Розділ 5: СС дивізія "Галичина" (Гiрка правда. Злочиннiсть ОУН-УПА (сповідь українця)) - Украинские Страницы\nСС дивізія "Галичина"\nЗдавалося б, що СС дивізія "Галичина" не належить до теми "Злочини ОУН-УПА". Проте тверджу, що не можна штучно розмежувати УПА і "дивізію". УПА до часу, аж ОУН-б збройно підпорядкувала собі підпільні підрозділи ОУН-м і "бульбівців", була загальнооунівською підпільною збройною організацією, посталою з початково легально діючих відділів ("Поліська Січ"), української допоміжної поліції і з зачатків УПА - мельниківських і бандерівських, хоч назва УПА для цілості прийшла згодом. В УПА були прихильники ОУН-б і ОУН-м, аж врешті цією організацією цілковито заволоділа ОУН-б.\nСС дивізія "Галичина" була твором гітлерівців у співпраці з ОУН-м, хоч ОУН-м діяла через створений нею Український Центральний Комітет, доказом чого є хоч би те, що полк. Роман Сушко, член Проводу ОУН-м, запропонував д-ра Володимира Кубійовича на голову УЦК.  Цю тезу підтверджує також Іван Кедрин, говорячи, що Після розламу в ОУН мельниківці цілком опанували апарат УЦК...  Початково ОУН-б виступала проти творення дивізії, заявляючи, що таке творення означає ... позбавити запілля активного елементу - кинути його на гарматне м'ясо, словом спожиткувати його на фронті.. Однак пізніше, коли СС дивізія "Галичина" стала фактом, ОУН-б послала до неї своїх людей, втримуючи постійний контакт з дивізією, між іншими через д-ра Мирослава Малецького, теперішнього редактора "Вістей комбатанта". Після поразки дивізії під Бродами в липні 1944 p., багато з-посеред вояків дивізії приєдналося до УПА, в якій, як ті, що мали за собою військовий вишкіл, стали в ній старшинами (офіцерами). Батальйони "Нахтігаль" і "Роланд" були створені бандерівцями, вони після бунту Ст. Бандери, спричиненого невизнанням німцями "Акту ЗО червня", були розформовані, офіцери (за винятком Романа Шухевича) були арештовані, але під час творення дивізії їх звільнили, щоб вони влилися в дивізію. Були теж спільні дії УПА і деяких частин дивізії, про що буде мова далі.\nСаме ці причини вирішили, що в цій частині говоритиму теж про СС дивізію "Галичина".\nНа захід від Торонто, в напрямі на Гамільтон, на українському цвинтарі є пам'ятник, споруджений для\nвшанування вояків дивізії, на якому є напис: "Борцям за волю України", а над ним на вояцькому хресті: "І.У.Д.", тобто - Перша Українська Дивізія. У цьому розділі намагатимусь дати відповідь на питання: чи дійсно вояки СС дивізії "Галичина" воювали за волю України? І чи виправданою є назва: Перша Українська Дивізія?\nІніціатива створення дивізії\nКрім авторів, маю на думці українських націоналістичних авторів, які, пишучи історію, займаються пропагандою та дезинформацією, а до таких зараховую Василя Веригу, є, як виняток, Роман Колісник, колишній вояк СС дивізії "Галичина", автор книжки "Останній постріл" та ряду статтей і розвідок на тему дивізії. Хоч і він, на мою думку, не без гріха, то у періодику "Вісті комбатанта", Торонто, №4/86 і в наступних номерах, він опублікував вельми об'єктивну розвідку, але дав їй заголовок: "Українська дивізія і Військова уцрава "Галичина" німецька політика відносно українського національного війська 1943-1945".  У той час взагалі не існувало українське національне військо, чого, зрештою, не заперечує й сам Роман Колісник у змісті розвідки. Автор подає ряд фактів, які кидають світло на суть СС дивізії "Галичина", вказуючи на дотепер невелику кількість праць на цю тему - може й через нехіть писати про неприємні справи.\nІдею створення дивізії Р. Колісник приписує губернаторові дистрикту Галичина Отто Вехтерові, котрий вважав Галичину за "свою" територію, як колишню провінцію Австрії. Галичину, - пише Р. Колісник, - Вехтер уважав за спеціальну країну, в якій якнайскоріше слід відновити німецькі впливи, що перервалися з упадком Австро-Угорської імперії Він хотів перевиховувати українську молодь Галичини, виплекати в ній "галицьку регіональну свідомість", щоб у майбутньому "злити цю свідомість у загальну німецьку" (№4/86, стор. 89). Галичину він (Вехтер -В.П.) уважав за окрему територіальну одиницю, на якій живе населення, що має "свою специфічну свідомість". Так як він її називає, - особлива крайова галицько-українська свідомість, -створилася під час 150-літнього австрійського панування... відповідне виховання призведе "галицьку свідомість" до її злиття у т. зв. "німецьку свідомість". Таке завдання у\nвихованні і впливі на українську молодь матиме дивізія (№1/1987, стор. 82,83).\nСпостерігаючи галичан на Заході (бо в Польщі не доводилося), можу дійти висновку, що Отто Вехтер не був далекий від правди: в галичан якась окрема психіка, інший спосіб думання. Або цілковиту рацію має Отто Вехтер, або галичани не виросли ще з племінного способу думання і намагаються накинути його решті України, намагаються "приєднати" Україну до Галичини.\nУ справі створення дивізії Отто Вехтер звернувся з пропозицією до райхсфюрера СС Гайнріха Гіммлера. Це діялося у березні 1943 p., отже в час, коли Радянська Армія перейшла до загального наступу на всьому радянсько-німецькому фронті, коли протягом зими 1942/43 радянські війська визволили Північний Кавказ, ряд областей РФРСР і почали визволяти Україну. Сам Гіммлер остаточно вирішив долю дивізії: дивізія увійде в склад зброї СС (№4/86, стор. 91).\n"Зброя СС", тобто "Ваффен-СС", складовою частиною якої була СС дивізія "Галичина", так пояснюється:\nВаффен-СС, гітлерівська злочинна військова формація, складена з членів СС Під час війни Ваффен-СС була перетворена в автономний рід війська (котрий входив у склад сухопутних військ Вермахту), підпорядкованого Г. Гіммлерові... Від 1940 р. частини СС, крім громадян Райху, рекрутувалися з фольксдойчів союзних і деяких окупованих країн (разом коло 300.000), а також з фашистів-добровольців з тих країн, (разом коло 200.000)... Війська СС були елітарною формацією, належали до найбільш сфанатизованих гітлерівських формацій, у прифронтових діях і протипартизанських операціях на окупованій території допускалися багатьох масових злочинів, не дотримувалися принципів міжнародного воєнного права. Ваффен-СС, як складова частина Організації СС, міжнародним Воєнним Трибуналом у Нюрнберзі була визнана злочинною організацією. \nУ своїй розвідці Р. Колісник описує, що в рамках Ваффен-СС були створені дивізії СС - голландців, норвежців, датчан, бельгійців, естонців, латишів, а також з "власовців". Дві СС дивіії "власовців" перший свій бій звели... проти гітлерівців, у Празі, де вони стали на боці чеських повстанців проти німців. На жаль, такого моменту не було в СС дивізії "Галичина".\nНабір до СС дивізії "Галичина" був у принципі добровольчим, до 2 червня зголосилося до неї понад 80 тисяч хлопців і чоловіків.7 У контексті сказаного, в порівнянні з польською енциклопедією щодо визначення Ваффен-СС, може виникнути здивування: невже в Галичині знайшлося аж стільки фашистів? Ні, цих понад 80.000 галичан, це не були фашисти. Ними, або точніше, українськими націоналістами, що недалекі були від гітлерівського нацизму, були організатори дивізії з українського боку. Натомість молоді галичани в той час не знали куди подітися. Особисто знаю одного висококультурного галичанина, Йосипа Григоровича Гошуляка, котрий втік від усього того, що діялося під час війни - в духовну семінарію. Та чи багато могло так зробити?\nЦе був час, коли отуманеній патріотичній галицькій молоді "випадало" йти в ліс до бандерівців, але не всі цього бажали. Це був час, коли німці масово вивозили молодих людей на невільні роботи в Німеччину. Це був час, коли німці примусово брали галичан до, неначе, Українського Визвольного Війська, підростків до протиповітряної оборони.\nА тут появилися пропагандисти з УЦК, тобто від ОУН-м, котрі дивізію змалювали як українську армію. Хто з молодих галичан розбирався тоді в політиці так, як тепер вони розбираються, будучи на схилі віку? І пішли зголошуватися добровольцями.\nОдним з них був автор згаданої тут розвідки, Роман Колісник, свій шлях у дивізію він описує в книжці "Останній постріл". В той час автор був учнем української гімназії. Ще з-перед війни в українських гімназіях Галичини й подумати не було можна, щоб учень був патріотично байдужий. Навпаки - всі учні й вчителі були якщо не "ура-патріоти", то справжніми патріотами. Автор описав момент, коли він і його товариші вирішили піти в дивізію добровольцями. Вчитель Грицай сказав:\n- ... губернатор Вехтер проголосив творення української галицької дивізії - нових українських січових стрільців. Тепер прийшла хвилина... - взяти в руки зброю! Тепер ваша черга доказати світові, що ми готові піти, боротися і вмирати за долю свого народу... Ви станете новими лицарями залізної остроги! Тепер!\nДивізія стане зародком української армії... Вів заохочував нас ще тим, що ми, абітурієнти, поїдемо до старшинської (офіцерської - В.П.) школи...\n- Пане професоре... чи пан професор зголоситься з нами до дивізії?\n- Очевидно, ясно, і то вже йду!... Хто йде зареєст руватися зі мною?...\nКожний підніс руку вгору...\nДобровольці, як пише Р. Колісник, підписували заяву: ... готов, як військовий охотник (доброволець - В.П.) вступити до СС Стрілецької Дивізії Галичина і бути чинним (діяльним - В.П.) у військовій службі.\nТож нехай ніхто сьогодні не твердить, що не знав про те, що вступає в СС дивізію. Хіба що не вмів читати по-німецьки й йому цього не пояснили, затаїли цей факт.\nПро умови, за яких відбувався набір до дивізії, пише Василь Верига:\nВ ім'я правди треба ствердити, що вибір для евентуальних добровольців до дивізії був невеликий, або краще кажучи, вибору не було "йти чи не йти", а радше тільки вибір, куди йти: а) до дивізії "Галичина ";... б) на різні роботи, як наприклад "Служба Батьківщині", а зокрема до промисловості в Німеччині, де смерть від летунських налетів (бомбардувань - В.П.) була не менш можливою, ніж на фронті; в) йти в "зелений гай", тобто до Української Повстанської Армії (УПА), до якої закликали бандерівці; чи в найкращому випадку г) переховуватися ще якийсь час на те, щоб з приходом совєтів, бути знову мобілізованим до совєтської армії і гинути на фронті "за Сталіна ". \nПригадаймо, що губернатор Отто Вехтер у березні їздив до Берліна, до Г. Гіммлера у справі творення галицької дивізії. Чи це була його власна ідея? Бо ось д-р Вол. Кубійович пише:\nОтже 8 березня 1943 року я написав листа до генерал-губернатора Франка з проханням вжити заходів у справі створення добровільної збройної формації на території Генеральної Губернії, яка разом з німцями воювала б проти більшовиків... Вехтер вів розмови з німецькими колами на власну руку, не питаючи українців... Грозила небезпека, що німці організовуватимуть її (дивізію - В.П.) без порозуміння з українським громадянством. У такій ситуації я вирішив втрутитися в ці справи... \nНімців можна зрозуміти щодо їхньої ініціативи створення української частини, а от ініціатива ОУН-м-УЦК не так уже очевидна. Українські націоналістичні, або зближені до них минулим, чи з інших причин, автори\nвиправдовують створення СС дивізії "Галичина" так званими "легіоновими" традиціями, мовляв, і поляки, і українці в час І світової війни творили в рамках Австро-Угорського імперії свої частини - поляки легіони, а українці частини УСС -Українських Січових Стрільців. ОУН-м-УЦК, за словами Володимира Кубійовича, вважали, що Тільки в складі німецьких збройних сил могло постати регулярне, добре вишколене і озброєне велике українське з'єднання, яке при сприятливій для нас ситуації могло стати зародком української національної армії, без якої не могла б існувати українська держава; можна було мати надію, що цією сприятливою ситуацією буде хаос, що постане на українських землях після поразки німців.\nТаку думку репрезентує теж Василь Верига,  проф. Ярослав Пеленський, а також опосередковано д-р Андрій Білинський, наводячи аргументи співтворці дивізії Дмитра Паліїва. Цей же автор, колишній вояк дивізії, в тій же статті подає інформацію, що Дмитро Паліїв після битви під Бродами покінчив життя самогубством, чим, це вже від мене - дав доказ поразки політики творців дивізії.