Святковий благодійний фестиваль у Жмеринці «Діти під Покровом Богородиці». Фотозвіт – Вінницька Єпархія УПЦ\n28 вересня 2020 року, з благословіння митрополита Вінницького і Барського Варсонофія, у місті Жмеринка відбувся четвертий православний благодійний фестиваль “ДІТИ ПІД ПОКРОВОМ БОГОРОДИЦІ”.\nБлагодійний захід мав на меті збір коштів для дітей Жмеринського благочиння з особливими потребами. Наразі таких дітей нараховується 19.\nЗахід відбувся з дотриманням усіх карантинних обмежень.\nФестиваль розпочався з благодійного ярмарку, у якому взяли участь 6 парафій благочиння. Учасники приготували багато смачних страв та привезли на продаж дитячі вироби. Після ярмарку відбувся святковий концерт, під час якому глядачі мали змогу насолодитися піснеспівами талановитих виконавців.\nЦього року у фестивалі взяли участь: Молодіжний хор «САМАНТА» з міста Вінниці, переможець міжнародних та всеукраїнських вокальних конкурсів Максим Ткачук, архідиякон Одеської єпархії Андрій Пальчук, переможець проекту «Голос країни – 2017» протоієрей Олександр Клименко, донька священика Анна Клименко, а також місцеві танцювальні колективи.\nПісля виступів благочинний Жмеринського округу прот. Ярослав Коромчевський разом з архім. Аркадієм нагородили учасників та активних організаторів свята Грамотами від імені митрополита Вінницького і Барського Варсонофія.\nМитрополит Варсонофій вдячний керівнику Молодіжного відділу архім. Аркадію (Сенчуківському) та його помічникам за організацію благодійного фестивалю.


Вивчення Біблії: Проповідь “Вибери життя” (Повторення Закону 27:1-30:30) – University Bible Fellowship\nВивчення Біблії: Проповідь “Вибери життя” (Повторення Закону 27:1-30:30)\nПовторення Закону 27:1-30:30\nКлючовий вірш 30:19,20 : "Сьогодні взяв я за свідків проти вас небо й землю, життя та смерть дав я перед вами, благословення та прокляття. І ти вибери життя, щоб жив ти та насіння твоє, щоб любити Господа, Бога свого, щоб слухатися голосу Його та щоб линути до Нього, бож Він життя твоє, і довгота днів твоїх, щоб сидіти на цій землі, яку заприсягнув Господь батькам твоїм Авраамові, Ісакові та Якову, дати їм."\nСьогоднішні слова — це останні промови Мойсея перед народом. Після них він лише поставить Ісуса Навина лідером замість себе, заспіває пісню Богові, поблагословить синів Ізраїльських та помре на полях Маовітських. Тому це — як останній заповіт, найголовніше, що ізраїльтяни мусять пам’ятати в Краю. Ці слова спрямовані в майбутнє, вони говорять про фундаментальні поняття віри, вірності Богу, про благословення та прокляття, життя та смерть. Ці слова Мойсей казав не тільки тогочасним євреям, але й майбутнім поколінням, всьому вибраному народу. Тож ці слова безпосередньо відносяться й до нас.\nПерше. Закарбуй в серці слово Бога (27:1-8).\nПодивіться на 27 розділ. Мойсей знову розпочинає свою промову з наказу для вибраного народу додержуватися всіх заповідей, що Бог дав їм. Подивіться вірші з 2 по 8: “І станеться того дня, коли ви перейдете Йордан до того Краю, що дає тобі Господь, Бог твій, то поставиш собі велике каміння, і повапниш їх вапном. І понаписуєш на них усі слова цього Закону, коли перейдеш, щоб увійшов ти до того Краю, що Господь, Бог твій, дає тобі, Край, що тече молоком та медом, як промовляв був Господь, Бог батьків твоїх, до тебе. І станеться, коли ви перейдете Йордан, поставите те каміння, що я наказую вам сьогодні, на горі Евал, і повапните їх вапном. І збудуєш там жертівника для Господа, Бога свого, жертівника з каміння, не піднесеш над ними заліза. З нетесаного каміння збудуєш жертівника Господа, Бога свого, і принесеш на ньому цілопалення Господеві, Богові своєму. І принесеш на жертву мирні жертви, і будеш там їсти, і будеш тішитися перед лицем Господа, Бога свого. І напишеш на тих каміннях усі слова цього Закону дуже виразно.” Тут Мойсей говорить про одне дуже конкретне служіння, яке мають здійснити ізраїльтяни, коли оволодіють землею обітниці. Вони мають піти на гору Евал, спорудити там жертовник, щоб приносити жертви, також принести на ньому цілопалення, мирні