СІМЕЙСТВО МАРТИШКООБРАЗНИЕ (СЕГСОPITHECIDAE) | Життя Тварин\nСІМЕЙСТВО МАРТИШКООБРАЗНИЕ (СЕГСОPITHECIDAE)\nУ підродину мартишкових мавп (Cercopithecinae) входить 8 пологів.\nРід звичайних макак (Масаса, або Macacus) включає тваринних середніх і великих розмірів з масою тіла 3, 5— 18 кг, самки значно менше. Для всіх представників цього роду характерно щільна статура; кінцівки майже рівної довжини; кисть хватальна, великий палець кисті, хоча й короткий, повністю протипоставлений іншим. Між пальцями кистей і стіп є невеликі шкірні перетинки. Вовна щільна, по фарбуванню варіює в різних видів. Морда помірковано подовжена й округлена. Особа оголене. Над носом й очницями є товстий кістковий валик, більше виражений у самців. Ніздрі розташовані не на кінці морди й у вигляді вузьких носових щілин звернені вперед і нагору. Вуха голі, із загостреною верхівкою. Під щитовидною залозою розташований непарну горлівку (гортанний) мішок, що грає роль резонатора. Защічні мішки добре помітні, коли набиті їжею. Довжина хвоста в різних видів варіює.\nДо цього роду ставиться 12 видів (46 підвидів), які широко розселені на півночі Африки й в Азії від Пакистану до Японії й Тайваню й від Тибету до Цейлону, а також на островах Малайського архіпелагу до Філіппін. Зустрічаються в тропічних дощових і гірських лісах (до 4000 м над рівнем моря), у помірних лісах Китаю і Японії, а також у трав’янистих і сухих областях серед чагарників і кактусів в Індії й на Цейлоні.\nМакаки — напівдеревні, напівназемні тварини. Щоб уберегтися від хижаків, вони сплять на деревах або ховаються в стрімчаках і скелях. Їжа їх різноманітна – плоди, корінь, молоді листи, комахи, личинки, молюски, ракоподібні. Вони часто роблять набіги на плантації й посіви, де поїдають рис, цукровий очерет, кукурудзу, картоплю.\nПоводження й взаємини макаков добре вивчені в природі й у лабораторних умовах. Макаки живуть більшими групами, у які входять більш ніж один самець, трохи самок і дитинчата різних поколінь. У таких групах яскраво виражена ієрархія. Центральне місце займає сильний самець, потім самки й дитинчата. Іноді підлеглі самці живуть изолированно. Череда займає певну територію в кілька квадратних кілометрів. Часто ареали перебування окремих черід перекривають один одного, але бійки між чередами бувають рідко.\nВідповідно до їх складного «соціальною» життям макаки мають широкий розмах емоцій для спілкування один з одним. У них відзначено понад 30 різні звуки. Крім того, добре описане вираження особи – ворушіння брів, чмоканье губами й т.д. Кожний зі звуків і жестів означає певне відношення друг до друга. Так, наприклад, випрямлення хвоста означає жест домінування.\nВарварийская мавпа, або магот (М. sylvanus), — єдиний безхвостий вид з роду макаков. Кінцівки магота довгі, тонкі, пальці кистей коротше, ніж стіп. Вовна на верхній стороні тіла густого й червонясто-маслинового цвіту, на нижньої – рідка й більше світла. На щоках густі бакенбарди. Оголена зморшкувата особа червонувате, кисті й стопи світло-тілесного цвіту. Довжина тіла близько 75 див. Маготи живуть у Тунісі, Алжирі й Марокко. Зустрічаються також на Гибралтарі, куди були здавна завезені. Відомо, що знаменитий римський лікар й анатом К. Г а л е н (близько 130- 200 р. н.е.) проводив на маготах анатомічні дослідження. Маготи живуть чередами на скелях, де з-під каменів добувають собі хробаків, скорпіонів і різних дрібних хребетних тварин. Харчуються також рослинною їжею. Нерідко роблять набіги на культурні посіви. Сплять в ущелинах стрімчаків й у печерах. Добре лазают по деревах.\nЯванский макак, або крабоед (М. fascicularis), займає широкий ареал поширення від Східної Індії через Бірму, Сіам, на островах Малайського архіпелагу до Філіппін. Відповідно до цього вид розпадається більш ніж на 20 географічних форм, або підвидів. У крабоедов хвіст такої ж довжини, як голова й тулуб, разом узяті. Із всіх видів даного роду вони найбільше легені, причому маси тіла самця й самки ставляться як 100 до 65. Вовна густа, на верхніх частинах тіла зеленувато-коричнювата, на нижніх – світліше. На особі – довгі білі бакенбарди, вуси й борода, які виростають у період подового дозрівання.\nЖивуть крабоеди поблизу берегів морських рукавів і широких усть рік, у мангрових болотах, головним чином на деревах, уміють добре плавати. Улюблені ласощі яванских макаков – молюски й краби. крабів, Що Виповзають на берег, вони вистежують сидячи на дереві. Потім обережно спускаються на землю й підкрадаються до крабів з каменем у руці. Ударами вони розбивають панцир краба й поїдають свою жертву.\nЯк й в інших представників цього роду, у крабоедов звичайно народжується одне дитинча. При народженні ока його закриті, але протягом перших двох годин відкриваються. Полової зрілості досягають близько 4 років, але ріст повністю завершується в самців до 10 років, у самок – в 6 років.\nЯванские макаки — спокійні й ручні тварини. Тому вони часто зустрічаються у звіринцях.\nІз всіх видів макаков найбільш відомий макак резус (М. mulatta). Тисячі особин цього виду щорічно експортуються з Індії й інших країн Південно-Східної Азії в зоопарки миру й особливо для медичних цілей. Це досить великі щільні тварини, з тьмяним зеленувато-жовтуватим фарбуванням вовни. Кінцівки майже рівної довжини. Хвіст становить лише половину довжини голови й тулуби. Особа, вуха й кисті блідо-м’ясного цвіту, сідничні мозолі червоні.\nЖивуть резуси більшими чередами (до 20 і більше особин) у лісах або на відкритих гірських схилах. Зустрічаються в Гімалаях від Непалу до Північної Бірми. Це дуже живі й непосидючі тварини. Вони постійно переслідують один одного, щебечуть, швидко ворушачи губами, і кричать. Мати люто захищає своє дитинча. Але вони також швидко заспокоюються й, забувши про свій гнів, » починають мирно обшукувати один одного. Резуси не бояться води, добре плавають і поринають. Індійці вважають їхніми священними тваринами й іноді залишають для них неприбраної частина врожаю на своїх полях.\nВагітність триває 164 дня, народжується 1 дитинча, який мати годує до року. Полова зрілість наступає в 4 роки.\nІз всіх видів макаков своєю незвичайною зовнішністю виділяється львинохвостий макак сильний, або вандеру (М. silenus), з Південно-Західної Індії (інакше його ще називають «білобородий старий»). Хвіст силена середньої довжини й з пухнатим пензликом на кінці, як у павіанів. Навколо особи довга сіро-коричнювата мантія, що переходить у світлу бороду. Вовна на тілі щільне, густа, фарбування її чорнувата або темно-коричнева. У самок мантія менш виражена. Живуть силени в густих гірських лісах чередами до 20 особин. Це боязкі й соромливі тварини, які звичайно тримаються на високих деревах, де ховаються при наближенні мисливців.\nЧервоновидий, або ведмежий, макак (М. speciosa) характеризується коротким, як би підрубленим хвостом і кремезною статурою. Особа його яскраво пофарбована, вовна довга, густа. Цей вид живе від Ассаму до Південно-Східного Китаю, часто на великій висоті, а також в областях, де бувають суворі, холодні зими. Їжа червоновидих макаков дуже різноманітна. Вони викопують соковиті коріння, перевертають камені й колоди в пошуках комах й інших дрібних тварин, на морських обмілинах вишукують ракоподібних або забігають на плантації, де поїдають фрукти й листи. У зимовий час вони розкопують сніг у пошуках їжі. Тримаються більшими чередами.\nПо зовнішньому вигляді й способу життя до червоновидих макак дуже близький японський макак (М. fuscata) — велика, щільне тварина, з масою тіла 11—18 кг. Для повідомлення один з одним у них спостерігаються різні звуки, жести, міміка. Вони прекрасно плавають і поринають. У турботі про потомство часто бере участь самець. У деяких групах є звичай мити їстівні об’єкти в море, перед тим як поїдати їх.\nДо великих представників цього роду ставиться також лапундер, або свинохво-стий макак (М. nemestrinus), з Південної Бірми, півострова Малакка, островів Суматра й Калимантан. Його маса тіла досягає 14, 5 кг. Лапундера називають свинохвостим за короткий загнутий догори хвостик (16-25 див). Лапундери дуже тямущі тварини. Вони легко приручаються, і місцеве населення нерідко використає їх для збирання кокосових горіхів з важкодоступних вершин кокосових пальм. Щоб тварина не втекла, хазяїн прив’язує його за довгу мотузку. Лапундери прекрасно виконують своє завдання – вони скидають на землю тільки спілі горіхи.\nЧорний макака-маг (М. maurus) живе на острові Сулавеси. Це середніх розмірів тварина (8-10 кг), з довжиною хвоста не більше 4-6 див, цвіт вовни чорний або темно-коричневий, з більше світлими нижніми частинами тіла. Чорні макаки звичайно тримаються на скелях більшими групами, полюють на дрібних тваринах, але їдять також комах і рослини.\nДо роду чорних сулавесских хохлатих павіанів (Gynopithecus) ставиться тільки один вид С. Niger\nс 2 підвидами. Сулавесских павіанів іноді вважають проміжною формою між макаками й павіанами. Їхнє тіло покрите чорної або дуже темно-коричневою густою вовною. На тімені волосся дуже довгі, тверді, стирчать нагору у вигляді чубчика, що у самця розвинений сильніше. Надочноямковий валик дуже великої. Особа чорне й оголене, по обидва боки носа йдуть довгі кісткові гребінці, більш сильно розвинені в старих самців. Верхня губа довга й широка. Вуха великі й гострі. Сідничні мозолі складаються із двох гладких безволосих рожевих подушок. Защічні мішки більші. Кінцівки майже рівної довжини, хвіст скорочений до 1-2 див, маса тіла близько 10 кг.\nХохлатие чорні павіани живуть на острові Сулавеси, але, на відміну від своїх сусідів — чорних макаков, зустрічаються невеликими групами або навіть парами. Вони ведуть деревний спосіб життя в лісах низинних і гірських областей, на землю спускаються, щоб відвідати плантації й фруктові сади. У низинних районах їх зустрічають також уздовж берега моря, де вони вишукують дрібних тварин у додавання до свого рослинного раціону. У чорних павіанів розвинені звукова сигналізація, а також вираження емоцій у вигляді ворушіння бровами й чубчиком, оскаливания зубів і т.д.\nХохлатие павіани зустрічаються в зоопарках. Вагітність триває близько 165 днів.\nУ північних районах Сулавеси місцеве населення ставиться до чорних павіанів як до священних тварин і вважає їхнім предком свого племені.\nРід мангобеев, або чорномазих мавп (Cercocebus), розповсюджений у Центральній і Західній Африці. Це деревні, досить великі мавпи, зі струнким тілом, довгими кінцівками й довгим хвостом. Між пальцями є шкірні перетинки. Череп і морда подовжені. Сідничні мозолі зливаються в напівмісячне утворення.\nМангобеев звичайно підрозділяють на дві групи: звичайні мангобеи з білим «коміром» і хохлатие мангобеи. У представників першої групи вовна на тілі коротка, у її фарбуванні переважають темно-сірі тони, кінцівки більше темні, чим тіло. Чубчик на верхівці відсутній, але «шапочка» на голові по цвіті різко відрізняється від загального розфарбування. Верхнє віко й шкіра у верхнеглазничной області яскраво-білі. Розмір голови й тіла самців 50-58 див, хвіст багато длиннее (69-78 див). Самки звичайно менше самців. До цієї групи ставиться мангобеи червоноголовий, або мангобеи з білим «коміром» (С. torquatus), з Камеруну, Нігерії й Конго (Браззавіль). У цієї мавпи «шапочка» каштаново-червона, волосся на шиї й щоках довгі, яскраво-білі й утворять як би «комір». Другий вид – димчастий, або «закопчений» мангобеи (С. atys), із Сьерри-Леоне И Ліберії, має темно-коричневу «шапочку», вовна на тілі темно-димчастого цвіту, особа жовтувато-буре, плямисте. У швидкого мангобея (С. galeritus) з Кенії вовна світло-коричнювата.\nХохлатие мангобеи небагато крупніше мангобеев з білим «коміром». Вовна на тілі довга, на голові добре виражений чубчик. У серощекого мангобея (С. albigena) чубчик на верхівці чорний, волосся з боків голови, на щоках, шиї й плечах подовжуються у вигляді мантії, вони сірого цвіту й різко відрізняються від чорного цвіту інших частин тіла. Горло біле. Верхнє віко темне. Ця мавпа живе в Центральній Африці, від східного берега до західного. Чорний мангобей (С. aterrinus) з Конго (Браззавіль) характеризується чорним фарбуванням вовни, з більше світлими нижніми частинами тіла. Чубчик на голові стирчить вертикально. Верхнє віко світле.\nХохлатие мангобеи повністю деревні мавпи. Мангобеи ж з білим «коміром» багато часу проводять на землі, забираються на дерева в пошуках їжі або для сну. Відпочивають і сплять мангобеи в сидячій позі. Під час відпочинку або їжі хвіст часто обвивається навколо гілки. Ці мавпи добре бігають по галузях і по землі, карабкаются й стрибають на деревах. Хвіст при русі тримають вигнутим у вигляді дуги, часто над спиною, кінчиком до голови. Говорять, що С. torquatus швидко плавають.\nЖивуть мангобеи групами в 20—40 особин (С. albigena), але сплять уночі по 4-—5 мавп разом. Старі самці часто живуть поодинці. Мангобеев уважають мовчазними тваринами, але в них добре розвинена міміка – оскаливание зубів, ворушіння губ, брів, різні загрозливі рухи. Харчуються вони горіхами, насіннями, соковитими плодами, листами. Їхні небезпечні вороги – леопард й орел-обезьяноед (Stephanoaetus coronatus).\nМангобеи часто живуть і розмножуються в зоологічних садах. Тільки за період з 1959 по 1963 р. у зоопарках миру зафіксовано 49 народжень мангобеев.\nРід павіанів (Papio) поєднує 5 видів з 11 підвидами, що займають широкий ареал по всій Африці, до півдня від Сахари, а також у західній частині півострова Аравія.\nПавіани — великі тварини, з масою тіла до 25 кг і більше. Самки майже в 2 рази легше самців. У павіанів довга морда, що виправдує їхню назву – собакоголовие. Ікла сильно розвинені.\nНадбрівні валики павіанів більші, ока з-під яких дивляться вниз. Ніздрі широко відкриті й перебувають на кінці морди.\nПлащеносний павіан гамадрил (P. hamadryas) у цей час живе в Ефіопії, Північному Сомалі, Північно-Східному Судані й у Південно-Західній Аравії. За давніх часів гамадрили зустрічалися й у долині Нила. Древні єгиптяни високо почитали гамадрила й присвячували його богові Сонця Ра, а трупи гамадрилів часто муміфікували.\nГамадрили — нерідкі мешканці зоопарків. Один гамадрил жив у зоопарку Калгари (Канада) близько 30 років. Вони також використаються як експериментальні тварини для дослідження вищої нервової діяльності, моделювання вірусних захворювань людини й т.д.\nТіло гамадрилів покрите густою вовною довжиною 5—6 див темно-сірого цвіту з маслиновим відтінком. У статевозрілих самців добре розвинена сріблиста грива (мантія) з довжиною волось до 25 див. От чому гамадрилів іноді називають плащеносними павіанами. У самок грива коротше, цвіт вовни темно-маслиновий; дитинчата схожі на матір. Особа гамадрилів рожево-м’ясного цвіту, сідничні мозолі червоні.\nТримаються гамадрили на схилах скелястих гір, іноді великими чередами в 80—100 і більше особин. Такі співтовариства павіанів характеризуються яскраво вираженою ієрархією. Кожна група складається з дорослих особин, підлітків і дитинчат. Відносини між членами череди ґрунтуються на пануванні й підпорядкуванні. Пануюче положення займає сильний дорослий самець, що своє право ватажка нерідко завойовує в бійці. Ватажок оберігає череду від розсіювання, стежить за порядком, рознімає що б’ються. Як правило, він першим зауважує небезпеку й особливий лемент сповіщає про цьому інші. У його гаремі є кілька дорослих самок, з яких виділяються їм більше улюблені фаворитки. Самка з немовлятами й дитинчата також займають привілейоване положення. Гірше всіх у череді доводиться підліткам і старим самкам. Іноді підлеглі майже статевозрілі самці локалізуються на периферії групи.\nЧереда павіанів займає звичайно 2—3 км2. Сплять вони в ущелинах і під навісами скель, найчастіше сидячи, пригорнувшись друг до друга, дитинчата – під захистом матерів. Просипаються вони на сході сонця й починають активне життя в пошуках їжі й розваг.\nПавіани всеїдні: харчуються соковитими плодами, молодими пагонами рослин, коріннями, ящірками, комахами, яйцями птахів, а іноді їдять і самих птахів; роблять набіги й на поля, сади й городи, приносячись їм велике руйнування. У проміжках між їжею павіани відпочивають, при цьому нерідко обшукують один одного. Ця процедура складається в очищенні вовни від смітинок, комах й опалих волось. І тут проявляється принцип панування й підпорядкування – підлегла особина обшукує пануючу, намагаючись їй догодити. Самки обшукують дитинчати. Дитинчата грайливі й багато часу проводять в іграх і забавах.\nУ череді павіанів часто відбуваються сварки, бійки й бійки, у які, як верховний суддя, втручається ватажок. Все це супроводжується різними звуками й мімікою. Як показали спостереження, у спілкуванні один з одним гамадрили використають біля шістнадцяти різних звуків-сигналів, що мають певне значення. Крім звуків, вони користуються виразними жестами, мімічними рухами й навіть поглядами. Так, наприклад, ватажок одним суворим поглядом може втихомирити що сваряться. Але череда завжди буває згуртованим у випадку зовнішньої небезпеки й навіть вступає в боротьбу з леопардами й левами, щоб захистити свого побратима.\nПавіан анубіс, або догеровский (P. anubis, або P. doguera), небагато крупніше гамадрила: маса його тіла дорівнює 25-30 кг, довжина голови й тулуби близько 80 див, довжина хвоста 50-60 див. Самки, як правило, менше самців. Тулуб анубисов більше подовжене, чим у гамадрилів, а мантія в самців відсутній. Цвіт вовни темно-сірий з коричневим відтінком, шкіра особи, долонь і підошов чорна.\nАнубиси широко розселені від Гвінеї (на заході) до Ефіопії (на сході). Анубиси, як і гамадрили, ведуть наземний спосіб життя, але ночують не на скелях, а на деревах.\nЧереда анубисов складається з дорослого самця-ватажка, декількох самок, дитинчат і підлітків. Ночують вони звичайно на тому самому місці, сплять, сидячи друг біля друга, на товстих гілках сикомори або інші великі дерева, в 5-6 м від землі. Просипаються зі сходом сонця, спускаються з дерева, п’ють воду, обшукують один одного й дитинчати. Взаємини в череді анубисов такі ж, як й у гамадрилів.\nПісля ранкового «туалету» череда на чолі з ватажком відправляється на годівлю в ліс або на плантації. Їдять вони комах, яйця птахів і рептилій, корінь рослин, пагони, плоди, насіння. Після їжі анубиси повертаються до свого місця нічлігу, п’ють воду, відпочивають і через години два знову відправляються на пошуки їжі. Увечері повертаються до своєму «будинку» і після жвавої метушні, сварок, ігор молодняку й «воркування» укладаються на нічліг.\nГолосові реакції, міміка й жести анубисов трохи бідніше, ніж у гамадрилів. Анубиси – обережні тварини, при найменшій небезпеці ватажок видає попереджувальний лемент («оуу»), і череда тікає.\nВороги анубисов — отрутні змії, удави, леопарди. Але леопарди рідко нападають на анубисов, тому що мавпи роблять їм колективний опір.\nПавіан бабуин, або жовтий павіан (P. cynocephalus), менше анубіса й гамадрила. Цвіт його вовни ясно-жовтий, і тому бабуинов іноді називають жовтими павіанами. Живуть бабуини від Північної Анголи до Північного Мозамбіку, а також у Кенії й Південному Сомалі. Із всіх павіанів бабуини найбільш деревні.\nГвінейський павіан, або павіан сфінкс (P. papio), із Сенегалу й Гвінеї має довгу червонувату вовну. У самців на плечах добре розвинена мантія. Сідничні мозолі яскраво-червоні. Гвінейські павіани більшу частину часу проводять на землі, але сплять на деревах.\nІз всієї групи павіанів самий великий чакма або ведмежий павіан (P. ursinus),\nз Південної Африки. Велике, сильне тіло чакми покрите зеленувато-чорнуватою вовною. Довгі шовковисті чорні волосся утворять холку уздовж спини й кінцівок. Морда подовжена, собакообразная, темно-червона, а навколо очей білувате кільце. Ока сидять глибоко під навислим надбрів’ям.\nЧакми, як і гамадрили, живуть і сплять на скелях. Харчуються коріннями, ящірками, скорпіонами. Говорять, що перед тим як поїдати скорпіонів, вони спритно витягають у них жало. Звичайно, коли череда ведмежих павіанів «пасеться», дві або три мавпи охороняють його й у випадку небезпеки видають застережливий лемент. Бігає череда галопом, залишаючи слабкі сліди на піску. Чакми не тільки роблять набіги на плантації, але говорять, що вони нападають на череди овець, вистачають маленьких ягнят-сисунців і прогризают у них зубами стінку живота, щоб добути молоко з їхнього шлунка. Вони не бояться мисливських собак, вступають із ними в бійку й легко перемагають їх.\nВагітність у павіанів триває 154— 183 дня. Як правило, народжується одне дитинча, який мати годує 5-8 місяців. У нього чорна вовна й рожева мордочка. Після чотирьох місяців особа темніє, і поступово міняється фарбування тіла до сірий або коричнюватий кольори. Повністю фарбування дорослих установлюється після 12 місяців. Павіани досягають полової зрілості в 4-6 років.\nДо роду мандрилів (Mandrillus) ставляться два види: мандрил (М. sphinx) і дрил (М. leucophaeus). У будові зубів і деяких інших ознак мандрил і дрил подібні з павіанами, але багато в чому й відрізняються від них. Зокрема, пальці кистей і стіп у них більше довгі, чим у павіанів. Довжина хвоста лише 7 див (мандрил) – 12 див (дрил).\nМандрил — одне з найбільш дивних яскраво пофарбованих тварин серед ссавців\nТіло мандрила велике, розміром із собаку колі, голова величезна з масивною виступаючою мордою. З боків довгого носа тягнуться здуття, порізані поздовжніми борознами (у дрила вони менше). Цвіт здуттів ярко-голубой, а ніс, що виступає довгою смужкою між ними, і ніздрі червоні. Щічні чубчики й вуси білуваті, борода жовта або жовтогаряча. Ока сидять глибоко; вуха м’ясного цвіту. Вовна на тілі довга, густа, на верхній стороні тулуба вона маслиново-коричнювата, на нижньої – сріблисто-сіра. Околохвостовая гола шкіра червонясто-фіолетова, сідничні мозолі фіолетові. Самки мандрилів помітно відрізняються від самців: вони в 2-3 рази легше самців, у цілому менш яскраво пофарбовані, у них відсутні сині щічні здуття.\nЖивуть мандрили в Західній Африці від Конго (Браззавіль) до Іспанської Гвінеї. Тримаються звичайно в дощових і скелястих лісах, більшу частину часу проводять на землі, але харчуються й сплять на деревах. Як і павіани, мандрили всеїдні. Зустрічаються сімейними групами. Життя мандрилів на волі мало вивчена й оточена легендами. Мандрили – люті, агресивні й забіякуваті тварини. Вони часто відвідують сусідні з лісом посіви й села. Говорять, що місцеві жителі бояться їх, як левів.\nВагітність триває до 245 днів. Малята мандрили забавні й грайливі. З віком вони поступово здобувають риси будови дорослих і вдача їх псується. У неволі мандрили злісні, часто б’ються, і в результаті багато хто з них виявляються зі знівеченими кінцівками.\nДрил небагато менше мандрила й не так яскраво пофарбований. Вовна його маслиново-зеленувата, з боків і знизу білувата, морда й вуха чорні, борода й щічні пучки волось білі. Живуть дрили в тих же районах Західної Африки, що й мандрили, а крім того, зустрічаються також на острові По.\nПо способі життя дрили подібні з мандрилами. Живуть вони невеликими групами, бродять по лісі, копаються в опалому листі й перевертають камені в пошуках їжі. Кисті рук дрилов з тонкими, добре розвиненими рухливими пальцями нагадують людські. Дрили такі ж неприборкані й агресивні, як і мандрили. При захисті й нападі вони кидаються вперед з оголеними іклами, шпурляють ціпки й камені. Їх бояться навіть леопарди.\nРід гелад (Therupithecus) відомий з Ефіопії. Гелади водяться приблизно в тих же горах, де зустрічаються павіани гамадрили, але трохи вище – приблизно на висоті 2000-5000 м над рівнем моря.\nГелади — великі мавпи, масою тіла 20 кг і більше\nхвіст їх непухнатий, з пензликом волось на кінці; довжина хвоста (45—50 див) менше, ніж довжина тулуба й голови (70—75 див). Морда округла, в області щік є глибокі западини, а над ними – гребені. Ока сидять глибоко під надбрівними валиками. Верхня губа висока. Дивна фізіономія гелади трохи схожа на цифру 8. Особа темно-коричневе, верхні віка білуваті. Кисті й стопи чорні. Вовна довга, шовковиста, бурувата. У самців щічні пучки волосся сильно розвинені й спрямовані назад. Дорослий самець має довгу мантію, що покриває передню частину тіла. Самки значно дрібніше самців, і мантія в них відсутній.