\nЧи виправданими були сподівання на аналогію до І світової війни? Навряд. По-перше, приклад польських Легіонів не так уже переконливий, ті Легіони ніяк не гарантували відбудови польської держави, вони були лише спробою відродити державу. Вони допровадили до відродження польської держави тому, що дві воюючі потуги -сусіди Польщі: Австро-Угорщина і Німеччина з одного боку, а з другого Російська імперія - програли війну, на території Росії постала більшовицька імперія, яка, через внутрішні клопоти й брак будь-якої підтримки ззовні, була вимушена примиритися з фактом постання Польщі, Литви, Латвії та Естонії. Коли б не революція в Росії, війну виграла б або Росія, і тоді не було б навіть мови про польську державу, або Австро-Угорщина з Німеччиною, і тоді Польща на своїй території могла б сподіватися якогось роду автономії. Крім цього: Австро-Угорщина була вельми ліберальною монархією, з цісарем і сеймом у Відні можна було розмовляти, а тим часом гітлерівська Німеччина була тоталітарною державою, ні Гітлер, ні Гіммлер, ні ніхто інший у Берліні й поза ним ніколи нічого не обіцяли галичанам чи ОУН щодо якихось концесій в користь українців. Навпаки, було багато відомих заяв про намір Гітлера щодо слов'ян, отже й щодо українців.\nA Отто Вехтер ясно казав, що його бажанням було германізувати Галичину, її жителів, тобто галичан.\nРозрахунки на "хаос", про який каже Володимир Кубійович, ні сьогодні, ні тоді не можна було брати серйозно. У тій війні зіткнулися дві потуги: гітлерівська Німеччина зі своїми союзниками, і Захід з СРСР. Ця війна, з огляду на її характер, в жодному разі не могла закінчитися "хаосом", про що вже весною 1943 року було відомо цілому світові.\nВолодимир Кубійович та інші про "легіонову" концепцію писали багато років після війни. Це було і є намагання виправдати ту помилкову політику. Насправді ж ОУН-м-УЦК були засліплені початковими успіхами Німеччини, вірили, що Сталінград, потім Курськ, це тільки тимчасові невдачі. У цій сфері ОУН-б набагато раніше збагнула, що поразка Німеччини - неминуча.\nА за умов поразки Німеччини - яка ж могла бути мова про "хаос" на українських землях? Ким він міг бути спричинений? Невже переможна армія, держава зі "Смершем" могла допустити хаос? Невже творцям дивізії невідомі були методи більшовиків у приборкуванні всіляких невдоволень, не то що хаосу?\nЧим була СС дивізія "Галичина"\nСС дивізія "Галичина" була створена німцями на те, щоб підсилити бойові ряди армії. Щоб не було навіть натяку на "українськість" цієї дивізії, її назвали "Галичина", "тому що ті українці походять з Галичини." \nВ літературі на Заході українські автори сором'язливо оминають справу створення в рамках СС дивізії "Галичина" поліційних полків з українців, що неначе, жили в Генеральній Губернії, але поза Галичиною, переважно з Холмщини. Промовчують, може, тому, що на цих полках тяжить закид участі разом з УПА і німцями в народовбивстві? Однак про це варто пам'ятати, тобто про те, що під маркою СС дивізії "Галичина" існували СС поліційні полки. Про них могли й не знати рядові вояки дивізії. Та про ці полки - згодом.\nСама СС дивізія "Галичина", після вишколу в Німеччині й під Дембіцею, була послана в другій половині липня 1944 р. в бій під Бродами, в якому, впродовж двох-трьох днів втратила коло 7.000 вояків з 11.000, які вступили до бою. Саме після цього бою багато з дивізії пішло в УПА. Вже під\nБродами була співпраця між дивізією і УПА, тобто між ОУН-м і ОУН-б.\nМала рацію ОУН-б (в той час вона називала себе ОУН Самостійників Державників), що метою німців було "кинути (галичан - В.П.) на гарматне м'ясо, словом спожиткувати їх на фронті."\nТоді як же примирити слова Володимира Кубійоича про те, що ніякий інший народ не поніс за останні 15 років таких жахливих втрат, як ми, українці... Ми не можемо самі прикладати рук до нашого винищування, ми мусимо шанувати нашу кров і лише в справжній конечності жертвувати її для батьківщини,  з тим, що він сам робив? Чи ті 7.000 вояків дивізії, то були жертви для України, для Батьківщини? Ні, це були жертви божевільної політики ОУН-м, виконавцем якої був той же Володимир кубійович. Правда, Володимир Кубійович про пролиту кров говорив на адресу бандерівців, які, неначе, проливали свою кров, воюючи проти німців. Він навіть картав бандерівців, що "протинімецька акція допомагає більшовикам" (там же). То ЯК же -Володимир Кубійович був проти пролиття української крові в боротьбі проти німців, але не був проти такого пролиття (7.000 вояків!) в боротьбі німців з Радянською Армією? З описів учасників бою під Бродами виходить, що там в дійсності ніякого бою і не було, там була просто ятка, в якій Радянська Армія з повітря, артилерійським вогнем сікла українське, доставлене ОУН-м для німців, гарматне м'ясо. Такою була правда і ніяка брехня її не переінакшить.\nПісля розгрому дивізії під Бродами, її рештки, крім тих, хто пішов до УПА, знову постягали до Нойгамеру, що під Вроцлавом, тоді Бреслау, там поповнили її склад і послали на придушення словацького повстання проти німців, а згодом до боротьби проти партизан Йосипа Броз-Тіто в Словенії. Перед капітуляцією дивізія була ще використана в бою проти Радянської Армії під Фельдбахом.\nТакою, а не іншою була СС дивізія "Галичина", офіційні назви якої були:\n- від 30.07.1943 р. "СС - добровольча дивізія "Галичина"\n- від 27.06.1944 р. "14 СС - добровольча гренадирська дивізія (Галицька ч. І)".\nГіммлер ясно застеріг, що в Дивізії в жодному випадку не можна навіть думати про незалежність України. Слова "Україна", "українець", "український" заборонено вживати в\nДивізії під загрозою кари. Вояки Дивізії мають називатися не "українцями", а "галичанами"\nТакою була СС дивізія "Галичина" і так її треба називати. Ефемерна зміна назви цієї дивізії на "І дивізію Української Національної Армії", що сталося 19 квітня 1945 року  - одинадцять днів перед смертю Адольфа Гітлера - не мали вже ніякого ні формального, ні фактичного значення. І сталося це внаслідку дозволу німців на створення Українського Національного Комітету, визнаного німецьким міністерством закордонних справ у дні 15 березня 1945 р. Цей УНК, головою якого став Павло Шандрук, від того часу мав репрезентувати неначе українські, а фактично виключно українські націоналістичні інтереси. Мала теж бути створена Українська Національна Армія (УНА), командувачем якої теж мав стати ген. Павло Шандрук, і мала вона бути окремим з'єднанням, неначе вже й союзною, при німецькій армії. Основою УНА мала стати СС дивізія "Галичина", але фактично не стала, бо вже не було часу на те, аби вводити в дію ту опереткову операцію. Від постання СС дивізії "Галичина", до її полону, командував нею німецький генерал Ф. Фрайтаг.\nЧомусь (?) українські автори на Заході соромляться називати дивізію "СС". В мене не було в руках оригіналу книжки В.Д. Гайке, але я переконаний, що вона не називається "Українська Дивізія Галичина". Цей заголовок даний вже Володимиром Кубійовичем - редактором українського перекладу, або перекладачем - Романом Колісником. Соромитися назви "СС" (а соромитись треба) треба було тоді, 1943 року, коли творили дивізію, а не тепер.\nВасиль Верига, безуспішно відпекуючись від есесманства дивізії, пише що німецькі відділи СС на комірі мали знак "СС" срібного або білого кольору, натомість в галицькій дивізі на комірі був жовтого кольору лев. Це, неначе, є доказом того, що галицька дивізія по суті не була СС.[20а] Справді примітивний аргумент. Василь Верига неначе не знає, що всіх есесманів тавровано-татуйовано під лівою пахвою, і таке тавро є, без сумніву, у самого В. Вериги. По цьому німці пізнавали чи хто є СС, чи ні, а не по нашивках на комірі.\nЯк видно зі сказаного, немає ніяких підстав для того, щоб вояків СС дивізії "Галичина" називати "борцями за волю України". Вони за її волю ніколи не воювали. Не тому, що не хотіли, а тому, що їх обманули, кинули в німецько-\nгітлерівську м'ясорубку, а самі - Володимир Кубійович і його протектори з ОУН-м - згодом упродовж десятиліть виправдовувалися й надалі виправдовуються перед народом. Забуваючи про свою совість. Один тільки Дмитро Паліїв зробив як чесна зі своїм сумлінням людина: після битви під Бродами він наклав на себе руки, правдоподібно (немає в мене даних) по-офіцерськи пустив собі кулю в лоб.\nОсобовий склад СС дивізії "Галичина"\nЗ Галичини до дивізії зголосилося і було прийнятих до перегляду 47.936 чоловік, а з Краківського дистрикту - 4.939 чоловік. Дивізія складалася, коли йдеться про рядових, з галичан, до неї, зокрема, пішли учні старших класів українських гімназій. їхня доля в дивізії була дуже і дуже незавидна, бо панувала в ній типова прусська дисципліна. Вишкіл відбувався в німецькій мові, та ж мова була мовою командування. Були випадки розстрілу за непослух, були випадки психічної депресії вояків. Це образно описує Роман Колісник у згаданій книжці "Останній постріл".\nОфіцерський склад СС дивізії "Галичина" був в основному німецький. Командиром дивізії був генерал Фріц Фрайтаг, щефом штабу Вольф-Дітріх Гайке.\nХоч у Галичині мало б бути 200 офіцерів-українців, які до війни служили в польській армії, проте вони не зголосилися до дивізії, трудно було назбирати хоч би 50.21 Після конфлікту ОУН-б з німецькими чинниками, батальйони "Нахтігаль" і "Роланд" були розформовані, їх члени стали контрактовим відділом до поборювання партизанського руху в Білорусії, а коли контракт погас, його не відновили, офіцери за відмову продовження контракту були арештовані (за винятком Романа Шухевича). Коли творилася дивізія, їх звільнено й вони увійшли до молодшого офіцерського складу дивізії, служили вони тільки на нижчих командних постах.\nНімці брали на себе матеріальну допомогу родинам тих чоловіків, котрі пішли в дивізію. Я особисто знав недавно померлого М. ПІ., людину вельми розумну, великого патріота України, котрий вмів бачити не лише Галичину, а й всю Україну. Він пішов у дивізію тому, щоб німці не відібрали від його дружини діючого підприємства в Тернополі. Він ніколи не хотів розповідати про свою участь у дивізії, але одного разу не стримався і сказав, що його все життя пече оте тавро під лівою пахвою, яким таврували всіх СС-ів. Він соромився\nтого тавра. А його дружина, не знаючи, що це "українське військо" є СС, коли приїхала до чоловіка до Нойгаммеру і дізналася про те, то мало не зомліла.\nМожна сказати про дивізію таке: рядові її члени невинні. їх обманули. Якщо вони особисто не брали участі в народовбивстві - їх треба виправдати, хоч вони під Бродами і воювали проти українців з Радянської Армії. їм, тим основним масам з СС дивізії "Галичина", на пам'ятнику слід би написати: "Жертвам війни і ОУН".\nПоліційні полки СС дивізії "Галичина"\nРоман Колісник у своїй розвідці покликається на лист шефа "Орднунгполіції" СС-обергруппенфюрера Курта Далюга від 14.04.1943 р. до генерал-лейтенанта Вінкельмана в Берліні, в якому той пише:\nБуде створена фронтова дивізія для зброї СС, яка буде сформована зброєю СС Вона складатиметься з українців греко-католиків і правдоподібно називатиметься "Галицька дивізія", тому що ці українці походять з Галичини. Решта українців з Генеральної Губернії, разом з Люблінською округою, є греко-православні... З них створиться поліційні полки, які теж матимуть німецький командний склад. \nНатомість Вольф-Дітріх Гайке пише:\nЩойно 18 липня 1943 року відбувся відїзд першої групи добровольців зі Львова на вишкіл. їх приміщено у вишкільному таборі "Гайделягер" (Пусткув) коло Дембіци..., де німецький особовий склад... почав з ними рекрутський вишкіл. Але вже на самому початку частину добровольців сформовано в окремі, так звані "поліційні полки", нумеровані 4,5,6,7,8... Суті справи також не змінює факт, що деякі з тих відділів брали участь у поборюванні більшовицьких партизанів. \nЗдається, що в цій суперечності слід визнати правдивим твердження В.Д. Гайке: він знав найкраще з кого і які відділи творилися. Те, про що писав Курт Далюга до Вінкельмана, було, може, заміром, а те, про що пише В.Д. Гайке - було дійсністю. Отже - поліційні полки СС дивізії "Галичина" були створені з перших галицьких добровольців, тих полків було аж п'ять. І про них, про їхню діяльність, не пишуть українські націоналістичні автори.