської» п’ятирічки. Розмови про те, що українці хотіли б бачити у владі когось нового, так і залишилися розмовами.\nОтже, 7 лютого вже вкотре доведеться вибирати із двох політиків потенційно менш шкідливого. Багато хто у цей день може спокуситися думкою «Та, Тимошенко і Янукович – обоє рябоє» і або просто не піти на вибори, або ж проголосувати «проти всіх». Думка, здається, цілком резонна, але все ж-таки воно не зовсім так.\nАвтор зміг налічити принаймні п’ять причин для людей із абсолютно різними суспільно-політичними позиціями і переконаннями, зваживши на які у другому турі можна, попри все, проголосувати за Юлію Тимошенко.\nПричина перша – для «оранжистів». Як би там не було і якою б білою сьогодні не була Юлія Володимирівна, у її білих кольорах досі видніються залишки помаранчевого відтінку. Саме «Помаранчева революція» привела Тимошенко туди, де вона є зараз, натомість\nЮлія Володимирівна свого часу зробила «Помаранчеву революцію» такою, як вона була.\nТак, з «ПР» (не плутати з ПР) пов’язано чимало розчарувань, забутих/зневажених обіцянок і політичного хаосу, але її ідеї вартують того, щоб і далі жити. Перемога ж Януковича, «ворога революції», не лише для України, але й для усього світу означатиме остаточну поразку руху п’ятирічної давнини, до певної міри – поразку самої ідеї. Перемога Тимошенко, з іншого боку, збереже принаймні частину помаранчевого фасаду – і від цього можна буде відштовхуватися далі.\nПричина друга – для інтелігенції. Про це вже писано-переписано, але варто ще раз нагадати, що імідж Віктора Януковича, м’яко кажучи, не дуже відповідає тому, що загалом очікується від президента європейської країни.\nПерший фактор – це його «дерев’яність»: Віктор Федорович ніколи не вражав ані красномовністю, ані глибиною думки, ані, врешті-решт, банальною грамотністю. Другий фактор – славетні дві (чи то пак три) судимості, які сам Янукович не так давно мав необережність визнати перед своїми виборцями. Погодьтесь – якось усе це не по-президентському.\nТим часом Тимошенко, якою б сумнівною не була її прем’єрська компетентність, усе ж-таки не плутає Словенію зі Словаччиною, Гельсінкі із Стокгольмом чи Ахматову з Ахметовим. Більше того – вона, хоч і не професор, але знає, як це слово пишеться. В ув’язненні, щоправда, також встигла побувати, але в її ситуації це скоріше плюс, люб’язно подарований їй Леонідом Кучмою.\nПричина третя – для естетів-модерністів. З двох переможців першого туру виборів лише команда Юлії Володимирівни запропонувала українцям якісний і сучасний передвиборчий продукт. Мова не лише про рекламу, але й, знову ж-таки, про імідж, який ця реклама відображає.\nПередвиборчі образи, які тиражував штаб Віктора Януковича, за п’ять років майже не змінилися. На плакатах, у відеороликах, навіть (трохи меншою мірою) у риториці\nвін постав перед українцями як типовий пострадянський політик, для якого власне пострадянськість і є визначальною рисою.\nБуде щонайменше сумно, якщо за допомогою такого іміджу вдасться спокусити більшість українського електорату.\nВодночас Юлія Володимирівна представила сучасну, концептуальну рекламу і сучасний образ. Популістський – так, також, але одне одному не заважає. Таким чином, її перемога може вказати на те, що пострадянські образи в Україні втратили свою актуальність, що сприятиме загальному осучасненню політичної арени.\nПричина четверта – для лібералів-модерністів. Тимошенко, на відміну від Януковича – жінка. Якщо жінка оберуть президентом України, то це також стане сильним сигналом про осучаснення нашої держави – у даному випадку насамперед для світу. Адже для українців обрати главою держави жінку – це майже те саме, що для американців обрати президентом темношкірого.\nУ цьому плані Україна також заявить про себе як про державу, народ якої пройнявся ідеями лібералізму і гендерної рівності – плюсик до державного іміджу, який у його сучасному жалюгідному стані не можна назвати незначним.\nПричина п’ята – для «тимошенкофобів». Навіть ті виборці, що побоюються Тимошенко і вважають її не в міру деструктивною, можуть знайти причину проголосувати саме за неї. Адже, якщо Тимошенко переможе зараз, то ці наступні п’ять років стануть вирішальними у її політичній кар’єрі – якщо вона їх провалить, то на неї чекатиме такий самий кінець, як нині на Ющенка.\nЯкщо ж Юлія Володимирівна програє і залишиться в опозиції, то тривалість її політичного життя якраз зросте як мінімум на п’ять років.\nЇї опозиційна діяльність за президента Януковича може виявитися набагато деструктивнішою, ніж була б на посаді глави держави, а потім вона знову спробує завоювати перше державне крісло. Якщо знову програє – коло запросто може повторитися іще раз, амбіцій і енергії у Тимошенко вистачить надовго. Тож як би парадоксально це не звучало, і для «тимошенкофобів» перемога ЮВТ може виявитися набагато меншим злом.


