Про телебачення, культ сили та гріха » Православний молодіжний веб-портал hram.lviv.ua\nПро телебачення, культ сили та гріха\nПересічні люди, а тим більше ті, що стоять біля керма Держави, повинні розуміти, що пропаганда насилля – це сатанинська ідея. Державі потрібна моральність і дисципліна. Особливо державні мужі повинні це розуміти тепер, після семидесяти років страждань у страшній диявольській імперії. З комунізмом прийшла епоха страшного насильства і не менш страшного п’янства. Бачимо, що більшість наших громадян - це вже не є нормальні люди. Тепер той культ сили привносять і пропагують спритні американські «добродії», що ратують неначе за демократію, а властиве, - за панування сатанізму. Мораль, що прийшла з-за кордону, не є християнською.\nМені доводилось розмовляти про ту демократію, порнографічні та пропагуючі насильство й усе зло фільми з поважними, як здавалося, релігійними діячами. «А хто кого силує? Хто не хоче - хай не дивиться. А коли хто хоче - чого йому забороняти?» Судіть самі, чи в тих словах можна знайти якийсь слід моралі або релігії? Чи християнська релігія може дозволити змішувати добро і зло, тобто йти на компроміс з дияволом? Саме в таких компромісах лежить уся трагедія людства. Це - плід «дерева пізнання добра і зла». Видно що ці «духовні» є під впливом масонів - людей, які в ім’я «добробуту і прогресу» готові коритися дияволу, а це теж, що й сатанізм. Ото ж культ сили.\nЙого культивував князь поганин Святослав, але він повідомляв: « Іду на вас!». Ми тепер чуємо засуд війни, вимоги культу пацифізму. Але це роблять люди, які вчора підтримували і досі не засудили більшовиків. А в нас не можна дати собі ради з кримінальним рекетирством. В кого сили не стає - той застосовує інтриги, підсилає аґентів. Цього всього вчаться старші, молодь, а навіть діти. Коли ще не мають сили, можуть свою силу проявити хитрістю, обманом, підступом. Он у кіно, в телевізії багато такого показують. Це легко зробити й не маючи сили. Якщо не можеш сам - тайно організуй інших.\nСтрахітливі під оглядом зловмисності акти знущання дітей над своїми однолітками, як порізання на кусочки свого недавнього друга, або замкнення в дерев’яному виходку і спалення товариша, та інші страшні випадки злоби дітей. Це - не від природи. Це - від виховання засобами кіно, нав’язаного Заходом. А все це плоди моральної безпринциповості, а може, зловмисності тих, хто укладає телепрограми, як і начальства телевізії. Держава, що думає про своє майбутнє, повинна такі програми строго судити й карати. Інакше це праця на диявола.\nНа жаль, маємо державу, що не думає про майбутнє. Почнемо від такого, здавалося б, невинного захоплення, як гра у футбол, яка у найбільшій мірі замінила культуру, релігію, красу мистецтва і всякі вищі ідеї. Людина від культури духа перейшла до «культури ніг». Викид емоцій маси людей дуже часто переходить у побоїща, руйнування, розбої, які доводять до тюрми. Бачучи натовпи людей, що є «заведеними» після такого змагання, готові до будь-якого насилля, - розумієш: не від Бога це. А цим «зомбуванням» живе чи не більшість людей. Чи не по такому прикладу любителів копання м’яча державні мужі, державні діячі копають громадян держави від їхніх прав?\nІз Заходу привнесено в Україну горілку. Робили це польські пани-окупанти, а корчмами керували люди, із між яких походили організатори та ідеологи комунізму. В Україні до того часу пили напитки із меду, винограду, ячменю та хмелю, а горілку привезли в Україну здебільшого євреї-корчмарі через Польщу із Заходу. Були це корчмарі, які обдирали людей з усього, що мали. Особливо - з честі та моралі. А більшовики навчили пити не чарками, а склянками (двісті грам), і пити щоденно. Так із Заходу «вибраний народ» приносив у наш край усю бісовщину під видом різних недуховних «захоплень».\nКульт «бізнесу» - також, безсумнівно, походить від диявола, від мамони. Здавалося б, бізнес - це культ праці та промислу. Нормально, що кожна людина повинна працювати. Чесна праця для утримання сім’ї, для громади - це добра справа. У добрій волі працювати є вже щось від духа, від кращої сторони людини, а на Заході заробляння грошей ставиться понад усе, це стало самоціллю. І у молодій українській державі українці, навчившись від всесвітніх здирщиків, привели до розвалу економіку України.\nБільшість «бізнесменів» робить свою роботу нечесними дорогами, ясно, що не по-християнськи, а коли збагатяться, - нечесними дорогами руйнують матеріально інших промисловців, а то й фізично нищать своїх конкурентів. Це все можна бачити в тих західних фільмах в українській телевізії, а телевізійні начальники немов нічого того не добачають, як ті західні продуценти роблять з дурних хохлів кпини, показують, як багаті пани всіх обкручують довкруги своїх пальців або підступно нищать. Це також сатанинська справа.\nКабала й масонство - два брати-дияволи. І це наша телевізія пропагує. Люди, звикаючи до таких історій, стають самі дияволами, готові без докорів совісті зруйнувати, знищити, вбити інших. Все це -ідеї лукавого. Все це сатанинська пропаганда нищення духовності особи та усієї «маси». Залишаються тільки одиниці, які тим європейським чи американським сатанинським бізнесом бридяться і на такі фільми тих «спритників» не можуть дивитися.\nТак наші «державники», будучи досі сатаністами більшовицькими, тепер стають сатаністами масонськими. І як при таких «розумах» може піднятися народ і держава? Тривожить також засилля на екрані відверто сатанинської містики, що формує у людей толерацію до різного роду магій. Чарування подається як звичайні речі, причому речі на благо, на захист людини. Магія ж не може бути білою чи чорною. Все чаклування від диявола, якою б метою чаклуни не прикривалися.\nА вже найгірше, що принесли з недалекого Заходу і пропагують у нас, це - засилля «сексу». Католицькі моралісти опрацювали особливо детально шосту (в Біблії - це сьома, тому протестанти тут не брали участі) заповідь, яка звучить: «Не чини перелюбу». У Біблії ніяких пояснень не подається, бо тут природа сама вчить. Католицькі священики нежонаті, тому в більшості змушені жити подвійною мораллю. Вони цей окремий томик «моральної» праці, який існує немовби таємно, так розповсюдили, що тема зацікавила усіх грішників і дала ім’я цьому гріхові - «секс». Воно стало дуже модним словом, якого не соромляться навіть чотирнадцятилітні дівчатка. Це стало ніби нормою. До того ж ще Дарвін «знайшов» наукову істину про те, що людина походить від мавпи. Дійсно, мавпи також займаються «сексом» - вони тварини.\nІ люди, наслідуючи мавп, стали також відкрито втішатися цим і хизуватися. В українській телевізії, серед білого дня, для нестримних розпусників - незважаючи на їхніх же та інших людських дітей - показують, навчають, пропагують тваринячу поведінку людей, що дійсно близька до мавп. Ті люди у сотню разів гірші від біблійного Хама зневажають своїх батьків, самих себе як батьків, таїнство людського роду і повним ходом повертають у джунглі чи мавпячий цирк.\nТаку «культуру» в Україні насаджують колишні комуністи, безбожні, безкультурні, хоч вважають себе високоосвіченими демократами. Тепер є вже багато таких псевдо-демократів сатаністів. Як це не дивно, такі керівники телевізії є ставлениками президента. Подібного роду демократи в місті Стрию навіть «підручник» такий видали. Видали приступніший, ніж «Де сексто прецепто» (про шосту заповідь). Ті людоньки, виховані на більшовицькій, «пролетарській» культурі, української культури не спромоглися пізнати, тому люблять пропагувати без розбору все західне. Відкрилися кордони, і вони, маючи право виїзжати, «на ходу» нахапалися чужого, зрештою - і того вони не розуміють, бо свого не знають. Так скоро вони стали «пів-європейцями» і мають претензії до високих посад на полі культури.\n«Ой, у полі вітер віє, а трава половіє,\nА козак дівчину так вірненько любить,\nщо зайнять не посміє.\nОй, тим же він не голубить, а що вірненько любить.»\nЦей хлопець із степового краю прагнув, щоб його діти-наслідники були законними, шлюбними дітьми. Щоб ніхто не сказав, що його діти - «байстрюки», а його наречена - покритка.\nВ 1936 році відвідував я свого добродія, священика в Кавську біля Стрия. Як з приїзжим - селяни цікаві були дещо дізнатися, порозмовляти, може й мене збагнути. Один чоловік розказує: «Цього року в нас сталася велика біда, якої не було вже двадцять п’ять років: дівка завелася!» Люди тоді ще були релігійними в Галичині, тим більше, що чули від емігрантів, що діється в Україні, що творять більшовики.\nТепер на всяких державних посадах сидять колишні комуністи. Вони ж і тоді «кимось були». А до ділянок культури пнуться саме ті, що конкретно нічого не можуть робити, бо нічого не знають, а в ділянці культури можна фантазувати, імпровізувати, бо й начальство тут некомпетентне. У шістдесятих роках був випадок, що «спеціаліст» розвалив колгосп, тому його поставили директором музею в Дрогобичі, за принципом: «Не нужно знать, надо управлять». Тепер під керівництвом у культурі тих, «кто бил нікем», - українську культуру відсунули. Ніби не заборонили, але відсунули.\nПо-перше, не знають, по-друге, не люблять, по-третє, якісь таємні дяді не хочуть її ні чути, а тим більше, пропагувати, їм треба українців обезкультурити, провести деґрадацію, сатанізацію. А державним мужам - байдужа Україна. Важливе тільки те, що вони ще при владі.\n«Ой, горе тій чайці, чаєчці небозі, що вивела чаєняток при битій дорозі.» Росія, щоб знищити козацтво, поробила знатних козаків поміщиками. Вони стали холуями, деградували. Тепер інші більшовицькі висуванці стали капіталістами, а свій пролетаріат задурюють неморальними передачами, а народ як націю - руйнують. Російськомовні більшовики підтримують в Україні сталінську російську, сергіянську церкву, а українські більшовики створили ще одну більшовицьку, ніби вже й українську церкву. Про духовність вони не дбають, їм тільки б позбутися клопоту. А також мати в Церкві приятелів, які з різних нагод прийдуть з поклонами і орденами.\nВдають, що дбають про безпеку держави. А для української держави найбільшою небезпекою є російська Церква. Вона підтримує лівих і пропагує єдинство з Російською Федерацією. Не можу зрозуміти одної неконсеквентності у відповідях керівників телевізії. Кажуть, що мусять купувати дешеві фільми, бо на дорогі не мають грошей. Завдання телевізії, думаю, є будувати здорове суспільство, а не руйнувати до краю духовність народу. Якщо це так, то телевізійники й ті, хто їх ставить, - є першими й найгіршими ворогами народу. Зруйнували економіку і добивають духовність.\nЗамість купувати дешеві фільми, які розкладають морально молодь і весь народ, - краще б договоритися з розумними і віруючими богословами, або, ще краще, - з духовними людьми (а не з колишніми професорами «дослідження релігій», що виступають за формою, а не за Христовим покликом).\nПравославна Церква може таких надати, але платити за півгодини телепередачі тисячі доларів наша Церква не може, бо вона не є прибутковою організацією. Це можуть робити заграничні агітатори, які мають метою розвалювати, як і наша телевізія, духовність України. Хтось на це асигнує великі суми, але нехай би це йшло на іншій, скажімо, прибутковій хвилі. Уряд України, в тому числі й телевізія, повинні дбати про духовне будування своїх громадян у своїй рідній, питоменній культурі і своїй рідній Українській Автокефальній Православній Церкві. Такі лекції повинні бути живими, від серця, й повинні бути переконуючими, тобто - правдивими і розумними, не розрахованими на ефект.\nВладні структури СССР у двадцятих-тридцятих роках немилосердно знищили УАПЦ. Думаю, що всі ці страшні кати й судді сьогодні вже не живуть. Повинна б умерти і їх сатанинська ідея - знищення української культури взагалі. Ми не вимагаємо від теперішніх комуністів ніякого оправдання. Ми зуміємо оправдати самі своїх мучеників за Церкву й Україну, але для цього треба сучасних середників інформації, які в Україні є. В ті роки, 1917 - 1930, УАПЦ мала славних церковних композиторів, як Кирило Стеценко, Олександр Кошиць, Микола Леонтович, Яків Яциневич, Петро Козацький, Г.П.Гончаров та інші. їх частково співають у церквах, але їх твори варті того, щоб українці знали про них, щоб подивляли їх твори, щоб замість сучасних дешевих пісень естради з її оклепаними «зірками» народ знав свою класику, яка є європейською.\nТеперішні діячі культури є людьми, як виходить, не свідомими висоти українських композиторів, які працювали для Церкви, прославляли Найвищу Красу - Господа Бога, що наділив людей даром розуміння й творіння музики. Хіба ж атеїзм має далі брати верх в Україні? Хіба був тільки один Артем Ведель? Може, слухаючи високомистецькі і високодуховні твори, не одна українська душа, українська людина, в якій ще живуть українські гени, - відчує, що крім життя споживача, людина повинна бажати зв’язку з Найвищою Силою, Найвищою і Найчистішою Любов’ю, Найвищим Розумом, Джерелом Краси й Вічного, безсмертного життя.\nЗакликаємо всіх віруючих громадян України старатися про своє добре обличчя перед світом. Ми повинні бути собою, як українці, а меншини, в союзі з нами - берегти своє. Росіяни повинні врешті усвідомити собі, що Київська Русь - це Україна. Самі ж вони знають, що православна віра у кимерійців-скифів має свій початок від святого апостола Андрія, що Київ має дві тисячі й п’ятсот років історії. Що князь Кий у середині п’ятого сторіччя нової ери був християнином і часто бував на константинопільському дворі гостем. Що орда гунів перебила добру історію краю і залишила на наших землях хозарів, але в дев’ятому сторіччі був князь Аскольд і було хрещення киян у 860 році. Ото ж, історія Кимерії, Скифії, Руси - це окремі етапи історії київської, а не московської держави.\nГромадянам України не потрібні ніякі підозрілі «ізми»: ні комунізм, ні соціалізм, ні плюралізм, ні сатанізм. Можливий тут тільки гуманний націоналізм, бо це від слова «нація». Нація - це народ і держава. Двотисячолітній Ювілей Народження Христа наша земля й народ, до котрого ходив своїми ногами апостол Андрій, повинен сприйняти поважно й відсвяткувати гідно, по-християнськи, а не з «модерними» сатанинськими ефектами. Телевізійники повинні зрозуміти, що їм належить працювати на культуру України, на її відродження, а не на вкорінювання чужих псевдо-культур.\nКультура німецька для німців, італійська -для італійців, а для українців підходить тільки українська. Американська культура - це культура гібридна, а та, яку хочуть впровадити в нас, - це хаос, «вавилон», змішання язиків, безкультур’я. Бог покликав до життя різні народи, дав їм різні мови - так, як створив різні підсоння з їх рослинністю, різні квіти в одному підсонні і різні культури у частях світу: Азії, Африці та Європі. Американська давня культура загинула, а цей конгломерат, який існує, - не вартий наслідування. Він може служити тільки прикладом факту, як можна загубити питомі культури.\nОстаннім часом питання легалізації проституції все частіше дискутується у суспільстві. Що думає с цього приводу генеральний директор українського Інституту сексології й андрології,…\nДорогі браття і сестри! П’ятнадцять років тому, у вересні 1993 р., вперше на загальнодержавному рівні відбулися поминальні заходи, присвячені жертвам цього сталінського злочину, б…


