08 червня 2008, 13:27\nВіталій Портников: Гість передачі «Дійова особа» – президент Центру економічних досліджень Олександр Пасхавер. Говоритимемо про найбільш нагальну проблему українського політичного та економічного життя, про приватизацію.\nПрезидент Центру економічних досліджень Олександр Пасхавер\nКоли ми запрошували, до речі, Олександра Пасхавера, ми собі не уявляли, що пристрасті навколо приватизації, навколо ФДМ призведуть до фактичного призупинення діяльності правлячої коаліції. До того, що вона позбудеться більшості саме того дня, коли, здавалося б, все вже підготовлено для звільнення з посади нинішнього керівника ФДМ Валентини Семенюк і призначення нового керівника цієї поважної інституції.\nОднак в п’ятницю так сталося, що ФДМ лишається зі старою головою. А от Україна залишається зі старим чи новим урядом? Пане Пасхавер, чому приватизація викликає такі пристрасті у наших політиків, що вони забувають про здоровий глузд, про спокійне травлення їжі, про будь-що, тільки щоб приватизував не хтось інший, а саме той, хто бажає?\nОлександр Пасхавер: Я 15 років якось маю справу з українською приватизацією, то можу сказати, що кожна влада має таку думку: аби тільки не дати тим, хто має тепер владу, а давайте ми будемо приватизовувати тільки після того, як ми будемо її мати. І немає виключень за ці 16 років із цього принципу.\nВіталій Портников: В ефірі нашої програми керівник ФДМ пані Семенюк сказала, що всі серйозні проблеми і всі пристрасті в Україні вщухнуть тільки після того, як остаточно буде все приватизоване. Ви погоджуєтеся з таким міркуванням?\nОлександр Пасхавер: Я не думаю. По-перше, нічого не можна зробити остаточно, так не буває. Навіть у більшості розвинених країнах рік від року, десятиріччя від десятиріччя провадиться приватизація. Тому так не може бути. А щодо нас, то період масової приватизації закінчився. І тепер, якщо і є, то тільки дуже ласі шматочки.\nВіталій Портников: А як це він закінчився, а ми його не помітили? Може Ви помітили? Але ми, звичайні громадяни, не помітили, що у нас була масова приватизація. «Какая жалость», так би мовити.\nОлександр Пасхавер: Сто тисяч об’єктів. Ви не звернули уваги? Більшість людей звернули увагу. Вона реально закінчилась в 1998 році, і починаючи з 2000 року почався ріст на цих підприємствах.\nВзагалі приватизація – дивна річ. Це дуже невдалий соціальний проект, всі її ненавидять, і всі рядові громадяни негативно відносяться до тих, хто володіє цими підприємствами. З іншої сторони, економіка внаслідок приватизації стала рости.\nЩодо еліт, то вони до неї відносяться як до відомої героїні Гі де Мопассана «Пампушки». Вони її соромляться, не хочуть з нею мати формальних зв’язків, але дуже люблять користуватися приватизацією.\nВіталій Портников: Ви кажете, що 15 років поруч із приватизацією. Ви – Чубайс?\nОлександр Пасхавер: Ні, Чубайс – це менеджер, а я – лише радник, це велика різниця.\nВіталій Портников: Матеріального характеру різниця?\nОлександр Пасхавер: І матеріального також!\nВіталій Портников: Я б хотів розуміти механізм цього. В Росії якось була приватизація, яку всі зрозуміли. Тобто ніхто не сумнівався в тому, щоб його не те, щоб пограбували, а що він – лише гість на цьому святі життя.\nА в Україні була така приватизація, що ніхто навіть не зрозумів, як вона відбувається. Тому я можу, скажімо, радіослухачам розповісти про російські правила приватизації, а от про українські... Хоча, здавалося б, я мав би більше розуміти їх, мав би мати акції підприємств, що приватизуються, тощо. Але нічого я про це не знаю. І мені здається, що більшість людей також не були учасниками приватизаційних процесів. Може я помиляюся?\nОлександр Пасхавер: Звісно, вони дуже схожі. Мало того, ми безперечно дивились на них, коли робили свою. Але характер народу відобразився у різниці. Російська приватизація є значно, я б сказав, енергійна і більш цинічна. Тому вам так легко про неї розповідати. Там найкрупніші підприємства були просто віддані персонально різним людям.\nТут так не було, тут було більш приховано. Але проблема ховається не в правилах. Правила були досить розумні. Що таке приватизація? Приватизація – це дзеркало суспільства. Хіба мова йде про правила? Мова йде, як цими правилами користуватися. І суспільство має усвідомити, що приватизація така, яким є воно саме.\nОт ви кажете, що більшість людей не отримали користі від приватизації. Але так не буває, щоб від майна отримували користь більшість людей. Це не процес благодійності.\nВіталій Портников: В будь-якому разі всі ці підприємства формально належали громаді, суспільству, це були державні підприємства. І ось держава їх продає, значить людина повинна мати частину акцій, ваучерів (так було в російських умовах), які вона може вкласти в акції приватизованого підприємства.\nВ Росії навіть були щасливі люди, які вклали свої ваучери в акції «Газпрому». При чому «Газпром» не дуже афішував свої акції на біржі, не було це просто, однак ці люди мають зараз дивіденди. Це звичайні люди.\nОлександр Пасхавер: У нас також є такі люди. Це ті, хто приватизував банки. У нас було кілька державних банків. Вони тихо, без особливих спеціальних правил приватизації, без дискусій приватизували державні банки.\nА щодо маси людей, у нас було 17 мільйонів акціонерів після приватизації. Звичайно, більшість з них не отримали нічого, але я б хотів навести власний приклад. Це пов’язано з тим, що не прийшлося б довго чекати. Я це розумів, а багато хто не розумів.\nЯ, наприклад, купив на свій ваучер акції «Мотор Січ». Коли я його купував, це було 10 акцій, я їх отримав законно, вони коштували дві з половиною гривні. А зараз цей набір коштує 1300 доларів. Тобто можете собі уявити різницю, яку отримав будь-хто. А таких були сотні тисяч. Тобто не все так просто, по радіо не розповісти.\nДеякі підприємства зросли в тисячі разів, дехто зник взагалі. Але з іншої сторони, на цьому люди вчилися капіталізму. Вони розділилися на успішних та невдах, на тих, хто був нейтральним, і так далі.\nВіталій Портников: Але чомусь ці невдахи – в переважній більшості, у порівнянні з тими, кому вдалося отримати хоча б якийсь реальний прибуток від приватизації.\nОлександр Пасхавер: Кожен, хто стежить за коливаннями фондового ринку у будь-якій країні світу, той знає, що там внаслідок цієї гри, де беруть участь десятки мільйонів, виграють менше 10% за рахунок тих 90.\nВіталій Портников: А чому в нас взагалі не виникло такого суспільства, яке виникло на Заході внаслідок такої великої розвиненої приватної власності, коли мова йде про людей, які дійсно цікавляться ринком акцій, щодня прокидаються, дивляться, що піднялося в ціні, що впало, перекладають свої гроші, свої збереження. Це ж не обов’язково багаті люди, це звичайні люди.\nОлександр Пасхавер: Може просто ще діти? Це ж суспільство розвивалося століттями. Хто має економічну хоча б освіту, той має пам’ятати, які катастрофи, який обман, які колосально страшні дії відбувались на початку 19 століття, коли розвивалися акціонерні товариства у Сполучених Штатах. Це була класична країна. Це була країна, де невелика кількість шахраїв пограбували народ. Так вони вчились цьому. Потім за 150-200 років напрацювались міри страховки. Це те, що ми зараз переживаємо.\nВіталій Портников: Те, що сьогодні відбувається навколо приватизації. Чи не час зробити економічний висновок із ситуації 2004 року, що це все ж таки була не тільки боротьба політичного характеру, але й, важливий момент, характеру економічного. Хто з політичних угруповань на українській політичній сцені буде контролювати остаточно приватизацію. І цей конфлікт досі не вирішений, не вдалося його вирішити з 2004 року.\nОлександр Пасхавер: Я надіюся, що як весь процес розвитку України йде, так і буде йти приватизація, що жодна політична сила не буде контролювати цей процес. Це наша величезна перевага і, в якомусь сенсі, порятунок від усіх потенційних бід.\nТобто питання ж не в цьому. Зрозуміло, що вони один в одного виривають ці куски, ми це бачимо на проблемі землі в Києві дуже яскраво, бо це нам ближче. Але проблема лежить в тому, що поруч з цими гострими інтересами, яких не видно на поверхні, існує ще низка протиріч.\nНаприклад, яке законодавство нам потрібне. Чи те, яке говорить, що давайте брати все, що хочемо і віддавати, кому хочемо. Або ж інше, яке каже, та нам взагалі плювати, що ми продаємо, аби до бюджету йшли великі гроші. Чи щось третє, де йдеться, що давайте все ж таки більш обережно поводитися з нашим майном і враховувати геополітичне наше положення, прагнення контролювати нас через активи інших держав. Тобто більш складні технології. Тут на жаль, складним технологіям дуже складно пробитися через ці, я б сказав, підліткові жадібні інтереси.\nВіталій Портников: Тобто Ви вважаєте, що ось такий підхід, коли треба приватизувати підприємство, взяти гроші, і витратити їх на соціальні вимоги державного бюджету, що це не дуже правильний підхід, з економічної точки зору.\nОлександр Пасхавер: Абсолютно неправильний. По-перше, не кожне підприємство можна продати. По-друге, ми маємо собі розуміти, хто з покупців, які загрози собою представляє. Наприклад, я сперечаюся з низкою спеціалістів на тему, чи повинні ми продавати підприємства іноземним суб’єктам із державною власністю.\nУявіть собі, приходить іноземний підприємець, у якого є половина держвласності, і каже, давайте я візьму участь у вашій приватизації. Я кажу: ні! Інші мені кажуть: який ти не ліберал, нам все одно, хто купить, аби дав більшу ціну. От вам простий приклад.\nВіталій Портников: Розумію, підприємство із державною власністю – це держава, яка має намір купити українську приватну власність. І вони не можуть бути незалежними від політики, якщо мова йде про такі країни, як Росія.\nОлександр Пасхавер: Високий ризик некомерційної цілі.\nВіталій Портников: Хочу запросити Вас у подорож до Литви. Тому що там є два приклади, які можна обговорити, з економічної точки зору. Вони різні, але пасують до нашої розмови.\nПерший. У Литві всім, хто втратив гроші в Ощадбанку колишнього Радянського Союзу, виплатили повністю ці заощадження тільки за рахунок приватизації. Так не робили в сусідніх балтійських країнах, не робили в Латвії та Естонії, однак в Литві так зробили. Дещо загальмували темп розвитку економіки, однак з цими боргами розрахувалися, соціальне напруження зняли і спокійно змогли після цього приєднатися і до Євросоюзу, і до НАТО.\nОлександр Пасхавер: Я не згідний з такою поведінкою. Вони повели себе невірно. Ви кажете, що невиплата державою боргів викликає соціальну напругу. Я хочу сказати, що це викликає менш соціальну напругу, ніж тисяча інших дій держави.\nЧому вони взяли своє багатство і роздали людям? Якщо ми порахуємо все національне багатство, якщо роздамо його людям зараз абсолютно справедливо, якщо у нас не лишиться національних активів, тоді ви побачите, що це буде дуже невелика кількість грошей, які всі люди проїдять за кілька днів. Тому я проти такого підходу.\nПотрібно було швидше рости. І громадяни може отримали б компенсацію не в такому очевидно справедливому вигляді, але вони б отримали її від росту. Це було б незрівнянно більш довгостроково, більш гармонійно. Мені не подобається такий підхід.\nВіталій Портников: І другий приклад, який демонструє, що литовці готові Ваші принципи підтримувати. От є Мажейкяйський нафтопереробний комбінат, знаменитий комплекс «Мажейкю нафта». Його багато років, практично з того моменту, як його вперше виставили на приватизацію, його бажав завжди купити російський концерн «Лукойл», який, як відомо, в Україні володіє власністю.\nАле в Литві вирішили, що все-таки «Лукойл» – це не кращий покупець, тому що це недержавний капітал. Але ми знаємо, наскільки «Лукойл» тісно пов’язаний з російським політичним колами. І це, фактично, продати Росії стратегічний продукт економіки. Так вирішили у Вільнюсі.\nІ вони продали його американській компанії «Williams». Ну й що? Якось вийшло, що «Williams» не змогла купити нафти, щоб комбінат був прибутковим. Комбінат, фактично, збанкрутував, і знову постало питання: що робити з комбінатом? Це все супроводжувалось політичними кризами. От вирішили, що «Лукойлу» все ж таки варто не продавати, однак потрібно, щоб нафта звідкись йшла, і продали його тоді «Юкосу».\nЦе була тоді досить потужна російська фірма, і, здавалося б, не так пов’язана із російською державою. Але з «Юкосом» сталося те, що сталося. І після того, як засновник цієї фірми Михайло Ходорковський опинився в колонії, довелося їм продавати цей актив.\nІ знову «Лукойл» сказав, що бажає купити втретє «Мажейкю нафта». І знову у Вільнюсі сказали: ну слухайте, вже після того, як вони посадили Ходорковського, а ця компанія пов’язана з державою, ні. Продали польській компанії «Orlen».\nЯ був на польському телебаченні якраз, коли ми це обговорювали з міністром економіки Литви, керівниками компанії «Orlen», і я їм сказав, що все це дуже добре, але ви ніякої нафти звідти не отримаєте. Вони також казали, як і Ви, що не можна продавати, що це політичні інтереси, що «Лукойл» не був кращим покупцем, що «Orlen» підготував план розвитку, що якби «Лукойл» купив, то «Мажейкю нафта» був би десь не в центрі уваги цього великого концерну. Все було логічно. Тільки я сказав, що нафти не буде.\nНу як не буде? Ну комбінат же підписав з Росією угоду про постачання нафти на 20 років вперед, та немає ніяких проблем. Через три місяці зіпсувався нафтопровід «Дружба». Його досі намагаються полагодити, литовці намагалися припинити переговори між Росією і ЄС, тільки щоб їм почали постачати нафту через цей нафтопровід. Нічого не вийшло.\nНа «Мажейкю» зараз возять нафту танкерами звідкись там, комбінат не є прибутковим. Виявилось, що це і для Литви є серйозним ударом для економіки, і для польського концерну це збитки. Ось також такий момент, коли люди нібито все правильно порахувати, як Ви, а з економікою – дзуськи.\nОлександр Пасхавер: Я думаю, вони неправильно все порахували. Як Ви знаєте, вся наша нафтопереробна промисловість була продана, виходячи з міркувань, що компанії, куди йде нафта, необхідно продавати російським компаніям. Тепер, я вам можу сказати, ми маємо дуже великі проблеми. Тому що як тільки нам потрібно щось з нафти, один завод ремонтується, інший – зіпсований. І це дуже синхронно відбувається.\nВіталій Портников: Як той нафтопровід.\nОлександр Пасхавер: Так. У мене є підстави вважати, що російські компанії не обов’язково виконують завдання держави, але в будь-якому разі змовляються один з одним. Тому що це компанії однієї країни.\nПеред тим, як робити приватизацію заводу, вони повинні були подумати про джерела нафти. Якби вони порахували, що єдиний постачальник нафти – це Росія (я в цьому зовсім не впевнений, але треба було забезпечити іншу нафту), тоді може й потрібно було продавати Росії.\nВіталій Портников: Вони сподівалися на право. Тобто якщо вони вважали, що не підписали ці контракти, і ці контракти не залежали від одного власника...\nОлександр Пасхавер: Вибачте, якби вони розраховувати лише на право, тоді можна було б продати «Лукойл». Можна було б розраховувати, що він також веде себе у рамках прав. Але якщо вони все ж таки не довіряють такого роду формальним речам, тоді вони повинні були прорахувати, хто, крім «Лукойлу», може постачати їх нафтою, і після цього, продати.\nДо речі, Ваш приклад дуже гарний у тому сенсі, що не можна продавати аби-комусь просто з міркувань найдорожчого покупця, а необхідно врахувати весь комплекс. Але це викликає роздратування, тому що це корупцієгенно. Тобто коли ви кажете, що давайте от я приміряю, а вже як я приміряю, це вже інше питання. Чиновник не завжди приміряє, виходячи з інтересів народного господарства. Це прохід між Сциллою та Харибдою. І це погано, і це погано. Потрібно просто все контролювати.\nВіталій Портников: А хто має контролювати такі речі?\nОлександр Пасхавер: Наше суспільство на моїх очах після 2004 року стало значно більш збудженим. І в крайньому разі всі скандали вилізають на поверхню. Поки що це не веде за собою відставок, але почекайте, це буде обов’язково.\nВіталій Портников: Тобто Ви маєте на увазі, що зараз поки є сума інформації, яка поки ні до чого не призводить. Але в якийсь момент люди почнуть робити висновки, що з цієї суми інформації треба все ж таки...\nОлександр Пасхавер: Як скрізь, кількість перейде у якість.\nВіталій Портников: А може навпаки? Може еліта усвідомить, що ситуація настільки є для неї небезпечною, що краще, аби такої кількості інформації просто не було. Таке може бути?\nОлександр Пасхавер: Це залежить від багатьох обставин. Україна показала, що її приватизація була значно скандальнішою, ніж в Росії, саме тому, що Україна показала, що вона внутрішньо, ментально, є більш демократичною країною. І в цьому сенсі, я думаю, що ні, не приведе це до такого.\nВіталій Портников: Я б хотів Вам нагадати, що в Росії також були досить прозорі історії з приватизації.\nОлександр Пасхавер: Аукціони.\nВіталій Портников: Ні, аукціони були, перепрошую, непрозорі.\nОлександр Пасхавер: Ні, вони були абсолютно прозорі. Тобто було видно, кому віддається власність.\nВіталій Портников: Але не було зрозуміло, чому. Але про це говорили телебачення, газети, відомі тележурналісти стали популярними саме тому, що вони розповідали про всі ці жахливі речі. І тоді дійсно були відставки.\nОт ми згадали про Чубайса. Була знаменита справа письменників, після якої Анатолій Чубайс і група його співробітників, найкращих російських приватизаторів, були змушені залишити свої місця.\nОлександр Пасхавер: Я хочу сказати, що не з аукціону.\nВіталій Портников: Не з аукціону. Але були і з аукціону. Були скандали між олігархами. І потім російська еліта зробила висновок, що досить розповідати суспільству всі ці небезпечні речі, треба домовитися, треба контролювати ЗМІ, треба контролювати Кремль, щоб в ньому сиділи лояльні мовчазні люди, які будуть за гроші робити все те, що потрібно олігархам. Так би мовити, механізм під назвою Володимир Путін, а зараз він змінений машиною під назвою Дмитро Медвєдєв. І вся ця машина контролює інші машини, які називаються керівництво російської телерадіокомпанії, Перший канал, тощо.\nА люди вже більше про економічні правила нічого не знають, економічна преса виключно стала надбанням вузького кола спеціалістів, які точно усвідомлюють, що влада і бізнес – це дві корпорації, які ворожі російському суспільству. Ось, що сталося після цієї прозорості.\nОлександр Пасхавер: Ну це не тільки через приватизацію. Я не готовий навіть визнати, що це стало причиною.\nВіталій Портников: Одна з обставин.\nОлександр Пасхавер: Проблема лежить в тому, що нинішній політичний режим в Росії – це природне відтворення російської історичної матриці. В Україні такого ніколи не було. Це можна нам нав’язати лише з допомогою окупації. Але не думаю, що природній процес може призвести до такого роду режиму.\nВіталій Портников: Повертаючись до нафтових приватизаційних історій в Росії та в Україні. Я чув таку думку, що коли великі концерни купують підприємства в Україні чи в інших країнах, вони стають частиною їхнього виробничого циклу. В цих концернах – ще багато різних підприємств у різних країнах світу, крім України.\nІ вони зовсім не так зацікавлені в модернізації, скажемо, українських підприємств, як можливо був би зацікавлений український власник чи інший якийсь. Це стосується не тільки нафти, це стосується і металургії, інших принципових для України галузей економіки. Звичайно, корпорація дбає насамперед про власний інтерес, а не про інтерес країни, в якій вона купила об’єкт.\nОлександр Пасхавер: Корпорація – це ж не благодійне товариство, це просто найменше зло в економіці. Тому що більше зло – це управління такого роду об’єктами за допомогою чиновництва. Я хочу підкреслити, це найменше зло, але це зло, тому що коли говорити про добро, то нам потрібно було б ангелів закликати для управління.\nАле корпорація, турбуючись про себе, оптимізує свої капіталовкладення. І якщо це металургійна корпорація, то не можна вимагати, щоб вона вкладала лише в металургію і тільки в Україні. Якщо навіть ми експортуємо капітал (а ми – бідна країна), то це йде на користь країні, це диверсифікує наші сили.\nЗазвичай обговорюється питання, що все одно нас з’їдять транснаціональні корпорації. А я б хотів, щоб наші мільярдери стали нашими вітчизняними транснаціональними корпораціями. І різниця тут дуже проста – де штаб-квартира.\nВіталій Портников: Відомо, де. Де штаб-квартири корпорацій, які зараз володіють нашими капіталами?\nОлександр Пасхавер: Не тут... Не «Лукойла», я говорю про українських так званих олігархів.\nВіталій Портников: Українські поки що тут. Але знову ж таки це тому, бо вони ще малесенькі. В Романа Абрамовича штаб-квартира вже не в Москві.\nОлександр Пасхавер: Це залежить від того, який тут буде клімат. Тут держава має зробити все для того, щоб тут було вигідно тримати штаб-квартири. І мало того, нам було б дуже вигідно, якби «Лукойл» переніс свою штаб-квартиру в Київ. Це було б шикарним свідоцтвом того, що ми – країна, благополучна для бізнесу.\nВіталій Портников: І що тоді буде з Росією, якщо штаб-квартира «Лукойлу» буде у Києві?\nОлександр Пасхавер: Це наша перевага. Що буде з Росією, я не думаю про це. Це буде наша перевага, якщо якась транснаціональна корпорація перейде сюди.\nВіталій Портников: Я перепрошую, це маніловщина. От ми говоримо, що було б непогано, якби кришталевий міст був...\nОлександр Пасхавер: Це не маніловщина, це цільова функція для розвитку.\nВіталій Портников: До речі, якщо говорити про штаб-квартири корпорацій і приватизацію. Ви задоволені тим, як була приватизована «Криворіжсталь»? Коли знаменита корпорація «Лакшмі Міттала» володіє одним із найбільших металургійних підприємств в Україні. Чи можна сказати, що план продати за більшу ціну транснаціональній корпорації, яка буде пропонувати інвестиційний план, у тому числі і соціальні гарантії, чи все це вийшло?\nОлександр Пасхавер: Взагалі ситуація в металургії мені здається непоганою. Будь-яка українська галузь, будь-яка структура власності була в добра такою, коли в основному володіють крупні українські компанії, але є кілька транснаціональних, які виконують роль щуки в ставку, щоб карасі не дрімали. І в металургії так і вийшло.\nТобто є основна маса власності – українські власники. А от «Міттал Стіл» – це якраз той власник, який не дає їм розслабитись. Вийшло непогано. Це навмисне, хочу сказати, ніхто не планував. Але при капіталізмі взагалі більшість таких структурних змін пов’язані не зі спеціальним плануванням, а саме з тим, що називається невидимою рукою ринку.\nВіталій Портников: Тобто капіталізм – це хаос все ж таки?\nОлександр Пасхавер: Капіталізм – це конкуренція. Хаос – це боротьба всіх проти всіх.\nВіталій Портников: Як в Україні. Я тепер зрозумів, що у нас все ж таки не капіталізм.\nОлександр Пасхавер: Капіталізм – це організована гра, але вона виникає з початкового нагромадження хаосу.\nВіталій Портников: А якщо взагалі говорити про те, що відбувається навколо нинішніх приватизаційних об’єктів. Чи можна сказати, що це фінал приватизації, просто він співпав з болісними політичними проблемами, які існують в державі.\nОлександр Пасхавер: Приблизно 80% нашого продукту робиться приватними підприємствами. І зараз це не критична проблема, чи буде приватизація. Звісно, вона була б ефективною, якби була проведена розумно, і була б небезпечною, якби її провели нерозумно. Саме тому я не є прихильником поспішної приватизації.\nЯ б віддав перевагу більш складним технологіям. Я можу вже передбачити, що якщо приватизація відбудеться, вона буде корупційною. Але іншого просто немає в нашому суспільстві. Вона принесе користь в будь-якому випадку, я не сумніваюсь, але краще не поспішати, тоді користі буде більше. Приватизація цих об’єктів – це вже не критичний момент в нашому житті.\nВіталій Портников: Я так розумію, що приватизація цих об’єктів пов’язана не стільки з об’єктами, скільки з соціальною складовою сьогоднішньої української політики.\nОлександр Пасхавер: От таке соціальне перепліскування після 2004 року призвело виключно до позитивного результату. Я підкреслюю, перепліскування призвело до позитивного результату.\nВіталій Портников: Як це?\nОлександр Пасхавер: Саме по собі економічно це було перепліскування, ми кинули гроші, не з економічних міркувань, на збільшення доходів населення. От в перші роки – так, загальмувалась економіка, але ми знищили убозтво. Це було абсолютно необхідно в нашій країні.\nДалі продовжувати в такому ж дусі небезпечно. От ми продовжували 4 роки, і вже бачимо результати. Я не можу сказати, що лише це викликало інфляцію, але замість того, щоб проводити реформу, трансформувати... От якщо існує невидима рука ринку, то вона у нас ледь ворушиться. Тому що наші основні галузі інфраструктури не реформовані.\nОт на це необхідно було звертати увагу. Тоді загальні світові процеси, які стимулюють інфляцію, у нас протікали б м’яко. А оскільки ми, крім того, що не маємо адекватної реакції економіки, ще й підкидаємо дров до цього вогню шляхом соціальних виплат, то у нас природні для інших країн і всього світу інфляційні процеси протікають у найбільш жорсткій формі.\nВіталій Портников: В європейських країнах також інфляція зараз на такому високому рівні, на якому не була вже багато років. І там немає соціальних виплат.\nОлександр Пасхавер: Я ж кажу, що є загальні процеси. Але там йде мова про жах, коли замість 1,5% є 2,5%. А в нас мова йде про те, щоб замість 11% – 30%. Є різниця? Справа в тому, що інфляція більше 10% перестає бути економічною проблемою, вона стає соціально-психологічною проблемою. Це значить, що вона живиться очікуваннями. Це те, що ми зараз спостерігаємо.\nВіталій Портников: Пане Пасхавер, як Ви міркуєте, Валентина Семенюк колись залишить офіс голови ФДМ чи вона вже там назавжди, як королева приватизації?\nОлександр Пасхавер: Боротьба за місце викликає у мене відчуття хорошої п’єси. Ось у нас є п’єса, є герої, є характер, і те, як вона абсолютно вміло бореться за те, щоб залишитися, при чому щодня, вона готова боротися за кожен день, це такий яскравий актор – пані Семенюк.\nВіталій Портников: А навіщо це їй? Фактично, зараз ФДМ паралізований, він не може жодних реальних дій чинити.\nОлександр Пасхавер: Пані Семенюк ніколи не хотіла приватизовувати, це було призначення, яке мене завжди дивувало. Я ніколи не міг зрозуміти, чому на цю посаду була призначена людина, яка є принциповим противником приватизації.\nПогодьтеся, що можна придумати багато аналогій, абсолютно незрозумілих. Що означає призначити керівником відомства, яке відповідає за якийсь процес, людину, яка є противником цього процесу. Тому, що стосується пані Семенюк, то вона розумно розмірковує, що якщо сьогодні день протриматися, то завтра може актуальність відходу пройде. От і все.\nВіталій Портников: А взагалі чи можна зараз сказати, що посада керівника ФДМ, яка постійно була однією з ключових в економічній структурі держави, має бути партійною посадою. Ми завжди чуємо, що це квота БЮТ, а «Наша Україна» не хоче такого кандидата БЮТ. А коли чує інше, теж щось їй не подобається. Фактично, ця посада стала заручником партійних пристрастей.\nОлександр Пасхавер: У нас перші 10-12 років незалежної України правили люди, які звикли, що вся вертикаль влади – це адміністративна робота. Тобто не політична робота, це все бюрократи. І люди говорити, що має бути гармонійне існування політиків і бюрократів.\nЗараз відбулося дивовижне. Цей маятник похилився в іншу сторону, і ми тепер маємо політичних призначенців на головного лікаря лікарні, на директора школи. Я надіюся, маятник потім стане в центрі і буде зрозуміло, що бюрократи складають величезну більшість, а політики – це сама вершина цієї влади.\nГолова ФДМ за своїм конституційним статусом не є політичною фігурою. Він – бюрократ, і тому має бути призначений за своїми професійними якостями. Чому? Він не є міністром, у нього немає статусу міністра. Тому взагалі офіційно вводити його в квоти – це антиконституційно.\nКрім того, це означає, якщо ви поглянете на кандидатів, що туди призначають людей-непрофесіоналів. Торговець особливо таким дорогим майном – це високопрофесійна діяльність. Тому, якби я був на місці тих, хто бореться за висування кандидатур, то віддав би перевагу висуванню професіоналів.\nВіталій Портников: А взагалі, якщо говорити про ФДМ, від нього щось дійсно залежить у приватизації? Чи рішення про те, що й як, ухвалюють у більш високих кабінетах?\nОлександр Пасхавер: Вся приватизація – це політичні рішення, якщо говорити про крупні об’єкти. У дрібних об’єктах – це також політичні рішення на найнижчому рівні. Тому ми не повинні думати, що це можливо інакше. Що таке ФДМ? Це оператор, який готує політичні вказівки та виконує їх у відповідності закону. Тому роль його дуже велика.\nВіталій Портников: У подальшому як може долатися цей кризовий момент? От ясно, що зараз українська політика в ступорі, дякуючи саме ФДМ. Ми можемо собі уявити, або збережеться ця коаліція за рахунок компромісів між Віктором Ющенком та Юлею Тимошенко, або ми дочекаємося падіння уряду Юлії Тимошенко і формування нової коаліції, або будуть дострокові вибори, немає значення. Так чи інакше, рано чи пізно доведеться вирішувати проблеми цієї інституції.\nПогодьтеся, що вона має функціонувати, має бути виведена з поля постійної політичної колотнечі між жадібними до влади українськими діячами. Вона не може бути партійним заручником. Чи може щось треба змінювати в самому механізмі ФДМ, в самому механізмі української приватизації, де щось закладене таке, що примушує політиків боротися за кожен шматок власності, за кожну посаду в цій інституції?\nОлександр Пасхавер: За яку посаду ми не візьмемося, ми отримаємо такий самий результат. Ми зараз спостерігаємо дивне видовище, коли країна існує без визначеного політичного режиму. Тобто політичний режим як сукупність формальних та неформальних правил, за якими влада спілкується між собою та суспільством, їх не існує, тому що немає згоди.\nА що таке ФДМ? Це шматочок цієї проблеми. При чому тут приватизація? Є загальна проблема, коли ті, хто має владу, не в стані домовлятися, не розуміють свого спільного фундаменту, не мають стратегічних навиків до компромісів, вони домовляються лише на рівні перемир’я, щоб потім підготуватися і ще сильніше вдарити. А у них є підстави для домовленостей, тому що в них є спільні інтереси, це країна.\nФДМ – це лише приклад. Ми говоримо про приклад, а при чому тут приватизація? Приватизація – це більш гостре, бо за нею стоїть одне з найсильніших захоплень в світі, це багатство, влада.\nВіталій Портников: А такий об’єкт як Одеський припортовий завод дійсно є стратегічним об’єктом для України?\nОлександр Пасхавер: Без сумніву, він є стратегічним об’єктом, бо це є кінець величезного аміакопроводу. І стратегічний об’єкт може і повинен бути проданий. Але з ним потрібно попанькатися. В цілому через ці всі скандали там вже виписані досить добре умови, але методологічні спори зараз не відображають суті того, що відбувається.\nЦе форма, в якій відбуваються майнові спори. Чи потрібно його продавати разом із перевалочним цехом чи перевалочний цех потрібно відокремити. А інші кажуть, якщо відділиш, не зможеш продати, тому що завод не існує без нього. Чи потрібно порт продавати окремо, чи ні. Все це можна вирішити професійно. Але цього не вирішиш, якщо це лиш дубинка, якою махають різні актори для вирішення власних майнових проблем.\nВіталій Портников: А що має залишатися в державній власності? Держава взагалі має щось собі залишити?\nОлександр Пасхавер: Звичайно. Наприклад, дороги. Немає такої держави, де є недержавні залізні дороги....\nВіталій Портников: У Великій Британії приватизували залізницю.\nОлександр Пасхавер: Всі намагання приватизувати залізну дорогу, а такі намагання були не лише у Великобританії, але й у США, вони призводять до того, що ці дороги стануть банкротами. Такі ж намагання робить державна авіаційна компанія. Якраз їхній досвід краще б нам не повторювати.\nДосвід транспортних монополій показує, що краще їх не продавати, а продавати функцію. Тобто ви можете продавати маршрути, це будь ласка. Тобто ви маєте інфраструктуру державну, але продаєте маршрути.\nВіталій Портников: Тобто ви не продаєте саму залізницю.\nОлександр Пасхавер: Не продаєте рейки, депо, але можете продавати вагони, тепловози, маршрути, все, що завгодно.\nВіталій Портников: Тобто це може бути транспортна компанія...\nОлександр Пасхавер: Ні, їх буде багато, вони будуть конкурувати один з одним, будь ласка. В умовах нашої країни я був би проти будь-яких форм приватизації газо і нафтопроводів. Це дуже небезпечно.\nЄ дуже великі обмеження на продаж підприємств, що забезпечують оборонну міць країни. Не всіх, але деяких бажано не продавати.\nПошта. Тут більш складно, тому що пошта перестала бути монополією. В умовах принципових змін інформаційних технологій, пошта перестала бути монополією, якою вона була. Якщо залізна дорога все одно лишається монополією, ми не можемо блискавично рухатися і так далі, то пошта перестала бути монополією, коли з’явився інтернет.\nВіталій Портников: А в інших країнах, в західних, чи є там державні підприємства у власності? От у США?\nОлександр Пасхавер: У США є багато приватних доріг, але там паралельно є й державні, по яких ви їдете безкоштовно.\nВіталій Портников: Якщо мова йде про завод, підприємство, яке виробляє продукт.\nОлександр Пасхавер: Наскільки я знаю, там немає державних заводів. Може це старі відомості, ваше питання неочікуване для мене, але я пам’ятаю, що раніше у них був один завод з виробництва компонентів ядерної зброї. Це був один державний завод, а всі інші заводи приватні.\nБільше того, колись, коли мова йшла про приватизацію одного із найбільш секретних оборонних заводів України, це було пов’язане з програмним забезпеченням оборони, то на засіданні, де я був присутнім, перше питання поставили секретчикам, чи в стані вони забезпечити безпеку, тобто секретність, на приватному підприємстві.\nЯ очікував, що вони будуть проти цього. Так вони сказали, що для них форма власності неважлива, вони забезпечують секретність. Таким чином страхи присутні у непрофесіоналів, а професіонали вміють забезпечити всі інтереси держави, якщо ця держава є дієздатною, при будь-якій формі власності.\n«Боїнг» – це один із найбільш важливих стратегічних об’єктів США, але це приватне підприємство.\nВіталій Портников: Його створила ж конкретна людина.\nОлександр Пасхавер: Зараз він грає унікальну роль в обороноздатності США, але все одно це приватне підприємство.\nВіталій Портников: А навіщо тоді нам державні підприємства, які виробляють продукцію? Шляхи, залізниця, пошта – я розумію. Але не розумію, навіщо потрібні заводи?\nОлександр Пасхавер: Не потрібні, звичайно не потрібні. Вкінці кінців ми також вийдемо на такий самий рівень. Я більше вам скажу, якщо в малокорупційній державі не так і шкідливо мати державну власність, то в корупційній державі вона дуже шкідлива.\nПриклад на «Криворіжсталі». Чи добре було її продавати, чи ні. Як тільки комбінат повернули у держвласність, навколо нього знову з’явилося море посередників, яких знищили тоді, коли завод був в руках наших олігархів. Після цього прийшов «Міттал Стіл», і знову знищив всіх посередників. Нам би краще продати всі державні підприємства, звичайно.\nАле при цьому необхідно пам’ятати, що має бути система регулювання, яка забезпечить безпеку держави. Вона є дуже сильною в Сполучених Штатах, зокрема, дуже міцна, яка володіє потужними засобами тиску на цих приватних власників.\nАмериканські фірми досить слухняні, якщо держава оголошує якусь політику. Наприклад, якщо забороняє продавати, вони інколи намагаються обманути, але в цілому основна їх частина є розважливою.\nВіталій Портников: Те, як український парламент зараз скасував дії норм СОТ з певних моментів ще до Нового року, це вже говорить про інше. Не про те, що в нас держава керує власниками, а у нас власники керують державою.\nОлександр Пасхавер: Тому що держава слабка. Як ви думаєте, а з чого б це 15-річна держава буде сильною? Я добре пам’ятаю, як розповідав один американець (я не знав цього факту), що впродовж 50-ти років після проголошення США на питання американцю, хто він, він відповідав адресою штату, а не країни. Ми просто ще не сформувалися як держава. Звісно, ми не можемо бути сильними.\nВ чому різниця між Росією? Ви кажете, що Україна стане такою, як Росія. Україна за історією не може стати. Росія – велика імперія, вона відтворюється в цій формі. А в України немає таких традицій, звідки їм взятися?\nВіталій Портников: Скільки потрібно років для побудови сильної держави, яка зможе хоча б конкурувати з власним бізнесом за вплив на суспільство, за закони, яка буде лобістом інтересів суспільства, якщо завгодно.\nОлександр Пасхавер: 100 років, навіть 50 – це буде мало. Необхідні великі традиції, необхідне створення верстви людей, родової бюрократії, яка в якомусь сенсі вже є аристократією, для якої саме існування держави – це приватний інтерес. Не їхній приватний інтерес – грабувати державу, а їхній інтерес – щоб вона процвітала.\nВіталій Портников: А Ви усвідомлюєте, що більшість людей в Україні не можуть чекати такий довгий термін?\nОлександр Пасхавер: Ми живемо мало, а держава живе довго. Мало того, що вони не можуть чекати, історія нікуди не поспішає.