жертви, радіти й тішитися Богом. Це дуже зрозуміло. Бог виконав Свою обіцянку, дав їм землю, що обіцяв, і тепер вони мають дякувати та радіти в Бозі. Це — нормальні, здорові стосунки з Богом. Але тут є одна дуже важлива деталь. На тому самому місці, де має бути встановлений жертовник, навіть ще раніше, ізраїльтяни мають встановити великі камені, побілити їх вапном та дуже виразно написати на них всі слова Закону Бога. Для чого це? Для того, щоб кожен, хто приходить на поклоніння до Бога прочитав закон, перевірив своє життя, чи живе він за законом Бога, чи ні, якщо ні — розкаявся і виправив своє життя. Неможливо приходити до Бога, приносити мирні жертви, радіти перед Ним, співати гімни хвали, і, в той самий час, нехтувати законом Бога. Суть поклоніння — це не тільки принести цілопалення (для нас, в наш час, це присвятити себе Богу) і не тільки принести мирні жертви (в наш час це дякувати Богові і мати добре спілкування в церкві) і не тільки співати гарні пісні Богу. Суть поклоніння — це знати слово Бога та виконувати його в своєму житті. Слово Бога — це те, що має спрямовувати й керувати життям віруючого.\nЗверніть увагу, що Бог наказав зробити великі камені, зробити напис дуже виразним і поставити його на місці, куди приходять всі віруючи. Це значить слово Бога — для всіх. Навіть той, хто погано бачить повинен прочитати великий та чіткий напис на великому камені. Навіть той, хто не дуже вміє читати, мав розуміти. В багатьох поганських релігіях слова їхніх богів — не для всіх. Лише наближений може читати й розуміти. А частіше взагалі не читати, а слухати якійсь голос, що йому говорить. Тому зараз, коли якийсь чаклун або ворожка хоче звернути на себе увагу, то дає оголошення в газету і пише щось таке: “таємне знання єгипетських жреців” чи “таємна ведична практика”. Вони підкреслюють, що знають щось таке, чого не знають і не повинні знати “прості люди”. Але наш Бог не такий. Він хоче, щоб Його волю знали всі. Його слово відкрите для всіх, Він не ховає його, навпаки закликає знати його, робить доступним і хоче, щоб Його слово виконувалось віруючими.\nТакож, Бог наказав записати закон і в книгу, і зробити копію для Ісуса Навина, і потім для царя, і на камені для всього народу. Це щоб слово Бога не було спотворено. Коли через рік, або через 10 років, чи навіть через 1000 років, навіть якщо всі забудуть, про що Бог казав, можна відкрити Біблію і знайти точне й неушкоджене слово Бога. Так було декілька раз в історії. І в Ізраїлі, наприклад в часи Йосії, коли в храмі знайшли Біблію, і в середньовічній Європі під час реформації, і в будь-якому іншому місці, де віруючи повертаються до вивчення й виконання слова Бога, там завжди було духовне пробудження.\nПодивіться вірші 9,10: “І промовляв Мойсей та всі священики-Левити, до всього Ізраїля, говорячи: Уважай та слухай, Ізраїлю, ти цього дня став народом Господа, Бога свого. І будеш ти слухатися Господа, Бога свого, і будеш виконувати заповіді Його та постанови Його, що я наказую тобі сьогодні.” Мойсей ще раз наголошує, що вибраний народ має виконувати заповіді й постанови Господа, та слухатися Його голосу. Слухатися голосу Бога та виконувати Його волю — це суть Заповіту. “А тепер, коли справді послухаєте Мого голосу, і будете дотримувати заповіту Мого, то станете Мені власністю більше всіх народів, бо вся земля то Моя! А ви станете Мені царством священиків та народом святим.” (Вих. 19:5,6)\nБільшість людей слухаються не голосу Бога, але голосу диявола. Звичайно, диявол не приходить в вигляді чорта з рогами, хвостом та копитами, з запахом сірки, і не каже: така моя воля. Ні, звичайно він працює через рекламу: “тобі для щастя потрібно це. Посвяти своє життя задоволенням”. Або через світську культуру: “фі, це так глупо й несучасно жити по Біблії”, або через гордість: “що таке Бог? Тільки лузери шукають допомоги в якогось Бога, а ти сильний, ти сам розумієш краще, Він тобі не потрібний”, або ж через хіть: “це твоя суть, це твої природні бажання, не треба їх обмежувати”. Але життя вибраного народу — не за своєю волею, не за грішними бажаннями, але за волею Бога, що записана в Книзі.