Подорожуємо по австрійських містах – Відпочивай з нами ! | Все Про Відпочинок\nТуристам які хочуть відпочити в Австрії, рекомендуємо обов’язково відвідати місто Санкт-Файт-ан-дер-Глан, розташований в невеликому регіоні Каринтія.\nНа сьогоднішній день на території міста збереглася велика кількість історичних споруд. Ви зможете відвідати красиво декоровану піздньоготичну ратушу, яка була побудована в 1486 році в центрі головної площі міста.\nТакож рекомендуємо відвідати церкву Святої Трійці, яка була зведена талановитими майстрами в 1829 році. Ця споруда зберегло елементи готичного або романського стилю. Варто відзначити, що Санкт-Файт-ан-дер-Глан – це не тільки туристичний об’єкт, але і центр реалізації сучасних інноваційних ідей.\nНе менш цікавим для туристів, може стати відвідування ще одного відомо австрійського міста Тамсвег. Він знаходиться на території провінції Зальцбург, біля кордону країни з Штирією. У далекому 1433 році, на невеликому пагорбі була зведена церква під назвою Санкт-Леонард, яка стала відома далеко за межами Австрії. На сьогоднішній день це релігійна споруда є найпопулярнішим місцем паломництва. Дуже цікавими для огляду стануть фрагменти стародавньої кріпосної стіни, яка була побудована 16 столітті. У місті щорічно проходить барвисте свято – Хода Самсона.


Майбутнім мамам: як оригінально розмалювати вагітний животик - Новини шоу-бізнесу - Радио Люкс FM\nПервый развлекательный радиоканал Фото живота\nЯк розмалювати вагітний животик\nВагітність - прекрасний час у житті кожної жінки. Ці моменти хочеться запам'ятати назавжди. У цьому вам допоможуть ідеї художниці Фатіми Карріон Альфонсо, яка стильно та красиво розфарбовує животики. Беріть і собі на замітку.\n6 правдивих фактів про втрату ваги після вагітності


Лукашенко незадоволений нововведеннями Росії на спільному кордоні\nпонеділок, 14 серпень 2017, 17:08\nВін зазначив, що до цього рівноправність росіян і білорусів на кордоні викликала у нього гордість.\nПрезидент Білорусії Олександр Лукашенко висловив занепокоєння відновленням прикордонних зон на кордоні з Росією і охолодженням відносин між країнами. Про це він заявив в ефірі одного з російських телеканалів, повідомляють Патріоти України.\nВін додав, що Москва і Мінськ «багато втратили на багатьох напрямках». Як повідомлялось раніше, під час візиту до Києва в липні Лукашенко запевнив, що територія Білорусі ніколи не буде використовуватися для агресії проти України. Також, Лукашенко підкреслив, що українсько-білоруський кордон ніколи не стане кордоном війни. Крім цього, білоруський президент сказав, що готовий виконати всі доручення Порошенка і Путіна для допомоги у вирішенні конфлікту на Донбасі, і висловив готовність сприяти його вирішенню.\n7 квітня Лукашенко звинуватив Кремль у неготовності до створення союзної держави. Він висловив думку, що відсутність рівноправності Москви і Мінська є причиною економічних проблем Білорусі. Договір про створення союзної держави був підписаний Москвою і Мінськом в 1997 році. Це наддержавна організація з поетапно створюваним єдиним політичним, економічним, військовим та митним простором.


Новорічні прикмети на Новий 2016 рік Мавпи. Повір'я і ритуали на 31 грудня\nНе секрет, що в Новий рік ми усі чекаємо дива. Кожен вірить в те, що вже в наступному році у нього точно все вийде: здоров'я не підведе, кар'єра піде вгору, в особистому житті пануватимуть любов і довіру, а на додачу добрий Дід Мороз обов'язково покладе під ялинку мішок грошей і путівку в кругосвітню подорож.\nЩоб подібні побажання збувалися, народ придумав безліч прикмет і забобонів, наділивши кожного з них магічними властивостями. Вважається, що якщо дотримуватися певних ритуалів, то удача в Новому році буде вам гарантована. Отже, представляємо вашій увазі всі новорічні прикмети на 2016 рік!\nТріснутий стара посуд на новорічному столі — не до добра!\nПідготовка до Нового 2016 році\nЗвичайно ж, потрібно почати з прибирання квартири. Вважається, що брудні, недоглянуті квартири удача в новий рік обходить стороною. Не полінуйтеся і постарайтеся не тільки навести чистоту в кімнатах, але і прикрасити вхідні двері якимось невеликим новорічним символом: гілкою їли, ялинковою іграшкою, серпантином або мішурою. Тоді удача вже точно не пропустить ваші двері!\nПочинаючи з післяобіднього часу 31 грудня 2015 року і до вечора 1 січня не можна лаятися, сваритися і кричати від гніву – це теж може злякати удачу. Голосні звуки можна видавати тільки від щастя і радості.\nЩоб 2016 рік був щасливим, обов'язково потрібно задобрити господиню наступаючого року – Червону Мавпу, тому страви на святковому столі повинні відповідати її смакам. У цьому вам допоможе стаття Новорічний стіл 2016: Мавпи і банани .\nТакож прихильність Червоної Мавпи можна здобути, одягнувшись у відповідності з традиціями року . Наряд для головного символу Нового року – новорічної ялинки – теж потрібно дуже добре продумати.\nНе можна використовувати на новорічному столі тріснула, надколотую, биту і склеєну посуд, навіть якщо вона є сімейною реліквією або це улюблена бабусина тарілка. Вся посуд повинна бути ціла, ідеально чиста і прозора. Краще всього, якщо у рік Мавпи на столі буде біла і скляний (кришталевий) посуд без малюнків.\nПеред Новим роком обов'язково подаруйте нужденному людині будь-який предмет одягу, щось з їжі і трохи грошей – це гарантує вам достаток у Новому році.\nЯкщо на вас закінчиться пляшка шампанського — вам пощастить в 2016 році!\nЄ така древня слов'янська прикмета: незадовго до опівночі потрібно відкрити вікно в кімнаті, де зібралися гості, щоб випустити Старий Рік. А після того, як годинник проб'є 12 разів — відкрити двері, щоб впустити Новий рік.\nПроводжають Старий рік без бурхливих тостів і закусываний. Яким би невдалим і поганим не був для вас рік, що минає, його не можна лаяти й проклинати. Слід подякувати його за піднесений життєвий урок і спокійно відпустити.\nЧим більше всяких страв на новорічному столі – тим краще. Це означає, що ваше життя в 2016 році буде різноманітної і багатої. Але ні в якому разі не можна залишати страви недоїденими – краще подавати невеликими порціями і доповідати по мірі необхідності.\nКоли свято закінчиться, то все несъеденное слід заховати або накрити, а брудний посуд скласти разом і теж накрити рушником. Є прикмета, що в немитий посуд, залишеної на ніч на столі, заводяться темні сили, що псують стосунки в сім'ї і між тими, хто сидів за столом.\nВсі знають, що, поки годинник б'є 12 разів, потрібно задумати бажання і випити шампанського. Але в рік Мавпи слід задумувати бажання «по-мавпячі» – поки б'ють годинник, потрібно встигнути очистити мандарин або апельсин, роздати всім присутнім по часточці і з'їсти, задумавши бажання. Звичайно, плід можна підготувати заздалегідь – надрізати шкірку, щоб можна було легко і просто її зняти. Якщо гостей багато, то підготуйте кілька цитрусових і завчасно придумайте бажання – тоді ви точно всі встигнете!\nТой, на кому закінчилася пляшка шампанського, має шанс у Новому році щось змінити у своїй долі. Це означає, що може здійснитися ваше заповітне бажання – не пропустіть момент!\nКому в келих потрапив шматочок пробки від шампанського або вина, того у Новому році чекають зміни в особистому житті: самотні обов'язково зустрінуть свою любов і можуть готуватися до весілля, а одружених чекає поповнення у родині.\n«Як Новий рік зустрінеш, так і проведеш» – кажуть в народі. Тому намагайтеся зустрічати його у великій і дружній компанії, смійтеся і радійте від усього серця – Мавпа любить свята і веселощі, і обов'язково відзначить особливою прихильністю тих, хто добре відсвяткує її прихід!\nПеред Новим роком обов'язково потрібно віддати всі борги, інакше в наступному році ви будете постійно мати потребу в грошах. Якщо на вас висить кредит, то прикрасьте свою новорічну ялинку великими купюрами грошей – цей метод по Фен-шуй допоможе поліпшити ваше фінансове становище в майбутньому році.\nВіддавати борги потрібно до 31 грудня. В Новий рік – 31 грудня та 1 січня – з дому нічого не можна виносити або позичати: ні грошей, ні речей, ні навіть солі, інакше ви віддасте все хороше, що прийшло до вас з настанням Нового року.\nВважається, що Новий рік обов'язково потрібно одягнути щось нове з одягу чи взуття. Навіть якщо це буде пояс або шпилька у волосся – теж добре. Головне, щоб ви її купили саме для Новорічної ночі.\nПісля Нового року, коли ви будете виносити ялинку, її не можна викидати у вікно чи з балкона – це загрожує великими невдачами у всіх справах. Символ Нового року потрібно акуратно і дбайливо виносити через двері. Якщо ялинка сильно обсипається, то загорніть її в стару ковдру або клейонку.\nПрикмета для бізнесменів і торговців: якщо в перший робочий день після Нового року свого першого клієнти дуже дешево ви що-то продасте (або надасте дуже велику знижку), то весь рік вам буде везти в укладанні угод і веденні бізнесу.\nВ кожній країні є свої новорічні прикмети, що стосуються 2016 року\nУгорщина. Для вигнання з житла злих духів, а також для залучення в будинок радості і благополуччя, угорці з настанням Нового року починають свистіти у всілякі дудки, ріжки і свистульки.\nГреція. Щоб побажати достатку і благополуччя в Новому році, гості приносять стиглий гранат і зі всієї сили його розбивають об поріг господарів будинку. Чим більше ягід висипалося – тим щасливіше буде наступаючий рік.\nКуба. Щоб Новий рік був для всіх чистим і світлим, кубинці до його настання наповнюють водою весь посуд у домі, а поки годинник б'є 12 разів, виливають її через вікна на перехожих – «змивають» з них всі невдачі минулого року. Чим більше разів тебе обіллють – тим щасливіше буде наступний рік.\nАнглія. У цій країні на Новий рік прийнято всі вазочки в будинку заповнювати солодощами, а гаманці грішми: тоді наступаючий рік буде багатим і «солодким».\nФранція. Напевно, цей звичай зберігся тільки в провінції. Отже, в гості обов'язково потрібно йти з колесом! Подароване колесо обов'язково принесе удачу та щастя в Новому році.\nІталія. Італійці відрізняються марновірністю, і досі з захопленням дотримуються всіх прикмет. Тому Новий рік по-італійськи потрібно зустрічати у червоному білизна, поїдаючи ікру, а потім викинути стару меблі через вікно і піти шукати горбаня, щоб доторкнутися до його горбу.\nАвстрія . Жителі цієї країни в Новорічну ніч йдуть шукати сажотруса! Потрібно доторкнутися до нього, щоб трохи забруднитися сажею – це, на їх думку, дарує щасливі і влаштований рік. А ще австрійці в новорічну ніч обов'язково їдять ракоподібних – якщо цього не зробити, то весь наступний рік будеш задкувати.\nПеру. Перуанці зустрічають Новий рік у жовтих шатах – це гарантує їм багатий і щасливий рік в повному здоров'ї. Особливо цієї прикмети дотримуються незаміжні дівчата. Вони впевнені, що якщо Новий рік зустріти в жовтій сукні, то в наступному році вийде вдало вийти заміж.\nКіпр. Кіпріоти вірять, що бог щастя і благополуччя дуже скромний, тому входить тільки в той будинок, де його не побачать. Тому у всіх будинках Кіпру з настання Нового року на пару хвилин засне світло, і острів занурюється в повну темряву.\nНімеччина. Давнє німецьке повір'я говорить, що в щасливий Новий рік потрібно «вскочити», бо кожен житель Німеччини під бій годин зістрибує зі стільця, заздалегідь підготовленого для цього ритуалу.\nКитай. Жителі Піднебесної обов'язково дотримуються двох прикмет: у Новий рік має бути дуже багато світла, який відлякує темні сили і злих духів. Тому в Китаї так популярні новорічні феєрверки, салюти і багаття. І ще – в новорічну ніч не можна користуватися ножами, тому що можна «відрізати» щастя і удачу.\nЕквадор. Мабуть, найбільш екзотична зустріч Нового року спостерігається в цій країні. Кожна еквадорська сім'я в новорічну ніч спалює перед своїм будинком опудало з соломи, одягнені в старий одяг – кожен член сім'ї повинен дати опудалу щось зі свого гардероба. Поки опудало горить, глава сімейства зачитує йому список усіх бід і неприємностей, які сталися з його сім'єю у минулому році. Коли опудало згорить, то вважається, що разом з ним згоріло все погане, а в Новому році сім'ю чекає міцне здоров'я, щастя і достаток.