Літклуб | Золотий Вік людства (сценарій Апокаліпсису) 28., Анатоль ( anatol )\nАнатоль, 07.10.2017 року\nПісля обіду Дая вирішила трохи подрімати, бо знов ритись в старій макулатурі їй не хотілось. Але заснути чомусь не могла. Вона згадала, що тримала в руках папку з назвою "Ідеальний самогонний апарат, дистилятор". Тоді вона відклала її як щось несерйозне, а зараз читати щось "серйозне" їй не хотілось, а чому б заради розваги не почитати про ідеальний самогонний апарат.\n"Був в Каті на дачі"- починався текст. "Яблук цього року вродило! І ожин, і винограду! Катя з матір’ю наробили і соку і закруток і варення, а їх не зменшується. Вирішили на самогон перегнати - все-таки валюта в селі. Взяли в сусідів самогонний апарат... Яке технологічне варварство! Насипали в величезну каструлю 5 відер браги, цілий день палили під нею, використали дві бочки холодної води для охолодження... В результаті - знизу брага підгоріла аж обвуглилась, прийшлось потім пів дня каструлю чистити, в результаті такого перегріву органіки там які завгодно речовини могли утворитись, брага викидається...\nОтже - ідеальний дистилятор.\n1. Переганяти треба не брагу, а тільки відціджену рідину.\nНе буде так пригорати. В тверду компоненту браги можна буде добавити води і цукру і хай далі бродить. І так кілька разів, адже живі дріжджі там лишаються.\n2. Посудина для перегонки може бути зовсім маленькою, адже не потрібно завантажувати в неї зразу всю рідину - може добавлятись в міру випаровування. В випадку дистилятора в протиточний теплообмінник поступає стільки води скільки стікає дистиляту. За допомогою датчика рівня. Причому вода поступає в випаровувальну ємність вже при температурі майже кипіння, а дистилят охолоджується до кімнатної температури.\n3. І найважливіше. Найбільші втрати енергії маємо на тому, що величезна теплота випаровування просто йде попусту на нагрівання охолоджуючої води. Це тепло потрібно повернути назад в котел! За допомогою теплового насоса!\nКонструкція теплового насоса для випадку дистилятора така: циліндр з ребрами знаходиться прямо в випаровувальній камері в рідині для перегонки. Коли поршень рухається, в циліндр втягується пара, що над рідиною, потім пара стискається, при цьому конденсуючись і віддаючи величезну теплоту конденсації в котел, для випаровування нових порцій рідини, а не охолоджувальній воді.\nДалі конденсат, що охолодився в котлі до температури кипіння рідини поступає в протиточний теплообмінник, де охолоджується, віддаючи тепло новим порціям рідини, що поступає в котел при температурі майже кипіння.\nОтже ідеальний дистилятор виглядає так: Невеличка камера випаровування, куди через протиточний теплообмінник поступає рідина для дистиляції, тепловий насос, що повертає теплоту пароутворення назад в камеру випаровування.\nТаким чином теоретичні втрати енергії на дистиляцію можна зробити як завгодно малими. А практично зменшити в десятки разів. Початковий підігрів невеличкої кількості рідини в камері випаровування можна зробити за допомогою зовнішнього підводу тепла (електрична спіраль), а в подальшому тепла від роботи теплового насоса буде достатньо.\nТа й інерційність апарату дуже маленька. Виходить на режим за пів хвилини".\nРізні конструкції і розрахунки Дая пропустила, тож читання про самогонний апарат її не втомило.\n"Що б тут ще такого корисного в домашньому господарстві почитати?"\nЇї увагу привернула папка з назвою "АНГЕЛ".\n- О, і тоді ангели були?- здивувалась Дая. Але то був якийсь літальний апарат - АНатоля ГЕЛікоптер.\n"Ловець дронів, винищувач безпілотників"- прочитала вона.\n- Який рік?- Дая закрила папку і подивилась на обкладинку - 2014.- Ясно, війна і в казково-іграшковий світ Анатоля прийшла.\n"Технічні характеристики: вага - 0.5 кГ, тяга - 1,3 кГ, тривалість польоту - 2 хвилини, дальність - 10 км, швидкість - 350 км/год. собівартість - 69 доларів"- Прочитала вона і глянула на малюнок. Він справді був схожим на ангела з крильцями і головою, виглядав чимсь середнім між літачком і ракетою. Довжиною був 30 сантиметрів, діаметр корпусу в найтовстішому місці - 4 см. Спереду - пропелер, зразу позад нього невеличкі крильця-рулі, а спереду пропелера на тонкій шиї-трубочці голова.\nСтартує вертикально як ракета, може нерухомо зависати в повітрі в вертикальному положенні, крильця-рулі при цьому повертаються так, щоб компенсувати обертальний момент, що створюється гвинтом. При зміні положення рулів може плавно повертатись навколо осі чи повільно парити над землею. При великій швидкості крильця-рулі працюють як рулі ракети, що дозволяє маневрувати і летіти в будь-якому напрямку. Великих крил йому не потрібно, бо основна задача - летіти вгору, а не горизонтально. М’яку посадку може здійснювати і з вимкненим двигуном, повернувши крильця-рулі пропелером, крутячись як насіння клена.\nПопередня наводка на ціль здійснюється людиною за допомогою інфрачервоного лазера, закріпленого на підзорній трубі. Потім вмикається самонаведення ангела на ціль за допомогою сенсора від оптичної миші. При зміні напрямку зміщується зображення цілі на сенсорі, сенсор видає сигнали пропорційні зміщенню по координатам Х і У і швидкості зміщення. Ці сигнали служать для формування команд для рулів.\nПри наближенні ангела до цілі на 10 метрів з його голови вилітає тоненька кевларова сітка, яку розкривають чотири грузики, що вистрілюються пороховим зарядом з чотирьох коротеньких трубочок, розміщених під деяким кутом. Сітка наштовхується на ціль, грузики по інерції продовжують летіти, обвиваючи ціль сіткою. Пропелери дрона заплутуються в сітці і зупиняються, трофей на парашутику спускається на землю.\nЯкщо дрон над ворожою територією, чи є великим безпілотником, то вистрілюється не сітка, а струмінь напалму.\nЯкщо замінити електромоторчик з силовим акумулятором на пластиковий моторчик, що працює на стисненому (рідкому) СО2 то вартість ангела можна зробити меншою 50 доларів."\n- Ну це не ангел, а демон якийсь,- сказала Дая і закрила папку, не ставши читати описання конструкції, технології виготовлення, систем управління, самонаведення, варіантів озброєння...