\nЦікавою особливістю гелад є бліді голі ділянки шкіри на шиї й грудях. У самок ці голі ділянки оточені м’ясистими наростами у вигляді «намиста». При збудженні й у період полових циклів нарости переповняються кров’ю й стають багряними. Крім того, на груди в самок два соски сидять настільки близько друг до друга, що дитинча захоплює ротом відразу обидва соски й ссе молоко з обох.\nСідничні мозолі гелад невеликі й слабко пофарбовані. Кисть гелади невелика, пальці короткі, особливо II й I, у зв’язку із чим здатність до схоплювання ослаблена. Великий палець стопи також короткий. На долонях і підошвах подушечки добре виражені.\nДо роду гелад ставиться один вид Т. gelada з 2 підвидами.\nЯк правило, гелади тримаються дуже великими чередами, чисельність яких може доходити до 300—400 індивідів.\nПрактично гелади — чисто наземні тварини й ніколи не карабкаются по деревах. Сплять вони на невеликих виступах стрімких скель. У зимовий час, коли високо в горах температура падає до нуля, гелади спрямовуються вниз, рятуючись від холоду й у пошуках їжі.\nХарчуються гелади травою, комахами, молодими пагонами диких і культурних злаків й їхніх зерен. Вони часто набігають на плантації й приносять їм великою втрата не тільки під час дозрівання врожаїв, але також під час сходів і росту зернових культур. Л. Г. Воронін, що спостерігав гелад в Ефіопії, бачив, як, скориставшись відсутністю караульщика на поле, гелади розкопували землю й вибирали зерна тільки що посадженої кукурудзи. Селяни змушені завжди вартувати свої поля аж до зняття врожаю й при всякій можливості прагнуть знищити гелад. Тому гелади досить обережні й бояться людини.\nПо жестах і міміці гелади нагадують павіанів. Захищаючись або нападаючи на ворога, вони вдаряють передньою кінцівкою по землі, роблять жувальні рухи, широко відкривають упасти, оголюючи ікла, які в самців досягають 3-4 див довжини. При цьому вони голосно верещать. Від найменшої небезпеки вони прагнуть укритися в горах.\nРід мавп (Cercopithecus) — самий численний по кількості видів рід приматів. У цей час до нього відносять 23 виду з 71 підвидом, багато хто з яких різними авторами зводилися раніше в ранг самостійного виду. Мавп підрозділяють на 3 підроди.\nУ підроді звичайних мавп (Cercopithecus) виділяють 9 груп, що включають 21 вид з 67 підвидами. Вони широко розселені в Африці від Сенегалу на заході, до Ефіопії й Судану на сході, а до півдня до Анголи.\nЗвичайні мавпи — мавпи середніх розмірів, масою тіла 3—6 кг і із хвостом (55—100 див) більше довгим, чим голова й тулуб (40—65 див). Самки дрібніше самців. Вовна густа, м’якому й коротка; по фарбуванню вона сильно варіює в різних видів, але зелені, жел\nтие й чорні кольори переважають. Крім того, для роду характерні яскраві локалізовані плями, смуги, вуси й борода. Мордочка помірної довжини. Защічні мішки й сідничні мозолі невеликі. Передні кінцівки коротше задніх. Пальці на кисті довгі з добре розвиненим більшим пальцем.\nМавпи зустрічаються головним чином у дощові й гірські (до 3000 м над рівнем моря) лісах. Дуже швидкі в рухах, добре бігають по землі. Можливо, деякі види вміють пла вать. Сплять у густому листі сидячи. Харчуються листами, молодими пагонами, плодами, часто роблять набіги на плантації.\nТримаються мавпи чередами в 40— 50 особин. Але склад і розмір череди варіює в різний час дня. Найчастіше в період пересування в пошуках їжі череда складається з 10-15 особин, а сплять маленькими групами в 3-5 особин з одним дорослим самцем. Вороги мавп – орел-обезьяноед і леопард. Вагітність у мавп триває 180-213 днів. Лактація триває до 6 місяців. Тому що в самок соски розташований близько друг до друга, дитинча може відразу захоплювати ротом обидва соски, як у гелад. У сім днів дитинча може самостійно ходити, а повністю незалежний після 6 місяців.\nІз всіх мавп найбільш відома зелена мавпа (С. sabaeus), що часто зустрічається в зоопарках, у різного роду розплідниках і часто використається в медичних цілях. Тому можна сказати, що останнім часом найнебезпечнішим ворогом цього виду мавп є людина. Зелені мавпи живуть у горах Ефіопії (1000-2000 м над рівнем моря). Вони крупніше домашньої кішки. Плечі, спина й хвіст покриті короткою сірою вовною з жовтувато-зеленуватим відтінком, нижні частини тіла світлі, «шапочка» на голові зелена, бакенбарди й вуси білі. Шкіра на особі чорна, на підошвах і долонях жовта.\nЖивуть вони головним чином біля рік, де ховаються в густих галузях сикомор. Харчуються на землі. Кожна череда має своє місце на деревах. Череди дуже гучні, крикливі. Часто бувають сварки й бійки, особливо серед дорослих. До дитинчат відношення м’яке. Вони можуть навіть безкарно віднімати їжу у ватажка, чого ніколи не може бути в павіанів. Взагалі в зелених мавп не спостерігається такого домінування з боку самця-ватажка, як, наприклад, у гамадрилів. Самки й дитинчата можуть брати їжу й поїдати її в присутності ватажка. Але самці равнодушно ставляться до дитинчат і не піклуються про їх.\nУ мавп череди менш організовані, чим у павіанів, менш виражені, звукова сигналізація більше слабка, особа мавп менш рухливе й міміка бідніше. Самець-ватажок й у мавп виконує сторожові функції. Коли череда опускається на землю в пошуках їжі, ватажок часто стає на задні кінцівки й оглядає околиці. У випадку небезпеки він особливим лементом подає знак череді, що рятується втечею.\nЗелена мавпа ставиться до ефіопської групи, у яку разом з нею включається гвиретка (С. aethiops) з довгими білими пучками волось на щоках і верветка (С. pygerythrus) з темними кистями й стопами й червонуватими волоссями у хвоста (на спині).\nМавпа діана (С. diana) із Західної Африки — одна із красивейших представниць підроду. Вовна на її груди біла, на спині й хрестці пурпурно-коричнева, на нижніх частинах тіла кремова, на внутрішній поверхні стегна оранжево-коричнева, а із зовнішньої сторони над стегном – біла смуга. Особа чорне, борода біла\nГрупа мавпи мони (С. топа) із Західної й Центральної Африки характеризується червонясто-коричневим розфарбуванням верхніх частин тулуба, а нижні частини тіла, груди й внутрішні поверхні кінцівок білі. У підстави хвоста по обидва боки по білій плямі. На особі є жовтуваті щічні пучки й жовті надбрівні смуги.\nПідрід алленових мавп, або алленопитеков (Allenopithecus), представлений одним видом темно-зелена мавпа Аллена (A. nigroviridis) з Конго. Це кремезна мавпа з короткуватими й сильними кінцівками. Хвіст майже такої ж довжини (50 див), як голова й тулуб (45-50 див). Вовна м’яка, шовковиста, на голові, плечах, спині волосся чорні з жовтуватими смужками. Підборіддя, горло, груди, живіт і внутрішні частини кінцівок білі. Хвіст чорнуватий. Сідничні мозолі більше розвинені, чим в інших мавп, а кисті більше короткі. Це маловідома мавпа.\nПідрід карликових мавп, або талапойн (Miopithecus), включає самих дрібних з мавп. Маса їхнього тіла близько 1300 м, хвіст (35-37 див) такої ж довжини, як голова з тулубом. Самки ледве менше самців. Цвіт вовни зеленуватий, на грудях, животі й внутрішніх частинах тіла більше блідий, хвіст на кінчику чорний, навколо очей – жовтогарячі кільця, щічні пучки жовті. Мордочка в них сильно скорочена в порівнянні з великою черепною коробкою. Кисть із короткими пальцями, між якими є невеликі шкірні перетинки.\nДо цього підроду ставиться один вид — карликова мавпа талапойн (М. talapoin) із заболочених лісів Габону.\nДо роду червоних мавп гусарів (Егу-throcebus) ставляться наземні мавпи сухих трав’янистих і напівпустельних зон Африки, розташованих до півдня від Сахари й до півночі від тропічних дощових лісів. У цей рід включений один вид – звичайна мавпа гусарів (Е. patas) із чотирма локальними підвидами.\nГусари — великі мавпи (маса тіла 7—13 кг), самки майже в 2 рази легше самців. У гусарів подовжена, як у макаков, морда, із сильними іклами. Тіло струнке, як у мавп, з довгими кінцівками; хвіст майже такої ж довжини, як голова й тулуб (60-75 див). Вовна в молодих м’яка, шовковиста, з віком стає грубої, кошлатої. Цвіт її на верхній стороні червонясто-рудий, на нижніх частинах тіла – рожево-білуватий. Щічні пучки волось завжди добре розвинені, по фарбуванню жовтуваті. Над очами – темна смуга, що розширюється до вух. Вуси розвинені в обох підлог, у дорослих вони білі, а в молодих чорні. Ніс виступає. В звичайного гусара, або патаса (Е. patas patas), із західних областей Африки ніс покритий чорною вовною; в белоносого гусара, або нисни (Е. patas pyrronotus), із Судану на носі білі волосся. Кисть і стопа гусарів подовжені, але пальці короткі, особливо більші пальці.\nБудучи наземними тваринами, гусари добре пристосовані до беганию на чотирьох кінцівках. Але вони також можуть карабкаться по скелях або на ізольованих деревах, розташованих у місцях їхнього перебування. Гусарів можна бачити й на двох ногах у період тривоги, коли вони лякливо визирають із високої густої трави або несуть у передніх кінцівках їжу. Хвіст часто при стоянні використається як третя нога, на яку гусари опираються.\nГусари зустрічаються невеликими групами, що складаються з дорослого самця, декількох самок і дитинчат різних поколінь. Самець завжди перебуває на чолі череди й несе сторожові функції. Іноді самці віддаляються від групи, і тоді одна із самок «веде» череду, але постійно перебуває у візуальному контакті із самцем. Цікавою особливістю гусарів є звичай при сильному збудженні стрибати з місця на місце. Гусари досить боязкі й полохливі тварини. Вони дуже мовчазні, а для повідомлення використають лише 4-5 звуків. Самки обшукують один одного або дитинчати. Гусари звичайно сплять на деревах, але постійних місць для сну не мають. У денний час у пошуках їжі череда часто розсіюється, але так, що завжди бачать один одного. Їжа гусарів різноманітна – трава, плоди дерев, насіння, комахи, ящірки, птахи і їхні яйця, мед. У зоопарках живуть довго й розмножуються.\nПідродина тонкотелих мавп (Соlobinae) поєднує тварин, що характеризуються струнким тілом і дуже довгим хвостом. З 6 пологів тільки толстотели живуть в Африці, інші- у Південно-Східній Азії.\nРід звичайних тонкотелов, або лангуров (Presbytis), розповсюджений майже по всій Індо-Малайській області. Вони займають широкий ареал – високогірні області в Гімалаях до 3600 м над рівнем моря, сухі зони Індії й Цейлону, дощові ліси Ассаму й Індокитаю, мангрові болота півострова Малакка й острови Калимантан.\nУ звичайних тонкотелов округла голова й укорочена морда, довгі стрункі кінцівки. Кисті й особливо стопи дуже подовжені; великий палець кисті короткий, але добре протиставляється іншим. Хвіст (50-110 див) длиннее голови й тулуби (41-78 див),\nразом узятих. Це тварина середніх і великих розмірів, масою тіла від 4 до 20 кг. Шлунок складний, складається із трьох відділів. Повітряна горлівка мішок є. У самців великі ікла, у самок вони значно менше. Вовна довга; на голові волосся утворять чубчик або «шапочку». Як правило, особа, долоні й підошви чорні. Цвіт вовни варіює в різних видів – чорний, сірий, коричневий, золотавий. З віком фарбування тварин сильно міняється.\nДо цього роду ставляться 14 видів з 84 підвидами, яких поєднують у чотири групи.\nПерша група представлена тільки одним видом — гулъманом (P. entellus). Він широко розповсюджений у Пакистані й Індії, де шанується як священна мавпа за назвою гануман.\nГульмани — самі великі з роду звичайних тонкотелов, із сильно розвиненим надочноямковим валиком. Волосся надбрів’я стирчать уперед, а на тімені вони спрямовані назад. Цвіт вовни в немовлят гульманов чорнувато-коричнюватий, у дорослих – сірий і жовтуватий, надбрівний гребінець чорний, невелика борідка жовтувата.\nБлизько 80% денного часу гульмани проводять на землі, але завжди перебувають поблизу дерев. Вони часто живуть у містах і селах, де, користуючись своїм положенням «священних мавп», приносять велику шкоду полям і садам.\nГульмани — дуже рухливі й спритні тварини. По галузях і на землі вони швидко бігають рачки; по деревах часто роблять більші стрибки (довжиною 4-10 м), при цьому задні кінцівки й хвіст відкидають назад, а передні кінцівки тримають поперед голови.\nЖивуть вони чередами в 25—30 особин, які локалізуються на території від 6 (густі ліси) до 13 км2 (сухі відкриті місцевості). Розмір череди варіює – є дрібні групи односамцовие й більші многосамцовие. Самець – ватажок, він домінує навіть у виборі дерева для сну і їжі. У многосамцових групах самець завойовує першість у бійці із суперником.\nЗвичайна череда тримається поблизу рік і струмків. Гульмани багато годин, вільних від пошуків їжі, проводять у ритуальному обшукуванні один одного. Підростаючі дитинчата зайняті іграми, що складаються в стрибань, погоні один за одним, у боротьбі. Дорослі самці не приймають участі в турботі про дитинчат. Як тільки народиться дитинча, дорослі самки оточують піклуванням його й мати. Через кілька годин після народження мати навіть дозволяє іншій самці тримати свого дитинчати. Але як тільки цвіт вовни дитинчати починає мінятися, інтерес самок до нього поступово зменшується. Мати піклується про дитинча до кінця лактації (15 місяців). Полової зрілості самка досягає до 4 рокам. Але самець досягає фізичного розвитку з повністю прорізаними іклами лише до 6-7 років.\nДо другої групи звичайних тонкотелов ставляться два види. Найбільш відомий з них – тонкотел пурпур поліцій білобородий (P. senex) з Південно-Західної Індії й Цейлону. Ці мавпи більше деревні, чим гульмани. Цвіт вовни дорослих особин чорний або сірий, з тенденцією до альбінізму; немовлята – сірі, з білими щоками.\nТретя група поєднує чотири локальних види, розповсюджених у Південному Таїланді, на півострові Малакка, а також на островах Суматра, Ява й Калимантан. Тонкотел чернохохолковий смугастий (P. melanophos) у дорослому стані має чорний, сірий або коричневий цвіт вовни; немовлята – білі, із чорною смугою уздовж тіла – від голови до хвоста. З віком темна смуга розширюється й тільки нижні частини тіла залишаються світлими.\nГрупа хохлатих тонкотелов включає сім видів, що живуть в Індокитаєві, на півострові Малакка й Зондских островах. Представники цієї групи при народженні покриті яскраво-жовтою або жовтогарячою вовною, що після 6 місяців змінюється до чорною, коричневої або сіркою. Всі види відрізняються друг від друга деталями у фарбуванні тіла.\nЗвичайні тонкотели, крім плодів, поїдають у великій кількості листи, який набивають свій складний шлунок. На відміну від мавп це похмурі, тихі тварини. У неволі вони погано пристосовуються й смертність їх велика. Але деякі тонкотели живуть у зоологічних садах довго (до 20 років).\nРід гімалайських носатих тонкотелов, або ринопитеков (Rhinopithecus), відомий з Північного В’єтнаму, Південного й Західного Китаю, можливо, зустрічається в Тибеті. Ринопитеков називають також кирпатими тонкотелими мавпами за короткий підійнятий ніс, що у старих особин іноді сильно загинається догори й майже досягає чола. Тіло їх щільне, з відносно короткуватими ногами. Довжина хвоста дорівнює 61-92 див, голови й тулуби -56-83 див. Вовна довга й густа, з віком стає длиннее, густіше і яскравіше пофарбованої. Особа навколо очей і носа голе, блідого зелено-блакитного цвіту.\nЦей рід поєднує два види. Рокселланов ринопитек (R. roxellanae) представлений трьома підвидами. З них найбільш відомий золотавий рокселланов ринопитек (R. г. roxellanae) з довгої (10 див) золотавою вовною на спині; на зовнішній стороні кінцівок цвіт вовни шоко-ладно-коричневато-сероватий; чоло, щоки, вуси, горло, внутрішні сторони кінцівок, а також кисті й стопи золотаво-жовтогарячі в самців, блідо-жовті в самок. Хвіст коротше, ніж голова й тулуб, цвіт його темний жовтувато-сіруватий.\nРокселланови ринопитеки — деревні тварини. Живуть вони в горах (до 3000 м над рівнем моря) Південного й Західного Китаю, у хвойних лісах і бамбукових заростях. Коли місця їхнього основного перебування покриваються снігом, мавпи спускаються в долини, де відвідують сади й городи.\nТонкинский ринопитек (R. avunculus) живе головним чином у тропічних дощових лісах Північного В’єтнаму. Цвіт вовни його в основному чорний; по обидва боки хвоста є по білій плямі; внутрішні сторони кінцівок жовті; кисті й стопи чорні; горло жовте, а вуси й щоки білі. Хвіст длиннее голови й тулуби, темний, з жовтуватим пензликом на кінці. У тонкинского рино-питека кінцівки більше стрункі й пальці длиннее, ніж у рокселланова ринопите-ка. Живуть ринопитеки більшими групами.\nРід пигатриксов (Pygathrix) розповсюджений у тропічних дощових лісах Лаосу, В’єтнаму й острова Хайнань. Ці мавпи досить щільної, кремезної статури, з довжиною тулуба й голови 55-82 див; хвіст (60-77 див) майже такої ж довжини. Самки, як й у більшості мавп, дрібніше самців. Передні кінцівки лише злегка коротше задніх. Хутро короткий, на голові чубчика немає й волосся гладко спрямовані назад.\nУ роді пигатриксов один вид — немейский тонкотел (P. nemaeus) з підвидами властиво немейский тонкотел (Р. п. nemaeus) і немейский тонкотел черно-стопний (Р. п. nigripes). Фарбування вовни немейского тонкотела яскрава й незвичайна. На перший погляд здається, що тварина одягнена у святкове вбрання.\nЙого так і називають —«одягнена мавпа», а також «мавпа-герцог». Верхня поверхня тіла й боку сірі; шия, груди, плечі, а також верхня частина передніх і задніх кінцівок чорні; на руках білі «рукавички»; на ногах червонуваті «носки»; хвіст і трикутна пляма в його підстави білі; напівокружна червона стрічка у вигляді намиста йде по верхній частині грудей до плечей. Причому один цвіт в іншій переходить відразу різкою границею. Оголена особа, долоні, підошви й сідничні мозолі жовті. Щічні пучки білі. У черностопного немейского тонкотела «рукавички» сірі, а всі задні кінцівки чорні, шкіра особи чорнувата.\nУ роді носачів звичайних (Nasalis) один вид — носач звичайний, або кахау (N. larvatus), з острова Калимантан. Носачі мають середні й великі розміри тіла, масу 12-24 кг. Самки майже в 2 рази легше самців. Довжина голови й тулуби (55-72 див) носачів ледве менше довжини хвоста (66-75 див). Своя назва ці мавпи одержали за виступаючий ніс\nякий у самців досягає дуже більших розмірів і звисає треба ротом; ніс самок менш розвинений й як би злегка підрублений. Вовна носачів довга, цегляно-червоного цвіту на голові, плечах, спині й верхніх частинах кінцівок, а на інших частинах тіла вона сірувата. «Шапочка» на голові темно-червона й волосся спрямовані назад, щічні пучки кремові, довгі. Гола особа рожево-коричнювате. У дитинчат особа блакитне, ніс тупуватий, у молодих самців він короткий і звернений догори. Кисті й стопи носачів довгі; великий палець кисті протипоставлений іншим, використається при захоплюванні листів і перепровадженні їх у рот. На ногах між II й III пальцями є шкірні перетинки. Сідничні мозолі більші.\nНосачі — деревні тварини. Вони живуть у лісах і мангрових заростях уздовж берегів рік і заток. Звичайно тримаються на великих галузях, прекрасно стрибають на велику відстань, можуть пересуватися способом підвішування (полубрахиация). Вони часто й вільно плавають, здатні пропливти під водою 9-12 ле. Живуть групами до 20 особин. У череді може бути кілька дорослих самців. Іноді зустрічаються самці поза чередою. Особини череди сплять порізно, на відстані до 300 м друг від друга; тільки матері й дитинчата сплять разом. Звичайно по ранках і вечорам череда збирається й улаштовує «концерти». У випадку небезпеки самці видають голосні застережливі звуки, схожі на «ка-хау» (звідси й друга назва носачів).\nВагітність у носачів триває близько 166 днів. Немовля має масу 450 м, його блакитна особа до 3 місяцям стає сірим і далі здобуває коричнювате фарбування дорослих.\nРід короткохвостих носатих тонкотелов, або симиасов (Simias), також включає тільки один вид — симиас одноколірний (S. concolor). Ареал перебування симиасов обмежений островами Сиберут, Сипора й Пагай (острова Ментавай, західніше Суматри). Хвіст (13-19 див) симиасов становить близько 1/3 довжини голови й тулуби (49-55 див), він майже голий, з пензликом на кінці. Передні й задні кінцівки майже рівної довжини. Вовна темно-коричнева, світліше й длиннее на верхівці, голові й плечах, коротше й темніше у хвоста й на нижніх частинах тіла й кінцівок. Кисті й стопи майже чорні. Особа чорне. Ніс кирпатий, як у ринопитеков, але менш розвинений. Сідничні мозолі добре розвинені. Кисті короткі, з довгими пальцями, але великий палець короткий.\nРід толстотелов, або гверец (Colobus), — африканські представники тонкотелих мавп. Вони широко розселені в Африці від Сенегалу до Ефіопії й до півдня до Анголи й Танзанії. Гвереци – стрункі, гарні мавпи із шовковистим хутром і довгими хвостами. Вони характеризуються порівняно широкою носовою перегородкою й виступаючим носом, кінчик якого злегка звисає над верхньою губою. Гортанні мішки відсутні. Защічні мішки слабко розвинені або також відсутні. Стопи довгі, з помірковано розвиненим більшим пальцем, навпроти, на кистях перший палець скорочений до горбка. Сідничні мозолі розвинені помірковано. По фарбуванню вовни толстотели сильно варіюють, у зв’язку із чим них підрозділяють на 41 підвид, які поєднуються в 5 видів й 3 підроди.\nДо підроду чорно-білих гверец (Colobus) ставляться 22 підвиду, об’єднані у два види — гвереца з мантильєю, або королівська гвереца (С. polykomos), і абиссинская гвереца, або гірська (С. guereza).\nПредставники цього підроду гверец займають найбільш широкий ареал поширення в тропічних дощових і гірських лісах Африки. Це досить великі тварини\nДовжина голови й тулуби абиссинской гвереци 55—70 див, а хвоста —67—89 див. У королівської гвереци хвіст ще длиннее. Вовна чорно-білих гверец глянцево-черная, шовковиста й довга, особливо в гірських форм. Прикраси з білої вовни варіюють в обох видів. В абиссинской гвереци дуже довга, важка біла бахрома йде уздовж боків тулуба, у середині нижнього відділу спини над хвостом обидві бахроми зустрічаються, образуя біле півколо. Хвіст пухнатий, повністю білий або тільки з білим кінчиком. Надбрівна смуга, бакенбарди, вуси й борідка білі. Чорні волосся на верхівці коштують сторчма у вигляді капелюшка. У королівської гвереци капелюшок відсутня, а біле хутро обмежується вузькою надбрівною смугою, далі на щоках, шиї, плечах, стегнах і на хвості. Королівська гвереца сатана (С. polykomos satanas) вся чорна. В обох видів полові розходження у фарбуванні й розмірах тіла незначні.\nГарна декоративна шкіра гверец здавна привертала увагу людей. Ще багато сотень років тому солдати Ефіопії використали хутро гверец для прикраси військових щитів. Крім людини, що полює на гверец заради шкіри й м’яса, ворогами їх є леопарди.\nЖивуть гвереци невеликими групами (5—20 особин) на певній території. Сплять на одному дереві по 3-5 індивідів. Нерідко зустрічаються ізольовані самці. Між групами іноді виникають територіальні конфлікти, у яких беруть участь головним чином самці. Тримаються вони на високих деревах, причому королівські гвереци найчастіше в гущавині крон, у той час як абиссинская гвереца видна й у високих, більше світлих кронах. На землю спускаються рідко. Пересуваються головним чином на чотирьох кінцівках, але часто підвішуються передніми лабетами до гілок, а кисті зі скороченими першими пальцями служать при цьому «гаком». Основна їжа їх – листи.\nРозмножуються толстотели цілий рік. Новонароджені дитинчата зовсім білі, потім поступово здобувають фарбування дорослих.\nЗелена гвереца (С. verus), або «бенеденов толстотел», виділяється в окремий підрід зелених гверец (Procolobus). Цей вид живе в Західній Африці. Вони дрібніше чорно-білих гверец: маса їхнього тіла дорівнює 3-4, 5 кг. Вовна більше коротка, маслиново-сіро-бурого цвіту, без прикрас. Нижні частини тіла світліше. Довгий хвіст по цвіті такої ж, як і тіло. Особа голе, щічні пучки бліді, невеликий гребінець волосся йде від надбрів’я уздовж чола.\nПідрід чорно-червоних гверец (РШосоlobus) поєднує два види з 19 підвидами, розповсюдженими в Західній, Центральній і Східній Африці. По масі й ростам вони близькі до зелених гверецам. У чорно-червоної гвереци (Colobus badius) голова, шия, плечі, спина й верхні відділи кінцівок чорні; інші частини тіла, включаючи чоло, червоні; хвіст червоний у базальній половині, а в нижній частині чорний. В 19 підвидів червоної гвереци взагалі фарбування вовни дуже сильно варіює. В гвереци Кирка, або занзибарской (С. kirkii), гребінці й пучки волось на голові відсутні; пальці на кистях длиннее, ніж у чорно-білих і зелених толстотелое, а великий палець зовсім відсутній. Фарбування вовни варіює.