\nЯ б не писав тут так докладно про сформування поліційних полків СС дивізії "Галичина", коли б не деякі\nфакти, пов'язані з закидами польських авторів на адресу дивізії. А закиди ці торкаються народовбивства. Повторюю: Основна маса членів дивізії могла не знати про існування поліційних полків. Могли не знати про них ті, котрих вишколювали в Нойгаммері, бо поліційні полки вишколювали під Дембіцею, в Німеччині, а навіть у Франції. Це, як видно, про них пише Олександр Корман у книжці "Непокарані злочини СС-Галичина з 1943-1945 років":\nУже в червні 1943 р. деякі підрозділи СС-Галичина, які вишколювалися під Львовом, Яслом, Кросном і Горлицями, на наказ Гіммлера перервали вишкіл і були включені до екстермінаційної операції під криптонімом Верфольф в Замойщині. \nНазваний автор посилаючись на літературу, на свідків, на 54 сторінках густого друку описує ряд пацифікаційних, народовбивчих акцій, в яких брали участь відділи СС дивізії "Галичина", правдоподібно ті поліційні полки, про які говорить В.Д. Гайке. Зокрема Ол. Корман описує винищування польського населення, яке мало місце 16.04.1944р. в Ходачкові Великому на Тернопільщині, внаслідку чого згинули 862 особи; в березні 1944 р. в Підкамені коло Бродів унаслідку пацифікаційної акції згинуло коло 800 поляків; в Семянівці коло Львова, де згинуло коло ЗО осіб; акцію у Віциню, Золочівського повіту, в якій брали участь відділи СС дивізії "Галичина". Часто ці акції відбувалися у співдії з УПА.\nОкремим розділом книжки Ол. Кормана є оборона Гути Пєняцької перед спільними нападами відділів СС дивізії "Галичина", УПА і німців. Автор об'єктивно описує, що в тому селі перебували відділи радянських партизанів, а також відділи А.К. Треба з цілим натиском сказати про те, що в жодній країні, де діяли партизанські групи, ніхто про дозвіл на це не питав у місцевого населення. І тут не йдеться про винищування відділів червоних партизанів чи теж А.К. Тут йдеться про те, що в названих селах, зокрема в Гуті Пєняцькій, було винищене цивільне населення, мешканці того села, які мали, або й не мали ніякого впливу на факт перебування партизанів у селі.\nАвтор пише, що радянські партизани залишили село 22 лютого 1944 p., залишаючи тільки двох поранених, а 23 лютого 1944 р. село заатакували відділи СС дивізії "Галичина". Бої тривали п'ять днів. Заглада Гути Пєняцької сталася 28 лютого 1944 р. Українські СС-и, разом з відділом\nУПА, пішли у наступ на село. Німецький командир СС, а за ним його український заступник, наказали зігнати всіх мешканців до костьола. В той час УПА грабувала село й саньми вивозили пограбоване. Після грабунку підпалювали обійстя. В костьолі сталася розправа, внаслідку якої мученицькою смертю згинуло 868 осіб. Автор подає список осіб, які згинули з рук вояків СС дивізії "Галичина" і УПА. Все це діялося напередодні втечі гітлерівських військ з Західної України.\nЮзеф Файковський і Ян Реліга у книжці "Гітлерівські злочини в польських селах 1939-1945"  подають ряд фактів -дати, місцевості, описи - які вказують на участь українців з СС дивізії "Галичина" у винищуванні поляків, причому факти ці торкаються вже не Галичини, а Кєлецького, Ряшівського, Тарнобжеського, Тарновського і Замойського воєвідств. Лише для прикладу наведу один факт:\n1-2.02.1944 відділи жандармерії, СС і СС-Галичина в силі коло 3 тисяч солдатів вночі ввійшли до села Борув, гміна Аннололь, і за допомогою панцерної зброї цілком знищили село, яке нараховувало 280 господарств, а населення вимордували. Багато людей згинуло в хатах під час пожежі. Групами, не виключаючи жінок, стариків і дітей, гітлерівці зганяли до одного будинку, який після цього підпалювали.\nПацифікація була відплатою за діяльність партизанських відділів, котрим населення довколишніх сіл надавало допомогу. Загальна кількість замордованих - коло 300 осіб; не ідентифіковано 58 осіб. Врятувалося тільки декілька молодих чоловіків, які встигли втікти й заховатися на багнах і в кущах. Встановлено прізвища 229 помордованих.\nПісля цієї реляції йде список 229 помордованих людей.\nІ це теж було напередодні визволення Польщі. Чи це було потрібне ОУН? Чи це було потрібне українському народові? Чи це було в інтересі українського народу?\nОписуване Ол. Корманом і Ю. Файковським та Я. Релігою - відповідає цілям, ставленим поліційним полкам, про які говорив В.Д. Гайке: поборювання партизанського Руху.\nЗакваліфікуймо ці дії. Це була пряма співучасть відділів СС дивізії "Галичина" з гітлерівськими відділами СС і гітлерівською жандармерією у злочинах народовбивства. Місцеве населення має право підтримувати тих або інших партизанів, проте підтримка не є участю у мілітаризованих відділах, за підтримку партизанів не можна карати смертю\nнаселення. Якщо робили таке гітлерівці, чи навіть більшовики, то це зовсім не означає виправдання для СС дивізії "Галичина" - утворення ОУН-м. Українські автори намагаються вигородити діяльність певних частин СС дивізії "Галичина".\nПрикладом затемнювання правди є писання Василя Вериги про Гуту Пєняцьку. Процитувавши з польського джерела про те, що 27 лютого підвідділи української дивізії СС "Галичина" окружили (оточили - В.П.) Гуту Пєняцьку, село дощенту спалили, а кілька сот (кількасот - В.П., переклади з польської тут Василя Вериги) його мешканців (в тому дітей, жінок і старців) розстріляли або живцем спалили, пише від себе:\nПрочитавши останнє твердження, робиться враження, що Гута Пєняцька - було мирне, Богу духа винне село, на яке напали... Невже ж село, яке творило свого роду сильно озброєне совєтсько-польське гніздо, яке могло відстояти кілька атак... дало себе так легко вимордувати нехай і військовій частині?\nАвтор пише, неначе не знає того, що "село", це місцевість, в якій живуть мирні жителі, і в якому за певних умов можуть отаборитися такі чи інші воєнізовані відділи, в цьому випадку радянські партизани і А.К. Отаборилися не питавши на це дозволу в цивільного населення. Хто пережив війну у Східній і Центральній Європі, знає досконало, що про такий дозвіл ні військо, ні партизани ніколи не зверталися. І кількаденна оборона Гути Пєняцької зовсім не свідчить про те, що обороняли його жителі. Його обороняли відділи А.К., про що виразно пишуть польські автори. А напад 27 лютого 1944 р. мав місце тоді, коли не було в селі червоних партизанів. А вояків А.К. було аж восьмеро! Повторюю: жителі села не мали впливу на те, коли партизани ночують в ньому, або коли виходять з села. Атакуючи великими силами Гуту Пєняцьку 27 лютого 1944 p., можна було зробити обшук за партизанами, але в ході операції виявилося, що їх у селі немає. То пощо було зганяти мирне населення до костьола? Пощо було його там мордувати? Що це має спільного з поборюванням партизанів?\nТут ще раз пригадую: Створені німцями дві СС дивізії з т. зв. "власовців", не скерували своєї зброї проти повстанців Праги, вони перейшли на сторону повстанців.\nІ ще про таку контроверсійну справу: Польські автори, між ними Е. Серванський та І. Травінська, у книжці\n"Німецькі злочини у Варшаві 1944 р.", пишуть про участь українців, зокрема відділів СС дивізії "Галичина", у придушуванні по-звірськи Варшавського повстання 1944 р. У цій справі взяли слово два українські націоналістичні автори - Василь Верига у книжці "Дорогами Другої світової війни", а також Борис Левицький у розвідці "Українці і ліквідація Варшавського повстання". Оба автори доказують, що ні українці взагалі, ні зокрема відділи СС дивізії "Галичина" не брали участі в придушуванні Варшавського повстання. Скажу декілька речень про твердження обох авторів, зовсім не підтверджуючи ані заперечуючи участі українців у придушуванні Варшавського повстання.\nПочну від методологічного зауваження: Тільки в небагатьох, дуже вузьких темах, можна проводити доказ неіснування. Наприклад, я можу доказувати, що в "Енциклопедія Брітанніка", видання 1973 р., в томі 17 немає гасла "патріотизм", тому що на стор. 467, де воно за азбукою повинно бути - його немає. Це можна доказати, посилаючись на це видання, про це можна переконатися, заглянувши до відповідного тома. Але я вже не брався б доказувати і нікому цього не радив би робити, що в річках Канади немає т. зв. "королівського коропа", хоч усі рибалки, з якими я в Канаді спілкувався, твердять, що його в цілій Канаді немає. А я такого піймав 1992 р. в річці Вест Гамбер Рівер. А коли б і не спіймав, то не міг би виключити, що таких коропів немає десь у ріках Британської Колумбії чи в ріках інших провінцій. Проведення доказу неіснування королівського коропа в ріках Канади - фізично неможливе. Щоб це доказати, треба було б спустити воду з усіх рік і озер в Канаді і переглянути всі риби, кожну рибину.\nУ цьому контексті негативні докази Василя Вериги і Бориса Левицького не мають ніякої наукової вартості. А на них з цілою повагою посилається польський автор - Т.А. Ольшанський.\nВасиль Верига пише:\nЩоб більше до цієї теми не повертатися, хочемо ствердити, що перед вибухом повстання 1 серпня 1944 р. жодної сотні дивізії "Галичина" у Варшаві не було, бо з кінцем червня Дивізія у повному своєму бойовому складі виїхала була на фронт під Броди у Галичині, де й була розбита в днях 21-22 липня 1944 р. (стор. 125).\nАвтор пише таке, неначе ніколи не знав, ніколи не чув про створення з перших добровольців до СС дивізії\n"Галичина" поліційних полків, які теж виступали під фірмою тієї СС дивізії "Галичина". Свою книгу Василь Верига видав 1980 року, а книжка Вольфа-Дітріха Гайке була видана 1970 року, і то Братством колищніх вояків дивізії, в якому автор активно від багатьох років діє.\nНеповажним у цьому контексті є "доказ" автора В. Вериги з опублікованої в паризькій "Культурі" статті Любомира Ортинського, котрий ствердив там, що перший раз він стрінувся з тим обвинуваченням в таборі полонених в Авербах... де... перебували тисячі українських старшин і вояків 1-ої Дивізії. Адже логічним могло бути й таке, що Л. Ортинський розмовляв навіть з учасником придушування повстання, а той йому про це не сказав, бо не хотів казати. Такі докази - не докази.\nУ зв'язку зі сказаним слід пам'ятати про те, що: а) Згідно до інформації у згаданій уже праці Юзефа Файковського і Яна Релігі відділи СС дивізії "Галичина" брали участь у пацифікаціях польських сіл на такому терені і в такому часі: воєвідство Тарнобжеське в днях 1 і 2 лютого 1944 p., воєвідство Ряшівське - 8.06.1944 p., воєвідство Замойське від 2.07.1944 p., воєвідство Кєлецьке 28-29 липня 1944 р. і в воєвідстві Тарновськім 23-24 вересня 1944 р. З Кєлецького воєвідства, де були відділи СС дивізії "Галичина" в днях 28-29 липня 1944 р. - рукою подати до Варшави, б) СС дивізія "Галичина" була послана німцями на придушення Словацького повстання і на придушення повстанців Йосипа Броз-Тіто. Фактів під буквою б) ніхто не заперечує. На жаль, в мене немає даних про методи придушення цих повстань, не відомо мені чи взагалі на цю тему є матеріали.\nЗ писання В. Вериги виходить, що у Варшаві взагалі ніколи не було підрозділів СС дивізії "Галичина". Але ж вистачить відкрити книжку В.Д. Гайке, щоб переконатися в іншому. На внутрішній сторінці обкладинки є карта, а на ній позначені місця вишкільних таборів або шкіл СС дивізії "Галичина", і така позначка є в Нойгаммер, Гайделягері (це місцевість на північний схід від Криниці) у Білостоці, Граєво, Познані, Криниці, Вроцлаві, Бенешові, Брні, Відні, Празі, Грацу, Коагенфурті, Мюнхені, Дахау, Нюрнберзі, Аройзені, Мец, Радольфцель, Іальє-де-Берн і Тарбс у Франції, а також... у Варшаві. На цій же карті позначено, що відідли СС дивізії "Галичина" мали центри свого постою в Мукачеві, Жіліні, Маріборі, а бої звели не тільки під Бродами, а й в околицях Грубешова, Банської Бистриці, під Фельдбахом,\nЛюбліяною. А тим часом той же Василь Верига й інші українські націоналістичні автори обмежуть діяльність СС дивізії "Галичина" до її створення, вишколу в Нойгаммері, бою під Бродами і під Фельдбахом. Мабуть нема чим похвалятися апологетам цієї неславної дивізії, що вони промовчують деякі сторінки її діяльності.\nЦим я не хочу сказати, що відділи СС дивізії "Галичина" брали участь у придушуванні Варшавського повстання. Але сказане мною вказує на крихкість доказів Василя Вериги в цій справі. Автор, тобто Василь Верига, згадує тільки у зв'язку з цією темою, що в час Варшавського повстання з Познані було вислано до Варшави десять перекладачів з-посеред персоналу дивізії.\nБорис Левицький теж у цій справі нічого не вносить. Він пише про участь у придушуванні Варшавського повстання Бригади Камінського, російських козаків, Російської Визвольної Армії (Русская Освободительная Армия - РОА) генерала Власова, чим хоче доказати, що українці не брали участі у цій операції. З наукової точки зору, це - не докази. Це тільки свідчить про те, що названі автором військові з'єднання могли брати участь у придушувані Варшавського повстання. Але ж...