$10 000 000 000 пожертвує Джеффрі Безос на боротьбу зі зміною клімату, фото - Погляд\n$10 000 000 000 пожертвує Джеффрі Безос на боротьбу зі зміною клімату\n19.02.2020 0 Бобрик1 Юлія1 0\nНайбагатша людина світу вважає кліматичні зміни найбільшою загрозою для планети.\nАмериканський підприємець, глава і засновник інтернет-компанії Amazon.com Джеффрі Безос написав в Instagram про створення фонду і виділення коштів на боротьбу зі зміною клімату в світі.\n«Сьогодні я дуже радий оголосити про створення Фонду Землі Безоса. Зміна клімату є найбільшою загрозою для Землі. Я хочу працювати разом з іншими, щоб удосконалити відомі методи і досліджувати нові способи боротьби з руйнівним впливом зміни клімату на нашу спільну планету.\nЦя глобальна ініціатива буде фінансувати вчених, активістів, неурядові організації – будь-які зусилля, які дають реальну можливість допомогти зберегти і захистити світ природи. Ми можемо врятувати Землю.\nФонд буде співпрацювати з великими і невеликими компаніями, державами, глобальними організаціями та приватними особами. Я виділяю $ 10 000 000 000 для початку і почну видавати гранти цього літа. Земля – це те, що нас усіх об'єднує – давайте захищати її разом», – написав Безос.


100 парафіян захопленого собору в Берестечку молилися просто неба - СПЖ - Спілка православних журналістів\nСвято-Троїцький собор УПЦ міста Берестечко\n10 лютого 2019 року громада Свято-Троїцького собору УПЦ міста Берестечко Волинської області вперше зібралася на літургію за межами свого храму.\nЯк повідомив СПЖ настоятель собору протоієрей Дмитро Петрущак, після того, як будівлю було захоплено прихильниками нової церковної структури, було вирішено тимчасово збиратися біля Свято-Покровської каплиці, що в сусідньому з Берестечком селі Старики.\n«Я не рахував, скільки людей молилися, але парафіяльні активісти нарахували близько ста осіб», – розповів настоятель.\nЗа його словами, ця кількість цілком відповідає числу підписів, які зібрала громада собору на підтримку УПЦ. Крім того, в цей день в Старики під'їхали також близько десяти парафіян УПЦ з села Кутрів цього ж благочиння, які також залишилися без храму в результаті рейдерських дій Київського патріархату.\nТакож стало відомо, що 10 лютого ієрарх УПЦ КП Михайло Зінкевич представив у захопленому Свято-Троїцькому соборі нового «настоятеля».\nНагадаємо, собор УПЦ в Берестечку був зламаний прихильниками «переходу в ПЦУ» 5 лютого 2019 року. Першою в будівлю увійшла голова місцевої міськради.\nТеги: Богослужіння, Тиск на Церкву, Захоплення храму, УПЦ, Церковне рейдерство\nУ Київській лаврі вшанували пам'ять митр. Володимира (Богоявленського)\nВ Урвенні активісти ПЦУ не пустили настоятеля в його храм на богослужіння\n5 лютого 2019, 09:44\nЧеський ієрарх – віруючим УПЦ: Тримайтеся і знайте – ми єдині у Христі\n24 січня 2019, 15:59\nАрхієп. Берлінський Марк заявив про неприпустимий тиск на канонічну УПЦ


У Барселоні десятки тисяч людей вийшли на акцію проти руху за незалежність Каталонії — Світ — tsn.ua\n28 жовтня 2019 00:49\nКількість учасників називають від 80 до 400 тисяч.\nДесятки тисяч людей вийшли на вулиці Барселони, щоб взяти участь у маніфестації проти руху за незалежність Каталонії від Іспанії. В проведеній у неділю, 27 жовтня, масовій акції взяло участь, за оцінками органів влади, близько 80 тисяч осіб. Організатори називають інші цифри - 400 тисяч учасників, передає інформагенція dpa.\nБагато учасників масового заходу розмахували прапорами Іспанії та вигукували гасла: "Нехай живе Іспанія!" або "Нехай живе король!". Дехто з демонстрантів несли плакати з написами "Ми теж каталонці! Спиніть це божевілля!".\nНинішня акція протесту проти руху за незалежність Каталонії й відокремлення цього регіону від Іспанії стала першою від моменту оголошення вироків лідерам каталонського руху за незалежність.\nЯк повідомлялося, 14 жовтня дев'ятеро з 12 обвинувачених очільників руху Каталонії за незалежність були засуджені Верховним судом Іспанії до позбавлення волі строком від дев'яти до 13 років. Їх визнано винними в організації у жовтні 2017 року забороненого Мадридом референдуму за відокремлення Каталонії від Іспанії. Дев'ятьох каталонських лідерів звинуватили у заколоті, а чотирьох з них - у розтраті державних коштів. Водночас проти тодішнього лідера Каталонії Карлеса Пучдемона було видано новий міжнародний ордер на арешт.\nЧому протестують у Каталонії і до чого це може призвести - влог Сніданку


21 вересня комісія по роботі серед жінок, охороні сім'ї, материнства й дитинства при профкомі комбінату організувала подорож вихідного дня для робітниць підприємства до Петриківки, де вже в 12-й раз пройшов гран¬діозний фестиваль «Петриківський дивоцвіт».\nЧас і локація були обрані невипадково. Справа в тому, що 21 вересня відзначається Різдво Пресвятої Богородиці (в народі його також називають Другою Пречистою). У православній традиції Богородиця є головною покровителькою жінок і материнства.\nЩо стосується Петриківки, то в цьому невеличкому райцентрі на Дніпропетровщині ось уже кілька століть культивується українське декоративно-орнаментальне народне малярство, відоме всьому світу як петриківський розпис. Переважна більшість майстрів, які працюють в цьому стилі, – жінки, адже споконвіку так повелося, що за затишок і красу в оселі відповідали саме жінки.\nПрибувши до Петриківки, учасниці подорожі насамперед відвідали музей, що діє при Центрі народної творчості, керівник якого розповів працівницям ЗЗРК про деякі секрети петриківських майстринь. Наприклад, відомі всім елементи розпису – калину і виноград – малюють пальцями, а для вимальовування витончених елементів зображення використовують пензлики з вовни кота.\nВдосталь намилувавшись красою музейних експонатів, мандрівниці з головою поринули в атмосферу фестивалю. Центральні вулиці Петриківки були заставлені наметами, де територіальні громади, райони і міста Дніпропетровщини творчо презентували свої населені пункти і території, а народні майстри могли продемонструвати і реалізувати свої вироби на ярмарку. Звичайно, учасниці подорожі не втрималися і накупили сувенірів, деякі підставили щічки для нанесення аквагриму, хтось взяв участь у вікторині з історії козацтва, хтось спробував смаколиків, якими рясніли вуличні кіоски. І, звичайно, всі без винятку зробили мільйон селфі – куди ж без них!\nПообідавши в чудовому кафе «Калнишевський» зі скульптурою грізного гетьмана на вході, жінки подалися на Петриківський кінний завод, де вирощують, тренують і продають коней для олімпійських видів кінного спорту. В кінці екскурсії всі бажаючі могли спробувати себе в ролі наїзниць.\nНа зворотному шляху мандрівниці ще раз заїхали до Петриківки та стали свідками хореографічного марафону, що розгорнувся на головній сцені свята. На жаль, побачити виступ групи «Казка» – хедлайнера фестивалю «Петриківський дивоцвіт» – не вдалося, бо попереду жінок чекала неблизька дорога додому. Однак вражень від поїздки було так багато, що через цю обставину ніхто не засмутився.\nПереглядів сторінки: 765\nТеги: профком досуг комісія по роботі з жінками\n← 24.09.2019 - Спорту кожен вік підвладний!\n30.10.2019 - Профком відзвітував про п'ятирічну роботу →


Німеччина - Сторінка 192\nНормандський формат: Порошенко розповів про сигнали з Парижа і Берліна\nПерший сигнал для України з Парижа та Берліна є достатньо обіцяючим - Нормандський формат буде залишатися в силі.\nПолторак - представникам Бундестагу: РФ не виконала жоден з пунктів "Мінська"\nМіністр оборони України генерал армії Степан Полторак заявив, що продовження запроваджених санкцій стосовно Російської Федерації повинно залишатися й надалі.\nПолторак розпочав робочий візит до Німеччини\nУ понеділок розпочався офіційний візит міністра оборони Степана Полторака до Федеративної Республіки Німеччина.\nУ ФРН проходять вибори в лантаг землі Північний Рейн-Вестфалія\nУ ФРН вибори в земельний парламент – ландтаг – землі Північний Рейн-Вестфалія, які проходять в неділю, є останніми земельними перед виборами до бундестагу у вересні.\nУ МВС Німеччини заявляють, що запобігли кібератаці\nФедеральне управління кримінальної поліції ФРН (BKA) почало розслідування безпрецедентної хакерської атаки вірусом WannaCry, ушкодженню урядових комп'ютерів вдалося запобігти.\nУ німецькому Кельні евакуювали літак через підозрілий багаж\nВ аеропорту Кельна-Бонна було евакуйовано літак через те, що пасажири помітили підозрілий багаж.\nУ Німеччині загострилася проблема радикалізації молоді\nНа боротьбу з радикалізацією і саморадикалізацією молоді – як німецької, так і біженців – направлена спеціальна програма.


