ВСЕ ПРО ВСТУП | Донецький регіональний центр оцінювання якості освіти\nШановні вступники до закладів вищої освіти 2022 року!\nВідповіді на типові питання про НМТ\nДемонстрацій варіант НМТ\nДля вступу для здобуття вищої освіти на основі повної загальної середньої освіти на всі спеціальності (бюджетні місця), на кон’юнктурні та медичні спеціальності (зокрема, контракт) потрібно буде скласти національний мультипредметний тесту (НМТ).\nНаціональне мультипредметне тестування відбуватиметься в комп’ютерному форматі. Відсьогодні є можливість потренуватися виконувати завдання демонстраційного варіанта тесту в спеціальному онлайн-середовищі Львівського регіонального центру оцінювання якості освіти.\nЯкщо у вас наразі повільний інтернет або немає можливості працювати протягом 120 хвилин за комп’ютером – завантажте файл із демонстраційним варіантом НМТ, виконайте завдання і звірте свої відповіді з правильними.\nДля участі в НМТ Сертифікат учасника ЗНО не потрібен, однак для комунікації з учасниками (підтвердження бажання взяти участь у тестуванні, вибір очікуваного міста перебування на час тестування тощо) буде використано Інформаційну сторінку учасника ЗНО. Доступ до неї здійснюється за номером та PIN-кодом, зазначеними в сертифікаті.\nКрім того, особи, які створили реєстраційні картки, ще не є учасниками НМТ. Для участі в тестуванні вони в травні обов’язково мають підтвердити своє бажання проходити НМТ на своїх інформаційних сторінках та повідомити організаторів про те, у якому регіоні вони перебуватимуть у липні.\nІнформаційна сторінка ー спеціальний сервіс на сайті УЦОЯО, вхід у який здійснюється за номером і PIN-кодом. Ті учасники, які встигли отримати Сертифікат учасника ЗНО, мають доступ до своєї сторінки уже зараз. Багато учасників отримали інформацію про логін і PIN-код для доступу від керівників закладів освіти, де вони навчаються. Інші ж зареєстровані особи невдовзі отримають на вказаний під час реєстрації номер мобільного телефону SMS із даними для входу на інформаційну сторінку. Якщо ж учасники не отримають цих відомостей, то з 12 до 19 травня працюватиме спеціальна гаряча лінія, де можна буде дізнатися номер і PIN-код для доступу до інформаційної сторінки.\nУкраїнський центр оцінювання якості освіти (УЦОЯО) оприлюднив зміст, структуру й оцінювання блоків НМТ з української мови, математики та історії України.\nВ блоці НМТ з української мови не буде завдань, які передбачають надання письмової розгорнутої чи короткої відповідей, як не буде й завдань з української літератури. За виконання завдань блоку НМТ з української мови можна отримати від 0 до 35 балів.\nВ блоці НМТ з математики буде 20 завдань, з-поміж яких: 14 завдань з вибором однієї правильної відповіді з п’яти запропонованих варіантів; 4 завдання на встановлення відповідності (потрібно встановити по 3 «логічні пари»); 2 завдання відкритої форми з короткою відповіддю (неструктуровані завдання). Завдань відкритої форми з розгорнутою відповіддю не буде.\nВ блоці НМТ з історії України будуть завдання, що стосуються історичного періоду: «Історія України 1914 р.– початку ХХІ ст.», тобто лише теми, які раніше були складниками ДПА у формі ЗНО з історії України. Усього в блоці НМТ з історії України буде 20 завдань, з-поміж яких 15 завдань з вибором однієї правильної відповіді з чотирьох варіантів та 5 завдань на встановлення відповідності (потрібно встановити по 4 «логічні пари»). За виконання завдань блоку НМТ з історії України можна отримати від 0 до 35 балів.\nСвій результат (тобто кількість набраних балів за правильно виконані завдання) ви знатимете одразу після виконання блоків НМТ. Пізніше результат кожного блоку буде також переведено в шкалу 100-200 балів. Для отримання результату за шкалою 100-200 достатньо буде набрати хоча б один тестовий бал.\nРадимо онлайн ресурси, які допоможуть у підготовці до НМТ!\nтренажер з історії України на сайті Львівського регіонального центру оцінювання якості освіти допоможе учасникам краще запам’ятати дати історичних подій, попрацювати онлайн із зображеннями пам’яток із історії України та з тестовими завданнями, що містять зображення історичних персоналій\nІ у 2022 році ви станете студентами закладів вищої освіти


В Києві на стихійному ринку виявили в продажу отруйну черницю — АГРОПОЛІТ\nВ Києві на стихійному ринку на Печерську виявили чорницю, яка значно перевищувала допустимий рівень радіації. Про це повідомляє сайт «Сегодня».\nНагадаємо, що у найгірших пробах українського молока вміст радіонуклідів вдвічі менший, ніж допустимі норми в Європейському союзі. Радіоактивність молока в деяких регіонах України перевищує норму в 5 разів.\nКореспонденти придбали для перевірки три зразки ягід: 2 з офіційного ринку та 1 зі стихійного. Всі три зразки віднесли в лабораторію, де їх по черзі відправили в спектрометр, щоб визначити кількість радіоактивного цезію-137.\nА ось чорниця зі стихійного ринку серйозно перевищила допустимий рівень, показавши 843 Беккереля.\nЯкщо людина регулярно вживає (продукцію, – Авт.) з великим перевищенням, то, звичайно, йде накопичення. Збільшується ризик онкологічного захворювання», – пояснює лікар з радіаційної гігієни лабораторного центру МОЗ України Раїса Бабенко.\n2020-07-17 16:30:482018-06-13 18:00:162018-06-11 15:00:432018-04-26 14:17:592018-03-15 07:30:392017-10-18 08:08:202017-09-06 12:15:202017-06-28 09:45:272017-03-28 13:38:352016-09-14 08:08:07


Який твердопаливний котел краще купити в приватний будинок. Як зробити вибір?\nЧасто при визначенні типів котлів покупцям відома лише інформація про типи агрегатів, що працюють на паливі, що подається в будинок, наприклад, масляних, електричних або газових котлах. Але є і більш оптимальні вироби - це агрегати, що працюють на твердому паливі.\nСприйняття якісних характеристик твердопаливного котла модифікується в залежності від очікувань споживачів - одні покупці сприймають такий виріб як альтернативу газовому, електричному або масляного котла, інші ж вважають, що твердопаливний котел більш естетичний, при його використанні вдається менше платити за електроенергію, незалежно від зростання вартості палива .\nТвердопаливний котел не суттєво диференціюється від конфігурацій звичайних комбінованих агрегатів, в цілому в ньому застосовуються ті ж різновиди радіаторів та трубопроводів, а також є можливість вбудовувати його в систему "теплої підлоги". При придбанні агрегату слід звертати увагу на дві основні відмінності:\nВогонь всередині котла, що забезпечує необхідною кількістю тепла, може згаснути, але необхідно підтримувати його всередині котельні конфігурації. Однак під час експлуатації приладу він весь час повинен горіти. З цієї причини твердопаливний котел завжди повинен бути підключений до системи гарячого водопостачання або радіатора, щоб вироблене надлишкове тепло можна було застосовувати.\nУ більш сучасних системах агрегатів передбачений метод зберігання цього тепла для подальшого застосування, але багато режими агрегатів зазвичай враховують здатність постійно розсіювати тепло через гарячу воду або радіатори. Також настійно рекомендується запускати систему з відкритими вентиляційними отворами, щоб мати можливість відвести тепло від основного джерела в котлі, не допускаючи перегріву.\nТемпература води в твердопаливних котлі регулюється за допомогою внутрішніх термостатів, вмонтованих в систему. Температурні регулятори температури і датчики часто розташовані в області контуру опалення приладу.\nПро те, як вибрати твердопаливний котел\nВиріб купується з урахуванням потужності опалювальної площі і переваг власника житлових квадратних метрів, різновиди використовуваного палива.\nЩо таке «тверде паливо»?\nПаливо, на якому працює агрегат, називається «твердим паливом». Воно може бути і вугіллям, і дровами, і папером. Це безпечне паливо, яким зазвичай опалюється будинок. Настійно не рекомендується завантажувати твердопаливний котел переробленими видами побутового сміття через підвищений ризик виникнення безладу, засмічень або навіть загоряння.\nАле на ринку також продаються гранули твердого палива, завантажуються в «бункер». Їх можна зберігати і поза домом. Варто враховувати, що твердопаливні системи вимагають ретельного очищення не рідше одного разу в день для забезпечення ефективного горіння.\nУ багатьох покупців виникає питання про те, який твердопаливний котел краще купити в приватний будинок. При цьому варто враховувати, що є різні типи таких пристроїв.\nЧерез природу твердого палива існує набагато більш обмежений діапазон конструкцій, в яких може працювати такий агрегат. Ці системи часто дуже естетичні, з сільської атмосферою дизайну. Бувають такі типи систем:\nпечі: вони укомплектовуються з окремими приладами або котлами центрального опалення, встановленими в стіні будинку, які можуть спалювати велику кількість різних різновидів твердого палива; печі зазвичай поставляються з термостатом, але іноді можуть бути вмонтовані через бункер і пристрій для паливних гранул;\nплити: доступні з потужністю до 20 кВт і часто поставляються з термостатичною системою управління; їх часто вибирають з-за їх сільської естетики і через їх тепловиділення;\nавтономні котли: бойлери, що функціонують на твердому паливі, бувають габаритними, деякі - з ручним обігрівом, деякі працюють на деревних гранулах, автоматично подаються на вогонь котла - часто з можливістю горіння протягом багатьох днів при одній заправці.\nТрадиційний твердопаливний котел працює ефективніше за будь-топки, що підтверджується - ККД 70%, високий - 75%. Ці переваги нагрівальної збірки не обмежуються:\nутеплювач приймає деревину будь-якої вологості, вугілля і деревні відходи, брикети;\nце найдоступніший за ціною серед усіх твердопаливних котлів;\nпростота в конструкції і обслуговуванні;\nзаймає відносно мало місця.\nАле є важливий момент: при покупці недорогого оснащення воно може зажадати додаткових вкладень і постійної уваги при експлуатації.\nЧому котел економічний?\nПропускна здатність агрегату на увазі різницю між температурою всередині топки з палаючим вугіллям і температурою в димоході. Поекспериментувавши з новим котлом в зимовий сезон, можна виставляти налаштування методом проб і помилок (але з урахуванням рекомендацій від виробника). У підсумку можна домогтися результату підтримки температури в системі опалення порядку 60-65С. І при цьому температура відхідних газів настільки незначна, що за неізольований димохід можна вільно братися рукою.\nТобто все тепло, вироблене палаючим вугіллям, віддається безпосередньо в опалювальну систему, а не викидається на вулицю. Це одне з основних плюсів агрегату. Так, наприклад, з досить компактними габаритами пристрою, але з невеликою топкової кімнатою, часто немає можливості ні вставити буферну ємність, ні збільшити іншим способом обсяг води в системі. Тому котел досить економічний.\nАдаптація до перебоїв з електрикою.\nСистема опалення зазвичай досить проста і мінімізована. У комплекті йде котел, насос, який просуває теплоносій в загальний колектор на подачу в систему. Далі подача розподіляється на теплу підлогу, на радіатори і підігрівати воду для бойлера. У зимовий час при відключенні світла аварійних ситуацій зазвичай не відбувається. Формується так звана гравітаційна система, і частина системи просто працює самопливом.\nКотел при цьому залишається чистим, не забруднюється сажею, і після року експлуатації виглядає, як новий. Тому з певністю можна сказати, що твердопаливний котел - добротний, якісно зроблений агрегат.\nКращий газовий котел для приватного будинку\nРушникосушка водяна або електрична?\nЯк підібрати і розрахувати теплоаккумулятор (буферну ємність)