\nПишучи про заходи німців під кінець війни, тобто вже 1945 року, щодо створення великої слов'янської армії під командуванням генерала Андрія Власова, Тарас Бульба-Боровець каже, натякаючи на антиукраїнські заходи росіян, що така поведінка москалів випливала з їх імперіалістичного чаду, а також тому, що Український Комітет домагався переведення вояків української національності з армії Власова в українську армію, а там їх було понад 70%. Люди вмирали з голоду по таборах військовополонених. Української армії не було аж до весни 1945 року А Власов почав вербування людей серед полонених ще влітку 1943 року... Замість голодової смерті в таборах, багато українців записалося добровільно в армію Власова. На цій підставі росіяни переконували німців, що концепція Власова єдино правильна, бо він має 70 відсотків українців.\nА участь армії ген. Власова, тобто РОА, у придушуванні Варшавського повстання ніхто не заперечує. Тож, здається, не можна виключити, що й українці з тієї армії теж брали участь у цій операції. Зрештою, дивним було б навіть, коли б у цій армії, організованій з полонених Червоної Армії, не було українців. Але це зовсім не означає, що саме вони\nдопускалися звірств над польським населенням. І такі українці з армії Власова не розмовляли, зрозуміла річ, українською мовою, не казали "годинник", а "часи". Тож; наведені дивагації Василя Вериги на мовні теми - абсолютно непереконливі. Тим більше, що й сам Василь Верига, хоч і українець, в своїй книжці вживає ряд російських слів, як от "Генерал" (стор. 10 та багато разів у книжці), замість "генерал"; "заключения" (стор. 45) замість "висновок" тощо, тощо.\nВ мене є книжка "Німецькі злочини у Варшаві 1944 р." Вона видана 1946 року. В ній опубліковані протоколи з серпня-жовтня-листопада 1944 р. Немає ніяких підстав твердити, що протоколи пофальшовані. В цих протоколах багато разів говориться про "українців" або "так званих українців" (стор. 62), що зовсім не означає, що тими людьми справді були українці.\nЗвідки ж взялося у свідченнях твердження про "українців" чи "т. зв. українців"? На мою думку, пояснити це можна таким чином: Варшавське повстання вибухло 1 серпня 1944 р. Це був час, коли на Волині вже понад рік бушувала УПА, котра ранньою весною почала свою злочинну діяльність в Галичині. З Західної України багато втікачів могло дістатися до Варшави, або ж до неї могли, а навіть напевно продісталися, вісті про жахливе мордування відділами УПА польського населення. Це тепер кажуть: УПА, бандерівці, бульбівці, українські СС-и. А тоді, на Волині й в Галичині, знали, що мордували їх українці, часто навіть сусіди-українці. До уточнень не було умов, не було на це часу, час не сприяв цьому. Вже тоді, внаслідку дій УПА, склався негативний стереотип "українця", як "різуна". Ось чому населення Варшави в деяких випадках тих, хто придушував повстання, а не розмовляв німецькою мовою, могло називати "українцями", або "т. зв. українцями".\nЗрештою, і польські автори категорично не твердять, що "українці" в устах свідків насправді означають українців, про що свідчить проф. Зигмунт Войцєховський.\nВсупереч Т.А. Ольшанському тверджу, що справа закидів щодо участі українців, зокрема частин СС дивізії "Галичина" у придушуванні Варшавського повстання, досі не вияснена науково, ця тема чекає свого дослідника. Не можна її трактувати так, як це робить Т.А. Ольшанський, котрий каже, що справа здогадної участі українських формацій в боротьбі з Варшавським повстанням вже вистарчально\nвияснена істориками,  причому посилається на двох українських націоналістичних авторів - Бориса Левицького і Василя Веригу, які не є істориками, в них навіть немає історичного підходу до теми, вони - пропагандисти ОУН.\nПідсумовуючи цю тему треба ще дати відповідь на запитання: СС дивізія "Галичина" була чи не була в колаборації з гітлерівським режимом? І чи це взагалі було українське військо? На друге поставлене тут запитання дає відповідь сам Тарас Бульба-Боровець, котрий у своїй книжці сказав, що "української армії не було аж до весни 1945 року". Відповідаючи на перше запитання - тверджу, що СС дивізія "Галичина" була в колаборації з гітлерівським режимом. На це вказує ініціатива її створення, належність до "Ваффен-CC", командний склад дивізії, факт, що співорганізатором була явно колаборуюча з німецькими властями ОУН-м, а також завдання, які дивізія виконувала. Тому ще раз треба підкреслити, що вояки СС дивізії "Галичина" не були "борцями за волю України". Вони виконували завдання гітлерівської Німеччини, з якою воювали Великобританія, Франція, США, Канада, СРСР.\nІ ще: деякі частини СС дивізії "Галичина", зокрема поліційні полки, допускалися злочинів проти мирного цивільного населення. їх в жодному випадку не можна виправдати поборюванням у селах партизанів, чи навіть допомоги селян партизанам. Допомога, дана не ворогові, не є злочином, ніяке право такої допомоги не забороняє. А Польща, отже й поляки в час війни, виступали проти Німеччини, як агресора, виступали в союзі з західними державами - Великобританією, США, Францією, Канадою, а також СРСР.\nЗакінчу цей розділ словами д-ра Андрія Білинського: Війну виграли США і СРСР, всі інші програли. Програли й ми, отже й УПА і дивізія.  Я тільки додам: 3 програною треба рахуватися: перед історією і перед своїм сумлінням.\nТреба, мабуть, колишнім СС-ам сказати словами Василя Сірського: Жорстокі були часи, панове! І не легко було нашому поколінню рішати, котре лихо менше - бо ж кожне з них вело нас тільки в одному напрямі: в могилу!. \nАле не треба було б Василю Сірському в листі до редакції журналу "Україна" придушувати сумління, виправдовуючи "дивізію" тим, що в її рядах зберегли життя майже п'ятнадцять тисяч молодих людей.  Це бо означає, що в рядах дивізі кожний третій згинув. Смерть 7.000 молодих\nукраїнців тільки під Бродами повинна б не позволити заснути спокійним сном д-рові Володимиру Кубійовичу й товаришам, котрі ту дивізію організували.\nВасиль Сірський, колишній вояк СС дивізії "Галичина" -та й інші світлі люди, які мають нещастя носити вічне пiд лівою пахвою тавро СС, повинні продовжити наведену вище думку того ж Василя Сірського про один шлях в той час українцям: в могилу! Вони повинні шукати відповіді: А хто ж винен тому, що молодь Західної України, в цьому випадку Галичини, опинилася в такій ситуації, за якої кожний вибір провадив у могилу? Чи не винною була ОУН з її злочинною ідеологією, як першопричина всього, що діялося в час війни в Західній Україні?\nХто з-посеред колишніх вояків СС дивізії "Галичина" відважиться сказати правду на схилі віку, напередодні зустрічі з потойбічною Силою? Сказати правду самому собі, своїм дітям, онукам. І західному суспільству, його представникам - владним структурам. Чи всі й до самої смерті мають прикидатися героями з "1-ої Дивізії У НА"? Ану відгукніться! Я ж особисто знаю таких з-поміх "дивізійників", котрі вміють писати й спроможні сказати правду, коли б не боялися бойкоту, навіть тавра "зрадника". Принаймні трьох таких є в самому Торонто.\nЦивільна відвага - це і є дійсна відвага. Бо фізична відвага-геройство в бою, часто буває актом розпачу, або безвиході.\nІ ще: СС дивізія "Галичина" все-таки була галицько-націоналістичним твором, її вояків свого часу просякнула ідеологія українського націоналізму. Не випадково ж на вагонах, в яких відправляли ту дивізію на вишкіл, рясніли антиєврейські написи й зображення-карикатури. Таким з'єднанням не було Українське Визвольне Військо, до якого німці насильно взяли українців. Про це з'єднання ніхто не каже, що воно допустилося злочинів проти мирного населення. Це бо з'єднання не було під ідеологічним чи організаційним впливом ОУН. Де не було впливів ОУН, там не було ненависті ні до поляків, ні до євреїв.\nІ врешті: В книжці "Під сонцем Італі" Василь Верига подає цікаву інформацію: Дня 17 червня 1945 р. з табору полонених дивізійників в Італії перейшло до Другого Польського Корпусу ген. В. Андерса 176 осіб. Хто вони, ті колишні вояки СС дивізії "Галичина"? Де вони тепер? Яким\nчином вони попали в дивізію? Чому перейшли до ген. В. Андерса? Хто про них знає? \nВ дивізії були різні люди. Був Василь Сірський і був Іван Олексин - голова Українського Братського Союзу у США. Цей останній, на запитання журналіста: ... дивізія СС "Галичина". Що означає оте "СС"? - відповів: "Вона так не називалася". Треба ж не мати крихти сорому, щоб таке заявляти в поважному журналі. Треба надалі бути дійсним, а не примушеним "СС", щоб так брехати. А д-р Олекса Горбач у журнальчику "Вісті", органі Братства кол. Вояків І УД УНА пише: У Львові в квітні 1943 р. формовано "СС-Стрілецьку Дивізію Галичина", у вересні 1943 р. її частини заприсяжено під звуки есесівського "Троеліду" на вірність А. Гітлерові...\nВ цьому контексті хай би відповів Іван Олексин: чи він присягав у лавах дивізії, в якій служив вірою і правдою, під звуки українського гімну і на вірність українському народові, а чи присягав під звуки есесівського гімну "Троелід"? Чи він служив Україні, як каже в інтерв'ю, чи Гітлерові, якому присягав? А перевірити його членство в СС дуже легко: нехай підніме ліву руку вгору. Оголену руку!\nНе писав би я про це, коли б не такий факт: 1985 р. я був редактором "Народної Волі", органу "Українського Братського Союзу", головою якого є Іван Олексин. Працював я там нецілий місяць і з нагоди сорокової річниці перемоги над гітлерівською Німеччиною написав передовицю. В ній я сказав про звірства гітлерівців у відношенні до українців. Іван Олексин викреслив це сформулювання, щоб, як сказав, "не ображати німців". Не помогло пояснення, що гітлерівці не означають усіх німців. Тепер бачу, що фашизм в Іванові Олексині сидить ще й досі. Брехати він може своїм дітям, а народові українському треба сказати правду. Що була СС дивізія "Галичина", котра боролося за гітлерівську Німеччину, отже проти інтересів народу України. Це стверджує мельниківський "Новий шлях", пишучи: ... за час служби у Дивізії "Галичина" включно з періодом перебування у полоні, дивізійникам прислуговує німецька стареча пенсія. Німецький закон каже, що ті, хто служив у т. зв. Ваффен-СС дивізіях під час Другої світової війни і брав участь у боях на фронтах і був під командою німецького Вермахту, їм прислуговує німецька стареча пенсія. [38а] То чиє ж було оте військо - СС дивізія "Галичина" - німецьке чи українське? Якщо українське, то з якої рації сучасна\nНімеччина внаслідку заходів кол. вояків тієї дивізії платить їм пенсію? І я певний, що таку пенсію одержить Іван Олексин, Василь Верига та інші. За те, що до кінця служили в німецькій СС дивізії і як такі попали в полон.


Як правильно готувати чилі кон карне? | NovoSVIT\nПравильно приготваний, ароматний чилі кон карне - ідеальний для будь-якої трапези. Навчимося готувати цю екзотичну страву разом!\nЩо таке чилі кон карне\nЧилі кон карне - це екзотична страва мексиканської і техаської кухонь. Попросту, це - чилі з м'ясом, як зрозуміло з назви, основними інгредієнтами залишаються пекучий перець і м'ясо, найбільш часто в страві використовується яловичина. Залежно від регіону, можна зустріти різні добавки, такі як ріпчаста цибуля, томати, квасоля, солодкий перець, часник і багато інших.\nЗустрічаються і екзотичні варіанти, такі, як наприклад, чилі кон карне з шоколадом. Консистенція страви теж може бути різною, як і способи подачі - подати чилі кон карне можна на тортилью або ж у вигляді супу. Вегетаріанцям не варто відмовляти собі в цієї ароматнії страві: м'ясо в даному випадку можна замінити соєвим, або сиром тофу.\n1) Промийте півкіло яловичини, поріжте на невеликі шматочки. Крупно наріжте два солодких перця, промийте банку квасолі, а також почистіть і наріжте кільцями дві головки фіолетового лука.\n2) Наріжте пару часточок часнику, трохи свинячого сала розтопіть в сотейнику, там же обсмажте шматочки яловичини.\n3) Тим часом, на розігрітій сковороді обсмажте овочі, перекладіть до м'яса. Додайтн трохи м'ясного бульйону, тушкуйте, закривши кришкою до готовності. В кінці додайте кілька ложок томатної пасти або півсклянки томатного соку - в залежності від бажаної густоти і насиченості текстури. І вуаля - смачна мексиканська страва готова!