Камені в нирках бояться щавелю та шпинату - 33 Канал\nГоловна Новини Камені в нирках бояться щавелю та шпинату\nКамені в нирках бояться щавелю та шпинату\n28.10.2018 0 коментарів 348\nНе менше 15% населення Землі стикалися з наслідками сечокам’яної хвороби хоча б раз у житті. Що можна зробити, щоб запобігти утворенню каменів у нирках?\nПийте більше води. Велика кількість рідини знижує ймовірність того, що кристали солей будуть збиратися разом і формувати камінь. Лікарі рекомендують жінкам випивати не менше 9 склянок рідини в день, а чоловікам – не менше 13.\nЇжте менше солі. Підвищене споживання хлориду натрію — кухонної солі — може призвести до зневоднення. Добова нома солі для дорослої людини у прохолодну погоду – не більше 5 грамів.\nОбмежте вживання продуктів з високим вмістом оксалату кальцію.\nСпоживання продуктів, багатих кальцієм, разом з продуктами, що містять оксалати, може знизити ризик утворення каменів.\nПродукти, багаті щавлевою кислотою: грейпфрут і журавлиний сік, смажена картопля, шпинат, горіхи кеш’ю і арахіс, щавель і ревінь, буряк, спаржа, селера і петрушка, помідори, баклажани, болгарський перець. Продукти, багаті кальцієм: хорошим джерелом кальцію є більшість молочних продуктів. Крім них, багато кальцію містять рибні консерви з кістками, тофу, курага, родзинки, насіння гарбуза, соя, листовий салат, зелена цибуля, морква.\nУникайте солодких напоїв. Солодкі напої, особливо ті, які містять кукурудзяний сироп з високим вмістом фруктози, пов’язані з підвищеним ризиком утворення каменів. Їжте менше продуктів, які підвищують кислотність.


"Мені пох*й абсолютно": дівчина, котра курила прямо у вагоні метро, нахабно відповіла на критику українців (ВІДЕО, 18+) - Лента новостей Тернополя\nУкраїнці гостро відреагували на поведінку підлітків, котрі у київському метрополітені курили цигарки прямо у вагоні. Дівчина, котра брала в цьому участь, відзняла відео, на якому заявила, що цілком задоволена своїм вчинком.\nЯк інформує "24", після того, як кияни звернули увагу на відео з палінням цигарок у метро, авторка запису вирішила створити для своїх підписників новий контент. Замість вибачень дівчина навпаки нахабно заявила, що не переймається через обурення людей.\n"Жодна таргетована реклама, або реклама у блогера не дасть таких результатів. Друзі, серйозно, мені настільки пох*й, що ви навіть не уявляєте",– нахабно зазначила дівчина, коментуючи ситуацію.\nПідлітки курили в_метро дівчина прокоментувала ситуацію


proMatronu.ru » Краса » Ламінування волосся в домашніх умовах\nСалонна процедура ламінування волосся досить дорога, тому, якщо ваше волосся мають потребу в систематичному догляді, ви зможете провести її в домашніх умовах.\nЛамінування волосся в домашніх умовах проходить в 2-3 етапи, а займає не більше години. Для цього потрібно придбати спеціальний набір для домашнього ламінування, який зазвичай включає в себе шампунь, регенератор, біо-ламінат і спеціальний спрей або масло для подальшого догляду за волоссям, а також інструкцію по застосуванню всього цього. Щоб ламінування на дому пройшло вдало, важливо чітко дотримуватися всі інструкції та технологію процедури.\nПравда, фахівці вважають, що досягти хороших результатів після проведення ламінування волосся в домашніх умовах без знання технології дуже важко, так що перший раз ламінування волосся краще зробити в спеціалізованому салоні, спостерігаючи за кожним кроком майстра і все запам'ятовуючи, а вже потім проводити процедуру ламінування будинку .\nЛамінування можна зробити на будь-якому волоссі, незалежно від їх кольору і довжини, але на тонких пористих волоссі і на волоссі, пошкоджених в результаті численних фарбувань, ефект буде помітний набагато більше.\nЛамінування швидко приведе ваше волосся в ідеальний стан, що особливо актуально перед такими урочистими заходами, як весілля або святкування дня народження.\n2) Другий етап - догляд за волоссям за допомогою арганового масла (Matrix Біолаж Ультра-Колортерапія, Matrix Біолаж Масло Ніжний Догляд), яке наносять на волосся від середини волосся до кінчиків, щоб уникнути ефекту «жирного волосся». Потім роблять обгортання гарячому рушником на 15-20 хвилин. Волосся повинні охолонути, після чого надлишки кошти змивають простою водою.\n3) Третій етап - насичення волосся біо-активними Ампульні засобами (Matrix Тонік від випадіння волосся Biolage Scalptherapie). Нанесіть засіб на вологе волосся, особливо уважно обробляючи коріння. Залиште на 10 хвилин на волоссі. Засіб не змивають.\nДля короткого волосся достатньо 1-2 ампул засоби, для довгих - 2-3.\n4) І заключний етап - волосся покриваються прозорою плівкою (Matrix Незмивний догляд глибокого відновлення волосся Instacure).\n5) Після процедури ламінування волосся зліг підсушують феном, залишаючи трохи вологими, щоб продовжити дію косметичних засобів і зберегти максимальне зволоження.\nІнший порівняно недорогий і якісний варіант для відновлення структури волосся за допомогою косметики цієї марки - безбарвна фарба Matrix Color Sync Clear (Прозорий відтінок). Ідеальна формула комплексу керамідів для відновлення та догляду допомагає вирівняти і згладити пористі ділянки вашого волосся.\nМайстри-стилісти радять регулярно проводити ламінування, щоб ваше волосся було густим, блискучим і доглянутим. Ефект від процедури зберігається 1,5-2 місяці.