Установка котлов, климатического оборудования и котельных - Hozy\nteplo@hozy.com.ua 044 390 13 70 Дізнатися вартість\nЗробимо у вашому домі тепло\nВстановлення котлів, систем опалення та монтаж котелень\nНе бажаєте мерзнути та розбиратися в нюансах опалювального обладнання?\nМи допоможемо з вибором й установкою котлів, систем теплої підлоги та водопостачання для приватних будинків або таунхаусів. Працюємо в Києві та Київській області\nМи робимо роботу "під ключ", щоб у вашому домі було тепло і комфортно\nHozy є офіційним партнером топових виробників опалювальної техніки. Для вас це означає: справедлива ціна, офіційне обладнання, гарантія та спокій. Наші експерти запропонують на вибір системи, які підходять саме вашому будинку, а вам залишиться тільки вибрати\nМи займаємося встановленням опалювальних систем з 2000 року. В нашій команді працюють кваліфіковані фахівці-монтажники. Вони точно знають, які знадобляться комплектуючі, а також як їх правильно встановити, щоб експлуатація була максимально простою і надійною\nДля нас важливий ваш комфорт. Тому експерти Hozy надають ввічливий та якісний сервіс. Ми допоможемо в будь-який незрозумілій ситуації, а також самостійно попередимо вас про наступну дату технічного обслуговування. Ми беремо всі труднощі обслуговування системи опалення на себе\nВиконуємо гарантійний та післягарантійний ремонт опалювальної техніки. Можлива реконструкція вашої системи опалення, під час якої відбувається повний демонтаж старої системи та установка нового більш екологічного та економічного обладнання\nЯке обладнання ми встановлюємо\nРобимо розрахунок проекту в короткий термін\nПропонуємо зручний для вас час зустрічі та монтажу\nНаша взаємодія буде прогнозованою\nHozy працює офіційно, з повною документацією\nМи працюємо тільки з перевіреними обладнанням топ-брендів Buderus, Viessmann та ін.\nНаша команда має всі необхідні сертифікати та ліцензії\nРобимо проект, враховуючи ваш бюджет та актуальні ціни на обладнання\nВартість всіх складових проекту детально описується в кошторисі\nПісля затвердження вартості проекту, ціна буде зафіксована\nВи звертаєтеся до Hozy залишивши заявку на сайті, по телефону або на електронну пошту\nНаша команда бере всі труднощі на себе\nМи робимо у вашому домі тепло і комфортно 🙂\nHozy - офіційний сертифікований партнер виробників теплообладнання\nВсі співробітники Hozy проходять спеціалізоване навчання. Ми даємо гарантію на наші роботи 3 роки.\nДля вас це означає впевненість, спокій, безпеку і комфорт.\nТеплі слова наших клієнтів\nХочу відзначити тільки позитивні якості і характеристики команди, якій ми довірили найважливіші частини будь-якого заміського будинку – котельню і систему опалення, систему водоподачі та водовідведення, систему очищення води.\nТерпеливо і з розумінням вислухали від нас сотні питань – було більше 5-ти ітерацій: за кожною групою відповідей на питання, слідувала нова “партія” питань з нашого боку. Ми залишилися задоволені роботою і клієнтським сервісом!\nРозібралися детально у потребі клієнта (ми спочатку самі не розуміли, що нам потрібно і, який з доступних варіантів рішень краще підходить). Нам професійно розписали кожен варіант рішення, плюси / мінуси, вартість, повернення інвестицій в таких варіантах як тепловий насос і сонячні колектори. Потім ми дійшли до оптимального рішення наших задач з нашим бюджетом.\nРаніше я бачив кілька робіт цієї компанії і мені сподобалося візуальне оформлення котелень, а також рівень матеріалів які використовувалися. Проаналізувавши близько 3-х комерційних пропозицій від різних компаній, рішення прийняли на користь Hozy. З плюсів: детальна пропозиція, обладнання відомих виробників, ціноутворення, хороша знижка і терміни виконання.\nЗа ціною – це була краща пропозиція з усіх, які ми отримали. Перед вибором Hozy, ми промоніторили не менше 5-ти подібних компаній.\nЯкість роботи гарантує власник і генеральний директор Hozy В'ячеслав Шугалія\nЯ в цьому бізнесі майже 20 років, і не за чутками знаю, наскільки важливий комфорт в будинку. Взимку хочеться тепла та спокою, і щоб рахунок за опалення викликав позитивні емоції. А влітку ми замислюємося про ефективне використання енергії сонця для нагріву води в басейні, наприклад.\nЯ зацікавлений в найкращому результаті кожного проекту. Якщо у вас є будь-які питання – напишіть мені на пошту ceo@hozy.com.ua або прямо у Facebook.\n1й поверх Паркової Вежі, вулиця Червонопільська, 2Г, офіс 6, Київ\nБажаєте тепла та комфорту в будинку?\nЗалиште заявку на консультацію і ми зв'яжемося з вами найближчим часом. Працюємо в м.Київ та Київській області\n© 2021 Hozy\n+38 044 390 13 70\n🚀Зроблено в студії Cosmos


« Дарунок бібліотеці\nТематична година “Філософія життя – здоров’я” »\n24 липня 2013 року в приміщенні читального залу ПШБ смт Квасилів відбулася презентація нового проекту програми бібліоміст “English 1,2,3 в бібліотеці”. Книгозбірня першою в Рівненському районі пропонує користувачам інноваційну послугу вивчення англійської мови.\nКожен хто приходить в бібліотеку має можливість безкоштовно незалежно від рівня підготовки вивчити англійську мову. Учасники навчаються в якомога природніший спосіб, тому що навчання може бути різноманітним і цікавим. “English 1,2,3 в бібліотеці” це курс вивчення мови, що складається з чотирьох рівнів: перший і другий призначені для початківців, а третій і червертий – для середнього рівня. Тривалість курсу за умови відвідування бібліотеки двічі на тиждень – становить один рік.\nPosted in Бібліотека, Бібліотеки району, Відеоролики, Технічні новинки


ВПО (внутрішньо переміщені особи) обійняли вакантні посади у Міжнародному аеропорту "Бориспіль"\nКейс-менеджмент Карітас Київ веде системну працю з ВПО (внутрішньо переміщеними особами). Проводиться чимало зустрічей та заходів, які покликані підвищити у ВПО стійкість до проблем сьогодення та спільними зусиллями покращувати якість умов життя та праці бенефіціарів.\nСеред комплексу питань, які хвилюють внутрішньо переміщених осіб, - пошук легітимної та добре оплачуваної праці. У свій час співробітники Карітас Київ організували для ВПО зустріч із менеджентом Міжнародного аеропорту "Бориспіль". Фахівці цієї авторитетної організації ознайомили внутрішньо переміщених осіб із базою вакантних посад та особливостями працевлаштування.\nЗавдячуючи чітко продуманій й добре спланованій консультативній та організаційній роботі кейс-менеджменту, кілька осіб, які мають статус ВПО, обійняли вакантні посади у престижній організації - «Міжнародний аеропорт Бориспіль».\nДана діяльність здійснюється у межах проекту «Створення багатофункціональних соціальних центрів з питань подолання кризи та самодопомоги для осіб та громад, які постраждали внаслідок конфлікту в Україні», що реалізується за підтримки BMZ та DCV.