Елтон Джон залишить дітей без спадку - glamurchik.tochka.net\nСпівак хоче, щоб його діти могли самі себе забезпечувати\nСпівак Елтон Джон вирішив не залишати своїм дітям спадщину. 68-річний музикант бере приклад зі Стінга і не хоче балувати дітей розкішним життям. У всякому разі, він хоче донести до них, що для того, щоб втілювати всі свої бажання, необхідно працювати.\nЕлтон Джон зі своїм чоловіком Девідом Фернішем виховують двох синів. П'ятирічний Елайдж і трирічний Закарі – дуже дорогі співакові. Відзначимо, Джон взагалі думав, що ніколи не зможе стати батьком, і саме тому вони для нього найважливіші люди в житті. Але він розуміє, що якщо залишить їм 200 мільйонів фунтів стерлінгів – не факт, що вони зможуть ними правильно розпорядитися.\nВоррен Баффет, третій у списку найбагатших людей в Америці, показав хороший приклад, коли залишив своїм дітям достатньо грошей, щоб у них був свій будинок, машина і кошти на найнеобхідніше. Але не дав їм грошей на те, щоб вони скуповували картини Пікассо або приватні літаки. Все, що виходить за межі основних потреб, вони повинні заробити самі.\nвисловив свою думку Елтон Джон\nЕлтон і Девід привчають дітей до самостійності. Зрозуміло, що батьки не залишать їх зовсім без грошей, але обмеження все ж таки будуть. Вони бояться, що великі гроші можуть їх зіпсувати. Про це він розповів у інтерв'ю виданню Mirror.\nНагадаємо, що стало відомо про зникнення з дому Майкла Джексона статуетки "Оскар". Ця статуетка є частиною спадщини дітей покійного співака. Подробиці про цей інцидент можна дізнатися перейшовши за посиланням.\nЯк ти ставишся до рішення Елтона Джона?\nВідповідь: Вся их суть в одном слове - геи.....и вид соответственный у этих старых пи....что от них можно ждать?....Детки, спасайтесь от этих жмотов