Пальчевський розповів про головну місію Зеленського: «якщо він це зробить, йому будуть кланятися». Politeka\n12 Липня 2019, 20:30 Читать на русском\nВолодимир Зеленський повинен вивести з-під влади олігархів найбільші телеканали країни\nЗа його словами, керівники багатьох українських телеканалів перегинають палицю з розкручуванням своїх господарів. Телевізійний бізнес у Україні спеціально зроблений збитковим і гроші в нього вливають тільки виходячи з власних політичних цілей.\n«Українські олігархи, яким належать головні канали країни – вони не інвестори. Вони вкладають гроші не в каналаи, вони вкладають гроші в покупку голосів. Тому, якщо Зеленський просто прибере телебачення і більше нічого не зробить – вже можна кланятися йому в ніжки», – говорить Пальчевський.\nЖурналіст вважає телебачення в Україні в першу чергу інструментом впливу олігархічних кланів, традиційним способом промивання мізків. Це досить безпрецедентна ситуація, вважає Пальчевський.\n«Ну ніде зараз в світі немає такого, щоб у владі найбагатшими людьми країни були ті, хто володіє каналами. До речі, якщо ми візьмемо Італію, не випадково, Берлусконі колись став президентом не просто так – у нього був свій телеканал», – нагадує Пальчевський.\nНагадаємо, нещодавно телеведучий і блогер Андрій Пальчевський різко звернувся до колишнього президента України Петра Порошенка.\nЗеленський відразу після виборів звернувся до Вакарчука з доленосною пропозицією: цього чекали всі Дніпропетровщина повторює долю Львова: в вогні тисячі кілометрів сміття, кадри з місця НП Спокуслива Дорофєєва спустила спідницю і показала головне достоїнство: "З написом на..." Президент при смерті, за його життя борються лікарі: з'явилися перші подробиці\n«Хибна практика відкривання офшорів першими особами держави для того, щоб приховувати свої доходи замість того, щоб платити все до останньої копійки та ще й додавати… Розумієте, життя Порошенка досі складалася неймовірно щасливо.\nМолдаванин, потім став українцем, потім піднявся в Україні. Від мільярдера кидок в президенти. Як можна приховувати, Петро Олексійович, гроші? Так треба вийти і все роздати. Залишите собі пару трійку мільярдів, а решту можна віддати. І потім будете розповідати про європейську солідарність, а поки покажіть нам українську», – заявив Пальчевський.\nОставите себе пару тройку миллиардов, а остальное можно отдать. И потом будете рассказывать о европейской солидарности, а пока покажите нам украинскую», – заявил Пальчевский.\nНагадаємо, Пальчевський жорстко звернувся до українських олігархів: «Ось наші в’язниці, вони прекрасні».