Нимесулид-Фитофарм - Адаптированная инструкция\nдіюча речовина: nimesulide;1 таблетка містить: німесуліду 100 мг; допоміжні речовини: лактоза, моногідрат; целюлоза мікрокристалічна, кремнію діоксид колоїдний безводний, повідон (полівінілпіролідон), натрію кроскармелоза, магнію стеарат.\nТаблетки.Основні фізико-хімічні властивості: таблетки круглої форми з двоопуклою поверхнею, жовтуватого або жовтувато-зеленуватого кольору.\nФармакодинаміка.Німесулід – нестероїдний протизапальний засіб групи метансульфонанілідів, який проявляє протизапальну, знеболювальну та жарознижувальну дію. Лікувальна дія німесуліду зумовлена тим, що він взаємодіє із каскадом арахідонової кислоти і знижує біосинтез простагландинів шляхом інгібування циклооксигенази. Фармакокінетика. В організмі людини німесулід добре всмоктується при пероральному прийомі, досягаючи максимальної концентрації у плазмі крові через 2-3 години. До 97,5 % німесуліду зв’язується з білками плазми крові. Німесулід активно метаболізується у печінці з участю CYP2C9, ізоферменту цитохрому Р450. Основним метаболітом є парагідроксипохідне, яке також має фармакологічну активність. Період напіввиведення – від 3,2 до 6 годин. Німесулід виводиться із організму з сечею – близько 50 % від прийнятої дози. Близько 29 % від прийнятої дози виводиться з калом у метаболізованому вигляді. Лише 1-3 % виводиться із організму в незміненому стані. Фармакокінетичний профіль у осіб літнього віку не змінюється.\nЛікування гострого болю, первинної дисменореї.Німесулід слід застосовувати тільки в якості препарату другої лінії.Рішення про призначення препарату слід приймати на основі оцінки усіх ризиків для конкретного пацієнта.\nВідома підвищена чутливість до німесуліду або до будь-якого компонента препарату. Гіперергічні реакції, у анамнезі (бронхоспазм, риніт, кропив’янка) у зв’язку із застосуванням ацетилсаліцилової кислоти чи інших нестероїдних протизапальних засобів (НПЗЗ). Гепатотоксичні реакції на німесулід у анамнезі.Супутнє застосування інших речовин із потенційною гепатотоксичністю.Алкоголізм та наркотична залежність.Шлунково-кишкові кровотечі або перфорації в анамнезі, пов’язані із попереднім застосуванням нестероїдних протизапальних засобів. Виразка шлунка та дванадцятипалої кишки в фазі загострення, наявність в анамнезі виразки, перфорації або кровотечі в травному тракті.Наявність в анамнезі цереброваскулярних кровотеч або інших крововиливів, а також захворювань, що супроводжуються кровоточивістю.Тяжкі порушення згортання крові.Тяжка серцева недостатність.Тяжке порушення функції нирок.Порушення функції печінки.Хворі із підвищеною температурою тіла та/або грипоподібними симптомами.Підозра на гостру хірургічну патологію.\nНімесулід слід застосовувати тільки у якості препарату другої лінії. Рішення про призначення німесуліду необхідно приймати на основі оцінки усіх ризиків для окремого пацієнта.Небажані побічні ефекти можна звести до мінімуму, застосовуючи найменшу ефективну дозу протягом найкоротшого періоду часу, необхідного для контролю симптомів захворювання.При відсутності ефективності лікування (зменшення симптоматики захворювання) терапію препаратом слід припинити. Під час лікування німесулідом рекомендується уникати одночасного застосування гепатотоксичних препаратів, а також утримуватися від вживання алкоголю. Застосування нестероїдних протизапальних засобів може маскувати підвищення температури тіла, пов’язане з фоновою бактеріальною інфекцією. У разі підвищення температури тіла або появи грипоподібних симптомів у пацієнтів, які застосовують німесулід, прийом препарату необхідно відмінити. Були повідомлення про серйозні реакції з боку печінки, в тому числі з летальним наслідком при застосуванні німесуліду. Хворим, в яких спостерігаються симптоми, схожі на симптоми ураження печінки, такі як анорексія, нудота, блювання, біль у животі, втомлюваність, темний колір сечі, або хворі, у яких дані лабораторних аналізів функції печінки відхиляються від нормальних значень, слід припинити прийом препарату. Повторне призначення німесуліду таким хворим протипоказане. Під час лікування німесулідом хворому слід утримуватися від застосування інших аналгетиків. Слід уникати супутнього застосування інших НПЗЗ, у тому числі селективних інгібіторів циклооксигенази-2.У хворих літнього віку підвищена частота небажаних реакцій на НПЗЗ, особливо це стосується можливих кровотеч та перфорацій у травному тракті, які можуть бути смертельно небезпечними.