\nАле, що робити тим, хто не вміє читати? Вірші з 11 по 26 говорять про те, що далі, коли буде створений жертовник та на каменях написана Біблія, всі коліна синів Ізраїля повинні зібратися на це місце, на гори Ґарізім та Евал, щоб благословити й проклясти Ізраїль. Тоді Левити стануть і проголосять прокляття (вірші з 15 по 26):\n“Проклята людина, що зробить боввана різаного або литого, гидоту для Господа, чин різьбарських рук, і поставить таємно! І відповість увесь народ, та й скаже: амінь!\nПроклятий, хто не дотримає слів цього Закону, щоб виконувати їх! А ввесь народ скаже: амінь!”.\nЦе — найрозповсюдженіші гріхи того часу. Мабуть, багато людей навіть не думало, що це гріх. Наприклад, це ж смішно, якщо сліпий йде в Єрусалим, а ти його направляєш в зворотній бік, або підкладеш камінь, щоб перечепився. Зараз нам це здається зовсім не смішно, але це нічого не значить. Декілька днів тому на ютубі з’явилося відео, де одна й та сама дівчинка стоїть на площі одягнена гарно, здається що загубила батьків. А потім вона ж стоїть одягнена в грязний светер, замурзана як жебрачка. Як ви вважаєте, чи реакція перехожих була однакова? І як би ми поводилися? І чи це не підпадає під слова: “Проклятий, хто перекручує право приходька, сироти та вдови”? Тобто, це відноситься також і до нас. Тож ці слова сказані для того, щоб навіть неписьменні люди могли взнати слово Бога і виконувати його. Навіть неписьменна людина може почути і вирішити для себе: “я не буду робити ідолів, а буду поклонятися лише Богові”, “я буду поважати батька й матір і піклуватися про них”, “я не буду брати й давати хабарів”, “я не буду розпусником” і сказати: “амінь”.\nЗакінчуючи цей розділ, хочу сказати, що Бог зробив Своє слово відкритим для всіх, Він хоче, щоб ми вивчали Його слово, виконували його, закарбували його в своєму серці, щоб воно керувало нашим життям. Також Він хоче, щоб Його слово направляло все наше суспільство і наш народ. Коли слово Бога буде виконуватися нами й в нашому народі, то тут буде здорове суспільство, а ми будемо Його царством священиків та святим народом.\nДруге. Благословення та прокляття. (28:1-69)\nРозділ 28 говорить про благословення та прокляття. Саме ці слова мали проголошувати дванадцять колін ізраїльських з гори Ґарізім та з гори Евал. Ми не будемо їх всіх читати, але звернемо увагу на декілька речей.\nПо-перше, головне благословіння — бути вибраним народом. Подивіться на вірш 1. “І станеться, якщо дійсно будеш ти слухатися голосу Господа, Бога свого, щоб додержувати виконання всіх Його заповідей, що я наказую тобі сьогодні, то поставить тебе Господь, Бог твій, найвищим над усі народи”. Яке тут благословення? “То поставить тебе… найвищим над усі народи”. Це те саме, що Господь сказав при Синаї: “то станете Мені власністю більше всіх народів, бо вся земля — то Моя”. Найбільше благословення — бути особистою, улюбленою та вибраною власністю Бога. Це постійно викликало заздрість і ненависть у всіх народів. Але цей привілей не можна було заслужити, тільки кого Бог вибрав. Славимо Бога, що Він нас вибрав в Ісусі Христі вірити в Нього й бути Його вибраним народом.\nПо-друге, благословення та прокляття залежить тільки від того, слухаємося ми Бога чи ні. Перший, другий вірші кажуть: “І станеться, якщо будеш дійсно слухатися голосу Господа, Бога свого, щоб додержуватися виконання всіх Його заповідей,… то поставить тебе Господь… найвищим над усі народи землі, і прийдуть на тебе всі оці благословення…, коли ти слухатимешся голосу Господа…” Також 15 вірш каже: “Та станеться, коли ти не будеш слухатися голосу Господа, Бога свого, щоб додержувати виконання всіх Його заповідей і постанов Його, що я сьогодні наказую тобі, то прийдуть на тебе всі оці прокляття, і досягнуть тебе” Тут ми бачимо: благословенне життя — це слухатися голосу Господа, прокляте — жити як сам хочеш. В Біблії є багато прикладів, коли проклята людина послухалася голосу Господа й ставала благословенною. Авраам а Урі халдейському мав прокляте життя: без дітей, без надії, без