- 25-го вересня субота: зустріч святинь читання акафісту. О 16:00 всенічне Богослужіння.\n- 26-го вересня – неділя: 8:00 літургія, акафіст. 16:00 акафіст.\n- 27-го вересня – понеділок: 8:00 літургія, акафіст. 16:00 акафіст.\n- 28-го вересня – вівторок: 9:00 літургія, акафіст. 16:00 акафіст.\n- 29 вересня – середа: 9:00 літургія, акафіст. 16:00 акафіст.\n- 30 вересня – четвер: 9:00 літургія, акафіст. 16:00 акафіст.\n- З 30-го вересня на 1-ше жовтня – о 23: 00 відбудеться нічна літургія у підземному храмі кафедрального собору Різдва Христового куди будуть перенесенні ікони. По завершенні літургії святині відбудуть в іншу єпархію.\nУ музеї Волинської ікони - виставка ікон та хрестів 11 століття\nЧоловічий монастир на Волині запрошує на престольне свято\nНа Волині на стінах церкви знайшли напис 1908 року\nУ Луцьку на території собору розцвіла тисяча троянд


Топ-7 новорічних ялинок Вінниччини | Новини Вінниці | Новости Винницы | ВЛАСНО.info\nТоп-7 новорічних ялинок Вінниччини\n28 груд. 2015\tКатерина Буяльська Додати коментар\nШтучні, стабільні та особливі. Вінничани розповіли про ялинки в районах\nЯлинка – це неодмінний атрибут сучасного Нового року та Різдва. Втім, це вічнозелене дерево не завжди було символом зимових свят, зокрема в Україні дерево почали встановлювати лише у XVIII столітті за наказом імператора Петра І. Цікаво, що в деяких європейських країнах ялинки не встановлюють в офісах та громадських місцях, оскільки політика мультикультуралізму передбачає повагу до різних культур та традицій.\nМайже всі районні центри Вінницької області вже презентували встановлені на центральних площах новорічні ялинки. Якими цьогоріч є зелені красуні ми поцікавилися безпосередньо у жителів Вінниччини.\n– Ялинка у центрі Калинівки не вразила, як і того року. Склалося враження, що з даху Будинку культури скинули як-небудь гірлянду і на тому все. Вдень дерево виглядає краще, – ділиться в соцмережі Анастасія.\n– Мені дуже подобається ялинка в Іллінцях. Хоча снігу немає, але створюється святкова атмосфера, – коментує Ольга.\n– В нас у Ямполі не обійшлося без пригод з новорічною ялинкою. По-перше, встановили штучне дерево, яке придбали за 40 тисяч гривень, а по-друге, в ніч перед відкриттям хтось викрав прикраси-сніжинки. Ще й снігу немає, то взагалі не по-святковому виглядає дерево, – говорить Микита.\n– Я думаю, що в Гайсині гарна святкова ялинка. Вона така невеличка, акуратна, загороджена, але не «заляпана» зайвими прикрасами, – розповідає Антон.\n– Сумно і стабільно. Щороку одне й теж. Жах якийсь, а не ялинка, – коментують новорічне дерево жителі Козятина у соцмережах.\n– Класна в нас ялинка в Жмеринці. Такі гарні яскраві кульки, і відкриття було цікавим, – задоволено ділиться враженнями Людмила.\n– Не думаю, що Могилів-Подільська ялинка чимось особливим відрізняється від решти. Гарненька, розлога, прикрашена зі смаком. Дітки приходять з батьками, фотографуються, – говорить житель міста Олександр.\nФото ялинок із соцмереж\nГоловне фото: ilady.in.ua\nКатерина Буяльська 28 груд. 2015\tPrint\nнаступна публікація Новорічні подарунки змінюють долі людей\nпопередня публікація Vlasno.info – більше про нас (ВІДЕО)