Виразка, кровотеча або перфорація у травному тракті можуть загрожувати життю хворого, особливо якщо в анамнезі є дані про те, що подібні явища виникали у хворого при застосуванні будь-яких інших НПЗЗ (без терміну давності). Ризик подібних явищ збільшується разом зі збільшенням дози НПЗЗ у хворих, які мають в анамнезі виразку в травному тракті, особливо ускладнену кровотечею або перфорацією, а також у хворих літнього віку. Таким хворим лікування слід розпочинати з найменшої можливої ефективної дози. Для цих хворих, а також для тих, хто приймає паралельно низькі дози ацетилсаліцилової кислоти чи інших препаратів, що збільшують ризик виникнення ускладнень з боку травного тракту, слід розглянути можливість застосування комбінованої терапії із застосуванням захисних речовин, наприклад, місопростолу або інгібіторів протонного насоса. Хворим із токсичним ураженням травного тракту, особливо особам літнього віку, слід повідомляти про будь-які незвичні симптоми, що виникають у ділянці травного тракту, особливо про кровотечі. Це особливо важливо на початкових стадіях лікування. Хворих, які приймають супутні препарати, що можуть підвищити ризик виникнення виразки або кровотечі, такі як кортикостероїди, антикоагулянти, селективні інгібітори зворотного захоплення серотоніну, антитромбоцитарні засоби (ацетилсаліцилова кислота), необхідно проінформувати про необхідність дотримуватись обережності при застосуванні німесуліду. У випадку виникнення у хворого, який отримує німесулід, кровотечі або виразки травного тракту лікування препаратом треба припинити. НПЗЗ із обережністю треба призначати хворим із хворобою Крона або із неспецифічним виразковим колітом в анамнезі, оскільки німесулід може призвести до їх загострення. Одночасне застосування німесуліду з іншими лікарськими засобами, такими як оральні контрацептиви, антикоагулянти, антиагреганти, можуть спричинити загострення хвороби Крона та інших захворювань травного тракту.Хворі із артеріальною гіпертензією та/або з серцевою недостатністю в анамнезі, а також хворі із затримкою рідини в організмі та набряками внаслідок застосування НПЗЗ, потребують відповідного контролю стану і консультації лікаря. Клінічні дослідження та епідеміологічні дані дають змогу зробити висновок про те, що деякі НПЗЗ, особливо у високих дозах та при тривалому застосуванні, можуть призвести до незначного ризику виникнення артеріальних тромботичних епізодів, наприклад, інфаркту міокарда та інсульту. Для виключення ризику виникнення таких явищ при застосуванні німесуліду даних недостатньо. Хворим із неконтрольованою артеріальною гіпертензією, гострою серцевою недостатністю, встановленою ішемічною хворобою серця, захворюваннями периферичних артерій та/або цереброваскулярними захворюваннями, німесулід потрібно призначати після ретельної оцінки стану. Також слід ретельно оцінити стан хворих із факторами ризику розвитку серцево-судинних захворювань, наприклад, при артеріальній гіпертензії, гіперліпідемії, цукровому діабеті, при курінні, перед призначенням препарату. Хворим із порушенням функції нирок або із серцевою недостатністю препарат слід призначати з обережністю у зв’язку з можливістю погіршення ниркової функції. У випадку погіршення стану хворого лікування потрібно припинити. За пацієнтами літнього віку необхідно проводити ретельні спостереження через можливість розвитку кровотеч та перфорацій травного тракту, погіршення функції нирок, печінки або серця. Оскільки німесулід може впливати на функцію тромбоцитів, його слід з обережністю призначати хворим із геморагічним діатезом. Однак німесулід не замінює ацетилсаліцилову кислоту при профілактиці серцево-судинних захворювань. Були повідомлення про рідкісні випадки тяжких шкірних реакцій при застосуванні НПЗЗ, деякі з них можуть бути летально небезпечні, наприклад, ексфоліативний дерматит, синдром Стівенса-Джонсона, токсичний епідермальний некроліз. У хворих виникає дуже високий ризик таких реакцій, якщо при раніше призначеному курсі лікуванні поява реакції у більшості випадків виникала протягом першого місяця лікування. Німесулід необхідно відмінити в разі появи перших ознак шкірного висипання, ураження слизових оболонок та інших алергічних проявів.Застосування німесуліду може порушувати жіночу фертильність і не рекомендується застосовувати жінкам, які планують завагітніти. Жінкам, яким складно завагітніти або якщо вони знаходяться на обстеженні з приводу безплідності, не рекомендується призначати німесулід.Препарат містить лактозу, тому його не слід застосовувати пацієнтам із рідкісними спадковими формами непереносимості галактози, недостатністю лактази Лаппа або синдромом глюкозо-галактозної мальабсорбції.Якщо у пацієнта встановлена непереносимість деяких цукрів, необхідно проконсультуватися з лікарем, перш ніж приймати цей лікарський засіб.