12+ тем WordPress для манікюрного салону - найкращі шаблони WP 2022 року для магазину дизайну нігтів\nСалон Манікюрний салон\nElementor Website Builder 9 Gutenberg Editor 2 Cherry Framework 5 1\nбілий 11 рожевий 7 чорний 6 сірий 6 коричневий 1 пурпурний 1 зелений 1 помаранчевий 1 червоний 1\nАдаптивний 11 Website Builder 10 SEO підготовка 9 Retina підготовка 9 Sample content 8 Blog 8 Performance Optimization 7 Адмін панель 7 Google map 6 Члени команди 6\n5.7.x 5 5.0-5.6.x 5 5.6.x 4 5.8.x 4 5.9.x 4 5.2.x 3 5.5.x 3 5.3.x 2 5.4.x 2 5.1.x 2\n5.2.x 3 5.3.x 3 5.4.x 3 5.0.x 2 5.1.x 2 5.5.x 2 5.6.x 2 5.7.x 2 5.8.x 2 5.9.x 2\nMailChimp 8 WPML 7 Ecwid 5 Booked 3 WooCommerce 3 Revolution Slider 2 Polylang 1\nЧистий 5 Корпоративний 3 Нейтральний 2 Колаж 2 Темний 2 Flat 2 Гранж 1 Мобільний 1\nКонтактна форма 4 Підписка на розсилку 4 Форма пошуку 4 Форма бронювання 1 Форма авторизації 1 Реєстрація користувача 1\nПрограмне забезпечення для веб-дизайну WordPress теми Мода та краса Краса Салон\n12 Теми WordPress для манікюрного салону\nЗавантажте найкращі шаблони WordPress для веб-сайтів магазинів дизайну нігтів для використання в 2022 році\nЗастосованi фільтри: Categories: Манікюрний салон × Clear\nОстаннє оновлення: 29.03.21\nStylone - тема для перукарні Beauty WordPress Elementor від RockThemes\nОстаннє оновлення: 03.02.20\nHeline - WordPress тема - Центр краси та спа-центр від ZEMEZ\nОстаннє оновлення: 26.03.21\nPoli Nails - манікюрний салон з чудовими віджетами та темою WordPress Elementor від ZEMEZ\nОстаннє оновлення: 24.03.20\nHeaven Salon - Центр краси від ThemesArea\nОстаннє оновлення: 27.07.20\nMaBelle - WordPress тема салону краси від ZEMEZ\nОстаннє оновлення: 09.03.22\nBeautology - WordPress Theme - охорона здоров’я, харчування та краса від YetiTeam\nОстаннє оновлення: 02.01.19\nNail Lux - WordPress тема веб-сайту манікюрного салону від LT\nОстаннє оновлення: 10.02.21\nBeautymax - Макіяж Beauty Spa Salon Wellness Center Тема WordPress від Vecuro\nОстаннє оновлення: 24.12.20\nJuventas - тема салону WordPress Elementor від RockThemes\nОстаннє оновлення: 13.04.18\nWordPress шаблониWordPress шаблони на тему мода та красаWordPress шаблони на тему красаWordPress шаблони на тему салон\nШаблони WordPress для манікюрного салону\nТеми дуже відрізняються за зовнішнім виглядом, стилями та функціональністю. Теми wordpress для манікюрних салонів ідеально підходять для тих, хто хоче привнести живу присутність в Інтернеті на свій веб-сайт манікюрного салону. Незалежно від того, чи є у вас салон краси, оздоровчий центр або спа-центр, ці теми надають достатньо місця, щоб показати ваші продукти, ваш спа-центр, а також надати відвідувачам більше інформації про те, як почати.\nТеми WordPress для дизайну нігтів\nЦі теми манікюрного салону створені для Wordpress. Wordpress – це система керування вмістом, яка пропонує простий спосіб створення веб-сайтів. Просто завантажте свою тему, і ви зможете розпочати її створення за допомогою візуального редактора, який додається до неї. Wordpress дозволить вам створити все, що потрібно веб-сайту, будь то необмежену кількість сторінок, варіанти оформлення замовлення (кошик для покупок), галереї ваших продуктів, параметри контактів, електронні листи тощо.\nWordpress не тільки спрощує створення вашого веб-сайту, але й має низку відчутних переваг, які можна отримати від його використання. Наприклад, це оптимізована для SEO платформа, яка зазвичай займає хороші місця в Google. Він пропонує цілодобову підтримку, і кожна тема постачається з повною документацією, яка допоможе вам їх використовувати. Відмінною особливістю WordPress є те, що якщо ваша тема не може зробити щось, плагіни допоможуть виконати цю роботу. Плагіни можуть робити все, що завгодно: від допомоги вашому манікюрному салону отримувати більше електронних адрес від відвідувачів до допомоги вашому сайту в оптимізації пошукових систем, дозволяючи вам покращити рейтинг у пошукових системах порівняно з вашими конкурентами.\nКоли ви створюєте новий веб-сайт для свого манікюрного салону, ці теми від TemplateMonster ідеально підійдуть. По-перше, усі вони адаптивні, а це означає, що незалежно від того, наскільки великий чи маленький екран комп’ютера, чи з якого пристрою здійснюється доступ, ваш веб-сайт завжди ідеально вписується на екран. Це створює кращий досвід для ваших відвідувачів і є одним із факторів створення кращої присутності бренду в Інтернеті для вашого манікюрного салону. Кожна тема містить багату документацію та інструкції, якщо щось ви не можете зрозуміти, а Wordpress надає підтримку цілодобово без вихідних. Давайте розглянемо конкретну тему, яка може стати в нагоді будь-якому манікюрному салону.\nТема MaBelle є одним із таких прикладів від TemplateMonster, який виконує вищезазначене. Він має великий повзунок розділу «герой», який добре підходить для створення заклику до дії для ваших відвідувачів і привернення їхньої уваги інтригуючою фотографією та заголовком. Тема також має чудову галерею та накладене зображення результатів вашого клієнта, ваших продуктів і вашого салону. Він також містить розділи з цінами, відгуками та послугами. Все це ви можете розмістити прямо на своїй домашній сторінці, щоб відвідувачі могли просто прокрутити вниз і знайти те, що їм потрібно.\nЗрештою, коли ви намагаєтеся вибрати одну з багатьох тем WordPress для манікюрного салону, зверніть увагу на тему від TemplateMonster. Завдяки їх гладкому та чуйному дизайну, сучасній привабливості та достатньому простору для налаштувань для слів і зображень вони допоможуть вам забезпечити кращий досвід для всіх ваших відвідувачів.\nЦя колекція тем є підкатегорією сторінки Salon WordPress Themes , тож продовжуйте та досліджуйте ще більше варіантів чудових веб-дизайнів WordPress .\nЧудовий відеоурок для тем WordPress для магазину нігтів\nПрочитайте розширений посібник тут\nПоширені запитання про теми WordPress для манікюрного салону\nЯк я можу використовувати теми WordPress для манікюрника?\nВи можете використовувати будь-яку обрану тему WordPress так, як ви хочете. Це може бути блог, портфоліо, магазин або сайт CV. Теми WordPress добре підходять для ділових і корпоративних цілей. При розширенні функціональних можливостей WooCommerce теми можуть стати міцною основою для повнофункціонального веб-магазину.\nЯку тему WordPress для манікюрного салону вибрати для нетехнарів?\nВи можете вибрати будь-яку тему WordPress з Marketplace Elementor , якою призначено керування у візуальному режимі.\nЧи можете ви поєднати теми WordPress для Nail Shop?\nОб’єднання всіх тем WordPress або окремих їх елементів є однією з основних характеристик Monstroid2 . Тема містить чарівну кнопку, яка надає вам доступ до всіх модулів, віджетів, сторінок, елементів макета та обкладинок, які можна знайти в усіх дочірніх темах із пакета.\nЧи манікюрні послуги WordPress дружні до SEO?\nУсі теми WordPress від TemplateMonster створені з урахуванням останніх стандартів SEO.\nЯкі теми WordPress для Nail Shop оптимізовані для мобільних пристроїв?\nУсі теми WordPress , які доступні в інвентарі TemplateMonster, оптимізовані для бездоганної роботи на менших розмірах екрана.\nAre you looking for one of the best themes for your salon or spa based business? Well if the answer is yes then we are here to help you out.\nОстаннє оновлення May, 22 2022


Інтеграція ВПО: які міста краще приймають переселенок і переселенців | Mistosite\nПартисипация, Развитие 3 августа 2018\n26 липня 2018 Аналітичний центр CEDOS презентував індекс інтеграції внутрішньо переміщених осіб (ВПО) у 20 містах України. Його розробили аналітик_ині Марія Куделя, Андрій Солодько, Олександра Слободян і Тетяна Жерьобкіна. Публікуємо конспект основних тез презентації.\nГоворить Олександра Слободян, аналітикиня CEDOS з питань міграції\nІнтеграція — це взаємна адаптація новоприбулих жител_ьок і приймаючої громади. Щоб оцінити інтеграцію, дослідни_ці порівнюють їхню поведінку. Наприклад, володіння мовою, розмір заробітної плати, імовірність знайти роботу, користування соціальною допомогою, наявність власного житла чи оренда, частота спілкування з сусідами, участь у виборах. Надійних даних для оцінки інтеграції у кожній сфері життя в Україні немає.\nЩоби повністю інтегруватися, потрібно 5-10 років. До такого висновку прийшли дослідни_ці інтеграції іноземних мігрант_ок у Канаді, США та ЄС. Національна стратегія інтеграції внутрішньо переміщених осіб передбачає, що вони матимуть такий самий доступ до послуг і прав, як і місцеві житель_ки, до 2020 року. За даними дослідження Міжнародної організації міграції, у 2017-2018 роках близько 50% внутрішніх переселен_ок в Україні оцінили себе як повністю інтегровані.\nОсновні складнощі пов’язані з житлом і роботою. 95% житла в Україні перебуває у приватній власності; більшість людей живе у власних помешканнях. Натомість, серед внутрішньо переміщених осіб лише 12% людей мають власне житло. Переселен_ки також мають гірший доступ до ринку праці. Частка працевлаштованих ВПО зростає, але вона менша, ніж загалом по країні. Частина переселен_ок, які мали роботу до переїзду, зараз не працевлаштовані. ВПО здебільшого не залучені до прийняття рішень у громадах, а також стикаються з адміністративними перепонами у реалізації своїх базових прав.\nЩонайменше три чвері переселен_ок живуть у містах. Їхні потреби відрізняються від потреб місцевого населення. Більшість ВПО не мають власного житла, тому потребують додаткових коштів для оренди. Вони також мають менше особистих зв’язків, які полегшують пошук роботи у містах, де погано працюють системи інформування про доступні вакансії. Органи місцевого самоврядування відповідають за соціальну інфраструктуру, яка може пришвидшити інтеграцію. Наприклад, дитячі садочки не тільки інтегрують дітей, але й полегшують доступ батьків до ринку праці.\nДля індексу інтеграції ми обрали 20 міст. Територію України розподілили на п’ять секторів за віддаленістю від зони бойових дій. З кожного сектора ми обирали по чотири міста: два, де найбільша кількість ВПО на одиницю населення, а також два, де найбільша абсолютна кількість переселен_ок. Не всі міста, де багато ВПО увійшли до індексу.\nМи оцінювали інтеграцію за трьома критеріями:\nдоступ до міської інфраструктури: якість інфраструктури та наявність міських політик щодо ринку праці, житла, середньої та дошкільної освіта, охорони здоров’я, культури;\nспроможність органів влади швидко реагувати на міграцію: наявність стратегії або політик інтеграції і звітів про їхнє виконання; публічна позиція органів влади і запровадження змін для кращого надання послуг;\nвзаємодія місцевої громади і мігрант_ок: наявність консультативного органу за участі переселен_ок; взаємодія органів влади з громадськими організаціями і донорами для інформування ВПО про можливості в місті; наявність ВПО серед працівни_ць муніципалітету та депутат_ок міської ради.\nІндекс інтеграції створений на основі аналізу стратегій розвитку міст, відповей органів місцевого самоврядування на інформаційні запити, а також глибинних інтерв’ю з радни_цями з питань ВПО, які є у всіх областях України, крім Одеської.\nНа інтеграцію впливає розмір і розташування міста. Чим більше місто — тим більше там можливостей для пошуку житла, заробітку, культурного життя. Водночас, у великих містах, які віддалені від зони бойових дій, органи влади приділяють менше уваги ВПО і немає окремих стратегій інтеграції. Ближче до зони бойових дій живе більше переселен_ок, тому органи влади більше зосереджуються на потребах мігрант_ок при розробці політик.\nІнтеграція залежить від готовності органів влади займатися нею. Дуже часто муніципалітети не враховують міграцію під час планування, розробки стратегій, розподілу ресурсів. Конкретні практики інтеграції знайти важко.\nВПО краще інтегруються на рівні громади. Потрібні дієві рекомендації і стратегії інтеграції на рівні органів місцевого самоврядування. Варто враховувати потреби мігрант_ок у конкретному місті, а не копіювати положення загальнонаціональної стратегії.\nКращі практики інтеграції\nГоворить Андрій Солодько, аналітик CEDOS з питань міграції\nВиборчі права переселен_ок обмежені. ВПО не можуть обирати мажоритарних депутатів парламенту та місцеві органи влади. 2017 року у Верховній Раді зареєстрували законопроект про надання переселен_кам та іншим внутрішнім мігрант_кам виборчого права. На його підтримку в Ужгороді провели форум-театр. У ньому взяли участь депутат_ки місцевої ради, які потім написали звернення до парламенту з проханням ухвалити законопроект.\nБезоплатна правова допомога може видатися переселен_кам складною бюрократичною процедурою, тому вони рідше наважуються звернутися по нею. У Хмельницькому правову допомогу надають не тільки в Центрі вторинної правової допомоги, а й у юридичній клініці при Хмельницькому університеті управління та права, а також громадській організації «Подільська правова ліга». ВПО можуть обрати, куди їм комфортніше звернутися.\nІнтеграцію у сфері культури організувати найпростіше, оскільки для цього потрібно відносно небагато ресурсів. У багатьох містах для ВПО проводять окремі заходи. Інший підхід — це спільні події для переселен_ок та інших містян_ок, щоби мігрант_ки не відчували себе виключеними. Наприклад, серед учасни_ць театру «Домус» у Львові є і вимушені мігрант_ки, і львів’ян_ки. Заснувала театр переселенка з Криму Наталія Меншикова. Міська рада надала театру приміщення в культурному центрі Довженка, а фінансування шукають через краудфандинг.\n«Перший портфелик» — це щорічна акція католицької організації «Карітас» за підтримки органів міської влади у Івано-Франкіську. Дітям з малозабезпечених сімей, дітям учасни_ць війни, а також дітям-переселен_кам купляють все необхідне для школи. Вартість «портфелика» становить 1028 гривень, що майже дорівнює місячній виплаті ВПО. Вручення відбувається публічно, що допомагає дітям відчути себе частиною громади.\nМіська програма інтеграції у Сєвєродонецьку має не лише загальні показники, а й конкретні для саме цього міста. Як ЗМІ висвітлюють тему ВПО, скільки коштів витрачено на надання послуг одн_ій переселен_ці, чи надали послуги якісно. Мінус цієї ініціативи — одноразовість. Програму розробили у 2017 році і відтоді більше не продовжували.