Чи можна їсти куряче яйце » Людина та світ\nЧи можна їсти куряче яйце\nКатегорія: Здоровье женщины\tУ нашій статті "чи можна їсти куряче яйце" ви дізнаєтесь: чи потрібно їсти яйця жінкам, і як його правильно приготувати. У чому саме користь яйця для жіночого організму? У високому вмісті вітамінів, наприклад вітамінів A, D, ферментів, ненасичених жирних кислот і інших найцінніших речовин, корисних вагітним, а також їхнім дітям. При цьому свіжі сільські яйця, природно, набагато корисніше магазинних, а перепелині в кілька разів корисніший курячих. Але щоб корисні речовини не загубилися, правильно зберігайте яйця. Якщо робити це без холодильника, то час від часу їх потрібно перевертати. І ніколи не кладіть яйця з іншими, особливо сильно пахнуть продуктами. Через 17000 пір, які є на будь-якому звичайному курячому яйці середніх розмірів, вберуться всі сторонні запахи, що, звичайно, не кращим чином позначиться на смакових якостях. СКРІЗЬ У пошані ... Яйця використовуються майже у всіх світових кухнях. У Росії проблем з цим продуктом, на щастя, не відчували, і навіть активно продавали яйця на Захід. Ось тільки якість їх вважалося не найвищим - несучок годували в основному покидьками, тому яйця були дрібнуваті і поступалися заморським за смаком, додатково до цього, долаючи вибоїсті російські дороги, вони часто доїжджали до Європи розбещеними. До речі, на замітку: від однієї несучки в рік можна отримати 250-300 яєць. Близько 26 годин їй знадобиться на те, щоб знести одне яйце, а після півгодинної перерви вона вже може прийматися за інше. Цікаво й те, що на Русі у яйця, крім харчового, було ще й глибоке сакральне значення. Символ життя і родючості, з ним було пов'язано чимало традицій та обрядів. КУЛЬТОВІ СТРАВИ ...\nДеякі страви з яєць можна без перебільшення назвати культовими. Наприкінці XIX століття таким був гоголь-моголь, особливо улюблений співаками за його нібито магічну дію на голосові зв'язки. Але до цього дня рекордсменами за популярністю залишаються яєчня і омлет. І тут, здавалося б, усе простіше простого ... а немає! Навіть омлет в кожній країні прийнято готувати по-різному: в японський ому-Райс і ому-собу додають рис і морепродукти, в Австрії в нього прийнято класти чорний хліб. Італійці перевершили всіх, приготувавши найбільший в історії омлет, вагою майже 600 кг! У хід при цьому пішло 5000 яєць! Але спецами, у справі омлетную тонкощів, все ж безперечно, залишаються французи. Мають французи і свій погляд на класичну яєчню і готують її наступним чином: Розжарити без масла сковороду і вилийте на неї 1 ст.л. сметани. Коли сметана трохи випарується, акуратно вилийте в неї 5 яєць, додайте сіль, спеції за смаком і тут же вимкніть вогонь. Тепер накриваємо кришкою і чекаємо хвилин 10, після чого можна їсти! Якщо тепер і ви вирішите пуститися у всі омлетную хитрості, перед тим як візьметеся творити, обзаведіться окремої сковородою, яка буде використовуватися тільки для приготування страв з яєць. Справжня французька господиня почала б саме з цього! Яйця корисні тим, що поєднують в собі безліч вітамінів, білків, які потрібні вагітним жінкам для життєвої енергії. Тому і рекомендується, є яйця на сніданок, щоб день пройшов без втрати сил. Яйця замінять майбутній мамі будь-яку їжу, навіть хліб. У такому продукті міститься велика кількість білків, за допомогою яких кістки стають міцними, а зуби білосніжними - це, безсумнівно, вплине і на розвиток плода. Тому вживайте більше яєць, і організм віддячить вам пишною шевелюрою, міцними нігтями і здоровою шкірою! На сьогоднішній день яйця вживають у приготуванні різних страв, салатів, соусів. Неможливо спекти пишний хліб без яєць. Тому яйця вважаються самої натуральної і корисною їжею. Багато лікарів рекомендують жінкам вживати курячі яйця.\nІнші записи по теміПотреба кальцію під час вагітностіЯєчна косметика, догляд за шкіроюЧому вегетаріанці вважають себе духовнішим м'ясоїдівБронхоектатична хвороба лікування народною медициноюШкідливі чинники під час вагітності, контрацепціяТривожні симптоми у вагітних жінокВітаміни та їх роль в житті людини\tПоиск