мети, але коли послухався Господа піти й пішов, його життя стало не тільки благословенним, але й джерелом благословення для інших. Рахав, блудниця, була з проклятого народу, тільки що Бог дав повеління, щоб винищити їх народ, але вона повірила в Бога, так що її віра не тільки спасла її саму, але й її родину, і вона ввійшла в вибраний народ, так що навіть стала праматір’ю Ісуса Христа. Є і протилежні приклади, коли через непослух люди втрачали благословення й отримували прокляття. Приклади: Соломон чи Єровоам — перший цар Ізраїля, двоє синів Аарона, що знехтували постановами Бога про служіння в скінії і там, на місці померли.\nНаші люди, українці, досить забобонні. Часто можна почути, що хтось прокляв, зглазив, наслав порчу. Тому ходять до якихось бабок, ворожок, щоб зняла закляття, щоб приворожити чоловіка до дочки, щоб чоловік, або син, або зять кинув пити. Це — страшна практика, це прокляте, це є мерзота перед Господом і це явно заборонено в Законі. Але всім нам треба знати, що єдине джерело прокляття — непослух Богу, єдине джерело благословення — Бог, коли ми віримо в Нього і слухаємося Його.\nКоли ми уважно читаємо цей розділ, нам стає страшно. Прокляття, що проголошені на вибраний народ Божий дійсно жахливі. Вони навіть страшніші, ніж те прокляття, що проголошено на хананеїв. І, дивлячись на історію, ми бачимо, що воно здійснилося для ізраїльського народу. Але якщо уважно подивитися, то ми теж маємо підпадати під ці прокляття. Особливо жахливо для мене звучать слова з 47,48 вірша: “За те, що не служив ти Господеві, Богові своєму, у радості та в добрі серця, із рясноти всього, то будеш служити ворогові своєму, якого Господь пошле на тебе, у голоді, і в прагненні, і в наготі, і в недостатку всього, а він дасть залізне ярмо на твою шию, аж поки вигубить тебе”. Я знаю за собою багато разів, коли не служив Господові в радості, навпаки з похмурим лицем, у роздратуванні в жалобі, хоча Бог давав мені дуже багато, все необхідне, то це слово про мене. Мені страшно служити моєму ворогові, так що він вигубить мене.\nТакож, ми не так давно вивчали послання до Римлян, де було сказано, що Ісус став за нас клятвою і поніс на собі прокляття гріха. Прокляття гріха — це саме цей розділ. Чи нема тут протиріччя? Може Новий Заповіт скасував цей розділ Біблії, та ми даремно вивчаємо його? Ні, тут нема протиріччя і ми не даремно його вивчаємо. Ми були прокляті. Все що написано в цьому розділі, мало справдитися на нас: і голод, і нагота, і переслідування ворогів, і пусте й беззмістовне життя, і робота, на якій працюєш, але нема результату, і дім, що збудував, але не живеш, і навіть щоб їсти в голоді своїх дітей. Це мало справдитися на нас, тому що ми не слухалися Бога і не вважали за потрібне дотримуватися Його волі. Хвала Ісусу, що помер за нас, та Богу, що дав нам ввірувати в Ісуса Христа. Він визволив нас від цієї долі, з’єднав нас вірою з джерелом благословення — Богом, щоб тепер ми вже жили не як невіруючи, а як вибраний народ, тримаючись за Ісуса Христа. Цей розділ — це нагадування нам, в якому стані ми були, а також це застереження, що якщо ми підемо від Бога, знехтуємо Його милістю до нас в Ісусі Христі, то все це повернеться.\nТретє. Вибери життя. (29:1-30:20)\nВ 29 та 30 розділі Мойсей проголошує свою останню проповідь перед народом. Він знову нагадує, як Бог вивів їх з Єгипту, як водив по пустелі і як давав перемогу. Висновок — тож слухайтеся Господа і виконуйте Його слово. Тоді Бог справдить Свою обіцянку, що буде їх Богом, як і обіцяв їхнім батькам. Також, у 13,14 віршах Бог підкреслює, що ця обітниця складена не лише з тими, хто зараз стоїть перед Господом, а з всім вибраним народом. В віршах з 17 по 28 Господь застерігає ізраїльтян від того, щоб вони не стали гордими перед Богом, щоб жоден чоловік, почувши слова прокляття не знехтував їх і не погорджував ними, кажучи в серці своєму: “а, вони кажуть якусь дурницю, все одно буду робити що хочу, і мені буде гарно”. Бог каже, що не пробачить такій людині і неодмінно вигубить її з синів Ізраїльських, і зробить його притчею для майбутніх поколінь.