Володарка Понтиди. Юрій Косач\nКиїв: А-ба-ба-га-ла-ма-га, 2015. – 528 с.\nЦіна: 68 грн.\n«Володарка Понтиди» – це унікальна в українській літературі пригодницька мандрівка лабіринтами королівських дворів, ложами таємних товариств, феєречними маскарадами, капканами підозрілих дешевих корчомок та в’язничних келій у передреволюційній Європі 1770-х років.Герой цього авантюрного і глибоко філософського роману – український козак-шляхтич Юрій Рославець. Зачарований «дамою свого серця» і претенденткою на імператорський трон, він «женеться за з’явою» своєї пристрасті від Парижа, через Німеччину до Венеції, Неаполя, Риму й Пізи, переживаючи карколомні пригоди і сповнюючись життєвою мудрістю й дещо фаталістичним розумінням життя і світу. Цей літературний шедевр написаний 1987 року в Нью-Йорку контроверсійним українським автором, племінником Лесі Українки, Юрієм Косачем (1908–1990) – видатним, хоча й досі, на жаль, маловідомим майстром української історичної прози.\nМосква ординська. (XIII—XVI століття). Історичне дослідження. Володимир Білінський\nКиїв: А-ба-ба-га-ла-ма-га, 2015. – 656 с.\nЦіна: 100 грн.\nЗа словами Ніколая Карамзіна, російська історична наука перевантажена т. зв. «доважками брехні». Прибравши з описового каркасу російської історії очевидні вигадки, автор подає її у справжньому вигляді, розвінчуючи московські міфи і переконливо доводячи, що Московський улус входив до складу Золотої Орди.\n«Розгорніть перший наш літопис, написаний не пізніше ХІ ст. Його укладач знає «малоросів» і перелічує різні гілки цієї частини руського племені, але, на диво, зовсім не знає «великоросів»... Про них у переліку племен, які живуть у сучасній Росії, не згадано жодним словом. Виникає запитання: хто ж такі «великороси»? Де вони взялися, якщо до ХІІ ст. їх не існувало?».\nІсторичне дослідження, написане на основі російських документів, адресовано широкому колу читачів: науковцям, викладачам, учителям, студентам, учням старших класів та всім, хто хоче знати правду про минуле.\nДля зручності дві книги історичного дослідження уперше подано в одному томі.\nУКРИ. Автор: Богдан Жолдак\nКиїв: А-ба-ба-га-ла-ма-га, 2015. – 224 с.\nКіноповість «УКРИ» відомого українського письменника, драматурга та кіносценариста Богдана Жолдака — це бойова проза про сучасне АТО.\nМайже сто років тому Юрій Яновський створив неперевершені взірці про тодішнє АТО, узявши фактаж із вуст Юрка Тютюнника.«УКРИ» — це суцільний «екшн», заснований на реальних подіях російсько-української гібридної війни, в якій сучасні українці, подібно до героїв «Енеїди», відчайдушно жартують зі смертю, захищаючи свою землю і честь.\nДля читачів майже всіх поколінь.\nПоцiлунок Елли Фiцджеральд. Автор: Олег Лишега\nЦіна: 46 грн.\nДо книги визначного українського поета Олега Лишеги (1949—2014) увійшли його есеї про творчість, про витісування торсів із найтвердіших порід дерев, «може, трохи м'якших за слово».У другому розділі — «America emeralda» — переклади міфів та легенд американських індіанців, щоденник Генрі Торо, вірші Робінзона Джеферса, а також есей та вірш, написані після тривалого перебування Олега Лишеги в гірському Лемонті у Пенсильванії (США).\nЦе остання книжка, яку поет ще встиг підготувати до друку. Вона мала називатися або «Поцілунок Елли Фіцджеральд», або «America emeralda» (Смарагдова Америка).\nЗаписки українського самашедшого. Автор: Ліна Костенко\nКиїв: А-ба-ба-га-ла-ма-га, 2010. – 416 с.\nЦіна: 65 грн.\nЦе перша нова книжка Ліни Костенко за останні 20 років мовчання і перший її прозовий роман.\nРоман написано від імені 35-річного комп’ютерного програміста, який на тлі особистої драми прискіпливо, глибоко й болісно сканує усі вивихи нашого глобалізованого часу.\nУ світі надмірної (дез)інформації і тотального відчуження він — заручник світових абсурдів — прагне подолати комунікативну прірву між чоловіком і жінкою, між родиною і професією, між Україною і світом. За жанровою стилістикою «Записки українського самашедшого» — насичений мікс художньої літератури, внутрішніх щоденників, сучасного літописання і публіцистики.\nМарш Радецького. Автор: Йозеф Рот\nКиїв: А-ба-ба-га-ла-ма-га, 2014. – 608 с.\nУ книзі вибраних творів Йозефа Рота — одного з найвидатніших австрійських письменників ХХ століття, уродженця українських Бродів, учасника Першої світової війни — подано три романи письменника. У своєму шедеврі — романі «Марш Радецького», як і в «Гробівці капуцинів», Рот із глибокою ностальгією і вражаючою майстерністю простежує занепад імперії Габсбургів крізь призму життя однієї родини.\nДо книги увійшли романи:\n- «Марш Радецького»\n- «Ціппер та його батько»\n- «Гробівець капуцинів»\nЯ з Небесної Сотні. Автор: Марко Рудневич\nКиїв: А-ба-ба-га-ла-ма-га, 2014. – 182 с.\nГерой повісті молодого письменника Марка Рудневича чимось нагадує селінджерівського Голдена Колфілда. 19-річний студент Макс зі Сміли легко й відверто оповідає про своє життя — про навчання, однокурсників, родину, про свою кохану дівчину Іванку, яка вчиться в Києві, а батьки хочуть відіслати її на навчання до Франції... Але стається Майдан, і Макс зі своїм другом-однолітком їде до Києва.\nЗрештою, це повість про три вирішальні доби на Майдані. Ви згадаєте все, ви ще раз переживете ті тривожні лютневі дні і, мабуть, будете плакати, і ще довго пам’ятатимете простого хлопця зі щирою душею — Макса зі Сміли...\nМаґнат. Автор: Галина Пагутяк\nКиїв: А-ба-ба-га-ла-ма-га, 2014. – 256 с.\nВ основі нового роману Галини Пагутяк — найзагадковішої і наймістичнішої сучасної української письменниці — химерна доля українського гуманіста поч.ХVІІ ст., дипломата, поета, публіциста, видавця Яна Щасного Гербурта з Добромиля, побачена очима приблудного волинського шляхтича, який уміє бачити майбутнє, однак лише власне. Це не біографія, а лиш іскра, що пробігла між Ренесансом і Бароко, тінь від тіні чоловіка, що втратив не менше, ніж здобув. Письменниця прагне зазирнути за межу людської свідомості, осмислюючи пограничний стан людського буття.\nВечірній мед. Автор: Кость Москалець\nКиїв: А-ба-ба-га-ла-ма-га, 2013. – 448 с.\nХто із справжніх українських письменників живе у Келії Чайної Троянди? Звісно, Кость Москалець. Келія Чайної Троянди — назва його власноруч збудованого помешкання в селі Матіївка на Чернігівщині. Чи не всі в Україні знають бодай один текст Костя Москальця: «Завтра прийде до кімнати / твоїх друзів небагато / вип'єте холодного вина... Впізнали? Ну справді, хто хоч раз у житті не заспівав під гітару рядок «Лиш вона, лиш вона сидітиме сумна» з пісні «Вона»? Кость Москалець — автор слів і музики до пісні, яку співає вже не одне молоде покоління.\nВже багато часу Кость Москалець майже ніколи не виїжджає зі своєї Келії Чайної Троянди. Він пише, читає, п'є запашний чай і рибалить у компанії Тараса Чубая.\nДо цього видання увійшло все найкраще зі старого й нового прозового доробку письменника.\nРоксолана» Автор: Павло Загребельний\nКиїв: А-ба-ба-га-ла-ма-га, 2013. – 800 с.\nЗнаменитий роман відомого українського письменника Павла Загребельного «Роксолана» уже понад тридцять років перебуває в епіцентрі читацької уваги. Нічого дивного, адже цей твір мовби заново відкрив для нас одну з найлегендарніших українок усіх часів, яка волею долі з простої полонянки стала спочатку улюбленою, тоді офіційною, а згодом і єдиною(!) дружиною наймогутнішого султана в тисячолітній історії Османської імперії Сулеймана Пишного.\nЗрештою, це взагалі одна з найнеймовірніших світових історій. В османській династії не було жінки такої суспільної ваги, як Роксолана. Зачарувавши Сулеймана вродою, веселою вдачею та гострим розумом, донька українського (галицького) священика з Рогатина (теперішня Івано-Франківщина) Настя Лісовська понад тридцять років відігравала визначну роль у культурному та політичному житті імперії.\nРоман для широкого кола читачів. Розкішне подарункове видання за помірну ціну.\n"Аристократ" із Вапнярки. Автор: Олег Чорногуз\nКиїв: А-ба-ба-га-ла-ма-га, 2013. – 418 с.\nПерший український сатиричний роман «Аристократ» із Вапнярки» (1979) одразу після виходу в світ став бестселером і розійшовся майже півмільйонним накладом.\nУ часи так званого застою цей іскрометний, веселий, дотепний гостро-соціальний твір з виразно українським національним обличчям став радісною віддушиною для сотень тисяч читачів, які побачили в ньому гротескно+правдиве віддзеркалення тогочасної дійсності й талановите продовження гумористичних традицій Степана Руданського та Остапа Вишні.\nАвтор роману — найвідоміший і «найширокоформатніший» сучасний український сатирик Олег Чорногуз — зумів з великим блиском і бездоганним відчуттям стилю створити цілу галерею яскравих сатиричних типів, що уособлювали «досягнення» безлико-тоталітарної совєцької системи. Роман написано з властивою авторові іронією, читається легко й захопливо. Для широкого кола читачів: від школярів — до академіків.\nЧотири романи. Автор: Валерій Шевчук\nКиїв: А-ба-ба-га-ла-ма-га, 2013. – 768 с.\nДо нової книжки видатного сучасного українського письменника увійшли чотири широковідомі романи і повісті. Дія цих творів охоплює п’ять століть. Роман «На полі смиренному» змальовує події ХІ–ХІІ ст., «Око прірви» — події ХVI ст., «Мор» — про чуму у Львові в 20-ті роки ХVII ст., «Сповідь» — про події ХVIII ст. Позаяк у сучасній літературній практиці розмежування на романи і повісті не дуже виразне, наше видання для зручності має назву «Чотири романи».\nНесподівана вакансія. Автор: Джоан Ролінґ\nКиїв: А-ба-ба-га-ла-ма-га, 2013. – 544 с.\nУ Пеґфорді на сорок п’ятому році життя раптово помирає член місцевої ради Баррі Фербразер. Ця подія шокувала містян.\nУ провінційному англійському затишному містечку з брукованим майданом і стародавнім монастирем, здавалося б, панує ідилія, але всередині містечка, за цим привабливим фасадом, точиться справжня війна. Заможні воюють з убогими, підлітки — з батьками, жінки — зі своїми чоловіками, вчителі — з учнями...\nНесподівана вакансія у пеґфордській раді невдовзі має всі шанси спровокувати містечко на чи не найбільшу в його історії війну. Хто стане переможцем на виборах, де панують пристрасті, дворушність і несподівані викриття?\nЦе великий роман про маленьке містечко і перша книжка Джоан Ролінґ для дорослих. Захопливий твір, створений незрівнянним оповідачем.\nКрасный апокалипсис: Сквозь голодомор и раскулачивание. Автор: Дмитро Гойченко\nКиїв: А-ба-ба-га-ла-ма-га, 2012. – 400 с.\nРукописи Дмитра Гойченка (1903—1993), випадково виявлені 1994 року в еміґрантському архіві Сан-Франциско (США), — це унікальні свідчення про страшні часи радянської колективізації та Голодомору в Україні (південно-східні області, Одеса, Київ та Київщина). На відміну від художніх творів Барки чи Багряного, в історичній мемуарній літературі практично не збереглося настільки детальних, як у цій книзі, описів людиноненависницького комуністичного режиму. Ці рукописи вперше опубліковано 2006 р. у Всеросійській мемуарній бібліотеці вид-ва «Русский путь» з ґрунтовною післямовою та коментарями Павла Проценка.\nУсі три книги Дмитро Гойченко написав наприкінці 1940-х—поч. 1950-х років за гарячими слідами пережитого, з використанням записів, дивом винесених із тюрми. Автор цих безцінних свідчень, сам родом із селян, волею долі опинившись у лавах войовничих гнобителів свого стану, робив успішну кар’єру. Належачи до партійно-радянської номенклатури, він володів різнобічною інформацією про становище в суспільстві. Поступово прозріваючи, Гойченко напружено вдивлявся і аналізував усе побачене й пережите. Це зробило його мемуари справжньою енциклопедією трагічного українського буття епохи Голодомору.\nЦинамонові крамниці. Автор: Бруно Шульц\nКиїв: А-ба-ба-га-ла-ма-га, 2012. – 384 с.\nЦе перший повний переклад творів Бруно Шульца на українську мову. Здійснив його один із найзнаковіших сучасних письменників Юрій Андрухович.\nПтахи з невидимого острова. Автор: Валерій Шевчук\nДо нової книжки найвидатнішого сучасного українського майстра прози дібрано три філософські повісті з пригодницько-фантастичними фабулами (так звані мислительні детективи) — жанр, більше опрацьований у літературі західно-європейській, аніж в українській. Завершує книгу «Маленьке вечірнє інтермеццо» — зразок гумористично-фантастичної повісті. Повісті «Птахи з невидимого острова» та «Початок жаху» було інсценізовано й поставлено в театрах Києва та Львова.\nТри листки за вікном. Автор: Валерій Шевчук\nКиїв: А-ба-ба-га-ла-ма-га, 2012. – 702 С.\nХимерна й захоплива таємничо-детективна історія трьох поколінь Турчиновських, яка бере початок у далекому XXVII столітті.\nКафка. Твори. Автор: Франц Кафка\nКиїв: А-ба-ба-га-ла-ма-га, 2012.\nЦе перше в Україні ґрунтовне зібрання творів Кафки, здійснене трьома знаними майстрами перекладу: Євгеном Поповичем, Олексою Логвиненком, Петром Таращуком. У книзі вибраних творів Франца Кафки — одного з найвидатніших німецькомовних письменників ХХ століття, австрійського чиновника, єврейського страдника і громадянина Чехії — подано оповідання з усіх прижиттєвих та посмертних видань, романи «Процес», «Америка» (уривок), «Замок» (уривок), а також його листи і щоденники.\nТРИСТА ПОЕЗІЙ. Ліна Костенко\nКиїв: А-ба-ба-га-ла-ма-га, 2012. – 462 с.\nДо книги Ліни Костенко — улюбленої української поетеси кінця другого–початку третього тисячоліття — увійшли найвідоміші її вірші з різних періодів творчості — від ранньої поезії до сьогодні, а також уривки з романів та поем. Це найповніше вибране поетеси за часів Незалежності.\nЛюбий бо-пер!.. Автор: Тібор Дері\nКиїв: А-ба-ба-га-ла-ма-га, 2011.\nУ ліричній повісті «Любий бо-пер!..» (Любий свекор) відчутні мотиви прощання з усім прекрасним і добрим, що було в житті. Тема повісті рідкісна в світовій літературі, це твір про людське старіння. По-ексгібіоністськи вивертаючи свою душу, Тібор Дері мовби зумисне заплутує читача, який не завжди може збагнути: письменник пише серйозно чи жартує; він зображає себе й своїх близьких чи це тільки художнє узагальнення...\nХронос. Автор: Тарас Антипович\nКиїв: А-ба-ба-га-ла-ма-га, 2011. – 200 С.\n«Хронос» — футурологічний роман з винятково ефектним сюжетом і прискіпливо-болісним поглядом на світ найновіших технологій та одвічних людських спокус. Події роману беруть початок 2040 року, коли новий науковий винахід кардинально змінює долі людей. За образом космополітичного суспільства у новій книзі цього надзвичайно обдарованого молодого письменника проступає віртуозна проекція на сучасну Україну.\nДім на горі. Автор: Валерій Шевчук\nКиїв: А-ба-ба-га-ла-ма-га, 2011. – 560 С.\nРоман побудований з двох частин: повісті-преамбули і циклу «Голос трави» з тринадцяти новел. Цікаво, що новел саме тринадцять: містична тканина твору дає підстави говорити про невипадкову наявність цього магічного числа. Ірреальні мотиви з`являються ще в повісті-преамбулі. Образи жінок, що мешкають у Домі на горі, виписані цілком реалістично, традиційними прийомами і засобами характеротворення. Та міф-легенда, який перетворюється на циклічно повторюваний магічний обряд, пронизує жіночі образи ореолом таємничості. Пришельці, які «з`являються бозна-звідки» перед жінками Дому, подані в романі як демонологічні істоти. Вони сірим птахом спускаються з неба, перетворюються на чоловіків і намагаються спокусити юних мешканок Дому. Якщо зваблення вдається — народжуються дивні хлопчики, «доля яких майже завжди була сумна». Варто наголосити на демонологічності цих хлопчиків. Більшість сюжетів циклу «Голос трави» запозичені з фольклорно-фантастичних і міфологічних оповідей.\nСновиди. Сни українських письменників. Серія: Доросла серія\nЦілком можливо, що «Сновиди» — перша в світі письменницька сновидійна антологія.\nЗавдяки цій антології читачі мають змогу познайомитися зі снами 80-ти сучасних українських письменників різних поколінь. Чи не вперше під однією обкладинкою представлено так багато найвідоміших поетів, прозаїків, дитячих письменників, драматургів.\nФактично у цій книжці — три покоління українського красного письменства. Це цікавий зріз усієї сучасної літератури з акцентом на молодих і наймолодших, адже саме серед сьогоднішніх 20-літніх варто шукати завтрашніх класиків.\nУсі сни написано спеціально для цього видання. Єдиний виняток — сон Григорія Сковороди, позаяк це чи не найдавніший з опублікованих снів вітчизняних авторів.\nЯ обслуговував англійського короля. Автор: Богуміл Грабал\nКиїв: А-ба-ба-га-ла-ма-га, 2009\n«Я обслуговував…» — дисидентський роман найвизначнішого чеського письменника другої половини ХХ ст. Богуміла Грабала. Роман у соціалістичній Чехословаччині не видавався. Уперше він побачив світ за кордоном, а тому приніс авторові купу неприємностей. «Я обслуговував…» — мемуари кельнера, жадібного й похітливого, який дорослішає на очах читача. Ті події, що з ним відбуваються, радше згодилися б Швейкові на анекдоти. Але не в анекдотах справа. Це історія Йови, людини, яка володіла всім і все загубила; тільки замість Єгови у нього — краса.\n«Я обслуговував…» — життєпис мешканця Центральної Європи, якому «пощастило» нарватися на 30–40-ві роки ХХ ст. Сюжету історичного цілком достатньо, щоб не винаходити чогось надоригінального; письменникові залишається тільки фіксувати деталі персонального маршруту героя всередині єдиної для всіх магістралі. Рефрен книги — «неймовірне стає реальним». З часом гусінь перетворюється на метелика, а похітливий парубійко — на святого Франциска.» (Л.Данилк