Тематичні зустрічі для Вільховської громади – Карітас України\nУ приміщенні Вільховської селищної бібліотеки, за організаційної підтримки представників БФ «Милосердя Луганськ» пройшла зустріч місцевих жителів з фахівцями Щастинського районного управління ГУ ДСНС України у Луганській області.\nСпівробітники Служби порятунку ознайомили присутніх зі статистикою надзвичайних подій, які виникли на території громади, розповіли причини виникнення та їх наслідки. Присутнім роз’яснювали основні правила пожежної безпеки у побуті, які особливо важливо дотримуватися під час опалювального сезону. Також, рятувальники нагадали громадянам про заборону спалювання сухої рослинності під час прибирання присадибних ділянок.\nУ другій частині зустрічі, психолог проєкту провів тренінг по темі «Стрес, вплив на організм людини. Стресостійкість». Стрес — це стан організму, при якому задіяні всі його резерви. Стрес може бути викликаний, як негативними факторами, так і позитивними.\nПід час тренінгу з’ясовували основні причини стресу, види та ознаки стресу, розкрили поняття стресостійкість, резилієнс – можливість уникнути стресу шляхом перегляду ставлення на ситуацію, що склалася. Обговорили основні види профілактики стресу, техніки заземлення.\nPrevious Previous post: Результати грантового конкурсу з розвитку самозайнятості та підприємницької діяльності\nNext Next post: Проблеми “сучасних дітей” і як з ними боротися. Блог психолога


life:) запустив 3G зв’язок - Korrespondent.net\nlife:) запустив 3G зв’язок\nКорреспондент.net, 2 квітня 2007, 12:03\nОператор мобільного зв’язку life:) оголосив про тестовий запуск зв’язку третього покоління - перший 3G дзвоник, відео-дзвінок, доступ до Інтернет, а також передача потокового відео за допомогою технології високошвидкісної пакетної передачі даних (HSDPA), були реалізовані в його мережі.\nЗа повідомленням прес-служби компанії, 14 березня був зроблений перший тестовий 3G дзвоник, перший тестовий відео дзвінок, здійснена передача даних та передача потокового відео з використанням технології HSDPA (можливої тільки в мережах третього покоління).\nНа даний момент life:) установив у Києві 5 базових станцій, які працюють у стандарті 3G. Усі вони підтримують технологію HSDPA, що вважається технологією покоління 3,5G.\nБазові станції встановлені з метою тестування можливостей мережі 3G і для того, щоб зробити необхідні висновки про потенційний комерційний запуск 3G. Тестове 3G устаткування було надано life:) Nokia-Siemens Networks.\n3G називають найочікуванішою інновацією 2007 року на українському ринку, і більшість операторів мобільного зв’язку вже подали заявки на отримання необхідної ліцензії.


Термальні джерела Закарпаття в Берегово | zhayvoronok\nzhayvoronok > Статті > Термальні джерела Закарпаття в Берегово\nТермальні джерела Закарпаття в Берегово\nPosted by admin on Квітень 13, 2020\nДля тих хто шукає оздоровчий відпочинок в Україні та прагне відвідати гарні місця, відкриттям стануть термальні джерела Закарпаття в Берегово. Це унікальне явище виникло внаслідок магматичних інтрузій, що сформували специфічний склад земної кори. Наявність магматичних порід обумовлена вулканічною активністю на території Берегова. В цьому місці вода насичена безліччю корисних сполук. Термальні джерела Закарпаття в Берегово – це лікувально-оздоровчі води, які містять сірководень, магній, йод, амоній, кальцій, гідрокарбонати, фтор, оксид кремнію, хлориди. Мінералізація становить 24 MГ/ДМ3. Унікальність джерел полягає в тому, що гаряча вода під тиском підіймається з глибини біля 1200 метрів та зберігає свій первинний склад, тобто додатково не обробляється. Також немає потреби в додатковому підігріві, оскільки температура води на гирлі становить біля 58 градусів та подекуди потребує навпаки охолодження.\nТермальні джерела Закарпаття в Берегово насамперед мають оздоровчі властивості. Насичення води комплексом сполук надає їй певний колір та запах. Оздоровлення відбувається не лише при безпосередньому контакті зі шкірою, а й під час дихання. Гарячі джерела з термальною водою корисні для серцево-судинної системи, органів дихання, опорно-рухової системи, нервової системи. Вони допоможуть при цукровому діабеті, ожирінні, астмі та вплинуть на посилення імунітету.\nТермальні джерела Закарпаття в Берегово часто використовують у спа-салонах для покращення стану шкіри, омолодження та догляду за волоссям. Купання в термах позитивно впливає на психічний стан людини, нервова система стабілізується, зникає відчуття стресу, тривоги та депресії. Дуже корисним є також виконання фізичних вправ у басейнах з термальною водою.\nДе відпочити на термальних джерелах Закарпаття\nЩоб поєднати комфорт с первозданною природою достатньо зупинитися в сучасному оздоровчому комплексі, в якому можна відвідувати термальні басейни на території готелю. Такий підхід є найзручнішим оскільки перебуваючи в одному місці ви маєте змогу відвідувати термальні джерела Берегова, жити в комфортних умовах, харчуватися, проводити різноманітні оздоровчі та косметологічні процедури. Прикладом такого комплексу є «Жайворонок». Це сучасний заклад відпочинку та оздоровлення, який пропонує своїм гостям повний спектр необхідних послуг. Комплекс розрахований на всі вікові категорії. На його території розташований сучасний готель з номерами різного класу, тренажерна зала, декілька закладів харчування, різні види купалень, сучасні лазні, соляна кімната. Тут можна відвідати косметологічні процедури. Родзинкою комплексу є винний погріб з колекцією вин Берегівщини, які можна продегустувати, відвідавши цікаву екскурсію.\nНе менш цікавим стане відвідування центру угорської культури Закарпаття – міста Берегово термальні джерела якого вже є візитівкою краю. Місто відоме як Закарпатська столиця вина, тут розташовані старовинні винні погреби, в яких збережено технологію виноробства, що використовувалась декілька століть тому. Улюбленими місцями туристів є Берегівський Лувр часів Австро-Угорської імперії, Палац трансильванських князів Бетленів, Костел Воздвиження Святого Христа, Палац графів Шенборнів та Закарпатський угорський педагогічний інститут. Відвідуючи Закарпаття термальні джерела не втрачайте можливість насолодитися берегівським колоритом.\nТермальні джерела Закарпаття ціни 2021\nЩоб вдало спланувати відпустку необхідно врахувати всі витрати. Якщо ви не бажаєте самостійно займатися організацією відпочинку можна завжди звернутися до тур операторів, які спеціалізуються на відпочинкових турах в Закарпаття. Але в будь-якому разі буде не зайвим ознайомитись з переліком послуг і тарифами. Дізнатися більш детальну інформацію для відпочинку в комплексі «Жайворонок» можна за посиланням термальні джерела Закарпаття ціни 2021.\nБажаємо Вам знайти найприємніший вид відпочинку, подорожуйте та відкривайте для себе Україну!


Зареєстровані перші кандидати на посаду міського голови – Перша електронна газета – Новини Кіровоградщини\nЗареєстровані перші кандидати на посаду міського голови\nУ Кіровограді зареєстровано перших кандидатів на міського голову. Ними стали самовисуванці.\nКандидатами на цю посаду виявили бажання бути екс-міський голова Володимир Пузаков, депутат Кіровоградської міської ради Артем Стрижаков, місцеві політики Андрій Максюта та Андрій Дрoбін.\nВідповідне рішення прийняла 28 вересня Кіровоградська міська виборча комісія. За три кандидатури проголосували одноголосно. Проти реєстрації Артема Стрижакова (сумнів у правильності заповнення декларації)проголосувала одна з членів ТВК –Наталія Козачинська(партія «Рідне місто») .\nПісля засідання першому зареєстрованому кандидату – Володимиру Пузакову, вручили посвідчення кандидата. На момент засідання в Кіровоградську міську виборчу комісію не надходило документів від кандидатів на міського голову, висунутих місцевими організаціями політичних партій, повідомляє мережа “Опора”.\nНа цьому ж засіданні було зареєстровано 17 кандидатів у депутати в багатомандатному виборчому окрузі з виборів депутатів Кіровоградської міської ради на місцевих виборах від міської організації політичної партії «Рідне місто».