Авіаквитки Львiв - Гдиня / Tickets.ua\nДешеві авіаквитки Львiв – Гдиня\nАвiаквитки / Львiв / Гдиня / Львiв → Гдиня Зворотні рейси з Гдиня в Львів\nДешеві авіаквитки з Львова в Гдиня\nХочете купити квиток на літак з Львова в Гдиня за найнижчою ціною? Ми порівнюємо ціни на прямі рейси Львiв - Гдиня і перельоти з пересадкою серед 750 авіакомпаній і агентств. Навіщо даремно витрачати свій час на пошук, якщо є більш зручна можливість скористатися знижками, акціями і розпродажами лоукостів через інтернет. За допомогою повного розкладу літаків Львiв - Гдиня ви швидко знайдете потрібний варіант перельоту, необхідно тільки уточнити дні польотів і наявність авіаквитків на конкретну дату.\nВартість авіаквитка Львiв - Гдиня\nСкільки коштує квиток на літак до Гдиня з Львова і як придбати дешевше? У нас є кілька рекомендацій, які вибираються зі календаря кращих цін на авіаквитки по цьому маршруту:\n2) Найдешевші квитки на літак LWO - QYD доступні в середу і четвер. Як правило, на вихідних вони коштують дорожче.\nКорисна інформація перед бронюванням подорожі з Львiв в Гдиня.\nВідстань і тривалість перельоту (скільки летіти з Львiв в Гдиня?)\nЯкі авіакомпанії здійснюють прямі рейси в Гдиня з Львiв\nЯкі авіакомпанії пропонують найдешевші квитки з Львiв в Гдиня?\nСкільки триватиме переліт з Львiв в Гдиня\nЗ яких аеропортів можна дістатись в Гдиня з Львiв?\nЯк далеко Львiв від Гдиня?\nВід міста Львiв до Гдиня 5989 км.\nЗ яких аеропортів здійснюються перельоти за маршрутом Львiв - Гдиня?\nУ місті Львiв: Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Д. Галицького. У Гдиня - .\nЛьвiв — Гдиня Ціни на авіаквитки, знайдені користувачами впродовж останніх 48 годин, не є офертою\nУнікальний ідентифікатор користувача сесії для повідомлення в Cлужбу турботи про клієнтів: 1701350283