Танці з зірками 2021 - Артур Логай розповів про суперфінал, перемогу та партнерку Анну Кареліну - VNews.com.ua\n— Знаєте, це відчуття з’явилось у мене вранці, напередодні суперфіналу. Просто ми з Анею відпустили постійні думки про те, що неодмінно маємо перемогти. Домовилися, що нам просто дуже хочеться танцювати, а там що буде те й буде. У мене було внутрішнє відчуття, що швидше не переможемо. Бачите, а трапилося навпаки.\n— На терези не ставав. Але за відчуттями й візуально втратив близько п’яти кілограмів. Так, я активно працював, але при цьому добре їв. При великих фізичних навантаженнях дуже важливо дотримуватись дисципліни харчування.\n— Пам’ятаєте, коли отримали запрошення стати учасником проєкту?\n— Свого часу я займався боксом та боротьбою. Тому хворіти і не підвестися — це не про мене. Звичайно, іноді боліда група м’язів, яка раніше не була задіяна. Але це є нормальний процес. Я міг потягнути м’яз або защемити його, але нічого страшного. Для мене це означало лише одне — треба краще розминатися.\n— Ви казали, що за 12 ефірів зробили з Анею 49 підтримок. Пам’ятаєте найпершу?\n— Так, було таке. Я намагаюся робити те, що мені подобається. Захотів спробувати свої сили у вокальному шоу. Отримав від цього насолоду. Насправді музика нікуди з мого життя не йшла. Просто вона зараз не на першому місці. Перевагу віддав акторській кар’єрі.\n— Найближчого місяця точно ні. Ми станцювали все, що хотіли. Терміново займуся розв’язанням питань і на роботі, і вдома. Потім збираємося з дружиною та дітьми вирушити у подорож Україною, а може, й далі. Через проєкт ми зовсім мало часу проводили разом. Бачили один одного найчастіше сплячими. З іншого боку, це був важливий та цікавий для мене період. І сім’я мене повністю у цьому підтримувала.\nДзідзьо обіймав та носив на руках Олю Полякову — відео\nІрина Федишин про знайомство з чоловіком та раннє заміжжя