Клуб «Velo–Stalker» • Перегляд теми - Колесами до моря\nКолесами до моря\nДуже хочу до моря та відчути Україну відстанню на своїх колесах.\nТому збираю гарну компанію (попутників та матрасників).\nДля тих хто має повний підвіс, раджу подивитесь на це https://www.facebook.com/velobagsenna\nРозумію, що напевно не всім відчуття 800км вкрай необхідне, тому є і лайт версія доставки свого тіла+ровера до моря. І так почнемо по порядку.\n1. На колесах ~ 4-5 днів, кожного дня до 200 км (мій вибір)\n2. Виїжджаєте потягом на 3-4 дня пізніше.\n3. Для безумців, залишають свій рюкзак тим хто потягом і на легкі за ~ 2 дні.\nВ кінцевому варіанті ми всі разом зустрічаємось в точці Х.\nЯк варіант зупинитись на Курортном, але я там ніколи не був, тому можливо таке що вже на місці щось зміниться.\nВ залежності від кількості нас, на місці можна придумати багато розваг починаючи від волейболу до велоекскурсій Одесою та її околиць.\nВідпочинок спочатку і до кінця дикуном, з наметом і без дзеркала\nОрієнтовна дата старту “1. На колесах ~ 4-5 днів” 18 серпня і назад 28 потягом.\nЩо стосується ровера:\n1. Справний велосипед МТБ\n4. Ліхтар/фара + червоний маячок ззаду (добирання вночі)\n5. Запасна камера + латки і клей\n6. Ключі, якими можна відремонтувати поломки, які можуть у вас виникнути (особливо якщо у когось колесо на гайках)\n7. Насос (1-2 на групу)\n8. Вело-чохол або 2а великі сміттєві пакети (120-140л) в який можна запхати ваш велосипед + скотч\n3. Засоби гігієни\n4. Одяг на випадок дощу та похолодання\nБівуак (на групу):\n4. Тент від сонця\n5. Аптечка - перекис, бинт, лейкопластир, інші таблетки чи засоби які вживаєте чи які можуть бути вам потрібні\nlevko - 100%\nHatamal - ? %\nВостаннє редагувалось levko в 04 серпня 2015, 20:44, всього редагувалось 9 разів.\nЗ нами з: 07 березня 2015\n31 липня 2015, 12:24\nКолись так ми їздили, почитай, може шось корисне найдеш\nOleg, дякую, обов’язково\n31 липня 2015, 14:35\nНарод запитання не в тему. Яке мастило порадити для ланцюга??\nЗ нами з: 06 червня 2015\n31 липня 2015, 15:01\n200 км а це десь 8-10 годин в середньому темпі без фанатизма - як на мене це забагато як для тур поїздки. Сам знаю, після пяти годин на сідлі жопі приходе торба.Не кажучи, що на другий день треба знов у сідло. Для такого кілометражу треба десь тиждень. Щоб і пофоткатися, і отримати задоволення від подорожі. Ну і ще тиджень повалятися на морях і порозсікати по леманах на велі. Плюс назад. Можна теж маршрут продумати, щоб на веліку по цікавих місцях рідної неньки.\n31 липня 2015, 17:16\nЦікавий маршрут, якщо буде можливість то з радістю б приєднався.\nАле, маршрут я б трошки підкоригував. Відрізок до Чернівців, або навіть до Вінниці можна і на поїзді проїхати. Це все досить близько і можна проїхати іншим разом. А ось 200 км до Ізмаіла я б додав. Там набагато цівавіше ніж в Чернівецькій чи Вінницькій області. Це пратично уже Румунія, інша мова, інша культура, море, до того там ще знаходиться українська венеція - Вилкове\nЯкщо їхати твоїм маршрутом, то можна тоді поїхати через Хмельницьку область: Чернівці - Хотин-Кам-Под - Бакота (с. Стара Ушиця). Правда не знаю чи вийде звідти вибратися, без значної втрати кілометражу.\n31 липня 2015, 18:02\nТи маєш рацію, але враховиваючи що часу не так багато, 5 днів це максимум що можно на це відвести.\nЗприводу жопи, все дуже залежить від дороги, плюс що не має горок, покритя не знаю, але гадаю що краще буде ніж Франківську.\nЯкщо враховувати що зранку до вечора часу багато, можно через кожної три години робити відпочинок.\nІ саме головне, заплечник повинен важити мінімум, 1-2кг, все зайве велорюкзак.\nНазад мені також цікаво, але треба буде дивитись по обставинам вже, скільки часу, сил і бажаня залишится на це.\nДякую, слушне зауважання. Зприводу початку, мені треба для галочці зробити це з хати до моря но ровері, але це не обв’язково всім, можемо домовитися, що де хто вийде раніше на день-два, а потім вже десь зустрінемось.\nЗразу до Їзмаілу, здаєтся буде важко, бо доветется повертатися, краще це залишити накінець, і здвіци потім потягом, або навіть вже під час матрас-відпочинку залишити всі речі в наметі, і туди за день і назад потягом до одеси і далі матрасничать.\n"Чернівці - Хотин-Кам-Под - Бакота (с. Стара Ушиця)." - цікаво, треба буде разрахувати час, якщо встигаємо я тільки за.\nВостаннє редагувалось levko в 31 липня 2015, 18:19, всього редагувалось 1 раз.\nБільше одно дня імітувати медузу на пляжі, я не можу, тому все одно доветеся шукати чим і де себе розважити.\nАле кожного вечора спостерігати за західом сонця на морі це дуже приємно. + багаття, місяць ...\nВ мене було таке бажання, навіть маршрут такий малював. Але я планував десь з початку місяця. І до Одеси і з Одеси на ровері. Але потім порахував що грошенятках не получиться. Да й по часу не дуже, відпустка тільки 2 тижні. В мене питання, а чому на 18 Серпня, чому не раніше, або пізніше????\nЗ нами з: 07 червня 2015\n31 липня 2015, 19:56\nЗ приводу часу, я дивився на себе, раніше я не можу , пізніше можу, але навіщо, готовий вислухати думки інших, і спробувати розпланувати щоб всім було зручно.\nУ мене також було бажаня назад поїхати, але їхати два тижня щоб лише пару днів побути на морі, якто не дуже, а на більше немає часу\n31 липня 2015, 21:54\nЯк на мене, 200 в день це забагато, теоретично можливо, але вийде що весь вільний час треба крутити педалі, на те щоб подивитися на різні цікаві об'єкти часу не залишиться, а ще не враховано різні форсмажорні обставини: проколи коліс, коліна, вітер (у тій місцевості це дуже суттєвий фактор, були такі моменти, коли проти вітру швидше 15 км/год не виходило їхати).\nМожливо доведеться їхати вночі, тому потрібно запастись достатньою кількістю акумуляторів.\nТакож наперед подивися у розклад і маршрути руху електричок, ще краще мати його роздрукованим на папері.\nЯ би радив переглянути маршрут і скоротити його до 100 км на день, відкинувши менш цікаві ділянки, які можна проїхати поїздами. (Наприклад: від Одеси до Кароліно-Бугазу).\nУ тій поїздці з Олегом ми постаралися мінімізувати вагу речей, тому не брали спальні мішки (замість них спали у велочохлах), не брали теплого одягу (з погодою пощастило) не брали хоч і легких, але великих за об'ємом туристичних ковриків (замість них були тонкі "пляжні" коврики). Але все-таки взяли намет (на випадок дощу), газовий пальник і балон.\nЯкщо цікаво, можеш подивитися більше фотографій з подорожі на Південь України\n31 липня 2015, 23:39\nЗгоден що 200км, це ідеально, але якщо рахувати 5 днів, це 160км, по своєму досвіду, це адекватна відстань, 6 день можно залиши як резевний.\nЯк писав раніше, я хочу проїхати спочатку і до кінця на ровері, але таки вірно що треба мати розклад руху потягів, на випадок серйозних поломок, або на випадок коли все "більше не хочу".\nЗ вагою дуже корисно інфа, гадаю багатьом це допоможе.\nДля початку треба визначити яка мета поіздки. Чи покататися Украіною, чи побути довше на морі. Якщо основна мета поматрасити на пляжі. То можна частину дороги рухатися приміськими електричками типу такоі як у нас червона рута. Заіхали в область поіздили по достопримічатильностях. Переночуввли і на електричку в іншу область. Тоді можна дорогу до пяти чи чотирьох дніі скоротити. А якщо пиляти велом всю трасу то як писали вище стольнік в день. Ну 150 максимум в натяжку. Оптимально для таких покатушок це три тижня із тим що назад поіздом. По часу старту 18го думаю зарано, бо для такого походу треба ретельно підготовитися це раз а по друге ще на роботі підготовити все до відпустки. Тому якщо хочете, щоб народу було більше то треба і часу на збори більше. Велик привести в порядок. Прикупити запчастин, запаску і.т.д. якщо великами пиляти то затрат на дорогу майже ніяких тіко хавчик і вода. Якщо електричками то трохи винесе. Тому маршрут стоянки і.т д треба ретельно пропрацювати.\n01 серпня 2015, 00:03\nЗ ранку сідаємо на колеса, кожні 40-50км відпочинок від 10-60 хвилин, на прикінці дня після позначки ~150км, дивимося на годиник і вирішуємо що робити, тобто зупинятися на 60км і десь гуляти годинами, я це не планую, бо тоді точно потрібно 3 тижні.\nДрузі не забувайте, що я пропоную повну свободу дій, можно приєднатися на останніх 200-300км, або зовсім прибуди потягом до місця відпочинку, і вже катитсь по Одесі, наприклад в той же Ізмаїл.\nМені здаєтся мало нікому не буде, просто кожен повин окремо вирішити на шо у нього є час, бажання і сили.


На Івано-Франківщині хворими на COVID-19 зайнято понад 84% ліжок із киснем, - МОЗНа Івано-Франківщині хворими на COVID-19 зайнято понад 84% ліжок із киснем, - МОЗ\nНа Івано-Франківщині хворими на COVID-19 зайнято понад 84% ліжок із киснем, – МОЗ\nІвано-Франківська область зараз лідирує серед регіонів України за кількістю пацієнтів, котрі перебувають у стаціонарах із діагнозом "коронавірус". Завантаженість лікарень і ліжок із киснем в області перевищує 84%.\nП’ятниця, 12 березня 2021, 12:58\nПро це повідомила сьогодні на брифінгу перша заступниця міністра охорони здоров’я України Ірини Садов’як.\n“Станом на 11 березня завантаженість ліжкового фонду по Івано-Франківській області становить 84,4%, завантаженість ліжок з доступом до кисню – 84,1%, завантаженість реанімаційних ліжок – 84,6%, завантаженість на апаратах ШВЛ (штучної вентиляції легенів, – ред.) – 31,1%”, – наголосила Садов’як.\nВона додала, що Івано-Франківська область зараз “очолює рейтинг за кількістью пацієнтів, котрі перебувають на лікуванні”.\n“Для роботи задіяно 30 лікарень, які працюють із COVID. Там лікуються на сьогодні 3523 пацієнти з підтвердженим діагнозом коронавірусної хвороби. 1941 пацієнт, це 55% від усіх, – це киснево залежні… Якщо на 1 січня цього року у стаціонарах на лікуванні перебувало 865 пацієнтів і було розгорнуто 2892 ліжка (завантаженість становила 30%), то сьогодні на розгорнутих уже 4176 ліжок перебуває 3523 пацієнта, і завантаженість становить 84,4%”, – розповіла Садов’як.\n“Тобто ріст – у 4 рази щодо кількості пацієнтів за 2 місяці”, – додала заступниця міністра.\nВона поінформувала, що з початку пандемії коронавірусу в Івано-Франківській області захворіли 70 956 людей, з яких одужали 51 928, а померли 1323 людини.\nЗа минулу добу в області виявлено 533 нових хворих на COVID-19. Госпіталізовано протягом доби 390 осіб.\nСадов’як також повідомила, що в Івано-Франківській області планується створити 19 мобільних бригад для проведення вакцинації і 117 пунктів щеплень.\nІз середи, 24 лютого, в Україні знову почав діяти адаптивний карантин. В Україні знову діє епідемічне зонування: поділ країни на “зони карантину” – “зелену”, “жовту”, “помаранчеву” та “червону”. Івано-Франківська область потрапила у “червону” зону.\nВ Івано-Франківській області розгорнули перший в Україні мобільний госпіталь для надання медичної допомоги хворим на коронавірус COVID-19.\nМер Івано-Франківська Руслан Марцінків звернувся до обласної ради з проханням про допомогу у боротьбі з COVID-19 через критичну ситуацію із захворюваністю в місті.\nТеги: Івано-Франківська область, Коронавірус, МОЗ України


У Сирії вбили одного з керівників Армії звільнення Палестини - Korrespondent.net\nУ Сирії вбили одного з керівників Армії звільнення Палестини\n5 червня 2012, 15:51\nАвто генерала підірвали, постраждала його дочка\nСьогодні в Сирії від рук бойовиків загинули троє високопоставлених офіцерів урядової армії, в тому числі - бригадний генерал, який входив також до складу керівництва Армії визволення Палестини.\nЯк повідомляє SANA, під машиною генерала Анвара аль-Сакка було закріплено вибуховий пристрій, який спрацював під час руху дорогою в околицях Дамаску.\nУ результаті замаху постраждала дочка генерала, що прямувала на іспит до університету, а також водій.\nЯк зазначає агентство, Сакка формально не перебував на службі в сирійській армії, а займав високий посаду в Армії визволення Палестини. У Сирії ця організація називається незалежною, однак фактично є складовою частиною сирійської армії.\nМайже одночасно з цим у місті Дейр аз-Заур на сході країни було вбито ще двох високопоставлених офіцерів - полковника Ахмада Хаттаба і підполковника Іззеддіна Свейдана. Перший був убитий пострілами в упор на вулиці мотоциклістом. Другого з автоматів обстріляли невідомі, що проїжджали повз на машині.\nАнвар аль-Сакка став першим генералом, убитим за час сирійського конфлікту. Кілька старших офіцерів раніше перейшли на бік повстанців.\nУ Сирії вже 14 місяців тривають антиурядові виступи. За даними ООН, у зіткненнях загинули більше 9 тис. осіб.\nУчора, 5 червня, повстанці з Вільної Сирійської Армії відмовилися підтримати розроблений за участю ООН план мирного врегулювання щодо Сирії і активізували напади на урядові війська.\nТЕГИ: напад, Сирія


Наші товари і послуги конкурентні на глобальному ринку, – експерт - 24 Канал\nНаші товари і послуги конкурентні на глобальному ринку, – експерт\n19:15, 4 липня 2508 Читать новость на русском\nНаталія Микольська / womo.ua\nКремнієва долина – це місце, де підприємництво, дух підприємництва, інновації, інформаційні технології, комунікаційні, стартами – це щоденне життя. Відповідно одна з частин мого проекту стосуватиметься популяризації країни, українського бізнесу і виведення його на новий рівень.\nПро це розповіла в ефірі 24 каналу заступниця міністра економічного розвитку і торгівлі України Наталія Микольська.\nЧитайте також: Мустафа Джемілєв відкриє серію українських семінарів у Стенфордському університеті\nТроє українців отримали стипендію в одному з найавторитетніших вишів. Восени вони на рік поїдуть в Кремнієву долину навчатися у людей, які стали легендами. Зокрема і у всесвітньовідомого економіста Френсіса Фукуями. Цьогорічними переможцями стали: Наталія Микольська, заступник міністра економічного розвитку, Олександра Устінова з Центру Протидії Корупції, та Іван Примаченко – засновник освітньої онлайн-платформи для самоосвіти Прометеус. Їх відібрали з 668 кандидатів.\nВ Америці програму фінансує американський фонд Western NIS Enterprise Fund, а в Україні - співак Святослав Вакарчук та інвестор Томаш Фіала. Уперше українці отримали стенфордські стипендії торік. Серед них, зокрема, і Олександра Матвійчук, яка зараз є ініціаторкою всесвітньої акції за звільнення Олега Сенцова.\nВідбір до цієї програми проходив в декілька етапів. Перший етап – подача анкети, тоді готувалися рекомендаційні та мотиваційні листи, а також пропозиції щодо потенційного проекту, який реалізовуватимуть у Стенфорді. Це не навчальна програма, а програма де ми всі будемо запрошені дослідниками. Це післядипломна програма, яка спрямована на людей, які мають хорошу освіту, мають достатній професійний досвід,\n– зазначила Микольська.\nЗа її словами, вона створена для того, аби люди перезавантажились, глянули питання, якими вони займаються більш системно не тільки з тієї точки зору проблематики, яка відбувається в Україні, але й зважаючи на досвід інших країн, які проходили такі трансформаційні процеси. На цю програму обираються люди, які вже щось реалізували і які здатні за допомогою програми перейти на якісь новий рівень особистісного розвитку. І за результатами програми, зможуть щось запропонувати в Україні.\nДля того, аби країна розвивалася, нам треба ставати частиною глобального світу і пропонувати суспільству ті товари і послуги, які є унікальними за достатньо конкурентною ціною і з високою доданою вартістю. Це має вживлятися в людей ще з дитсадків та шкільної освіти, з початку підприємництва,\n– наголосила Наталія Микольська.\nВона говорить, що в українців є потенціал і можливість, але треба перейти до того, що вони будуть готові продавати, знати як, кому і що продавати світові. У нас є велика кількість товарів та послуг гідних, здатних і конкурентних на глобальному ринку. Потрібно просто допомогти українським підприємцям та компаніям зрозуміти, яким чином правильно вийти на ці ринки, як їх визначати, яку вибрати стратегію.\nДивіться відео повного інтерв'ю з Наталією Микольською\nТеги: Новини України Міністерство економічного розвитку і торгівлі\nІнна Жолобович 136\nОтставной подполковник 1052\nІрина Шиба 598