Юний волинянин став суперфіналістом проекту "Голос. Діти" (відео)\nчетвер, 02 липня, 09:42\nпонеділок, 08.07.19 09:32\nЯрослав Карпук зі Старої Вижівки став суперфіналістом вокального шоу "Голос. Діти–5" на каналі "1+1".\nПро це стало відомо під час прямого ефіру "Голос. Діти".\nДо суперфіналу пройшли три учасники, за яких телеглядачі віддали найбільшу кількість голосів. Серед них Ярослав Карпук з команди DZIDZIO, а також Варвара Кошова – Джамали та Олександр Зазарашвілі – гурту "Время и стекло".\nДля переможної пісні у суперфіналі учасники виконували пісні, які вони вперше заспівали на проекті "Голос.Діти". Хлопець продовжив змагатися за перемогу із піснею Eлвіса Преслі "Can’t help falling in love".\n"Міняються костюми, зачіски, пісні. Ти розумієш, що не просто бути артистом. Ти для мене є переможець, талановитий, неповторний, ти один такий, і звати його Ярослав Карпук. Уся Волинь за тебе, вся Україна за тебе", – прокоментував виступ суперфіналу DZIDZIO.\n"Я прийшов сюди, щоб тебе знайти", – сказав DZIDZIO про Ярослава.\nЗа результатами голосування перемогу "Голос. Діти" здобув Олександр Зазарашвілі (Грузія).\nГАНЬБА!!! ПІДСУНУЛИ ПІСНЮ ЯКА НІЯК НЕ ПІДХОДИЛА ВИКОНАВЦЮ ДА І ТАК ВИДНО ЩО КАНАЛ 1+1 ПРОДАВ ПЕРЕМОГУ ГРУЗИНУ...ДІДЗЬО ДІЙСНО ЗДИВУВАВ В ФІНАЛІ ЯК ОБІЦЯВ...ТАКОЇ ГАНЬБИ ДАВНО НЕ БУЛО... КАНАЛ ЗАРОБИВ БАБЛО НА РОЗВОДІ, БО ОЦІНЮВАТИ ПОВИННІ ПРОФЕСІОНАЛИ...ГОЛОСУВАННЯ СМС ЦЕ ШАХРАЙСТВО УЗАКОНЕНЕ ДЕРЖАВОЮ...


Робота у Європі для українців: яких спеціалістів шукають європейські роботодавці | Новини\nРинок праці у Європі завжди потребує працівників із України. Навіть незважаючи на складну сучасну ситуацію з пандемією та різноманітними обмеженнями, наші співвітчизники щороку масово їдуть на заробітки за кордон і заробляють там непогані кошти. Яких спеціалістів з України запрошують працювати та де на Вас чекає високооплачувана робота в Європі?\nРоботодавці часто пропонують досить хороші умови для наших заробітчан. Нерідко можна знайти вакансії для чоловіків, жінок і сімейних пар з хорошою оплатою, житлом, гідними умовами праці та заробітною платою. Водночас від українців очікують відповідального ставлення до роботи, хорошої фізичної підготовки, старанності та готовності до праці. Головне завжди пам'ятайте - добре заробити у Європі можна лише якщо відповідально ставитися до своєї роботи і до кінця її виконувати. Якщо Ви вирішили, що працювати за кордоном це для Вас, то можете спробувати самостійно знайти вакансії у ЄС, але щоб зекономити кошти та дорогоцінний час найкращим варіантом буде звернутися у кадрове агентство.\nРобота у Європі для українців - кадрове агентство “ЛІДЕР-ЛТД”\nНа європейському ринку праці пропонують досить багато вакансій для українців. Найпопулярнішими є робота для водіїв міжнародників, будівельників, зварювальників та швачок. Та при зверненні у кадрове агентство вакансія буде підбиратися для Вас індивідуально, залежно від навичок і досвіду, адже в Європу часто потрібні й інші спеціалісти та робітники для різних галузей. Наразі найпопулярнішими напрямками для заробітків українців залишаються Польща, Чехія, Німеччина, Угорщина, Литва, Бельгія.\nРобота за кордоном, кадрове агентство ЛІДЕР-ЛТД\nЯкий же рівень зарплати? Питання, яке найбільше цікавить кожного. У Європі нашим співвітчизникам готові платити біля 1000 євро на місяць і цю суму будуть отримувати звичайні робітники без кваліфікаційних навичок. Працівники ж з кваліфікацією, відповідними навичками та досвідом можуть заробляти від 1200 до 2500 євро залежно від професії та кількості відпрацьованих годин.\nПереваги роботи у Європі:\nВисока оплата праці, яка здійснюється погодинно або залежно від виробітку.\nХороші умови праці з наданням місця для проживання часто безкоштовним або за мінімальну плату.\nМожливість кар’єрного росту та отримання місця роботи на постійній основі.\nЧому варто співпрацювати з кадровим агентством ЛІДЕР-ЛТД\nЯкщо Ви знаходите роботу через кадрове агентство, отримуєте економію часу та сил на самостійне вирішення усіх питань щодо працевлаштування, поїздки та комунікації з роботодавцем, що однозначно є великою перевагою.\nРобота в Європі, Кадрове агентство ЛІДЕР-ЛТД\nКадрове агентство LEADER-LTD пропонує:\nІндивідуальний підбір вакансії згідно із Вашими знаннями, кваліфікацією та досвідом.\nПовний супровід від подачі заявки на вакансію до виїзду за кордон та українсько або російськомовного координатора після виїзду, до якого можна буде звернутися для вирішення усіх питань.\nДопомогу в організації поїздки за кордон.\nВізову підтримку та надання необхідних документів для відкриття візи.\nНабір працівників на вакансії з усіх куточків України.\nРоботу як для кваліфікованих робітників, так і для людей без досвіду і особливих навичок.\nВчасне ознайомлення з правилами в’їзду до тієї чи іншої країни, які наразі часто змінюються у зв’язку із пандемією коронавірусу.\nТож звертайтеся у кадрове агентство та довірте пошук роботи саме для Вас професіоналам!\nОзнайомитися з актуальними вакансіями та отримати безкоштовну консультацію можна на офіційних сторінках компанії ЛІДЕР-ЛТД у соцмережах:\nFacebook - leader.ltd.hr\nInstagram - leader.ltd.hr\nробота за кордоном робота у європі робота для водіїв у ЄС робота для будівельників у німеччині вакансії для роботи в Європі кадрове агентство лідер лтд


Інноваційні, високоякісні продукти, що відповідають новітнім тенденціям - CATRICE - це злиття краси та моди. Натхненний міжнародними колекціями, CATRICE представляє нові тенденції осені 2019 року. Найкраще - від CATRICE.\nІнновації та стійкість - основа для щоденного досягнення ідеального образу та трендів. Нові щіточки від CATRICE відповідають найвищим вимогам. Вони мають самостійну базу, м'які ручки та товсті синтетичні ворсинки. Інноваційні, трикутні голівки щіток забезпечують бездоганне та точне нанесення. Чотири нові спеціальні щіточки також мають вражаючий вигляд, що точно Вам сподобається!


Бійці АТО контролюють аеропорт у Донецьку - Селезньов - Бій триває | СЬОГОДНІ\nБійці АТО контролюють аеропорт у Донецьку – Селезньов\nСпікер АТО Владислав Селезньов спростував інформацію, яку представники так званої ДНР поширили в соцмережах, про те, що сепаратистам вдалося відновити контроль над аеропортом у Донецьку. Про це він сказав в ефірі телеканалу "Інтер".\n"Була інформація, що бойовики відбили у сил АТО аеропорт. Але це не відповідає дійсності. Це робиться для того, щоб скомпрометувати населення і змусити його вірити у те, що українська армія не здатна утримати позиції", – пояснив Селезньов.\nВін додав, що "сили АТО продовжують утримувати аеропорт".\n"Бій триває", – зазначив він.\nНагадаємо, раніше представники проголошеної ДНР повідомили в Twitter, що народна армія так званої ДНР відновила контроль над аеропортом Донецька.\nЯк повідомлялося, сили АТО почали операцію зі звільнення аеропорту "Донецьк" від терористів, які не виконали ультиматум і не склали зброю. По позиціях терористів було завдано авіаційного удару і знищено зенітку терористів.\nПізніше ЗМІ повідомили, що під час обстрілу в аеропорту Донецька поранили восьмирічного хлопчика.\nДонецьк населення ультиматум аеропорти селезньов українська армія ОРДЛО


До уваги покровчан: як не стати жертвою грабіжника | Новости\nДо уваги покровчан: як не стати жертвою грабіжника\nАби не стати жертвою грабіжника та вберегти своє майно необхідно дотримуватися простих правил.\n1. Грабіжники стежать за жертвою\n2. Зустрічайте і проводжайте рідних\nЗа можливості зустрічайте у вечірній час своїх близьких (особливо жінок, підлітків і людей похилого віку) на зупинках громадського транспорту та проводжайте їх у разі від’їзду.\n3. Не ходіть темними вулицями\nЯкщо виникла потреба кудись іти, рухайтесь освітленими та людними вулицями, уникайте темних чи мало освітлених і безлюдних дворів, скверів та провулків.\n4. Ховайте прикраси та гроші\n5. Біля банкомата будьте уважні\nУ разі зняття грошей з банкомата будьте пильні, звертайте увагу на те, щоб за вами ніхто не спостерігав. Не перераховуйте гроші, знаходячись на вулиці.\n6. Не носіть великі суми грошей самі\n7. Викликайте диспетчера\n8. Телефонуйте до поліції


Загрожує 115 років ув'язнення: у Польщі затримали українського хакера - ТОП Новини України та світу\nЗагрожує 115 років ув'язнення: у Польщі затримали українського хакера\n2 тижнів тому нараз 5\nХакер із спільником вимагали гроші з підприємств.\nУ Польщі затримали 22-річного громадянина України, який разом зі спільником з Росії скоював хакерські атаки на підприємства у різних куточках світу та вимагав з них гроші за відновлення нормального функціонування.\nПро це повідомляє dobreprogramy.pl.\nГромадянин України Ярослав Васінський разом з 28-річним росіянином Євгеном Поланіним створили кіберзлочинну групу, яка за допомогою програми-вимагача атакувала підприємства по всьому світу.\nУкраїнець з 2019 року керував IT-компанією, зареєстрованою в Любліні. Він отримував доступ до внутрішніх комп’ютерних мереж IT-компанії Kaseya з Майамі (Флорида, США), далі встановлював там шкідливе програмне забезпечення, яке зашифровувало дані.\nХакери завдяки доступу отримували контроль над комп’ютерами деяких клієнтів Kaseya. Далі це паралізовувало системи близько 7 тисяч комп’ютерів у 1,5 тисячі компаній по всьому світу.\nЩоб відновити нормальну роботу системи, хакери вимагали у компаній-жертв кошти - близько 70 млн. євро.\n8 жовтня федеральний суд Техасу видав ордер на арешт учасників кібергрупи. Минулого тижня українця заарештували, коли він намагався перейти кордон у Дорогуську. Його спільник поки на волі. В межах розслідуванняу нього конфіскували 6 мільйонів доларів, які той мав отримати як викуп, сплачений жертвами атаки.\nЯрослава Васінського планують екстрадиювати до США, де його й судитимуть. В разі визнання українця винним за всіма висунутими йому звинуваченнями йому загрожує 115 років позбавлення волі.\nНагадаємо, що хакери Корейської Народно-Демократичної Республіки намагалися вкрасти інформацію у багатонаціональної медико-біологічної компанії, яка виробляє вакцини проти COVID-19.\nХакер, який створив фейкову "Дію", став радником у Мінцифрі\nОГП та Нацпол допомогли у затриманні кіберзлочинця та арешті вкрадених коштів понад $6 млн, - Мін'юст США\nСБУ викрила групу російських хакерів, які здійснили понад 5 тисяч атак на українські організації\nСанкції, зупинення військової допомоги чи зміцнення обороноз...