Таємниця козацького імені\nНаказний гетьман УРК Валерій Міхєєв посвячує у козаки новобранців Миронівського осередку УРК\nВеличезна кількість сучасних українських прізвищ кувалась у горнилі Запорозької Січі. Саме тут вперше виникла потреба офіційної реєстрації великого числа козаків. На Запорозькій Січі з’являлося безліч втікачів з усієї України. У ті часи існував звичай надавати їм нові прізвища, щоб втікачів не могли розшукати їх власники. Та й козаки з Гетьманщини, які перебували на Січі на цей час, змінювали свої прізвища на прізвиська. У козацьких реєстрах, складених після Зборівської угоди 1649 року, прізвищеві назви на -енко, наприклад, Голопупенко, Дубогризенко, Петренко, Василенко, Короцюпенко, мають абсолютну кількісну перевагу над всіма іншими. Наприклад, у реєстрі Київського полку 1650 року найменування прізвищ на -енко становлять 60% від усього складу прізвищевих назв.\nХто ми і якого роду\nПрізвища як офіційна назва з’являються в українських документах XIV – XV ст., їх мали представники тодішньої суспільної верхівки. Купівля і продаж майна, передача її у спадок – ці та інші юридичні дії потребували точності в оформленні документів. Тож лише самого імені стало замало. Так з’явилися спадкові родові прізвища. Основна ж маса населення України здобула прізвища після того, як у 1632 році київський митрополит Петро Могила доручив парафіяльним священикам вести метрики народжених, одружених, померлих. Звичайно, прізвища дуже різноманітні, але, якщо уважно дослідити, то можна помітити схожі джерела для їх творення. Найчастіше базою для створення таких одиниць слугували імена батьків, найчастіше батька, оскільки саме він був главою родини, – Іваненко, Петренко, Сидоренко, Тимошенко, Борисюк. Цікаво, що суфікси -ук (-юк) вказували на старшу дитину в родині, а -енко – на меншу. Від імені матері прізвища утворювалися рідко, переважно тоді, коли жінка залишалась удовою або мала чоловіка, як-то кажуть, слова доброго не вартого: Мотренко, Настенко, Химчук, Кулинич… Існує велика група прізвищ, що вказують на місце проживання та національність його власника: Татарчук, Москаленко, Ляшко, Бойко, Волинець, Загребельний... Слід зауважити, що далеко не завжди перший носій такого прізвиська належав до неукраїнського етносу. Досить було кому-небудь пуститися на якийсь час у мандри до іншого краю, щоб після повернення одержати від земляків відповідне прізвисько. Згадаймо, як пояснює своє наймення кобзар з Шевченкової поеми «Гайдамаки»: «Та я й не волох; так тілько — був колись у Волощині, а люде й звуть Волохом, сам не знаю за що». Прізвисько Москаль могло бути первісним найменуванням росіянина (як у п’єсі І. Котляревського «Москаль-чарівник»), але частіше так називали в народі солдатів, які відслужили в царській армії (порівняймо найменування героя поеми Т. Шевченка «Москалева криниця»). Знали про людину і за тією посадою, яку вона обіймала, або ж за справою, якою займалася. Так з’явилися прізвища Боярчук, Вознюк, Гетьман, Пушкар, Солдатенко. Особливо цікавими і пізнавальними є назви, пов’язані з ремеслами. Адже це дає нам корисну інформацію не лише про наших пращурів, а й про розвиток народного господарства в цілому. От, наприклад, чим займалися стельмахи? А бондарі? Ці слова сьогодні виходять з активного словникового запасу української мови, замінюючись сучасними модними назвами професій, але прізвища залишаються. Ось тлумачення найпопулярніших в Україні прізвищ: Бондар – майстер з виготовлення діжок, дерев’яних відер тощо. Гончар – ремісник, що виробляв посуд, кахлі з глини. Стельмах – майстер, що виготовляв та направляв вози, сани. Кушнір – той, хто вичиняв хутро із шкури та шив хутряні вироби. Лимар – ремісник, що виготовляв ремінну збрую. Гармаш – майстер, який виготовляв і обслуговував гармати. Бортник – той, хто займався лісовим бджільництвом. Гутник – майстер, що виробляв посуд та інші речі зі скла. Деякі прізвища походять і від жартівливих прізвиськ людей за родом діяльності: Дубогризенком називали теслю; Мукосієнком – мельника; Тягнишкірою – шевця; Шклобоєм – скляра; Заплюйсвічкою – паламаря.\nПосвята у козаки новобранців Херсонського обласного товариства УРК\n«Музика епохи» козацтва\nЯкщо вам доводилося зустрічатися з людиною на прізвище Нагнибіда чи Перебийніс, або ж ви самі носій такого прізвища, знайте – ваші пращури були козаками. Саме такі колоритні прізвища з гумористичним відтінком кувалися в горнилі Запорозької Січі. Тут вперше виникла потреба офіційної реєстрації великого числа козаків. За звичаями Запорозької Січі новоприбулий до війська повинен був прибрати нове прізвисько, під яким його записували до козацьких реєстрів. Під час процедури вибору нового наймення січове товариство мало слушну нагоду повною мірою виявити свою схильність до жарту й дотепу. Ритуал прийняття до війська новоприбулого козака описує Дмитро Яворницький у праці «Історія запорозьких козаків»: «Прийнятий до лав запорозьких козаків насамперед записувався в один із 38 січових куренів, у той чи інший з них, залежно від власного вибору, й тут же, при записі в курінь, міняв своє власне прізвище на якесь нове прізвисько, котре дуже часто характеризувало його з зовнішнього чи внутрішнього боку; цю зміну прізвища робили для того, щоб приховати минуле новоприйнятих у Січ. Часто на запит російського чи польського уряду, чи нема в Січі якогось Іванова чи Войновича, запорозький Кіш відповідав, що таких осіб на Січі немає, а є Задерихвіст чи Загубиколесо, котрі вступили до лав козаків приблизно в той час, про який запитують московські чи польські люди. Змінивши ім’я й приписавшись до куреня, новачок приходив у той курінь, і курінний отаман у присутності козаків відводив йому місце завдовжки три аршини й завширшки два, кажучи при цьому: «От тобі й домовина! А як умреш, то зробим ще коротшу».\nТрадицію наречення новобранців прізвиськом успадкували від запорозьких козаків учасники гайдамацьких повстань, що знайшло художнє відображення у відомій сцені Шевченкової поеми «Гайдамаки»:\n«...А як тебе зовуть?»\n«Яремою». «А прізвище?»\n«Хіба байстрюк? Без прізвища -\nУ реєстер. Нехай буде...\nНехай буде Голий, Так і пиши!»\n«Ні, погано!» «Ну, хіба Бідою?»\n«І це не так. Стривай лишень,\nЗа прізвищем, наданим на Січі, можна було дізнатися про поширені на Україні ремесла, промисли та про характер військової, торговельної діяльності, чим саме займалися прибульці. Наприклад, Сердюк - гетьманський охоронець; Пушкар, Гарматій - козаки, які обслуговували або виготовляли цей вид зброї; Соломаха, Тетеря - прізвища, які походять від назви страви, яку козаки вживали майже кожний день. Інші прізвища - це такі, як Хорунжий, Сотник, Компанієць, Гардовий, Крамар, Канторій, Стаднюк, Скляр, Саловоз, Стороженко, Мельниченко, Порохня, Тягнишкіра, Дігтяр, Стельмах, Попович, Крамар, відносяться в основному до роду занять, які виконував козак. За козаком закріплювалася назва місцевості або міста, села, звідки прибув утікач: Галицький, Кальміуський, Кодацький, Чигиринський, Лебединець, Миргородський, Прилуцький, Полтавський, Чугуєвець, Поліщук, Волошко, Волошин та інші. Також ми можемо наочно переконатися в широких міжнародних зв’язках та в інтернаціоналізмі Запорозької Січі, де збиралися представники різних націй, народностей і багато козаків одержали такі прізвища, як: Лях, Полулях, Гуржій, Сербин, Литвин, Вірменко, Циганенко, Турчин, Гуцул тощо. Значну групу прізвищ складають такі, в яких закладена характеристика особливостей зовнішнього вигляду, вдачі, властивостей поведінки запорозьких козаків. Спостерігалося найбільш типове, промовисте, що впадало в очі, для його визначення вишукувалося найвлучніше слово, яке змальовувало зовнішній чи внутрішній портрет особистості. Це такі прізвища, як: Головатий, Головко, Чуб, Зуб, Носань, Носенко, Губа, Губенко, Шрам, Шраменко, Горбоніс, Сухий, Сухина, Лантух, Рябко, Стражак, Білий, Білан, Слинько, Легкоступ, Побігайло, Прохватило, Циподрига, Свистун, Швидкий, Покотило, Холодний, Гарячий, Солодкий, Гаркуша, Круть, Хижняк, Косач, Хмара та багато інших.\nМотиви надання прізвиськ у будь-якому колективі є надзвичайно примхливими. Ось яку історію про походження свого прізвища переповідає, наприклад, колишній запорозький козак: «Я був дуже прудкий і проворний: одного разу, їдучи з Нових Кодаків у Січ, ми виїхали на високу могилу й, поскакавши кілька хвилин, стали спускатися. Мої товариші пішли втоптаною стежкою, а я надумав іти просто, але курган був дуже крутий, а трава суха, я послизнувся, упав і покотився униз стрімголов, як клубок або корж. «Коржем, коржем покотився!» - закричали козаки, і з того дня всі мене звали Микитою, а на прізвисько Коржем. Мій хрещений батько, довідавшись про це, сказав мені: «Нехай буде й Корж». Помічаючи схожість з якоюсь рисою представників фауни і флори, особливо птахів, запорозькі козаки давали такі прізвища своїм товаришам: Сич, Сова, Сорока, Синиця, Ворона, Снігур, Голуб, Горобець, Лелека, Селезень, Кулик, Шпак, Чайка, Соболь, Шкапа. Запорожці іноді надавали іронічні прізвища, які називали не справжню ознаку, а її протилежність: Малютою, Малюком називали високу людину, а Махинею невеличкого зросту. Пори року, дні тижня як прізвища надавалися тим утікачам, які з’являлися в певний проміжок часу, що закарбувався в їх пам’яті, - це такі прізвища, як: Зима, Засуха, Понеділок, Субота. Джерелом прізвищ також був і одяг: Свита, Кирея, Жупан, Столата. Козацькі прізвища, утворені від імен, також становлять значну групу: Даниленко, Василенко, Василевич, Клименко, Петренко, Павленко, Гавриленко, Мусієнко, Охріменко, Овсієнко та багато інших. Породженням відчайдушного та розкутого духу запорозького січового товариства є, очевидно, така своєрідна не лише за значенням сполучуваних слів, а й за самим способом творення група прізвищ, що не має аналогій в антропонімах інших слов’янських мов, - це такі прізвища, як: Непийвода, Неїжко, Недайкаша, Неїжборщ, Нагнибіда, Паливода, Перебийніс, Убийвовк, Куйбіда. Це особливість, якщо хочете, ексклюзив, української системи особових назв. Ну де ви ще, мандруючи світами, почуєте: Майборода, Тягнирядно, Гризидуб, Затуливітер, Вирвикишка, Несвятипаска, Завалипіч, Гуляйдень?! Не прізвища, а “музика епохи”! Тільки народ, який знає свій родовід, може самоусвідомлюватися й зростати ввись. Відродження наших українських імен, як чоловічих, так і жіночих, відродження віри, духовності, наших традицій, звичаїв, моралі - це ті чинники, без яких буде важко будувати могутню, процвітаючу державу, ім’я якої - Україна.\nВiдвiдувачiв сьогоднi 25.05.2022 : 24\nВiдвiдувачiв з 17.03.2003 : 2236168


Салат з шинкою і сиром - смачний і ситний | Школа Життя\nСалат з шинкою і сиром – смачний і ситний\nЗакусочний салат з шинкою і сиром за смаком виходить дуже ситним. Для його приготування використовується шинка і твердий сир. Саме від цих інгредієнтів повністю залежить смак готової страви. Тому не варто купувати сирний продукт замість якісного сиру, а шинку замінювати на варену ковбасу. Майонез для заправки салату краще всього використовувати з жирністю 67%. Також можна його сміливо замінити сметаною.\nТвердий сир – 70 г.\nМаринований огірок – 1-2 шт.\n1. Краї твердого сиру зріжте, ті, де воскова частина. Кусок наріжте середніми за розміром кубиками. Можна нарізати сир соломкою, але в такому випадку всі інші інгредієнти потрібно буде нарізати аналогічно.\n2. Шинку наріжте так само, як і твердий сир.\n3. Краї огірків зріжте, наріжте овочі дрібними кубиками.\n4. Курячі яйця залийте водою, відваріть круто. За часом це займе 7 хвилин з моменту закипання води.\n5. Всі нарізані інгредієнти викладіть в миску.\n6. Видавіть з тюбика майонез.\n7. Добре перемішайте закусочний салат ложкою. Накрийте миску з салатом харчовою плівкою і відправте його хоча б на 30 хвилин в холодильник. Так всі інгредієнти стануть однаковими за температурним режимом. Тепер викладіть страву в піалу на ніжці.\nПодайте салат з шинкою і сиром до столу.


Вкласти у голови: як Денис Пріймягі заробляє на сирах - K.Fund Media\nВкласти у голови: як Денис Пріймягі заробляє на сирах\nСереда, 29 Листопада, 2017 08:30 Ви можете також прочитати цей матеріал російською мовою\nПідприємець вважає, що продає не сир, а гастрокультуру\nНа тлі помаранчевих стін виділяється вітрина зі ще більш помаранчевими сирними головами: їх десятки, і вони величезні. Такі ж голови сиру лежать просто посеред вулиці біля ніг торговця — фотографіями з Амстердамського ярмарку прикрашено обидві торгові зали.\nАтмосферу створювала дружина, це було ще в найпершому магазині на Позняках в Києві\n«Ми так і називаємося: атмосферна крамниця голландських сирів. Основний декор у нас — сам товар», — розповідає співзасновник торгової мережі «Сирне королівство» Денис Пріймягі.\nУ приміщенні ще розташовуються полички з соусами, стоїть винна шафа, а біля вікон, наполовину завалених жмутами соломи, лежить сирний інвентар: ножі, терки, посуд для фондю.\nДо «Сирного королівства» досвіду в роздробі у Пріймягі не було. Останніми роками він працював у дипломатичній службі — представляв в Україні естонську агенцію із розвитку підприємництва.\n«Після фінансового консалтингу — який роздріб, вважав я! Що там цікавого», — згадує Пріймягі.\nВ родині Пріймягі сири любили завжди. K.Fund Media\nАле одного разу в Таллінні він потрапив до сирного магазину, відкритого давнім приятелем. Тоді Пріймягі вперше задумався про майбутній бізнес: в його родині сири любили завжди.\nПартнери в Україні знайшлися швидко: серед підприємців були друзі, яким виявився цікавий європейський бізнес-формат, і у вересні 2013 року в Києві відкрилася перша атмосферна магазин сирів. Вартість запуску магазину разом з товаром становить від € 25 тис. до € 40 тис. в залежності від площі.\n«А в листопаді почався Майдан. Ми встигли запустити ще чотири магазини, і гривня обвалилася. Дві точки довелося закрити. Я не буду згадувати, що тоді творилося в моїй голові — всі закупівельні ціни в євро», — ділиться підприємець.\nНедавно прийшов хлопчик, взяв вино і сир, а потім виніс із сусіднього офісу два келихи, квітку і так зустрів свою дівчину\nНаприклад, у 2013 році «Молода гауда» коштувала 70 грн за кілограм, а зараз — 300 грн. І це найдоступніший сир в лінійці. Він же з моменту відкриття — незмінний лідер продажів.\n«Сирне королівство» дотримується категорії «середній плюс». Хоча власник не приховує, що є точки, в яких частіше запитують голландський Beemster X.O. або швейцарський Tête de Moine, вартість яких сягає 1 тис. грн.\nВсього в асортименті мережі на даний момент близько сотні сирів, з яких приблизно 80% — голландські. Вони традиційно тверді і мають великий термін придатності, що важливо для рітейлера.\nБути на ножах\nОдягнувши одноразові рукавички, власник мережі, перебирає сирні ножі. Для Tête de Moine підходить ніж «жіроль», і він спритно нарізає сирні «трояндочки».\n«У нашому бізнесі багато шоу! Але немає чемності в білих рукавичках, — вигукує Пріймягі. – В Україні продавці або хамлять, або «пушаться». А я хочу, щоб ми були як цей голландець на фото, який з чашкою кави може годинами розпитувати про Україну і пригощати гостей сиром».\nВсього в асортименті мережі близько сотні сирів. K.Fund Media\nСаме тому він бере на роботу тільки тих, хто не має досвіду в продажах. Весь персонал, як у власних, так і в партнерських магазинах, бізнесмен навчає особисто. Також він веде закриту корпоративну сторінку на Ютубі, куди викладає відеоуроки для співробітників мережі.\nДегустації в «Сирному королівстві» — звична справа. Щодня відвідувачам пропонується покуштувати щось нове. Але бувають і більші івенти, часто спільно із винними сомельє.\nОднак, без зніяковіння в дегустаціях беруть участь лише постійні клієнти та іноземці\nБільшість українців дегустація «зобов’язує». Саме тому своєю головною цільовою аудиторією Пріймягі вважає тих, хто подорожує по світу, відкриваючи для себе різні гастрокультури.\n«Спостерігав недавно, як прийшов хлопчик, взяв вино і сир. А потім виніс із сусіднього офісу два келихи, квітку і так зустрів свою дівчину. Покупець все-таки змінюється», — каже Пріймягі.\nЧас на винос\nУсередині країни мережа продовжує розвиватися, однак темпи йдуть на спад. У Києві та Одесі вже працюють десятки власних точок, в інших же великих, і навіть дрібних містах бренд представляють франчайзі. З 50 точок мережі 33 запущені партнерами по франчайзингу. Всього мережа присутня в 13 населених пунктах.\n«У Полтаві у нас, наприклад, дуже успішна точка. Зараз відкриваємо партнерський магазин в Кременчуці. Попит є і в невеликих містах, проте багато з них вже зайняті», — зізнається підприємець.\nЦього року було відкрито два перших власних магазини у Варшаві. K.Fund Media\nІ все ж для популяризації бренду і просування гастрокультури «Сирне королівство» продовжує брати участь в різних фестивалях по всій Україні. Але це не заважає Пріймягі дивитися і за її межі.\nЦього року, наприклад, було відкрито два перших власних магазини у Варшаві. А в Грузії і Казахстані знайшлися партнери, які готуються запустити франчайзингові торговельні точки.\nВам буде цікаво: 24 на 7: як ресторатор Купер відкриває по два заклади на рік