ХІІ Фестиваль «Ніч у Львові» 2016: програма, ціни, локації\n11-13 листопада культурне дозвілля у Львові продовжується до глибокої ночі, адже відбуватиметься ХІІ Фестиваль «Ніч у Львові». Насичена програма, живі емоції, неочікувані локації, неймовірні перевтілення, цікаві люди, незвичні інтерпретації – все це обіцяють організатори, і головне: ніхто не залишиться байдужим!\nПрограма ХІІ фестивалю «Ніч у Львові»\nП’ятниця, 11 листопада\n18:00 – 20:00 – Вечір XX століття у Львові (ТЦ Магнус, вул. Шпитальна, 1, панорамне ексклюзив-кафе Фотель). Вхід вільний.\nТЦ «Магнус» в рамках XII фестивалю «Ніч у Львові» запрошує львів’ян і гостей міста на концерт присвячений Львову ХХ століття. На відвідувачів чекатимуть веселі байки та легенди Львова періоду ХХ століття від не менш легендарного львівського оповідача Петра Радковця під живий музичний супровід. Також поміж легенд Львова можна буде почути популярні світові та суто львівські шлягери, що лунали на вуличках нашого міста періоду XX століття, у виконанні талановитої вокалістки Юлії Швед.\nПанорама Львова з Ратуші © vk.com\n18:00 – 23:30 – Візит на вежу Ратуші (пл. Ринок,1). Ціна: 15 грн.\nНагода побачити Львів з висоти пташиного польоту. Саме з вежі львівської ратуші, яка має висоту 65 метрів, відкривається чудова панорама центру міста.\n18:00 -22:00 – Візит у каплицю Боїмів (площа Катедральна).\n18:00 – Аудіоказка «Пригода Львівських ельфів» для дітей та дорослих» (зустріч на пл. Ринок, 1 на зупинці екскурсійного Чудо поїзда).\nТривалість – 50 хв. Вартість: дорослий квиток – 35 грн, для дітей – 20 грн. Попереднє бронювання за телефоном: +38 050 072 02 25. Кількість місць обмежена, кожен рейс по 50 місць.\n18:30 – Аудіоекскурсія для дітей та дорослих «Львівські цікавинки» (зустріч на пл. Ринок, 1 на зупинці екскурсійного Чудо поїзда).\n19:00 – Презентація видання «Awesome Lviv» («Світ кави», Пл. Ринок, 30). Вхід за запрошеннями.\n19:00-00:00 – Екскурсії підземеллями храму св. апп. Петра і Павла (вул. Театральна, 11). Ціна: 15 грн/особа. Діти шкільного і дошкільного віку – безкоштовно. Кількість людей в групі: 20.\n19:00, 19:30, 20:00, 20:30, 21:00, 21:30, 22:00 – Аудіоекскурсія Чудо поїздом «Малий центр» (зустріч на пл. Ринок, 1, зупинка екскурсійного Чудо поїзда).\nТривалість – 50 хв. Вартість – дорослий квиток – 35 грн, дитячий – 20грн. Попереднє бронювання за телефоном: +38 050 072 02 25. Кількість місць обмежена, кожен рейс по 50 місць.\n19:00 – Аудіоекскурсія Чудо бус «Великий центр» (зустріч на пр. Свободи, 24 біля Оперного театру).\nВартість – дорослий квиток – 55 грн, дитячий квиток – 30 грн. Попереднє бронювання за телефоном: +38 050 072 02 25. Кількість місць обмежена, кожен рейс по 50 місць.\nКаплиця Боїмів © skyscrapercity.com\n19:00 – Майстер-клас «Медитація в сучасному світі» (Студія «Mantra House», вул. С. Крушельницької,1). Вхід вільний.\n19:00 – Тематична екскурсія «Потаємні куточки львівської вілли Грушевських» (Державний меморіальний музей М. Грушевського, вул. І. Франка, 154). Ціна: 35 грн.\n19:00 – 20:30 – Вітражний майстер-клас (Музей скла, пл. Ринок, 2). Ціна з однієї особи – 200 грн. Тривалість 1,5 години.\nПопередня реєстрація на сторінці у Facebook GlassMuseumInLviv або за телефоном +380677234503\n19:00 – Вистава «Vій 2.0». Гостросюжетна вистава для дорослих за п’єсою Н. Ворожбит у Львівському драматичному театрі імені Лесі Українки (вул. Городоцька, 36). Виступатиме «Дикий театр» з Києва в рамках «Фестивалю театрів».\nТривалість: 2 год 30 хв з антрактом. Ціна: 70-100 грн.\n19:00-21:30 – Комеді-фарс «Том, Дік, Гаррі (Веселі хлопці)» (Львівський академічний театр «Воскресіння», пл. Григоренка, 5). Ціна квитків: 100грн.\nОдна з останніх п’єс сучасного англійського комедіографа Рея Куні «Том, Дік, Гаррі (Веселі хлопці)» вражає своєю історією молодих людей, які у влаштуванні щасливого життя та пошуках грошей перетворюють цю історію в надзвичайно комедійні ситуації, які не залишають глядача ні на хвилину без посмішки на обличчі. Інтригуюча, динамічна, пластична, фарсова комедія, відтворена майстрами театру Воскресіння додасть прекрасного настрою на цілий тиждень.\n19:30 – 00:00 – Екскурсії боковими навами хорів, Гарнізонний храм св. апп. Петра і Павла (вул. Театральна, 11). Добровільна пожертва – 15 грн. Діти шкільного і дошкільного віку – безкоштовно. Кількість людей в групі: 25.\n20:00 – Сольний органний концерт. Олена Мацелюх (орган) (Будинок органної та камерної музики, вул. С. Бандери, 8). Ціна: 40 грн. У програмі кращі зразки світової класики.\n20:00 – «Молодий львівський джаз» («Дзиґа», Квартира 35, вул. Вірменська, 35). Вхід вільний.\n20:30, 21:30 – Флюрне етно-шоу від чорного театру «NADIR» (Камерна сцена театру ім. Лесі Українки, вул. Городоцька, 36). Вхід вільний.\nПро виставу: естетика вистави базується на ритуалах світу та трьох народів – українців, вірмен та грузинів. У символічний спосіб глядач переживає архаїку народних символів, а незвичне техніка виконання вистави допомагає відключитись від зовнішнього світу і його турбот.\nПро театр: зі всіх напрямків роботи на сцені чорний театр – це чи не найяскравіший, у буквальному сенсі. Глядачі не бачать акторів – але стають свідками містичної дії – все це завдяки спеціальній техніці та філософії театру. Театр Nadir був заснований у 2002 році і після перерви у діяльності відновився цього року.\nНіч у Львові © vash.ua\n20:30-00:00 – Поетичний батл Гільдї молодих літераторів Львова: Василь Вітер, Юра Василина, Софія Леонова та Іра Мяснікова – один про всіх чи всі проти одного!? (Книгарня «Книжковий Лев», вул. Шевська, 6, 3 поверх). Вхід вільний.\n21:00 – GREEN PARTY (Арт-кафе «Green», вул. Братів Рогатинців, 5). Вхід вільний.\nУ програмі: Mantra Acoustic від гостей вечора (гурти: «W.A.Y.S.», «Secret 4rest», Марія Чумак); розваги та конкурси, смачні сюрпризи.\n21:00, 21:30, 22:00, 22:30 Нічні екскурсії Личаківським цвинтарем (Музей «Личаківський цвинтар», вул. Пекарська, 95). Ціна: 30 грн. Квитки можна придбати в касах музею або за телефоном +38 097 449 82 94\n22:00 – Ніч у Львівській Майстерні Шоколаду (Львівська Майстерня Шоколаду, вул. С. Стрільців, 5). Тривалість: 2,5 год. Ціна: 200 грн/ос. Кількість учасників: до 10 осіб. Попередня реєстрація: +38 050 337 96 61.\nПрограма: дегустація шоколаду з Уганди та Венесуели, частування цукерковими прем’єрами, перегляд фільму Т. Бертона «Чарлі та шоколадна фабрика», а також знайомство з майстром шоколадної справи, шоколадний грим та солодкі подарунки.\n18:00 – 22:00 – Візит у каплицю Боїмів (Каплиця Боїмів, площа Катедральна). Вхід вільний.\n18:00, 20:00 – Спільний проект струнного квартету «ADVANCE QUARTET» та Школи аргентинського танго «Barrio de Palermo». Концерт аргентинського танго «У вирі емоцій» (Палац Потоцьких, вул. Коперника, 15). Вартість квитка: 70 грн.\n18:00 – Аудіоказка «Пригода Львівських ельфів» для дітей та дорослих» (зустріч на пл. Ринок, 1, зупинка екскурсійного Чудо поїзда).\nТривалість – 50 хв. Вартість дорослий квиток – 35 грн, для дітей – 20 грн. Попереднє бронювання за телефоном: +38 050 072 02 25. Кількість місць обмежена, кожен рейс по 50 місць.\n18:00 – Естампна майстерня НМЛ (Історичний комплекс Національного музею у Львові ім. Андрея Шептицького, вул. М. Драгоманова, 42). Вартість квитка: 20 – 100 грн. Попередній запис за тел.: +38 067 14 51 942.\nОгляд постійної експозиції НМЛ «Українське мистецтво ХХ ст.» та майстер-клас зі створення ліногравюри і дереворізу за мотивами творів українських митців ХХ ст. від львівського художника Андрія Майовця.\nНаціональний музей © WIKI\n18:00 – Екскурсія в експозиції «Український портрет кінця ХVII – ХІХ ст.» (Національний музей у Львові імені Андрея Шептицького, пр. Свободи, 20). Вартість квитка: для дорослих – 20 грн; для школярів, студентів та пенсіонерів – 10 грн. Час роботи експозицій музею 11-13 листопада 2016 р. – з 12:00 до 20:00.\nЕкскурсію проведе завідувач відділу «Українське мистецтво ХІХ – початку ХХ ст.» Оксана Жеплинська. Доповненням розповіді стане виступ молодих музикантів – студентів Музичної академії ім. М.В.Лисенка Ольги Мілости та Богдана Кравченка. У їхньому виконанні прозвучать твори західноєвропейських композиторів першої половини ХІХ ст.\n18:00 – 20:30 – Комеді-фарс «Том, Дік, Гаррі (Веселі хлопці)», (Львівський академічний театр «Воскресіння», пл. Григоренка, 5). Ціна квитків: 100грн.\n18:30 – Аудіоекскурсія для дітей та дорослих «Львівські цікавинки» (зустріч на пл. Ринок, 1 (зупинка екскурсійного Чудо поїзда). Тривалість – 50 хв. Вартість: дорослий квиток – 35грн, для дітей – 20 грн. Попереднє бронювання за телефоном: +38 050 072 02 25. Кількість місць обмежена, кожен рейс по 50 місць.\n19:00 – 00:00 – Екскурсії підземеллями храму св. апп. Петра і Павла (вул. Театральна, 11). Ціна: 15 грн./особа. Діти шкільного і дошкільного віку – безкоштовно. Кількість людей в групі: 20.\n19:00, 19:30, 20:00, 20:30, 21:00, 21:30, 22:00 – Аудіоекскурсія Чудо поїздом «Малий центр» (зустріч на пл. Ринок, 1, зупинка екскурсійного Чудо поїзда). Тривалість – 50хв. Вартість: дорослий квиток – 35 грн, дитячий – 20 грн. Попереднє бронювання за телефоном: +38 050 072 02 25. Кількість місць обмежена, кожен рейс по 50 місць.\n19:00 – Аудіоекскурсія Чудо бус «Великий центр» (зустріч на пр. Свободи, 24, біля Оперного театру). Вартість: дорослий квиток – 55 грн, дитячий квиток – 30 грн. Попереднє бронювання за телефоном: +38 050 072 02 25. Кількість місць обмежена, кожен рейс по 50 місць.\n19:00 – Семінар «Хто я? Подорож в середину себе» (студія «Mantra House», вул. С. Крушельницької, 1). Вхід вільний.\nУчасники зможуть не тільки почути корисну інформацію про древні практики самопізнання, але й попрактикувати їх під час семінару. У кінці заняття планується сесія питань та відповідей, під час якої кожен зможе задати питання особисто лектору.\n19:00 – Вистава «Еклізіаст» (Львівський театр естрадних мініатюр «І люди, і ляльки», вул. Фредра, 6). Ціна: 100 грн.\nМістерія, вистава для дорослих. Поки не пірветься срібна нитка, і не зломиться кругла посудина з золота, і при джерелі не розіб’ється глек, і не зламається коло, й не рухне в криницю…\nЛьвів під землею\n19:00 – Вистава «Попи, мєнти, бабло, баби». Вистава-треш для дорослих за мотивами п’єси Дж. Вебстера «Герц. Амальфі» (Львівський драматичний театр імені Лесі Українки, вул. Городоцька, 36). Виступатиме «Дикий театр» з Києва в рамках «Фестивалю театрів». 18+ Містить сцени сексу, насилля, тютюнопаління і лайку. Особам з хиткою психікою перегляд не рекомендований!\nТривалість 2 год 20 хв. Ціна: 70 – 100 грн.\n19:00 – 21:30 – Комеді-фарс «Том, Дік, Гаррі (Веселі хлопці)» (Львівський академічний театр «Воскресіння», пл. Григоренка, 5). Ціна квитків: 100грн.\n19:30 – 00:00 – Екскурсії боковими навами хорів, Гарнізонний храм св. апп. Петра і Павла (вул. Театральна, 11). Добровільна пожертва – 15 грн. Діти шкільного і дошкільного віку – безкоштовно\n20:00 – Антоніо Вівальді «Пори року» Оксана Потапова (скрипка), Олена Мацелюх (орган), Ольга Куц (живопис) (Будинок органної та камерної музики, вул. С. Бандери, 8). Ціна: 40 грн.\n20:00 – Музика крізь століття (Музично-меморіальний музей Соломії Крушельницької, вул. С.Крушельницької, 23). Вхід безкоштовний. 30 місць. Реєстрація обов’язкова: [email protected]\n20:00 «Молодий львівський джаз» («Дзиґа», Квартира 35, вул. Врменська, 35).\n21:00, 21:30, 22:00, 22:30 – Нічні екскурсії Личаківським цвинтарем (Музей «Личаківський цвинтар», вул. Пекарська, 95). Ціна: 30 грн. Квитки можна придбати в касах музею або за телефоном +38 097 449 82 94.\n21:30-00:00 – Екскурсії боковими навами хорів, Гарнізонний храм св. апп. Петра і Павла (вул. Театральна, 11). Добровільна пожертва – 15 грн. Діти шкільного і дошкільного віку – безкоштовно\n22:00 – Музика Й. С. Баха (Львівська обласна філармонія, фойє концертного залу ім. С. Людкевича, вул. Чайковсьго, 7). Ціна: 50 грн.\n22:00 – Ніч у Львівській Майстерні Шоколаду (Львівська Майстерня Шоколаду, вул. С. Стрільців, 5). Тривалість: 2,5 год. Ціна: 200 грн/ос. К-сть учасників: до 10 осіб. Програма: дегустація шоколаду з Уганди та Венесуели, частування цукерковими прем’єрами, перегляд фільму Т. Бертона «Чарлі та шоколадна фабрика», а також знайомство з майстром шоколадної справи, шоколадний грим та солодкі подарунки.\n14:00 – Майстер-клас з виготовлення візитки у техніці лінориту (за власним ескізом).\n16:00 – Майстер-клас зі створення монотипії.\nЛичаківський цвинтар © Руслан Литвин\n18:00 – Тематична лекція «Образ людини у графіці Л. Левицького 1930-х рр.»\nХудожньо-меморіальний музей Леопольда Левицького (вул. Устияновича, 10/1). Вартість квитка – 40 грн (14:00), 50 грн (16:00, 18:00).\n15:00 – Тематична екскурсія «Мандрівки Бойківщиною з Оленою Кульчицькою» за участю гурту автентичного співу «Родовід» (Оксана Осташевська, Іванна Шевчук, Леся Редько), Художньо-меморіальний музей Олени Кульчицької (вул. Листопадового Чину, 7). Вартість квитка – 50 грн.\n17:00 – Екскурсія в експозиції виставки «Чей нові мечі засяють…». Ілюстративна Франкіана з фондів Національного музею у Львові ім. Андрея Шептицького (до 160-річчя від дня народження, видатного поета, письменника, перекладача, ученого, громадського і політичного діяча – Івана Франка). Майстер-клас «Друк гравюри». Національний музей у Львові імені Андрея Шептицького, (пр. Свободи, 20). Вартість квитка (екскурсія та майстер-клас) – 50 грн.\n17:00 – Тематична екскурсія «Розмаїття жанрів і технік у творчості О.Новаківського» та майстер-клас «Малюємо вуглем», Художньо-меморіальний музей Олекси Новаківського (вул. Листопадового Чину, 11). Вартість квитка (екскурсія та майстер-клас) – 50 грн.\n17:00 – Концерт музичного гурту «Anima» та 18:00 – Тематична екскурсія «Велети нації: Іван Труш, Михайло Грушевський, Іван Франко» (Художньо-меморіальний музей Івана Труша, вул. І.Труша, 28). Вартість квитка (концерт та екскурсія) – 50 грн.\n18:00 – 22:00 – Візит у каплицю Боїмів (Каплиця Боїмів, площа Катедральна).\n18:00 – 00:00 – Етноніч з новою експозицією «Життя і побут українців Західної України» (Музей етнографії та художнього промислу ІН НАН України, Площа Ринок, 10). Ціна квитків: 10 грн – діти, студенти; 20 грн – дорослі. Екскурсія – 40 грн.\n18:00 – 00:00 – Барокова сага в Музеї етнографії та художнього промислу (Музей етнографії та художнього промислу ІН НАН України, Проспект Свободи, 15). Ціна квитків: 10 грн – діти, студенти; 20 грн – дорослі. Екскурсія – 40 грн.\n18:00 – Аудіоказка «Пригода Львівських ельфів» для дітей та дорослих» (зустріч на пл. Ринок, 1, зупинка екскурсійного Чудо поїзда). Тривалість – 50 хв. Вартість: дорослий квиток – 35 грн, для дітей – 20 грн. Попереднє бронювання за телефоном: +38 050 072 02 25. Кількість місць обмежена, кожен рейс по 50 місць.\n18:00 – Естампна майстерня НМЛ (Історичний комплекс Національного музею у Львові ім. Андрея Шептицького, вул. М. Драгоманова, 42). Вартість квитка: 60 грн. Попередній запис за тел.: +38 063 871 66 64.\nГалереї Гарнізонного храму свв. Петра і Павла © Роман Дацо\n18:00 – 20:30 – Комеді-фарс «Том, Дік, Гаррі (Веселі хлопці)» (Львівський академічний театр «Воскресіння», пл. Григоренка, 5). Ціна квитків: 100грн.\n18:30 – Аудіо екскурсія для дітей та дорослих «Львівські цікавинки», зустріч на пл. Ринок, 1 (зупинка екскурсійного Чудо поїзда). Тривалість – 50хв. Вартість: дорослий квиток – 35 грн, для дітей – 20 грн. Попереднє бронювання за телефоном: +38 050 072 02 25.\n19:00, 19:30, 20:00, 20:30, 21:00, 21:30, 22:00 – Аудіоекскурсія Чудо поїздом «Малий центр» (зустріч на пл. Ринок, 1, зупинка екскурсійного Чудо поїзда). Тривалість – 50 хв. Вартість: дорослий квиток – 35 грн, дитячий – 20 грн. Попереднє бронювання за телефоном: +38 050 072 02 25.\n19:00 – Музичний інтерактив «Mantra Party» (Студія «Mantra House», вул. С. Крушельницької, 1). Вхід вільний.\n19:00 – Вистава «Бути знову». Вистава про жінок за п’єсою Ю. Тупікіної «Вертикальна жінка» (Львівський драматичний театр імені Лесі Українки, вул. Городоцька, 36). Виступатиме «Дикий театр» з Києва в рамках «Фестивалю театрів».\n«Дикий театр» презентує виставу-маніфест про жінок: про те, що дратує, радує, пригнічує, знецінює, бісить, робить щасливою. Про те, де місце жінки в нашому соціумі: знизу, зверху або є інші варіанти?\nТривалість 1 год 20 хв. Ціна: 70-100 грн.\n19:00 – Аудіоекскурсія Чудо бус «Великий центр» (зустріч на пр. Свободи, 24, біля Оперного театру). Вартість: дорослий квиток – 55 грн, дитячий квиток – 30 грн.\n19:00 – 00:00 – Екскурсії підземеллями храму св. апп. Петра і Павла (вул. Театральна, 11). Ціна: 15 грн./особа. Діти шкільного і дошкільного віку – безкоштовно.\n19:00 – 21:00 – «Літмапінг у Місті літератури». Презентація Ірини Патрон: «Літературний Львів: персоналії та локації». Віртуальна екскурсія Наталії Зубик: «Фантастичний Львів Станіслава Лема». («Медіатека», вул. Мулярська, 2а). Вхід вільний.\n19:00 – 20:00, 21:00 – 22:00– Арт-фольк гурт «Troye Zillia». Містичні етно-неонові концерти від у Підземеллі Ратуші (Підземелля Ратуші, пл. Ринок, 1). Ціна: 50 грн.\n19:00 – 00:00 – Екскурсії підземеллями храму св. апп. Петра і Павла (вул. Театральна, 11). Ціна: 15 грн/особа. Діти шкільного і дошкільного віку – безкоштовно.\n20:00 – Вечір органної музики. Олена Мацелюх (орган), Ігор Мацелюх (Флейта Пана) (Будинок органної та камерної музики, вул. С. Бандери, 8). Ціна: 40 грн.\n20:00 – Музика крізь століття (Музично-меморіальний музей Соломії Крушельницької, вул. С.Крушельницької, 23) Вхід безкоштовний. Кількість місць – 30. Реєстрація обов’язкова: [email protected]\n20:00 – Джазовий концерт гурту «Старі друзі» (Dzyga jazz quintet), («Дзиґа», Квартира 35, вул. Вірменська, 35).\n22:00 – Ніч у Львівській Майстерні Шоколаду («Львівська Майстерня Шоколаду», вул. С. Стрільців, 5). Тривалість: 2,5 год. Ціна: 200 грн/ос. Кількість учасників: до 10 осіб. Програма: дегустація шоколаду з Уганди та Венесуели, частування цукерковими прем’єрами, перегляд фільму Т. Бертона «Чарлі та шоколадна фабрика», а також знайомство з майстром шоколадної справи, шоколадний грим та солодкі подарунки.\nУ Програму можуть вносити зміни, за якими можна слідкувати за посиланням: Lviv.Travel.\nВичерпний гід по Львову, який варто взяти на озброєння Кавова міфологема Львова ТОП-10 ресторанів Львова від засновника міського кафе\n← Найкращі пісні про осінь\n15 справ, які зроблять Вашу осінь яскравою →\n19 травня, Львів – Місто професій\n7 місць у Львові, де поспівати в караоке\n25 важливих фотографій, які вам варто зняти у перший рік дитини\nУ Львові учасник ДТП поранив ножем патрульну — поліція застосувала зброю\nRyanair оголосив великий розпродаж квитків