admin Березень 2, 2014 Березень 2, 2014 Коментарі Вимкнено до Як відучити гризти нігті дорослої людини?\nЯк відучити гризти нігті дорослої людини? Як відучити гризти нігті дорослої людини?\nВид гризучого власні нігті людини нікому не доставляє естетичного задоволення. Дитину, як правило, в такому випадку, прагнучи відучити від подібної звички, б’ють по руках або змазують йому пальці гірчицею.\nВарто, однак, відзначити, що такі педагогічні прийоми не лише неефективні, але й не роблять позитивного впливу на психіку. Справа в тому, що & # 171; ногтегризеніе & # 187; & # 8212; не просто примха. Психологи не змовляючись стверджують, що в її корені лежить якась проблема, стрес. Якщо намагатися позбутися тільки від зовнішніх її проявів, це призведе лише до того, що вона піде вглиб свідомості і буде & # 171; поїдати & # 187; людину зсередини.\nКрім того, навіть якщо дитина при дорослих буде контролювати себе, боячись покарання, і нігті начебто перестане гризти, він або буде продовжувати робити це, поки ніхто за ним не спостерігає, або, залишивши цю погану звичку на деякий час, повернеться до неї в інший момент свого життя, ледве відчувши свободу. Наприклад, тоді, коли виросте і стане повноправним господарем власного життя.\nНавряд чи може бути щось складніше, ніж те, як відучити дорослого гризти нігті, адже така реакція організму відпрацьовувалася роками, і щоб зруйнувати даний механізм, потрібно чимало просто титанічних зусиль. Однією силою волі і відозвам до розуму тут не обійтися & # 8212; & # 171; пагубна пристрасть & # 187; на цьому етапі перетворюється вже на свого роду частина натури людини, своєрідний & # 171; ритуал & # 187; як відповідь на певні життєві ситуації.\nЗнавці людських душ заявляють, що така звичка властива тривожним, емоційним особистостям, схильним до самокопання в поєднанні з низькою оцінкою власних здібностей і запереченням своєї цінності для оточуючих. Гризеніе нігтів в цьому плані & # 8212; явище те саме що & # 171; заїдання & # 187; стресу солодощами або пиріжками або прагненню & # 171; втопити & # 187; своє пригнічений стан духу в алкоголі. Іншими словами, це свого роду вираз захисту організму (і мозку зокрема) від емоційних перевантажень.\nЗа великим рахунком, ті, хто в разі виникнення неприємних ситуацій & # 171; прикладається & # 187; до власних нігтьовим пластин, демонструють тим самим підсвідоме бажання & # 171; загризти & # 187; самого себе або того, хто став вольній або мимовільною причиною виникнення поганих емоцій.\nУ даному випадку марно боротися з виключно зовнішніми проявами негативних емоцій, що виражаються в поїданні власних нігтів. Пригнічуваний гнів, страх, ненависть & # 8212; до кого-то або самому собі & # 8212; та інші подібні почуття стануть шукати інший вихід, і її наслідки можуть виявитися більш шкідливими для здоров’я людини. Наприклад, у того почнуться сильні & # 171; безпричинні & # 187; головні, захворювання шлунково-кишкового тракту (наприклад, гастрит на нервовому грунті) або проблеми з сер5м.\nВсе це не йде ні в якому порівняння з обкушуванням нігтів & # 8212; хоча і подібна звичка аж ніяк не безневинна для організму. Людина таким чином може нажити собі глистів або інших паразитів, а також запалення тканин пальців, в результаті яких можуть з’явитися в тому числі грибкові захворювання (якщо їх збудники потраплять на роздратовану шкіру або її мікропошкодження). Естетичну сторону даного питання не варто навіть і зачіпати & # 8212; з нею все і так зрозуміло.\nЗа великим рахунком у вирішенні проблеми, як відучити гризти нігті, не обійтися без допомоги кваліфікованого психолога. Вибирати його варто за рекомендаціями, і він повинен викликати довіру не тільки у близьких & # 171; пацієнта & # 187 ;, але і у нього самого. Скільки сеансів у фахівця знадобиться для виявлення глибинної причини негативного явища і навчання більш конструктивним способам вираження & # 171; поганих & # 187; емоцій & # 8212; залежить від багатьох факторів. Тут все дуже індивідуально.\nПісля продуктивного відвідування психолога нерідко людина сама перестає гризти нігті & # 8212; причому без особливих вольових зусиль. Проте в деяких випадках звичка все ж продовжує давати про себе знати. Тоді починати боротися з подібними поведінковими проявами просто необхідно.\nСилові методи в тому, як відучити гризти нігті, в будь-якому випадку не допоможуть, оскільки викличуть у дорослого, самостійного людини природну реакцію відторгнення, і він мимоволі надходитиме & # 171; наперекір & # 187 ;. Так що потрібні інші засоби. Можна, наприклад, скористатися спеціальним лаком для нігтів, який легко дістати фактично в будь-якій аптеці. Від цього і пальці будуть виглядати краще, і засунути їх в рот буде фактично неможливо. До складу лаку входять речовини, що мають противний гіркий смак, який чи комусь припаде до вподоби.\nПаралельно необхідно зміцнювати постраждалі від довгих років & # 171; погризанія & # 187; нігтьові пластини. У цьому допоможуть або спеціальні засоби, або звичайний лимонний сік, який потрібно наносити мінімум раз на день. У деяких випадках варто проводити й інші процедури для пальців рук & # 8212; наприклад, ванночки з морською сіллю або іншими засобами.\nКрім того, можливо, буде потрібно пропити курс вітамінів для зміцнення нігтів. Порадити щось конкретне в цьому плані може тільки лікар.\nДля багатьох жінок, бажаючих позбутися поганої звички, ефективним засобом у боротьбі з нею буде просто гарний манікюр, який найкраще зробити в салоні. Коли нігті відмінно виглядають, і їх зовнішній вигляд тільки радує око, навряд чи у когось виникне бажання знищити таку красу, почавши гризти їх.\nБоротися зі стресом краще за все іншими, більш нешкідливими способами. Наприклад, перебирати чотки в разі виникнення неприємної ситуації або послухати в потрібний момент улюблену музику. Кожен знайде свої ефективні засоби.\nГаркавість, як позбутися гаркавості, вправи, техніка мови


Додамо, Петрашко від квітня 2013 року працює в агрохолдингу UkrLandFarming заступником генерального директора Олега Бахматюка.\nВін закінчив Львівський національний політехнічний університет і має ступінь бакалавра бізнес-адміністрування. У 2001 році він отримав диплом MBA бізнес-школи при університеті Вандербільта (США).\nПідкреслимо, Міністерство розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства у підсумку не було розділене, як анонсувалося раніше.\nДо цього прем'єр-міністр України Денис Шмигаль запропонував Верховній раді призначити міністром розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Ігоря Петрашка. Відповідний проект постанови №3226 від 16 березня зареєстрований на сайті парламенту.\nЧасткове безробіття: для отримання допомоги подали документи близько 7 тисяч роботодавців\nУкраїна може собі дозволити збільшувати експорт продовольства, - торгпред\nВерховная Рада Минэкономразвития Игорь Петрашко


Метою такого прийому є спілкування з громадою, щоб безпосередньо від її особисто почути про існуючі проблеми та знайти можливі шляхи їх вирішення.\nВ ході прийому жителі даних сіл виявили велику активність та небайдужість до проблем, як особистих, так і загально-громадських. Зокрема, було обговорено питання ремонту моста через річку Срібниця. Представниками влади було обговорено можливі шляхи вирішення даного питань та надано роз’яснення заявникам.\nПитання, які потребують додаткового вивчення, взяті першим заступником голови районної державної адміністрації на особистий контроль, результат яких буде надіслано заявникам особисто.


Карта АТО: ситуація на сході України станом на 3 жовтня » Слово і Діло\nКарта АТО: ситуація на сході України станом на 3 жовтня\n3 жовтня 2015, 12:21\nСитуація на сході країни станом на 00:00 3 жовтня 2015 року за даними РНБО України, прес-центру АТО, Міноборони, журналістів та волонтерів. Інформація оновлюється протягом дня.\nМинула доба в зоні АТО пройшла повністю спокійно. Жодного разу противник не порушував перемир’я. Тиша в районах лінії розмежування зберігалася і сьогодні – з опівночі до 6 ранку. Про це поінформував сьогодні вранці речник штабу АТО підполковник Анатолій Стельмах.\nНа даний час сили АТО знаходяться на визначених позиціях. Триває дообладнання ліній оборони.


Суми (UA) — Суми (UA), Харків (UA), Полтава (UA), Дніпро (UA), Запоріжжя (UA), Одеса (UA), Херсон (UA), Миколаїв (UA)\nкільк. палет: 12, ремені: 6 (дов=6,2м шир=2,2м вис=2,2м)\nСуми (UA) — Суми (UA), Вінниця (UA), Хмельницький (UA), Чернівці (UA), Ужгород (UA), Тернопіль (UA), Кропивницький (UA), Черкаси (UA)\nСуми (UA) — Суми (UA), Київська обл. (UA), Чернігів (UA), Житомир (UA), Рівне (UA), Луцьк (UA), Львів (UA), Івано-Франківськ (UA)\nКонотоп (UA), Сумська обл. (UA) — Україна (UA)\nСуми (UA) — Харків (UA), Дніпро (UA), Запоріжжя (UA), Київ (UA), Полтава (UA), Миколаїв (UA), Рівне (UA)\nКролевець (UA), Конотоп (UA), Глухів (UA) — Київ (UA), Херсон (UA)\nКролевець (UA) — Київ (UA) ~ 268 км\nКролевець (UA), Конотоп (UA), Глухів (UA) — Київ (UA)\nСуми (UA) — Київська обл. (UA)\nСуми (UA) — Дніпро (UA), Кривий Ріг (UA), Запоріжжя (UA)\nСуми (UA) — Південь України (UA)


Водолій, постпостмодернізм і нова книга. | Письменники України\n2021-04-06 10:55:27 Рома Аріведерчі\nАле всі відмічають головне – перехід і злам. Це наче східне прокляття “Щоб ти жив у епоху змін”, або західне благословення, де зміни прирівняно до прогресу.\nВсе більше людей, не змовляючись, повертаються до реальності з ілюзій про красиве життя в країні рожевих єдинорогів, де можна побажати – і станеться, де картинка = реальність, а реальність повинна бути як картинка.\n“Довго і щасливо”\nОригінал статті на Букнет: Водолій, постпостмодернізм і нова книга.


Пошук роботи в Норвегії, відкриті вакансії\nВакансія для оператора лінії на завод в Норвегії\nОператор бульдозера Caterpillar D6\nВакансія для оператора бульдозера Caterpillar D6 в Норвегії\nСпеціаліст по роботі з деревом\nВакансія спеціаліста по роботі з деревом (каркасні будинки) в Норвегії\nВакансія для бетонщика в Норвегії\nВакансія для студентів на упакування і фасування дезодорантів в Норвегії\nВакансія для зварювальника аргонщика на виробництві в Норвегії\nВакансія для бляхаря на виробництві в Норвегії\nВакансія для покрівельника на будівництво в Норвегію\nНорвегія не входить в список країн Євросоюзу, але за рівнем розвитку якусь із країн може випередити, бо в цій країні маленький відсоток безробіття, конкурентні заробітні плати, розвинена інфраструктура, безкоштовна освіта, навіть для іноземців. На жаль, іноземцям складно потрапити на роботу в Норвегію, тому що для початку потрібно отримати робочу візу, і виклик від роботодавця, та на цю вакансію не повинен претендувати корінний житель.\nЯкі переваги роботи в Норвегії?\nМожливість отримати постійне місце проживання.\nЗ часом можна привести з собою сім’ю.\nМожливість отримання високого заробітку.\nСоціальна захищеність іноземців.\nЩо потрібно для роботи в Норвегії?\nУ Норвегії потрапити на роботу складно, тому для початку необхідно:\nукласти трудовий договір з роботодавцем;\nоформити і отримати вид на проживання (без нього не вийде перетнути кордон);\nотримати дозвіл на роботу;\nоформити робочу візу, і вже потім оправлятися на роботу.\nНедоліки роботи в Норвегії\nНорвегія, як і будь-яка інша країна має свої недоліки роботи для іноземців:\nнеобхідність вивчення норвезької мови;\nякщо в країну приїжджає висококваліфікований працівник – іноземець, то потрібно підтвердження кваліфікації;\nчимала конкуренція на ринку праці.