Японська школярка подала до суду на мерію Осаки за те, що її примушують фарбувати волосся в чорний колір | Українські Експати\nЯпонська школярка подала до суду на мерію Осаки за те, що її примушують фарбувати волосся в чорний колір\nscythian Administrators востаннє редагувалося шотм\nВ Японії багато шкіл забороняють фарбувати волосся. Але є японці, в яких колір волосся не повністю чорний, а темно-коричневий. Їх мало, але вони є. Також в дітей іноземців або в дітей від змішаних шлюбів волосся може бути не чорного кольору. Але японське конформістське суспільство не визнає виключень з правил, і тоді такі діти змушені фарбувати волосся в чорний колір, щоб не відрізнятись від інших. Хоча самі правила школи забороняють фарбувати волосся. Відповідно, виникає логічний парадокс, оскільки люди, в яких волосся від природи не чорного кольору, в теорії взагалі не повинні існувати, бо в ж у правилах про них нічого не написано. Одну школярку з Осаки ця безглузда ситуація таки порядком дістала, і вона подала до суду на мерію міста за те, що її примушують фарбувати волосся. Дівчина не відвідувала школу з вересня минулого року, бо адміністрація школи не пускає її на заняття. Слухання в суді тривають. І цілком ймовірно, що вони закінчаться не на користь позивачки, тому що японська система освіти не хоче визнавати того, що люди можуть бути різними.\nЧитати більше на http://www.asahi.com/ajw/articles/AJ201710270033.html\n@scythian написав в Японська школярка подала до суду на мерію Осаки за те, що її примушують фарбувати волосся в чорний колір:\nДівчина не відвідувала школу з вересня минулого року,\nЇй треба було рік, щоб це усвідомити і подати до суду?\n@vo_vik Це насправді дуже і дуже непросто в консервативному японському суспільстві - ось так взяти і подати до суду на мерію міста, це ж не США, тут таке роблять дуже рідко. І ця дівчина - єдина, хто на це зважився, тисячі інших просто мовчать і роблять те, що вимагає школа (або роботодавець).\nА потім народ дивується всяким японським збоченням.\nСподіваюсь, така закостенілість властива тільки віддаленим районам, а в столиці такий розклад про примушення фарбувати волосся б не пройшов.\n@голлан-дець Ну Осака - це якраз центр 20-мільйонної агломерації, комерційний і промисловий центр західної Японії з купою іноземців. І Токіо в цьому плані майже нічим не відрізняється, тут те ж саме. 60% шкіл в Токіо вимагають офіційного підтвердження від учнів (фото, зроблене в глибокому дитинстві наприклад), що їхнє волосся не пофарбоване, якщо воно не достатньо чорне, це офіційна статистика.\nХоча з іншої сторони вони би там всі сіробуро малинові ходили.\nшкола 3 освіта 2 школярі 1 діти 1


Пропозиція літію перевищить попит / Evek\nПропозиція літію перевищить попит\nЕксперти британської компанії CRU озвучили свої припущення щодо літію. Сполуки цього самого легкого металу використовують для виробництва літій-іонних джерел струму. На сьогоднішній день спостерігається безсумнівний дефіцит на глобальному литиевом ринку. Проте вже в наступному році дефіцит перестане спостерігатися. Поступово поставки металу почнуть випереджати його споживання. Передбачається, що в 2022 році надлишок пропозиції виявиться на вершині.\nПопит на літій з боку виробників акумуляторів продовжує зростати. У сукупності з недостатніми обсягами вироблення він привів до підвищення спотової вартості. Менше ніж за рік ціна зросла ледь не вдвічі, перевищивши 10000 USD/тонну. Стрімке зростання цін активізує діяльність нових виробників, отримують метал з руди або ропи солоних водойм. Передбачається, що до кінця цього десятиліття в КНР реалізуються великі проекти. Можливо, і інші країни до зазначеного терміну запустять в експлуатацію нові виробничі потужності. У цьому випадку обсяги виробленого літію на глобальному ринку в 2020 році здатні зрости до 500000 тонн. Цей показник перевищить результат 2016 року в два з половиною рази. При цьому собівартість металу в середньому до 2020 року складе близько 6,5−7 тисяч USD/тонну.\nВтім, є і сумніваються в правильності таких прогнозів. Цілком можливо, що в найближчому майбутньому надлишок литиевому ринку не загрожує. Так що ціна на метал залишиться на гідному рівні. Споживання літію може рости досить швидко, так що затоварення на ринку не передбачається. Не виключено, що в 2020 році світове виробництво літій-іонних акумуляторів збільшиться в 6 разів відносно 2016 року. Приміром, компанія Tesla розраховує до кінця десятиліття випускати щорічно близько 500000 електромобілів. Для цього буде потрібно не менше 200000 тонн літію.


У Львові незадоволені пасажири перекрили колію на станції «Скнилів» - ZAXID.NET\nЧерез годину Львівська залізниця надала ще 6 додаткових вагонів, після чого колію розблокували\nСуспільство — Орися Шиян, 18:48, 20 серпня 2018 0 1\nНа станції Підзамче у Львові люди перекрили залізничну колію ZAXID.NET\nУ електричці, через яку перекрили залізничну колію у Львові, було ще 220 вільних місць ZAXID.NET\nфото Олександра Золотухіна\nЛюди перекрили одну колію, однак це блокує рух й інших потягів\nНа станції «Скнилів» ввечері 20 серпня пасажири близько години блокували рух потяга Львів-Сянки. Вони протестували проти малої кількості вагонів електропоїзда. Колію розблокували лише після того, як на місце привезли додаткових 6 вагонів. Про це ZAXID.NET повідомив пасажир потяга Олександр Золотухін.\nУ чотирьох вагонах електропотяга №6025 Львів-Сянки, який вирушив від приміського вокзалу зі Львова о 17:40, вільних місць вже не було. Також у вагонах майже не відчиняються вікна, поскаржились пасажири.\nЗі слів людей, які простоюють через перекриття колії, впродовж 30 хвилин пообіцяли дати іншу електричку. Також на місце приїхав представник головного управління «Львівської залізниці». Офіційного коментаря від управління ZAXID.NET не вдалося отримати.\nЧерез годину на місце перекриття додали 6 вагонів і потяг рушив у напрямку Сянків.\nДодамо, що через перекриття колії майже 30 хвилин простоював також швидкісний поїзд Мукачеве-Харків, а також електричка Львів-Лавочне.\nНагадаємо, така ситуація трапилася минулого четверга, 16 серпня. Теж близько 18:00 люди перекрили колію на станції Підзамче через те, що не змогли сісти у поїзд, який курсує до Здолбунова. Однак, як згодом заявили у прес-службі «Львівської залізниці», на цю електричну офіційно було продано лише 180 з 400 доступних квитків. Тобто на момент перекриття у електричці офіційно було ще 220 вільних місць.


Готельні замки — Locksmith Smart Solutions\nЗбирач даних SEVEN Lock D-7753\nГоловна / Готельні замки\nЗбирач даних для готельних замків є опціональним пристроєм і розроблений в першу чергу для керування готельними замками і для зчитування з них події.\nСмарт замок TTLOCK-HOTEL\nЗамок комплектується тільки одним типом ANSI-мортізи і дозволяє замикати двері в автоматичному режимі на косий ригель з “антіотжимним” язичком. Запор на прямий ригель можливий тільки з середини в ручному режимі. ANSI-мортиза має кутовий фіксатор для фіксації дверей в дверному отворі (ця функція дозволяє виключити вібрацію двері при протягах).\nПрограматор SEVEN LOCK P-7752\nSEVEN LOCK P-7752 для програмування карт Temic для готельних замків. Працює з безкоштовним програмним забезпеченням.\nЗамок SEVEN LOCK SL-7737 це повноцінна автономна замикаюча система з вбудованим контролером і зчитувачем ключів доступу. Призначений для контролю доступу в офісні і підсобні приміщення, складу, готелі, хостел.\nАвтономний RFID замок SEVEN LOCK SL-7737S\nЗамок SEVEN LOCK SL-7737S це повноцінна автономна замикаюча система з вбудованим контролером і зчитувачем ключів доступу. Призначений для контролю доступу в офісні і підсобні приміщення, складу, готелі, хостел.\nЗамок SEVEN LOCK SL-7731S Silver це повноцінна автономна замикаюча система з вбудованим контролером і зчитувачем ключів доступу. Призначений для контролю доступу в офісні і підсобні приміщення, складу, готелю, хостелу.\nЕнергозберігаюча кишеня для готелів SEVEN LOCK P-7751\nЕнергозберігаюча кишеня – це пристрій комутації (вимикач), призначений для забезпечення ресурсозбереження та енергозбереження в готелях.\nВідчинена мортиза 35Х85\nВрізна мортиза для відчинених дверей з посадковим розміром 35Х85. Автоматичне замикання на косий ригель. Примусове замикання на прямий ригель – рухом “ручка вгору”\nПідрозетник для енергозберігаючої кишені (врізний) SEVEN LOCK P-7754i\nПідрозетник SEVEN LOCK P-7754i використовується для монтажу енергозберігаючої кишені.\nПідрозетник для енергозберігаючої кишені (накладний) SEVEN LOCK P-7754e\nПідрозетник SEVEN LOCK P-7754e використовується для монтажу енергозберігаючої кишені.\nКартка Temic SEVEN LOCK R-7750\nБезконтактна проксіміті карта Temic із захистом від копіювання та товщиною 0,08 мм. Призначена для використання в готельній системі з замками SEVEN LOCK.