\nВ 30 розділі Мойсей пророкує, що за свою непокірність і неслухняність ізраїльтяни підуть у розсіяння та полон. Але Бог обіцяє, що коли вони в полоні навернуться до Господа, будуть слухатися голоса Господа, то Він змилосердиться, знову поверне їх в землю обітниці знову розмножить їх і буде радіти, благословляючи їх. Єдине що треба — упокоритися під руку Господа і виконувати Його закони й постанови.\nВ віршах з десятого по чотирнадцятий Мойсей каже, що навернутися до Господа легко — тільки всім серцем виконувати заповіді й постанови Бога, тому що ці заповіді не далекі, Господь написав їх в їхньому серці та вклав в уста, щоб виконувати її.\nОстанні слова, що каже Мойсей народу — він пропонує їм вибір: життя чи смерть, благословіння чи прокляття. Життя й благословення — це жити перед Богом, слухатися Його, виконувати Його волю. Смерть та прокляття — це не зважати Бога, жити по своїм бажанням. Мойсей закликає їх вибрати життя і жити самим, а також їхнім нащадкам.\nДавайте разом прочитаємо вірші 19,20: “Сьогодні взяв я за свідків проти вас небо й землю, життя та смерть дав я перед вами, благословення та прокляття. І ти вибери життя, щоб жив ти та насіння твоє, щоб любити Господа, Бога свого, щоб слухатися голосу Його та щоб линути до Нього, бож Він життя твоє, і довгота днів твоїх, щоб сидіти на цій землі, яку заприсягнув Господь батькам твоїм Авраамові, Ісакові та Якову, дати їм.” Життя людини — це постійний вибір. Ми обираємо, що приготувати на сніданок, що одіти сьогодні, брати чи не брати парасольку. Це — зовсім незначні вибори. Насправді наше життя не зміниться від того, будемо їсти зранку салат чи яєчню. У крайньому випадку, назавтра можна зробити інший вибір. Є вибори більш важливі, наприклад, вибір професії, чи вибір дружини (або чоловіка). Цей вибір більш суттєво відбивається на житті. Але, якщо ми уважно подивимося, то вони теж не сильно впливають. Той, хто любить працювати, для кого робота — це свято, на будь-якій роботі досягне успіху, а ледащо, куди б не пішов, завжди буде тягарем для інших. Також і ті, хто одружуються, не мають великого вибору: якщо чоловік не поважає свою дружину, він так само не поважав би й іншу, якщо чоловік любить свою дружину, він так само любив би й іншу жінку. Але є один дуже важливий вибір, той, що справді впливає на все життя: це вибір дороги життя й благословення чи вибір дороги смерті та прокляття. Наслідки тяжко переоцінити. Якщо людина вибирає життя, то де б вона не була, там буде благословення. І при її вході, і при виході. Яку б роботу не обрав, там буде благословення. Це не значить, що завжди буде успіх, це значить що буде благословення. Це як в першому псалмі: “і він буде, як дерево, над водним потоком посаджене, що родить свій плід своєчасно, і що листя не в’яне його, – і все, що він чинить, щаститься йому!” (Пс. 1:3) Більш того, якщо людина обирає дорогу життя, то кінець її — вічне життя, як написано: “що кожному віддасть за його вчинками: тим, хто витривалістю в добрім ділі шукає слави, і чести, і нетління, – життя вічне” (Рим. 2:6,7) Навпаки, якщо людина обирає дорогу смерті, не може бути благословенним. Щоб він не робив, не буде з того користі, з ким би не одружився — не буде щастя. І кінець життя — вічна погибель. “А сварливим та тим, хто противиться правді, але кориться неправді, – лютість та гнів.” (Рим 2:8) Про це Мойсей багато говорив в сьогоднішньому слові в 28-му розділі.\nТоді як нам взнати, що таке дорога життя та дорога смерті, як не помилитися в виборі?Це дуже просто. Вірш 16а: “Бо я сьогодні наказую тобі любити Господа, Бога свого, ходити Його дорогами, та додержувати заповіді Його, і постанови Його, щоб ти жив…” Це дорога життя. А дорога смерті в вірші 17: “А якщо серце твоє відвернеться, і не будеш ти слухатися, і даси себе звести, і станеш вклонятися іншим богам, і будеш їм служити…” Жити — це любити Господа, слухатися Його, линути до Нього, бо Він — наше життя. Вмирати — це протилежно: нехтувати Богом, жити за своїми пожадливостями та грішними бажаннями, вклонятися багатьом ідолам цього світу, тобто жити так, як живуть безбожники цього світу. Бог єдине джерело життя, тож щоб жити, нам треба з’єднатися з Ним в Ісусі Христі й перебувати в Ньому. Якщо ні, якщо своїм непослухом та гріхами ми відокремлюємось від Бога — то смерть і прокляття.