«Волиньгаз» створює електронні карти газопроводів, які раніше креслили пером\nЮлія Галецька Новини 20 серпня, 09:54\n18 працівників відділу стратегії геоінформаційних систем АТ “Волиньгаз” створюють електронні карти газопроводів. Для оцифровування карт фахівці використовують широкоформатний сканер та спеціальні програми. Раніше карти креслили “від руки”, виводячи кожну лінію та знак. Для цього використовували кальку, туш, перо, циркуль та лінійку.\nВ архіві АТ “Волиньгаз” зберігається понад 1500 карт, накреслених у такий спосіб. Вони всі мають бути оцифровані.\n“Коли мне запитують, чим я займаюсь, то, зазвичай, відповідаю, що керую проєктом зі створення електронних карт газопроводів. Наприклад, до вашого будинку підходить газова труба на певній глибині, відповідного діаметру та тиску. Підключитись до газових мереж хочуть сусіди і щоб прийняти рішення, чи достатньо вам усім буде тиску газу та необхідних ГІС із використанням гідравлічного розрахунку”, — говорить про роботу начальниця відділу стратегії ГІС Ірина Бурда.\n“Зараз пересення паперової карти у цифровий вигляд займає вдвічі менше часу, ніж раніше”, — ділиться інженер геоінформаційних систем “Волиньгаз” Богдан Морозюк.\nЗауважимо, що АТ “Волиньгаз” був одним із співавторів електронної карти комунікацій Луцька. Коли в місті оцифрували архітектурні планшети працівники “Волиньгаз” нанесли газові мережі на загальноміську карту та створили альбоми із роздрукованими планшетами.\n“На сьогодні опрацьовано 100% розподільчих газопроводів і 1/3 дворових вводів. Оцифровування карт планують завершити до кінця 2023 року, але роботи ще багато”, — підсумувала Ірина Бурда.\nТож, тепер «друге життя» паперовим картам, фахівці “Волиньгаз” дають завдяки спеціальним програмам і широкоформатному сканеру. А найстарішою в архіві компанії є карта мереж газопроводів по вул. Богдана Хмельницького, що у Луцьку. Її 1986 року накреслив Захарій Львович Пісьман — тодішній геодезист компанії. Саме він лишив у спадок величезну кількість карт, якими й донині користуються волинські газовики.\nДовідка: Акціонерне товариство "Волиньгаз" — єдина на території Волинської області компанія-ліцензіат із розподілу природного газу. АТ "Волиньгаз" експлуатує 10 402 км. газопроводів.\nКлієнтами компанії є понад 250 тисяч сімей Волинської області та більше 4 тисяч підприємств, установ і організацій. АТ "Волиньгаз" є одним з найбільших роботодавців Волинської області. Штат компанії становить близько 1100 осіб. Аварійно-диспетчерська служба "104" "Волиньгазу" працює цілодобово та без вихідних.\nПопередня новина 20 серпня, 09:32 У Луцьку з'явився мурал Лесі Українки\nНаступна новина 20 серпня, 10:15 На Волині за минулу добу виявили 22 хворих на коронавірус. У яких громадах


Міністр культури готовий до своєї відставки - Korrespondent.net\nМіністр культури готовий до своєї відставки\n13 березня 2009, 18:53\nМіністр культури та туризму Василь Вовкун не виключає можливості своєї відставки. "Звичайно. Тому що наша політична ситуація абсолютно нелогічна, неконкретна, нестабільна, я б сказав, і в ній можливі будь-які переміщення, будь-які випадки. Тому ми готові до всього", - відповів міністр на питання про своє можливе звільнення.\nВодночас він повідомив, що у разі відставки має намір займатися діяльністю, пов'язаною зі своєю професією.\n"У мене є сильна професія. Я думаю, що вона прийде мені на допомогу", - розсміявся міністр.\nВовкун закінчив Київський державний інститут театрального мистецтва імені Карпенка-Карого за фахом актор театру і кіно.\nЯк повідомлялося, у січні депутат ВР Дмитро Табачник (фракція Партії регіонів) звернувся до Генеральної прокуратури із проханням перевірити заяви міністра культури і туризму Василя Вовкуна на наявність ксенофобії (сприйняття іноземного як ворожого) та русофобії.\nУ грудні 2008 року фракція Партії регіонів у Раді виступала за звільнення Вакарчука та Василя Вовкуна із посади міністрів науки та освіти і культури та туризму відповідно.\nВасиль Вовкун обіймає посаду міністра культури та туризму із грудня 2007 року за квотою фракції Блоку Наша Україна - Народна Самооборона.


Сьогодні 1 квітня - День сміху чи День дурня | Журнал Житомира\n1 квітня, 2011 18:23\nНа цей рахунок існує кілька версій. Одні приписують зародження цього свята Стародавньому Риму, де в середині лютого (а зовсім не на початку квітня) святкувалося свято Дурних. Інші переносять зародження свята в стародавню Індію, де 31 березня відзначали свято жартів.\n1-го ж квітня в стародавньому світі жартували лише ірландці, та й то на честь Нового року.\nЄ й версія, за якою цим святом ми зобов'язані неаполітанському королю Монтерей, якому на честь свята з нагоди припинення землетрусу піднесли рибу. Через рік цар зажадав точно таку ж. Такої ж не знайшли, але кухар приготував іншу, яка дуже нагадувала потрібну. І хоча король розпізнав підміну, він не розгнівався, а навіть розвеселився. З тих пір і увійшли в звичай першоквітневі розіграші.\nЯк показують соцопитування, більше 70% людей збираються розіграти кого-небудь зі своїх знайомих. Причому всі за тими ж опитуваннями найбільше каверз слід очікувати від студентів і, як не дивно, людей, які займаються бізнесом і мають свою фірму, зате бабусь побоюватися не варто, хоча може все і навпаки, адже на перше квітня жартують все.\nТак що будьте насторожі, запасіться почуттям гумору, набором свіженьких жартів і забавних віршів, на розіграші не ображайтеся, а відповідайте ними ж. Загалом веселіться, бо хвилина сміху також корисна для здоров'я, як кілограм моркви.


Найкращі десерти з Італії - від класичного тірамісу до кассату з Сицилії\nНайкращі десерти з Італії\nНайкращі десерти з Італії. Італія є не тільки центром світової моди але й країною, яку відвідують тисячі туристів з усіх куточків. Кухня цієї країни є вишуканою та смачною. Існує багато страв, які варто спробувати, щоб відчути неперевершений і неповторний смак.\nБомболоне – пампушки з кремом, які подають гарячими до столу. Амарето – печиво з пісочного тіста з додаванням горіха мигдалю. Має хрусткий смак та є м’яким всередині.\nПанеттоне – хліб, до якого додають засахарені фрукти. За виглядом нагадує кекс. Картеллате – тісто, яке обсмажують у великій кількості фрітюру, меду або винному сиропі. Перед подачею посипають цукровою пудрою, різноманітними горіхами чи сухофруктами.\nДжелато – популярне у Європі та Україні морозиво. яке готується на основі молока. Вершків додають менше. Існує багато видів – ванільне, фруктове, шоколадне та горіхове.\nДелла Нонна – торт на основі пісочного тіста, який покривають заварним кремом з кедровими горіхами. До пирога подають лимон та посипають цукровою пудрою. Кожна сім’я готує власний та унікальний рецепт цього десерту.\nЗепполе – це пампушки круглої форми, які смажать у великій кількості масла, начиняють заварним кремом та посипають цукровою пудрою. Сабайон нагадує гоголь-моголь. Яєчні жовтки збивають з цукром та вливають солодке вино.\nЧамбеллоне – круглий пиріг з додаванням шоколаду чи фруктів. Пиріг Капрезе – шоколадний десерт, який готується без борошна з додаванням мигдалю. Подають з десертом джелато.\nСтруффолі. Тісто роблять маленькими шматочками, обсмажують та покривають рідким медом. Sfinci – легкі булочки без начинки, посипані корицею або цукровою пудрою.\nПандоро – солодкий хліб, які випікають на території Італії на Різдво. Семіфредо – десерт, подібний до морозива. Sfogliatella – слойки, які начиняють сиром рікота та апельсинами з цукром. Каннолі – трубочки з начинкою з сиру рікота. Панфорте – пиріг з великою кількістю начинки на основі горіхів, спецій та фруктів.\nІris – булочки з кремом білого кольору. Також можна використовувати шоколадний крем. Фраппе – листкове тісто, обсмажене у фрітюрі та посипане цукровою пудрою. Піццеллі – вафлі, які мають оригінальний візерунок.\nТуррон – нуга з мигдалем, лісними горіхами тощо. Піньолі – печиво, яке випікають з мигдалевого тіста та прикрашають кедровими горішками. На сніданок у італійців принято подавати біскотто – сухе печиво з мигдалем, що двічі випікають.\nСицилійський кассат – десерт, який випікають з бісквітного тіста. Начинкою служить сир Рікота. Покривають готовий десерт глазур’ю з марципану, фруктами та горіхами.\nПриготуйте найкращі десерти з Італії для своїх близьких у ці спекотні літні дні. Це покращить настрій та стане приводом для зустрічі за сімейним столом!!!