Новини Чернігова – старт вакцинації від COVID-19 — УНІАН\nСуспільство 3 хв. 293\nЩеплення вакциною CoviShield зробили 10 медиків обласної лікарні / Ілюстрація REUTERS\nУ Чернігівській області стартувала кампанія вакцинації від COVID-19.\nЯк повідомляє кореспондент УНІАН, про це під час брифінгу в обласній лікарні заявила голова Чернігівської ОДА Анна Коваленко.\nЧитайте такожВ Україні зробили перше щеплення від коронавірусу (фото)За її інформацією, область сьогодні отримала 6800 доз вакцини, першими добровільно зробили щеплення 10 медиків обласної лікарні.\n«Важливо дбати про медиків, які працюють з COVID-позитивними», - зазначила Коваленко.\nВона зауважила, що зроблено все для належного збереження вакцини і дотримання відповідних температурних режимів. Першочергово на Чернігівщині вакцинуватимуть медичних працівників, які працюють із коронавірусними хворими, потім – соціальних працівників і людей, які перебувають у геріатричних закладах.\nОдним із перших у регіоні вакцинувався завідувач загальносоматичного відділення Чернігівської обласної лікарні Ігор Кузін. Він висловив сподівання, що вакцинація дозволить перемогти коронавірус. Лікар сказав, що страху перед ін'єкцією не мав, хоча перечитав все, що написано про вакцину, і зваживши усі «за» та «проти», вирішив зробити щеплення, оскільки працює із хворими на коронавірус. Кузін повідомив журналістам, що самопочуття після щеплення не змінилося.\n«Страшно хворіти, страшно бачити, як хворіють пацієнти, рідні люди, на жаль, як хворіють і помирають. Людство нічого кращого не вигадало у боротьбі з інфекційними масовими хворобами, ніж вакцинація», - зазначив лікар.\nНачальник управління охорони здоров'я Чернігівської ОДА Петро Гармаш уточнив, що цього тижня вакцинуватимуть медиків у Чернігові. Потім мобільні бригади виїжджатимуть до Прилук і Ніжина.\nНаступну партію вакцини від коронавірусу CoviShield в області очікують отримати у кількості 40 тис. доз.\nВодночас секретар Чернігівської міської ради Олександр Ломако на своїй сторінці у Facebook повідомив, що у Чернігові критеріям вакцинації відповідають 280 лікарів, але з них зробити щеплення погодилися 87. Близько 150 лікарів вже перехворіли.\n«У другій хвилі очікується вакцинація всіх інших лікарів та людей 80+ (зараз складаються списки). В кожному флаконі – 10 доз вакцини. Тому мобільна бригада не може їздити по квартирах, ці люди мають, згідно з графіком, їхати на вакцинацію до лікарень», - поінформував він.\nТеги:новини УкраїниНовини Черніговавакцина від коронавірусупогода у Чернігові


Олександр Цибульщак провів прийом громадян з особистих питань\n12 листопада 2019 року виконувач обов’язків голови Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації Олександр Цибульщак провів черговий прийом громадян з особистих питань. Прийоми проходять кожний другий та четвертий вівторок місяця. На них, за попереднім записом, мешканці району мають змогу через особисте спілкування з виконувачем обов’язки голови вирішити питання, які їх турбують. Прийом проходив у приміщенні державної адміністрації за адресою: вул. Маршала Тимошенка, 16.\nПитання, порушені під час спілкування з керівником району стосувалися: нормалізації гарячого водопостачання, опалення, незадовільного стану вікон і дверей, необхідності дератизації будинку, відновлення роботи ліфта в будинку, капітального ремонту будинку, стану тротуарів на вул. Йорданській тощо. Також були надані пропозиції щодо поливу зелених насаджень другого мікрорайону.


Голос Києва не звучить однаково, — міністр інформаційної політики - Телеканал новин 24\nГолос Києва не звучить однаково, — міністр інформаційної політики\n20:27, 10 грудня 2014 1045 Читать новость на русском\nОдин із департаментів новоствореного мінінстерства інформаціної політики займатиметься виробленням єдиного месиджу від усіх органів виконавчої влади.\nПро це в ефірі "ШустерLIVE" на Телеканалі новин "24" розповів Юрій Стець.\nМіністр інформаційної політики розповів, що в складі міністерства буде 3 департаменти.\nПерший з них — це департамент, який буде займатись розробкою стратегії інформаційної політики, а також концепції інформаційної безпеки України. Це ті норми, які закладені в коаліційній угоді, — сказав Стець.\nДругий департамент буде займатись інформаційною війною із зовнішнім агресором.\nТуди будуть залучені кваліфіковані журналісти та військові, які знають, що таке інформаційна безпека і які так само мають відношення до інформаційних війн, наприклад, які вела свого часу Америка під час В’єтнаму (військове втручання США у В'єтнамі в 1965-73 роках — "24"), Іраку-1 (Операція "Буря в пустелі", 1990-91 — "24") та Іраку-2 (військова операція США та союзників в 2003 році — "24"), — зазначив міністр.\nТретій департамент буде стосуватись створенням єдиної інформаційної політики всіх виконавчих органів влади.\nПівроку у нас йде критика, що Міністерство оборони говорить одне, Міністерство закордонних справ – інше, а Генштаб — третє. Люди в інтернеті просто не розуміють, яким є єдиний месидж ні в Україні, ні на тимчасово окупованих територіях, ні в світі, — наголосив Стець.\nГолос Києва не звучить однаково, — додав міністр.\nНагадаємо, Юрій Стець заявив, що подасть у відставку з посади міністра інформаційної політики після того, як Україна виграє війну на сході.\nТеги: Новини політики Війна на Донбасі Кабінет Міністрів України Міністерство інформаційної політики Юрій Стець


Пікнік RIA: хто з передплатників виграв подарунки та як пройшло свято : 03:07:2019 - vn.20minut.ua\nПікнік RIA: хто з передплатників виграв подарунки та як пройшло свято\nНа минулих вихідних у парку Дружби народів RIA відсвяткувала свій 26-й День народження.\nСеред запрошених були читачі 20minut.ua, передплатники RIA та спеціально запрошені гості – гурти «НЕ лізь БО вб’є» та «Фіолет»\n. На відвідувачів чекали розваги, смачна їжа і триста призів. Головний з яких – подорож на двох до Європи\nЦього року День народження RIA святкували протягом двох днів, розказуємо як все було.\nБерег Вишенського озера на минулих вихідних перетворився на центр дитячого сміху, посмішок, смачних страв, напоїв і розваг. Одночасно запрацювали усі точки фудзони і дитячі локації. Тому гості вже могли випити оригінальні коктейлі та зайняти своїх діток цікавими розвагами. Так, наприклад, малеча вчилася розписувати пряники, розмальовувала обличчя аква-гримом, спостерігала шоу мильних бульбашок та була під доглядом аніматорів із дитячого клубу Orange.\nКрім того, всі бажаючі могли відпочити у мотузковому парку від «Активної країни». Була і цікава пізнавальна лекція від представників патрульної поліції і невелике шоу із поліцейською собакою та професійних кінологів.\nОригінальною була цього року фудзона. Гостям пропонували хімічні коктейлі із сухим льодом – коли лід вступив у реакцію з рідиною, то у верхній частині коктейлю утворився товстий шар густої пари. Крім того, одесити привезли прямо з моря 100 кілограмів мідій у мушлях, кальмарів, барабульок та інших морських делікатесів.\nЦього року на пікніку RIA ми старалися зменшили кількість вживаного пластику, тому у точках продажу їжі та напоїв наші читачі мали змогу придбати еко-стаканчики із гумористичними фразами від редакції.\nОсновна частина свята\nПоки гості пікніка ласували смаколиками, засмагали та просто пили прохолодні напої на галявині, ведучі – Василь Гуменюк із команди «Вінницькі» та MC Lucas розпочали невелику вікторину зі знання історії RIA та, звичайно, жартів. Далі були цікаві питання для дітей від ексклюзивного партнеру заходу компанії «Рудь». Діти виявилися неабияк обізнаними в історії морозива, за що отримали солодкі подарунки та блокноти.\nЦього дня нагороджували найвідданіших передплатників – людей, які вже більше 10-ти років із нами. Так, наприклад, Ольга Козак виписуючи щотижневик RIA протягом 15, виграла автомобіль:\n– Я хочу сказати, що RIA – це дійсно справедлива газета. Я виграла автомобіль – це все не за гроші. Ніхто нікому нічого не платив. Усе робиться правильно, як потрібно, офіційно і без всіляких підступів, – говорила жінка зі сцени. – Крім того, було всього рік або два, коли я нічого не вигравала. Всі решта роки із RIA я отримувала приємні подарунки: чи цукерки з шампанським, чи щось більш вагоме.\nДалі були веселі конкурси на швидкість поїдання піци від партнера «Пепероні», танцювальні привітання від студії Soul dance і розіграші трьохсот призів від партнерів. Список номерів-переможців додаємо окремою таблицею.\nСвято продовжувалося і на сцені з'явилися рок-гурти, яких всі дуже чекали: вінницьких музикантів «НЕ лізь БО вб’є», Gloria, AWAKEN ME та гурт «Фіолет». Хлопці «відривалися» на сцені та запалювали публіку.\nУ перший день пікніка медіа-корпорація RIA за підтримки туристичної агенції «Мер-Ка-Ба» розіграли серед передплатників газети подорож до Європи на двох. Ведучий витягнув квиток і покликав на сцену переможця. Ним став Євгеній Шафір, пізніше виявилося, що він – син позаштатного автора RIA/20minut.ua. За правилами RIA, співробітники та їх найближчі родичі не мають права брати участь у розіграші головних призів.\nСаме тому було прийнято рішення перерозіграти головний приз. У лототроні залишилися всі квитки, які закидали наші підписники 28-го червня. Розіграш проводили у прямому ефірі, на сторінці «Новини Вінниці на 20 хвилин» у Фейсбук, генеральний директор Олег Горобець та редактор RIA/20minut.ua Наталія Афанасьєва.\nОрганізаційний комітет обіцяє втішний подарунок для Євгенія Шафіра. Також редакція приносить свої вибачення нашим підписникам за таку помилку і чекаємо на нового переможця – пана Столяра (номер квитка – 4926), аби вручити сертифікат на подорож до Болгарії.\nДругого дня на наших читачів та друзів чекав турнір із волейболу, який відбувся за підтримки Вінницької федерації пляжного волейболу.\nМи продовжували розігрувати призи, а також влаштували невеликий журналістський експеримент. Полягав він у тому, що ми спробували поспілкуватися зі спеціально запрошеними гостями у форматі відкритого інтерв’ю. Героями розмови стали ресторатор Віталій Гуменюк, власник туристичного клубу «Бідняжка» – Андрій Рибачок, координаторка проекту Ecohope Настя Юрчишина. Говорили про бізнес, гроші, мандри і необхідність жити екологічніше. До розмови також долучалися і наші читачі, які у цей час відпочивали навпроти сцени і ставили свої питання.\nЗа два дні пікніка RIA парк Дружби народів відвідали тисячі вінничан, змішувалися різні коктейлі, гості свята мали змогу навчитися грати на барабанах та гітарі, а також знайти свої світлини на фотосушці, яка була організована у мобільній редакції RIA.\nБільше фото шукайте за посиланням\nУ таблиці публікуємо список переможців, для уточнення часу та місця отримання виграшу потрібно зателефонувати за номером 555-111\nЭто была уникальная возможность поесть шашлычка за 800 гривасов\nцены на жратву космос, хай сами ее жрут\nБабійчук 6 раз виграв чи виграла. Нічого так удача...


Авіаквитки Женева - Івано-Франківськ: купити квиток дешево - ціна від $22\nДешеві авіаквитки Женева — Івано-Франківськ\nДешеві авіаквитки Женева Івано-Франківськ Женева - Івано-Франківськ\nРейси з Івано-Франківська в Женеву\nІнформація про найдешевші рейси з Женеви в Івано-Франківськ\nДешеві авіаквитки з Женеви в Івано-Франківськ\nКоли найдешевші авіаквитки з Женеви до Івано-Франківська\nВизнач найкращий час для свого перельоту з Женеви до Івано-Франківська. Порівняй ціну на квитки залежно від сезону і температури повітря.\nКупити авіаквитки з Женеви в Івано-Франківськ\nСайт вигідних подорожей tripmydream допоможе тобі знайти та купити квитки на літак з Женеви в Івано-Франківськ по самій низькій ціні. За допомогою нашого сервісу ти можеш легко порівняти пропозиції від різних авікомпаній, знайти найзручніші та найвигідніші перельоти, а також дізнатися в якого онлайн-продавця буде дешевше всього купити обрані авіквитки.\nАвіаквитки туди й назад: Женева - Івано-Франківськ - Женева\n$22 - це мінімальна ціна авіаквитка в обидві сторони, з Женеви в Івано-Франківськ та назад, знайдена нашими користувачами за останній час.\nДізнатися напевно, скільки коштує квиток на літак Женева - Івано-Франківськ можна, подивившись вартість вкитка на конкретні дати, а потім перейшовши на сайт онлайн-продавця. Ціни в нашому агрегаторі авіаквитків оновлюються з невеликою затримкою та можуть змінитися за цей час.\nІнформація про рейс Женева - Івано-Франківськ\nТаблиця з базовою інформацією про рейси за напрямком Женева – Івано-Франківськ\nНайвигідніший час для покупки квитка на літак Женева – Івано-Франківськ — за 48 днів до вильоту. А найдорожче купувати квиток — за 9 днів до вильоту.\nПідходь до планування поїздки з розумом і почни відстежувати вартість квитків заздалегідь. Так у тебе буде більше шансів знайти найвигідніший переліт з Женеви до Івано-Франківськ.\nВсе що потрібно знати перед польотом. Корисна інформація для вашого перельоту з Женеви в Івано-Франківськ\nКорисна інформація, статистика і факти про маршрут з Женеви до Івано-Франківська\nСкільки коштує найдешевший авіаквиток Женева – Івано-Франківськ?\nНайдешевший квиток на літак з Женеви до Івано-Франківська, який знайшли наші користувачі за останні 48 годин, коштує $22 в обидва боки.\nКоли краще купувати авіаквитки Женева – Івано-Франківськ?\nНайдешевші квитки на літак Женева – Івано-Франківськ можна купити за 237 днів до вильоту.\nКоли авіаквитки Женева – Івано-Франківськ найдешевші?\nСічeнь, Лютий, Березень – місяці, коли квитки на літак з Женеви до Івано-Франківська будуть коштувати дешевше за все. Найвигідніший день вильоту - Вівторок, а найдешевший час - ранок.\nРейс з Караганди в Павлодар Рейс з Німеччини в Казань Рейс з Вільнюса в Болгарію Рейс з Севастополя в Астрахань Рейс з Мілана в Ліон Рейс з Риги в Портленд Рейс з Талліна в Неаполь Рейс з Копенгагена в Сан-Франциско Рейс з Одеси в Пізу Рейс з Вени в Денпасар Рейс з Оша в Самоу Рейс з Кизилорда в Стамбул Рейс з Вашингтона в Рим Рейс з Лос-Анджелеса в Астану Рейс з Одессы в Донкастер-Шеффилд\nРейс з Женеви в Волгоград Рейс з Женеви в Єкатеринбург Рейс з Женеви в Брюссель Рейс з Женеви в Торонто Рейс з Женеви в Мадрид Рейс з Женеви в Пальму Рейс з Женеви в Санкт-Петербург Рейс з Женеви в Бостон Рейс з Женеви в Ріо-Де-Жанейро Рейс з Женеви в Порту Рейс з Женеви в Омськ Рейс з Женеви в Вроцлав Рейс з Женеви в Лондон Рейс з Женеви в Дубай Рейс з Женеви в Барселону\nРейс з Гданська в Івано-Франківськ Рейс з Брюсселя в Івано-Франківськ Рейс з Стокгольма в Івано-Франківськ Рейс з Флоренції в Івано-Франківськ Рейс з Берліна в Івано-Франківськ Рейс з Катанні в Івано-Франківськ Рейс з Афін в Івано-Франківськ Рейс з Дортмунда в Івано-Франківськ Рейс з Риму в Івано-Франківськ Рейс з Санкт-Петербурга в Івано-Франківськ Рейс з Мюнхена в Івано-Франківськ Рейс з Вени в Івано-Франківськ Рейс з Кракова в Івано-Франківськ Рейс з Лондона в Івано-Франківськ Рейс з Альгера в Івано-Франківськ\nКиргизія Румунія Польща Гондурас Греція Папуа — Нова Гвінея Сейшели Нідерланди Естонія Болівія Всі країни\nДоха Краків Нешвілл Варна Сеул Мінськ Буенос-Айрес Гран-Канарія Ашхабад Рейк'явік Всі міста\nКараганда - Павлодар Німеччина - Казань Вільнюс - Болгарія Севастополь - Астрахань Мілан - Ліон Рига - Портленд Таллін - Неаполь Копенгаген - Сан-Франциско Одеса - Піза Відень - Денпасар Всі напрямки\nKorean Air Air Astana Wizz Air UK Finnair FlyDubai China Eastern Airlines Air India ІрАеро AtlasGlobal UA Air Moldova Всі авіакомпанії