\nУ нас теж, як у євреїв на полях Моавітських, зараз є вибір: обрати життя чи смерть. Але за більш як 3000 років чи не змінилися дороги життя та смерті? Чи Ісус не змінив це? Ні, не змінилося. Для нас дорога життя — це прийняти Ісуса Христа, приліплюватися до Нього, посвятити Йому своє життя і жити як вибраний народ Божий. Дорога життя — це вірити в слово Ісуса і виконувати Його слово. Це те само, про що зараз казав Мойсей. Навпаки, дорога смерті — це не зважати на Бога та на його милість, що Він дав нам в Ісусі Христа, жити так, якби Бога немає, як живуть всі інші люди. Так, здається, простіше, але це дорога в погибель та в прокляття. Тож виберіть життя, аби жили ви та ваші потомки.\n🡄 Вивчення Біблії: Питання (Повторення Закону 27:1-30:20)\nВивчення Біблії: Питання (Повторення Закону 31:1-34:12) 🡆


Користь від тренувань зберігається й через 10 років - вчені - новини здоров'я | УНІАН\nКористь від тренувань зберігається й через 10 років - вчені\n15:33, 18 квітня 2019\nУ деяких випадках користь від тренувань зберігається і через 10 років після їхнього завершення.\nОсобливо корисними виявилися інтенсивні фізичні навантаження / фото pixabay.com\nПереваги регулярних фізичних навантажень можуть зберігатися довше, ніж багатьом здається. Такого висновку дійшли американські дослідники.\nНавіть якщо людина завершила регулярні тренування кілька років тому, вони все одно продовжують впливати на її здоров'я позитивно, як з'ясували вчені. Їхнє дослідження продемонструвало, що переваги фізичних навантажень є набагато тривалішими, ніж багатьом здається, пише MedikForum.\nЧитайте такожСтало відомо, скільки потрібно ходити пішки кожен день для схуднення\nВони зберігаються навіть у тому випадку, якщо люди вже не приділяють спорту таку кількість часу або взагалі перестають тренуватися. У деяких випадках користь від тренувань зберігається і через 10 років після їхнього завершення. Втім, все залежить від типу фізичних навантажень, якими ви займалися.\nУчасники дослідження практикували різні навантаження, від помірних на кшталт пішої ходьби до бігу в швидкому темпі й занять з обтяженнями. Згодом з ними зустрічалися через різні проміжки часу, і навіть через 10 років організм деяких людей, які давно закинули тренування, був більш здоровим, порівняно з тими, хто ніколи не тренувався. Це стосувалося і зайвої ваги, і різного роду серцево-судинних маркерів. Особливо корисними були інтенсивні фізичні навантаження.\nНагадаємо, ВООЗ рекомендує кожній здоровій людині проходити 10 тисяч кроків на день.


В "ОкноДом" ми надаємо спектр послуг по переробці алюмінієвих вікон і обслуговування. Маючи більш ніж 10-річний досвід роботи в сфері переробки та ремонту склопакетів, ми готові оперативно вирішувати будь-які питання.\nКомпанія ОКНОДОМ представляє послугу по переробці алюмініевих вікон і дверей в Одеському регіоні\nВсі продавці алюмініевих вікон стикалися з тим що на якомусь етапі здійснення замовлення з якоїсь причини були переплутані розміри алюмініевих вікон або дверей, цю помилку міг зробити технолог -замерщік або офіс менеджер або просто отримавши і потверділа замовлення Ви не звернули увагу на помилку в бланку замовлення алюмініевих вікон прийшли до Вас з заводу.\nЗараз це перетворилося в додаткову послугу, коотрой ми можемо запропонувати Вам. І допомогти вирішити цю проблему переробивши Ваші алюмініеві вікна в потрібні Вам розміри.\nЧому варто просто замовити переробку алюмініевих склопакетів в компанії "ОкноДом"?\nБагато компаній по виготовленню алюмініевих склопакетів скорочують витрати, пропонуючи неякісні вироби зі скла, які з великою ймовірністю можуть передчасно зламатися. Ми використовуємо тільки високоякісні матеріали для додання міцності і довговічності нашим склопакетів, допомагаючи запобігти передчасному руйнуванню.