EMS Росія: як відстежити по номеру\nУ даному розділі ви знайдете сучасний та зручний сервіс зі швидкого і точного відстеження посилок та поштових відправлень, що доставляються кур'єрською службою «EMS Пошта Росії». Це підприємство є філією ФДУП «Пошта Росії» та надає послуги з експрес-доставки посилок і поштових відправлень по території Російської Федерації та за її межами. «EMS Пошта Росії» налічує 29 головних структурних підрозділів та 42000 поштових відділень, що знаходяться у великих містах Росії, а також надає населенню широкий спектр кур'єрських і поштових послуг. Це підприємство динамічно розвивається, отримавши велику популярність за рахунок високої якості перевезення вантажів та порівняно коротких термінів їх доставки.\nЗа допомогою цього сервісу ви всього за пару хвилин зможете відстежити точне місцезнаходження посилки або поштового відправлення, що доставляються кур'єрською службою «EMS Пошта Росії».\nВідстежити перевезення і доставку посилки кур'єрською службою «EMS Пошта Росії» досить легко: для цього вам потрібно ввести у вікно «# Номер відстеження» штрих-кодовий ідентифікатор (трек номер). Він містить 13 символів, серед яких літери і цифри. Знайти цей ідентифікатор або трек номер поштового відправлення можна на накладній або квитанції, він розташований під штрих-кодом. При введенні звертайте увагу на те, що повинні використовуватися великі латинські літери. Після його введення натисніть на кнопку «Відстежити» або клавішу «Enter».\nЯкі бувають номера відстеження\nПід час реєстрації відправлення кур'єрською службою «EMS Пошта Росії» всім посилкам і пакетам присвоюється унікальний номер. Ці трек номери присвоюються відповідно до стандарту S10 Всесвітнього поштового союзу і містять 13 символів. Два перших - літери латинського алфавіту, далі йдуть 9 цифр, після чого завершують трек номер дві літери латинського алфавіту, що позначають код держави-відправника. Для Росії це літери RU. Починаються трек номери з латинської літери E, яка є маркуванням експрес-доставки.\nТрек номер кур'єрської служби «EMS Пошта Росії» виглядає приблизно так:\nРізновиди поштових EMS відправлень\nВідправлення з документами;\nВідправлення з товарами;\nВідправлення з товарами і документами на ці товари.\nЧому не можу відстежити посилку?\nЯк відстежити за номером, якщо ваш запит відстеження не дав результату? Кур'єрська служба «EMS Пошта Росії» працює злагоджено і надійно, тому ситуації, коли неможливо відстежити посилку бувають досить рідко і найчастіше викликані двома причинами:\nНеправильно введений трек номер у вікно «# Номер відстеження». Уважно перевірте правильність його введення.\nПосилка ще не зареєстрована в базі «EMS Пошта Росії». За правилами цієї кур'єрської служби, посилка повинна бути зареєстрована в базі протягом доби після надходження її на склад відділення. Повторіть спробу відстежити посилку за трек номером на наступний день.\nПри відправці посилки або вантажу, ви можете замовити оплату післяплатою. Це означає, що одержувач, для того, щоб забрати посилку, повинен буде сплатити її вартість. Вартість посилки, зазначена відправником при її відправленні, після оплати одержувачем, буде повернута відправнику.\nПідприємство «EMS Пошта Росії» надає своїм клієнтам послуги з перевезення та доставки посилок, поштових відправлень та вантажів до складу відділення компанії або за адресною доставкою до дверей одержувача.\nДля того щоб отримати посилку або поштове відправлення вам потрібно прийти до зазначеного у призначенні відділення «EMS Пошта Росії» і пред'явити документ, що засвідчує вашу особу. Це може бути паспорт громадянина РФ, закордонний паспорт, військовий квиток, довідка про звільнення чи інше посвідчення особи, що тимчасово заміняє паспорт.


Теорії походження держави - доповідь\nТеорії походження держави – доповідь\nТеологи, політологи, юристи і всі інші представники наукових, навколонаукових і ненаукових дисциплін здавна сперечаються, як виникли держави, і що послужило поштовхом до об’єднання людей. На різних етапах розвитку перевагу отримували погляди, найбільш повно відповідають запитам суспільства.\nНайдавнішою прийнято вважати теологічну теорію.\nВідповідно до її постулатів, державний устрій виникло з волі бога (або богів), а правителі країн спрямовуються на грішну землю вищими силами.\nВиникнення держави, на думку прихильників вчення, стало результатом тривалого процесу розвитку суспільства, який диктував Божий промисел.\nДавньогрецький філософ Платон вважав, що держави з’явилися в епоху Зевса і інших зовсім небезгрішні грецьких богів. Вони поділили жеребом всю територію. Боги населяли землю своєї країни жителями, відповідними їх перевагам.\nНаприклад, в Аттиці (Афіни і прилеглі регіони) Афіна і Гефест розселили благородних мужів, які дотримуються демократичних засад. В Атлантиді Посейдон встановив успадковане царське правління.\nСтародавні китайці пояснювали появу порядку, суспільного устрою і правил поведінки прояв волі бога, а імператора називали сином неба.\nБогослов іонний Златоуст (344-407 рр), філософ Фома Аквінський (1226-1274 рр), ігумен Йосип Волоцький (1439-1515 рр) дотримувалися думки про необхідність існування держави в світі повному вад.\nВони стверджували, що воно захищає людей і суспільство від гріхів, які притаманні людству через гріхопадіння прабатьків. Державні інститути допомагають прийняти досконалість Божественного закону і направляють підданих по справжньому шляху.\nПри такому підході верховенство влади належало церкві, а не уряду. Монарх сходив на престол тільки після схвалення церковним представником. Ідеальним правлінням вважається те, при якому державна влада діє за релігійними принципами.\nВчення повністю пояснює походженням слова «держава». Згідно з дослідженнями, термін походить від слова «государ» – правитель Русі в стародавні роки, яке, в свою чергу, є перетвореною словоформой давньоруських «господь», «господар».\nНасильницька (теорія завоювань)\nКласова теорія (марксизм)\nЯскраві представники патріархальної теорії походження держави – Аристотель, Конфуцій – вважали, що держави виникли через прагнення людини до спілкування і створення сім’ї.\nУ цьому вченні держави виникли через розростання сімейних зв’язків. Тому відносини в державі повинні будуватися так само, як серед близьких родичів:\nмонарх, як батько, піклується про благополуччя всього суспільства;\nпіддані беззаперечно йому підкоряються і поважають;\nмолодші члени сім’ї шанують старших, а старші піклуються про більш молоде покоління.\nПатріархальна теорія залишила значний слід в російській суспільстві. Довгі роки населення країни у важкі моменти шукало підтримку у царя-батюшки. Деякі відгомони чутні до цих пір.\nДоговірна теорія виникнення держави грунтується на розумної діяльності людей. Згідно з ученням для подолання соціальної нерівності люди уклали колективний договір, яким передбачено створення владних структур і законів, обов’язкових для всіх членів суспільства.\nПослідовник теорії Томас Гоббс розглядав догосударственную життя людей, як стан війни всіх проти всіх. Щоб домогтися світу, люди домовилися заснувати державу.\nЩе один прихильник договірних поглядів – Джон Локк – вважав суспільний договір прагненням народу забезпечити права кожної людини на життя, свободу, майно.\nСеред основних теорій походження держави, насильницька займає особливе місце. Згідно з її концепції країна виникає в результаті насильства одних людей над іншими.\nОрганізація управління в цьому випадку – це не результат розвитку суспільства, а апарат примусу перемогли племен по відношенню до тим, хто програв. Переможці формують панівний клас, а лузери – підлеглий.\nНасильницька теорія стала прародителькою марксистського вчення, за яким владні структури розглядаються, як гнобителі, а просте населення, як пригноблені.\nОднак виникнення держави концепція К. Маркса розглядає, як результат розвитку соціально-економічних відносин і поділу суспільства на класи, а не результат насильства.\nПослідовники марксизму були впевнені, що якщо класовий поділ зникне, сутність держави втратиться (воно стане непотрібним).\nПсихологічна теорія походження держави і права пов’язує виникнення державної системи з особливостями психіки людей. Психологи вважають, що одні громадяни прагнуть панувати, а інші підкорятися.\nВ цьому випадку створення держави – це результат вирішення протиріч між ініціатив\nТеорії походження держави – доповідь Посилання на основну публікацію\nДоповідь на тему “Субкультура”


УСБ-0,5 - установка для приготування бентоніту\nТехно-Т » Обладнання » Бентонітова установка- УСБ 0,5\nБентонітова установка- УСБ 0,5\nУстановка УСБ-0,5 використовує технологію виробництва суспензії бентоніту "холодним" способом. У межах 3 хвилин, під час внесення порошку бентоніту в бак, без застосування пари, мікродози суспензії готуються протягом декількох мілісекунд, при температурі 1000 градусів, тиск 800 атмосфер. В результаті обробки розчину, подрібнення частинок бентоніту доводиться до 8 мікрон. Проводиться рівномірне обклеювання поверхонь рідини (водної, виної). УСБ 0,5 доводить до 100% однорідності суспензії. Використання такої суспензії забезпечує, при виробництві вин різних типів, радикальне зниження кількості використання бентоніту, желатину, при обробці виноматеріалів. Суспензія бентоніту, виготовлена "холодним" способом на УСБ-0,5 зберігає стерильність, може зберігатися без зниження сорбційної здатності і гігієнічних показників (без виділень води) протягом не менше 3 місяців. В результаті такої обробки суспензією виноматеріалу, осад виходить щільніший в 3-4 рази від осаду традиційної обробки. І абсолютно не піднімається з дна. Гарантія відсутності колоїдних помутнінь- 2 роки (традіційна- 5-6 днів).\nТака обробка дозволяє радикально знизити енергетичні витрати, підвищити якість суспензії бентоніту. Технологія грунтується на принципі кавітації.\nМеханізм роботи: заливається вода (виноматеріал) в бак. Вмикається дисмембратор, мішалка, створюється циркуляція води між баком і дисмембратором. У бак засипається доза бентоніту. Порошок, оброблений ротором дисмембратора, диспергується, міцно зв'язується з водою.\nУстановка складається з: бак з мішалкою; рама; дисмембратор, пульт.\nДисмембратор поєднує в собі функцію відцентрового насоса, що дозволяє протягом 1-3 хв., без пари, отримати якісну суспензію бентоніту (з масовою часткою 5 до 20%).\nНайефективніше обробляти виноматеріал при одночасному застосуванні УСБ-0,5 і ВДі-10 - установка дозування інгредієнтів в потоці.\nЧас приготування суспензії, хв.- 3-10.\nОднорідність суспензії,% - 100.\nМісткість бака, м3, не менше- 0,12.\nВстановлена потужність електродвигунів, кВт-3,55.\nЗаймана площа, м2, не більше- 0,78.\n-установлена безвідмовна робота, год, не менше- 400;\n-встановлений ресурс до капітального ремонту, год, не менше- 10000;\n- середній термін служби до списання, років, не менше- 8.\nГабаритні розміри, мм, не більше-1300 х 600 х 1 500.\nМаса, кг, не більше-120.\n1-09-2017, 21:03 / Обладнання, Винне обладнання