Корисні поради на всі випадки життя » Краса і здоров'я » Жіночі колготки SiSi. Колготки SiSi безшовні: кольори, моделі, відгуки\nНоги – це частина жіночого тіла, яка привертає увагу не менше, ніж обличчя. Тому кожна поважаюча себе жінка піклується не тільки про те, щоб ногам було комфортно за будь-якої погоди, але і щоб вони завжди виглядали привабливо. А що краще подбає про зручність і красу жіночих ніжок, як вдало вибрані колготки?! Особливо якщо це SiSi - колготки з Італії.\nВсесвітньо відомий італійський бренд SiSi почав свою історію в далеких 20-х роках минулого століття. Після винахід синтетичних волокон власники торгової марки стали робити з них панчохи, а потім і колготки. Вироби виходили тонкими, зручними, не зісковзували, як шовкові, і були набагато дешевше, що в умовах післявоєнної розрухи в Європі дозволило новинці швидко завоювати популярність серед жінок різних соціальних шарів.\nСьогодні колготки SiSi є одними з найпопулярніших. Це не тільки завдяки гучному імені, але і якістю. Модельєри бренду стежать, щоб їхня продукція завжди відповідала модним тенденціям. Так, наприклад з 2014 року торгова марка SiSi поповнила свій асортимент безшовними колготками, виготовленими за суперсучасної технології з використанням 3D-волокон.\nЖіночі колготки SiSi - це не тільки елемент одягу, але і незамінна деталь образу сучасною, стильною і впевненою жінки 21 століття.\nАсортимент продукції SiSi ділиться на 2 категорії: класичні моделі та SiSi "Мода".\nВ класичну лінію входять гольфи, легінси, шкарпетки, підслідники, панчохи і, звичайно, основний продукт бренду SiSi - колготки, які складають більшу частину асортименту.\nВ цьому розділі колекції представлені всі види колготок, які тільки можна уявити:\n- Супертонкі. Колготки цього типу надзвичайно тонкі і практично непомітні на нозі. Найтонші на 8 den з ефектом засмаги, а самі щільні - 20 den. Всі моделі представлені в 5 розмірах і мають різні колірні варіації від 4 до 9 відтінків, в залежності від моделі.\n- Суперплотние. Назва кажи сама за себе. Від 30 до 70 den. Такі колготки виготовлені з найніжнішої мікрофібри, а тканину деяких моделей утеплена завдяки додаванню бавовни, вовни або кашеміру. Лінійка розмірів аналогічна, а колірна гамма в основному складається з сірих і темних тонів.\n- Моделюючі та підтримують. Колготки цього типу - просто знахідка для дам, які прагнуть підкоригувати фігуру. Незважаючи на щільність від 30 до 70 den, колготки ледь помітні. Завдяки завищеної талії і стягуючого верху у вигляді коротких штанців або шортиків зайві кілограми, що з'явилися невідомо звідки в останній момент, будуть зовсім непомітні.\n- Без штанців. Тоненькі колготки цього виду мають еластичні комфортні шви, які, незважаючи на відсутність ластовіци, штанців або трусиків зверху, не врізаються, а невидимий носок дозволяє носити їх з будь взуттям.\nЛінія безшовних колгот складається з 2 розрядів Nude Effect і Touch Effect. Nude Effect - товщиною всього 20 den, непомітні і невідчутні на тілі. Більш щільні і м'які Touch Effect від 50 до 70 den підійдуть для прохолодної погоди і чудово будуть виглядати під модними вузькими нарядами.\nНа жаль, колірна палітра безшовних колгот поки не дуже велика, але вже ведуться роботи над розширенням асортименту відтінків.\nУ цій колекції дизайнери бренду намагаються слідувати всім модним тенденціям, а також втілювати авторські ідеї. Тому моделі цієї колекції завжди сміливі, яскраві і несподівані, що дозволяють жінці виділятися з натовпу навіть у звичайному одязі.\nПоряд з колготками, шкарпетками, легінсами і джеггинсами в цій лінії випускаються однотонні сукні та блузи.\nУ цьому сезоні в колекції SiSi Мода представлено не так багато моделей колгот. В основному це колготки з однотонним візерунком по всій довжині в сірому та коричневому кольорах і прозорі тонкі колготки з романтичною трояндою на гомілки, що імітує ефект татуювання.\nКолірній гамі колготок SiSi можна тільки позаздрити (понад 39 кольорів)! Від білого до чорного, 13 відтінків коричневого, 3 кавових, 5 бірюзово-синіх, 6 лілових, не рахуючи кремового, вершкового, лляної та відтінку слонової кістки.\nВибрати є з чого навіть жінкам з дуже вишуканим смаком. Крім того, всі кольори в палітрі SiSi носять приємні італійські назви, а також номери, на випадок якщо не змогли запам'ятати мелодійне ім'я кольору. Збираючись за покупками, прихопіть з собою ту одяг, під яку вам потрібні нові колготки. Так ви вгадаєте не тільки з кольором, але і з відтінком необхідних вам колгот настільки точно, наскільки це взагалі можливо.\nБренд SiSi вже багато років є лідером на європейському ринку панчішно-шкарпеткової продукції і за всі роки роботи заслужив прекрасну репутацію.\nРосійські жінки теж вже давно оцінили переваги колготок цього бренду. Більш того, спробувавши продукцію SiSi, багато споживачки відмовилися від колгот інших марок.\nКолготки SiSi, відгуки це підтверджують, прекрасно сидять і майже невідчутні, у них комфортна гумка на талії, зручна і гігієнічна ластки.\nУ лінійці моделей представлений широкий асортимент фасонів на всі випадки життя: низька талія, стягуючі шорти, безшовні колготки, невидимий носок і ін.\nЄдиним недоліком називають високу ціну, однак зазначають, що вся продукція SiSi, колготки зокрема, коштують своїх грошей. А, як відомо, якість завжди доводиться платити.\nSiSi - колготки, які сьогодні можна зустріти на ніжках жінок у будь-якій точці світу. Зробивши якість, зручність і стильність своїми головними цілями, дизайнери бренду вже багато років поспіль дивують нас унікальними моделями. Щодня випускається близько 100000 пар, і цього ледь вистачає, щоб задовольнити зростаючі запити на продукцію компанії.


Робота, вакансії Луцьк: Керівництво - Робота в Луцьку, пошук вакнсій\nРобота Луцьк: Керівництво - вакансії, Робота в Луцьку. Пошук роботи, пошук вакансій в рубриці Керівництво.\nВакансії в Луцьку / Вакансії в Луцьку / Вакансії Керівництво, Луцьк\nРобота в Луцьку в рубриці Керівництво\nНа сайті Jobsite ви можете знайти вакансії і роботу в сфері Керівництво в Луцьку. Ми пропонуємо якісний пошук роботи і постійно оновлювану базу вакансій для фахівців з кожного з напрямів. Ви можете шукати вакансії по конкретних спеціальностях (наприклад, проглядати вакансії «Керівництво»).\nID вакансії: 3797505 Перейти до повного опису вакансії в Луцьку\nID вакансії: 3798038 Перейти до повного опису вакансії в Луцьку\nID вакансії: 3796794 Перейти до повного опису вакансії в Луцьку\nID вакансії: 3798925 Перейти до повного опису вакансії в Луцьку\nID вакансії: 3798543 Перейти до повного опису вакансії в Луцьку\nID вакансії: 3798679 Перейти до повного опису вакансії в Луцьку\nID вакансії: 3793128 Перейти до повного опису вакансії в Луцьку\nID вакансії: 3798858 Перейти до повного опису вакансії в Луцьку\nПошук роботи в Луцьку: сайт пошуку вакансій і резюме Jobsite допоможе Вам легко знайти роботу в Луцьку. Пошук роботи в Луцьку за ключовим словом і зарплатою, детальною статистикою нових надходжень за спеціальностями. На сайті представлені як агентства працевлаштування, так і провідні компанії. Великий банк оголошень і вакансії в рубриці Керівництво з можливістю знайти роботу як студентам, так і керівникам. Якщо "шукаю роботу" про Вас - тоді Ви потрапили за адресою! Працевлаштування в Луцьк і вакансії Луцьку на Jobsite.


Як лікувати ГРВІ правильно - поради лікаря\nГоловна › Новини › Як лікувати ГРВІ правильно і ефективно: Комаровський пояснив\nАвтор Желізняк Олександр — 08:37, 15.05.2020 в Новини/Правда про здоров'я\nЧим лікувати ГРВІ та що заборонено?\nПро все про це розповів доктор Комаровський, передає НАРОДНА ПРАВДА з посиланням на офіційний сайт медика.\n– Ефективність прополісу (як, втім, і інших нібито стимулюючих імунітет засобів) наукової медициною не доведена. Ефект від прийому – виключно психотерапевтичний, заснований на самонавіянні. Якщо ви дуже вірите в користь чого-небудь, то користь, як правило, є.\n– Це класичний приклад шаленого «батьківського бандитизму». Господарське мило викликає хімічні опіки слизових оболонок носа, і це жодним чином не покращує їх функціонування, а значить, не тільки не зменшує, а збільшує ризик вірусних інфекцій. Тобто віруси не будуть розмножуватися в пошкодженій слизовій оболонці носових шляхів, а з великою ймовірністю відразу проникнуть в глиб організму, вражаючи нижні дихальні шляхи.\nЧим полоскати горло при кашлі?\n– Полоскати можна чим завгодно. Головне – сам процес полоскання, а все, що люди додають в розчин – це, скоріше, психотерапія, ніж реальна користь.\nЧи можна гуляти на морозі при запалених бронхах?\n– Все залежить від стану носа. Якщо ніс нормально дихає, то гуляти можна, повітря встигне прогрітися в носових ходах. Якщо ж носове дихання утруднене і дитина постійно або епізодично дихає відкритим ротом, то краще сидіти вдома і дихати прохолодним, чистим і вологим повітрям. У будь-якому випадку, плануючи «прогулянки на морозі з запаленими бронхами», ми спочатку маємо на увазі ситуацію, коли температура тіла нормальна.\nЧи можна капати в ніс антибіотики?\n– Сучасна медицина вважає категорично неприпустимим місцеве використання антибіотиків. Антибіотики місцево можуть використовуватися тільки при гнійному кон’юнктивіті і при гнійному отиті. Закопування антибіотиків в ніс розглядається в цивілізованій медицині, як ознака абсолютної лікарської некомпетентності.\n– Для розмежування гострих вірусних і бактеріальних інфекцій існує зручний метод додаткового обстеження, який називається клінічний аналіз крові.\n– Більшість препаратів для лікування вірусних інфекцій відносяться до засобів з недоведеною ефективністю. Ніяких противірусних засобів при банальних ГРВІ використовувати не треба. Що ж стосується призначення антибіотиків при ГРВІ, то це явище, в принципі, «за межами добра, зла і медичної науки». Це відображення людських страхів і лікарської неписьменності.\nНагадаємо, раніше “Народна Правда” повідомляла, що названо небезпечне захворювання, яке передається через одяг та іграшки та чим заборонено лікувати застуду.\nРаніше фахівці розповіли про найпоширеніші хвороби, з якими може зіткнутися школяр.