Церква "Філадельфія"Служіння дитячого хору «Левити» (для дітей від 3 до 6 років) -\nСлужіння дитячого хору «Левити»\n(для дітей від 3 до 6 років)\nЦе служіння триває близько року, проте є одним з найяскравіших у нашій церкві. Ще б пак – коли бачиш діток, які від усього серця прославляють нашого Господа, подібні емоції здатні розтопити серце навіть невіручої людини!\nЛідерами цього служіння є дві людини – Катерина Лактіонова та Ганна Рудницька, які плідно займаються вихованням дітей для подальшого гідного християнського життя, розповідають їм про нашого Спасителя – Ісуса Христа, а крім того розвивають їхні артикуляційні, розмовні та артистичні навички та здібності.\nЗа словами сестер, вони є відповідальними за виховання святого покоління, яке буде захищене Господом від спокус цього гріховного світу та благовіститиме своїм одноліткам.\nЗа час існування служіння дітки вже не один раз виступили на великій сцені перед паствою церкви, подарувавши усім незабутні враження та емоції. Кожен подібний виступ – це Господнє благословіння, бо, погодьтесь, в такому віці ще важкувато мати необхідні навички, але, як усі ми бачимо, Бог робить дивовижні речі!\nЯкщо ви хочете послужити Господу допомагаючи цим діткам, наші сестри з нетерпінням чекають зустрічі з вами. Долучитися ж до хору дуже просто:\nРепетиції відбуваються кожної неділі о 12:15 в першому класі недільної школи (приміщення церкви).\nДля тих, хто бажає прийти вперше – попередній запис за номером (050) 680-07-11 (Катя)


Лампа до TOSHIBA TLP-T60 - Найкраща ціна та якість, найбільший вибір\nЛампи до проектора TOSHIBA TLP-T60 Партномер: TLPLV2 (або TLP-LV2)\nШукаєте лампу проектор TOSHIBA TLP-T60? Пропонуємо Вам лампи з модулем і самостійні колби від оригінальних та альтернативних виробників.\nЛампи з модулем для проектора TOSHIBA TLP-T60\nКомбінований ламповий модуль для TOSHIBA TLP-T60 – це той тип лампи, в якому оригінальна лампа (наприклад від фірми Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio, Matsushita, Iwasaki HSCR), є зібрана з модулем від іншого, ніж фірмового виробника. Рекомендуємо як один з найпопулярніших й найнадійніших варіантів, який можна придбати за вигіднішою ціною, порівняно з оригінальним модулем.\nЛамповий блок для TOSHIBA TLP-T60 від неоригінального виробника представляє собою бюджетний варіант оригіналу. Дуже часто виробництво обох варіантів проводиться на сусідніх заводах тієї ж самої країни. Головний розділ у матеріалах, що використовуються при виробництві та наявність "бренду" чи його відсутність (у неоригіналів).Радимо цей варіант покупцям, яким ціна оригіналу здається занадто високою, чи, якщо Ви не впевнені, що зможете провести заміну голої колби самостійно.\nЛампи без модуля для проектора TOSHIBA TLP-T60\nГола лампа без корпусу для TOSHIBA TLP-T60 є дуже якісною альтернативою оригінальному блоку. Якщо Ви придбали цей варіант, ту колбу буде необхідно умістити до вже наявного корпусу. Оригінал повинен мати на собі маркування Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio NSH, Matsushita, Iwasaki HSCR та декілька інших, що підтверджують його фірмовість. Якщо Ви маєте старий корпус о доброму стані та упевнені, що упораєтесь із самостійною заміною, то цей варіант можемо Вам порадити як один з найоптимальніших.\nЦей найдоступніший по ціні варіант лампи для TOSHIBA TLP-T60 має вигляд скляної голої колби без монтажного корпусу. Виробництво проходить за зразком та з використанням східних технологій, як і при виробі оригіналів. На ньому але Ви не знайдете жодного маркування оригінального виробника. Заміна лампи без модуля - важчий процес, ніж заміна вже зібраного блоку, тому ми зазвичай радимо його покупцям, які вже мають будь-який досвід із самостійною заміною.


Журналісти протии закону про наклеп | Репортер\nРепортер › Україна › Журналісти протии закону про наклеп\nЖурналісти протии закону про наклеп\nВимагають його ліквідувати. Зібралися і заявили – переписаного варіанту вони теж не хочуть.\nВважають, цей закон оголосив війну журналістиці. Бо згідно з документом, журналіста, а також інших громадян, які ганьблять честь і гідність іншої особи, чекає або велетенський штраф, або ув’язнення до двох років.\nЦе означає, що журналістів можна буде кидати за грати за будь-який критичний матеріал. Автор законопроекту Віталій Журавський не збирається відкликати свою ініціативу, і взагалі хоче, аби документ остаточно ухвалили ще до парламентських виборів.\nНагадаємо, напередодні законопроект про наклеп парламентарі прийняли у першому читанні.