АРГІЛАЙФ Розчин для інфузій Корпорація Артеріум інструкція, показання, аналоги, ціни в аптеках\nАРГІЛАЙФ Розчин для інфузій Корпорація Артеріум\nПрепарат вводити в/в краплинно зі швидкістю 10 крапель за хвилину протягом перших 10–15 хв, потім швидкість введення можна збільшити до 30 крапель за хвилину. Добова доза препарату — 100 мл р-ну. При тяжких порушеннях кровообігу в центральних і периферичних судинах, виражених явищах інтоксикації, гіпоксії, астенічних станах дозу препарату можна підвищити до 200 мл/добу. Максимальна швидкість введення інфузійного р-ну не повинна перевищувати 20 ммоль/год. Для дітей віком до 12 років доза препарату становить 5–10 мл/кг маси тіла на добу. Для лікування метаболічного алкалозу дозу можна розрахувати таким чином:. Аргініну гідрохлорид (ммоль)/надлишок лугів (Ве) (ммоль/л) · 0,3 · кг маси тіла. Введення слід починати з половини розрахованої дози. Можливу додаткову корекцію необхідно проводити після отримання результатів оновленого кислотно-лужного балансу. Діти. Препарат можна застосовувати у дітей віком від 3 років\nСимптоми: ниркова недостатність, гіпоглікемія, метаболічний ацидоз. Лікування. У разі передозування інфузію препарату необхідно припинити. Слід проводити моніторинг фізіологічних реакцій та підтримання життєвих функцій організму. У разі необхідності вводити залужнювальні засоби і засоби для налагодження діурезу (салуретики), р-ни електролітів (0,9% р-н натрію хлориду, 5% р-н глюкози). Терапія симптоматична\nПри застосуванні Аргілайфу необхідно враховувати, що препарат може спричинити виражену та стійку гіперкаліємію на тлі ниркової недостатності у пацієнтів, які приймають або приймали спіронолактон. Попереднє застосування калійзберігаючих діуретиків також може сприяти підвищенню концентрації калію в крові. При одночасному застосуванні з амінофіліном можливе підвищення рівня інсуліну в крові. Аргінін несумісний з тіопенталом. Несумісність. Препарат несумісний з тіопенталом\nФармакодинаміка. Аргінін (α-аміно-δ-гуанідиновалеріанова кислота) — амінокислота, яка належить до класу умовно незамінних амінокислот і є активним і різнобічним клітинним регулятором численних життєво важливих функцій організму, виявляє важливі в критичному стані організму протекторні ефекти. Аргінін виявляє антигіпоксичну, мембраностабілізувальну, цитопротекторну, антиоксидантну, антирадикальну, дезінтоксикаційну активність, є активним регулятором проміжного обміну і процесів енергозабезпечення, відіграє певну роль у підтриманні гормонального балансу в організмі. Відомо, що аргінін збільшує вміст у крові інсуліну, глюкагону, соматотропного гормону і пролактину, бере участь у синтезі проліну, поліаміну, агматину, включається у процеси фібриногенолізу, сперматогенезу, чинить мембранодеполяризувальну дію. Аргінін є одним із основних субстратів у циклі синтезу сечовини в печінці. Гіпоамоніємічний ефект препарату реалізується шляхом активації перетворення аміаку в сечовину. Чинить гепатопротекторну дію завдяки антиоксидантній, антигіпоксичній і мембраностабілізувальній активності, позитивно впливає на процеси енергозабезпечення у гепатоцитах. Аргілайф є субстратом для NО-синтази — ферменту, що каталізує синтез оксиду азоту в ендотеліоцитах. Препарат активує гуанілатциклазу і підвищує рівень циклічного гуанідинмонофосфату (цГМФ) в ендотелії судин, знижує активацію та адгезію лейкоцитів і тромбоцитів до ендотелію судин, пригнічує синтез протеїнів адгезії VCAM-1 і MCP-1, запобігаючи таким чином утворенню й розвитку атеросклеротичних бляшок, пригнічує синтез ендотеліну-1, який є потужним вазоконстриктором і стимулятором проліферації та міграції гладких міоцитів судинної стінки. Аргілайф пригнічує також синтез асиметричного диметиларгініну — потужного ендогенного стимулятора оксидативного стресу. Препарат стимулює діяльність вилочкової залози, що продукує Т-клітини, регулює вміст глюкози в крові під час фізичного навантаження. Чинить кислотоутворювальну дію і сприяє корекції кислотно-лужної рівноваги. Фармакокінетика. При безперервній в/в інфузії Cmax аргініну гідрохлориду у плазмі крові досягається через 20–30 хв від початку введення. Аргілайф проникає через плацентарний бар’єр, фільтрується у ниркових клубочках, однак практично повністю реабсорбується у ниркових канальцях\nПідвищена чутливість до препарату. Тяжкі порушення функції нирок, гіперхлоремічний ацидоз; алергічні реакції в анамнезі; застосування калійзберігаючих діуретиків, а також спіронолактону; інфаркт міокарда (у тому числі в анамнезі)\nЗ боку травного тракту: сухість у роті, нудота, блювання\nЗ боку шкіри та підшкірної клітковини: зміни у місці введення, включаючи гіперемію, відчуття свербежу, блідість шкіри, аж до акроціанозу\nЗ боку імунної системи: анафілактичний шок, реакції гіперчутливості, включаючи висип, кропив’янку, ангіоневротичний набряк\nЗ боку нервової системи: головний біль, запаморочення, відчуття страху, слабкість, судоми, тремор — частіше при перевищенні швидкості введення\nУ пацієнтів з нирковою недостатністю перед початком інфузії необхідно перевірити діурез та рівень калію у плазмі крові, оскільки препарат може призводити до розвитку гіперкаліємії. Препарат з обережністю застосовувати при порушенні функції ендокринних залоз. Препарат може стимулювати секрецію інсуліну і гормону росту. При появі сухості у роті необхідно перевірити рівень глюкози в крові. Слід обережно застосовувати при порушеннях обміну електролітів, захворюваннях нирок. Якщо на тлі прийому препарату збільшується вираженість симптомів астенії, лікування необхідно відмінити. Препарат з обережністю застосовувати у пацієнтів зі стенокардією. Застосування у період вагітності та годування грудьми. Препарат проникає через плаценту, тому в період вагітності його можна застосовувати тільки тоді, коли очікувана користь для матері перевищує потенційний ризик для плода. Дані щодо застосування препарату у період годування грудьми відсутні. Здатність впливати на швидкість реакції при керуванні транспортними засобами або іншими механізмами. Під час керування транспортними засобами або роботи з іншими механізмами слід дотримуватися обережності, оскільки препарат може спричинити запаморочення\nДніпро-АПТЕКА НА ТІТОВА-77.00 грн./уп.\nЖитомир-БАЖАЄМО ЗДОРОВ’Я-75.50 грн./уп.\nСуми-БАЖАЄМО ЗДОРОВ’Я-74.95 грн./уп.\nХмельницький-АПТЕКА ДОБРОГО ДНЯ-92.50 грн./уп.


Перший Політичний - «Ми цього інтернету не знаємо!»: Пропуск через лінію розмежування на Донбасі відновився, але проблеми лишилися\n28 Червня 2020, 13:01\nЖорстке припинення пропуску через КПВВ, що почалося з 21 березня, стало причиною утворення численної і дуже гучної групи застряглих по обидва боки від лінії розмежування людей.\nДо неї потрапили онкологічні хворі, що заїхали на лікування в Донецьк, розділені сім'ї, застряглі у своїх бабусь на час карантину в українських школах підлітки і ті, хто "лише ненадовго" заїхав побачити рідних людей похилого віку і залишив своїх дітей в Харкові або Маріуполі.\nУ самопроголошеній «ЛНР» в односторонньому порядку формували списки таких людей і за посередництва ОБСЄ час від часу відпускали на підконтрольну сторону в дні створення «гуманітарних коридорів», і за три місяці обмежень примудрилися впустити і випустити майже 500 громадян.\nА з 10 червня КПВВ у Станиці Луганській вже регулярно пропускало людей у щоденному режимі — з карантинними обмеженнями та за «особливими гуманітарними потребами».\nАле все ж, КПВВ працювало.\nА от у Донецьку за умови закритого через епідемію кордону з сусідньою "ЛНР", ще й жорстко закрили лінію розмежування для будь-яких нужденних з будь-якими гуманітарними проблемами.\nА коли 10 червня Україна відкрила по одному КПВВ в Донецькій і Луганській областях, з боку «днрівської» Олександрівки в «українську» Мар'їнку ніхто не поїхав — самопроголошена влада не пропускала людей ні в Донецьк, ні з Донецька.\nЦе створило ситуацію, за якої одна сім'я почала жити під КПВВ «ДНР», ще вісім людей ночували всі ці дні на українському блокпосту в надії потрапити додому.\nСотні людей бомбардували обуреними заявами антикризовий штаб у «ДНР», офіс так званого глави республіки Дениса Пушиліна, всі мислимі міжнародні організації та навіть українських народних депутатів.\nНарешті в «ДНР» послабили хватку — оголосили, що з 22 червня почнуть пропуск на підконтрольну Україні територію, але не навпроти вже відкритої Мар'їнки, а принципово осторонь, напроти закритого Україною КПВВ «Новотроїцьке».\nНазад же пообіцяли пускати людей не одразу, а тільки 25 червня і за особливими списками зі складною процедурою подання документів і заяв через спеціальний, створений 21 червня, телеграм-канал «надзвичайного штабу з боротьби із поширенням коронавірусної інфекції».\nФото: EPA-EFE/YEVGEN HONCHARENKO\nУранці 22 червня на КПВВ «Новотроїцьке» кореспондент «Спектра» виявився єдиним журналістом.\nТут ще маячіла знімальна група пресслужби Донецької обласної військово-цивільної адміністрації. Але інших представників преси не було.\nІ тут сталося те, чого ніхто не чекав: незважаючи на запевнення ООС, українська влада ухвалила спішне рішення про відкриття КПВВ «Новотроїцьке», коли вже через нього почали випускати людей з боку «ДНР».\nІ пункт пропуску не тільки відкрився рівно о 9 ранку — почала працювати вся транспортна інфраструктура з доставки людей до блокпосту і від нього, за шлагбаумами стояли автобуси, перед ними чекали численні приватні таксисти. Возити тільки їм поки що не було кого...\nПерше таксі звично приїхало «з потяга» — до Волновахи київський «швидкий» приїжджає о 9 ранку — цим поїздом приїхали дві жінки, з вікна машини красномовно стирчала милиця, і з нею автомобіль пропустили через всі бар'єри не прискіпуючись.\nСтало зрозуміло, що українське командування не піддалося на провокацію і просто, без будь-яких переговорів, відкрило КПВВ на пропуск в обидва боки.\nХоча на тій стороні нікого пропускати в Донецьк наміру не мали.\nВіктор і його дружина на виїзді з «ДНР» підписали заяви про те, що зобов'язуються не повертатися назад до закінчення протиепідемічних заходів, здали відбитки пальців, пройшли всі перевірки, які здійснюють в Оленівці виразно без поспіху.\nПотоку людей і машин в сторону вже відкритого українського КПВВ не передбачається.\n«Там черга за церкву була, як ми виїжджали!» — сказала старша дівчинка.\nЦерквою в Оленівці звично міряють черги — якщо хвіст машин пішов за храм, то до карантину хтось зазвичай залишався ночувати, не встигнувши пройти перевірку на блокпості у світлий час доби.\nРодина Віктора була готова в усьому до дрібниць — у всіх дорослих в наявності смартфони зі скачаним українським додатком «Дій вдома».\nЦя програма дає змогу відстежувати, як людина виконує добровільну обсервацію через коронавірус — вимога самоізоляції на 14 днів — основна для тих, хто в'їжджає на підконтрольну територію.\nНа 12:00 на КПВВ приїхало п'ять машин, три з них одразу повернули назад через вимоги наявності цієї самої програми.\nПитання навіть не в ній — передбачається, що у кожного, хто в'їжджає, є реальне місце, в якому той може ізольовано провести 14 днів і де його відстежуватиме українська поліція.\nДонецькі люди дуже часто зареєстровані як «переселенці» на «умовних» адресах — ця «послуга» коштує від 500 гривень (17 євро) на рік господареві будь-якого будинку в навколишніх містах і селах, оголошення про неї часто висять на стовпах і трапляються в сервісі безкоштовних оголошень OLX.\nВеликим павільйоном для пропуску піших людей у сторону Донецька бродять хлопець та дівчина в камуфляжі і з автоматами за спиною.\n«Людей немає, фотографувати будете — ми спиною встанемо?» — запитує прикордонник.\nЧерез цей павільйон із ранку пройшли тільки три людини.\n«Спектр» їх знаходить в автобусі — дві літні жінки — сестри Галина та Олена — приїхали київським потягом до Волновахи з Вінниці, заплатили таксистам звичайні 50 гривень з людини і доїхали до КПВВ.\nЧоловіка звуть Микола, він добирався з пригодами.\nУ березні поїхав на Волинь до рідні підтверджувати пенсію і застряг там на 3,5 місяця.\nЖив у маленькому селі Зарека за 15 кілометрів від кордону з Білоруссю, звідти поїхав до Києва, поїздом дістався до Покровська і з вокзалу на таксі — до відкритого КПВВ «Мар'їнка».\nТам з'ясувалося, що на стороні «ДНР» вже котрий день нікого з Мар'їнки не пропускають, але начебто відкривають Оленівку, куди можна потрапити з Новотроїцького.\nТаксист привіз Миколу до КПВВ, обійшлася поїздка дорого — в 1250 гривень (42 євро), майже половину місячної пенсії.\nІсторії Галини, Олени та Миколи багато пояснюють посвяченому.\nВони сиділи в родичів дуже далеко від Донбасу, чоловік так взагалі практично в лісі, і ніхто з приїжджих вже не розуміє місцевих реалій.\nУ них у руках старі кнопкові телефони, про якісь програми та канали в «Телеграмі» вони не чули, вони просто хочуть потрапити додому.\n«Не пустять, ночуватимемо під блокпостом! — каже "Спектру" Микола. — Ми тут вже підписали попередження, що якщо нас "ДНР" не пустить, то після повернення нам потрібно на карантин цей закритися на два тижні. А де ми закриємося? Житла тут у нас немає!»\nСанітарна обробка машин бійцями роти біологічного, хімічного та радіологічного захисту 58-ї бригади\nЗСУ на блокпосту на трасі Костянтинівка-Донецьк у травні 2020 року\nУ спеціально створеному телеграм-каналі «ДНР» розписана чітка бюрократична процедура отримання пропуску додому, і в кращому разі на неї піде 10 днів.\nЯ читаю цим літнім людям вимоги зі свого смартфона: завантажити, заповнити та відправити назад заяву; мати документи, що підтверджують мету прибуття (це може бути проходження лікування на території самопроголошеної республіки, навчання, робота, догляд за хворим, возз'єднання з сім'єю).\n«Ми цього інтернету і не знаємо, у нас телефони старі, каналів всяких ми не дивимося в телефоні! Пустити нас повинні ж?!» — каже більш активна сестра Олени, вона без милиці, має намір проїхати додому і дуже намагається не сказати нічого зайвого на українській стороні.\nЦі літні бувалі люди наполегливі, як мурахи, і просто хочуть додому — «без цієї всякої політики».\nАле Олена все ж бере номер телефону журналіста, щоб ввечері повідомити — пропустили їх чи ні.\nПершими на непідконтрольні території України їдуть люди похилого віку, пенсіонери, які і раніше були більшістю в потоці, що зазвичай перетікає через лінію розмежування в обидва боки.\nСестри їдуть до Донецька, Микола — в Макіївку, і їх гарантовано не пропустять додому.\nУсе, чим старим можна допомогти, так це завантажити в автобус важкі сумки, яких у них багато.\nУкраїнський автобус йде до свого «нульового» блокпоста.\nТам зазвичай на людей чекав транспорт «іншої сторони».\nПізніше кореспонденту «Спектра» додзвонилася Олена.\n«Ми йшли пішки 2,5 години до Оленівки, ніяких автобусів немає, звідси люди їдуть машинами тільки! Нас завели і сказали, що до 25-го червня нікого пропускати не будуть, і ми повинні зареєструватися, подати заяву якусь, і взагалі йти назад! Сестра з милицею — як вона дійде ?! І де ми там 14 днів відсидимо, на вокзалі у Волновасі? Що нам робити?! Може, якось заповнити ці заяви, тут інтернету в нас немає, та й телефони зараз сядуть...»\nЯк старі пройшли ці п'ять кілометрів із сумками та милицями?\nНапевно, частину речей тягнув худий, жилавий Микола.\nP.S. Ми зателефонували Олені 23 червня.\nВона розповіла, що напередодні ввечері їх все-таки вигнали з КПВВ «Оленівка» з боку «ДНР», і вони з сумками та милицями пішки йшли назад близько 8 кілометрів.\n25 червня в самопроголошеній «ДНР» обіцяють відкрити КПВВ «Оленівка», але для в'їзду все одно слід буде заповнювати заяву і надавати копії документів в інтернеті, чого Олена, Галина та Микола самостійно зробити не можуть.\nДо того ж проїзд буде відкрито тільки на один день — 25 червня.\nА пускатимуть згідно зі списком із 300 людей, яким уже приготовано місця в лікарнях, адже приїжджим доведеться відбути 14-денний карантин.\nПро наступну дату прийому буде повідомлено додатково.