Тепло в мікрорайон Донецька обіцяють повернути до кінця дня (До кінця доби комунальна аварія, яка залишила без тепла мікрорайон Донецька, буде усунена)\nТепло в мікрорайон Донецька обіцяють повернути до кінця дня\n17.12.2013 16:00 104\nДо кінця доби комунальна аварія, яка залишила без тепла мікрорайон Донецька, буде усунена. Підключення частини будівель, які перебувають з 15 грудня без опалення, вже ведеться.\nПро це сказав у вівторок на прес-конференції міський голова Олександр Лук'янченко, повідомляє «Укрінформ».\n«До кінця сьогоднішнього дня ми повинні повністю забезпечити пуск тепла у всіх будинках і соціальних об'єктах і вийти на робочий режим опалення», - сказав він.\nЗа його словами, на сьогодні підключено вже 74 будинки зі 163, 4 дитячі садки та 2 школи. При цьому подача тепла відновлюється поступово, щоб уникнути нових ексцесів.\nМер також зазначив, що дав розпорядження провести для мешканців постраждалого району перерахунок за той час, коли не було тепла.\nВсім малозабезпеченим, хто отримав на це час прилади індивідуального обігріву, їх подарують. «З цієї аварії ми винесемо урок і зробимо відповідні висновки», - резюмував Лук'янченко.\nЯк повідомляв ForUm, у Донецьку внаслідок прориву труби теплопостачання без опалення залишилися 100 багатоповерхових і 50 приватних будинків. Порив теплотраси на глибині 12 метрів стався 15 грудня близько 9:00. За добу вдалося ліквідувати цей порив, відкачавши воду, проте через декілька годин сталася нова аварія.\nпопередня новина На Луганщині викрили банду, яка грабувала ювелірні магазини наступна новина Маріупольські школярки, які знущалися над ровесницею, сядуть на три роки


Ми зараз захищаємо Європу, – Зеленський про вступ України до НАТО – Новини Полтавщини\nГоловна сторінка > Суспільство > Ми зараз захищаємо Європу, – Зеленський про вступ України до НАТО\nЯкби Україна була членом НАТО, то на Донбасі не було б ескалації військового конфлікту, вважає Зеленський.\nПро це Президент України заявив в інтерв’ю на американському телеканалі HBO, повідомляє Еспресо.TV з посиланням на Голос Америки.\n“Якби Україна була членом НАТО, на сході України, на Донбасі не було б ескалації. Ми зараз захищаємо Європу. Ми вдячні Європі за її допомогу, за санкції. Ми вдячні Сполученим Штатам. Санкції важливі, але санкціями ви не можете повернути людських життів”, – сказав президент.\n“Вони повинні розуміти, що сьогодні це Україна. А хто наступний? Це провокація. Завтра це може бути будь-хто, будь-яка європейська країна, Сполучені Штати. Ми говоримо не лише про збройне втручання. Ми маємо справу з інформаційною війною. І Сполучені Штати – один із яскравих прикладів, як це відбувається”, – пояснив Зеленський.\n“Кременчук” програв “Донбасу” у серії булітів та перервав тривалу безпрограшну серію\nВалюта Купівля Продаж USD27.6000028.00000EUR33.2000033.80000BTC49107.345554276.5397


ЗНО 2019 - випускники сьогодні пишуть тест з математики » Слово і Діло\nЗНО стартувало в школах України\n21 травня 2019, 09:16\nУ вівторок, 21 травня, в Україні розпочалася основна сесія зовнішнього незалежного оцінювання.\nЯк пише «Слово і Діло», першим буде оцінюватися рівень знань з математики.\nЩо зміниться для абітурієнтів у 2019 роціЗ цього року вступна кампанія буде коротшою, Міносвіти запровадило механізм першочергового зарахування й змінило прохідні бали. 10 січня 2019, 18:00\nДопуск абітурієнтів до пунктів тестування триватиме з 10:15 до 10:50. При собі необхідно мати оригінал сертифіката зовнішнього незалежного оцінювання, паспорт, запрошення-перепустку для участі в ЗНО. Якщо учасник тестування не матиме при собі хоч одного з цих документів, його не допустять до пункту ЗНО.\nТестування розпочнеться об 11:00. Абітурієнти мають право мати при собі дві-три ручки з чорнилом насиченого чорного кольору і прозору пляшку з водою.\nНа виконання 33 завдань у потенційних абітурієнтів відведено 180 хвилин. Максимальна кількість балів, яку можна набрати, правильно виконавши всі завдання, — 62.\nПід час проходження тесту з математики учасникам тестування заборонено користуватися лінійкою, олівцем, циркулем і калькулятором.\nТакож заборонено проносити до пункту тестування засоби зв’язку, технічні пристрої, друковані або рукописні матеріали, що не передбачені процедурою тестування.\nЗагалом ЗНО складатимуть з 11 предметів. Обов’язкове тестування — тести з української мови та літератури, а також історія або математика на вибір. Абітурієнти також можуть складати іспит з іноземної мови (англійська, німецька, іспанська та французька), хімії, фізики, біології та географії.\nОсновна сесія ЗНО закінчиться тестом з хімії - 13 червня.\nРезультати тестування будуть оголошені до 25 червня.\nНагадаємо, що в поточному році на Зовнішнє незалежне оцінювання зареєструвалися 355 тисяч осіб.\nТакож «Слово і Діло» з'ясувало, що зміниться для абітурієнтів в 2019 році.\nУ МОН дали відповіді на найпоширеніші питання абітурієнтів 11 травня 2019, 20:50\nЩо зміниться для абітурієнтів у 2019 році 10 січня 2019, 18:00\nУ Міносвіти порадили випускникам, як правильно обрати виш 20 березня 2019, 12:50\nМіносвіти скасувало ЗНО для дев'ятикласників 10 січня 2019, 19:26


Авіаквитки Іркутськ - Шанхай: купити квиток дешево - ціна від $186\nДешеві авіаквитки Іркутськ — Шанхай\nДешеві авіаквитки Іркутськ Шанхай Іркутськ - Шанхай\nРейси з Шанхаю в Іркутськ\nІнформація про найдешевші рейси з Іркутська в Шанхай\nДешеві авіаквитки з Іркутська в Шанхай\nКоли найдешевші авіаквитки з Іркутська до Шанхаю\nВизнач найкращий час для свого перельоту з Іркутська до Шанхаю. Порівняй ціну на квитки залежно від сезону і температури повітря.\nКупити авіаквитки з Іркутська в Шанхай\nСайт вигідних подорожей tripmydream допоможе тобі знайти та купити квитки на літак з Іркутська в Шанхай по самій низькій ціні. За допомогою нашого сервісу ти можеш легко порівняти пропозиції від різних авікомпаній, знайти найзручніші та найвигідніші перельоти, а також дізнатися в якого онлайн-продавця буде дешевше всього купити обрані авіквитки.\nАвіаквитки туди й назад: Іркутськ - Шанхай - Іркутськ\n$186 - це мінімальна ціна авіаквитка в обидві сторони, з Іркутська в Шанхай та назад, знайдена нашими користувачами за останній час.\nДізнатися напевно, скільки коштує квиток на літак Іркутськ - Шанхай можна, подивившись вартість вкитка на конкретні дати, а потім перейшовши на сайт онлайн-продавця. Ціни в нашому агрегаторі авіаквитків оновлюються з невеликою затримкою та можуть змінитися за цей час.\nІнформація про рейс Іркутськ - Шанхай\nТаблиця з базовою інформацією про рейси за напрямком Іркутськ – Шанхай\nНайвигідніший час для покупки квитка на літак Іркутськ – Шанхай — за 25 днів до вильоту. А найдорожче купувати квиток — за 1 день до вильоту.\nПідходь до планування поїздки з розумом і почни відстежувати вартість квитків заздалегідь. Так у тебе буде більше шансів знайти найвигідніший переліт з Іркутська до Шанхай.\nВсе що потрібно знати перед польотом. Корисна інформація для вашого перельоту з Іркутська в Шанхай\nКорисна інформація, статистика і факти про маршрут з Іркутська до Шанхаю\nСкільки коштує найдешевший авіаквиток Іркутськ – Шанхай?\nНайдешевший квиток на літак з Іркутська до Шанхаю, який знайшли наші користувачі за останні 48 годин, коштує $186 в обидва боки.\nКоли краще купувати авіаквитки Іркутськ – Шанхай?\nНайдешевші квитки на літак Іркутськ – Шанхай можна купити за 130 днів до вильоту.\nКоли авіаквитки Іркутськ – Шанхай найдешевші?\nСічeнь, Лютий, Березень – місяці, коли квитки на літак з Іркутська до Шанхаю будуть коштувати дешевше за все. Найвигідніший день вильоту - Неділя, а найдешевший час - ранок.\nРейс з Сочі в Веллінгтон Рейс з Кемерова в Тель-Авів Рейс з Мале в Астану Рейс з Нью-Йорка в Париж Рейс з Днепропетровска в Увду Рейс з Китаю в Самоу Рейс з Волгограда в Бангкок Рейс з Парижа в Астану Рейс з Генуї в Краків Рейс з Москви в Катманду Рейс з Праги в Болонью Рейс з Дохи в Одесу Рейс з Львова в Дюссельдорф Рейс з Денвера в Нью-Йорк Рейс з Омана в Дубай\nРейс з Іркутська в Сімферополь Рейс з Іркутська в Пхукет Рейс з Іркутська в Денпасар Рейс з Іркутська в Німеччину Рейс з Іркутська в Тюмень Рейс з Іркутська в Валенсію Рейс з Іркутська в Паттайу Рейс з Іркутська в Узбекистан Рейс з Іркутська в Чорногорію Рейс з Іркутська в Сідней Рейс з Іркутська в Відень Рейс з Іркутська в Іспанію Рейс з Іркутська в Пномпень Рейс з Іркутська в Новосибірськ Рейс з Іркутська в Китай\nРейс з Хабаровська в Шанхай Рейс з Челябінська в Шанхай Рейс з Львова в Шанхай Рейс з Гуанчжоу в Шанхай Рейс з Казані в Шанхай Рейс з Гельсінкі в Шанхай Рейс з Сочі в Шанхай Рейс з Москви в Шанхай Рейс з Івано-Франківська в Шанхай Рейс з Бангкока в Шанхай Рейс з Лос-Анджелеса в Шанхай Рейс з Запоріжжя в Шанхай Рейс з Красноярська в Шанхай Рейс з Харбіна в Шанхай Рейс з Праги в Шанхай\nПуерто-Ріко Папуа — Нова Гвінея Молдова Киргизія Багами Мозамбік Узбекистан Японія Уганда Туркменістан Всі країни\nОттава Шарм-Ель-Шейх Пескара Мельбурн Пунта-Кана Костанай Палермо Малага Талса Лейпциг Всі міста\nСочі - Веллінгтон Кемерово - Тель-Авів Мале - Астана Нью-Йорк - Париж Днепропетровск - Увда Китай - Самоа Волгоград - Бангкок Париж - Астана Генуя - Краків Москва - Катманду Всі напрямки\nWindrose Airlines Sky Airline Emirates Qantas YanAir Norwegian Air Shuttle Royal Jordanian Airlines Finnair Arkia Israeli Georgian Airways Всі авіакомпанії


Поліція Тернопільщини ініціює екстрадицію з Німеччини місцевого лікаря-хабарника | УНІАН\n11:14, 26 липня 2016\nПоліція Тернопільщини ініціює екстрадицію екс-головного лікаря Тернопільської районної лікарні Ігоря Вардинця, який після затримання з хабарем у 200 тис. грн зумів покинути Україну.\nЯк повідомив кореспонденту УНІАН начальник обласного управління поліції Олександр Богомол, відповідне звернення щодо екстрадиції поліція уже скерувала відповідним органам Німеччини.\nЧитайте такожУ Тернополі затримали двох податківців, що отримали хабар талонами на бензин (фото)\n«Дана процедура може затягнутися на місяці. Де саме зараз перебуває підозрюваний ми не знаємо. Рішення щодо його екстрадиції має приймати тамтешній суд. Якщо відповідне рішення приймуть, ми будемо зустрічати підозрюваного в «Борисполі», сподіваюся, ця справа таки потрапить до суду», – сказав Богомол.\nЧитайте такожУ Тернополі затримали начальника обласного управління Держархбудінспекції при отриманні 50 тисяч гривень хабара\nВін додав, що після того, як весною минулого року Вардинця було затримано при отриманні хабаря йому так і не змогли обрати запобіжний захід, оскільки він одразу опинився в лікарні через скарги на стан здоров’я.\n«При затриманні ми встигли оголосити йому підозру. Обрати запобіжний захід не вдалося, оскільки для цього підозрюваний повинен особисто перебувати у залі суду. З того часу головний лікар постійно перебував на лікуванні у медичних закладах», – зазначив Богомол.\nЯк повідомляв УНІАН, у квітні 2015 року було затримано головного лікаря Тернопільської районної лікарні при отриманні 200 тис. грн, які він вимагав у приватного підприємця за продовження оренди аптечного приміщення на території лікувальної установи площею 150 м кв.