Ликбез | VK\nГібридна війна в Карпатській Україні. Як українське питання стало розмінною монетою під час розчленування Чехословаччини у 1938-1939 рр.\nНапевно ще тільки лінивий не порівнював дії російського президента Владіміра Путіна вSee more Україні із зовнішньою політикою Адольфа Гітлера напередодні Другої світової війни. Як один, так й другий виступали проти домінуючої системи міжнародних відносин з метою перекроювання територій і сфер впливу у Європі на свою користь. З іншого боку, сучасна політика країн Заходу щодо агресії Росії в Україні часом нагадує лінію на умиротворення нацистської Німеччини, яку проводили Франція та Велика Британія у 1938-1939 рр. Її кульмінацією стала сумнозвісна Мюнхенська конференція, що призвела до дезінтеграції Чехословаччини.\nСьогодні, попри міжнародні санкції, небажання Заходу відповісти рішуче на кричуще порушення Москвою базових засад міжнародного відносин відлунює млявістю та безпорадністю країн Західної Європи перед обличчям гітлерівської експансії у 1938-1939 рр. Втім, говорячи про Мюнхен-1938 та його наслідки, мало хто згадує, що тоді його жертвою стало також й українське питання, що було пов’язано із окупацією у березні 1939 р. східної частини Чехо-Словаччини – території Карпатської України (сучасного Закарпаття) військами гортистської Угорщини.\nЧехословаччина після Мюнхенської конференції та Першого Віденського арбітражу\nПід прикриттям права на самовизначення\nПід час висунення у вересні 1938 р. претензій до Праги на Судетенланд, прикордонній області Чехословаччини, де проживало 3 млн німців, Гітлер озброївся популярним ще в часи американського президента Вудро Вільсона гаслом права націй на самовизначення (так само ж вчинив Путін, коли обґрунтовував російську анексію Криму у березні 2014 року) і запросив інші країни прилучитися до пограбування територій ЧСР. За результатами Мюнхенської конференції 29-30 вересня 1938 р. Прага окрім передачі Судетської області на користь Третього Рейху зобов’язалася також задовольнити територіальні претензії інших сусідів – Угорщини та Польщі. На початку жовтня 1938 р. польська армія окупувала область Тєшинської Сілезії, за яку поляки боролися ще у 1919-1920 рр. У свою чергу, Угорщина за наслідками Віденського арбітражу від 2 листопада 1938 р. домоглася передачі на свою користь південних районів Словаччини та Підкарпатської Русі, де компактно проживала угорська нацменшина. Водночас на вимогу словацьких та українських політичних кіл у жовтні 1938 р. Прага надала автономію Словаччині та Підкарпатській Русі, які відтак стали триєдиними частинами федеративної Другої Чехо-Словацької республіки (що прийшла на зміну Першій після Мюнхена).\n1. Hitler And Admiral Horthy Berlin Staatsoper 1938\nГітлер і Горті на зустрічі 25 серпня 1938 р.\nУчасники Мюнхенської конференції 29-30 вересня 1938 р.\nПремєр-міністр Великої Британії Н.Чемберлен вважав, що він привіз із Мюнхену мир для цілого покоління\nЗа задумом Гітлера, гасло про реалізацію права народів на самовизначення мало стати інструментом для поетапної дезінтеграції Чехословаччини та її остаточного зникнення з мапи Європи. Попри це деякі народи, зокрема, українці та словаки, отримали можливість ширшого національно-культурного та самоврядного розвитку у складі єдиної республіки. До того ж у випадку із Підкарпатською Руссю Прага насправді виконували свої міжнародні зобов’язання, які вона взяла на себе після закінчення Першої світової війни, щодо надання широкої автономії «сумісної з єдністю республіки».\nП’ятимісячний розвиток автономної Підкарпатської Русі (Карпатської України) відбувався у вкрай складних міжнародних умовах, коли, з одного боку, країни Заходу фактично визнали територію Центрально-Східної Європи сферою переважаючих інтересів Третього Рейху, а його експансію «природним процесом», а з іншого, сусідні Угорщина та Польща намагалися дестабілізувати внутрішню ситуацію в автономії, прагнучи встановити спільний угорсько-польський кордон у Карпатах.\nЩе з початку жовтня 1938 р. Будапешт та Варшава домовилися про проведення на території Закарпаття спільної саботажно-диверсійної операції, що за своїм задумом і методами виконання сильно нагадує сьогоднішні підривні дії Російської Федерації на Донбасі. Протягом осені – зими 1938/1939 рр. на територію Карпатської України через кордон з півдня та півночі закидалися спеціально підготовлені угорські та польські диверсійні загони, які здійснювали акти саботажу та терору, підривали об’єкти інфраструктури, вбивали представників місцевих органів влади, чехословацьких жандармів, прикордонників, військових. До таємної операції, яка не афішувалася офіційно, були залучені угорський та польський генеральні штаби, за вказівкою яких проводився набір та навчання резервістів, спеціалістів саботажної та диверсійної роботи, членів парамілітарних формувань та патріотичних організацій. Все це відбувалося під акомпанемент масової (навіть як для тих часів) антиукраїнської пропаганди, що мала на меті дестабілізувати внутрішню ситуацію у краї та викликати повстання проти уряду Карпатської України. Вибух останнього, в свою чергу, мав дати привід для введення угорських військ (на перших етапах розглядалася також можливість проведення місцевого референдуму, що мав дати добро на приєднання краю до складу «матірної Угорщини»). Угорське радіо повідомляло про всілякі небилиці з Карпатської України: епідемії, голод, фантастичне подорожчання цін на продукти харчування, репресії і терор уряду А.Волошина, повстання та заворушення місцевого населення, від якого голова українського уряду, начебто, «відстрілювався з кулемета» і т.п. Водночас угорські розвідувальні літаки, порушучи повітряний простір Чехословаччини, скидали тисячі листівок над територію Підкарпатської Русі, закликаючи місцеве населення до повстання для звільнення від «чеської тиранії» та «українських бандитів».\nПохорон чехословацьких прикордонників, які загинули в сутичці з польськими диверсантами на Волівеччині. Кінець 1938 р\nЧехословацька туристична база у с. Скотарське, підірвана внаслідок диверсії польських бойовиків. Грудень 1938 р\nЗа прикладом судетсько-німецьких Freikorps, що виникли в апогей Судетської кризи у вересні 1938 р., угорські військові сформували загони добровольців «Рондьошгардо» («Гвардії обірванців») та «Собот-чопоток» («Вільні загони»), що мали стати ядром підготовлюваного повстання на Закарпатті. Водночас військові та диверсійні заходи доповнювалися економічною та комунікаційною блокадою краю, потужним дипломатичним тиском на уряд в Хусті (який став новою столицею Карпатської України після передачі угорцям Ужгорода у листопаді 1938 р.). Фактично, тактика дестабілізації, яку ми сьогодні називаємо «гібридною війною», була у повній мірі апробована у Карпатській Україні у 1938-1939 рр.\nСтаття з газети “Правда”, присвячена Карпатській Україні\nДля боротьби з диверсантами і терористами уряд в Хусті приступив до організації власних загонів самооборони, внаслідок чого на початку листопада 1938 р. була заснована парамілітарна організація Карпатська Січ. Вона формувалася із місцевих добровольців, а також втікачів із Галичини та Волині, та українських військових емігрантів з країн Європи. Завдяки зусиллями карпатських січовиків у співпраці з чехословацькими прикордонниками та жандармерією вдалося значною мірою нейтралізувати підривні заходи Угорщини та Польщі. Останні так і не досягнули свої мети – у період існування автономної Карпатської України тут так і не вибухнуло угорське повстання, на які покладав великі сподівання Будапешт. Відтак, останньому нічого не залишалося, як очікувати офіційної згоди Берліна на окупацію Підкарпатської Русі. Однак до початку березня 1939 р. Гітлер не розкривав своїх планів щодо долі Закарпаття, як і всієї Чехо-Словаччини.\nНезважаючи на стриманість офіційного Берліна у питанні автономної Карпатської України та її майбутнього (фюрер ніколи не висловлював своєї офіційної позиції відносно долі краю, прикриваючись загальними деклараціями про реалізацію прав народів Чехословаччини на самовизначення), на Заході склалася помилкове враження, що Німеччина підтримує створення на базі Закарпаття «українського П’ємонту» з метою організації походу проти Польщі, Румунії та СРСР й утворення «Великої України» під німецьким протекторатом. Так, французький посол у Берліні Роберт Кульондр в середині грудня 1938 р. писав: «В оточенні Гітлера думають про таку операцію, яка повторила б у більш широких масштабах операцію в Судетах: проведення в Польщі, Румунії та СРСР пропаганди за надання незалежності Україні, у сприятливий момент дипломатична підтримка та акція з боку місцевих добровольчих загонів. І центром руху стане Карпатська Україна». Для реалізації свого плану Німеччина, на думку французького дипломат, мала «підкорити Румунію, перемогти Польщу та завдати удару по СРСР».\nНасправді, в Берліні питання Карпатської України було визнано неактуальним ще в листопаді 1938 р., а німецьке МЗС отримало від фюрера суворі вказівки зайняти стриману позицію з цього приводу й не вступати в контакти з українцями та їхніми організаціями. Однак, щоб відвернути увагу західних демократій від справжніх цілей гітлерівської політики в Східній Європі, зовнішньополітичне управління НСДАП на чолі з Альфредом Розенбергом розпочало енергійну пропагандистську кампанію закордоном, просуваючи німецькі плани вимаршу на схід задля створення «Великої України». Під прикриттям цієї інформаційної завіси забезпечувалося маскування справжніх цілей нацистської зовнішньої експансії.\nІдея гітлерівського походу проти більшовизму ідеально вписувалася в західноєвропейський горизонт очікувань, фобій та прагнень відвернути нестримну агресію Третього Рейху на схід. Чимало західних медіа підхопило цю ідею і почало активно поширювати її на шпальтах своїх видань. Зокрема, британські видання протягом останніх чотирьох місяців 1938 р. вмістили близько тисячі згадок про Карпатську Україну. Як влучно підмітив американський посол у Варшаві Дрексел Бідл, що 15 грудня 1938 р. писав з цього приводу у Вашингтон, «німецькі пропагандисти змусили зарубіжних кореспондентів працювати на свою користь».\nУ січні 1939 р. німецьке керівництво зробило декілька публічних заяв, якими дезавуювало наявність українських планів у Берліна. Зокрема, 27 січня 1939 р. під час свого візиту у Варшаву міністр закордонних справ Німеччини Й.Ріббентроп чітко висловив «негативну позицію фюрера у питанні Великої України». Тим часом Гітлер використав українське питання як розмінну монету і фактор тиску для втягування у свій союз інших країн регіону – Польщі (невдало), Угорщини та Румунії.\nВодночас саме міжнародні події навколо Карпатської України, за спостереженнями істориків, стали першим майданчиком, під час якого тестувалася можливість німецько-радянського альянсу. Вельми промовистим тут був сигнал, який Сталін завуальовано надіслав Гітлеру, виступаючи на 18-му з’їзді ВКП(б) 10 березня 1939 р.:\n«Характерен шум, который подняла англо-французская и североамериканская пресса по поводу Советской Украины. Деятели этой прессы до хрипоты кричали, что немцы идут на Советскую Украину, что они имеют теперь в руках так называемую Карпатскую Украину, насчитывающую около 700 тысяч населения, что немцы не далее, как весной этого года присоединят Советскую Украину, имеющую более 30 миллионов населения, к так называемой Карпатской Украине. Похоже на то, что этот подозрительный шум имел своей целью поднять ярость Советского Союза против Германии, отравить атмосферу и спровоцировать конфликт с Германией без видимых на то оснований. Конечно, вполне возможно, что в Германии имеются сумасшедшие, мечтающие присоединить слона, т. е. Советскую Украину, к козявке, т. е. к так называемой Карпатской Украине… Но если отбросить прочь сумасшедших и обратиться к нормальным людям, то разве не ясно, что смешно и глупо говорить серьезно о присоединении Советской Украины к так называемой Карпатской Украине?».\nТобто, «вождь народів» давав непрямий натяк своєму візаві у Берліні, що насправді причин для конфлікту між Німеччиною та СРСР немає, й відкинувши «сумасшедших», можна вести мову з «нормальними людьми». Що зрештою і сталося 23 серпня 1939 р., коли у Москві між СРСР та Німеччиною був підписаний пакту Молотова-Ріббентропа, що розв’язав руки Гітлеру для початку Другої світової війни.\n6 березня 1939 р. Гітлер остаточно визначився із долею Чехо-Словаччини, наказавши готувати окупацію вермахтом Богемії та Моравії на 15 березня. А вже 12 березня його дунайський союзник – Угорщина, що наприкінці лютого погодилася вступити в Антикомінтернівській пакт (блок держав майбутньої Вісі), отримала офіційну згоду Берліна на окупацію Карпатської України. Вранці 14 березня 1939 р. угорські війська розпочали неоголошену війну проти Карпатської України, перейшовши поблизу Мукачевого демаркаційну лінію.\nУгорці у Хусті 16-18 березня 1939 р.\nРозстріл угорськими солдатами привязаного до дерева в лісі полоненого січовика. Друга половина березня 1939 р\nУгорський плакат, випущений з нагоди вступу гонведських військ в Карпатську Україну у березні 1939 р.\nВнаслідок розпаду Чехо-Словаччини 15 березня 1939 р. Сойм у Хусті проголосив незалежність Карпатської України, затвердив її державні атрибути (гімн «Ще не вмерла Україна», синьо-жовтий прапор, герб, що поєднував у собі крайовий герб із тризубом св. Володимира Великого, українська мова в якості державної), й обрав її президентом Августина Волошина. Втім, жодна з держав світу не визнала самопроголошеної української держави в Карпатах, яка таким чином була залишена на поталу гортистській Угорщині. Не маючи особливого вибору в тогочасних міжнародних обставинах Хуст просив протекторату в Німеччини та Румунії, а після відмови безуспішно апелював до демократичних держав – США та Франції.\nТим часом, карпатські українці, не чекаючи допомоги зовні, взялися за організацію збройного опору угорському вторгненню. Було проголошено створення збройних сил – Національної Оборони Карпатської України на чолі з полковником армії УНР Сергієм Єфремовим та начальником штабу полковником М. Колодзінським. Їх ядром стала Карпатська Січ та також добровольці, що на заклик уряду зголосилися боронити край. Попри те, що Карпатська Січ у період автономії досягнула чисельності 12-15 тис. членів, вишкіл в її лавах встигли пройти всього лише 2 тис. осіб. Втім, найбільшою проблемою стала відсутність зброї та амуніції, без якої карпатські січовики залишалися беззахисними перед наступом ворога. Чехословацькі війська обороняли край тільки 14-15 березня, і невдовзі за наказом Праги розпочали евакуацію з території Карпатської України. В таких умовах українське командування видало наказ роззброювати відступаючі чехословацькі війська. Завдяки здобутому озброєнню січовикам вдалося організувати оборону на кількох ключових ділянках наступу угорських військ. Найбільш боєм став бій на Красному полі 16 березня 1939 р. на підступах до Хуста, в якому взяли участь декілька сотень січовиків, семінаристів та українців з чехословацького війська. Втім, подолавши опір захисників, 18 березня 1939 р. угорські війська досягнули карпатських перевалів і встановили омріяний спільний кордон з Польщею.\nАби уникнути зайвих дипломатичних наслідків, під час окупації Карпатської України угорськими військами 14-18 березня 1939 р. Великобританія та Франція зробили вигляд, ніби карпатоукраїнське питання є внутрішньою проблемою Угорщини. Хоча в ході згаданих подій британський посол Кедоган засудив угорську агресію як акт насильства, однак ні він, ані міністр закордонних справ Великобританії лорд Галіфакс, ані прем’єр-міністр Невілл Чемберлен ніколи не висловлювали офіційного протесту на адресу Будапешта, розглядаючи угорську окупацію Карпатської України не як співучасть разом з Німеччиною у розчленуванні Чехо-Словаччини, а як акт, здійснений проти волі Берліна. В той же час міністр закордонних справ\nАмериканський журнал про українське питання напередодні Другої світової війни\n«Наступна європейська війна розпочнеться в Україні». Ілюстрація з американського журналу «Look» (випуск 14 березня 1939 р.).\nГлянцевий журнал «Look» («Погляд») виходив у США з 1937-го до 1971 року, доки видання не збанкрутіло. В свій час «Look» був дуже популярним. У цьому журналі починав кар’єру майбутній режисер Стенлі Кубрик, працюючи штатним фотографом.\nНа стилізованій карті зображено два можливі шляхи Вермахту до України: північний через Польщу, а також дунайською долиною через Угорщину та Румунію. «Російські» війська сконцентровані вздовж східного кордону СРСР і стережуть радянську Україну, багату на пшеничні поля, гідроелектричні потужності, вугілля та інші мінеральні ресурси. Зазначається, що в Польщі проживає 5 мільйонів українців, а в Румунії – один мільйон. Східна Чехословаччина (тобто Закарпаття) позначена як «осередок теперішньої нацистської пропаганди серед українців». У верхньому правому куті зазначено: «Україна – мета Гітлера. Це 328 тис. квадратних миль, що охоплюють частини Чехословаччини, Румунії, Польщі та Радянської Росії».\nКарта ілюструє статтю про перспективи німецько-радянської війни. Перша частина статті «Російська Україна… наступна мета Гітлера» присвячена викриттю гітлерівської пропаганди «визволення України». Журнал зазначає, що справжньою метою нацистів є природні багатства та промисловий потенціал України. Заради заволодіння ресурсами Берлін планує створити 40-мільйонну маріонеткову українську державу на територіях Польщі, Чехословаччини, Румунії та СРСР. У статті стверджується, що насправді українці під радянською владою не є ані меншиною, ані пригнобленими, і за, винятком зовнішньої політики, мають самоврядування. Незважаючи на свій традиційний націоналізм, українці будуть боротися проти німецького «визволення», за яке виступають лише білогвардійські емігранти та польські і румунські нацисти.\nЦентром пропаганди українського самовизначення, як стверджується у статті, Гітлер зробив Рутенію в Чехословаччині, тобто, Карпатську Україну. Для цього фюрер вберіг Карпатську Україну від поділу між Польщею та Угорщиною (дивись: Гібридна війна в Карпатській Україні. Як українське питання стало розмінною монетою під час розчленування Чехословаччини у 1938-1939 рр.).\nВидання передає думку деяких оглядачів, що реалізація гітлерівського плану може розпочатися вже у квітні 1939 року. Для цього Німеччині спочатку доведеться розчленувати Польщу або Румунію, щоб відкрити шлях до Радянської України. Берлін сподівається, що Британія і Франція будуть такими ж слухняними як у Мюнхені, а його нові жертви такими ж ізольованими, як і Чехословаччина. Акція Гітлера розкрила Польщі очі на її попередню політику і змусила до тіснішого союзу з Радянською Росією. Зараз Гітлер намагається зруйнувати цей союз за допомогою обіцянок поділитися з Польщею своїми майбутніми територіальними здобутками, а також вдаючись до антисемітської і антирадянської пропаганди. Якщо польсько-радянський союз витримає цю пропагандистську кампанію, Росія захищатиме польський кордон і війна розпочнеться на польській території. Але якщо Берлін зможе налаштувати Варшаву проти Москви, то німецьким військам не доведеться воювати до того, як вони досягнуть радянського кордону. Без сумніву, з Червоною армією німці будуть змушені воювати, адже Радянська Росія – це не Чехословаччина.\nДругу частину статті «Чи зможе російська армія зупинити Гітлера?» підготував американський воєнний експерт, журналіст і публіцист Джордж Філдінг Еліот. Хоча майор Еліот – один із тих, хто передбачив Другу світову війну, його прогнози не завжди були точними. Наприклад, у 1938 році він написав статтю, в якій обґрунтовував стратегічну неможливість японської атаки проти Гавайїв, тобто проти американської бази Перл-Харбор.\nКрім порівняння воєнного потенціалу двох держав, який загалом виглядає на користь СРСР, Еліот розглядає також стратегічні аспекти потенційного конфлікту. Шанси Гітлера на успіх залежать від позиції Польщі та Румунії. Якщо польські війська чинитимуть активний опір, то шанси нацистів на перемогу будуть незначні. Але союзницька або нейтральна Польща може виправдати німецькі очікування. Автор вважає, що в Україні німецьким військам доведеться мати справу з селянськими повстаннями та запеклим опором патріотів, що захищатимуть власну землю.\nНомер готувався до випуску саме в той час, коли Карпатська Україна на чолі з урядом Августина Волошина доживала свої останні дні. Журнал пішов у продаж в переддень проголошення незалежності та угорської окупації краю. У статті відбилися тодішні хибні уявлення про гітлерівську політику, притаманні оглядачам різних видань в країнах демократичного Заходу.\nУ міжвоєнний час Україна була чимось на зразок сучасного Курдистану – найбільшою нацією, розділеною кордонами інших держав, зі свіжим досвідом збройної боротьби за свободу і незадоволеним попитом на незалежність. Журналіст Ланселот Лоутон у доповідях в британському парламенті (1935-й і 1939 рр.) називав Україну головною проблемою Європи. Доки українське питання не знайде належного розв’язання, про мир і стабільність на континенті можна забути. У своїх висновках Лоутон був не одиноким. Конфліктогенність поневоленої України чудово усвідомлювали і в сталінському Політбюро, і в польській Дефензиві, і в гітлерівській Рейхсканцелялії.\nГітлер спекулював на українському питанні, щоб приспати чуйність Версальських переможців – Великої Британії, Франції, США. Переозброєння і прикордонні анексії Німеччини (заборонені за підсумками Першої світової) нацисти виправдовували, в тому числі, підготовкою до «визволення України». Після розчленування Чехословаччини в 1938-1939 роках західні «миротворці» чекали, що біснуватий фюрер залишить у спокої Європу і піде завойовувати життєвий простір в СРСР. Ніби підтвердженням таких здогадів якраз і було утворення автономної Карпатської України у складі знесиленої Чехословаччини. На Заході її сприймали не інакше, як німецький плацдарм, як українську іреденту, націлену проти УРСР. Варто визнати, що карпатські українці погоджувалися на таку роль і сподівалися на німецьку підтримку. Ось за таких обставин і з’явився випуск журналу «Look», датований 14 березня 1939 року.\nВсе трапилося інакше. Замість сприяти українцям, Гітлер віддав Закарпаття угорцям. Українці були хоч і германофілами, але не гітлерівськими маріонетками. Відділи Карпатської січі без надії на успіх встали на захист незалежності. Карпатська Україна стала першою державою у передвоєнній Європі, яка вдалася до збройного опору гітлерівським планам з перекроювання кордонів. Добровільну відмову Берліна від закарпатського плацдарму позитивно (і з полегшенням) сприйняли в Москві. Замість воювати проти Сталіна, Гітлер домовився з ним про розподіл Польщі. Перші удари Другої світової війни прийняв на себе не СРСР, як того сподівалися на Заході, а Польща, Франція, Велика Британія. Гітлерівська мантра про «визволення України» виявилася блефом. Спочатку Німеччина вирішила домогтися реваншу за Першу світову, програну нею на Західному фронті.\nOLYMPUS DIGITAL CAMERAЗ 1 травня по 24 серпня 2016 року за ініціативи Всеукраїнської громадської організації «Наукове гуманітарне товариство» (просвітницький проект “LIKБЕЗ.See more Історичний фронт”) та підтримки Державної наукової установи «Інститут модернізації змісту освіти» проводиться Всеукраїнський конкурс молодіжних проектів «Як зробити історію України цікавою для молоді», з метою пошуку нових шляхів популяризації історії України в цілому або її окремих епізодів.\nВ рамках Конкурсу будуть визначатися кращі молодіжні проекти за категоріями:\n– Готують власний проект;\n– Подають заявку, яка містить інформацію про персональні дані учасника Конкурсу (прізвище, ім’я, по батькові, місце навчання, контактний телефон, електронна пошта, назва проекту з його коротким описом), один примірник проекту на паперовому та електронному носіях (варто обмежитися паперовим, це просто загальні вимоги для державних конкурсів, розглядатися будуть паперові, надіслані поштою);\n– Проекти мають бути виконані комп’ютерним набором, стандартним шрифтом (14 пунктів) через 1,5 інтервалу). Обсяг тексту проекту – не більше 3 сторінок. Державні конкурси робляться усі з матеріальними носіями інформації, тому вибачте, що не на електронну пошту.\nНа поставлене у заголовку питання існують різні варіанти відповіді. На наше переконання, для аргументованої відповіді потрібно визначити основніSee more завдання і зміст політики Кремля щодо України протягом 1919-1932 рр. Такий аналіз спонукає до висновку, що Голодомор був зумовлений не уявним сталінським вивихом більшовицької політики, який нерідко означається як «сталінізм», а послідовною реалізацією затвердженого ще в 1917-1919 рр. курсу на комуністичне будівництво. Які підстави для такого твердження?\nКомунізм, згідно із більшовицьким розумінням марксового вчення, полягав у ліквідації приватної власності. Невідворотнім практичним наслідком комуністичного будівництва мала стати ліквідація будь-яких проявів ринкових відносин. Вважалося,що при комунізмі вже не буде ні соціальної, ні національної нерівності, оскільки відповідні відмінності зникнуть, а мови різних народів врешті решт зіллються в одну світову.\nШлях до комунізму вбачався у стрімкому вольовому (адміністративному) запровадженні таких практично дієвих в «капіталістичній» економіці принципів як стандартизація, спеціалізація, синхронізація, концентрація, максималізація, централізація, що, за визначенням Елвіна Тоффлера, становили кодекс «Другої Хвилі» (індустріального світу). Для побудови комунізму ці принципи потрібно було запровадити ще й у сферу суспільних відносин. Вказана логіка будівництва «щасливого майбутнього», що спиралася на, здавалося б, передові ідеї західної думки та перевірений практикою досвід економічного розвитку,приваблювала багатьох молодих інтелектуалів. Серед них були і очільники українських боротьбистів, які у березні 1919-го перевели свою партію на комуністичну платформу. Комунізм здавався науковим і об’єктивно зумовленим шляхом розвитку суспільства найближчого майбутнього, а насильство – одним із методів, що прискорює об’єктивний і прогресивний процес.\nБерезень 1919 р. Обставини переходу боротьбистів на комуністичну платформу\nЗ опануванням навесні 1919 р. України та з огляду на райдужні перспективи «світової революції», більшовики почали в ній комуністичне будівництво. Створення великих земельних господарств (радгоспів), фінансові, промислові та продовольчі реквізиції стали його практичною реалізацією. Все це викликало велике незадоволення українського суспільства. Каталізатором масового антибільшовицького руху стала спроба втілити комуністичні засади у царині міжнаціональних відносин. Про що йде мова?\nОлександр Хмельницький. У березні 1919 р. – нарком юстиції УСРР, редактор Конституції УСРР. Прагнення сприяти розвитку української культури означив як «нездоровую национальную отрыжку».\nУ березні 1919 р. Ленін особисто висловив сумнів в існуванні української мови як масового явища. Дещо раніше голова уряду УСРР Християн Раковський заявив, що національних відмінностей вже не існує, а у серпні1919 р. відверто підкреслив потребу «поставити мову московську на перше місце». Творець конституції УСРР 1919 р. Олександр Хмельницький відзначив, що турбота про розвиток української культури – це «нездорова національна відрижка». Усі ці висловлювання цілковито узгоджувалися із ідеєю про ліквідацію національних відмінностей та злиття мов при комунізмі, до будівництва якого в Україні й приступили більшовики. Ще відвертішим був призначений Кремлем голова ВУЦВК Григорій Петровський, який заявив, що «українство підтримується куркулями та пройдисвітами». З огляду на такі висловлювання компартійних керманичів, слід вважати закономірними ухвалення протягом 1919 р. різного роду радянськими та комуністичними органами понад 200 рішень про заборону української мови. Основним мотивом таких ухвал визнавалася «буржуазність» української мови.\nТаке ставлення до української мови та культури зміцнило єдність національного та соціального в потужному антикомуністичному русі. Як був змушений визнати Раковський, «під знаком гасла «самостійної української держави» відбувалася вся боротьба проти нас на Україні». Поразка комуністичного штурму в 1919 р. не переконала більшовицьких керманичів в неможливості втілення економічних засад комунізму в життя. Однак вказана єдність національного та соціального була визнана вкрай небезпечною. Це змусило ЦК РКП(б) змінити тактику в «українському питанні».\nЩільність членів РКП(б) серед українців та в інших національних групах за даними партійного перепису 1922 р.\nПартійна верхівка спеціальним рішенням пленуму ЦК, а потім і Всеросійської конференції РКП(б) у листопаді-грудні 1919 р. нарешті визнала існування української мови та її рівноправність з російською як доконаний факт. В газетах з’явилася низка статей з поясненням того, що насправді українська мова зовсім не «вигадка Грушевського», що це є мова не «Петлюри», а всього українського народу і українці мають цілковите право її розвивати. Однак більшовицькими керманичами, в тому числі і Леніним, таке визнання розглядалося як поступка, тобто вимушене, а тому небажане й тимчасове рішення. Ця поступка, хоч і значно зменшила гостроту боротьби, в умовах продовження в 1920 р. комуністичного штурму в економічній царині виявилася недостатньою для надійного роз’єднання національного і соціального. Тому у грудні 1920-го більшовицька Росія нарешті формально визнала незалежність УСРР.\nІз введенням непу владні верхи послабили увагу до національного питання. Сподівалися на те, що його гострота сама собою зменшиться з втіленням у життя поступок у соціально-економічній сфері. Сподівання не справдилися: загроза нового поєднання національного і соціального, або, висловлюючись тогочасним новотвором, «нової петлюрівщини», не зникла. До того ж, за словами Льва Троцького, така петлюрівщина могла стати значно небезпечнішою від тієї, що існувала раніше, оскільки тепер вона вже має «план в культурному відношенні, в школі, в усіх сферах». Додамо, що модернізаційні завдання, що їх ставили перед собою більшовицькі керманичі, також потребували як підтримки українського суспільства, так і певного рівня освіченості, грамотності народних мас. З огляду на вказану небезпеку та модернізаційні потреби у межах усіх підконтрольних більшовикам територій, у 1923 р. Кремль зважився на запровадження політики коренізації.\nХ.Раковський з метою подальшої критики цитує Д.Лебедя (квітень 1923 р.)\n«Великодержавний шовінізм» був оголошений основною небезпекою в національному питанні. Однак основна вада цього шовінізму, як доволі відверто говорилося у рішенні ХІІ з’їзду РКП(б), полягала саме у тому, що він «живить і вирощує» місцевий (тобто в Україні – український) націоналізм, «утруднюючи боротьбу з ним». Компартійна номенклатура в Україні у своїй основній масі і надалі вважала посилену увагу до національного питання поступкою, відмовитися від якої за більш сприятливої нагоди слід відразу, ледь не протягом однієї доби. Адже, як зауважував у 1923 р. другий секретар ЦК КП(б)У Дмитро Лебедь, в капіталістичному світі «ще зароджуються нації, а в нас іде зародження нової економіки». Тобто націєтворення розглядалося як ознака капіталізму, а не соціалізму/комунізму.\nНевдовзі після запровадження політики коренізації на подолання «українського націоналізму» були спрямовані ініційовані компартійним керівництвом ідеологічні кампанії проти так званих національних «ухилів» – «хвильовизму», «шумськизму» та «волобуєвщини». Спроба Миколи Скрипника засудити «лебедівщину», тобто ініціювати подібну кампанію проти «великодержавного шовінізму», наштовхнулась на жорстку протидію компартійного центру. Посланець Йосипа Сталіна в Україні Лазар Каганович обґрунтував це так: «Абсолютно неможливо проводити аналогію між позиціями Лебедя та Хвильового, так як позиція Лебедя ні в якому разі не означала підтримки контрреволюції». Такий підхід був закономірним, адже головним завданням політики коренізації була радянізація суспільства, а не національне відродження чи сама по собі культурна революція.\nМикола Скрипник про реальні труднощі розв’язання національного питання\nДо початку другого комуністичного штурму (1929-1932) компартійна верхівка підходила з вагомими успіхами політики коренізації. Думка про недопущення єднання національного та соціального спротиву й надалі визначала її дії. Для заспокоєння з одного боку тих, хто вважав коренізацію справді потрібною, а з іншого – «правовірних» комуністів-шовіністів, які вважали націєбудівництво зайвим в новостворюваному комуністичному суспільстві і на коренізацію дивилися, як хворий на гірку пілюлю, Сталін напередодні нового комуністичного штурму висунув теорію про три етапи на шляху до «злиття націй»: спочатку «посиленого розвитку» раніше пригноблених націй та мов, потім їх «зближення» і, нарешті, «злиття». Це надало Кремлю теоретичні підстави для продовження коренізації під час комуністичних перетворень у 1929-1932 рр.\nВнаслідок цього у 1929-32 рр., на відміну від 1919 р., культурно-освітня та кадрова українізації не лише не були припинені чи загальмовані, але й посилилися. Саме станом на 1932 р. відсоток українців серед керівників низової ланки компартійно-радянського апарату досяг свого максимуму, українізація освіти мала найвищі за весь міжвоєнний період показники тощо.\nПрактика хлібозаготівель та колективізації 1928-1932 рр. продемонструвала, що, незважаючи на таке посилення українізації, в українському суспільстві посилилися антимосковські настрої, що були орієнтовані перш за все на ідею відновлення УНР. Знову постала небезпека практичного поєднання національного і соціального в антибільшовицький рух, зарадити чому політика українізації змогла лише частково. Навіть пильний контроль (постійний моніторинг настроїв української інтелігенції, заборона будь-яких виявів самоорганізації суспільства) та превентивні репресії проти тих, хто гіпотетично міг ідейно чи організаційно очолити такий рух (справи Спілки визволення України (СВУ), Українського національного центру (УНЦ), ліквідація автокефальної церкви тощо) не дали бажаних результатів. Тимчасове гальмування колективізації навесні 1930 р. послабило зростання антирадянських настроїв. Але на той час відступати від комуністичного будівництва Сталін ще не збирався. У Кремлі ще не усвідомили економічної безглуздості ідеї переходу до безтоварного обміну у відносинах між містом та селом. З продовженням комуністичного штурму незадоволення Кремлем поширювалося вже не лише серед селянства, а й серед представників компартійно-радянського апарату. Усвідомлення цих обставин і зумовило появу нині добре відомого (датованого серпнем 1932 р.) вислову Сталіна про те, що «Україну ми можемо втратити».\nВиховна роль хлібозаготівель. З промови другого секретаря ЦК КП(б)У Павла Постишева на червневому (1933) пленумі ЦК КП(б)У.\nКонструювання Голодомору було спрямоване на збереження влади Сталіна в умовах гострої кризи в СРСР. Датовані 1933 – початком 1934 рр. репресії проти національно налаштованих комуністів та формальне визнання (за особистою вказівкою генсека ВКП(б)) «українського націоналізму» головною небезпекою в національному питанні чітко продемонстрували, у кому та у чому Сталін вбачав на той час небезпеку для себе в Україні. Відмова від намірів продовжити комуністичний штурм, що ознаменувалася рішенням ЦК ВКП(б) від 19 січня про фактичне повернення до фіксованого податку у сільськогосподарському виробництві, в Україні супроводжувалася потужною агітаційно-пропагандистською кампанією, у ході якої в усіх негараздах українського села були звинувачені «українські націоналісти». Це мало остаточно унеможливити поєднання національного та соціального у той час та звести до мінімуму появу такої можливості у майбутньому.\nПідводячи підсумок сказаному і даючи відповідь на поставлене у заголовку питання робимо висновок, що Голодомор був спрямований на українську націю. Це було попередження, виховання та покарання українського народу, акт помсти йому з боку Кремля.\nПомста за «вбиту мрію» – дворазовий (1919-1920 та 1929-1932) – крах сподівань на втілення комунізму/соціалізму та за вимушений дозвіл на функціонування товарних відносин між містом та селом.\nПопередження можливого виступу республіки проти Сталіна та гіпотетично можливого відокремлення України від СРСР.\nВиховання потрібного владі ставлення українського селянства до «праці на пана», тобто у радгоспах та у фактично державних колгоспах.\nПокарання частини компартійно-радянської номенклатури за вияви співчуття українському народу та сумніви у правильності політики Кремля.\nавтор Геннадій Єфіменко