Сценарій виховної години "Роде наш красний" - Виховні заходи - 1 - 4 класи - Статті - Готові домашні завдання Онлайн 5,6,7,8,9,10,11 класи\nСценарій виховної години "Роде наш красний"\nУ полі калина, у полі червона\nОй роде наш красний,\nНебагацько нас є! '\nЩо перший цвіточок —\nТо рідний батенько,\nА другий цвіточок —\nТо рідная ненька,\nА третій цріточок —\nУчитель. Діти! Сьогодні розмова у нас буде про рід, родину, родове дерево. Урок наш розпочався піснею «У полі калина», що її склав народ. Як ви гадаєте, що символізує тут образ калини? Що то за дивна калина, на якій усього три цвіточки?\nВона символізує рід весь. Іншими словами, образ отого великого родового дерева, нашого народу і кожної людини бачимо в цій пісні. До свого роду звертається автор: «Не цураймося, признаваймося — небагацько нас є!».\nЗапам'ятайте цей символі\nА тепер гляньте ось на цей малюнок. Що ви бачите на ньому? Дерево. Сильне, могутнє дерево. Але в нього відтяте" коріння, А тепер скажіть, що станеться з деревом, коли його зрізати в корінь?\n- Воно зав'яне, всохне.\n—А чому всохне, пропаде? Що дає дереву коріння?\n— Дає соки земні.\n— Дерево бере сили від землі корінням.\nЗ роду в рід кладе життя мости, Без коріння саду не цвісти, Без стремління човен не пливе, Без коріння сохне все живе.\nТак співає Ніна Матвієнко в "пісні «Сік землі». І тут те саме говориться про родове дерево.\nА тепер уявіть собі, що це не дерево, а ваш рід. Що тут є корінням і де б ви на цьому дереві знайшли самих себе, найменших членів роду?\n— Ми — молоденькі зелені листочки, гілки — наші тато і мама. Стовбур, що ближче до нас, міцний, це, можливо, наші дідусі, бабусі... А коріння — це вже наші прадіди, ті, хто жив сто чи й двісті років тому.\nУчитель. От бачите, ви — молоденькі зелені листочки. А тепер знову уявіть собі, що якась сила чорним страшним мечем відтяла ваше коріння. Чи довго зеленітимуть листочки?\n— Ні, вони скоро зів'януть.\n— А чи знаєте, яка в тому корінні сила?\n— Коли в корінні дерева — сік землі, то в корінні кожного родового дерева — пам'ять роду.\n— Так, людина без пам'яті своїх предків самотня, їй немає звідки черпати сили для життя. Людина без роду — як листок, відірваний від дерева.\n— А чи в кожного з нас є оте святе — ота пам'ять родовідна? Чи кожен із "нас пам'ятає своїх дідуся і бабусю, близьких і далеких родичів?\nУ нас уже був урок, де ви розповідали про своїх рідних, сімейні реліквії, які передаються з покоління в покоління. До сьогоднішнього дня ви дізналися ще більше, виготовили альбоми пам'яті. Я хочу, щоб прозвучали ваші розповіді (Розповіді учнів).\nА ще деякі учні склали своє родовідне дерево. Перед нами два родовідних дерева. Бачите, які вони великі та пишні! Якщо в людини такий сильний рід, їй ніщо в житті не страшне.\nНехай це буде домашнім завданням до наступного уроку для всіх — дізнатися якнайбільше про свою рідню і створити свої родовідні дерева, альбоми.\nА тепер поговоримо про те, як шанували колись люди своїх родичів. .«Що перший цвіточок — то рідний батенько»,— співається в народній пісні. Отже, батько в родині був найстарший. Батько батьків. Його слово було законом для всього роду. Коли він помирав, нащадки оберігали його могилу, яка. була святим місцем для сім'ї. Ще стародавні слов'яни шанували своїх померлих родичів, поклонялися їм, приносили жертви в спеціальні поминальні дні. І досі такі дні є в різних народів. Могили предків були найсвятішим. Коли древні воїни ішли на бій за свою державу, брали з собою грудочку землі. Чому? Бо в тій землі були поховані їхні предки, та земля мала оберігати воша від ворожого меча, і досі така традиція збереглася в Україні, в нашому селі.\nІ коли ми вже заговорили про те, що ми — від коріння, від дідів беремо сили для життя, то. згадаймо і-нашого геніального Тараса Григоровича Шевченка. З кого почався Тарас? Чому він став бунтарем?\n— Тому що про народних бунтарів — гайдамаків, які боронили народ від панів, від неволі, від польської шляхти, розповідав малому Тарасові дід Іван. Таким же непокірним борцем за волю став і його онук — наш великий Кобзар.\n— Запам'ятайте це. Все починається з малого. З малого хлопчика, який жадібно слухав дідові оповіді, почався великий поет українського народу. І бачиться нам, що сам народ втілений у дідові Іванові.\nА тепер знову повернемося до дерева, до пісні.\n«Що перший цвіточок — то рідний батенько, а другий цвіточок — то рідная ненька» — співається в ній. Мати тут також символізує рід. У народних піснях мати — символ роду, родини.\nВи вже самі казали: як не може дерево жити без коріння, так не може людина жити без роду. І тому, коли молода дівчина раптом відривається від роду, від батьківської хати,— виходить заміж, забирає її чоловік у чуже село, в чужу сторону, до чужого роду — це для неї велике горе! Скільки туги в піснях, яку виливає сльозами дівчина! І скільки таких пісень! І які вони жалібні! То дівчина прикликує свою матір зозулею, то просить її передати горобчиком хліба. То сама перекидається голубкою або зозулею, летить до матері, до рідного роду, прилітає в свій садок і починає кувати. То з руні квітку пускає на воду, щоб вона припливла до мазійки. Ось послухайте одну з таких пісень:\nОй піду я в ліс по дрова\nТа й наломлю лому.\nУ чужу сторону.\nА в чужій же сторононьці\nНі отця, ні неньки,\nТільки в саду зеленому\nОй зірву я з рожі квітку\nТа й пущу на воду.\nПливи, пливи, з рожі квітко,\nАж до мого роду!\nПливла, пливла з рожі квітка,\nТа й на воді стала.\nВийшла мати воду брати,\nТа й квітку впізнала.\n— А як ви гадаєте, чому дівчина так тужить за своїм родом, за матір'ю?\n— Тому, що вона живе серед чужих людей, коло чужого роду, в чужому селі.\n— Вона скучає за матір'ю, за родичами.\n— Справді, дівчина потрапляє між чужих людей, в чужу сторону. І хоч як би гарно їй там не було, але все одно дуже важко прижитися. Уявіть собі, що відрізали гілочку від дерева й встромили десь в іншу землю. Чи скоро вона пустить коріння? Чи буде вже воно таким міцним? Чи, може, взагалі зав'яне від туги?\nУсе це я пережила сама, коли прийшла працювати у ваше село. І село як село, і люди хороші, і пісні співають, і робота цікава — а все одно було дуже важко, страшенно хотілося додому, до тих людей, з якими виросла. Все спочатку здавалося чужим. І я теж співала...\nТа й на воду схилилася.\nТяжко в світі бути-жити\nЗ чужиною говорити.\nБо чужина — не родина,\nЩоб я з нею говорила!\nА ще важче буває людині, коли вона відривається не тільки від свого роду, а й від свого народу, від своєї землі. Згадайте, як у пісні було: «А третій цвіточок — рідна сторононька». Уявіть собі страшне горе людей, змушених покинути свій народ, свою землю і вирушити кудись у чужі краї шукати кращої долі. Чи можна уявити їхню тугу за рідною землею? А згадаймо Тараса Шевченка. Царський уряд заслав його в далеку казахську пустелю в Кос-Арал. Там і слова рідного не почуєш! Як важко було Кобзареві! Які пісні він писав, з ким розмовляв?\nЗійди над горою!\nВ неволі з тобою...\nУсе питав про рідну Україну, яку любив, над долею якої плакав сльозами кривавими. А вісті з України приходили дуже і дуже рідко. Тому й розмовляв поет із зорею, яка могла з неба бачити його рідний край.\nПро те, як тяжко жити на чужині, народ склав пісню. Склали її ті люди, що пішли на заробітки в Канаду. Як їм там було — може розповісти лише пісня. Це біль, крик, стогін серця людини, яка втратила рідну землю. Той, хто склав цю пісню, може, й не повернувся в Україну. Але пісня повернулася до його земляків, щоб вилити сердечну тугу. І не можна її слухати без болю, без сліз.\nНа чужині тяжко жити,\nМов той камінь підоймити.\nКамінь здійму — відпочину,\nНа чужині марно згину.\nПлаче серце, мов дитина,\nПлаче воно, знає чого —\nНема правди ні від кого.\nНа родині сонце гріє,\nНа чужині вітер віє.\nВітер віє, траву хилить,\nЗа родиною серце болить.\nОй, чужино, ти, чужино,\nЧого в тобі так студено?\nХоч не вітри, не морози —\nТа все в очах гіркі сльози.\nЗдається, що пісня ця і про нашого поета.\nА тепер гляньмо знову на дерево і зробімо висновок з того, про що ми сьогодні говорили.\nВідрізане коріння й окремі гілки. Чому така страшна чужим людям?\n— Бо в них було відтято коріння.\n— А;що то за коріння?\n— То їхній народ.\n— Отже, вони відірвалися від свого народу. А тепер поміркуємо ще так — це дерево, то, коріння її — той народ, серед якого вона виросла. І сягає воно глибоко в землю, на якій живе цей народ, в його історію. Отже, кожному з нас дав сили для життя наш народ. Це наше коріння. І, відірвавшись від нього, ми, звичайно, не зможемо жити. А тепер скажіть, чим же сильний і нездоланний був наш Шевченко? Чому роки заслання не зламали його?\n— Тому, що він був глибоко зв'язаний із своїм народом.\n— Справді! Він виріс із нього, народ давав йому сили, усе життя він був з ним міцно кровно зв'язаний. І тому ніяка ворожа воля не була страшна поетові. Великий український народ дав світові великого поета і зберіг його пісні, думи, сльози. Для народу він також був святим, це ви знаєте, то й сьогодні в Гнідині майже в кожній хаті є вишитий портрет Тараса Григоровича Шевченка.\nОтже, пам'ятайте, що людина, яка відірвалася від рідного народу, зневажила його, його історію, його пам'ять — а це пам'ять поколінь! — завжди приречена на загибель, як дерево, яке втратило своє коріння.\nА тепер знову гляньмо на дерево і уявімо собі, що це родове дерево нашого українського народу. Коріння сягає глибоко в землю, на якій він жив споконвіку. Що в тому корінні?\n— Пам'ять народу, його історія, його минуле.\n— А якщо коріння відтяти? Що станеться з народом?\n— Це буде народ без пам'яті, без історії.\n— Чи зможе такий народ існувати? Чи буде він узагалі народом?\n— Ні, народ без минулого, без пам'яті, без історії — не народ.\n— Так, це вже просто населення. Це люди, в яких немає нічого свого, нічого святого. Такий народ легко поневолити як фізично, так і духовно,— він не зможе себе боронити. Цих людей легко зробити рабами, особливо рабами духовними — нав'язати їм чужу мову, чужі пісні, чужих богів, чужі звичаї, чужий одяг... Людей били палицями по голові — і люди втрачали пам'ять, ставали безпам'ятними, корилися чужій волі.\nТе саме сталося із нами, з нашим народом. Починаючи з Катерини II і аж до інквізиторів XX століття, всі намагалися підрубати це родове дерево. І ворогам вдалося це зробити. І дивіться, що тепер маємо!! Що для нас святе? Якою мовою розмовляємо?\n— Суржиком або російською.\n— Чиї пісні співаємо?\n— Чужі, а своїх не знаємо.\n— Чиї танці танцюємо?\n— Чию музику слухаємо?\n— Чий одяг носимо?\n— Закордонний. І зневажаємо свій. Вишита сорочка — це сором, а імпортними джинсами хизуємося!\n— Чи знаємо ми свою історію, свої традиції? Чи знаємо і бережемо землю, на якій живемо?\n— То який же висновок? Піднято родове дерево нашого народу. Ми вже майже нічого не маємо. Ми вже просто безбатченки, Івани - безрідні, люди без батьківщини... То що ж з нами буде?\nЦе велика трагедія нашого народу. Страшна трагедія. Біду цю передбачала ще Леся Українка в «Лісовій пісні», осудивши тих нащадків Лева, які зрубали старого прадуба, знищивши тим самим родове праслов'янське наше дерево.\nАле ще не все втрачено. Ще є надія. Ще є люди, які знають пісні, казки, вміють вишивати, знають нашу історію... Чи житиме народ наш, чи зникне з лиця землі, залежить від нас із вами. Від того, як ми зуміємо зберегти свою мову, свою пісню, свою культуру, свій дух. Тож не даймо всохнути родовому дереву нашого народу!\nнебагацько нас є!\nРобота в редакції журналу для дітей "Пори року. Зима"\nЗмінювання прикметників за числами у сполученні з іменниками\nЗакріплення навичок правопису власних і загальних іменників