Куди телефонувати при відключенні електрики: як дізнатися, чому відключили і коли дадуть світло - Teplolife\nДодому Електрика Куди телефонувати при відключенні електрики: як дізнатися, чому відключили і коли дадуть...\nКуди телефонувати при відключенні електрики: як дізнатися, чому відключили і коли дадуть світло\nСьогодні навіть коротке відключення електроенергії сприймається як невелика локальна катастрофа: перестають працювати майже всі побутові прилади, встають підприємства, а якщо неприємність трапилася вночі, то міста занурюються в незвичну темряву.\nНеобхідно бути готовим і знати, куди дзвонити – якщо відключили електрику за планом або стався аварійний обрив кабелю. А можливо, харчування в домашній мережі пропало з-за боргів – цей та інші неприємні випадки розглянемо більш ґрунтовно.\nПричини відключення електроенергії\nЯк діяти при відключенні світла?\nСпрацювали автомати захисту на щиті\nПланові роботи в районі\nАварійна ситуація в місті/селі\nСанкції за регулярну несплату\nЯкі телефони необхідно знати?\nЯк правильно реагувати на відключення?\nСвітло в квартирах городян і будинках сільських жителів пропадає з різних причин. І область відключення може бути різною – від однієї квартири (будинку) до цілого мікрорайону, рідше – міста.\nСпочатку розглянемо випадки загального відключення. Подачу електроенергії можуть припинити з двох причин:\nу зв’язку з плановими профілактичними або ремонтними роботами, які час від часу проводяться на окремих відрізках міської мережі;\nз-за аварії, приводом до якої може служити удар блискавки під час грози, перегрів силових ліній, порушення в роботі підстанцій і навіть автомобільна аварія, викликала падіння телеграфного стовпа.\nАварії відбуваються рідко, а про планових перервах зазвичай повідомляють заздалегідь.\nНічний Нью-Йорк під час масового відключення електроенергії восени 2012 року. Причиною інциденту стали повінь і сильний вітер, які супроводжують ураган Сенді\nБуває непросто зорієнтуватися в причинах форс-мажору, особливо, якщо навколо темно. Спочатку потрібно з’ясувати, чому та чи надовго відключили світло, а потім уже діяти в залежності від ситуації – намагатися вирішити проблему самостійно або зробити дзвінок в потрібну інстанцію. Розглянемо всі випадки по порядку.\nЧастіше відключення відбувається на побутовому рівні, в окремо взятій квартирі або будинку. Тут причин також чимало, ось найпоширеніші:\nЗ-за одночасного увімкнення в розетки кількох потужних побутових приладів спрацьовує захисний автомат, розташований в електрощиті. Якщо квартирна мережа поділена на декілька ліній, то відключається тільки одна – перевантажена\nЯкщо в квартирі проводиться ремонт, і ви випадково просвердлили стіну в місці проходу електропроводи або неправильно встановили розетку, автомат спрацьовує і відключає пошкоджену контур. Зламаний фен або іскрить з’єднання провідників також провокують відключення\nЯкщо прилад обліку став давати хибні свідчення, а також був випадково або спеціально пошкоджений, електроенергію можуть відключити. Щоб уникнути неприємностей рекомендуємо оперативно відреагувати і написати заяву на заміну несправного приладу\nЯкщо споживач протягом 3 місяців не платить за світло, йому надсилають повідомлення, після чого дають ще 10 днів на погашення боргу, а потім відключають електроенергію. Терміни можуть скорочуватися до 2 місяців і навіть 45 днів – залежно від умов договору\nЗбільшена навантаження на електромережу\nНесправність побутового приладу або порушення правил електромонтажу\nПошкоджений електролічильник в електрощиті\nБорги з оплати електроенергії\nНайпростіше справлятися з ситуацією, коли вона звична і відбувається регулярно. Але світло зазвичай зникає несподівано і в самий невідповідний момент. Що робити, якщо електрика пропала в квартирі, у всьому домі або весь район поринув у темряву?\nКоротке замикання – і ось вже на кухні не працює ні чайник, ні тостер, ні холодильник. Зате в інших кімнатах світло, тому підстав турбуватися немає і дзвонити в будь-які служби не потрібно.\nДосвідчений електромонтажник ніколи не підключає всю домашню мережу до одного автомата, а обов’язково ділить її на кілька контурів. Причому на потужні прилади встановлює окремі автоматичні вимикачі\nЩо робити, якщо, як говорили раніше, «вилетіли пробки»? Якщо є доступ до електричного щита, необхідно знайти вимкнений автомат і знову привести його в робочий стан. Попередньо потрібно усунути причину спрацьовування – відключити від живлення несправні прилад або знизити навантаження на лінію.\nЯкщо пошкоджені дроти або електроустановки, слід зателефонувати, але не представникам КК або постачальника електричної енергії з метою з’ясування причин, а диспетчеру, щоб викликати майстра на дім\nВ управляючих компаніях зазвичай є свої електрики на зарплаті, які обслуговують підвідомчі будинку в робочі години – з 8.00 до 18.00-20.00. Також можна звернутися і до приватника, але плата за виклик і ремонт буде вище.\nБез періодичного відключення з метою проведення ремонтних робіт не обійтися – потрібно і профілактика обладнання, заміна відпрацювали свій строк, деталей. Однак планові відключення відбуваються нечасто, а інформація про періоди відключення доноситься до споживачів заздалегідь.\nІснує кілька способів розміщення попереджувальних оголошень:\nна сайті Енергозбуту;\nна інтернет-порталі уряду області або краю;\nна сайті або в групі керуючої компанії, якщо вона є посередником між користувачами і постачальником;\nу друкованих періодичних виданнях;\nпо телебаченню і радіо;\nв оголошеннях, розміщених на інформаційних стендах у під’їздах.\nІноді представники КК або ТСЖ доносять дані до кожного мешканця, просто розкладаючи флаєри по поштових скриньках або наклеюючи оголошення прямо на дверях під’їздів.\nВ оголошеннях, повідомляють про поточних роботах, вказують точні дати і час відключення, а також причину і адреси будинків. В кінці обов’язково прописують телефон, по якому можна задати додаткові питання\nПрипустимо, що ви не побачили оголошення, тоді як дізнатися – коли дадуть світло і куди дзвонити?\nЯкщо управління будинком здійснюється КК або ТСЖ, то потрібно зробити дзвінок по телефону, вказаним в контактах компанії. Можна набрати номер постачальника електроенергії, якому ви щомісяця платите, тобто Енергозбуту.\nВ такі «гарячі» періоди на лінії чергує працівник, докладно відповідає на запитання. В основному, людей цікавить, чи скоро дадуть світло\nІснують 2 правила, за порушення яких постачальник зобов’язаний відшкодувати споживачам збитки: період одноразового планового відключення обмежується 24 годинами, а сумарний час за рік – 72 годинами. Якщо умови не дотримані, то мешканці мають право подати до суду, але маючи докази, що порушені строки або не було попередження.\nВсе складніше, якщо відключення відбувається раптово, без попередження та оголошень. Аварії відбуваються через вийшов з ладу обладнання або з причини неправильної його експлуатації. Іноді в благополучний побут громадян втручається природа – такі ситуації практично не вгадати.\nНизка ураганів, що проносяться по країні, завдає чимало клопоту енергопостачальникам. Вітер вириває дерева з корінням і кидає їх на ЛЕП. Ремонт ліній, особливо у віддалених районах, триває кілька днів\nЗвичайно, передбачити аварійне відключення неможливо, тому в цій ситуації про причини відключення і приблизні терміни відновлення подачі електроенергії ви можете дізнатися, тільки зателефонувавши по телефону.\nТак куди ж дзвонити – якщо у квартирі немає світла вже довгий час або відключення відбулося раптово, без попередження? Почати можна з вашої КК або ТСЖ – вони зазвичай в курсі. Якщо там телефон не відповідає, то слід зателефонувати на аварійну лінію компанії-постачальника.\nУ міських та районних відділеннях Енергозбуту зазвичай діє телефон диспетчерської служби або спеціаліста, з якого можна дізнатися про деталі аварії\nНа жаль, терміни відновлювальних робіт не обумовлені законодавчо. Це означає, що гарантій швидкого підключення немає. Тому мешканці, особливо в регіонах з нестабільною кліматичною ситуацією, повинні бути готові до аварійного відключення: завжди мати під рукою резервні джерела живлення.\nСама неприємна ситуація відбувається, коли світло відключають частково або повністю за несплату. Це трапляється, якщо споживач не вносить грошей за користування електроенергією протягом терміну, зазначеного в договорі, або свавільно підключається до лінії.\nЗдійснювати відключення квартири або будинку від електроенергії має право лише представник компанії-постачальника, тобто Енергозбуту, маючи при цьому на руках відповідний висновок\nЩоб дізнатися строк прострочення, достатньо заглянути в договір. Не маючи його на руках, можна зателефонувати в керуючу компанію.\nАле кожен мешканець повинен знати, що відключення проводять тільки після попередження. На погашення боргу виділяється не менше 10 днів, протягом яких можна здійснити оплату і запобігти відключення.\nЯкщо накопичений борг ліквідовано, постачальник повинен відновити подачу електроенергії в квартиру протягом 24 годин, в іншому випадку можна пред’явити претензію\nКуди звертатися, якщо відключення за несплату ви вважаєте неправомірним? Найкраще спілкуватися з представником Енергозбуту, у якого є всі дані про останніх платежах. Будьте готові пред’явити квитанції або виписки про своєчасне внесення грошей на рахунок компанії. Якщо відключення сталося через помилки постачальника, він повинен відшкодувати збиток.\nВраховуючи, що електрика зникає не тільки з вашої вини, ви повинні приготувати список корисних телефонів, за якими слід телефонувати під час відключення:\nномер аварійно-диспетчерської служби керуючої компанії (вказаний у квитанції);\nномер оперативно-диспетчерської служби міста;\nєдиний номер служби порятунку – 112;\nномер диспетчерської служби Енергозбуту.\nЗазвичай цих контактів досить, щоб з’ясувати причину відключення і дізнатися про час поновлення подачі електроенергії в будинок.\nОперативно-диспетчерські служби працюють у цілодобовому режимі, тому навіть уночі можна зробити дзвінок і впевниться в тому, що до ранку електрика знову з’явиться в квартирі.\nЯкщо раптово згасло світло, панікувати не потрібно. Спочатку переконайтеся, що електрики немає у всій квартирі –скористайтесь вимикачем в сусідній кімнаті. Знеструмлення однієї лінії усувається своїми силами або викликом електрика.\nЯкщо відсутня подача електроенергії в квартирі, а у сусідів все в порядку, привід почати турбуватися – можливо, ви пропустили терміни оплати і є боржником. Зателефонуйте у відділення Енергозбуту або диспетчеру КК і проясніть ситуацію.\nЗ оплатою все в порядку – значить, все-таки доведеться викликати електрика. Самостійно проводити ремонтні роботи в електрощиті не рекомендуємо, це заборонено законом\nЯкщо і у сусідів немає світла, визирніть у вікно – темні вікна сусідніх додому свідчать про загальну відключенні вулиці чи мікрорайону. Це або планове відключення, або аварія на лінії. Краще відразу зателефонувати в аварійно-диспетчерську службу і з’ясувати терміни зворотного підключення.\nВрахуйте, що в умовах виниклої ситуації не завжди є доступ до інтернету, тому корисні контакти краще заздалегідь занести в записну книжку телефону.\nСпірні випадки з КК:\nТимчасове відключення перестає бути проблемою, якщо передбачити цю неприємність на побутовому рівні: запастися світильниками на акумуляторах, підключити до комп’ютера безперебійник, завжди тримати зарядженим power bank для телефону і прикупити десяток свічок. А на дачі або в заміському будинку можна використовувати альтернативні джерела енергії, резервні системи живлення і генератори.\nХочете поділитися власним досвідом щодо з’ясування причини відключення електрики? З’явилися питання, на які є бажання отримати відповідь? Пишіть, будь ласка, коментарі в розташованому під текстом статті блоці.\nпопередня статтяДе живуть переконані холостяки xxi століття? в апартаментах, які хочеться чіпати. Подробиці читайте в нашому сьогоднішньому матеріалі\nнаступна статтяКрасиві товари для декору інтер’єру з fix price


Купити OSRAM каталог товарів, характеристики, огляди, відгуки, Інтернет-магазин в Києві\nЛюмінсцентние лампи (6)\nЛампи розжарювання (8)\nМеталогалогенни лампи (4)\nНатрієві лампи (4)\nOSRAM – виробник освітлювальних приладів\nКомпанія «OSRAM» (Осрам) вважатися великим провідним виробником освітлювальних приладів. Сфера діяльності «OSRAM» охоплює величезний виробничий ланцюг від окремих компонентів до електронних пускорегулювальних апаратів, включаючи комплектні освітлювальні пристрої та системи управління світлом.\nАсортимент продукції включає до себе: лампи, світильники, компоненти та світлові системи управління, електронні пускорегулюючі апарати, а також інші прилади освітлення.\nЛампи «OSRAM» – це високотехнологічні та бездоганні джерела світла, які поєднують в собі надійність, безпека та гармонійність.\nВиробник постачає свою продукцію в 150 країн світу та має в своєму розпорядженні 49 заводів в 19 країнах.\nПротягом більше ста років компанія забезпечує не тільки основу для комфортного та безпечного освітлення, але та дозволяє ефективно використовувати енергоресурси. Виробничі процеси постійно удосконалюються, слідуючи екологічної та соціальної відповідальності в усьому світі.\nНаш інтернет-магазин пропонує Вам ознайомитися з продукцією «OSRAM» та купити її оптом і в роздріб з гарантією від виробника. Прайс-лист містить ціни на люмінсцентние лампи, лампи розжарювання, натрієві лампи, ртутні лампи, металогалогенни лампи виробництва «OSRAM». Ціна на товари вказані без вартості доставки. Знижка буде залежати від обсягу закупівлі та термінів постачання. Каталог «OSRAM» містить не тільки опис товарів, характеристики і фото, а й огляди фахівців та відгуки покупців. Доставка товарів здійснюється по всій території України, а саме: Київ, Харків, Львів, Одеса, Дніпро, Чернігів, Рівне, Тернопіль, Луцьк, Ужгород, Житомир, Івано-Франківськ, Хмельницький, Вінниця, Черкаси, Кропивницький, Миколаїв, Херсон, Суми, Полтава, Кременчук, Кривий Ріг, Запоріжжя, Сєверодонецьк, Краматорськ, Маріуполь, Біла Церква, Чернівці та інші міста. Якщо Ви вирішили купити продукцію «OSRAM», рекомендуємо ознайомитися з акціями, щоб Ваша покупка була максимально вигідною.