\nВагітність. Придушення синтезу простагландину може несприятливо вплинути на вагітність та/або розвиток плода. Дані, отримані при епідеміологічних дослідженнях, дозволяють зробити висновок про те, що на ранніх термінах вагітності застосування препаратів, що пригнічують синтез простагландину, може збільшити ризик мимовільного аборту, виникнення у плода вад серця і гастрошизису. Абсолютний ризик розвитку аномалії серцево-судинної системи підвищився з менш ніж 1% приблизно до 1,5%. Вважається, що ризик збільшується зі збільшенням дози і тривалості застосування.Не слід приймати німесулід під час І і ІІ триместру вагітності без крайньої необхідності. У разі застосування препарату жінками, що намагаються завагітніти, або в І і ІІ триместр вагітності, слід вибирати найменшу можливу дозу і найменшу можливу тривалість лікування. Застосування препарату протипоказано у ІІІ триместрі вагітності.У ІІІ триместрі вагітності всі інгібітори синтезу простагландину можуть привести до розвитку у плода:пневмокардіального токсичного ураження (з передчасним закриттям артеріальних проток і гіпертензією у системі легеневої артерії);дисфункції нирок, яка може прогресувати до ниркової недостатності з розвитком маловоддя.У матері і плода в кінці вагітності можливе:збільшення часу кровотечі, антиагрегаційний ефект, який може виникнути навіть при застосуванні дуже низьких доз препарату;придушення скорочувальної діяльності матки, що може призвести до затримки або подовження періоду пологів.Як і інші НПЗЗ, що пригнічують синтез простагландину, німесулід може спричиняти передчасне закриття боталлової протоки, легеневу гіпертензію, олігурію, маловоддя. Зростає ризик розвитку кровотечі, слабкості пологової діяльності та периферичного набряку. Існують окремі повідомлення про ниркову недостатність у немовлят, матері яких застосовували німесулід наприкінці вагітності. Годування груддю. Оскільки невідомо, чи проникає німесулід у грудне молоко, його застосування протипоказане в період годування груддю.\nЗ метою запобігання виникненню та для послаблення проявів побічних реакцій препарат слід приймати протягом найкоротшого часу та в мінімально ефективній дозі. Призначати препарат слід тільки після ретельної оцінки співвідношення ризик/користь.Максимальна тривалість курсу лікування німесулідом – 15 діб.Препарат слід приймати внутрішньо після їжі і запивати достатньою кількістю рідини. Дорослі. Рекомендована доза становить 100 мг 2 рази на добу після їди. Пацієнти літнього віку. Корекція дози непотрібна. Діти віком від 12 років. Корекція дози непотрібна. Пацієнти з порушенням функції нирок. Для пацієнтів із легким або помірним порушенням функції нирок (кліренс креатиніну 30-80 мл/хв) корекція дози не потрібна, у той час як тяжке порушення функції нирок (кліренс креатиніну <30 мл/год) є протипоказанням до застосування препарату.\nСимптоми гострого передозування нестероїдними протизапальними засобами (НПЗЗ) зазвичай обмежуються такими проявами: апатія, сонливість, нудота, блювання, біль в епігастральній ділянці. Ці симптоми, як правило, оборотні при підтримуючій терапії. Можливе виникнення шлунково-кишкової кровотечі, артеріальної гіпертензії, гострої ниркової недостатності, пригнічення дихання, коми, однак такі явища зустрічаються рідко. Були повідомлення про анафілактоїдні реакції при застосуванні терапевтичних доз НПЗЗ та при їх передозуванні. Лікування: передозування симптоматичне і підтримуюче. Даних про виведення німесуліду за допомогою гемодіалізу немає, але якщо взяти до уваги високий ступінь зв’язування німесуліду з білками плазми крові (до 97,5 %), то малоймовірно, що діаліз виявиться ефективним. У разі наявності симптомів передозування або після застосування великої дози препарату протягом 4 годин після його прийому пацієнтам можуть бути призначені: штучне викликання блювання, та/або прийом активованого вугілля (60-100 г для дорослих) та/або прийом осмотичного проносного засобу. Форсований діурез, підвищення лужності сечі, гемодіаліз та гемоперфузія можуть бути неефективними внаслідок високого ступеня зв’язування німесуліду з білками плазми крові. Слід контролювати функції нирок та печінки.Специфічного антидоту немає.