До школи поспішає дітвора | subotsi.info\nДо школи поспішає дітвора\nВсього два тижня осені пройшло, але хочеться згадати перший день, коли Мошоринській школі на святкову лінійку Першого Дзвінка найменших школяриків запросили славні випускники – учні 11-го класу. Вони цікаві та схвильовані міцно тримали старшокласників за руки.\nБіля шкільного порогу учнів зустріли усміхнені та заклопотані вчителі. Вони з радістю приймали вітання та квіти. Попереду – новий навчальний рік, протягом якого разом пізнають багато цікавого та корисного. Діти раділи зустрічі з друзями та майбутнім заняттям.\nДиректорка школи Наталія Сергіївна Димешко привітала всіх зі святом. Староста Володимирівського старостинського округу Олексій Григорович Кондратенко першокласникам вручив подарунки та портфелі від ТОВ «Рос Агро».\nШвидко промайнули урочистості і першокласники разом зі своєю вчителькою Ольгою Юріївною Гудак надали перший дзвінок, закликавши всіх на перший у цьому році урок.\nДжерело - Прес-служба ОНЗ «Мошоринська ЗШ» (Суботцівська ТГ)


Опублікували СПИСОК підписантів, які вимагають скликати позачергову сесію - Закарпаття Інфо\n09.12.2021 | 16:38\nОпублікували СПИСОК підписантів, які вимагають скликати позачергову сесію\n38 депутатів Закарпатської обласної ради підписали вимогу до президії ради щодо скликання позачергової сесії 9 листопада. На засіданні планують розглянути питання подолання політичної кризи, а також повторно проголосувати за відставку голови облради Олексія Петрова.\nВідповідну вимогу підписали 38 депутатів обласної ради, що були присутні на зібранні у суботу, 6 листопада.\nНагадаємо, сьогодні депутати зібралися на сесію, яка була анонсована аж двома документами: засідання переносили під час сесії під головуванням депутата Володимира Чубірка, а також розпорядженням в.о. голови облради Василя Іванча. Напередодні вночі з’явилося нове розпорядження, підписане Олексієм Петровим про скасування попередніх розпоряджень і про скликання сесії на 25 листопада. Депутати називають розпорядження незаконним, адже на сесії 28 жовтня було прийнято рішення про дострокове припинення повноважень голови облради.\nЗа вимогу скликати позачергову сесію на 9 листопада проголосували 36 присутніх в атріумі облради депутатів. На засіданні планують повторно розглянути питання про відставку Олексія Петрова.


У Києві відкрилася виставка “Зброя та безпека-2018”\nУ Києві до Дня захисника України відкрилася виставка «Зброя та безпека-2018», на якій презентовані зразки сучасного озброєння та військової техніки українських та іноземних виробників, зокрема із Європи, Азії та Америки.\nЗахід проходить у Міжнародному виставковому центрі, повідомляє кореспондент Укрінформу.\nУ виставці беруть участь делегації з 16 країн світу, зокрема зі США, Туреччини, Пакистану, Польщі, Австрії. З привітальним словом виступив генеральний директор ДК «Укроборонпром» Павло Букін. Окрім того, у відкритті виставки взяв участь перший заступник Ради національної безпеки і оборони Олег Гладковський.\nВиставка “Зброя та безпека-2018” / Фото: Багмут Павло. Укрінформ\nПроведення виставки «Зброя та безпека - 2018» спрямоване на поглиблення військової та військово-технічної співпраці із закордонними країнами-партнерами, для посилення вітчизняного економічного потенціалу.\nВиставка триватиме до 12 жовтня у форматі двох основних розділів: озброєння та техніка для армії і правоохоронних органів та зброя для цивільного населення.\nУ рамках виставки представлені озброєння і засоби індивідуальної екіпіровки солдата на полі бою, техніка та озброєння Сухопутних військ, озброєння і екіпірування правоохоронних органів, засоби забезпечення прикордонного контролю; військова авіація.\nЦивільна частина експозиції представлена широким асортиментом мисливської, спортивної, історичної та холодної зброї, товарів тактичного призначення, для полювання і активного відпочинку.\nВиставка також демонструє процес імплементації стандартів НАТО у виробництві військової продукції.\nВиставка проводиться згідно з розпорядженням Кабінету міністрів від 2007 року «Про підготовку та проведення щорічної Міжнародної спеціалізованої виставки засобів захисту, озброєння, військової та спеціальної техніки, технологій і товарів подвійного використання «Зброя та безпека».\nОдночасно і в єдиному форматі з виставкою «Зброя та безпека-2018» буде проведено ХI Міжнародний авіакосмічний салон «Авіасвіт - ХХІ» - вітчизняний виставковий захід у сфері авіапромисловості і космічних технологій.\nОкрім того, у Міжнародному виставковому центрі проходить і спеціалізована виставка «Технології захисту/ПожТех - 2018» - головний галузевий виставковий проект у сфері пожежної безпеки, промислової безпеки та охорони праці, засобів захисту та рятувальної справи. Дана виставка покликана не лише продемонструвати сучасні технічні системи безпеки та засоби захисту, але й впровадити перспективні розробки та інноваційні технології в Україні.