Відкривати ринок землі зарано ― Новак — КУРКУЛЬ\nlatifundist.comАндрій Новак, економіст\nЯкщо зняти заборону на продаж землі, селяни її продаватимуть за безцінь, щоб вижити. Про це зазначив економіст Андрій Новак, повідомляє AgroPolit.com.\n«До повноцінного ринку землі Україна технічно не готова. Не проведений кадастр земель та їх класифікація. Але головна причина — соціально-економічна. Більшість українців, особливо в селі, мають низький рівень доходів. Якщо скасують заборону на продаж землі, люди віддаватимуть свої паї за безцінь. За нижчими цінами, ніж вартує якісний український чорнозем», ― розповів він.\nЗа його словами, повноцінний продаж землі можна дозволити, коли суттєво підніметься соціально-економічне становище — «щоб селяни не продавали свої землі, аби вижити».\n«Відкривати ринок землі, коли в Україні йдуть військові дії, не припустимо. Продавати землю у цей час означає знецінювати її. У державі, яка перебуває у стані війни, всі активи мають мінімальні ціни, у тому числі й земля. Коли скасують мораторій, її вартість збільшуватиметься, але не так, як у мирний час», ― сказав Андрій Новак.\nТакож економіст наголосив на тому, що скасування заборони зараз вигідне власникам фінансово-промислових груп, так званим аграрним олігархам. Вони мають великі площі земель на правах оренди і з радістю б їх скупили за безцінь.\n«Спочатку треба провести серйозну соціологічну роботу. З'ясувати чого хочуть українці. Як мінімум, потрібна заборона на купівлю наших земель громадянами та підприємствами Російської Федерації. Такі питання мають виноситися на загальнонаціональний референдум. Мова йде про один з ключових ресурсів української нації ― землю. Без референдуму приймати подібні рішення не можна», ― розповів Андрій Новак.\nНагадаємо, що в плані дій уряду на 2016 рік зазначено, що з наступного року можуть дозволити продавати державні сільськогосподарські землі. Громадяни торгувати землею зможуть з 2019-го.\n#мораторій#ринок землі#кадастр#пай#продаж землі\n2016-03-17 09:00:512015-12-28 09:00:192015-12-10 07:30:192015-10-19 09:00:342015-10-09 07:30:052015-06-03 09:00:19