\nПри застосуванні препарату можуть виникнути такі побічні ефекти, переважно протягом 1-го тижня від початку лікування: з боку шкіри: найчастіше виникають висипання, свербіж, посилене потовиділення, еритема, дерматит; у поодиноких випадках – ангіоневротичний набряк, набряк обличчя, мультиформна еритема, кропив’янка, синдром Стівенса-Джонсона і токсичний епідермальний некроліз;з боку травного тракту: діарея, нудота, блювання, криваве блювання, запор, метеоризм, гастрит, біль у животі, диспепсія, виразковий стоматит, випорожнення чорного кольору, кровотечі в травному тракті, виразка та перфорація дванадцятипалої кишки/шлунка, загострення колітів та хвороба Крона;гепатобіліарні порушення: жовтяниця, холестаз, підвищення рівня печінкових трансаміназ, іноді можливі випадки гострого гепатиту, навіть із летальним наслідком; з боку центральної нервової системи: сонливість, головний біль, запаморочення, енцефалопатія (синдром Рея);психічні порушення: відчуття тривожності, нервозність, кошмарні сновидіння; з боку нирок та сечовидільної системи: набряки, дизурія, гематурія, затримка виділення сечі, поодинокі випадки олігурії, інтерстиціального нефриту і ниркової недостатності; з боку системи крові: анемія, еозинофілія, поодинокі випадки панцитопенії, пурпури та тромбоцитопенії;з боку імунної системи: реакції підвищеної чутливості, анафілаксія; з боку органів дихання: задишка, у поодиноких випадках — астма, бронхоспазм, особливо у хворих із підвищеною чутливістю до ацетилсаліцилової кислоти та інших нестероїдних протизапальних засобів; з боку серцево-судинної системи: тахікардія, артеріальна гіпертензія, рідко – геморагія, припливи, лабільність артеріального тиску, серцева недостатність;з боку органів зору: розлади зору, порушення чіткості зору.Також під час прийому препарату можливі астенія, гіпотермія, гіперкаліємія, загальне нездужання.Клінічні та епідеміологічні дослідження свідчать про те, що деякі НПЗЗ, особливо у високих дозах та при тривалому застосуванні, можуть призвести до незначного підвищення ризику виникнення артеріальних тромботичних ускладнень, наприклад, інфаркту міокарда або інсульту.\nФармакодинамічні взаємодії. Кортикостероїди: підвищується ризик виникнення виразки травного тракту або кровотечі. Антитромбоцитарні засоби та селективні інгібітори зворотного захоплення серотоніну (SSSRIs): збільшується ризик виникнення кровотеч у травному тракті. Антикоагулянти: НПЗЗ можуть підсилювати дію антикоагулянтів, таких як варфарин або ацетилсаліцилова кислота, через що така комбінація протипоказана хворим із тяжкими розладами коагуляції. Якщо такої комбінованої терапії не можна уникнути, необхідно проводити ретельний контроль показників згортання крові. Діуретичні засоби, інгібітори ангіотензинперетворювального ферменту (АПФ) та антагоністи ангіотензину ІІ: НПЗЗ можуть послаблювати дію діуретиків та інших антигіпертензивних препаратів. У деяких хворих із погіршеною функцією нирок (наприклад, у хворих зі зневодненням або пацієнтів літнього віку) спільне застосування інгібіторів АПФ, антагоністів ангіотензину ІІ або речовин, що пригнічують систему циклооксигенази, можливе подальше погіршення функції нирок та виникнення гострої ниркової недостатності, яка, як правило, буває оборотною. Ці взаємодії слід враховувати тоді, коли хворий застосовує німесулід сумісно з інгібіторами АПФ чи антагоністами ангіотензину ІІ. Слід бути дуже обережним, застосовуючи таку комбінацію, особливо пацієнтам літнього віку. Хворим слід отримувати достатню кількість рідини, а ниркову функцію слід ретельно контролювати після початку застосування такої комбінації. Німесулід тимчасово послаблює дію фуросеміду щодо виведення натрію та меншою мірою – виведення калію, а також зменшує діуретичний ефект. Спільне застосування фуросеміду та німесуліду хворим із порушенням ниркової або серцевої функції вимагає обережності. Фармакокінетичні взаємодії. Були повідомлення про те, що НПЗЗ зменшують кліренс літію, що призводить до збільшення рівня літію у плазмі крові та токсичності літію. При призначенні німесуліду хворим, які отримують терапію препаратами літію, слід часто проводити контроль рівня літію у плазмі крові. Немає клінічно значущої взаємодії з глібенкламідом, теофіліном, варфарином, дигоксином, циметидином та антацидними препаратами (комбінація алюмінію та магнію гідроксиду). Німесулід пригнічує активність ферменту CYP2С9. При одночасному застосуванні з німесулідом ліків, що є субстратами цього ферменту, концентрація їх у плазмі крові може підвищуватися. Потрібна обережність у випадку, коли німесулід призначається менше ніж за 24 години до або менше ніж за 24 години після прийому метотрексату, оскільки можливе підвищення рівня останнього в сироватці крові та збільшення його токсичності.Через вплив на ниркові простагландини інгібітори синтетаз, до яких належить німесулід, можуть підвищувати нефротоксичність циклоспоринів.Толбутамід, саліцилова кислота, вальпроєва кислота витісняють німесулід із ділянок зв’язування. Однак, незважаючи на можливий вплив на рівень препарату у плазмі крові, ці взаємодії не вважаються клінічно значущими.\nЗберігати в оригінальній упаковці при температурі не вище 25 ºС.Зберігати в недоступному для дітей місці.\n№ UA/2963/01/01 от 03.03.2015. Приказ № 105 от 03.03.2015