Ідейно-політичні основи ваххабізму - VuzLib.com\nГоловна Філософія Ідейно-політичні основи ваххабізму\nІдейно-політичні основи ваххабізму\nД. В. Білозор, асп.\nУ статті простежується етапність історичного розвитку ваххабізму як окремої течії ісламу. Аналізуються політичні чинники, що впливали на еволюцію ваххабізму з релігійної на політичну течію.\nIn article showing evolution of vahhabism ideology. Realized historical and social analis of radical islam wave called "vahhabism".\nІслам, наймолодша серед світових релігій, виник на 6 віків пізніше від християнства. Ця релігія виникла біля джерел та витоків християнства та іудаїзму, що дуже вплинуло на іслам. Релігія виникла у західній частині Аравійського півострова, як релігія арабів, але дуже швидко, іслам перетворився у світову релігію.\nРазом з арабськими завойовниками іслам вийшов за межі Аравійського півострова і вже в 7-9 сторіччях широко розповсюдився в Сирії, Палестині, Дворіччі (сучасна територія Іраку), в Персії (Іран), східній частині Кавказу, на території де нині знаходиться Афганістан, в Середній і Центральній Азії. В ті ж часи мусульманська релігія розповсюдилась в Північній Африці та на Піренейському півострові. В 9-11 сторіччях іслам прийняли у Східному і Західному Судані. В 10 сторіччі Іслам починає розповсюджуватись в Поволжі. В 11 сторіччі мусульманство прийшло в Малу Азію. В 12-15 сторіччях іслам через посередництво арабських торгівців проникає в Індонезію, а через турків розповсюджується на деяких територіях Балканського півострова та в західних частинах Північного Кавказу. У 18 сторіччі мусульманство займає провідні позиції на східно-африканському узбережжі, в 19 розповсюджується в деяких районах Африки. Із усіх перелічених регіонів іслам пізніше було витіснено лише з Піренейського півострова.\nОднією з причин радикалізації ісламу - є розбрат і роз'єднання в ідеології віровчення. Тільки в часи Мухаммеда та двох його послідовників (Абу-Бакре і Омара) мусульманство існувало як цілісне віровчення. В цей період відбувалося формування ісламу як релігійного віровчення. Проте з часом в ісламі виникають різні течії, напрямки, секти і т.п. Мусульманський теолог аш-Шахрастані так змальовує ці події: "...в наслідок розколів в ісламі виникли 4 великі секти: карадити, сифатити, хариджити, шиїти. Потім одні з них об'єднуються з другими і від кожної великої секти відокремлюються гілки, доходячи до 73 сект" .\nЗ часом найбільш значні розколи в ісламі стали причиною до виникнення екстримізьких тенденцій. Скоріш за все серйозні суспільно-політичні протиріччя, що виникали між різними кланами, династіями, течіями ставали основою для релігійних розколів. І. Гольдциєр пише: "На першому місці стоїть, мабуть, не питання релігії, а питання державного устрою... На політичні питання неминуче дивляться з релігійної точки зору, політика набуває релігійних форм, що надають політичним чварам своєрідне забарвлення" . Всі розколи в ісламі це підтверджують.\nПоділ ісламу на течії пояснюється соціально-політичними розбіжностями, що існували у суспільстві, де було багато релігійних, філософських шкіл та течій, а також політичних партій, правлячих династій, теологічних шкіл та сект. Про чистоту ісламу дбали багато теологів, але вчення хариджитів, які називали себе "людьми посту і молитви" і дотримувались суворої "релігійної етики", ми поговоримо окремо.\nВ другій половині 7 сторіччя в ісламі виникають 3 течії, одна з них хариджизм (від араб. Аль-хаваридж - "ті, що виступають"). Деякі вчені вважають його найпершим релігійно-політичним утворенням. Воно виникло у 50-ті роки 7 сторіччя під час боротьби за владу у Халіфаті. Його утворили прихильники двоюрідного брата пророка Мухаммеда - Алі, після того як він виявив нерішучість у протистоянні з швагром Мухаммеда - Муравією, коли погодився на третейський суд. Хариджити почали збройну війну як проти Муравії так і проти Алі.\nХариджити засуджували багатство, забороняли вживати спиртні напої, їх вчення "ніколи не було кодифіковано і підлягало змінам у багато численних підсектах. Але вони зіграли суттєву роль у розвитку мусульманського богослов'я" .\nВаххабіти ніколи не сприймали хариджизм. Але саме у них ваххабіти навчились такій мірі релігійної нетерпимості, що вважали усіх інших мусульман, що не належали до їх віровчення "самими небезпечними та достойними осаду невіруючими ще більш, мабуть, ніж іудеї і християни" .\nЗ часом хариджити розділились на багато сект (їх налічувалось до 2 десятків), але найбільш помітними серед них були азракити та ібадіти.\nАзракити були найбільш радикальні. Вони з великою мірою нетерпимості ставилось до всього протирічило хариджизму. Саме така нетерпимість стала причиною їх зникнення в історичному просторі.\nРозкол в хариджизмі став початком цілої низки подальших розшарувань в мусульманському світі.\nНадалі відбувся найбільший в ісламі розкол на сунізм і шиїзм. Цей розкол був пов'язаний з політичними проблемами, з розбіжностями щодо того кому повинна належати верховна влада в ісламській державі та ісламському світі загалом.\nСунізм - найвпливовіша течія в ісламі. Деякі релігієнавці називають його ортодоксальним ісламом, з чим не погоджуються прихильники другого напрямку - шиїзму. Самоназва сунітів - "ахль ас-Сунна а-л-Дакамаа", що в перекладі з арабської "люди Сунни та згоди".\nСуніти, на відміну від шиїтів, визнають священне мусульманське послання Сунну у повному обсязі - у складі 6 хадисів. Друга суттєва риса, що відрізніє віропереконання сунітів - це визнання їми законності правління перших чотирьох халіфів: Абу Бакра (Абу Бекра), Омара (Умара), Османа (Усмана) та Алі. Суніти вважають, що халіфи повинні виконувати духовне і політичне керівництво мусульманами. Цих халіфів обирає громада, керуючись їх компетентністю та особистими якостями. Суніти не визнають посередництво між Аллахом і людьми. Між сунітами та шиїтами існують розбіжності у питаннях культу та у правових питаннях. Саме для вирішення правових питань, в сунізмі (в 9-10 сторіччях) виникають 6 богословсько-правових толків - мазхабів, чотири з яких існують і по теперішній час і об'єднують практично весь мусульманський світ.\nЗасновниками їх були: Імам Нугман ібн Сабіт Абу Ханіфа (699-767 pp.), Імам Малік ібн Анас ал-Асбахи (713-795 pp.), Імам Мухаммад ібн Ідріс аш-Шафії (767-820 pp.), Імам Ахмад ібн Хан бал (780-855 pp.). Усі ці масхаби однаково шанобливі в усьому мусульманському сунітському світі, незалежно від приналежності мусульманина до якої-небудь однієї з них, тим паче, що відмінності між ними (враховуючи також, що деякі з імамів були учнями один одного: Імам аш-Шафії вчився у Імама Маліка, а Ібн Ханбал дістав схвалення Імама аш-Шафії) існують практично лише в традиціях виконання обрядів, але не у віропереконанні - найбільш істотному елементі релігії.\nСаме ці чотири масхаби: ханафітський (ханифітсь-кий), шафиїтський, малікітський та ханбалітський -вважаються однаково правовірними. Розбіжності між цими школами випливають із використання джерел та засобів при вирішенні різних правових питань, що виникають у реальному житті. Основними джерелами усі масхаби вважають Коран і Сунну. Якщо в Корані та Су-нні немає прямих вказівок як вирішити конкретне питання, тоді використовують такі шляхи: судження аналогічне ("ніяс"), узгодження думок законодавців ("ідж-ма"), незалежне індивідуальне судження законодавства ("рай"), переважне рішення ("істіхсан") та незалежна думка заради користі ("істіслах"). Різні масхаби використовують ці засоби у різній мірі та у різних комбінаціях.\nНайбільш ліберальним вважається ханафітський масхаб. Він виник у 8 сторіччі в місті Куфа (Іран) і носить ім’я свого засновника Абу Халіфи. При вирішенні усіх юридичних питань безапеляційно приймає як джерело Коран та хадіси Сунни, проте допускає їх відносно вільне толкування. З деяками обмеженнями використовується іджма, широко використовується кіяс, і досить специфічний для цього масхаба істіхсан. На відміну від інших масхабів ханафітський масхаб дозволяє своїм прихильникам брати в дружини, крім мусульманок також представниць інших єдинобожних релігій (перш за все християнок та іудеїв).\nШафиїтський масхаб був заснований в кінці 8 - на початку 9 сторіччя імамом Мухаммадом аш-Шафії і являє собою компроміс міжханафітським і більш консервативним малікітським масхабами (загалом шафіїтський масхаб все ж таки блище до малікітського масхабу). Коран і Сунна беруться шафіїтами як єдине джерело, причому Сунна розглядається лише як доповнення до Корану. Так само як і ханафіти, шафіїти досить ліберально тлумачать Коран. Іджма використовується досить широко, але тільки у версії мединських муджтахідів (авторитетних законодавців). Застосування кіяса обмежене, а істіхсан повністю відкидається. Разом з тим із малікітського масхаба запозичене застосування істіслаху. Одруження з не мусульманками у цьому масхабі, не дивлячись на його відносну ліберальність, не допускається.\nМалікітський масхаб був заснований у 8 сторіччі у Медині законотворцем Маліком ібн Анасом. Масхаб досить консервативний. Джерелами права вважається Коран і Сунна. При чому остання розглядається як продовження Корану. Використовується кіяс, але в дуже обмежених нормах. Іджма використовується з суттєвими обмеженнями також. Досить характерно використовується такий засіб як істіслах, який є витвором цього масхабу.Найбільшою консервативністю відрізняється ханбалітський масхаб, заснований в 9 сторіччі Ахмедом (Ахмадом) ібн Ханбалом, що остаточно сформувався лише в 11 сторіччі. Основними джерелами права є Коран і Сунна, остання вважається коментарями до Корану і її авторитет майже повністю дорівнює авторитету Корану. Ханбаліти завжди відкидали нові нововведення не передбачені Кораном та Сунною. Застосування кеіяса і іджми при вирішенні правових питань було з часом дозволено, але обидва цих методи застосовувались в дуже обмежених рамках.\nДля нас представляється можливим зазначити два основних протиріччя того часу, що зберіглися до наших днів і позицію Ібн Хан бала і його послідовників що до них.\nПерше - калам - символіко-алегоричне тлумачення (тавіл) Корану, побудоване на методі міркування, що виключає при аргументуванні тих або інших тез посилання на які-небудь авторитети (в тому числі пророка Мухаммеда), крім розуму, що, на думку ханбалітських авторів, призвело до розколу общини. Калам в усіх його проявах став основним об'єктом критики Ібн Хан бала. Ханбаліти виходили з неможливості збагачення розумом посланого Аллахом, чому немає пояснення в Сунні, і вимагали сприймати такі аяти і хадиси, не задаючи питань.\nТакої ж точки зору дотримувались усі послідовники ханбалітства, зокрема Мухаммад ібн Абд аль-Ваххаб. в ті часи в мусульманському світі йде також боротьба з різними нововведеннями в ісламі. Боротьба за повернення довіри, заснованої на Корані і Сунні. Символом цієї боротьби був сам ібн Хан бал в заслугу якому ставився порятунок ісламу від нововведень (бід'а), що є великим гріхом (каріба) в ісламі.\nБезсумнівно, ханбалізм охоплює широке коло питань у середині ісламу, його розбіжності з іншим толком зачіпають різні галузі, але в запереченні калама і бід'а -його найбільш істотні риси.Відкидання бід'а було також однією з основних рис руху Ібн Абд аль-Ваххаба. Найрішучішим продовжувачем ханбалітського напрямку був сирійський теолог і правознавець Така ад-Дин ібн Таймія (1263-1328 pp.). Він вів дуже активну релігійну діяльність, брав участь у джихаді, написав більше 40 книжок і різко виступав проти раціоналізму (калама), нововведень (бід'а), культу святих і практики паломництва до могили Пророка, як не сумісного з духом ісламу.Саме теологічні переконання Ібн Ханбала і його послідовників Ібн Таймії та Ібн Кайїма були відроджені у 18 сторіччі Мухаммедом ібн Абд аль-Ваххабом і лягли в основу ваххабізму.\nСеред послідовників ханбалістського мазхабу (у 9 сторіччі) виникає рух названий салафізм.\nСалафізм (араб, салафійа) походить від арабського ас-салаф ас-саліх (праведні предки) або просто ас-салаф (предки). Представники цього руху прагнуть до проходження шляху трьох праведних поколінь ісламу, виходячи з хадису: "Кращі (люди живуть) в моє століття, потім в наступному, потім в наступному" .\nСалафіти вважают, що мусульмани в усіх своїх діять і віруваннях, нормах і правилах повинні діяти так, як це було в період первісного ісламу. Салафізм часто називають чистим ісламом. Ця назва є свідченням намірів до очищення ісламу від пізніших нашарувань. За задумом і за метою цей процес свідчить про бажання звертатись до Корану та до Сунни, як до токстів та першоджерел. Салафіти проголошують відмову від інтерпретації цих текстів, які зявились як результат інтелектуальної та раціональної діяльності людей. Вони розглядають й тексти як суму норм, рекомендацій та правил, які взагалі не потребують інтерпретації. Свою позицію салафіти пояснють тим, що Коран, посланий людям Богом, повинен бути зрозумілим без інтерпретацій; бо було б абсурдом уявити, що Бог послав щось незрозуміле, що вимагає якихось складних тлумачень.\nАдже в самому Корані говориться, що він посланий на зрозумілій арабській мові "... а це - мова арабська, зрозуміла" (Сура 16, аят 103; Сура 26, аят 195) .\nНаприклад в Корані: "Не підкоряйся невірним..." (сура 25, аят 52). І не треба пояснювати, хто такі невірні. В Корані є відповідь: "А хто судить по тому, що зліквідував Аллах, то це - невірні" (сура 5, аят 44) .\nСьогодні всі, хто називають себе "ваххабітами", включаючи і мусульман Саудівської Аравії, відносять себе до салафізму. Ось що сказав Муфтій Королівства Саудівська Аравія Абд Аль-Азіз ібн Баз: "Салафіт - це кожний, хто йде шляхом наших праведних предків і слідує їх програмі" . На сьогоднішній день салафітські групи існують в усіх країнах мусульманського світу, їх об'єднує єдина ідеологія, світогляд і всі вони знаходяться в конфлікті з суспільством, за винятком тих країн, де ця релігія є домінуючою. В основному це держави Персидської затоки, хоча і там існуєть радикальні групи. Проте в них салафіти втратили свою войовничість через високий рівень життя, хоча багатьох мусульман (вихідців з цих країн) можна хнайти серед тих, що ведуть джихат у різних кутах земної кулі.\nУ 13 сторіччі погляди пожвав найбільший сирійський вчений Така ад-Дин Ібн Тамійя, котрий приклав величезні зусилля для розповсюдження цього руху і зробив великий внесок у розвиток думки у середині самої течії. І, нарешті, втретє, після тривалого п'ятисотлітнього застою цей рух було відроджено на Аравійському півострові під керівництвом Муххамеда Ібн Абд аль-Ваххаба, при якому ці погляди набули найбільшу популярність ін надихнули багатьох вчених того часу. Цей рух і сьогодні продовжує знаходити своїх прихильників у багатьох куточках мусульманського світу.\nВ чому ж виражалися основні риси салафітського руху, і в чому ж особливості кожного етапу?\nГоловна і відмінна риса всіх салафітських рухів як минулого, так і теперішнього часу, виділення ними єдинобожності, як основи ісламу, (з чим, загалом, згодні усі мусульмани) і боротьба з усім, що, на їх думку, йому суперечить. Проблеми полягає у класифікації вчинків, в яких більшість мусульман не бачать нічого, що руйнує їх віру і суперечить ісламу. Частково, це посередництво або пророка при звертанні до Аллаха, відвідання могили Пророка з метою отримання благодаті (бараката); молитва біля могил, обернувшись до них обличчям. Всі ці і багато інших питань відносяться, на думку салафітів до постулатів, що суперечать єдинобожності. Примітне те, що салафіти перших поколінь не звинувачували в невірі тих, хто їм суперечив. Вони вважали мутазилітів, мутакалимів і суфіїв, стверджуючих про єднання буття (вахдатуль - вуджуд) і розчинення людині в Аласі (фана), лише людьми, що заблукали. Сучасні дослідники Ібн Абд аль-Ваххаба вважають їх невірними за ці та багато менші речі.\nЗ часом перші хвилі салафії, основною відмінною рисою яких, крім боротьби з нововведеннями, була протидія ашарітській філософії і її поглядам, домінуючих на той момент в Халіфаті. Якщо ашаріти виступали за деяку свободу думки в розумінні і тлумаченні священних текстів, то салафіти жорстоко виступали проти вільнодумства в питаннях віропереконання (акида), задовольняючись прямим розумінням аятів Корану і хадисів у випадку відсутності тлумачення їх Пророком або його сподвижниками: "Якщо Пророк і сподвижники не знали тлумачення аятів про якості і епітети Аллаха, то той, хто намагається робити це говорить про те, чого він не знає" . Аяти і хадиси, в яких іде мова про такі атрибути Аллаха як сміх, гнів, любов, твердження на троні, рука, пальці, лик салафіти відмовлялися тлумачити, обмежуючись наступним розумінням: це властиво Всевишньому і в цьому немає сумніву, про всі ці атрибути відомо те, що вони не схожі на атрибути Його створень і мають відповідну лише Йому велич. Проте буквальне розуміння салафітами таких аятів та хадисів призвело до того, що проти них виступали вчені, навіть ханбалітського масхаба, обвинувачуючи їх в наданні Аллаху форми (таджсим) і антропоморфізму (ташбіх), і спростовували їх твердження про походження шляхом салафів. Таке строге тлумачення властиво всім салафітам і в усіх часи їх існування, на відміну від їх основних противників суфіїв та прихильників шафіїтського та ха-нафітського масхабів.\nПерша хвиля салафії не знайшла широкої підтримки серед учених і, проіснувавши в 11-12 сторіччях, тимчасово зникла. В 13 сторіччі про вчення знову заговорив Ібн Таймійя. Він проявив велику мужність і рішучість, поширюючи салафітські погляди, в наслідок чого зазнав немало гонінь, що, однак, тільки додавало йому популярності і сприяло збільшенню послідовників. На відміну від своїх попередників Ібн Таймійя зробив опір на протидію дещо іншим явищам, які мали місце в часи перших палафітів, але не досягли за них такого розмаху. Якщо за часів засновників салафітського руху основною проблемою мусульманського суспільства була наявність різних філософських течій, які руйнували строгу систему монотеїзму, то час Ібн Таймійї, це час розвитку суфійських братств і ідей і пов'язаного з ними, надмірного піднесення праведників. Тому вістря атак вченого було направлено проти трьох явищ:\n- наближення до Аллаха за допомогою праведників і святих;\n- волання про допомогу і обрання посередниками мертвих і живих;\n- відвідання могил пророків і праведників для вшанування і отримання благодаті (баракат).\nСаме Ібн Таймійя виділив дві умови для єдино можності в поклонінні:\n- признання Аллаха творцем не рятує людину від многобожжя, якщо вона залучає до Нього кого-небудь чи що-небудь в поклонінні. В Корані про це говориться так: "І якщо ти запитаєш їх "хто створив небо і землю?" Вони обов'язково дадуть відповідь: "Аллах"". Мекканські язичники теж визнавали це, проте частину свого поклоніння присвячували ідолам;\n- поклоніння Аллаху повинно здійснюватися винятковим способом, вказаним в шаріаті мовою Посланника і виходячи з покори і подяки Всевишньому.\nЩо стосується благання, то Ібн Таймійя сказав: "Благання є поклоніння, а той, хто звертається будь то мертвий чи живий і волає до них про допомогу, вводить нововведення в релігію і залучає до Аллаха сотовариша, відхиляючись від шляху мусульманина" .\nЩодо звернення до мертвих праведників або пророків з проханням помолитися Аллаху за живих Ібн Таймійя: "ми не просимо нічого від пророків і праведників після їх смерті, навіть якщо вони живі у своїх могилах. І навіть якщо вони взмозі блахати Аллаха про живих, нікому не дозволяється просити від них це, і ніхто з наших праведних предків (салаф) не звертався з подібним проханням, бо це відкриває шлях до язичества (ширку)". З цього випливає і заборона відвідувати могили з метою наблизитись до Аллаха або отримати благодать (бараката) від мертвого.\nРух ваххабітів, який виник у самому серці Аравійської пустелі, як результат надмірного звеличення праведників і надання їм святості, здобуття благодаті через них і прагнення наблизитись до Аллаха; введення в іслам усіляких нововведень, які перетворились на частину релігійних на мирських справ; відвідування могил, яким також надавали риси надзвичайної святості.\nСам Ібн Абд аль-Ваххаб не ввів в іслам нічого нового, більшість звинувачень на його адресу не відповідала дійсності і спростовувалась ним ще за життя. В одному листі, який написав Ібн Абд аль-Ваххаб ми читаємо: "Що стосується ваших звинувачень на мою адресу, ніби я відкидаю усі книги по чотирьох масхабах, стверджую, що після 6 сторіччя (хіджри) були в омані (тобто після Ібн Таймійя), претендую на іджихад, відкидаю талкід, обвинувачую в невірі скоюючих тавассуль через праведників, забороняю відвідування могили Пророка, хочу поруйнувати купол на його могилі, а так само багато що інше, приписуване мені, але ніколи не злітаюче з мого язика, то моя відповідь на це: "Святий Ти (о, Аллах), це великий наклеп" .\nІбн Ваххаб виділяв серед мусульманських вчених таких, як Ібн Ханбал, Ібн Таймійя, Ібн аль-Кайіму, Аз-Захабі і віддавав перевагу їх працям. Він (ваххаб) відмовлявся від приписування йому винятковості: "Хвала Аллаху! Я не закликаю до наслідування за ким-небудь із цих імамів, яким ми віддаємо перевагу: Ібн аль-Кайіму, Аз-Захабі, Ібн Касіру. Але закликаю я лише до Єдиного Аллаха, у якого немає сотоваришів, і до шляху Посланника, якого він заповідав для своєї умми. І я беру у свідки Аллаха і Його ангелів і всіх Його творінь, що прийму слово істини від вас і кину об стіну слова моїх імамів, якщо вони будуть суперечити Йому" .\nСалафітський рух виник задовго до появи ваххабіз-му і має досить глибоке коріння. Звичайно з часом цей рух видозмінювався залежно від умов і положення його в ісламі. З часом і в салафії посилились радикальні прояви, проте це можна пояснити відходом від канонів ісламу в суспільстві.\n1. Ашмави Омар. Под знаком полумесяца // Свет и тени ислама. - М., 1999. - №10 (окт). - С.29.\n2. Гольдцер И. Лекции об исламе.- Спб., 1912. - С.100.\n3. Беляев А.Е. Мусульманское сектанство. - М, 1957. - С.23.\n4. Мюллер А. Истории ислама с основания до новейших времен / Перевод с исп. Н.А.Медникова. - М., 1893, С.96;\n5. Мантаев А.А. "Ваххабизм" и политическая ситуация в Дагестане // http//zamanaonline/ com/lib/wahabizm_Mantaev.doc. - С.4.\n6. Коран (перев. Крачковского И.Ю.). - М.1990;\n7. Там само;\n8. Мантаев А.А. "Ваххабизм" и политическая ситуация в Дагестане- С.4.\n9. Там само. - С.4.\n10. Imam Ibn Taymiyyah. Beneficial Knowledge\n11. Аль-Ваххаб И.А. Книга единобожия. -М.: Бадр, 1999.-С.119.\n12. Там само.-С.247.