Прикра поразка та блискуча перемога Поділля-ТНПУ-Динамо (+ ФОТО) - Волейбол - Спорт Тернопільщини\nПрикра поразка та блискуча перемога Поділля-ТНПУ-Динамо (+ ФОТО)\nкатегорія: Волейбол | дата: 30 10 2011 | переглядів: 1221\nПерший матч із двох запланованих Поділля програло із рахунком 3:2, але наступного дня тернополяни сповна помстилися своїм опонентам і розбили Станіславів 3:0.\nВ спортивному залі ТНПУ 29 жовтня відкривали XXI чемпіонат з волейболу в першій лізі серед чоловічих команд. На цей захід було запрошено багато посадовців. Серед них голова Тернопільської Районної Державної Адміністрації Віктор Щепановський, голова районної ради Василь Дідух та інші не менш важливі чиновники. Учасників змагань освятив священик, напутні слова сказали як представники влади, так і університету. Двом командам були піднесені короваї, а також перед початком змагань своє привітання піднесли учасниці університетської збірної з аеробіки. Також всі присутні привітали гравця нашої команди Володимира Мірчева, у якого був день народження.\nПоділля-ТНПУ-Динамо – Станіславів 2:3 (25:27, 25:20, 25:21, 14:25, 12:15)\nРозпочали поєдинок наші волейболісти активніше, ніж суперники і до першої технічної перерви вели у рахунку 8:5. Здавалось, що в цій партій наша команда не віддасть ініціативу, адже відрив від суперників був 3–4 очки. Та під завісу першої партії Станіславів не тільки зумів наздогнати наших хлопців, але і виграти.\nВ наступній партії волейболісти ТНПУ уже наздоганяли своїх суперників, які краще розпочали і вже в середині другої партії рахунок був на користь тернополян. У підсумку друга партія була переможною для господарів.\nВ третій партії також впевненіше себе почували наші волейболісти, не підпускаючи своїх суперників ближче ніж на 4 очки. Результатом цього стала перемога підопічних Петра Ніколюка . Здавалось, що все іде до логічного завершення, але в четвертій партії присутні глядачі не впізнали свою команду, яка чудово діяла в попередніх партіях. Гравці почали часто помилятись, не виходити на удари. Наслідком цього стала впевнена перемога гостей з Івано-Франківська з різницею в 11 очок.\nПереможця матчу довелося визначати у так званій "п'ятихатці". Глядачі у залі почали активно підтримувати Поділля, що дало змогу команді зібратись та почуватися на майданчику впевнено. Суперники не поступались ні в чому, точилась боротьба за кожний м’яч. Різниця за очками була мінімальною - то одна, то інша команда виходила вперед. Але фортуна все таки була на боці ВК Станіславів. Волейболісти гостей були точнішими у кінці партії і здобули загальну перемогу – 3:2. Нашим хлопцям не вистачило трішки везіння та концентрації у кінцівках партій. Але те, що ця поразка була випадковою, тернополяни довели вже наступного дня.\nПоділля-ТНПУ-Динамо – Станіславів 3:0 (25:18, 26:24, 25:20)\nУ неділю, 30 жовтня подивитися на другий матч Поділля та Станіславова прийшло багато вболівальників. Всі ті, хто не пошкодував свого недільного часу, покидали зал із посмішкою.\nРозпочали поєдинок господарі майданчику впевнено. Відірвавшись у рахунку 5:1 наші хлопці змусили тренера опонентів брати тайм-аут, щоб заспокоїти своїх гравців і йому це вдалось. Ще до першої технічної перерви команда з івано-франківська практично наздогнала своїх суперників. Але після цього гра в першій партій пішла далі за сценарієм тернополян. Команда почала іти у відрив і уже до другої технічної перерви рахунок був 16:9. Далі гра трошки вирівнялась, команди по черзі почали набирати очки і підсумком цього став переможний для нас рахунок 25:18.\nПочаток другої партії був також за господарями майданчику, але поступово Станіславів почав наздоганяти Поділля. Різниця у очках була мінімальною. Практично до кінця партії обидві команди йшли нога в ногу. Але перемога дісталася тому, хто, очевидно, більше хотів її здобути. З рахунком 26:24 тріумфували тернополяни. У цей момент стало зрозуміло, що третю партію наші хлопці теж не віддадуть, аж занадто волейболістів Поділля розлютила поразка у попередній грі.\nТретю партію господарі розпочали із ривка 8:3. Але гості з Івано-Франківська в певний момент спробували переламати хід гри. Після другої технічної перерви рахунок практично зрівнявся 16:14 на користь Поділля. В присутніх навіть промайнула думка, що гості зможуть наздогнати тернопільський колектив. Але наші спортсмени притрималися іншої позиції. Вони довели свою перевагу 25:20 і перемогли з загальним рахунком 3:0.\nНаступний матч Поділля-ТНПУ-Динамо проведе на виїзді у Вінниці. 12-13 листопада суперниками тернополян будуть волейболісти СДЮСШ-ВНАУ-2.\n28.10.2011 Поділля-ТНПУ-Динамо стартує у Першій лізі