Українське класико: «Динамо» та «Шахтар» голів не забивали. Огляд матчу\n22 Жовтня 2017 22:16\nЦентральний матч 13 туру Прем'єр ліги України між київським «Динамо» та донецьким «Шахтарем» завершився нульовою нічиєю.\nМатч відбувся 22 жовтня у Києві на стадіоні НСК «Олімпійський».\nУкраїнське класичне – саме так називають поєдинки між «Динамо» та «Шахтарем» українські вболівальники. Сьогодні Україна розділиться на два табори: «білий» та «помаранчевий», адже матч між грандами українського футболу – подія не лише для фанатів цих обидвох команд, а й для людей, які хоч трошки цікавляться футболом.\nЦьогоріч команди вже зустрічалися між собою і тоді переможця визначив єдиний гол, забитий динамівцем Дьємерсі Мбокані.\nНаразі донецький «Шахтар» займає першу сходинку в українському чемпіонаті, зберігаючи відрив від київського «Динамо» у 7 очок, яке йде другим, тому динамівцям необхідно здобувати три очки, аби зберігати інтригу в боротьбі за чемпіонство. Посеред тижня обидві команди зіграли свої матчі у єврокубках: «Шахтар» здобув вольову перемогу над «Феєнордом», а «Динамо» вимучило нічию з швейцарським «Янг Бойз».\nТренеру «Динамо» Олександру Хацкевичу доведеться ламати голову над вибором стартового складу, адже в динамівців не тренується молодий вінгер Віктор Циганков, також невідомо, чи допоможуть київській команді Сидорчук та Віда, які травмувалися у матчі з «Янг Бойз». Єдиною приємністю для тренерського штабу киян є повернення до загальної групи Євгена Хачеріді, проте невідомо, в якій формі знаходиться Євген, і чи готовий він відіграти цілий матч. У Фонсеки з вибором стартового складу на гру проблем не передбачається, адже в обоймі знаходяться всі ключові виконавці, окрім давно травмованого Максима Малишева.\nВсі гравці київського «Динамо» на чолі з тренером заявляли, що віддадуть усі сили, аби перемогти у цьому поєдинку та нарешті порадувати своїх вболівальників, тож, не дивлячись на те, що більшість експертів називали фаворитом цього матчу саме команду з Донецька, сьогодні варто було очікувати безкомпромісного поєдинку у виконанні обох команд.\nНезважаючи на те, що команди добре знайомі між собою, матч розпочався з розвідки. В «Динамо» небезпечно прострілював Морозюк, проте арбітри просигналізували офсайд у Мбокані.\n«Шахтар» потрохи прибирав м'яч до власних ніг, втім команда з Донецька не поспішала бігти в атаку.\nНа 11 хвилині «гірники» створили перший небезпечний момент біля воріт «Динамо» - Кадар був змушений вибивати м'яч на кутовий після прострілу Ісмаілі.\n«Шахтар» не дозволяв киянам проводити контратаки, одразу повертаючи собі м'яч після втрат.\nНа 21 хвилині у «гірників» сталася неприємність - Бернард травмував плече, тому Пауло Фонсека змушений був випускати на поле Дентіньйо.\nГра без воріт - саме так можна охарактеризувати перші 25 хвилин гри, в які команди не завдали жодного удару у рамку воріт.\nНа 33 хвилині «Шахтар» вибіг в контратаку, в якій Марлос віддавав на Тайсона, а той з-за меж штрафної пробив прямо в руки Ковалю.\nНа 41 хвилині Гонсалес заробив небезпечний штрафний, з якого Миколі Морозюку не вдалося перебити стінку. Наприкінці першої половині зустрічі «Шахтар» віддав ініціативу динамівцям, яким вдалося провести кілька атак.\nПродемонструвавши не надто видовищну гру, команди пішли на перерву з нулями на табло.\nДруга половина зустрічі розпочалася з контролю м'яча від «Шахтаря». Марлос обвідним ударом пробивав з-за меж штрафної, втім його спроба була зовсім невдалою.\nУ «Динамо» з дальньої дистанції пробивав Гармаш, проте його удар був надто слабким і П'ятов без особливих проблем забрав м'яч до рук. На 54 хвилині зі стандарту прбивав Морозюк - знову м'яч у руках П'ятова.\nТренерський штаб киян намагався підсилити атаку, випустивши на поле форварда Мораєса замість Буяльського. «Динамо» перейшло на схему гри з двома нападниками.\nОдин з численних кутових донеччан завершився невдалим ударом головою Ордеця.\nНа 59 хвилині динамівці створили супер момент - Корзун навісив на Мораєса і той головою впритул розстрілював ворота «гірників», проте на висоті був П'ятов, який парирував удар бразильця.\nКоманда з Донецька продовжувала більше володіти м'ячем. Після помилки Кенджори небезпечно прострілював Марлос, проте ніхто з «гірників» не зумів замкнути цю передачу.\nЗа 15 хвилин до кінця зустрічі тренерський штаб «Динамо» вирішив випустити на поле третього форварда: замість Морозюка вийшов Бєсєдін.\nОстанні 10 хвилин гри пройшли з великою кількістю боротьби, в якій команди частенько порушували правила.\nТаким чином матч з-за великої кількості боротьби завершився нульовою нічиєю.\n«Динамо» та «Шахтар» дізналися суперників в 1/8 Ліги Європи 26 Лютого 2021 14:27\n«Динамо» покарали матчем без глядачів 23 Жовтня 2015 17:09\nФутбольні скандали в Україні: підсумки 2017 року 27 Грудня 2017 19:00


Ціни на кавуни цього року побили п’ятирічний рекорд | Журнал Ягідник\nЦіни на кавуни…\nЦіни на кавуни цього року побили п’ятирічний рекорд\nЦіни на кавуни цього року на ринку «Шувар» вдвічі вищі, ніж були у 2019 році.\nПро це розповіла Тетяна Гетьман, керівник департаменту «Аналітика» ринку «Шувар», передає agroportal.ua.\n«Наразі кавун коштує 5−5,5 грн/кг, тоді як рік тому вартував 3−3,5 грн/кг. Також — це найвища ціна за останні п’ять років. Причина в тому, що цей сезон — дуже пізній», — розповідає Гетьман.\nЗа її словами, у 2020 році ягода визрівала з великою затримкою і з’явилася на ринку лише в другій половині липня. У попередні роки це відбувалося значно раніше.\nНаприклад, два роки тому, коли була дуже тепла весна, перший кавун на ринках з’явився вже в червні.\n«Наразі пропозиція на 30% менша, ніж була рік тому. Тоді ягода теж вийшла на полиці ринків пізніше, ніж зазвичай. Влітку нинішнього сезону досить довго продавали плівковий кавун. Нині починається польова ягода. Якраз в серпні ми очікуємо найбільшого зниження цін. Наприклад, у Херсоні за останні два тижні вартість ягоди вже опустилася. На сьогодні це — 2,5 грн/кг», — додає аналітик.\nОднак, в минулому році в цей час уже фіксували активне зниження цін. У попередні роки, з середини серпня і до кінця місяця, вдвічі знижувалася вартість у порівнянні з нинішньою ситуацією.\n«Як буде у цьому сезоні, говорити зарано, адже багато чого залежить від погоди. До прикладу, у 2017 році, було навпаки: вартість підвищилася в серпні, бо почалися зливи і неможливо було збирати урожай. А у 2018 році була тотальна спека і не вдавалося навіть зайти у поле: у другій половині останнього місяця літа», — підкреслює Тетяна Гетьман.\nЗа прогнозами фахівця, цьогоріч кавун таки буде на ринку у достатній кількості, бо сезон, швидше за все, продовжиться аж до жовтня.\nТегі: кавуни ціни на кавуни


Дихайте — не дихайте - - Україна Молода\nГоловна > Суспільство > Дихайте — не дихайте\nЖителі села Лазірки звертаються до влади під час останньої сесії Полтавської обласної ради.\nУже не вперше жителі села Лазірки Оржицького району порушують питання про роботу зернового елеватора агропромислової компанії «Кернел», де протруюють зерно перед посівом. Вони вимагають закриття підприємства, яке межує з їхніми дворами. І хоч на підприємстві вважають, що в них усе законно, а протруювання зерна проводять без порушень, селяни запевняють, що наслідком роботи елеватора є те, що люди почали частіше хворіти, до того ж, згідно з їхніми спостереженнями, вимерли бджолині сім’ї й зникли горобці. Жителі Лазірок обурені й тим, що підприємство не виконує соціальних угод: дорога в селі фактично зруйнована важким транспортом, що курсує на елеватор.\nДва роки тому лазірківці вже перекривали рух транспорту до елеватора, внаслідок чого КамАЗам підприємства довелося простоювати. На останній сесії Полтавської обласної ради жителі Лазірок знову виступили з вимогою зупинити роботу Лазірківської дільниці ТОВ «Кононівський елеватор». А кілька днів потому на знак протесту на годину перекрили рух транспорту на автошляху Київ—Харків—Довжанський: майже 50 людей ходили туди-сюди пішохідним переходом. «Усе це через бездіяльність влади, а саме керівника області Валерія Головка, — прокоментував ситуацію голова Лазірківської сільської ради Олександр Ковальов. — Селяни вдруге викликали його на зустріч, проте він так і не з’явився. А люди вже доведені до відчаю. Чотири роки селяни борються за те, щоб їх не отруювали, однак ніхто не чує. Потрібно зазначити, що погодження на будівництво екологічно небезпечного цеху з протруювання зерна в населеному пункті відбулося в незаконний спосіб: зокрема, колишній голова сільської ради й нинішній директор підприємства сфальсифікували протокол громадських слухань (ми заявили про це в правоохоронні органи, однак ніяких розслідувань досі так ніхто й не проводив). Не витримана захисна санітарна зона: елеватор розміщений за 13 кілометрів від найближчої хати. Оскільки на місцевому рівні розв’язати проблему не вдається, селяни налаштовані їхати до столиці: під стіни Верховної Ради, офісу компанії «Кернел», а також інституту, який давав дозвіл на будівництво елеватора».\nНа акцію протесту відреагував голова Полтавської облдержадміністрації Валерій Головко. «Шановні так звані активісти, закликаю вас вирішувати питання у правовому полі. Для цього ми маємо всі можливості. Не потрібно влаштовувати цирк там, де можна прийняти рішення цивілізованим шляхом, а не займатися дешевим популізмом. Я не допущу махновщини в Полтавській області. Показові виступи — не вихід із ситуації», — заявив він на своїй сторінці у «Фейсбуці».\nТим часом нардеп із Полтавщини Ігор Мосійчук закликав очільника області усунути причину акцій громадянської непокори, назвавши екологічну ситуацію в селі Лазірки Оржицького району загрозливою. «Бачить Бог, після того, як до мене звернулася громада Лазірок, я робив усе, щоб розв’язати проблему в інтересах селян, які потерпають від роботи цього цеху, винятково в рамках правового поля... Ми намагалися знайти золоту середину між громадою Лазірок і підприємством компанії «Кернел», та марно. Підприємство не чує людей і продовжує їх отруювати. У відповідь селяни провели громадські слухання й ухвалили рішення про закриття протруйного цеху. Чиновники знову жодним чином не відреагували на рішення громади. Саме їхня бездіяльність і штовхнула жителів Лазірок на акції громадянської непокори, які ви, пане Головко, чомусь назвали «махновщиною», — зазначив народний депутат України в публічному зверненні до голови Полтавської облдержадміністрації.