Луцький нардеп розповів про пріоритети роботи в Раді | ВолиньPost\nЛуцький нардеп розповів про пріоритети роботи в Раді\n14 грудень, 2016, 17:03\nПриватизація, допомога військовим, боротьба з корупцією - три основні напрямки роботи народного депутата Ігоря Лапіна.\n«Перший – воєнна тема. Сюди входять питання економічної блокади, візового режиму із Росією, соціального захисту бійців, членів їх сімей», - розповів він у інтерв'ю ВолиньPost.\n«Другий напрямок - виконання обов’язків голови комісії із приватизації. Недавно напрацювали законопроект щодо приватизації «Укрспирту». Є напрацювання щодо неправильної приватизації «Укртелекому», щодо Одеського припортового, який намагаються «злити» Фірташу».\n«У цьому році я не раз критикував Валерію Гонтарєву (голова Нацбанку, - ред.). На сьогодні вона допустила, що вже 33% банківського ринку контролюють росіяни. Якщо куплять ще один банк (переговори вже ведуться), може бути більше 50% фінансового ринку під російським «Альфа-банком». Хоча перед Новим роком я зробив паузу, бо її активно почала «мочити» Юлія Тимошенко. «Хитання крісла» голови Нацбанку під Новий рік – це долар по 38. І це вибори президентські через кілька днів. Але загалом це питання треба піднімати, бо це питання економічної безпеки України».\nЧИТАТИ ПОВНУ ВЕРСІЮ ІНТЕРВ'Ю\n«Третій напрямок – антикорупційний. Бо я завжди кажу, що на Революцій пролилася кров патріотів, але жодної краплі крові негідників».\n«У міжнародному напрямку налагоджуємо співпрацю із Саудівською Аравією. Із деякими принцами цього королівства я особисто знайомий. Працюємо також із Алжиром та Іраком».\nТеги: Ігор Лапін, інтерв'ю\nЗ новим роком 15 грудень, 2016, 18:25\nраби України*руїни !!! У Верховній зраді крали, брехали і будуть красти і брехати!!!\nЗа чергами на «Устилузі» можна дивитися онлайн\n14 грудень, 2016, 17:48\nВідомій волинській волонтерці терміново потрібні ліки\n14 грудень, 2016, 17:36\nНа Волині хочуть знайти в обласному бюджеті 1,8 мільйона на Червоний Хрест\n14 грудень, 2016, 16:41\nВ Укртрансбезпеці не підтвердили інформацію про водія-хама\n14 грудень, 2016, 16:28\nВелике інтерв'ю Ігоря Лапіна «Протилежному Погляду». ВІДЕО\n11 листопад, 2017, 14:12\nЯ позапартійний і ніколи в ніякій партії не був, - нардеп Лапін\n17 грудень, 2016, 22:25\nШкола №27, реабілітаційний центр для атошників у Луцьку: плани Лапіна на 2017-ий\n16 грудень, 2016, 02:17\nЛуцьк зараз «чемпіон» із енергоефективності, - нардеп Лапін\n15 грудень, 2016, 22:13


Путін відмовився спілкуватися з Януковичем | Новини\nПутін відмовився спілкуватися з Януковичем\n01:14, 19 лютого 2014 р.\nПрезидент України Віктор Янукович кілька разів намагався додзвонитися до Володимира Путіна, але той відмовився спілкуватися з главою держави, пославшись на зайнятість.\nПро це «Хвилі» повідомили джерела в Адміністрації президента.\nСьогодні ЗМІ також повідомляли, що з Віктором Януковичем спілкувався віце-президент США Джо Байден. Канцлер ФРН Ангела Меркель не змогла додзвонитися президенту України.\nПосол США в Україні Джеффрі Пайетт заявив, що з цього моменту Віктор Янукович несе всю відповідальність за все те, що відбувається.


Біткойн побив історичний рекорд: ціна перетнула 66 тисяч доларів - новини біткоін - Фінанси\nБіткойн побив історичний рекорд: ціна перетнула 66 тисяч доларів\n20 жовтня 2021, 18:14 Читать новость на русском\nІсторичний рекорд біткойна / Unsplash\nЦіна біткойна сягнула нового історичного максимуму у середу, 20 жовтня. Причиною став успішний запуск перших біткойн-ETF у США.\nЯка ціна біткойна 20 жовтня\nВартість біткойна сягнула 66 930 доларів, за даними CoinMarketCap і продовжує рости. За останню добу ціна зросла майже на 7%.\nСлідом за біткойном подорожчав і Ethereum – більш ніж на 5%, перевищивши вартість в 4000 доларів. Друга у світі криптовалюта торгується на рівні 4 043 долари, наблизившись до свого історичного максимуму.\nЧому біткойн виріс в ціні\nБіткойн виріс завдяки виходу пов'язаного з ним індексного фонду на Нью-Йоркську біржу. Фонд ProShares Bitcoin Strategy інвестуватиме у криптовалютні ф’ючерси. Це перший біткойн-ETF, який схвалила Комісія з цінних паперів і бірж (SEC). Проте незабаром вона може схвалити й інші.\nЦіна біткойна: коротко\nМинулий історичний рекорд біткойн досягнув у квітні цього року – майже 65 тисяч доларів.\nПроте у жовтні найдорожча криптовалюта світу стрімко відновила свої позиції.