Купальник MARKO M 378 NICOLE: продажа, цена в Луцке. Купальники жіночі от "BIKINI" - 926173147\nСтильний суцільний купальник виготовлений в яскравих кольорах. Цікаво продумане розміщення малюнку робить фігуру стрункішою. Купальник м'який та еластичний, гарно облягає фігуру. Плотні чашечки прекрасно припіднімають та підтримують груди. В розмірах M, L, XL є зйомні вкладиши пуш-ап для додаткового об'єму та привабливого декольте. Купальник застібається ззаду, брителі регулюються по довжині.


Юрдепартамент АМКУ очолить юрист дружини партнера Зеленського з Ліги сміху - Геннадій Яворовський | Актуальная Правда\nЮрдепартамент АМКУ очолить юрист дружини партнера Зеленського з Ліги сміху - Геннадій Яворовський\nПереможцем конкурсу на зайняття посади директора Юридичного департаменту Антимонопольного комітету став Геннадій Яворовський. Про це повідомляється на сайті АМКУ.\nІнформація щодо наявності інших претендентів на посаду відсутня.\nСлід зазначити, що у першій половині 2000-их Яворовський значився у штаті Київського ОТВ АМКУ. У подальшому працював у ряді компаній, серед яких – юридичне ТОВ ЮФ «Салком». У 2011-му «Укртранснафта» замовляла цій компанії послуги з представництва інтересів у справі про примусове стягнення боргів з офшорної компанії, пов’язаної з групою «Приват» олігарха Ігоря Коломойського. У 2016 році Яворовський був відомий як юрисконсульт апарату Всеукраїнської асоціації охорони та відтворення тваринного світу.


Австралія допустила відновлення пошуків рейсу MH370, зниклого в 2014 році - портал новин LB.ua\nГоловна — Світ — 18 січня 2017, 15:19\nУчасникам пошукової операції потрібні хоча б приблизні дані про місце аварії літака.\nВлада Австралії заявила, що допускає відновлення пошуків зниклого в 2014 році Boeing 777 рейсу MH370 авіакомпанії Malaysia Airlines.\n"Я не відкидаю майбутні підводні пошуки [MH370] будь-якої тривалості", - сказав австралійський міністр транспорту Даррен Честер.\nТаке рішення міністр пояснив тим, що сім'ї загиблих розкритикували намір припинити пошуки.\nПошукова операція обійшлася приблизно в 200 млн австралійських доларів ($150 млн), її спонсорувала переважно Малайзія. Країни, що беруть участь в операції - Австралія, Китай і Малайзія, - відмовилися продовжувати пошуки без нових доказів про остаточне місце катастрофи літака.\nЗа словами Честера, припинення пошуків зниклого літака пов'язане не з вартістю операції, а з тим, що у країн немає достовірної інформації про його можливе місце розташування.\nПрем'єр-міністр Малкольм Тернбулл висловив "глибокий жаль" у зв'язку з тим, що літак не було знайдено, але підтвердив угоду між Малайзією, Австралією і Китаєм про припинення пошуків.\nЛітак Malaysia Airlines зник з радарів у ніч на 8 березня 2014 року над Південно-Китайським морем приблизно через 40 хвилин після вильоту. На борту було 239 осіб: 227 пасажирів і 12 членів екіпажу. Всі вони визнані загиблими. Причини події так і не були встановлені.\nРаніше ймовірні уламки лайнера були знайдені біля берегів Мозамбіку в Південно-Східній Африці та Маврикії, біля французького острова Реюньон, який розташований за 700 км від Мадагаскару, а також у ПАР, Таїланді.\nТемы: Австралія, авіакатастрофа


На Житомирщині водій Renault вилетів на зустрічну та зіткнувся з Toyota » Новини Житомира | Новости Житомира\nНа Житомирщині водій Renault вилетів на зустрічну та зіткнувся з Toyota\nАвтор: news_maker от 11-12-2017, 11:00, Переглядів: 613\nЗ’ясувалося, що відбулося лобове зіткнення автомобілів Renault LOGAN та Toyota Corolla. Від удару двоє пасажирів та водій Renault опинилися затиснутими конструкціями. За допомогою бензоріза та шанцевого інструменту фахівці Служби порятунку деблокували спочатку водія, а вже потім двох пасажирів. З’ясувалось, що пасажири, нажаль, загинули на місці події.\nКрім того, в транспортному засобі Toyota перебувало троє людей. До прибуття бійців ДСНС двом пасажирам, які отримали незначні травми, допомогли вибратися з автівки очевидці події. А водію, нажаль, затиснуло нижні кінцівки конструкціями автівки. Користуючись гідравлічним інструментом, рятувальники обережно розтиснули частину автівки, на яку прийшовся удар, дістали чоловіка та передали до карети «швидкої». Потерпілих госпіталізували до Бердичівської центральної районної лікарні з різними ступенями важкості.\nУ Житомирі "Mercedes" вилетів на зустрічну та зіткнувся з відбійником\nУ Житомирі внаслідок зіткнення Ford та Volkswagen один з водіїв опинився за ...\nУ Житомирі водій Hyundai не пропустив Renault


ФК «Ворскла» дарує дві тисячі квитків за вакцинацію від COVID-19. Охочі зможуть отримати їх із 20 по 23 жовтня, зробивши щеплення у центрах чи пунктах вакцинації в Полтаві.\nЗа квитками можна буде відвідати матч 12 туру УПЛ «Ворскла» – «Шахтар», який відбудеться 23 жовтня на стадіоні «Ворскла».\nВакцинація – єдиний спосіб захиститися від COVID-19. Адреси пунктів та центрів вакцинації за посиланням: https://bit.ly/3jcY86v.\nНагадаємо, що зараз Полтавщині перебуває в «жовтій» карантинній зоні. У ній забороняється:\nдошкільні навчальні заклади та 1-4 класи шкіл працюють у звичайному форматі, проте інші заклади освіти можуть працювати лише у разі наявності 80% вакцинованого хоча б однією дозою персоналу. В іншому випадку заклад освіти працює у дистанційному форматі.


Тема: «Духовні багатства мого народу»\nТема. Духовні багатства мого народу\nМета. Довести до свідомості учнів поняття «духовні цінності», формувати уявлення про духовні багатства українського народу, ознайомити з християнськими чеснотами; виховувати духовно багату особистість, відповідальну перед Україною і рідним народом.\nОбладнання. Святе Письмо, зошит – посібник, картки, плакати – проекти, відео кліпи «Сучасне українське мистецтво», «Я твій син, Україно», парасолька.\n1.Організація класу. Уявна мандрівка шукачів скарбів.\nВчитель. Вітаю вас, любі друзі, і бажаю вам гарного дня! Діти, чи мрієте ви знайти справжні скарби? Тож сьогодні ми станемо шукачами скарбів і вирушимо у мандрівку за скарбами.\nУтворення гуртів. Утворимо гурти і перевіримо готовність до подорожі.\nКапітани, представте свої гурти і скажіть, що ви візьмете з собою у таку мандрівку? (Дружбу, сміливість, взаємодопомогу, хороший настрій).\nОчікування. Що ви очікуєте від нашої мандрівки?\n11. Підготовка до сприйняття нового матеріалу.\nВчитель. А що таке, на вашу думку , є скарб? (Гроші, багатство, акції, бізнес,гарний одяг, будинки, палаци, машина, тощо).\nЧи можуть такі скарби зробити людину щасливою надовго? Чи можуть вони зробити нас кращими?\nА чи можуть такі скарби зникнути або пропасти?\nЗ нами є присутній наш помічник Ангел –охоронець. Він нам приніс книгу, що є справжнім скарбом для всіх людей. Може ви здогадуєтеся, що це за книга?\nСлово Боже – наймудріше. Йому нема рівних: воно – і Творець, і Охоронець, і Суддя. Бог нам дав це Слово для нашого добра.\nАнгел читає Святе Письмо (Матея 6, 19 – 21).\n«Не збирайте собі скарбів на землі, де міль і хробацтво нівечить, і де підкопують злодії і викрадають. Збирайте собі скарби на небі, де ні міль, ані хробацтво не нівечить, і де злодії не пробивають стін і не викрадають. Бо де твій скарб, там буде і твоє серце».\nВчитель. Святе Письмо нам каже, щоб ми обирали інші скарби – ті скарби, які поведуть нас на небо.\nЩо це може бути? Чи є якісь цінності, що переважають золото,гроші і будинки з машинами? (Любов, дружба, вірність, справедливість,гідність, свобода, віра, тощо).\n111. Робота за темою уроку.\nВчитель. Тепер ми знаємо які скарби нам слід шукати. Як ми назвемо їх одним словом? Духовні. Ті, що пов’язані з душею, тою духовною часточкою, якою ми зв’язані з Богом і якою відрізняємося від тварин.\nНаша країна - Україна. А ми – український народ. Ми відчуваємо спільність, спорідненість, єдність, любов до свого народу і свого краю. Так нам Господь подарував.\nВірш «Одна на світі Україна» М.Шевчук.\nВчитель. Господь також нам подарував своє благословення і дав нашому народу Ангела – охоронця, який нам допомагає вижити і зберегтися, не само знищитися і не пропасти. Будьмо вдячні Господеві за ці прекрасні дари і цінуймо їх.\nПроблемне питання: Що, на вашу думку є духовними скарбами нашого народу?\nАсоціативний кущ.(Молитва, мова,пісня, народна творчість, мистецтво, музика, пізнання,видатні люди, герої).\nВсе, що підносить дух на висоти, творчість, яка веде до зростання в дусі, натхненна праця для загального добра, самопожертва героїв – все це є духовним надбанням нашого народу.\nВчитель. Слово – це велика духовна сила. Вчасно сказане добре слово має магічну здатність приносити добро. Лихе ж слово, сказане у відповідну часину, несе зло. Бог наділив людину Словом тільки для добра. Тож лихе слово – від лукавого.\nЗавдання 1. Утворіть прислів’я з частинок.\nСлово – не стріла, а глибоко ранить.\nЗавдання 2. Виберіть слова, які є благословенням. (Слова ввічливості, слова підтримки, обмова, плітки, дражнилки, похвала, лестощі, привітання, лихослів’я, слова утіхи, слова заспокоєння, грубі слова, лайка, молитва, прокльони, пустослів’я, багатослів’я).\nВчитель. Кожен з гуртів працював над своїм домашнім завданням і зараз вони нам представлять результати своєї роботи.\nПрезентація гуртів: 1 – Мова. 2 – Пісня. 3 – Творчість. 4 – Видатні люди.\nВчитель. Д. Павличко « О рідне слово»\nТак не засни в запиленому томі\nВ наткнутій коленкоровій труні.\nМова – це душа народу. В глибинах мови відбивається уся історія духовного життя народу. Мова є найважливішим, найбагатшим і найміцнішим зв’язком, що з’єднує покоління минуле з сучасним в одне велике історично живе ціле.\nКультура мови кожної людини є основою духовності як окремої людини, так і суспільства в цілому.