Оперативна COVID-19 26.05.2020 Версія для друку\nСтаном на 26.05.2020 в місті Южноукраїнську не виявлено нових підтверджених випадків COVID-19\nВсього зареєстровано 39 лабораторно підтверджених випадків COVID-19 (у тому числі 32 працівників ВП ЮУАЕС та пов’язані з ними особи, 7 - по місту і пов’язаних з ним). Всього одужали 22 особи, взято проб на COVID-19 – 488.\nЗа даними керівників закладів охорони здоров’я міста, станом на 10.00 26.05.2020 на стаціонарному лікуванні знаходиться 9 осіб, хворих на COVID-19, із них:\n- Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня – 8 осіб.\n- Хворі вдома на самоізоляції – 8 осіб.\nІнформація щодо стану захворюваності на COVID-19 в містах супутниках АЕС станом на 26.05.2020\nВараська ОТГ - станом на 9.00 год. 26 травня 2020 року у Вараші лабораторно підтверджено 13 випадків захворювання на COVID-19 (1 - летальний, 1 пацієнтка одужала). На перевірці в обласному лабораторному центрі залишається ще 15 підозр на COVID-19 мешканців Вараської ОТГ. Усі інші підозри скасовано в результаті лабораторного дослідження. На самоізоляції перебувають 125 мешканці громади, з них 21 дітей та 104 дорослих.\nНетішинська ОТГ - у 64 осіб (у тому числі 14 дітей, 15 працівників ВП ХАЕС, 2 медпрацівники) лабораторно підтверджено захворювання на COVID-19. З них: 49 - одужало, 1 – летальний випадок. З числа хворих, 6 осіб знаходяться на лікуванні у Хмельницькій інфекційній лікарні, 1 особа – в Славутській центральній районній лікарні, 7 осіб – на самоізоляції. За минулу добу не зареєстровано нових випадків захворювання на COVID-19. Лабораторні дослідження тривають. Результати повідомлятимемо протягом дня. За інформацією Центру ПМСД м.Нетішин, на території Нетішинської міської ОТГ знаходиться 59 осіб на самоізоляції, 1 особа – на обсервації. На сьогодні завершився період самоізоляції у 644 осіб.\nСтаном на 10.00 26 травня в Миколаївській області не виявлено нових підтверджених випадків COVID-19.\nОдужало за добу 11, всього одужало - 131.\n- призначене амбулаторне лікування – 517 осіб.\n- у КНП «Миколаївський обласний центр лікування інфекційних хвороб» - 19 осіб, з них 16 хворих та 3 особи з підозрою;\n- в інших інфекційних стаціонарах – 10 осіб, з них:


Кабмін знизив ціну на газ: експерти попередили про можливі наслідки\n20 січня 2021 , 23:17 - Читать новость на русском\nВ Україні на початку 2021 року мітингували проти підняття тарифів на газ. Люди штурмували облради, перекривали дороги. У підсумку, президент України Володимир Зеленський зібрав екстрене засідання Кабміну. Там ухвалили рішення знизити ціну газ майже на третину.\nЦе тимчасовий захід на період з першого лютого до 31 березня. Експерти вважають, що таке ручне регулювання тарифів не вирішує самої проблеми. Більше про це – у матеріалі 24 каналу.\nВсі деталі В Україні остаточно знизили ціну на газ: Кабмін оприлюднив постанову\nВплив на співпрацю з МВФ\nЗ серпня 2020 року в Україні запрацював ринок газу. Кожен споживач може сам обирати постачальника блакитного палива. Тож і ціни тепер залежать від того, яка компанія продає газ.\nВони суттєво відрізняються: від 7 гривень за кубічний метр до майже 11. Проте багато людей про це навіть не знають. На період опалювального сезону влада зробила для всіх однакову ціну – 6,99 гривні.\nТаке ручне регулювання може негативно вплинути на відносини з місією МВФ, попередили експерти. Як пояснила Тетяна Бойко з громадянської мережі ОПОРА, спілкування з МВФ може врятувати тільки тимчасовість цього рішення.\nТобто, якщо уряд зможе знайти аргументи і переконати, що воно – лише на 2 місяці,Є прямий пункт про те, що держава не буде обмежувати конкуренцію і не буде встановлювати якоїсь граничної ціни. Це написано дуже чітко,\nЕксперт Інституту енергетичних стратегій Юрій Корольчук наголосив, що у законі про ринок природного газу чітко прописані механізми, які можна залучити, аби підтримати соціально незахищені верстви населення\n"Для цього є механізми та субсидії. Крім цього, можна також розглядати варіанти дотацій, прямої фінансової підтримки компаній, які працюють на ринку", – зауважив він.\nПроблему відклали на майбутнє, – Саакян\nЧерез протести на початку 2021 року у публічному просторі зацікавлені особи підживлюють тему про нібито новий тарифний Майдан. Особливо активно на цій темі спекулює ОПЗЖ.\nПолітолог Олег Саакян зауважив, що чинна влада недостатньо пояснила проблему населенню. Внаслідок цього і почались протести в українських містах.\nВони програли цю гру – як субстантивно, так і комунікаційно. Тому сьогодні ми вже маємо наслідки. Ухвалене рішення скоріше нагадує прийняття знеболювального при серйозній хронічній хворобі,\n"Ми лише відклали проблему на майбутнє. Відповідно, соціальне напруження лише буде зростати з часом. Хоча і зараз здасться, що трішки краще", – додав експерт.\nУкраїнці про підвищення тарифів\nУкраїнці по-різному ставляться до підвищення тарифів на газ. Хтось вважає теперішні ціни цілком обґрунтованими і не думає, що їх треба знижувати.\nНатомість інші ж навіть рішення Кабміну зменшити ціни на газ в період опалювального сезону сприймають досить скептично.\n"Це уже смішно. Тому що магазини ще за часів перебудови робили так: підіймали ціну вдвічі, а потім писали про знижки 50%. Зараз це робить держава", – прокоментувала киянка Надія.\n"Я вважаю, що послуги повинні коштувати стільки, скільки коштують. Не вірю в усі фейкові новини про те що це, інспіровано олігархами", – додала киянка Івета.\nЕксперти наголосили, що рішення влади зменшити цифри у платіжках за газ – відкладена проблема. У наступному опалювальному сезоні вона знову дасть про себе знати. Тож потрібно шукати системне розв'язання проблеми, а не боротися з її симптомами.\nКабінет Міністрів України Новини України Новини Новини України 24 МВФ Газ Тарифи Тарифи на газ Ринок газу


Як правильно вибирати блузку?\nВідео: Футболка в стилі чоловічої сорочки\nВідео: Як вибрати і з чим носити білу блузку? Стильні ідеї весна-літо 2015\nВідео: Кримські школярки показали, як правильно вибирати одяг на смітнику\nВідео: Блузки та сукні для повних дівчат\nЯкщо ви підбираєте блузу для ділового костюма або для носіння на роботу, краще всього вибирати стандартні тканини, наприклад, міцний бавовна, простий шовк, трикотаж. Дані тканини вельми добре збережуть зовнішні якості протягом всієї зміни, вони не замнуть і не затруться. Крім того, ці тканини дуже комфортабельні, що досить важливо в тому випадку, якщо ви перебуваєте в офісі довгий час.\nЩо ж стосується кольору, то тут також необхідно бути акуратними і робити вибір на користь м`яких кольорів з невеликим принтом. Уникайте занадто яскравих і кислотних відтінків, а також моделей з акцентом на малюнку, який буде недоречним в офісі.\nМодель для виходу в світ\nДля виходу в світ увечері найкраще придбати блузку, виконану з атласу або ж якісного шовку, вони дуже добре виглядають на яскравому світлі і під яскравими лампами. У тому випадку, якщо ви відправляєтеся на побачення, можна надіти просту не прозоро блузу, яка в обов`язковому порядку зведе з розуму будь-якого шанувальника. До речі, на сайті irida-plus.ru ви зможете відшукати великий асортимент одягу.\nПри добірці моделі блузи радиться брати до уваги призначення даного придбання. Бізнес-блуза зобов`язані бути максимально строгого і нескладного крою, без химерності, а також асиметрії, особливо якщо ви збираєтеся носити її разом з піджаками або жилетами. Жіночі ділові блузки - це прообрази чоловічих сорочок, але в більшості випадків подібна блуза більше приталена по краях. До слова, на сайті irida-plus.ru ви зможете знайти модель під свій смак.\nВибір не діловий моделі блузи\nЩо ж стосується неділових блузок, то тут для будь-якої фантазії є місце, де можна розгулятися. Фасон обраній одягу може бути химерний, асиметричний, з різними застібки (з гудзиками, кнопками, корсетного типу, заклепками), з декоративними елементами (бантиками, брошки у формі пелюсток, стрічками, стрази), прямого або ж косого крою. Підбираючи блузу нестандартного фасону, в обов`язковому порядку подумайте над тим, з чим ви збираєтеся носити її, тому що одяг не ординарної стилістики повинна бути виконана в поєднанні з подібними.\nВибір, виходячи з особливостей фігури\nСлід враховувати, що робити свій вибір необхідно спираючись на особливості вашої фігури. Певна модель може як підкреслити основні переваги, так і вказати всім окуружающім на наявні недоліки.\nЯк підбирати одяг при повній фігурі\nЯк правильно вибрати трикотажна сукня\nПрактична і красива домашній одяг: чи можливо це?\nГладжу будинку блузку\nзмістяк гладитиЯк гладити блузки з різних тканинз бавовниз льонуз шифонуз шовкумереживна обробкаБлузка необхідна жінці протягом всього року. Правильно підібране виріб може відразу ж перетворити повсякденне вбрання в святковий. Але, для того, щоб…\nМодні сукні весна 2016\nВідео: Модні сукні 2016 весна - літо На світових подіумах вже пройшли покази і визначилися тенденції на модні сукні сезону весна 2016 року. Дама вже пора вирішувати взимку проблему нічого носити і повний гардероб. Деякі свої сукні вже давно…\nСекрети популярності трикотажної жіночого одягу\nУ трикотажу багато прихильниць, жінки вибирають наряди з цього матеріалу і для роботи, і для відпочинку, і для світських урочистих заходів. Вони постійно стежать за новими колекціями, купують собі найактуальніші моделі, що відповідають останнім…\nСучасні реалії такі, що дуже мало в нашому світі жінок з ідеальними пропорціями і фігурою. А постійна зміна ідеалів і різні поняття про красу все тільки ускладнюють. Однак, на щастя, існує безліч абсолютно різноманітного одягу, яка здатна…\nЧи можна приховати живіт?\nВідео: Як прибрати живіт - 3 основних правила Якщо вам хочеться здаватися більш стрункою, але ось животик все одно випинається вперед, то можна його просто приховати. Головне пам`ятати, що звисає одяг, яка здається вам вдалою знахідкою,…\nВідео: Піжама жіноча, бавовна Lida (1850)Для кожної жінки одяг, в якій вона перебуває вдома, грає таку ж важливу роль, як і святковий одяг або ж одяг для роботи. Адже жінка повинна виглядати привабливо не тільки на роботі, але і вдома, так як вдома…\nЖіночі піжами: основні правила вибору\nГарна жіноча піжама повинна бути комфортною і красивою. Підібрати такий виріб нескладно, керуючись декількома важливими правилами. Зокрема, не забувайте, що наряд для сну повинен бути виготовлений з шовку або хлопка.Вибірая красиві піжами,…\nМодні рішення жіночих і чоловічих рукавичок в 2016 році\nОтримати закінчений, досконалий образ неможливо без завершальних деталей. Одними з них є рукавички. У сезоні цього року дизайнери випустили лінію рукавичок з різних матеріалів і цікавих фактур. Представлені моделі для повсякденного носіння і для…\nЗ пишними формами можна теж бути модною\nВідео: Пампушки в моді: подіуми завойовують моделі з «формами»Світові модні тенденції свідчать про те, що сьогодні вітається природна жіноча краса. І зовсім не важливо при цьому, який у жінки тип фігури. Виглядати стильно, красиво можуть…\nВідео: Жіночі штани - як і з чим носити восени / взимкуБажаєте купити зручну, функціональну одяг, що не сковує ваші рухи? Іщіте неперевершена якість в доступному ціновому діапазоні? Інтернет-магазин КупіВіп готовий запропонувати вам класичні,…\nПрямі жіночі джинси\nВідео: Джинси жіночі. Як вибрати МОДНІ ДЖИНСИ по фігурі [Академія Моди і Стилю Анни Арсеньевой] Вдалий вибір - прямі джинсиЖінок різного віку і соціальних статусів завжди об`єднувала любов до виробів з деніму, особливо, прямого крою. Адже…\nukrdomguru.ru » Корисні поради » Як правильно вибирати блузку?\nМодні фасони спідниць і з чим їх носити\nЯкі трикотажні блузки в моді\nЯк правильно носити джинси-бойфренди?\nЯкою має бути домашній одяг або все, що ви хотіли знати про жіночі халатах\nЯкий холодильник самий тихий\nПовноцінний догляд за собою за допомогою домашньої косметики