Пілатес - ефективна і безпечна система вправ : Lifer.com.ua\nПілатес – ефективна і безпечна система вправ\nЗдоровий спосіб життя – модна тенденція номер один у всьому світі. З екранів телевізорів виблискують білозубою посмішкою чарівні дівчата з відточеними фігурами, а фітнес-клуби пропонують обзавестися клубними картами, обіцяючи величезні знижки. Але що робити, якщо вільного часу на щоденні тренування в спортивному залі катастрофічно не вистачає, а новомодні тренажери наганяють тугу? Тренування за системою вправ пілатес – відмінний вихід з ситуації!\nСистема вправ, більше ста років тому розроблена спортивним фахівцем Джозефом пілатесом і згодом отримала ім’я від свого творця, день від дня набуває все більшої популярності. І треба зауважити, популярність пілатеса більш ніж заслужена. Недарма багато зірок шоу-бізнесу, в постійному прагненні виглядати красивими і підтягнутими, вибирають для себе саме пілатес.\nОсновна увага в пілатесі приділяється м’язам черевного преса і поясниці. Ефективність занять залежить не від кількості повторень, а від якості виконання вправ. Необхідно відзначити, що при виконанні даного комплексу фізичних вправ необхідно постійно пам’ятати про техніку дихання: затримувати дихання не можна, воно повинно бути рівномірним і глибоким. При поганому самопочутті рекомендується відмовитися від занять. Також не рекомендуємо читачам lifer.com.ua виконувати вправи після прийому їжі, краще приступати до тренувань як мінімум через годину після їжі. Рухи повинні бути усвідомленими і плавними, без ривків. Важливо пам’ятати сім основних принципів пілатесу:\nРелаксація, спрямована на звільнення організмe від стресу і негативу, що накопичився протягом дня.\nКонцентрація, яка полягає у налагодженій взаємодії тіла і свідомості.\nТочність – якісне виконання вправ.\nВирівнювання – постійний контроль над положенням тіла і правильною поставою.\nПлавність, яка полягає в плавному переході від однієї вправи до наступної.\nЦентрування – шлях до правильної постави і хорошого самопочуття лежить через зміцнення прямих і поперечних м’язів живота, що забезпечують підтримку хребта.\nРегулярність тренувань, що гарантує якісний результат.\nВарто відзначити, що тренування по системі пілатес дуже корисні для жінок, адже крім позитивного впливу на фігуру і допомоги в боротьбі із зайвою вагою, вони дозволяють зміцнити м’язи живота , таза і спини. Завдяки цьому пілатес часто не тільки не протипоказаний, але і корисний під час вагітності і після пологів. Однак при цьому важливо дотримуватися техніки безпеки і відмовитися від занять, якщо вони будуть викликати дискомфорт.\nСистему вправ пілатес з упевненістю можна назвати нестаріючою класикою в світі фітнес-тренувань.\nНижче наведено кілька основних вправ системи пілатес. Вони не вимагають спеціальної підготовки і можуть з однаковою ефективністю виконуватися незалежно від віку і рівня фізичної підготовки.\nЛягайте на спину і злегка підніміть голову. Підніміть ноги і зігніть їх в колінах під кутом у дев’яносто градусів, корпус щільно притисніть до підлоги. Руки долонями вниз повинні лежати уздовж тіла. Підніміть руки і зробіть п’ять махів на вдиху і стільки ж на видиху, не торкаючись при цьому тіла. На десять вдихів доводиться сто махів руками, тому вправу і називається «сотня». Якщо ця вправа здасться занадто простою, її можна виконувати, тримаючи прямі ноги перпендикулярно до підлоги.\nЛяжте на спину, зігніть ноги в колінах, притискаючи стопи до підлоги. Витягніть руки уздовж корпусу. Напружуючи прес на вдиху, не поспішаючи піднімайте корпус, відриваючи від підлоги хребець за хребцем, руками тягнуться вперед. На видиху повертайтеся у вихідне положення. Намагайтеся не випинати живіт і продовжуйте рівномірно дихати. Зробіть 5-10 повторів цієї вправи.\nВправа «Кола ногою».\nЦя вправа виконується лежачи на спині. Піднявши одну ногу вгору, тягніться носком до стелі. Робіть ногою кругові рухи, «малюючи» кола на стелі, корпус при цьому повинен залишатися нерухомим. Аналогічним чином виконаєте дану вправу для іншої ноги. Амплітуда обертань при цьому не так важлива, головне, щоб рух був чітким і продуманим.\nПочаткове положення: сидячи на підлозі, зігнуті в колінах ноги підтягнуті до грудей, але не притиснуті. Обхопивши руками стегна із зовнішнього боку, відірвіть стопи від підлоги. На вдиху перекат назад, хребець за хребцем, опускаючись на лопатки. Не затримуючись в нижньому положенні, на видиху повертайтеся у вихідне положення сидячи.\nВправа «Скручування спини».\nПочаткове положення: сидячи на підлозі, витягніть ноги вперед. Спину випряміть, руки розведіть в сторони, утримуючи паралельно підлозі. Зробіть поворот корпусу, в області талії направо, потім поверніться у вихідне положення. Далі аналогічний поворот вліво. Намагайтеся не округляти спину і тримати живіт втягнутим.\nЗаняття даним видом фітнесу дозволяють покращити поставу, розтяжку , розвинути гнучкість і рухливість суглобів. Унікальність пілатесу полягає в тому, що він практично не має протипоказань і настільки безпечний, що навіть застосовується при реабілітації після травм хребта. Той факт, що займатися ним можна як з інструктором, так і самостійно в домашніх умовах, робить даний вид фітнесу особливо привабливим для широкого кола людей, що піклуються про своє самопочуття і фігуру.\nНайбільш ефективні вправи для зниження ваги\nЯк їздити у відпустку дешевше\n10 заповідей покеру\nПоради та секрети макрозйомки\n« Найбільш ефективні вправи для зниження ваги\nУвага – як її у себе розвинути »


Книжкова виставка «Подорож у книжкове царство» - 16 Березня 2017 - Централізована бібліотечна система\nГоловна » 2017 » Березень » 16 » Книжкова виставка «Подорож у книжкове царство»\nКнижкова виставка «Подорож у книжкове царство»\nЗ 16 березня у бібліотеці ім. Т. Шевченка почала функціонувати книжкова виставка «Подорож у книжкове царство», присвячена тижню дитячої книги. Метою виставки є показ значення книги в житті людини, прищеплення любові до книги, виховання потреби в читанні та бережливого ставлення до книги.\nСкладається вона із трьох розділів. У першому розділі «Я пізнаю світ» представлена література універсального змісту – довідкові видання, що охоплюють усі галузі знань Особливої уваги заслуговує незвичайна книга «27 причин читати книгу».\nДругий розділ – «Казки BEST» пропонує увазі читачів найкращі та найвідоміші народні і авторські казки, які із задоволенням читають діти у всьому світі. Зворушливі та повчальні історії, збагачені яскравими ілюстраціями, переносять читача у дивовижний світ казок на зустріч із хвилюючими та незабутніми чарівними героями. У цьому розділі можна виділити серії: «Золотая коллекция сказок мира» та «Казки Best».\nТретій розділ виставки має назву «Дива і пригоди». Тут представлені нові книги пригодницьких та фантазійних жанрів для дошкільного і для підліткового віку. Зокрема це: «Витівники» М. Носова, «Як я руйнувала імперію» Зірки Мензатюк, яка є лауреатом премії ім. Лесі Українки, казкові історії про Чеберяйчиків Юрія Винничука та твори Всеволода Нестайко.\nЗапрошуємо юних читачів та їх батьків відвідати нашу виставку, яка діє до 6 квітня.


Жахливе вбивство на Мукачівщині продавчині магазину розкрито\nПравоохоронці Мукачівського відідлення поліції спільно з працівниками управління карного розшуку та слідчого управління затримали 25-річного чоловіка, який підозрюється у вбивстві 55-річної мешканки села Новоселиця, що на Мукачівщині.\nНагадуємо, 28 березня у селі Новоселиця Мукачівського району невідомий зловмисник убив 55-річну продавчиню сільської крамниці, після цього запалив приміщення, щоб замести сліди злочину. Про займання магазину було повідомлено працівників ДСНС та правоохоронців. Коли рятувальники гасили пожежу в АБС, то виявили в складському приміщенні тіло жінки. Як з’ясувалося, то була місцева мешканка, 55-річна продавчиня цього ж магазину. На тілі жінки правоохоронці виявили різані рани шиї та сліди від ударів на голові, що і стало причиною смерті жінки.\n«Щоденними відпрацюванннями в селі Новоселиця та довколишніх сіл, оперативні працівники спільно з управлінням карного розшуку, відпрацьовували всі дворогосподарства та осіб, які б могли скоїти цей злочин. Завдяки проведеній роботі, поліцейським вдалося вийти на слід 25-річного мешканця Мукачівського району із села Станово. У злочині чоловік зізнався і показав обставини скоєння злочину,» – повідомив начальник мукачівського відділення поліції Олександр Боднарчук.\nЯк пояснив правоохоронцям підозрюваний, він боргував незначну суму (200 гривень) місцевій продавчині і коли знову зайшов у магазин аби взяти у борг печиво та водичку, жінка йому категорично відмовила. Зі злості на відмову, відвідувач штовхнув продавчиню. Та впала на землю. Тоді чоловік вийшов на вулицю, взяв палицю і наніс жінці кілька ударів по голові. Побачивши, що продавщиця ще подає ознаки життя, взяв ніж і наніс ще кілька ударів. Ті й стали смертельними. Після цього зловмисник вирішив замести сліди і одне із знарядь вбивства – знищити. Він взяв палицю і спробував її підпалити, однак та не горіла. Тоді чоловік додав спирту, але зайнялося все навколо, крім палиці. Тоді зловмисник він взяв палицю і втік з палаючого магазину, полишивши друге знаряддя вбивства на місці злочину. На подвір’ї, кілометрів за 10 від місця злочину, чоловік спалив злощасну палицю і втік до своєї дівчини, де і переховувався.\nЗакарпатські правоохоронці під процесуальним керівництвом мукачівської прокуратури оголосили чоловіку про підозру. Сьогодні Мукачівський міськрайонний суд арештував підозрюваного.\nПоліція кваліфікувала цей злочин за ч. 1 ст. 115 (Умисне вбивство). Підсудному загрожує від 7 до 15 років тюрми.\nПопередній записРеалізація регіональної програми дала змогу суттєво знизити рівень малюкової смертності\nНаступний записНа Закарпатті відремонтують 17 км доріг за кошти з державного бюджету


Тернопіль приєднався до всеукраїнського руху «Імена»\nКожна третя неділя травня відзначається в усьому світі, як день пам’яті людей, які померли від СНІДу. Саме тому в цей пам’ятний день Тернопільське обласне відділення Всеукраїнської благодійної організації «Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/ СНІДом» приєдналась до участі у міжнародному русі «Імена».\nМіжнародний рух «Імена» зародився у 1987 році в США. Активіст Клів Джонс для того щоб виразити біль втрати та обурення бездіяльністю влади, зшив полотно (КВІЛТ) в пам’ять про друга, який помер від СНІДу. Його скорбота була настільки великою, що він щодня вкривався цією ковдрою, яка нагадувала йому про близьку йому людину, яка так начебто була поряд. Сьогодні ця ініціатива поширилась по всьому світу. У Тернопільській області з 1987 року виявлено понад 1700 випадків ВІЛ - інфекції, народжено 130 дітей від ВІЛ - позитивних матерів та лише 3 з підтвердженим ВІЛ – статусом. Офіційно на обліку в обласному центрі СНІДу - 690, лише за минулий рік зареєстровано 130 нових випадки ВІЛ - інфекції, з них 43 в 4 стадії. Від СНІДу, померло з 1987 року – 84 особи, а в Україні це захворювання забрало близько 30 000 життів.\nУ День пам’яті людей, які померли від СНІДу, як символ скорботи та великої трагедії на Театральному майданні Тернополя активісти обласного відділення ЛЖВ розстелили КВІЛТ з вишитими іменами жителів міста та області, які померли за останні роки від СНІДу. Це не просто імена, це імена людей яких ми знали, любили. Люди, які творили сьогодення та наше майбутнє, більшість з цих людей померло в молодому віці, залишили неповними свої сім’ї, маленьких дітей. В цей день вся Україна була в скорботі за втраченими життями українців. До даної акції долучились: Центр боротьби з СНІДом - провели експрес – тестування. ПП «Партнер МВМ» та «Маршрутне телебачення MSP», які транслювали відеоролики присвячені ВІЛ/СНІДу на приватних екранах. ТМГО «Джерела». Тернопільський обласний центр соціальних служб для сім’ї, дітей та молоді. Товариство Червоного Хреста.


Миллениалы скупили треть новых квартир в Москве » Полтава сегодня, новости\nПолтава » Жизнь » Новости » Миллениалы скупили треть новых квартир в Москве\nУ 2019 на московському ринку новобудов частка покупців квартир у віці до 25 років не перевищує 5 відсотків, ще майже 32 відсотки угод укладають 26-35-річні, йдеться в матеріалах агентства «НДВ-Супермаркет Нерухомості», наданих редакції «Лента.Ру» .\nУ сукупності на мілленіалов - людей, що народилися в період з 1985 по 2003 роки, - в столиці припадає більше третини покупок нового житла, підрахували аналітики. При цьому ті, хто молодше 25 років, в середньому платять за квартиру по 4 мільйони рублів, вибираючи об'єкти площею близько 42 квадратних метрів. 40 відсотків покупців в цій віковій групі купують житло на власні кошти, тобто без залучення іпотеки.\nУ віковій категорії від 26 до 35 років більше половини всіх угод (53 відсотки) проходять з використанням кредитних грошей. Мілленіали постарше віддають перевагу квартирам середньою площею 45 квадратних метрів і платять за них по 42 мільйона рублів.\n«Все природно, - констатують експерти. - У 25 років мало хто може купити собі житло, якщо, звичайно, йому не допоможуть батьки. Людина тільки закінчив вищий навчальний заклад, робить перші кроки в кар'єрі і орендує квартиру. Навіть банки не розглядають його всерйоз. З віком все змінюється, особливо тоді, коли з'являється дитина. Пріоритети зміщуються. До того ж до 30 років кожна розсудлива людина вже має певні накопичення, і банки його кредитують охочіше ».\nРаніше, в липні, повідомлялося, що за останні п'ять років частка покупців у віці 25-35 років на столичному ринку новобудов збільшилася на 16 відсотків. Ріелтори тоді визнали, що тим, хто молодше 25 з покупкою житла найчастіше допомагають батьки.