Подорожі - Part 4\nГоловна / Подорожі (page 4)\nСьогодні розповім про те, як я купала слона! Так-так, самого справжнього живого слона в Меконзі, легендарної азійських річці. В Лаосі, поруч з містом Луан-Прабанг, є «Elephant Village», або «село слонів». Це одночасно заповідник і готель — екологічний та туристичний проект. Слони масово використовуються в Лаосі на лісозаготівлях. Це важка робота, …\nВ’єнтьян — столиця Лаосу\nЛаос, як правило, люди рідко включають в свій план відвідування країн Південно-Східної Азії. Звичайних «пікетники» тут взагалі не зустріти, а інші добираються вкрай рідко. Та й навіщо, якщо тут поряд є країни більш розкручені в плані туризму. Для багатьох же тривало проживають в ПІВДЕННО-східної азії (особливо в Тайланді), ця країна …\nВ’єтнам — факти\n1. В’єтнам — колишня колонія Франції і комуністична країна. Всюди можна побачити відповідну символіку, зірки, серпа з молотом і червоні прапори з гаслами на в’єтнамському. Так само традиційні елементи французького стилю в архітектурі, так і в кулінарії. Ми часто замовляли на сніданок випічку схоже паризьким багетів. У в’єтнамському стилі це …\nПриїхавши в Камбоджу всього на 3 дні, один з них без всяких сумнівів ми вирішили присвятити поїздці на… озеро. Але це не зовсім звичайне озеро, не таке принаймні, як ми уявляємо собі. Тонле Сап можна, мабуть, порівняти з Байкалом Південно-Східної Азії, настільки велике значення це місце відіграє у житті мільйонів …\nВ одні з вихідних за порадою друзів ми вирішили вибратися за місто і вирушили на дослідження ще одного вдалого місця Таїланду. Наш шлях лежав на Північний Схід від Бангкока, в національний парк Као Яй. Дві години по трасі, з’їзд з шосе в бік села — і ось ми вже в …\nСкажу чесно, збираючись в Малайзії, я нічого навіть не чула про місце під назвою Малакка. Але коли шукала на каучсерфінгу житло в Куала-Лумпурі, то отримала звідти запрошення в гості. Запрошував писав, що якщо у мене буде час, то Малакку варто включити в мій маршрут, і що він з радістю покаже …\nПрогулянка по Ризі\nЦе місто — одне з місць, куди спеціально я б, напевно, не приїхала ніколи. Але вибравшись абсолютно несподівано на уїк-енд у Стокгольм, так само несподівано були куплені квитки з тривалою пересадкою в Ризі на шляху назад. ми Прилетіли в місто пізно вночі. Бурхливі вихідні у шведській столиці давали про себе …\nЗ чим зазвичай у всіх асоціюється цей прекрасний баварське місто? Як правило, кажучи «Мюнхен» ми маємо на увазі «Октовберфест» і навпаки. Ах ну так, ще якщо ви футбольний фанат, то першою асоціацією може бути футбольний клуб «Баварія», «Альянц арена»… загалом, до того, як я потрапила в цей чудовий німецький місто, …\nЗима в самому розпалі, валюта девальвує, полетіти кудись стає все складніше, а на лижі хочеться. Куди ж податися в такому випадку? Пару років тому при схожих вихідних даних я вибрала Австрію. В силу своєї близькості до нас і прекрасною природою, наявністю величезної кількості схилів для катання, вишуканої кухні, середньовічної архітектури, …\nКнязівство Монако — держава на Півдні Франції недалеко від Ніцци. Незважаючи на свій карликовий розмір (територія всієї країни (!) менше московського парку Сокільники!), це цілком незалежна країна, причому одна з найстаріших у світі. Князівство стало незалежним у 1297 році і з тих пір незмінно керується князями з роду Гаримальди. Але …\nСторінка 4 з 15« На початок...«23456\t»\t10...В кінець »


Відомий хакер Geohot, відповідальний за злом ігрової консолі PlayStation 3, вирішив стати розсудливим, заснував стартап і почав працювати над створенням гаджетів і програмного забезпечення для машин. Спочатку він планував випустити свій автопілот, який міг би підійти до будь-якій машині, але за необхідності реєструвати винахід, доводити його безпеку і заповнювати при цьому купу паперів, начебто відмовився від затії, вирішивши зробити щось зовсім інше. І ось, будь ласка. Перший гаджет, випущений ним і його командою, вже готовий — автоинтерфейс Panda всього за 88 доларів.\nРоз’єм OBDII є на більшості сучасних машин, тому Хотц вирішив чіпляти свої майбутні гаджети саме до нього. Panda не стала винятком. Крім штекера під роз’єм, згаданий вище, невеликий пристрій забезпечений модулем Wi-Fi і портом USB, через які можна підключати інші пристрої (камеру, наприклад) або навіть зарядити свій смартфон.\nЗараз для «Панди» створено кілька додатків. Одне з них збирає безліч даних про автомобілі, тому, чим більше в машині датчиків, тим більше інформації водій зможе отримати завдяки розробці Геохота. Можна зачепити до гаджету камеру, перетворивши його в якусь подобу відеореєстратора.\n— Навіщо все це? Ну, людям подобається дізнаватися свій пульс, тиск та іншу інформацію за допомогою смарт-годинниківників та іншого… Ось і ми розробили щось подібне, тільки для автомобілів, — пояснив Геохот.\nГоворячи про це, розробник лукавить, адже думка наставити роги компанії Tesla його так і не покидає, а сам він все ще планує зайнятися розробкою автопілота, тому гаджет, здатний збирати дані, отримані від автомобіля, зайвими точно не будуть — при розробці програмного забезпечення для автопілота вони точно знадобляться.\nФітнес браслет з пульсометром і тиском: ТОП-7…


До чого сниться горобина, сонник – горобина уві сні\nДумка сонника Езопа\nТрактування за збірником сонників\nРозшифровка по сучасному суміщеного соннику\nЩо думає сонник від А до Я\nУ мріях горобина червона, чорна, помаранчева\nДо чого сниться горобина ягоди на дереві, уві снігу\nГоробина уві сні – ще трохи прикладів\nДо чого сниться горобина? Уві сні вона символізує самотню старість, сльози, засмучення і втрати. Популярні сонники дадуть повний опис способу і різні варіанти його тлумачення.\nПриснилася горобина? Тлумач впевнений, що вона є символом самотності і одночасно стійкості. Уві сні довелося зривати дозрілі ягідки? Готуйтеся до випробувань. Бачити, як клюють горобину птиці, означає, що якоїсь самотня людина потребує вашої допомоги.\nДо чого в ночі ви примудрилися зламати рябиновую гілку або зрубали деревце? Вам уготовані погані зміни і розчарування. Сонник радить набратися мужності і терпіння, адже розбиратися з проблемами доведеться виключно поодинці.\nПриснилася горобина з ягодами? Якщо хочете притягнути удачу, то подбайте про належному зовнішньому вигляді. Довелося бачити, що горобинові гілки провисають під вагою дозрілих плодів? Сонник передбачає отримання спадщини або великий виграш.\nДо чого є настоянка або страви з горобини? Постарайтеся не здійснити вчинок, за який пізніше стане соромно. І пам’ятайте: сама по собі горобина символізує мудрість і спокій.\nПриснилася горобина? Зможете спокійно і добре відпочити. Яскраві горобинові ягоди означають уві сні удачу і грандіозний успіх на діловому терені. Сновидцам, зайнятим землеробством, образ обіцяє гідний урожай.\nПогано уві сні є ягідки горобини. Сонник обіцяє сльози і переживання. До чого сняться горобинові намиста і їх виготовлення? На жаль, вам уготована нерозділене кохання.\nГоробина знаменує засмучення з-за того, що ви з якоїсь причини не зможете вступити в шлюб. Горобинові ягоди, розтоптані уві сні, обіцяють крах задуманих планів і сподівань.\nДо чого сниться чорноплідна горобина? Ви пізнаєте глибоке світле почуття, яке залишить приємний слід у душі на все життя. Іноді цей спосіб попереджає про сімейний скандал з наслідками.\nПривиділася горобина з чорними ягодами? Вона символізує хворобу і смуток, а також асоціюється з самотньою жінкою. Червона горобина обіцяє любов і радість, які прийдуть шляхом печалі. До чого сниться, що пташки клюють червоні ягоди? Удача буде вашою вірною супутницею по життю. Помаранчева горобина гарантує поблажливість і розуміння начальства або ж прощення коханої людини.\nБачити ягоди горобини уві снігу погано. Вони пророкують душевну біль. Взагалі, яскраво забарвлені ягоди на снігу знаменують настільки ж яскраві і приємні події, які, на жаль, будуть пофарбовані легким смутком.\nПриснилося дерево, обсипанное стиглими ягідками? Ви вступите в інтимний зв’язок з людиною, якого ніколи не представляли в цій ролі, чого будете дуже здивовані. Іноді подібне бачення попереджає про розставання або завершенні якоїсь справи.\nДля тлумачення сну дуже важливо врахувати найбільш запам’яталися деталі сюжету і образу.\nЗбирати горобину – невтішні новини\nЄ – сльози, засмучення\nСадити – каяття у вчинку\nРубати – вас доведуть до сліз\nГотувати настоянку з горобини – клопоти, домашні турботи\nПити її — короткочасне задоволення\nПриснилися горобинові намисто? Ви ваше життя втрутиться якась впливова персона, але вам від цього не легше.\nСонник | До чого сниться горобина, сонник – горобина уві сні\nДо чого сниться чарка, сонник – чарка уві сні\nЗміст: Думка сонника подружжя Зима Що думає сонник XXI століття Інтерпретація по соннику Мандрівника Підказка загального сонника Трактування сонника іменинників До чого сниться порожня чарка Що означає уві сні розбита…\nДо чого сниться рюкзак, сонник – рюкзак уві сні\nЗміст: Трактування від сонника Міллера Інтерпретація за езотеричного соннику Думка сонника Езопа До чого сниться рюкзак за плечима, на спині Що означає уві сні або новий шкільний рюкзак До чого…\nДо чого сниться ринок, сонник – ринок уві сні\nЗміст: Що думає сонник Міллера Відповідь сонника для всієї родини Відмітка англійської сонника Думка сонника Білого мага До чого сниться ринок взуття, речовий, з речами Що означає продуктовий ринок, з…


Україні дозволили відкрити 97 нових рейсів - Радіо Максимум\nУкраїні дозволили відкрити 97 нових рейсів\nСеред них три внутрішніх рейси, 7 - міжнародних та 87 чартерних, передає UBR.\nЗокрема Windrose отримав 26 чартерних маршрутів, YanAir - 12, «ДАРТ» - 22, «Авіалінії Харкова» - 11, «ЮТейр-Україна» - 16. Про це повідомляють Вести.\nWizz Air Україна отримала право на міжнародні польоти з Києва в Рим (Італія), Барселону (Іспанія) і Варшаву (Польща). Тож тепер ліак із Києва у Варшаву літатиме чотири рази на тиждень, в Барселону і Рим - по сім разів на тиждень.\nWindrose тепер може літати з Києва у Стокгольм (Швеція), Гетенберг (Швеція), Копенгаген (Данія) та Осло (Норвегія).\nАвіакомпанія «Урга» може планувати виконання рейсів з Києва до Запоріжжя, Одесу та Ужгород.\nТакож авіаперевізники зможуть виконувати традиційні чартерні програми з Києва, Дніпропетровська, Запоріжжя, Львова, Одеси і Харкова до курортів Туреччини (Анталія) і Єгипту (Шарм-Ель-Шейх, Хургада), в Софію, а також до Фінляндії (Кіттіла, Куусамо), Австрії (Зальцбург), Словаччині (Попрад).