Як змінали комуністичного ідола та символ тоталітаризму (1990) | Най все буде Тернопіль!\nЯк змінали комуністичного ідола та символ тоталітаризму (1990)\nДемонтаж пам'ятника Леніну відбувся 8 серпня 1990 року. Шлях до цього був тривалий і непростий. Останнього дня роботи другої сесії, 18 липня 1990 року, було прийнято важливе рішення «Про архітектурно-монументальне оформлення міста», яким передбачено демонтувати в місті пам'ятники Леніну та іншим комуністичним ідолам та символи мілітаризму.\nУперше в УРСР органи влади прийняли рішення про демонтаж пам'ятників та інших символів ще наявного комуно-радянського режиму. Це рішення викликало бурхливу реакцію. Уже 19 липня з'явилась заява бюро Тернопільського обкому та міському КПУ, у якому наголошувалось, що «сесія міської Ради повинна відмінити своє необгрунтоване рішення, діяти відповідально і зважено...». У заяві є і така фраза «рішення викликало здивування і нерозуміння значної частини трудящих». Та коли трудящі встигли висловитись? Був протест міського прокурора на рішення сесії, прокомуністичними силами був організований мітинг «ветеранів війни, партії та праці», який заблокували демократичні сили. Справжню оцінку цьому та іншим рішенням міської Ради тернополяни дали в інший спосіб. 29 липня 1990 року відзначалося 125-ліття від дня народження митрополита Андрея Шептицького. На Співочому полі з цієї нагоди відбулося велелюдне віче, учасники якого й підтримали рішення II сесії міської Ради щодо перейменувань вулиць та майданів Тернополя, про зняття пам'ятників комуністичним ідолам і символів радянського режиму.\nРобота щодо підготовки рішення міської Ради про демонтаж пам'ятників комуністичного режиму проводилась завчасно. 29 травня 1990 року Президія міської Ради доручила соціально-культурній комісії (голова П. Сливка) розглянути питання про впорядкування засобів наочної агітації в Тернополі.\nВивчаючи це питання, комісія вирішила винести на сесію проект рішення «Про архітектурно-монументальне оформлення міста». У рішенні ставилось питання про демонтаж (перенесення) пам'ятників В. Леніну, Я. Галану, В. Затонському, К. Марксу та символів мілітаризму до 450-річчя Тернополя. Але на початку сесії виявилося, що депутати ще не готові проголосувати за таке політично значиме рішення. На той час ще діяла сильна радянська репресивна машина, ще не були розвінчані багато ідеологічних міфів. Багато депутатів вважали, що таке рішення ще не на часі. Довелось проводити велику роз'яснювальну,роботу серед самого депутатського корпусу. Цю роботу активно проводили радикально налаштовані депутати: Є. Бартків, Б. Бошко, Я. Ворона, Т. Заоборний, А. Змарко, В. Колінець, М. Осадца, В. Петрина, Б. Петровський, П. Сливка, І. Полевий та інші. Долучився до роботи і заступник голови міської Ради С. Оконський. Проведена робота дала свої плоди: якщо на початок II сесії за рішення готові були проголосувати 40 депутатів (для прийняття рішення потрібно 64), то уже в середині липня набралась необхідна кількість голосів.\nВключати таке важливе тоді питання до порядку денного сесії і не проголосувати за нього — було би грубою політичною помилкою, тому голова міської Ради В. Негода усіляко гальмував внесення його в порядок денний. Питання про демонтаж пам'ятників було внесено в порядок денний на останній день роботи сесії (18 липня) і то на другу його половину. Розрахунок противників прийняття рішення був простий: якщо є кількість депутатів, готових проголосувати за це рішення, то під кінець сесії декого з них не буде і рішення не прийметься. Такий розрахунок не справдився, хоча депутати-комуністи і не з'явились на пленарне засідання, не прийшло і ряд нерішучих демократів. Але кворум в залі зберігся і 65 депутатів-патріотів проголосували за демонтаж пам'ятників комуністичного режиму.\nНезважаючи на шалений спротив ще сильної комуно-радянської системи, ми робили все, щоб виконати це рішення міської Ради.\nПрискорив виконання рішення курйозний випадок. На святкуванні 500-річчя Запорізького козацтва народний депутат УРСР, депутат міської Ради В. Колінець, виступаючи в Запоріжжі, заявив, що в Тернополі вже знято пам'ятник Леніну. Було це 5 серпня. А пам'ятник все ще стояв!\nЗгадує В. Колінець: «Інформацію про те, що пам'ятник Леніну в Тернополі демонтовано, дав мені тодішній депутат Верховної Ради СРСР письменник Г. Петрук-Попик. Отож прибувши 6 серпня в Тернопіль і побачивши, що пам'ятник все ще стоїть, я, як народний депутат України, одразу пішов до голови міської Ради В. Негоди, однак на місці його не застав. Тоді я зайшов до його заступників С. Оконського і Ю. Осадчука і зажадав негайно виконати рішення міської Ради. Потім я звернувся до громадськості з пропозицією почати пікетування біля пам'ятника».\nАктивісти УРП і СНУМу почали пікетувати пам'ятник. Постамент пам'ятника було обклеєно плакатами: «Партократія, дай дорогу рішенням міської Ради», «Металевого Ілліча — на латки комуністичного корита», «Ленін і площа Свободи — несумісні», «Ленін — винахідник геноциду проти власного народу» тощо.\nУРП Я. Демидась. Збільшується кількість міліції. Ширяться чутки про снайперів на дахах прилеглих будинків. У цих складних умовах міська Рада спільно з керівниками Крайової Ради НРУ визначили день і годину зняття пам'ятника, забезпечили технічні засоби, продумали запобіжні заходи.\nДемонтовано пам'ятник Леніну 8 серпня 1990 року. Тернопіль був другим в Україні містом після Червонограда Львівської області, де зняли пам'ятник Леніну, хоча рішення сесії про його зняття було прийнято першим саме в Тернополі.\nУ день демонтажу пам'ятника до Тернополя прибув з Києва заступник міністра МВС УРСР генерал Г. Бердов, який намагався погрозами не допустити зняття пам'ятника. Але це йому не вдалося. Голова міської Ради В. Негода просить зберігати спокій та інформує присутніх на площі, що відповідальність за дотримання громадського спокою і порядку міськвиконкомом покладено на начальника міськвідділу МВС С. Головка, а за ведення робіт із демонтажу — на заступника голови міськвиконкому Ю. Осадчука.\nПід бурхливі оплески зняли з постаменту «вождя світового пролетаріату». Цю роботу виконали водії автокрана й автомобіля Михайло Кульчицький і Йосип Мартина. Не обійшлось без спроби провокації, зокрема дуже провокаційно поводився представник партії «Демсоюз» з Ленінграда Ю. Тимофєєв. Крім згаданого Тимофєєва, ще був представник тов. Святого Іллі Праведного з Грузії Леон Нікурадзе. Те, що в Тернополі демонтаж відбувся без провокацій, завдячуємо перш за все начальнику Тернопільської міської міліції С. Головку.\nПісля демонтажу відбувся багатотисячний мітинг, на якому виступив народний депутат Верховної Ради В. Колінець і секретар обласної організації УРП Я. Демидась.\nЦК КПУ розцінив демонтаж пам'ятників Леніну в Тернополі та Червонограді як наругу над «вождем» та оцінив це як політичну провокацію. ЦК КПУ звернувся до президії Верховної Ради УРСР з вимогою прийняти рішення про заборону подальших демонтажів пам'ятників Леніну.\nДеякий час пам'ятник лежав на подвір'ї Тернопільського краєзнавчого музею. До чергової річниці «жовтневого перевороту» 7 листопада 1990 року міськвиконком, без погодження з депутатами міської Ради, на прохання командира військової частини 11531, передав пам'ятник у військову частину. У квітні 1992 року пам'ятник було передано ремонтно-будівельній дільниці управління ЖКГ і тільки 20 серпня 1996 року взято на баланс. Його основні параметри: фігура заввишки 4,5 м, маси — 3,6 т. Міська Рада двічі обговорювала питання про те, що робити далі з пам'ятником. Були думки розпиляти його, щоб не залишилося і сліду від нього, продати підприємцю з Канади, переплавити на церковні дзвони або на нові пам'ятники. Та рішення тоді так і не ухвалили. Пізніше бронзу із пам'ятника була використано на пам'ятники Ярославу Стецьку і Соломії Крушельницькій.\nПісля площі Свободи було демонтовано (ущент розбито) пам'ятники Леніну у дворі першої міської лікарні, обласної лікарні, комбінату «Будіндустрія» під велелюдне схвалення присутніх мешканців міста.\nКрім пам'ятника Леніну, було демонтовано також пам'ятники іншим представникам радянського режиму. 1 жовтня 1990 року було знято пам'ятники В. Затонському і К.Марксу, 30 квітня 1991р. — пам'ятник Я. Галану. Демонтовано і символи радянського мілітаризму. У 1993 році танк «Т-34», який стояв на тодішній площі Перемоги (зараз площа гетьмана Мазепи) і гармату, що містилась на перехресті вулиць Збаразької та Промислової, було знято з постаментів і переміщено у Старий парк. Демонтовано було також так званий «Обеліск Перемоги», який був розташований біля ставу, на початку тодішньої вулиці Леніна (зараз вулиця Руська).\nПри вході в Парк національного відродження, на жаль, досі височить, встановлений ще у 1972 році, літак «МИТ-15», який нібито є пам'ятником полеглим у роки Другої світової війни льотчикам. Насправді цей літак не має жодного стосунку до цих подій, оскільки він був випущений уже після війни. Рішення про його демонтаж ми ухвалили, але через брак наполегливості, техніки і коштів це рішення не виконано (воно і не відмінено) досі.\nЗа радянської влади в Тернополі було встановлено 21 анотаційну і 24 меморіальних таблиць. Більшість із них у 1991-1992 роках було знято. Залишено 5 меморіальних таблиць: А. Живову (на місці його загибелі), Г. Танцорову, В. Чалдаєву; таблиці на приміщенні української гімназії імені І. Франка, де у 1941 році розміщувався штаб Південно-Західного фронту радянської армії та на приміщенні ЗОШ №5, у якій у 1941 році містився штаб повітряної армії.\nЗалишено також пам'ятник О. Пушкіну, який має мистецьку цінність — це твір відомих київських скульпторів М. Вронського, М. Лисенка та О. Скобликова. Напевно, цей пам'ятник вартувало перенести на вулицю Пушкіна. До речі, така пропозиція звучала не раз серед депутатів радикальної фракції. Але підтримки більшості депутатів вона не отримала і рішення не було прийнято.\nКілька слів про те, як тернополяни сприйняли рішення міської Ради про демонтаж пам'ятників. Газета «Тернопіль вечірній» тоді писала, що демонтаж пам'ятника В. Леніну в Тернополі сколихнув світ.\nОсь думка мешканця Бережан Івана Куцого: «Чомусь у мене в серці не було ні жалю, ні гніву, ані навіть подиву, як це зазначено у звернені обкому КПУ до комуністів і безпартійних членів області, коли йшлося про демонтаж пам'ятника Леніну в Тернополі. Бо то не «ганебний акт вандалізму і руйнації», а нормальний наслідок народного волевиявлення. То тільки коли цей пам'ятник встановлювали, тоді людей не питали. Я з династії комуністів. Діда, підпільника часів Польщі, першого голову колгоспу в 1941 році вбили націоналісти. Мама на партійній роботі втратила здоров'я, але нічого не заробила, як людям, так і собі. Я хотів би поглянути своєму дідові в очі і чесно запитати: за що ж він загинув?».\nА от думка Івана Липківського: «Пам'ятник В. Леніну знято не за ініціативою деяких груп населення — це вирок, який винесла сама історія». Працівник тресту «Тернопільпромбуд» Михайло Солодкий у своєму листі підтримує рішення міської Ради про демонтаж усіх пам'ятників, які перераховані в рішенні міської Ради від 18 липня 1990 року, бо вважає, що вони не заслуговують на те, щоб стояти в Тернополі і пропонує спорудити на площі Свободи пам'ятник жертвам українського народу, що невинно загинули від усіх завойовників.\nПроцитуємо листа тернополянина К. Кованова: «Цілком підтримую рішення міської Ради про архітектурно-монументальне оформлення Тернополя. Вважаю найдоцільнішим спорудити на площі Свободи «Монумент незалежності України». А от заява бюро Тернопільських обкому та міському КПУ має демагогічний характер».\nУ своїх листах тернополяни підтримали начальника Тернопільської міської міліції Станіслава Головка за його патріотичну позицію під час демонтажу пам'ятника й обурені діями генерала Бердова, якого прислали з Києва, щоб він навів «порядок» у Тернополі.\nКрім демонтажу пам'ятників, ухвалювались рішення і про спорудження нових монументів. Рішенням міськвиконкому від 10 вересня 1991 року №497 була затверджена «Програма відродження історичної та меморіальної пам'яті М.Тернополя на 1991-2000роки», якою передбачено встановити в місті пам'ятники І. Франку, Лесю Курбасу, Т. Шевченку, С. Крушельницькій, В. Стусу, «Борцям за волю України».\nПам'ятники Василеві Стусу і Іванові Франку було встановлено відповідно у 1993 і 1994 роках, Соломії Крушельницькій уже за каденції міської Ради п'ятого скликання в 2010 році. 30 червня 1991 р. на будинку колишньої тюрми (вул. Валова, 6) відкрито меморіальну дошку з написом «Тут в 1939 -1941 рр. містилася катівня НКВС, у застінках якої замордовано сотні наших співвітчизників-галичан». У цьому ж році на вул. Руській, 12 встановлено меморіальну дошку як пам'ять розстріляних у гетто тернополян-євреїв. Було встановлено пам'ятні знаки вшанування жертв тоталітарних режимів. У 1993 р. на вул. Коперника, 4 відкрито меморіальну дошку як пам'ять учнів СШ №1, які загинули в катівнях НКВС у 1941 році. Були ще рішення про спорудження пам'ятників Степану Бандері, Данилу Галицькому, Незалежності України.\nНа жаль, з пам'ятниками Степанові Бандері і Данилові Галицькому стались неприглядні історії, хоча пам'ятники цим діячам в Тернополі є. Міськвиконком 14 листопада 1990 року ухвалив рішення №482, яким передбачено спорудження на місці пам'ятника «Літака» (офіційна назва Пам'ятник бойової слави, літак МІГ-15) Пантеону борців за волю України, складовою частиною якого мав стати пам'ятник Степанові Бандері. Тоді ж було освячено місце під пам'ятник Степанові Бандері і громадськими організаціями та партіями встановлено символічний знак, на якому викарбовано: «Тут постане волею тернополян пам'ятник національним Героям України Степанові Бандері, воїнам ОУН-УПА».\nДві тернополянки — Марія Сокирка і Марія Лещишин — привезли горстку землі з могили С. Бандери, що в Мюнхені, і висипали її біля каменя, де мав бути пам'ятник провідникові ОУН. На пропозицію крайової організації УХДП, насипано курган Пам'яті. Разом із пропозицією про створення Пантеону борців за волю України ми планували перейменувати вулицю Леніна на проспект Бандери, вулицю Кантемирівців назвати на честь засновника ОУН Євгена Коновальця, вулицю Слівенську назвати вулицею Андрія Мельника (її не було перейменовано, бо не погодились прихильники «радянсько-болгарської дружби»). Крім того, за генеральним планом забудови міста передбачалось будівництво житлових масивів аж до летовища, тому на перспективу це мав бути майже центр Тернополя. Для сприяння в реалізації цього рішення було створено громадський комітет на чолі з депутатом міської Ради О. Рибаком. Певні кошти, зібрані комітетом, було переведено на рахунок міської Ради на спорудження пам'ятника.\nТа не судилося. Через економічні негаразди в державі й у місті рішення не було виконано. Та й депутатська більшість у цьому питанні не виявила належної політичної волі. До проблеми пам'ятника С. Бандері міська Рада повернулась повторно аж в 1999 році. Рішенням міськвиконкому №915 від 13 жовтня 1999 р. місце для спорудження пам'ятника С. Бандері було визначено в районі будинку обласної Ради, що на вул. Грушевського.\nТак, депутати міської Ради третього скликання проігнорували рішення нашої Ради. Вони не порахувались із волею тернополян, які на вічі 14 жовтня 1990 року висловились за спорудженняпам'ятника С. Бандері на Східному масиві. Не останню роль тут зіграла і позиція тодішнього міського голови А. Кучеренка, який був проти демонтажу літака.\nПам'ятник Степанові Бандері споруджено на вул. Грушевського аж у 2008 році, а на проспекті Степана Бандери дотепер самотньо стоїть пам'ятний знак, як німий докір нам, депутатам міської Ради першого скликання. Подібна ситуація склалась і з пам'ятником королю України - Руси Данилові Галицькому. Цим же рішенням міськвиконкому спорудити пам'ятник Данилові Галицькому передбачалось на бульварі його імені (Східний масив), Однак сесія міської Ради третього скликання від 13 квітня 2001 року всупереч нашому рішенню, яке підтримувалось Всеукраїнським об'єднанням ветеранів, Конгресом української інтелігенції, КУНом, «Собором», Лігою українських жінок, Спілкою політв'язнів та репресованих, УНП, УРП, ЛПУ, НРУ визначила місце встановлення пам'ятника на майдані Волі (де було передбачено спорудити пам'ятник «Незалежності України»), за таке рішення проголосували 24 депутати із 43. Прикро, що серед них було два депутати міської Ради першого скликання — Д. Чепіль та О. Климчук. Рішення було ухвалено на виконання звернення облдержадміністрації. Захищали наші рішення тодішні депутати і депутати першого скликання Є. Бартків і О. Скочний. Процитуємо фрагмент з виступу депутата Ореста Скочного: «Якщо ми сьогодні ухвалимо рішення про встановлення пам'ятника Д. Галицькому на місці, де встановлено камінь про пам'ятник Незалежності, то визнаємо, що пам'ятника Незалежності не буде. Адже іншого місця ніхто не знайшов! Ми зобов'язані встановити пам'ятник Незалежності на місці освяченого каменя». З аргумен-, тацією необхідності саме на Майдані Волі пам'ятника «Незалежності Украї-' ни» були присутні і виступили депутати першого скликання С. Оконський і П. Сливка. Та їх, на жаль, ніхто не слухав. На сесії із прихильників перенесення пам'ятника Д. Галицькому на Майдан Волі були настоятель Свято-Троїцького духовного центру на честь Данила Галицького— протоієрей А. Зінкевич та заступник голови обласної адміністрації В. Слюзар, він же співголова обласного оргкомітету з відзначення 800-річчя Данила Галицького. Протоієрей Зінкевич поводився на сесії зухвало, ображав присутніх при мовчазному спогляданні головуючого на сесії — міського голови А. Куче-ренка, а В. Слюзар дав зрозуміти, що з опонентами цяцькатись не будуть: «Якщо скажете, що кінь під князем не такий, як потрібно, то до ваших думок ніхто прислухатися не буде».\nІ постала в жовтні 2002 року восьмитонна скульптура заввишки 4 метри 30 см з величезним мечем на місці, де мав стояти пам'ятник Незалежності. Скульптура без напису, що це король України-Руси. До цього, крім міської Ради, доклалась і обласна адміністрація, яка підганяла відкриття пам'ятника до святкування 800-річчя Данила Галицького.\nЗовсім уже ганебно склалась доля з побудовою пам'ятника Незалежності. У неділю, 8 грудня 1990 року в Тернополі відбулись урочини з нагоди референдуму, який підтвердив проголошення Незалежності. На Театральному майдані відбувся подячний молебень і Народне віче.\nА о 16 год на Майдані Волі відбулось освячення місця, де буде встановили пам'ятник на честь проголошення Незалежності. Встановлено пам'ятний знак— гранітний камінь з надписом: «На цьому Майдані буде 52встановлено пам'ятник на честь проголошення Української держави. Грудень 1991 р.». Місце освятили священики: Ігор Возьняк (УГКЦ) і священик з с. Баворова Володимир Ханас (УАПЦ). Було прийнято рішення виконкому міської Ради №678 від 25 грудня 1991 року «Про оголошення відкритого міського конкурсу на кращий проект ідейно-художнього вирішення пам'ятника незалежності України в м. Тернополі». Але далі оголошення конкурсу справа не пішла, а саме рішення було скасовано сесією міської Ради третього скликання 13 квітня 2001 року. Натомість 1 листопада 2001 р. визначено нове місце встановлення пам'ятника Незалежності — Театральний майдан (початок скверу та вул. Т. Шевченка) і виконком своїм рішенням від 26 грудня 2001 року знову оголосив конкурс на кращий проект пам'ятника Незалежності. Результати конкурсу журі мало оголосити не пізніше 15 липня 2002 року. На жаль, результатів конкурсу так і не було оголошено. Пам'ятник Незалежності було споруджено в 2012 році до 21-ї річниці Незалежності України.\nДжерело: На вістрі боротьби за незалежну Україну (2013)\nОпубліковано Тарас Циклиняк о 11/25/2016 01:01:00 дп\nМітки: 1990, 8 серпня, Відео, Пам'ятник Леніну