Реферат - Практична психологія як наукова дисципліна - Психология\nРізноманітними є функції психологів, які працюють у Збройних Силах. Передусім — це відбір претендентів на різні армійські спеціальності; особливо це стосується пілотів, операторів радіолокаційних станцій, моряків, вояків мобільних сил та ін.\nВажливий напрям роботи військових психологів — соціальне-психологічне забезпечення боєздатності підрозділів. Шляхом соціально-психологічного обстеження виявляються оптимальний склад та розподіл функцій між членами екіпажу або підрозділу. Основні види роботи — психодіагностика, консультування, включене спостереження.\nСпеціалісти з політичної психологи, як правило, працюють в інформаційних або соціологічних центрах різних партій, політичних угруповань або командах окремих політичних лідерів. Змістом їхньої роботи є аналіз документів, даних соціологічних та соціально-психологічних опитувань, поведінки тих чи інших лідерів або груп. На основі отриманих даних психолог готує рекомендації з різних питань політичної діяльності: стратегія передвиборчої боротьби, імідж політичного лідера або партії, випуск листівок, агітаційних плакатів та іншої ідеологічної продукції. В основному робота практикуючого психолога тут — це робота консультанта або радника [2, с.69].\nПраця з сімейного консультування та сімейної терапії ведеться в основному на приватній основі. Основне завдання психолога — розв'язання сімейних конфліктів, вирішення питань виховання дітей у сім'ї, сексуальні проблеми клієнтів. Як правило, для розв'язку багатьох проблем, що з ними звертаються клієнти, достатньо двох-трьох зустрічей. Лише в окремих випадках психолог проводить індивідуальну психокорекційну роботу.\nЗа прикладом розвинутих країн у нас відкриваються психореабілітаційні та соціально-реабілітаційні центри для осіб, які вийшли з ув'язнення, наркоманів, безробітних, безпритульних та ін. Зміст роботи психолога там — психологічна реабілітація та психокорекція особистості людини, вгамування посттравматичних стресів, негативних установок, агресії, нав'язливих станів, акцентуацій характеру. Цей вид професійної діяльності називають ще клінічною психологією.\nБезпосереднім провідником впливу суспільства та великих соціальних груп на індивіда є мала група. Вона являє собою невелике об'єднання людей (від 2-3 до 20-30 чоловік), які зайняті якою-небудь спільною справою та знаходяться в безпосередніх взаєминах одне з одним. Мала група — це елементарний осередок суспільства. У ньому людина проводить більшу частину свого життя. Відоме твердження про залежність психології та поведінки особистості від соціального середовища правильніше було б сформулювати як тезу про залежність особистості від психології та стосунків, які існують у малих групах. Прикладами малих груп, найбільш значущих для людини, є сім'я, шкільний клас, трудовий колектив, товариство близьких друзів, приятелів і т.д.\nМалу групу характеризує психологічна та поведінкова спільність її членів, яка виділяє й відособлює групу, робить її відносно автономним соціально-психологічним утворенням. Ця спільність може виявлятися за різними характеристиками — від чисто зовнішніх (наприклад, територіальна спільність людей як сусідів) до досить глибоких внутрішніх (наприклад, члени однієї сім'ї). Ступінь психологічної спільності визначає згуртованість групи — одну з основних характеристик рівня її соціально-психологічного розвитку.\nМалі групи можуть бути різними за величиною, характером та структурою стосунків, що існують між її членами, за індивідуальним складом, особливостями цінностей, норм та правил взаємин, які поділяються учасниками, а також міжособистісними стосунками, цілями й змістом діяльності. Кількісний склад групи по-науковому називається її розміром, індивідуальний — композицією. Структуру міжособистісного спілкування, або обміну діловою та особистісною інформацією, йменують каналами комунікацій, етико-емоційний тон міжособистісних відносин — психологічним кліматом групи. Загальні правила поведінки, яких дотримуються члени групи, називають груповими нормами. Усі ці характеристики являють собою основні параметри, за якими виділяють, розділяють та вивчають малі групи в соціальній психології [3, с.42].\nДілові стосунки виникають у зв'язку зі спільною роботою або з її приводу, а особисті — як відносини, що складаються між людьми незалежно від роботи, яка виконується.\nУ раціональних міжособистісних відносинах на перший план виступають знання людей одне про одного та об'єктивні оцінки, які їм дає оточення. Емоційні стосунки — це, навпаки, оцінки суб'єктивні, що ґрунтуються на особистому, індивідуальному сприйманні людини людиною. Такі стосунки обов'язково супроводжуються позитивними або негативними емоціями; вони далеко не завжди ґрунтуються на реальній, об'єктивній інформації про людину.\nМіжособистісні стосунки в групі можна розглядати в статиці, в тому вигляді, в якому вони сформувалися на даний момент, та в динаміці, тобто в процесі розвитку. У першому випадку аналізуються особливості існуючої системи стосунків, у другому — закони їх перетворення та розвитку. Ці два підходи часто сусідять один з одним, взаємно доповнюють один одного, і це характерне, зокрема, для подальшого розгляду їх у посібнику.\nЗавдання психологічної корекції формулюються залежно від свого адресату — дитини з аномальним розвитком чи особистості, яка має певні відхилення і труднощі в межах психологічної норми [3, с.44].\nРозглянемо типології вад особистісного розвитку людей, що перебувають у межах психологічної норми. Це підвищена збудливість, гнівливість; лякливість і хворобливі острахи; песимізм або перебільшена веселість; нестійкість, підвищена імпульсивність; конфліктність; упертість; байдужість; неохайність; брехливість; постійна жадоба насолод; надмірна активність чи пасивність; замкненість; хвороблива сором'язливість; схильність до крадіжки; негативізм; схильність до блукання; неуважність; деспотизм; надмірна безпорадність; жорстокість щодо тварин; зловтішність, знущання над оточуючими та ін. Названі вади можуть бути відносно дискретними і стосуватися лише певних аспектів емоційно-вольової сфери чи мати більш тотальний характер і бути пов'язаними зі становленням акцентуації, провідних переживань, системи ставлень і ціннісних орієнтацій. Цей момент є важливим для діагностики і вибору видів психологічної допомоги особистості — корекції чи психотерапії, або корекції у межах психотерапії.\nМетодики відбору на спеціальність «практикуючий психолог» тільки-но створюються, але вже ясно, що вони будуть зорієнтовані на діагностику основних професійно значущих рис. Найжорсткіші вимоги мають бути висунуті до психологів-консультантів, які здійснюють роботу в напрямку індивідуального кризового (конфліктного) консультування та реабілітації. Дуже серйозні вимоги до особистості психотерапевта висуває метод психоаналізу. Вони безпосередньо випливають із психотерапевтичної ситуації і тісно пов'язані з основними уміннями, якими має володіти психоаналітик [5, с.87].\nЯк зазначає Р. Грінсон, найважливішим умінням є здатність співвідносити свідомі думки, почуття, фантазії пацієнта з їхнім неусвідомлюваним змістом, сприймаючи не лише текст, що його висловлює пацієнт, а й глибинний підтекст. Тобто це вміння розуміти висловлювання пацієнта на всіх його рівнях — поверховому, зовнішньому та прихованому, внутрішньому.\nОсновні якості, котрі забезпечують це вміння, — наявність глибоких теоретичних знань, емпатія та інтуїція.\nЯк пише Р. Грінсон, психоаналітик повинен мати розум, який шукає знань, причин та походжень. Енергія, що спонукає людину у цьому напрямку, виходить з її зацікавленості, яка має бути багатою кількісно і доброзичливою якісно. Замала зацікавленість в аналітика робить його жертвою нудьги, надто сильна — змушує пацієнта відчувати надмірний біль.\nНаступне важливе вміння, що великою мірою залежить від особистісних якостей психоаналітика, — це вміння спілкуватися з пацієнтом.\nУперше як професія соціальна робота виокремилася на межі XIX і XX ст., органічно увійшовши в суспільне життя держав західної демократії в першій половині XX ст. Головним суб'єктом соціальної роботи є соціальний працівник — фахівець високого рівня компетентності з широкого кола практичних соціальних проблем, зі знанням суспільних і правничих наук, умінням та практичними навичками комунікації, посередництва і представництва. Основне завдання соціального працівника — надавати дієву допомогу людям у пошуках виходу зі скрутного становища.\nПрофесіоналізм у соціальній роботі — це не просто лозунг, дещо віддалений від реалій українського сьогодення, а сутнісна характеристика таких специфічних видів діяльності, як соціальне обслуговування, соціальна освіта, інші соціальні компоненти [2, с.70].\nЧіткому окресленню статусу цієї професії сприятиме прийняття на державному рівні Етичного кодексу соціального працівника, який набув чинності у багатьох країнах світу (у США — з 1990 p., в Росії — з 1994 p) [2, с.72].\n1. Дуткевич Т.В., Савицька О.В. Вступ до спеціальності: практична психологія. — Кам'янець-Подільський: Аксіома, 2005. — 208 с.\n2. Малкина-Пых И.Г. Справочник практического психолога. — М.: Эксмо, 2005. — 781 с.\n3. Мілютіна К.Л. Теорія та практика психологічного тренінгу. — К.: МАУП, 2004. — 192 с.\n4. Панок В.Г., Титаренко Т.М., Чепелєва Н.В. Основи практичної психології. — К.: Либідь, 2006. — 536 с.\n5. Практикум з психології. — Чернівці: Рута, 2006. — 360 с.


Придбати парфумерію Lotus Valley, купити Lotus Valley, Lotus Valley духи, Lotus Valley набори\nАкції Побутова хімія Гігієна Косметика Фарбування та завивка Манікюр Парфумерія - Бі-Ес - Karl Antony - Beautimatic - Evaflor - Sterling - Creation Lamis - Karen Low - Johan B - Via Paris - Giorgio Monti - Royal Cosmetic - Cindy C. - Sergio Nero - Univers Parfums - Apple Parfums - Lomani - CHASER - PARIS ELYSEES INTENSE - Rasasi - Remy Marquis - Remy Latour - Kristel Saint Martin - Arno Sorel - Jeanne Arthes - Corania Perfumes - Lotus Valley - Shirley May - French impression - Odeon Parfums - Saudi Chamsy - Emper Ватно-паперова продукція Дитячі товари Колготи Conte\nLotus Valley 4x4 Туалетна вода (100 мл)\nLotus Valley 4x4 - це запах для справжніх чоловіків, не навязливий, але й не надто різкий,..\nLotus Valley 7th Steet Night Туалетна вода (100 мл)\nLotus Valley 7th Street Night туалетна вода для жінок. Аромат: Квітковий. Початкова нота..\nLotus Valley Admiral Туалетна вода (100 мл)\nLotus Valley Admiral туалетна вода для чоловіків. Аромат: Свіжий, Деревний. Початк..\nLotus Valley Amanda in Red Туалетна вода (100 мл)\nLotus Valley Amanda in Red туалетна вода для жінок. Аромат: Квітковий, Деревне. Початков..\nLotus Valley Ambassador Туалетна вода (100 мл)\nLotus Valley Ambassador туалетна вода для чоловіків. Аромат: Квітковий. Початкова нота: ..\nLotus Valley Anthony Perfect Pure Instruction In Dark Man Туалетна вода (100 мл)\nLotus Valley Anthony Perfect Instruction In Dark Man туалетна вода для чоловіків. Аромат: Схі..\nLotus Valley Anthony Perfect Pure Instruction Man Туалетна вода (100 мл)\nLotus Valley Anthony Perfect Pure Instruction Man туалетна вода для чоловіків. Аромат: Дерев..\nLotus Valley Anthony Perfect Pure Instruction Туалетна вода (100 мл)\nLotus Valley Anthony Perfect Pure Instruction туалетна вода для жінок. Аромат: Квітковий, Фрукто..\nLotus Valley Aqua Vitae Туалетна вода (100 мл)\nLotus Valley Aqua Vitae туалетна вода для чоловіків. Аромат: Свіжий, Цитрусовий. Початко..\nLotus Valley Aquaria Туалетна вода (100 мл)\nLotus Valley Aquaria ніжний аромат для дівчат. Аромат: Теплий, Свіжий, Ніжний. Початкова..\nLotus Valley Black Diamond Туалетна вода (100 мл)\nLotus Valley Black Diamond туалетна вода для чоловіків. Аромат: Деревний. Початков..\nLotus Valley Blend Туалетна вода (100 мл)\nLotus Valley Blend - це аромат теплого літнього дощу, пахощів жасміну, прянощів імбирного корен..\nLotus Valley Brilliant Туалетна вода (100 мл)\nLotus Valley Brilliant туалетна вода для жінок. Аромат: Фруктовий, Квітковий. Початкова ..\nLotus Valley Cash Money Туалетна вода (100 мл)\nLotus Valley Cash Money - цей витончений аромат створено для харизматичного, імпульсивного ..\nLotus Valley Catherine the Great Туалетна вода (100 мл)\nLotus Valley Catherine the Great туалетна вода для жінок. Аромат: Квітковий, Альдегідні.&nbs..\nПоказано 1 по 15 з 59 (Всього сторінок 4)\nLotus Valley - новий бренд від компанії-виробника Ayaan Trading FZE.\nФабрика-виробник Ayaan Trading, протягом тривалого часу, була постачальником парфумерних олій. Пізніше, керівництвом компанії, було прийнято рішення про запуск виробництва парфумерії. З цією метою було закуплено найдорожче і найкраще сучасне обладнання.\nПринцип компанії - виробництво ароматів для чоловіків і жінок високого якості та рівня стійкості. Незважаючи на те, що, вже сьогодні, Ayaan Trading пропонує продукцію в дуже яскравих, креативних і модних упаковках, основний акцент продукту зроблений, безпосередньо, на сам аромат, - віддушки найвищого рівня закуповуються у Франції, в м Грасс.\nНа сьогоднішній день, компанія Ayaan Trading представляє оригінальні, вишукані, комерційно цікаві позиції в ціновому сегменті mаss-market.