Чоколядова кавярня "Золотий дукат" м.Київ\nКавярня "Золотий Дукат" м.Київ вул. Інститутська,16\nТел.(044)2540715 E-Mail: kiev_ducat@ukr.net\nВідеоролік "Дарунок нашим\nПодивитися фото кав'ярні «Золотий дукат» м.Київ\n"Золотий Дукат" - "Краща мережа кав'ярень"\nНаша компанія зайняла перше місце у номінації Української народної премії та була визнана кращою найсуворішим в Україні жюрі -українськими споживачами.\nРомантична атмосфера в кав`ярні «Золотий Дукат»\nСаме в кав`ярні «Золотий Дукат» можна відчути романтичний настрій, натхнення та аромат свіжо обсмаженої кави. Щоденно, будь-то вихідний чи буденний день, до кав’ярні приходять поціновувачі свіжої кави та Львову. Кожен кавовий напій- це витвір мистецтва. Тут гуляє Кавовий Вітер, вловивши його, можна подумки віднестись в далекі країни Світу. Саме у нас можна скуштувати відомий світовий кавовий бренд Копі-Лювак.\nПропонуємо відсвяткувати День святого Валентина в кімнаті –ТЕТ, де будете тільки Ви та Ваша половинка…\nРезерв столиків та кімнати – ТЕТ за тел.. (044) 254-07-15\nВ асортимент тістечок ввійшли нові ще смачніші Сирнички. Оберіть який Вам буде до смаку: з чоколядою, з медом, з грушево-лимонним варенням або ж просто з курагою та родзинками.\nБажаємо Вам провести цю осінь з новою казкою у вашому житті!\nА "Золотий Дукат" зігріє Вас запашною фрешкавою, смачною чоколядою та різними смаколиками.\nВ літню пору спробуйте освіжаючий і смачний Полуничний лимонад! Напій готується зі свіжої полуниці, соку цитруса та цукру. Смак ярко виражений, без барвників і хімічних домішок.\nУ Києві прийшла справжня весна. На вулицях міста розцвіли дерева, а жителі переодяглись у легке вбрання.\nВ "Золотому Дукаті" на вул. Інститутська,16 теж зміни- появилося ще смачніше морозиво.\nОновлений асортимент морозива:\n«Фісташкове» - Морозиво з ніжним фісташковим смаком.\n«Диня» - Морозиво зі смаком ароматної дині.\n«Манго» - Морозиво-сорбет зі смаком ароматного манго.\n«Класичне» - Класичне біле морозиво з ніжним смаком.\nФірмове морозиво «Парфе» - Знамените французьке морозиво виготовлене в кав`ярні з додаванням сезонних фруктів.\nМорозиво «Льодяний подих» - Карамельно-вершковий смак з горіхами та курагою.\nМорозиво «Прохолода Марева» - Класичне біле морозиво з горіхами та чорносливом в поєднанні з чоколядою.\nЗавітайте на оновлене меню та спробуйте наші новинки:\n- Штрудель з солодким сиром та клюквою;\n- ніжний Морквяно-імбирний тортик;\n- легкий Фруктовий чізкейк;\n- ароматне Тірамісу;\n- вишня в чоколяді\nта багато інших смаколиків, які підійдуть Вам до смаку.\nВже давно бажаний гість улітку — лимонад. Його рецепт, за легендою, — це витвір королівського виночерпія французького короля Людовiка I. Відтоді, за багато століть, любителі лимонаду вигадали безліч варіацій напою. В кав`ярні "Золотий Дукат", що на вул.Інститутська,16 Ви можете тамувати спрагу смачними лимонадами зі свіжих фрешів:\nНовий Штрудель з бринзою та зеленню!\nГуцульська солена бринза, народжена на небесах - високо в Карпатах, створена з таємниці забутих предків і майстерності карпатських вівчарів.\nВипікається щогодини в кав’ярні !\nКава Амаретто- 31,00 грн./десертна вишня, вершки,кава Сівіта Леоне, сироп Амаретто/\nКавова королева Золотого Дукату проведе вам\nдегустацію львівської чоколяди та фрешкави!\nСолодка казка в «Золотому Дукаті»\nОдна з кращих кав'ярень Києва включила в своє меню незвичайні десерти, доповнюючі благородний смак якісної кави, якою і славиться цей заклад.\nПредставляємо Вашій увазі одне з кращих кавово-десертних меню столиці!\nТорт персиковий (230 г.) --- 35 грн.\nПершим доля обрала фруктовий торт, прикрашений невід'ємним інгредієнтом кожної солодкої страви в «Золотому Дукаті», - львівською чоколядою, а також ягідками журавлини. Запах маринованого персика – солодкуватий з легкими нотками лимону, розпалює жагу. Спробувавши крем, який сполучає два шару здобних коржів, розумієш, що окрім вершків, в склад входить також сік з персика. Стає зрозуміло, що окрім коржу, цей сонячний фрукт є у всіх частках торту. Але від цього десерт став лише смачніший.\nПодається страва холодною, з-за наявності желейного прошарку зверху. М'який солодкий корж, просочений кремом, приємно контрастує з кислинкою, яку вносить журавлина. Поєднання з кавою диктується наявністю фруктової кислинки, що додає торту свіжості смаку\nШтрудель «Дукат» (160 г.) --- 34 грн.\nГоловною родзинкою дегустації, не дивлячись на свій нехитрий вигляд і складові, став саме цей штрудель. А все завдяки тому, що випікається він безпосередньо в кав'ярні. Подається десерт прямо з духовки - повітряним і по-домашньому теплим. А аромат, який виходить від страви, завдяки кориці, просто чарує! Спробувавши шматочок, Ви здивуєтеся легкості тіста, а яблука, якими нафарширований «рулет», просто тануть в роті. Також начинку складають зерна родзинок, роздроблені горіхи і кориця. На перший погляд начинка звикла, але завдяки філігранності і профемійності кондитеріву результат перевершує найсміливіші очікування. Зупинитися при смакуванні цим блюдом виявилось нереально! Штрудель прикрашений барвистим візерунком з львівської чоколяди, яка має приємний і живий смак. Як і торт з персика, штрудель прекрасно доповнює собою горнятко гарячої кави, завдяки наявності в нім кориці і родзинок, а також подачі страви ще гарячою.\nДесерт «Сьоме небо» (130 г.) --- 25 грн.\nНайбільш казково виглядає десерт, який віддає елегантною жіночністю, стане прекрасним початком знайомства з шоколадною магією львівських кондитерів.\nПерше, що приємно радує – це барвистий вид десерту, який доповнює магічний запах шоколаду. Спробувавши цей витвір кондитерського мистецтва, розумієш, що інколи навіть такі красиві страви бувають дуже смачними. Починати, звичайно ж, потрібно з коктельної вишні, що пікантно зайняла своє місце в центрі келиху. Окрім неї ,шоколадний крем усипаний шматочками фундука і вяленої вишні. Спочатку навіть не віриться, що шоколаду можна придати настільки повітряного вигляду. Але, розкуштувавши, розумієш, що цей десерт повторює старий добрий смак хорошої шоколадки з горіхом, лише насолоджуватися нею у такому вигляді набагато приємніше.\nНасолодившись верхнім коричневим шаром, пора переходити до крему з білого шоколаду, який також нагадує за смаком свій головний інгредієнт, - какао, ось тільки форму має іншу.\nКоричневий шоколад з легкою гіркуватістю, але досить солодкий, а ось білий ще солодше і з легкою кислинкою. Шоколад має досить густу консистенцію, не дивлячись на свій повітряний вигляд, із-за чого подається охолодженим. По приводу ж поєднання з гарячим кава, так що може бути краще старого доброго дуету – кава і шоколадка з горіхами.\nНапій фірмовий «Золотий Дукат» --- 26 грн.\nЦя кава, створена майстрами своєї справи з безлічі сортів, в основі яких африканська арабіка, є легендарним Львівським купажем. Напій створюється зі свіжообсмажених зелених зерен, що робить каву живою, адже зберігатися такі зерна можуть лише 15 днів. Окрім самої кави, коронованою родзинкою є харчове золото 23 карати,що виблискує на глянцевій хмаринці свіжозбитих вершків . А під вершками сховався гоголь-моголь-розтерті з цукром і повітрям жовтки, посипані корицею і шматочками кураги. Смак кави з легкою кислинкою і фруктовим присмаком. Таку страву треба куштувати не перемішуючи,на контрастах солодкого і кислинки,небесно-ніжного і терпкого.Спробувавши цей шедевр, розумієш, на скільки важливі секрети в приготуванні таких кондитерських шедеврів, адже лише завдяки ним може потрапити в казку !\nМаловідомі давні міфи найзагадковішого пагорбу Києва\nВідомо, що стародавній Київ, як і місто Рим, стоїть на пагорбах. Розповідають, що цих пагорбів, що у Римі, що у Києві. однакова кількість – сім. Сімка, взагалі цифра магічна, бо несе у собі велику енергетику. Багато цікавого можна розповісти про кожен з цих пагорбів, але наша розповідь торкнеться лише одного з них – п’ятого за рахунком і одного з самих найзагадковіших не тільки у стародавньому, а і у сучасному Києві.\nП’ятий пагорб більш відомий у народі під назвою «Палацового» або «Графського». Менш відомі назви, які нам вдалося зібрати: гора Білобога, гора Любові, Інститутська або Банківська гора. Дійсно, з давньої давнини, це місце вважалося найзагадковішим на околицях Києва. Чому на околицях ? Бо ще починаючи з часів хрещення Русі на цій горі постійно, якось ніхто не селився. Розповідають, що це було пов’язано з належністю цього енергетичного місця до прадавніх вірувань. Вірили, що на вершині гори, у святих Гаях, існувало невидиме царство самого царя Білобога. За повір’ями, це Бог білого дня, щастя, добра, багатства, здоров’я і плодючості. Символами Білобога є вогненний меч, щит та сокіл. Цікаво, що з того «соколиного» роду походять і самі легендарні засновники Києва: Кий, Щек і Хорив. Предки українців вважали, що Білобог живе у золотому сонячному храмі, посеред якого стоїть золота чаша, по вінця наповнена Благом. Можливо, цей храм з золотою чашею і досі знаходиться у глибинах Печерських пагорбів, бо археологи його так і не знайшли. Найчастіше Білобог з’являвся там, де колосилося жито. Він уявлявся старцем з довгою білою бородою, у білій одежі і з посохом у руці. Про історичний зв’язок гори по вулиці Інститутська з Білобогом свідчить і стара назва цієї місцини та прадавнього шляху, що проходив через неї - Довга нива. Існує ще величезна кількість інших легенд, переказів, казок пов’язаних саме з цією київською історичною горою. І якщо Софію, що з грецького перекладається, як «божественна мудрість» зв’язують з містом Ярослава Мудрого, де кожного киянина і гостя столиці України освячують дзвони і краса величної Софії Київської та прадавнього Михайлівського золотоверхого монастиря - то величний пагорб навпроти, людське слово здавна відносить і зв’язує з такими православними поняттями, як Віра, Надія, Любов. Виходить, що Софія – мудрість і мати – це Старокиївський пагорб, а вже її діти: Віра, Надія, Любов – то колишній «Палацовий» пагорб, що поруч. Але чому ми говоримо «Палацовий» - колишній, це і сьогодні державна, ділова та найпрестижніша та найповажніша з київських круч. Президентський палац, Кабінет Міністрів, Верховна Рада, палац Збройних Сил – все знаходиться на вершині цього пагорба і здається не випадково. Еніологія, сучасна наука, яка вивчає закономірності, взаємний обмін енергії та інформації у навколишньому світі відкрила та виділяє на верхів’ї «Палацової» гори справжню найпотужнішу геоактивну зону Землі. Геоактивна зона характеризується передусім присутністю високих інформаційно – енергетичних коливань, наявністю, так званих торсіонних полів, що у свою чергу мають великий вплив на весь живий світ цієї місцевості та особливо, на підсвідомість людини. На перехресті вулиць Садова і Інститутська виділяють так зване «Місце Сили». Згідно визначення наукової еніологічної енциклопедії і академіка Швебса Г.І.: «Місце сили – такі собі «акупунктурні» місця Землі з якими пов’язані зони найбільшого виходу позитивної енергії. Це зони позитивного енергетичного впливу , вірогідно, телуричного (підземного) походження. Місця сили співпадають з сакральними спорудами (давній храм Білобога – В.П.), відмічаються окремими мегалітами, або їх співвідношенням. Дуже часто Місця сили пов’язані з центрами бурного розквіту давніх культур». Саме впливом енергетики Землі можливо пояснити неповторний смак кави та шоколаду, який зовсім недавно почали готувати саме тут,в кав’ярні Золотий дукат, яка знаходиться на вершині п’ятого пагорбу. Почали тут систематично проводити неповторні та вишукані екскурсії «Стежками стародавнього Києва зі смаком кави».\nЗгідно давньої легенди, саме тут майбутня княгиня Ольга зустріла своє перше справжнє кохання. Варяг, ім’я якого нам, нажаль, не зберегла історія - був християнином. Був він сином дружинника князя Аскольда, якого підступно вбив Олег Віщий. Розповідають, що завдячуючи саме цьому коханню Ольга у майбутньому серед багатьох інших запропонованих іноземцями вір остаточно обрала християнство, а вихований нею онук Володимир, вже вдруге після Аскольда хрестив всю Русь у 988 році.\nДивовижно, але, як кажуть люди – не буває на святому місці довго пусто. Треба було, саме тут, Олександру Пушкіну, який зупинявся у будинку Раєвських, закохатися у польську красуню Кароліну Собанську. Це миттєве кохання, одне з найяскравіших, російський поет проніс через все своє життя.\nРідна сестра Кароліни – Евеліна, яка також мешкала тут, закохалася і з часом стала дружиною Оноре де Бальзака.\nАле секрет цієї чудодійної гори не тільки в історії ,але й еніології цього дивного місця. На вершині пагорба знаходилися святі Гаї липи– справжні патріархи цих місць . Взагалі це дерево – найсвятіше у слов’ян. Від назви цього дерева і походить сучасна назва цього району – Липки. Коли російський цар почав будувати Печерську фортецю всі залишки святих гаїв – поодиноко стоячи величезні дерева, будинки і навіть, кущі були знищенні. Розповідають, що то було зроблено з чисто фортифікаційних міркувань – вся зона поблизу фортеці мала бути відкритою, добре прострілюватися і імовірний ворог не мав мати жодного місця для перепочинку або закріплення. Посмішка історії полягає у тому, що величезна і досконала Печерська фортеця, так ніколи по прямому своєму значенню і не була використана, може у тому є рука старого доброго «білого Бога» ? Липа – символ доброти і щедрості. В українській міфології згадується, що той, хто зрубає це дерево, неодмінно заблукає у лісі. Заразом липа відвертає прокляття, що їх посилають чоловікам жінки, приймає ці прокляття на себе, а тому на липі й буває більше всього наростів. Під старезні липи батьки приносили своїх хворих дітей. Коли зацвітала липа, пасічники вклонялися їй найнижче серед усіх інших медоносів.\nНайцікавіші і енергетичніші місця «Медової» гори проходять у районі таких сучасних вулиць: Садова, Інститутська, Шелковична, Липська. Чудові, найромантичніше назви. Розповідають, що ще далеко до побудови Печерської фортеці, під величезною розкидистою липою любив поміркувати геній українського народу, філософ Григорій Сковорода. Значно пізніше, був закоханий у ці місця великий пророк і поет українського народу - Григорій Шевченко.\nЦя велична гора була облюбована ще за часів варягів, у її глибині і досі проходять численні підземні ходи. Деякі стверджують, що не поблизу Софії Київської, а саме тут, у старих і зовсім не досліджених варяжських печерах, сховано бібліотеку Ярослава Мудрого.\nЦікаво, що саме на цю гору вперше ступила нога апостола Андрія, саме тут було проголошено «що на цих горах світитиме благодать Божа».. Полюбляв тут полювати і відпочивати князь Володимир Великий, на середньовічних мапах збереглися стародавні назви урвищ і покритих віковим непролазним лісом кутків цієї гори: Перевісище (назва, мабуть походить ще з князівських часів, коли на місці сучасної вулиць Хрещатик влаштовували перепелині лов.\nІ досі можливо почути розповідь про таємничий підземний хід, що вів до схованки, де збиралася таємнича масонська ложа, що існувала тут у першій половині 19 століття. Провалля того ходу, який простежувався на велику відстань, було несподівано відкрито прямо поруч з Верховною Радою у Маріїнському парку, але нажаль його було майже зразу завалено і не досліджено. Багато загадкових пустот виявляють спеціальними пристроями у глибині «Палацової» гори, але хто ж тут дозволить розкопувати ?\nТайна багатьох цих будинків – справжніх палаців, з своїми тайнами, підземеллями і історіями – залишається і до сьогоднішнього дня не розгаданою.\nПалацова, Медова, Божа, Графська, Інститутська, Банкова… скільки тих народних назв, яка ж глибока історія тільки однієї з київських круч ? Можливо, хтось з дослідників київської давнини зможе глибоко описати історію кожного з семи величних київських пагорбів, а я просто запрошую всіх, на вершину цієї гори, у тиху і романтичну кав’ярню Золотий дукат. Спускаючись сходами у глиб землі, тут неначе починаєш відчувати саму історію української землі, гармонію, кохання.\nДві київських гори: Любові, там де вулиця Інститутська, і Софії, там де вулиця Володимирська, об’єднуючись створюють незвичайну енергетичну атмосферу - Гармонію буття. Любов – це пристрасть, вогонь, енергія, а Софія – це є мудрість, знання, інформація. Посередині цих гір проходить вулиця Хрещатик, може саме тому тут така незвичайна енергетика ? А може сам Хрест, Хрещатик, Хрещатий шлях – і є тією Гармонією і сенсом людського існування на планеті Земля. Недарма він проходить між горою Мудрості (Старокиївська гора) і горою Любові («Палацова» гора). Нехай же пощастить Вам сьогодні, а той настрій запам’ятається і залишиться надовго.\nКиянин, краєзнавець, еніолог.