На Полтавщині за минулу добу сталося три ДТП: одна людина загинула, ще чотири - травмовані | Новини\nУ Полтавському районі близько 19:30 на автодорозі «Київ-Харків» у с. Абазівка сталося зіткнення велосипедиста та автомобіля “BMW”, під керуванням водія 1986 року народження. Про це повідомляє Відділ комунікації поліції Полтавської області.\nВнаслідок зіткнення, велосипедист 1953 року народження, від отриманих травм загинув на місці події.\nУ Миргороді водій легковика здійснив наїзд на велосипедиста, останнього з травмами ушпиталили медики\n9 жовтня, близько 20:09, на автодорозі Миргород-Опішня 48-річний водій автомобіля «Chevrolet Aveo» здійснив наїзд на велосипедиста, який рухався у попутному напрямку.\nВ результаті дорожньо-транспортної пригоди, травми різного ступеню тяжкості отримав велосипедист. 59-річного чоловіка медики госпіталізували до районної лікарні.\nУ Зіньківському районі на автодорозі "Полтава-Гадяч" близько 20:20 сталося зіткнення автомобілів "Opel", під керуванням водія 1978 року народження та «Audi», під керуванням водія 1984 року народження. Внаслідок зіткнення тілесні ушкодження отримали водії обох транспортних засобів, а також пасажирка автомобіля "Opel”.\n#Полтавщина #ДТП #аварії #дороги


У Полтавській міськраді готові віддати 12,8 мільйонів за ремонт тротуарів на вулиці Котляревського\nУправління ЖКГ Полтавського міськвиконкому оголосило тендер з капремонту тротуарів на вулиці Котляревського. Роботи на ділянці від вулиці Пилипа Орлика до вулиці Пушкіна, попередньо оцінили у 12,8 мільйонів гривень, повідомляє «Полтавщина» з посиланням на Prozorro.\nЗа умовами тендеру майбутній підрядник має виконати роботи на 700 метрах вулиці Котляревського до кінця цього року. Окрім заміни покриття, переможець торгів використає тактильну плитку, облаштує пандуси, з’їзди та поручні, замінить люки та встановить пристрої для зниження швидкості - колесовідбійники. Після закінчення робіт компанія-виконавець повинна надати 5-річну гарантію.


Як змінився Київ за 100 років - kyiv-future.com.ua\nЯк змінився Київ за 100 років\nЗа останні 100 років Київ дуже змінився. Він зазнав безліч історичних і соціальних потрясінь, що позначилося на архітектурному обличчі столиці. В огляді ми більш детально розповімо, як місто змінилося через 100 років, пише kyiv-future.com.ua.\nЯк змінився центр\nСто років тому площа у купецького зібрання (сьогоднішня Європейська площа) була більш затишною. У центрі був фонтан і красива алея, яка вела до оглядового майданчика. Також там була неймовірної краси арка.\nСофійська площа за 100 років практично не змінилася. На ній виросло елітне житло. Також площу обклали бруківкою. В столиці і на самій площі стало більше транспорту.\nА ось від старого Хрещатика нічого не залишилося. Його повністю переробили.\nПо Володимирському спуску, який раніше був Олександрівським, в 1913 році їздив паровий трамвай, а вулиця була набагато ширша. Також Олександрівський узвіз поділявся на проїжджу частину, тротуар і трамвайні колії. Окремою дорогою їздили коні і автомобілі, за іншою- трамваї, а тротуаром пересувалися пішоходи.\nЗмінилася і вулиця Інститутська, яка з’явилася на карті Києва на початку 19 століття. Раніше вона називалася Іванівський шлях. Він з’єднував Козине болото (зараз це Майдан Незалежності) і Печерськ. Потім на Іванівському шляху побудували Інститут шляхетних дівчат. В результаті вулиця була перейменована в його честь. Багато киян 100 років тому називали її дівочою.\nДо речі, на місці відомого готелю “Україна”, який розташований на Майдані, знаходився перший “хмарочос” в країні. Це був дванадцятиповерховий будинок Гінзбурга. Його висота досягала шістдесяти метрів. Висотку можна було побачити з кожного району столиці. Однак через військові дій в Другу світову війну, будівля була повністю зруйнована в 1941 році.\nЗа 100 років змінилися назви столичних районів і вулиць, а також площ. Місцевість перед станцією метро “Олімпійська” сто років тому носила назву Либідської. У свою чергу, вулиця Еспланадна відносилася до частини вулиці Прозоровської. Також змінилися і кордони міста. За 100 років в столиці додалося багато нових районів. Передмістя стало Києвом. До речі, раніше межі міста закінчувалися в районі Куренівки.\nЖиття в місті значно погіршилася через погану екологію. Всьому виною постійна забудова міста і знищення зелених зон. Також через промисловість і стічні зливи сильно забруднені річки. А деякі водойми просто закатали в бетон. Наприклад, річку Либідь, яка є правою притокою Дніпра.\nРаніше це була повноводна ріка. У ній водилося багато риби. Також біля водойми пасли худобу, а в струмках, які впадали в річку, люди прали одяг і купалися.\nУ 20 столітті річка пішла під землю. Її просто уклали в колектор, куди стікають різні стоки.\nТакож в місті відзначають високе забруднення повітря через велику кількість машин, які виділяють в атмосферу вихлопні гази. Хоча раніше Київ вважався найзеленішим містом в Європі.\nУ столиці за 100 років відбулося ще багато змін, а яким місто пам’ятаєте ви? Пишіть в коментарях.\nісторія центру києва\nкиїв 100 років і зараз\nхрещатик 100 років тому\nяк виглядав київ 100 років тому


Сьогодні тернопільська "Нива" має всі шанси здобути очки - Новини спорту Тернопіль Футбол\nСьогодні тернопільська "Нива" має всі шанси здобути очки\nБілоцерківська "Рось" - наступний суперник тернопільської "Ниви" у змаганнях серед команд другої ліги. Поєдинок відбудеться у суботу, 4 вересня, у Макарові, де проводить свої домашні матчі білоцерківський клуб.\nПісля серії невдач цього разу наша команда має всі шанси здобути очки. Адже гра багатостраждальних суперників наразі викликає лише співчуття - у середньому за гру "біло-чорні" пропускають у власні ворота по п’ять м’ячів.\nОдин із найстарших клубів другої ліги зараз переживає явно не найкращі часи. На рівні із рівненським "Вересом" білоцерківський клуб до старту у сезоні знаходився у так званій "червоній зоні". Перші матчі за участю "чорно-білих" були перенесені, а ніхто із вболівальників до останнього не знав, чи стартує їх клуб у поточній першості. Клуб стартував, однак своїх глядачів зовсім не порадував. У першому календарному турі "Рось", яка на заявку заледве нашкребла 13 футболістів, буквально знищила плисківська "Єдність" - 9:0. Вже після цієї поразки президент клубу зауважив, що наступний матч проти "Десни" стане, мабуть, останнім для команди. "Рось" цей поєдинок прогнозовано програла - цього разу з рахунком 0:2, який став найменшим для команди у цьому розіграші ліги.\nБукмекери ігнорують "Рось"\nОднак, на щастя, для уболівальників "Росі" попередній матч не став останнім для команди. І у наступних матчах команда взяла участь, щоправда результати шокували. Три поразки із сумарним рахунком 3:15 яскраво ілюструють картину, в яку потрапив цей колектив. Відзначимо, що на матчі за участю "Росі" світові букмекери навіть не приймали ставок, адже, на їх думку, результат цих поєдинків очевидний. Цікаво, чи розмістять вони матч у лінії у поєдинку проти "Ниви", яка теж демонструє далеко не найкращий футбол та результат.\nВідзначимо, що цей поєдинок стане шостим в історії протистоянь цих клубів. До цього тернополяни здобули чотири перемоги, один матч завершився унічию та одного разу сильнішою була "Рось". Чи зміниться статистика цього разу - побачимо.\nВідзначимо, що наступні два матчі наша команда проведе із суперниками, які у цьому сезоні мають "нуль" очок. Відтак можемо розраховувати на максимальний очковий добір. У іншому випадку навіть декларована керівництвом скромна ціль закріпитись в середині турнірної таблиці постане архіскладним завданням.


Головна » Стиль » Сальма Гайєк не боїться свого віку\nАктриса Сальма Гайєк (Salma Hayek), така собі Попелюшка з Мексики, що підкорила Голлівуд, розповіла журналу The Edit про старіння, амбіції і щастя.\nГайєк стала однією із найуспішніших мексиканських актрис. За свою кар’єру вона вже знялася в більш ніж 30 фільмах і стала першою мексиканкою, номінованою на премію Оскар за кращу жіночу роль у фільмі “Фріда”, 2003 рік. Не менш успішно склалося і особисте життя актриси. У 2009 році вона вийшла за Франсуа-Анрі Піно – французького бізнесмена і власника відомих будинків мод.\nВ інтерв’ю Гайєк розповіла, що завжди хотіла мати в житті абсолютно все.\n«Я хотіла розкішного життя, але при цьому я хотіла залишитися хорошою людиною і зберегти свої принципи. Ось це я називаю амбіціями », – зазначає актриса. Хайєк стверджує, що єдине, чого їй не вистачає в житті – це самодисципліни. Вона називає себе неорганізованою і ледачою, але розуміє, що це – її недоліки.\n«Іноді я кажу собі:« Мені вже 50 років, чому я повинна добре виглядати? У мене вже є чоловік. Але потім, я розумію, що не хочу втратити цього чоловіка».\nАктриса розповідає, що не боїться віку. Вона приймає свою старість і будь-які фізичні зміни, пов’язані з цим. Правда, її шалено дратують окуляри, без яких їй складно читати. «Я постійно гублю свої окуляри і це мене ще більше дратує. Погіршення зору – це головний мінус старіння », – говорить Гайєк.\nГайєк також розповіла, що для неї щастя. В першу чергу – це натхнення простими життєвими речами. «Щастя не приходить від задоволення хорошою кар’єрою, воно приходить від гордості за правильно зроблений вибір». – каже актриса.