Припинення Богослужінь у нашій парафії. Alle Gottesdienstfeiern im Bistum Dresden-Mei?en sind ab sofort bis auf weiteres abgesagt\nПарафія Св. Архистратига Михаїла є наймолодшою а територіально однією з найбільших на теренах Апостольської Екзархії. Вона поширюється на чотири римо-католицьких єпархії: єпархію Дрезден-Майсен, єпархію Ерфурт, частину Маґдебургської єпархії та єпархію Ґьорліц.\nПісля розпаду СРСР, падіння Берлінської стіни та об’єднання Німеччини почалась нова хвиля міграції громадян України за кордон, зокрема у східну Німеччину. Українська еміграція почала зростати завдяки науковцям, лікарям, спеціалістам різних галузей, студентам та змішаним подружжям. Серед усіх цих верств нової еміграції була значна кількість вірних греко-католицької Церкви, які 04.12.2003 звернулися до владики Петра Крика, Апостольського Екзарха для українців греко-католиків в Німеччині і Скандинавії та до Католицького Ординаріату Єпископату Дрезден-Майсен із проханнями про створення нових душпастирств на території східної Німеччини. Завдяки Божому провидінню, молитвам і старанням багатьох це стало можливим за його наступника, владики Петра Крика, який у 2000 році був призначений новим Апостольським Екзархом.\n19 жовтня 2003 року Божого парох Берліну о. Др. Ярослав Москалик розпочав служіння недільних Літургій у столиці Саксонії, місті Дрездені. Згодом, з березня 2004 року було призначенно постійного душпастиря для вірних на теренах римо-католицьких єпархій Дрезден-Майсен та Ґьорліц. Таким чином виникло нове душпастирство у східній Німеччині під проводом нововисвяченого о. Богдана Луки. Перші регулярні відправи розпочались 7 березня 2004 року Божого у містах Ляйпціґу та Дрездені. Опікуном і покровителем цього душпастирства вірні разом із о. Богданом обрали святого Архистратига Михаїла - начальника небесних сил безтілесних, пам’ять якого святкуємо 21(8) листопада. Від серпня 2005 року до цього душпастирства були долучені єпархії Ерфурт та частина єпархії Маґдебург.\nНа даний час Літургії відбуваються у п’яти містах: Дрездені, Ляйпцігу, Ерфурті, Галлє та Коттбусі. Громади цих міст перебувають в стані розбудови і становлення, тому Господь Бог за допомогою вірних, які уже знайшли і приєдналися до них, й надалі кличе і збирає своїх дітей у ці громади.\nЯкщо ваші рідні, друзі чи знайомі перебувають постійно чи тимчасово на території Німеччини і ще не знають ро існування греко-католицьких душпастирств, поінформуйте їх.\nДивенСвіт календар УГКЦ (Юліанський)\nГригоріанський календар УГКЦ (м. Дрезден)