ІСТОРІЯ КУЛЬТУРИ ЛЮБАРСЬКОГО РАЙОНУ ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ | Всеуніверситетська студентська науково-практична інтернет-конференція «КУЛЬТУРА УКРАЇНСЬКОГО НАРОДУ: ІСТОРІЯ, СУЧАСНІСТЬ, ПЕРСПЕКТИВИ»\nІСТОРІЯ КУЛЬТУРИ ЛЮБАРСЬКОГО РАЙОНУ ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ\nНТУУ «КПІ» ІПСА, 3 курс, група КА-32\nРоздивляючись карту Житомирської області, на південному-заході її можна знайти селище, з цікавою назвою, яка співзвучна зі словом «любов». Насправді Любар отримав своє ім’я на честь Любарта Гедиміновича, литовського та польського князя XIV століття.\nЛюбар – древнє місто із цікавою і таємничою історією. На території нинішнього Любара люди жили ще в давні часи. Про це свідчать залишки поселення трипільської культури, пам’ятки доби бронзи, раннього заліза і черняхівської культури. У 2003 році під час весняної оранки на полі № 6 ДП ДГ «Нова перемога» тракторист Ткаченко Петро виорав метаморфну статую. Ймовірно, ця статуя відноситься до періоду слов’янської доби, вона була ідолом на язичеському капищі. Можливо, відноситься до скіфського періоду, адже скіфи за своїм родом занять поділялися на скіфів-орачів, скіфів-воїнів, скіфів-царів. Про це символізують малюнки на камені. Cеред інших знахідок крем’яні сокири, долота, пізньотрипільська кераміка мідного віку червоно кольору, крем’яні серпи, ліпна кераміка лісостепових племен скіфського часу, орнаментована валиком попід вінцем і ямковим орнаментом по краю вінець, кам’яна мотига із граніту, керамічне овальноплоске прясло, гончарна лискованна кераміка черняхівської культури ІІІ-ІV ст. нової ери, плоскодонний глечик епохи бронзи із чотирма симетрично розташованими вушками, орнаментований по вінцю і попід вінцями відбитками шнура та багато інших.\nОднією із найцікавіших є кам’яна антропоморфна стела. Вона була знайдена також на полі, під час оранки, на землях дослідного господарства «Нова перемога», села Стара Чортория. Поле це оброблялось завжди, скільки пам’ятають старожили. Але знахідка виорана була лише тоді, коли поле обробляв новий трактор, що значно збільшило глибину оранки. До цього ніяких знахідок на тому місці не було зафіксовано. Знахідка складається з двох частин: антропоморфної стели з обламаною нижньою частиною та уламка, який не можна припасувати до обламаної частини стели. На невеликому уламку є орнамент у вигляді скрученої «коси». Можливо це уламок від іншої стели, бо коли б він був відірваний від нижньої частини знайденої стели, то незрозуміло, навіщо частину, що закопується в землю оздоблювати орнаментом. Голова і плечі стели добре оброблені. На стелі чітко виділене обличчя, очі, ніс, рот, зачіска та борода. Судячи з «комірця», можна припустити, що автор намагався передати наявність одежі, щось на зразок накидки. Руки зведені на животі, але пальці не переплітаються. До місця їх розташування на животі від землі тягнеться чи то жезл, чи спис, чи палиця. Дослідники вважають такі палиці ознакою вождя або пастуха. З боку спини голова теж оброблена (виділена по довжині зачіски). Чітко виділена «портупея»: не то ремені, не то оздоба одягу, що тягнеться від землі і в районі лопаток розділяється на обидва плеча. Нижній кінець «портупеї» має оздобу у вигляді трьох поперечних смуг. Ця антропоморфна стела єдина в своєму роді, ідентичних знахідок на території України не було виявлено. Отже, можна стверджувати, що і в давні часи на території сучасного Любарсього району проживали люди зі своїми віруваннями, традиціями, звичаями, які уміли виготовляти знаряддя праці та релігійних ідолів не лише з дуба, а й з каменю.\nВ період Київської Русі на лівому березі річки Случ (частина сучасного Любара) існувало давньоруське літописне місто Болохів. Болохів у свої часи було за площею як Київ, але його зруйнував Данило Галицький, через нібито допомогу населення татарам під час монголо-татарської навали. Через руйнування ніяких культурних пам’яток того часу не залишилось, проте проводились археологічні розкопки Любара та його околиць, результатами яких стали наступні знахідки: глечик гончарний із двома вушками, висотою 12,5 см, гончарна кераміка з хвилястим орнаментом, кручений браслет із чорної смальти, відтяжки ткацького верстата, залізний спис, довжиною 12 см, які свідчать про розвиток культури та господарської діяльності населення.\nУ середині 14ст. литовський князь Любарт заснував на правому березі Случі укріплення з посадом. У 14 -15 ст. поселення називалося Любартов і було центром удільного князівства, що входило до складу Литовської феодальної держави. Спочатку литовські князі декларували непорушність дотеперішнього ладу, збереження міських установ і звичаїв любарчан. Згодом починається національно-релігійний гніт українців.\nПісля Люблінської унії 1569 року Любартов попав під владу Речі Посполитої. З 1589 року ним володіли українські магнати князі Острозькі. Тоді ж, очевидно, місто починає називатися Любаром (вперше ця назва зустрічається в документах 1604 року).\nВ інвентарі володінь Острозьких від 1620 року є перші повідомлення про греблю у центрі Любара, яка з’єднала Старе і Нове місто. Інтерес до греблі як до гідротехнічної споруди проявив київський воєвода, банкір Прот Потоцький, який став власником Любара і заходився споруджувати сучасні на той час шлюзи.\nВ ті часи Любар був значним ремісничим і торговельним осередком. Сюди привозили товари і купці з Росії. Про це свідчить знайдена тут монета Івана Грозного, карбована 1534-1547 роком. На околицях Любара жило хліборобське населення. Великого лиха зазнавали жителі від татар, які спустошили Любар у 1593 та 1618 рр.,1609 року відбулося повстання міської бідноти проти феодалів, але воно було жорстоко придушене. Після цього експлуатація місцевого люду посилилася. Вона доповнювалася національним та релігійним гнобленням. У 1634 році у Любарі відкрито домініканський костьол та католицький монастир. Православний монастир перетворено на уніатський.\nПід час визвольної війни 1648-1654рр. жителі міста боролися проти магнатів та шляхти. В антифеодальній війні брали участь і жінки. Є відомості про участь у повстанні 1648 року «Дудчихи вдовиці» — такої собі «Любарської Ксени» чи то «амазонки». Повстанням надавали допомогу козаки. Є відомості, що Богдан Хмельницький більше 5-ти разів бував у Любарі. Доказом цього слугує Козацька криниця, викопана козаками Богдана Хмельницького поблизу села Гізівщина. За Зборівською угодою 1649 р. лівобережна частина Любара залишилася в межах шляхетської Польщі, а права відійшла до царської Росії.\nРозвиток культури Любарщини в цей період відбувався в умовах бездержавності та боротьби між польськими і російськими впливами на українське населення з метою її асиміляції, починаючи з релігії, закінчуючи освітою.\nУ XVIII ст. на землях посилилися утиски з боку католицької церкви. Училища в Любарі та його околицях утримували католицькі та уніатські монастирі, тому мовою викладання була польська. Діловодство, офіційне та приватне листування велося теж польською мовою.\nУ 1704 році гетьман Іван Мазепа об’єднав українські землі по річці Случ. Про що свідчить пам’ятний знак.\nВ 1752 році в Любарі відкрилася єзуїтська школа, яка керувалася орденом єзуїтів.\nВ передмісті Любара, селі Юрівка, в 1791 році на кошти прихожан побудована Церква в ім’я Воздвиження Чесного і Животворящого Хреста Господнього. Церква дерев’яна на кам’яному фундаменті покрита бляхою. При ній дерев’яна на кам’яному фундаменті дзвіниця побудована в 1881 році ( Під час війни розгромлена вибухом снаряда, відбудована в наші дні). Цікаво, що церква побудована без єдиного цвяха, а всі розписи були намальовані на полотнах і приклеєні на дерево. До приходу належали дві церкви на цвинтарях м. Любара (1860 р) і с. Кутищ (1862р.). В 1883 р. засновано церковно -приходську школу, що належала церкві.\nВ середині XVIII ст. при Георгіївському єзуїтському монастирі відкривається школа. Навчальна установа діє тут і до сих пір. Після формальної папської заборони єзуїтів багато з їх монастирів та шкіл перейшло під опіку молодого греко-католицького ордену Василіянів. Монастир теж стає Георгіївським василіянським.\nУ 50-х роках XVIII ст. Любар був охоплений гайдамацьким рухом, який розгорнувся на Правобережній Україні. У 1759 році до Любара підійшов загін опришків на чолі з Іваном Бойчуком та Гнатом Маращуком, але дізнавшись про сильну охорону повстанці відійшли. Район Любара був охоплений гайдамацьким рухом і під час великого антифеодального повстання 1768 року, відомого під назвою Коліївщини.\nВ 1793 році Любар у складі Правобережної України увійшов до складу Росії. Незабаром він став волосним центром Новоград-Волинського повіту Волинської губернії. Це створило умови для прискореного розвитку економіки та культури. Щороку в місті відбувалося 8 ярмарків. Проте жорстокий визиск місцевого населення і повне безправ’я породжували антикріпосницькі настрої. 1831 року в справі Устима Кармелюка було притягнуто до слідства 24 мешканці Любара.\nЗ Любаром також пов’язана діяльність декабристів. Тут містився штаб Охтирського гусарського полку під командою А.З. Муравйова. В грудні 1825 року до А.З. Муравйова прибули С.І. Муравйов-Апостол, його брат Матвій і Михайло Бестужев-Рюмін. На нараді, що відбулася 27 грудня на квартирі у А.З. Муравйова, С. І. Муравйов-Апостол запропонував підняти Охтирський та сусідні полки, захопити у Житомирі штаб-квартиру корпусу. 31 грудня 1825 року жандарми заарештували А. З. Муравйова. В русі декабристів активну участь брав вихованець Любарського училища, член Товариства об’єднаних слов’ян Тадеуш Жембровський.\nВ ті роки величезними землями навколо містечка володіли Валевські. Під час владарювання графині Валевської і Водзінської шлюзи були удосконалені і споруджено водотоки, які відводили до двох млинів, побудованих по обидва боки греблі на лівому і правому березі Случі. В Любарі був їх палац, який, на жаль, не вцілів. Зате зберігся інший (Дмитро Антонюк припускає, що Понінських). Перед в’їздом чи то до Василіянського монастиря, чи то цього палацу збереглася і навіть непогано виглядає брама.\nНа землях, підпорядкованих Російській імперії, у 1803 році уряд поширив загальноімперську систему освіти, щоб виховати «вірнопідданих». Частина Любарщини ввійшла до Віленського навчального округу. За статутом цього округу кількість предметів в навчальних закладах Волині була більшою, ніж в інших російських губерніях. Рівень освіти дозволяв вступати відразу до університету.\nПочаткову освіту можна було здобути в церковно-парафіяльних школах для селян, які існували при церковних приходах і були під опікою священників.\n1828 році польську мову стали використовувати лише для викладання катехізису, за особливо плату в позаурочний час, тоді як російська мова стала обов’язковою.\nПочаток українського національного відродження кінця XVIII-XIX ст. сприяв зростанню інтересу до історії та народної культури. Почалося систематичне вивчення історії краю. Розпочалися також дослідження фауни і флори. Розвивалось книгодрукування. Поширювалися світські книги з порадами по веденню господарства, наприклад книги про зберігання і переробку овочів, фруктів, посібники з ветеринарії, «Розмова про мистецтво виготовлення скла, поташу, плавлення заліза», навчальні посібники.\nОсновними напрямками в літературі та архітектурі, які переважали в українській, польській та російській літературі цієї доби, були класицизм і романтизм. Наприклад, у стилі романтизму було створено парк у Новочорторийську, а у стилі класицизму – маєток Прушинських-Оржевських.\nАле траплялись й інші стилі. В 1885 році з ініціативи генерал-майора Дублянського було розпочато будівництво кам’яної церкви Св. Троїци у с. Стара Чортория за планом інженера Скуратова у візантійському стилі. В1896 році будівництво церкви було закінчено, відбулась коронація церкви та її відкриття. Першим батюшкою був Фома Крашановський. З 1987 року і до сьогодення настоятелем церкви є митрофорний протоієрей Гаврилів Тарас Остапович.\nПісля скасування кріпосного права в Любарі діяли ґуральня, паровий вальцьовий млин та ректифікаційний завод. Становище в освітній сфері було жахливим. Навчалися у школах лише 20% дітей шкільного віку.\nУ 1902 році в Любарі відкрилася дільнична лікарня, в якій працювало два лікарі і акушерка. Вони обслуговували 180 населених пунктів з населенням 50920 людей. Продовжували діяти уніфікація та денаціоналізація. Значні зрушення відбулися у сфері гуманітарних наук, геології, краєзнавства. Вагомі зрушення в суспільно-політичному і економічному житті краю сприяли утвердженню в образотворчому мистецтві та літературі реалістичного напрямку. Незважаючи на заборону та протидію російської влади, на Любарщині, як і по всій Україні, значних успіхів досягло професійне театральне мистецтво. Цьому сприяла поява високохудожніх драматичніх творів, написаних основоположниками українського театру М. Кропивницьким, М. Старицьким, І. Карпенко-Карим, в яких показано становище пореформеного села, деспотизм і самодурство влади. Тематика театральних вистав залишалася селянською, бо після Емського указу 1876р. та циркуляру 1881р. були заборонені українські вистави на історичні теми та соціального змісту. Розвивалось також прикладне мистецтво, зокрема художнє гончарство, килимарство, техніка вишивання, витинанка з паперу. В архітектурі було характерне панування різних стилів та напрямків.\nВ 1920 році було відкрито нову лікарню. Розширювалася мережа загальноосвітніх шкіл. У 1923 році в Любарі діяли дві трудові семирічні і 3 початкові школи, в яких навчалося 582 учні. При одній із семирічних шкіл створено інтернат для дітей незаможних селян із навколишніх сіл. Для ліквідації неписемності серед дорослого населення було створено 5 пунктів лікнепу. Жителі широко користувалися послугами бібліотеки, яка діяла з 1920 року. В 1927 році почав працювати місцевий радіотрансляційний вузол. У 1920-ті роки життя загалом стабілізувалось, ввійшло у спокійне русло ( в усіх сферах – і у виробничій, і в культурній). Відновили свою творчу діяльність театри, часто виїздили на гастролі.\nСтрашною сторінкою в історію Любара увійшов голодомор – штучно створений геноцид українського народу. Любар тоді перебував у складі Вінницької області, яка разом із Київською та Харківською найбільше постраждали від голоду. Після голоду населення району зменшилося на 81,8%. Збереглися секретні документи та листи чиновників про страшну ситуацію у Любарі та районі. Загалом, у районі від голоду загинуло 2513 чоловік – і це лише ті дані, що вдалося зібрати, а скільки загинуло і пропало безвісти. У багатьох населених пунктах відбувалися випадки канібалізму. Працьовитих селян винищували як націю, як клас. Але вижили, тож ми — нащадки, маємо пам’ятати про ту страшну нелюдську трагедію. Про цю трагічну сторінку нашої історії дуже гарно і повногранно описано в книзі любарського дослідника Віктора Канчури «НАЩАДКАМ ЛЮДОЇДІВ. Голодомор на Любарщині на початку 30-х років ХХ століття». Житомир. 2007.\nРуїни і згарища залишили після себе гітлерівські війська. Майже всі промислові підприємства і культурно-освітні заклади були зруйновані. Ціною великих зусиль було відновлено МТС, маслосирзавод, харчокомбінат, лікарню, клуб, кінотеатр, бібліотеки, дитячі ясла і садки, радіовузол, телеграф і телефонну мережу. Піднімалися з руїн колективні господарства. Лісоматеріали у Любар надходили з Сибіру, посівна пшениця – з Узбекистану, шерстяні і бавовняні тканини – з Казахстану, вата – з Туркменістану. Розпочалися і заняття в школах, зошити та канцелярські знаряддя одержали з Уралу та Далекого Сходу. Протягом 1945-1950 рр. місто повністю відбудувалося. У 1961 році виникло районне об’єднання «Сільгосптехніка». З кожним роком зростала потужність промислових об’єктів. Наприклад, за високі показники, колектив сирзаводу у 1966 році отримав перехідний Червоний прапор Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради.\nНевпізнанно змінився Любар на початку 70-х. У післявоєнні роки тут споруджено понад 1500 житлових будинків, виникли нові житлові квартали: вулиці Лесі Українки та Юрія Гагаріна, дві площі забудовані 3- і 4-повеховими будинками. Збудовано пошту, комбінат побутового обслуговування, гастрономи, універмаг, магазин госптоварів, автовокзал, адміністративний будинок райвиконкому та райкому, новий меморіальний комплекс у центрі. У 1959 р. було закладено прибережний парк над річкою Случ. Споруджено готель на 50 місць, 25 автобусів автопідприємства курсують на 19 приміських і 5 міжміських маршрутах, з Києвом і Житомиром існувало авіасполучення. В той час у Любарі діяли дві нові восьмирічні школи, одна стара восьмирічна школа, середня школа, школа-інтернат, крім того, 300 юнаків та дівчат здобували освіту в районній заочній середній школі без відриву від виробництва. В 1963 році створене Любарське ПТУ. Активно працювала лекторська група районної організації товариства «Знання», що налічувала 117 лекторів. Діяли університет культури, кінолекторій, школа партійно-радянського активу.\nВ Любарському районі встановлено 111 пам’ятників і обелісків воїнам – визволителям і односельчанам, які загинули в боях проти німецько-фашистських загарбників під час Другої Світової війни. Один із них: Танк Т – 34, часів війни, встановлено в 1977 році при в’їзді в село Юрівка на честь бійців Гвардійського Кантемирівського полку, які визволяли село Юрівку\nУ перші роки незалежності Любар, як і інші українські міста, потерпів багато розрухи, розкрадання та розбазарювання.\nНа даний час Адміністративно-територіально Любарський район поділяється на 1 селишну раду і 24 сільські ради, які об’єднують 48 населених пунктів та підпорядковані Любарській районній раді. Адміністративний центр — смт Любар. В економіці провідне місце належить сільському господарству. Тут функціонують 16-СТОВ, 10-СВК, 5-ПСП, 2-ВАТ, Новочорторійський державний аграрний технікум, дослідне господарство «Нова перемога», 53 селянських фермерських господарств, 13 тис. громадян володіють земельними паями. Загальна площа сільськогосподарських угідь становить 54935 га., з них ріллі — 43616 га.\nОсновними напрямками сільськогосподарського виробництва району у рослинництві є зерново-буряковий, у тваринництві — м’ясо-молочний. Урожайність зернових у різні роки становила від 25 до 46 цнт. Зерна з гектара, в окремих господарствах по 70-80 цнт. З га. Урожайність цукрових буряків 350–400 цнт з га.\nУ 2002 році у господарствах району зросла урожайність і валовий збір картоплі, овочів і фруктів. У сільськогосподарських підприємствах усіх форм власності виробництво м’яса зросло на 20%, молока на 17%, яєць на 7%.\nПромисловість району включає в себе 5 підприємств із різною формою власності. ВАТ «Райагропромтехніка» , ВАТ «Новочорторійський млин завод», консервний завод, СП «Хлібзавод» Любарської РСС, ПП «Ренет», які займаються переробкою сільськогосподарської продукції та обслуговуванням сільгосп-підприємств. У 2002 році ними вироблено валової продукції на суму близько 7 мільйонів гривень.\nБудівельниками району освоєно близько 2 млн грн. інвестиційних капіталовкладень. Введено у 2002 році 1699 м². житла, понад 20 км. Газових мереж, здано в експлуатацію ряд об’єктів соціально-культурного призначення.\nМережа освіти налічує 33 загальноосвітні школи, де 562 учителі навчають 4662 учні, 26 — постійно діючих дошкільних навчальних закладів на 480 місць. Державний аграрний технікум, де навчається 509 студентів, профтехучилище на 311 учнів, школа мистецтв, центр учнівської творчості.\nУ районі є 96 пам’яток історії і культури, в тому числі давньоруське городище 11-13 ст. у с. Великі Деревичі, палац і парк у с. Нова Чорторія 1 половини 19 ст.\nЗараз у Любарі проживає близько 15 тис. населення, включно із центром, Старим Любаром, Новим Любаром, Стрижівкою, Іванківцями, Громадою, Юрівкою. Зараз промисловість розвивається, хоча не тими темпами, що хотілося б. Діють консервний завод, молокозавод, хлібзавод, що колись виробляв хлібобулочні вироби та різні газовані напої – ледве «дихає». Цегляний завод цегли не виробляє, а переорієнтований на іншу спеціалізацію. Асфальтний завод розформований. Діють декілька агропідприємств та інші державні підприємства або що від них залишилося. Є перспективи розвитку туризму та відпочинку. Існує багато древніх пам’яток древньої та середньовічної архітектури.\nЖителям залишається лише любити своє древнє місто і дбати про нього, маючи мораль і культуру, а державним мужам, що мають більше змоги і фінансів для цього – дбати зі своєї сторони, бо ж усі тут живемо. А жити треба так, щоб не соромно було ні перед собою, ні перед приїжджими, ні перед нащадками.\nАрхеологічні пам’ятки УРСР (короткий список) . – К. : Наук. думка, 1971. – С. 415-482.\nВойтенко А. Б., Іващенко О. М., Кузьмін О. С. та ін..Житомирщина: Історичний нарис. Навчальник посібник. – Житомир: «Полісся», 2003. – 272 с.\nКанчура Віктор. Коріння. – Житомир – 2012 – 172 с.\nКотенко Л. В.. Історія рідного краю. Навчальний посібник для 9 класу середньої загальноосвітньої школи. – Житомир: «Полісся»,2004. – 188с.\nЛавринович М. І., Махорін Г. Л.. Історія рідного краю. Навчальний посібник для 10 класу середньої загальноосвітньої школи. – Житомир: «Полісся»,2004. – 118 с.\nЛипко С.А. Зібрані твори. – Любар – 2008. – 108 с.\nІСТОРІЯ КУЛЬТУРИ ЛЮБАРСЬКОГО РАЙОНУ ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ: 12 комментариев\nОльга Існюк 06.12.2015 в 15:53\nДякую за за надзвичайно цікаву статтю. Вважаю, що Вам цілком вдалося розкрити тему культури Любарського району. Хотілося б запитати, як професійне театральне мистецтво вплинуло на культурний розвиток краю?