Конструктор-аматор з Рожищенського району створив диво-велосипед - Район Рожище\nElapsed full time: 0.5832\nДжерело: Фото ІА «Волинські новини»\nКонструктор-аматор з Рожищенського району створив диво-велосипед\nОлександра Костяка з Рудні Рожищенського району знають у селі як майстровитого столяра.\nТа близько двох років тому чоловік проявив себе ще й як конструктор-аматор, змайструвавши незвичного триколісного велосипеда. Це вже нині односельці звикли до його диво-техніки, а відразу і дивувались, і навіть сміялися з вигадливого майстра, - пише ІА «Волинські новини».\n«Інженер живе в мені й досі, - говорить Олександр Костяк, коли запитую чоловіка про здобуту спеціальність. – Довгий час працював на заводі інженером, а коли у важкі 90-ті заводи позакривалися, довелось перекваліфіковуватися».\nЗа словами Олександра Дмитровича, ще на початку 90-их з журналу «Моделіст-конструктор» дізнався він про диво-розробку колишнім спортсменом, велогонщиком Володимиром Мазурчаком з Полтави моделі триколісного велосипеда, яка його дуже зацікавила.\nА коли якось пощастило побувати на День винахідника в столиці, ще й проїхатися на схожій моделі велосипеда, – зовсім втратив спокій. Та справжнім поштовхом взятися за раціоналізаторську ідею переробки велосипеда стала аварія у 2007-му, в результаті якої Олександр почав погано ходити, адже ліва нога у чоловіка стала коротшою.\nТа, як то мовиться, перший млинець виявився гливким. Чоловік змайстрував чудо-техніку, та вона виявилась «непрацездатною». Тож купив наш співрозмовник скутера і так вирішив свою транспортну проблему.\n«Майже два роки тому знайшов нову роботу, потрібно було їздити темної пори доби та ще й взимку. Дуже хвилювався, аби знову не покалічитися на наших розбитих дорогах, розумів – потрібно щось стійкіше, ніж звичайний велосипед, тому знову повернувся до ідеї з триколісником», - розповідає колишній інженер.\nЦього разу, аби спрацювати напевно, Олександр Костяк зв’язався Інтернетом з розробником моделі. Володимир Мазурчак дав всі необхідні розміри, і чоловік знову взявся до роботи.\n«Аби здешевити конструкцію, намагався використовувати якнайбільше стандартних деталей. Зробив заготовки зі старого велосипеда «Кама», а друзі допомогли зі зварювальними роботами», - говорить Олександр Дмитрович, і задум вдався. Зиму виїздив без проблем і зрозумів, що можна таку техніку вдосконалювати.\nЗокрема, Олександр Костяк планує опустити багажник, аби була можливість перевозити більше багажу, облаштувати накриття над головою. Поки що чоловік легко може здолати своїм незвичним велосипедом 10-15 кілометрів вдень, перевезти 80-100 кг багажу (два мішки – легко!). А в планах на перспективу – замінити задні колеса на сучасні, в яких вмонтований двигун.\nЩоправда, нині їзда на велосипеді, за словами чоловіка, тримає його в формі. Коли ж застосувати двигун, оздоровчий ефект фізичних навантажень зникне. Тож поки що триколісний велосипед Олександра Костяка – транспорт екологічний та економний, а ще – досить унікальний та незвичний для людського ока.\nТеги: #Рудня, #Олександр Костяк, #Винахід, #Велосипед\nУ Рудні невідомі напали на десятирічну дитину


06.05.2022 - 18:46\nП'ятниця, 06 травня 2022 - 18:46\nНа минулих у четвер виборах до місцевих орґанів влади Шотландська Національна Партія знову взяла найбільшу кількість посад депутатів у районних радах.\nПопри те, що на даний час остаточний підрахунок голосів все ще триває, вже можна впевнено сказати, що на цих виборах SNP додала собі ще 23 депутатських місця у різних районних радах Шотландії, якщо порівнювати з минулими місцевими виборами 2018 року. Вони також отримали більшість у ще одній місцевій раді.\nТобто зараз SNP має 454 своїх депутати у місцевих радах і також має повний контроль над радою міста Данді (Dundee).\nУ Шотландії кожна районна рада розділена на дільниці, де кожна дільниця обирає по 5 депутатів до тієї районної ради.\nЗагалом цього четверга обиралось більше ніж 1 200 депутатів до 32 місцевих рад (local council), які має Шотландія.\nДругими після SNP на цих виборах у Шотландії вийшли лейбористи, які цього разу взяли додаткових 19 місць та також контроль (більшість) над однією радою - West Dunbartonshire. Шотландські лейбористи загалом мають після цих виборів 281 місце.\nДуже гідне виконання на цих місцевих виборах показали шотландські ліберал-демократи, котрі додали собі 20 місць і зараз мають у Шотландії 87 депутатів.\nВельми добре почували себе також і шотландські зелені, котрі додали собі 15 місць і зараз мають 34.\nВсі ці партії найбільше перебрали місця від шотландських консерваторів, чиє виконання на цих виборах було найгіршим. Вони загалом втратили аж 62 місця і зараз мають у Шотландії загалом 215 місцевих депутатів.