Деякі фахівці поставили під сумнів здійсненність зусиль щодо стримування зростання температури, враховуючи, що Земля вже нагрілася на один градус, а також те, що потепління «затримується» океаном. Однак інші вчені вважають, що зниження рівня викидів парникових газів може запобігти зростанню температури.\nДослідники розробили кліматичну модель, що враховує взаємодію океану і атмосфери, цикл вуглецю і кількість викидів вуглекислого газу, і оцінили ймовірність досягнення Паризької угоди, а також визначили її наслідки для біосфери. Виявилося, що обмеження зростання температури технічно можна досягти навіть без надмірних обмежень у викидах парникових газів з 50-відсотковою ймовірністю. Однак в цьому випадку супутні зміни клімату можуть бути непередбачуваними для деяких регіонів Землі, де може збільшитися частота погодних лих.


Administrator – Сторінка 2 – PR\nНовиниКомпанія ENSO запустила спецпроєкт «Простір з сенсом»\nНовини«Інсайти реформ. Гайд з впровадження змін» для Офісу реформ Кабміну\nНовиниВітаємо усіх українців із 30-тим Днем незалежності!\nБажаємо кожному зокрема та всім нам разом – глобальної мети та натхнення для її досягнення! Не втрачайте власну ідентичність, любіть та поважайте Батьківщину! Ми є ті, хто творить державу – і внесок кожного надзвичайно важливий. Саме тому ми представляємо спецпроект одного з наших партнерів — видання «Кореспондент» — де представлені найважливіші події з історії нашої...\nНовиниГрупа постачальників енергоресурсів Tolk та PointeR Agency оголосили про співпрацю\nКомпанія PointeR Agency стала партнером Групи постачальників енергоресурсів Tolk. В рамках співпраці PointeR Agency з початку року розробила комунікаційну стратегію розвитку нового бренду та реалізує її, здійснюючи комунікаційний супровід Групи. Група Tolk створена у червні 2021 році трьома компаніями − ТОВ «АВГУСТА», ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та ТОВ «Волиньелектрозбут». Ключове завдання Групи – надання споживачам якісних послуг...\n18.01.202260% PR-менеджерів використовують платні сервіси для моніторингу згадувань\n30.12.2021Бажаємо веселих свят!\n28.12.2021Нова рубрика "В яблучко!"\n14.12.2021Що було трендом у комунікаціях? Співвласниця PointeR Agency розповіла про підсумки року


Рибак вимагає терміново розслідувати побиття Чорновіл (Голова Верховної Ради Володимир Рибак наголошує, що необхідно терміново розслідувати побиття журналістки Тетяни Чорновіл)\nРибак вимагає терміново розслідувати побиття Чорновіл\n25.12.2013 12:39 127\nГолова Верховної Ради Володимир Рибак наголошує, що необхідно терміново розслідувати побиття журналістки Тетяни Чорновіл. Про це він сказав сьогодні під час прес-конференції, відповідаючи на запитання журналістів.\nСпікер зазначив, що вранці його поінформували про цей випадок, і він зателефонував міністру МВС Віталію Захарченку, щоб той пояснив, що відбулося. За словами Рибака, міністр повідомив, що близько 1.30 ночі Чорновіл серйозно побили і пошкодили автомобіль.\nЗа даними голови ВР, Захарченко відразу створив слідчу групу при МВС, і зараз працюють слідчі.\n«Цей випадок дуже нехороший. Я прошу, справу потрібно розслідувати повністю і дуже швидко. Поінформувати журналістів і керівництво держави, знайти винних, хто це зробив, і що сталося», - сказав Рибак, повідомляє «УНІАН».\nТакож Рибак підкреслив, що в державі треба прикласти всі зусилля, щоб такі випадки, як з Чорновіл, ніколи більше не повторилися.\n«Вона комусь незручна, але вона така є. Вона висловлює свою думку. Так що її треба так, як ви показуєте на фотографії (журналісти показали Рибаку фото побитої Чорновіл - УНІАН), таке робити? Це неприпустимо», - сказав спікер і додав, що ніколи не підтримував і не підтримує такі дії.\nНагадаємо, міліція почала розслідувати побиття невідомими журналістки Тетяни Чорновіл.\nПрезидент України Віктор Янукович доручив міністру внутрішніх справ Віталію Захарченку терміново вжити всі необхідні заходи для розслідування побиття журналістки Тетяни Чорновіл, яке відбулося у вівторок вночі.\nРозслідування побиття журналістки Тетяни Чорновіл знаходиться під контролем міністра внутрішніх справ Віталія Захарченка, процесуальне керівництво здійснюється Генеральною прокуратурою України.\nпопередня новина Ставицький: Зниження вартості транзиту російського газу поки не передбачається наступна новина Грищенко назвав причини призупинення Асоціації з ЄС


Як в Україні через карантин запускають відеоуроки для учнів\nНа українських телеканалах хочуть запустити масштабний освітній проєкт для школярів.\nТак, глава держави запропонував запустити загальнонаціональний освітній телевізійний проєкт, у межах якого українські педагоги проводитимуть відеоуроки з різних предметів шкільної програми для 5-11 класів. Транслюватимуть це на найбільших українських телеканалах у найбільш зручний для дітей час.\nЗа словами Зеленського, формат такого телевізійного проєкту «має бути не лише інформативним і зручним для перегляду, а й цікавим дітям, а також їхнім батькам, дідусям та бабусям, котрі залишаються вдома через карантин».\nПередбачається, що телеуроки транслюватимуть як на загальнонаціональних українських каналах, так і в етері низки регіональних. Також вони будуть доступні в мережі інтернет.\n«Керівництво українських телеканалів підтримало ініціативу президента щодо необхідності виробництва та запуску такого важливого соціального проєкту, зважаючи на запровадження в Україні карантину», — уточнили в ОП.\nНагадаємо, Міністерство освіти і науки 17 березня о 18:30 запустило онлайн-курси з підготовки до зовнішнього незалежного оцінювання, які транслюватимуть під час карантину.\nЯк повідомляє пресслужба відомства, лекції з української мови та літератури, біології, математики та історії України транслюватимуть на телеканалі «РАДА» та YouTube-каналі Міносвіти.\nВона відбувається за графіком:\nсереда: 8:00-9:00 та 18:30-21:00\nчетвер: 8:00-9:00 та 18:30-21:00\nп’ятниця: 8:00-9:00 та 18:30-21:00\nсубота та неділя: 10:00-20:00 (з перервами)\nТакож на час карантину відома освітня онлайн-платформа Coursera дала безкоштовний доступ до майже 4 тисяч онлайн-курсів, а на телеканалі “Київ” щодня показує уроки з 12 шкільних предметів, які спрямовані на учнів 9 та 11 класів.\nЗ тегами: видавничий дім «Телегазета» карантин освіта урок\nвидавничий дім «Телегазета» карантин освіта урок\t2020-03-24\nПопередній За кожного звільненого працівника під час карантину – штраф 51 тисяч гривень\nНаступний З’ясовували, чи заразилися іноземці коронавірусом на Тернопільщині


Шепетівські депутати проголосували «за» оптимальний податок на лісові землі | День за днем\n18.09.2018 Погребняк Ірина\tАктуально 0 коментарів\nЩе в липні набрав чинності Закон «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо стимулювання утворення та діяльності сімейних фермерських господарств». В тому числі, внесли зміни до ст. 273 Податкового кодексу України, що стосуються лісових земель. Відтак, місцеві громади можуть встановити податок у розмірі від 0 до 5 %.\nЗа коментарями з цього приводу звернулися до Володимира Сасюка, директора ДП «Шепетівський лісгосп»:\n— Закон, який прийняла Верховна Рада, суперечить законодавству в питаннях подвійного оподаткування. Поясню: лісгосп в 2018-му, як і в попередні роки, завжди платив рентну плату. Вона складається з плати за землю та лісові ресурси, які підлягають вирубці. А цей закон незрозуміло, як взявся. У закон про розвиток фермерських господарств вписаний податок на лісові землі України, сюди належать і державні лісогосподарські підприємства, і районні спеціалізовані лісокомунальні підприємства і військові (мова йде про військовий лісгосп. — Авт.). Цей податок у цілому на площу. Питання: як сьогодні можна оподатковувати загальну площу, яка в нас складає 66 тисяч гектарів лісу? Ми лише доглядаємо ліс до 40 років, бо вік вирубки 80–100 років. А цим законом держава підводить нас до банкрутства — ліквідація підприємства, скорочення робочих місць. Наразі в лісгоспі працює 200 чоловік.\nЗа півроку шепетівське підприємство сплатило податків на суму 21 мільйон гривень, у разі його ліквідації бюджет втратить значні надходження. Цим законом держава затягує зашморг на подальшому функціонуванні лісгоспів. Відтак, керівники лісових господарств Хмельниччини вимушені звертатися до місцевих органів влади з проханням зменшити ставки податків.\n— Оптимальний розмір — 0,002 %. У понеділок саме таку ставку запропонували на депутатській комісії. Реально, ми або будемо хоча б щось плати, або взагалі нічого, — продовжив Володимир Сасюк.\nЗ цього приводу у вівторок, 18 вересня, у Шепетівці скликали позачергову сесію міської ради. Під час обговорення проекту рішення надійшла пропозиція взагалі встановити розмір ставки 0 %, але за результатами голосування вона не отримала підтримки депутатів.\n— Податок за лісові землі є складовою рентної плати, що визначається податковим законодавством. Шепетівський лісгосп цьогоріч вже сплатив близько 4 мільйонів грн: 2 млн — у Державний бюджет та 2 млн — у міський. Водночас, якщо вже є ці зміни в новому законі, то ми маємо на них відреагувати. У цьому випадку 0,002 % — це не здирництво, а помірна плата, — коротко пояснила Валентина Ординська, начальник Шепетівського відділення Славутської ОДПІ.\nВ той час як у Закарпатській, Львівській, Вінницькій та Волинській областях лісівникам встановили мінімальний податок — 0,1 %. В Шепетівській міській раді пішли на зустріч лісівникам і прийняли ставку в сто разів менше — 0,002 %.\nВалентина Ординська\tВолодимир Сасюк\tДП «Шепетівській лісгосп»\tПозачергова сесія\tСтавки податків