Христина Довгалюк з Тернополя у 105-те здавала кров (відео) – ТЕРЕБОВЛЯНСЬКЕ ІНФОРМАЦІЙНЕ БЮРО\n17.06.2019 admin-terebovlya НОВИНИ ОБЛАСТІ, НОВИНИ ТЕРНОПОЛЯ, Тернопільщина 0\nТернoпoлянкa Христинa Дoвгaлюк сьoгoдні 105-тий рaз здaвaлa крoв. Це зрoбилa дo Всесвітньoгo дня дoнoрa. Рoзпoвідaє, зa 13 рoків здaлa 48,5 л крoві. Із пoчесним дoнoрoм Укрaїни пoспілкувaлися нaшa знімaльнa групa.\nВсесвітній день дoнoрa крoві відзнaчaють з 2005-гo рoку. Гoлoвний лікaр «Тернoпільськoгo oблaснoгo центру переливaння крoві» Петрo Лучaнкo рoзпoвів, щo в Тернoпільській oблaсті нa сьoгoдні є близькo 12-ти тисяч дoбрoвільних дoнoрів крoві.\nТермін придaтнoсті дoнoрськoї крoві – 35 днів, рoзпoвів Петрo Лучaнкo. Зa йoгo слoвaми, зa oдин рaз мoжнa здaти 450 мл, щoшістдесят днів. У центрі переливaння крoві приймaють крoв людей, які не хвoріють ВІЛ/СНІДoм, oнкoлoгією, гепaтитaми «Б» і «Ц», не є нaркoзaлежними, не вживaють aлкoгoль тa тютюнoві вирoби.


15 березня 2011, 17:05\nПід час передвиборної кампанії нинішня влада конструювала з себе образ реформаторів так старанно, що, можливо, сама в це трохи повірила. Слова «модернізація української економіки» стали ніби чарівними гаслами, які повторювались незалежно від контенту, адже хто буде проти модернізації за умов глобальної економічної кризи, що виявила всі слабкі сторони національних економік?\nОднак одна справа передвиборний образ, а зовсім інша – реальність. Економічна криза стала своєрідним екзаменом для влади, яка постала перед політичними та економічними викликами сам-на-сам. Якщо з першими Партія регіонів ще якось вправляється, використовуючи старий метод виправдовування в політичній площині – перекладає відповідальність на попередників (хоч прізвища більшості із них український народ уже почав успішно забувати), то з економічними виявилося не так усе просто.\nУ площині економічній маємо іншу стратегію, яка базується на тотальному зменшенні соціальних витрат та збільшенні навантаження на малий бізнес. Податковий кодекс та пенсійна реформа, що рекламуються як кроки до подолання кризових явищ в українській економіці, як необхідні реформи, є лише формальним свідченням цієї стратегії.\nЗвісно, реформи необхідні. Ба, більше, на їхнє проведення обмаль часу. Утім, це зовсім не означає, що вказані владою методи реформ зможуть мати довгостроковий позитивний ефект для економіки. По суті, ці реформи – симуляція. Дефіцит бюджету й дефіцит Пенсійного фонду виникли не з того, що у нас дрібні підприємці «недоплачують», чи через те, що у нас низький пенсійний вік. Їхня причина криється в неефективності використання тих ресурсів, які ми маємо, у відсутності структурних перебудов в економіці, в її тінізації та корумпованості.\nДивним чином, але в напрямку структурних перетворень активність влади мінімалізується. Звісно, можливо, неефективність української економіки для когось і вельми прибуткова справа, як і її корумпованість, але ж з точки зору довгострокової перспективи це шлях у нікуди.\nВідкладення владою вирішення найважливіших проблем сьогодення на своїх наступників за принципом Людовіка ХV «після мене хоч потоп» просто злочинне, оскільки через деякий час ніякі структурні реформи не зможуть зарадити деградації української економіки.\nВВП, який насправді не росте\nНайбільш адекватним показником для оцінювання рівня розвитку країни є валовий дохід на душу населення. За даними Міжнародного валютного фонду щодо валового внутрішнього продукту, який було розраховано за купівельною спроможністю на душу населення у світі за 2010 рік, Україна посіла соте місце. Минулого року було те ж саме соте місце.\nНа цьому тлі не зрозуміла радість чиновників щодо зростання ВВП у цьому році на 4,2% (раніше уряд звітував про 4,1%). Радіти та піаритись тут не варто, оскільки такий показник забезпечений виключно величиною падіння 2009 року – 15,4% – і є лише невеликим «оживленням». Для порівняння, в 2010 році ВВП Китаю зріс на 10,3%, ВВП Індії – на 8,6%, ВВП Бразилії – на 7,6%, Туреччини – на 7,8%. Єдиним позитивом може бути те, що за таких умов наприкінці президентського терміну Віктора Федоровича ми зможемо вийти на показники 2008 року.\nДо речі, якщо українці не знатимуть інформацію по інших країнах світу, то політтехнологи Партії регіонів можуть це спокійно використати для майбутньої передвиборної агітації.\nУкраїнський народ уже давно не вірить у передвиборні гасла. Віктор Янукович необачно обіцяв, що впродовж 10 років Україна увійде до двадцятки найрозвиненіших країн світу. Але які підстави економіка країни має на сьогодення? Щоб досягти обіцяного Президентом, Україні потрібно за 10 років збільшити ВВП до 717 мільярдів (якщо рахувати за паритетом купівельної спроможності; у 2010 році на 20-й позиції у світі перебуває Польща), або 522 мільярди (якщо рахувати номінальний ВВП, у 2010 році на 20-й позиції – Швейцарія). І це в тому разі, якщо весь світ забезпечить нульове зростання. З огляду на ці показники стає зрозумілим, що Віктор Янукович вважає реальним зростання ВВП в 4–5,2 раза!\nОстаннім часом Президент намагається дезавуювати свою обіцянку: не відмовляючись від тези про входження у «двадцятку», заявив про намір усього лише подвоїти номінальний ВВП у гривнях до 2020 року.\nМи звикли до гучних заяв, мабуть, ще з часів застою, коли реальний стан в економіці приховувала теза «економіка має бути економною – така вимога часу». Проте цікаво, що приховує в часи глобалізації теперішня влада під гаслом «модернізація української економіки»? Як, за версією Партії регіонів, виглядає модернізована українська економіка, якщо в структурі промислового виробництва за цей рік знову почали зростати галузі з низькими показниками доданої вартості, високою енергоємністю та низькою технологічністю?\nПереконаний, що у відповідь почую чудові історії про грандіозні плани, от лише реальність красномовніша від будь-якої політичної бравади – рік, що минув, втрачено. Реформати виявилися несправжніми…\nАндрій Пишний – координатор напрямку «Бюджет зростання» партії «Фронт змін»