Студопедия — Тарифна система\nПитання організації і планування заробітної плати вирішується в залежності від категорій персоналу: для робітників - у відповідності із тарифною системою, для керівників, фахівців та службовців - на основі штатно-окладної системи оплати праці, а також у відповідності із тарифною системою.\nПід тарифною системою розуміють систему взаємопов’язаних характеристик і показників, на основі яких диференціюється заробітна плата робітників відповідно до їх кваліфікації, складності роботи. Тарифна система складається із чотирьох основних елементів: тарифних ставок, тарифних сіток і тарифно-кваліфікаційного довідника, схеми посадових окладів.\nТарифно-кваліфікаційний довідник - нормативний документ, який дозволяє визначити кваліфікацію і тарифну групу, до якої повинні бути віднесені робітник або робота.\nУ залежності від складності, точності і відповідальності роботи діляться на декілька кваліфікаційних груп, кожній з яких присвоюється відповідний кваліфікаційний тарифний розряд. На більшості промислових підприємств їх шість. У машинобудуванні для робітників, які зайняті освоєнням і створенням нової техніки, встановлено вісім тарифних розрядів. Найпростіші роботи віднесені до першого розряду.\nТарифний розряд робітникові присвоюється на підставі професійних знань і трудових навичок. Для забезпечення єдиного підходу до оцінки кваліфікаційної підготовки в довіднику наведені кваліфікаційні вимоги. Для кожної професії і розряду дається характеристика, в якій вказані складність роботи, особливості організаційно-технічних умов виробництва, основні вимоги до кваліфікації, рівня теоретичних і спеціальних знань.\nТарифно-кваліфікаційний довідник дозволяє проводити тарифікацію робіт - тобто віднести їх до певного розряду і визначити рівень кваліфікації робітника.\nВ Україні застосовується Єдиний тарифно-кваліфікаційний довідник та професій робітників (ЄКТД). Він містить за кожним розрядом даної професії відповідні характеристики, які складаються з трьох розділів: «Характеристика робіт», «Повинен знати», «Приклади робіт».\nТарифні ставки визначають абсолютний розмір заробітної плати за одиницю часу (година, день, місяць) при 100% виконання норм виробітки. Тарифні ставки диференціюються в залежності від важливості галузі, умов і характеру роботи.\nНа підприємствах машинобудування діють три рівня тарифних ставок. Перший рівень передбачений для робітників-інструментальників, ремонтників і наладчиків, які обслуговують автоматичні лінії, верстати з ЧПК, гнучкі виробничі системи та інше складне високоефективне обладнання.\nДругий рівень нижче першого на 12% і використовується для робітників, зайнятих на металорізальних верстатах, штампуванні, ремонті інструменту, технологічного оснащення.\nТретій рівень нижче першого на 21% і використовується для всіх інших робітників галузі.\nТарифна ставка - це найдинамічніший елемент тарифної системи. У міру росту продуктивності праці підвищується і заробітна плата, що викликає необхідність перегляду ставок.\nТарифна сітка характеризує зміну тарифних ставок в залежності від кваліфікації робітників. Для кожного кваліфікаційного розряду встановлено тарифний коефіцієнт, який показує у скільки разів тарифна ставка даного розряду більше тарифної ставки першого розряду. Співвідношення величини тарифної ставки найвищого розряду тарифної сітки до тарифної ставки першого розряду називають діапазоном тарифної сітки.\nТарифна система в умовах ринкової економіки гарантує мінімальну оплату за певний обсяг праці, є його нижньою границею.\nВідповідно до схеми посадових окладів підприємства оплачують працю керівників, спеціалістів та службовців. Розподіл таких працівників за посадами здійснюється за допомогою Єдиної номенклатури посад службовців та Кваліфікаційного довідника посад керівників, спеціалістів та службовців. У довіднику містяться характеристики кожної посади, які складаються з трьох розділів: «Посадові обов’язки», «Повинен знати», «Кваліфікаційні вимоги».\nВідповідно до чинного законодавства суб’єкти господарювання мають повну самостійність у питаннях організації оплати праці всіх категорій персоналу. Підприємства самостійно встановлюють форми, системи, розміри ставок. При цьому державні тарифні ставки можуть бути орієнтиром у процесі організації оплати праці.


Якщо буде заміс: ветеран АТО дав поради українцям по боротьбі з колаборантами | Діловий Переяслав\nСерпень 4, 2017 adminsvitoh 0 Comment Кобзар\nУкраїнське суспільство повинно бути готовим до фізичного знищення різного роду колаборантів в разі прямого вторгнення російських військ в Україну.\n“Саме тому дуже корисно, що ми вже маємо кривавий досвід того, чому ці колаборанти сприяють, і що в результаті цього виходить. Це вже керівництво до дії! Якщо піде такий конкретний заміс, якщо дядько Путін вирішить кинути карту, то ти бачиш, що цю людину потрібно просто фізично знищити “, – вважає ветеран АТО.\nПри цьому Кобзар зазначив, що в нинішніх реаліях потрібно створити всі умови для некомфортного проживання подібних елементів в Україні.\n“Що можна реально зробити? Навколо цих людей потрібно створювати атмосферу нетерпимості. Побачив” колорадку “на машині – постав цеглу на лобове скло і подзвони на гарячу лінію СБУ. І повідом, що я, проходячи, побачив колорадську стрічку, а на задньому сидінні, мені здається, лежить гранатомет. Приїжджайте і розберіться, будь ласка “, – додав він.\n← Рішення на столі: Держдеп США зробив заяву щодо летальної зброї для України\nЗМІ: Кортеж Луценка регулярно їздить зустрічною смугою →