Мітингувальники подарували директору НАБУ яйця з написом: “Ситника – геть!” - РЕГИОНАЛЬНЫЙ НОВОСТНОЙ ПОРТАЛ ИВАНО-ФРАНКОВСКА\nВладислав Шаморин\t/ 19. 2. 2020 14:13\t/ Опубликовано в Новости И-Франковска\nАграрії, які мітингують за звільнення глави НАБУ Артема Ситника, передали йому іменні яйця з написом: “Ситника – геть”. Про це повідомляє Depo.ua.\nВранці 5 лютого в центрі Києві пройшов масовий мітинг проти тиску силових органів на аграрні підприємства “Укрлендфармінгу” і “Авангарду”. Серед основних вимог протестуючих – відставка Артема Ситника з посади директора НАБУ.\nНагадаємо, в середині грудня 2019 року Рівненський апеляційний суд не задовольнив апеляційну скаргу захисту директора НАБУ Артема Ситника, визнаного винним у справі про відпочинок в елітних мисливських угіддях господарства “Поліське-Сарни” за чужий рахунок.\nНа вихідних у Франківську спіймали водія «під кайфом»\nСтало відомо, які дитсадки Івано-Франківська працюватимуть влітку АДРЕСИ


Dice показала п'ятірку нових фахівців у свіжому геймплейному трейлері battlefield 2042 - Catalog-Security\nдодому Без рубрики Dice показала п’ятірку нових фахівців у свіжому геймплейному трейлері battlefield 2042\nСтудія dice і видавництво electronic arts опублікували черговий геймплейний трейлер багатокористувацького шутера battlefield 2042 з першим поглядом на п’ятірку нових фахівців. На релізі в грі їх буде десять.\nрозвідник навин рао з індії з технічним складом розуму. Завдяки спеціалізації ” комплект кібервійни “він в змозі виводити з ладу транспортні засоби і відключати” рейнджерів ” противника, а також активувати систему захисту бази на відстані. Талант “троянська мережа” дозволить зламувати системи противника для отримання цінних розвідданих;\nштурмовик сантьяго “дозер” еспіноза з мексики, що славиться своєю винахідливістю. Він використовує балістичний щит sob-8 як таран, як захист від ворожого вогню і для скорочення дистанції з противником, тоді як талант “вибухостійкість” дозволяє йому отримати додаткову стійкість до шкоди від вибуху;\nштурмовик емма “санденс” розьє з франції любить йти на виправданий ризик. Спеціалізація” розумний вибуховий пристрій ” дозволяє максимально ускладнити життя противника. Касетні гранати, мікродрони – по її частині. Завдяки таланту “вінгсьют” вона може використовувати однойменний літальний костюм замість парашута;\nрозвідник джі-соо пайк з південної кореї спеціалізується на таємному проникненні. “сканер emg-x” дозволяє робити ворогів видимими навіть через стіни, а талант “визначення загрози” допоможе їй при отриманні шкоди розрахувати траєкторію пострілу і відкрити вогонь у відповідь;\nбоєць підтримки костянтин “ангел” ангель з румунії за допомогою спеціалізації “ящик з екіпіровкою” стежить за тим, щоб вашому загону завжди вистачало броні і патронів. Талант” травматолог ” дозволить оживити будь-якого союзника, заповнивши його додаткову броню.\nУ battlefield 2042 гравцям будуть доступні три різних багатокористувацьких режиму:\nall-out warfare – це нове покоління легендарних режимів “захоплення” і ” прорив»;\nportal дасть гравцям можливість зануритися в бої минулого, сьогодення і майбутнього, змінювати правила ведення бою і створювати власні битви;\nhazard zone 8>—>- це режим виживання з напруженими переймами загонів.\nНа xbox one і playstation 4 одночасно на полях битв battlefield 2042 можуть зіграти 64 гравці. Підтримка 128 гравців і великих карт доступна тільки на xbox series x / s, playstation 5 і пк.\nРеліз battlefield 2042 відбудеться 19 листопада 2021 року. Ранній доступ відкриється з 12 листопада 2021 року.\nпопередня статтяGrangy Combine 3.7\nЩе ближче до абсолютного нуля: вчені побили рекорд найнижчої температури, досягнутої...\nВчені встановили новий рекорд найнижчої температури, коли-небудь зафіксованої в лабораторних умовах. Вони досягли температури всього на 38 трильйонних часток градуса вище абсолютного нуля, який...\nSTF Flooder v1.1


соборної держави, служіння якій має найвищий сенс, аж до самозречення. Цей сегмент літератури українського Підкарпаття означаємо терміном-метафорою "література чину" чи "література великого чину", що є абсолютними синонімами. Народовецька література та література чину не охоплюють всього спектру мистецького життя краю окресленого періоду, але є його найвиразнішим, а в національному сенсі – найважливішим виявом, чому й стали предметом нашого дослідження.\nМета дослідження - вивчення умов формування, становлення і розвитку літератури народовецтва та чину українського Підкарпаття в першій половині ХХ ст. на прикладі громадської діяльності й літературної творчості визначних та малодосліджених письменників цього періоду - Августина Волошина, Ірини Невицької, Юрія Станинця, Зореслава, Івана Ірлявського.\n- аналіз історичних умов формування літератури народовецтва та чину на українському Підкарпатті в першій половині ХХ ст.;\n- визначення основних напрямків розвитку літератури українського Підкарпаття в першій половині ХХ ст.;\n- окреслення специфічних домінантних особливостей ідейно-естетичних принципів літературного процесу на українському Підкарпатті;\n- аналіз життя і літературної творчості Августина Волошина як ідеолога і провідника народовецького напряму в літературі Закарпаття;\n- відстеження морально-етичної домінанти творчості Ірини Невицької;\n- утвердження нового погляду на тему служіння рідному народу в житті, священицькій та літературній діяльності Юрія Станинця;\n- аналіз великого чину як поетичної формули національно-державницької домінанти у творчості Зореслава та Івана Ірлявського.\nНауково-теоретичною основою дисертаційного дослідження слугують положення, сформульовані в історико-літературних та літературно-критичних працях вітчизняних і зарубіжних учених, дослідників літератури Закарпаття, а саме: В. Бірчака, Л. Баботи, Ю. Балеги, Т. Беднаржової, А. Гартла, Л. Голомб, М. Козак, М. Лелекача, В. Микитася, О. Мишанича, Є. Недзельського, В. Попа, О. Рудловчак, Д. Федаки, Н. Ференц, П. Ходанича та інших; також праці, присвячені психології мистецтва, його сприйманню та впливові на духовний світ особистості, твори, що розглядають митця в контексті свого часу (наприклад, "Пророк у своїй вітчизні: Франко та його спільнота" Я. Грицака і под.).\nМетодологічним опертям дисертації також є дослідження художнього коду "літератури чину", викладених у роботах М. Ільницького, Ю. Коваліва, О. Климентової, М. Коцюбинської, Є. Маланюка, Т. Салиги, Л. Сеника.\nМетоди дослідження. У дисертаційній роботі використано культурно-історичний, порівняльно-історичний, біографічний, типологічний методи дослідження. Надається перевага аналізу тематики та стилістики художніх текстів.\nНаукова новизна результатів дослідження полягає в тому, що вперше комплексно досліджується література народовецтва та чину на українському Підкарпатті в першій половині ХХ ст. на прикладі найяскравіших представників – А. Волошина, І. Невицької, Ю. Станинця, Зореслава та Івана Ірлявського. вперше досліджені в повному обсязі їх життєві й творчі біографії, аналізуються основні тематичні мотиви та образи, комплекс художньо-естетичних чинників, що сформували їх творчий світ і визначили роль та місце в закарпатоукраїнському літературному процесі.\nНауково-практичне значення. Матеріали і висновки дослідження мають важливе значення для подальшого осмислення творчої спадщини представників літератури народовецтва та чину українського Підкарпаття в першій половині ХХ ст., зокрема, А. Волошина, І. невицької, Ю. Станинця, Зореслава та Івана Ірлявського, їхніх індивідуальних художніх стилів, внеску в закарпатоукраїнський літературний процес.\nПрактичне значення результатів дослідженнявизначається можливістю їх використання в курсі "Українська література першої половини ХХ ст.", при написанні наукових праць з історії та теорії літератури, курсових, дипломних і магістерських робіт та навчальних посібників із проблем ідейно-естетичних літературних пошуків першої половини ХХ ст., при розробці спецкурсів і спецсемінарів.\nЗв'язок роботи з науковими програмами, планами, темами. Дисертація виконана на кафедрі української літератури імені академіка Михайла Возняка Львівського національного університету імені Івана Франка, узгоджена з її планами та тематикою.\nАпробація результатів дисертації. Основні положення й висновки дисертаційного дослідження були апробовані у викладацькій діяльності автора та в доповідях на міжнародних, міжвузівських науково-практичних, педагогічних, літературознавчих конференціях і семінарах: "Активізація пізнавальної діяльності учнів на уроках літературного краєзнавства" (Івано-Франківськ, Прикарпатський ПУ, 1999); "Позакласне національно-патріотичне виховання старшокласників" (Ужгород, ЗІППО, 1998); "Розробка тематичних уроків з літературного краєзнавства" (Ужгород, ЗІППО, 1998); "Аналіз поетичних текстів як засіб виховання старшокласників" (Київ, 1999); "Національно-патріотичне виховання старшокласників на уроках літературного краєзнавства" (Миколаїв, Миколаївський ІППО, 2005), "Поетична рецепція митців та їх полотен: закарпатська парадигма" (Ужгород, ЗХІ, 2006), "Література українського Підкарпаття ХХ ст." (Ужгород, НДІ україністики імені Михайла Мольнара УжНу, 2007).\nПублікації. Всього за темою дисертації оприлюднено 18 наукових праць: 1 – монографію, 4 статті – у фахових наукових виданнях, включених у перелік ВАК України, 13 публікацій в інших виданнях.\nСтруктура та обсяг дисертації обумовлена задумом викладу, метою і завданням дослідження. Дисертація складається зі вступу, трьох розділів, висновків та списку використаних джерел (316 позицій). Загальний обсяг дисертації – 220 сторінок, з яких 199 – основного тексту.\nУВступі обґрунтовано вибір теми дисертації, її актуальність і зв'язок з провідними напрямами наукових досліджень, визначено специфіку об'єктно-предметної сфери, сформульовано мету і завдання дисертаційного дослідження, уточнено терміно-понятійний апарат, окреслено хронологічні й територіальні межі дослідження, охарактеризовано ступінь наукової новизни одержаних результатів та їх практичну значимість. Автор акцентує увагу на стані вивчення літератури українського Підкарпаття першої половини ХХ ст., дає характеристику історичних умов формування ідейно-естетичних принципів літератури народовецтва та літератури чину.\nДисертант наголошує на особливій ролі Першого народовецького з'їзду молоді 1929 р. та Всепросвітянського з'їзду 1937 р. щодо формування української культурно-мистецької еліти краю, на значному впливі товариства "Уніо", журналу "Пробоєм" та української еміграції на розвиток літературного життя краю.\nУпершомурозділі дисертації"Народовецька традиція як підґрунтя формування літератури чину"на основі аналізу історичних умов формування ідейно-естетичних принципів літератури українського Підкарпаття в першій половині ХХ ст. наголошується на наявності чітких ознак принаймні двох літературних течій – літератури народовецького напряму й літератури чину.\nЛітература народовецька, слідуючи


Відбійник Чері Істар Б11 в 《ЧІНА-АВТО》 купити за низькою ціною\nВідбійник на Чері Істар Б11\nВідбійник заднього амортизатора 1,8 2.0, 2.4 МКПП АКПП Китай Чері Істар Б11\nВідбійник капота Чері Істар Б11\nПильовик переднього амортизатора + відбійник Крос Істар 1,8 2,0 2,4 МТ АТ Німеччина Чері Істар Б11\nВідбійник переднього амортизатора Крос Істар Cross Eastar 1.8 2.0 2.4 МТ АТ Китай Чері Істар Б11\nПильовик переднього амортизатора + відбійник Крос Істар 1,8 2,0 2,4 МТ АТ Чехія Чері Істар Б11\nОтбойник амортизатора переднего KIMIKO Чері Істар Б11\nВідбійник амортизатора перед. Чері Істар Б11\nВідбійник амортизатора задн. Чері Істар Б11\nПильовик переднього амортизатора + відбійник Крос Істар 1,8 2,0 2,4 МТ АТ Польща Чері Істар Б11\nМи пропонуємо рішення вашої проблеми зі 100% гарантією та низькими цінами! Відбійник на Чері Істар Б11 з цього розділу нашого інтернет магазину дозволить забути про проблеми несумісності або поганої якості!\nВідбійник на Чері Істар Б11 відрізняється високим рівнем виготовлення і відмінними експлуатаційними характеристиками. Всі наші запчастини це:\nВідбійник переднього амортизатора Крос Істар Cross Eastar 1.8 2.0 2.4 МТ АТ Німеччина B11-2901027-Febest\nБуфер (оригінал) B11-8402217\nВідбійник заднього амортизатора 1,8 2.0, 2.4 МКПП АКПП Китай B11-2911033-aftermarket\nвідбійник капота B11-8402231