Новий президент Бразилії готовий обговорювати військову базу США і критикує Росію | АРГУМЕНТ\n| Пт, 2019-01-04 19:33\nНовий президент Бразилії Жаір Болсонаро, який вступив на посаду у вівторок, заявив про готовність обговорювати розміщення американської військової бази в його країні. Він сказав, що готовий подумати над цим питанням, якщо того зажадає ситуація в світі.\nОдночасно Болсонаро розкритикував Росію за підтримку "диктатури" уряду Ніколаса Мадуро в сусідній Венесуелі. За його словами, така політика Москви призвела до посилення напруженості в регіоні і викликає тривогу.\n"Росія провела маневри в Венесуелі. Ми знаємо про наміри диктатури Мадуро, і Бразилії слід турбуватися з цього приводу", - заявив він в інтерв'ю телеканалу SBT, нагадавши про нещодавні спільні військові навчаннях двох країн. Тоді Росія направила до Венесуели два стратегічні бомбардувальники, здатних нести ядерну зброю.\nБолсонару підкреслив, що Бразилія під його керівництвом повинна завоювати домінуючу позицію в американському регіоні. Він назвав бразильську армію "останнім стримуючим бар'єром на шляху до соціалізму". За його словами, влада ігнорувала інтереси військовослужбовців протягом чверті століття.\nЖаір Болсонаро вважається ультраправим політиком, від якого очікують кардинальної зміни внутрішньої і зовнішньої політики країни: протягом десятиліття в Бразилії правила соціалістична Робітнича партія, що знаходиться в протистоянні зі Сполученими Штатами.\nВ ході свого виступу перед парламентом Болсонару пообіцяв "перебудувати країну", провівши структурні державні реформи і відкривши ринки для міжнародної торгівлі. Він має намір звільнити країну від корупції і ідеологічного ухилу, побудувавши суспільство без будь-якої дискримінації.\nБолсонару, який активно підтримує президента США Дональда Трампа, нині займається зміцненням відносин з Америкою і Ізраїлем. Прем'єр-міністру Беньяміну Нетаньяху Болсонару пообіцяв, що перемістить бразильське посольство в Єрусалим.\nЕкономічна команда нового президента збирається лібералізувати економіку Бразилії, позбавити країну від елементів соціалістичного устрою і прийняти консервативні соціальні заходи в таких областях, як освіта. У середу Болсонару оприлюднив плани щодо прискорення приватизації і посилення базових принципів щодо виконання кримінальних вироків. В адміністрацію Болсонаро увійшли з прихильники вільного ринку, колишні воєначальники і релігійні ідеологи.\nЯк зазначається, бразильські ринки злетіли на обіцянках скоротити уряд.\nReuters називає 63-річного Болсонару "шанувальником військової диктатури", яка встановилася в період з 1964 по 1985 роки. У зазначений період Болсонару - колишній капітан армії - служив в десанті і в артилерійських військах. Він сім разів ставав депутатом Національного конгресу.


Сухі » ТОВ "ЕЛІЗ"\nКРП 6, 10, 35кВ\n0,66-10 кВ Реактори сухі зглажуючі типу СРОС(З), УРОС\nРеактори типу СРОС (З), УРОС призначені для згладжування пульсацій випрямленого струму в схемах перетворювачів і поставляються в якості комплектуючих в схемах електроприводу. Реактор розрахований для роботи в районах з помірним кліматом, в закритих приміщеннях з природною вентиляцією.\n6-10кВ Реактори сухі струмообмежуючі типу РТОС, РТСТ, РТСТГ, РТСТУ\nРеактори струмообмежуючі з природним повітряним охолодженням призначені для обмеження ударних струмів короткого замикання в електричних мережах частотою 50 Гц, напругою 6-10 кВ.\nРеактори включаються послідовно в лінію й працюють як додатковий індуктивнеий опір з метою обмеження струмів короткого замикання в електричних мережах й збереження рівня напруги в електроустановках у разі короткого замикання.\nЗавантажити опитувальний лист RTOS.doc [35,5 Kb] (cкачиваний: 3).\n6-10кВ Реактори сухі шунтуючі типу РТСШ\nТрифазний сухий шунтуючий реактор (далі по тексту "реактор") призначений для паралельного включення в мережу з метою компенсації ємнісного струму. Реактор розрахований для роботи в районах з помірним кліматом.


Bиклaдaчi Xepcoнcькoгo дepжунiвepcитeту oтpимaли cepтифiкaти нa aвтopcькi пpoгpaми » ХЕРСОН Онлайн общественно политическое интернет издание\nУ мeжax учacтi в пpoєктi «Bивчaй тa poзpiзняй: iнфoмeдiйнa гpaмoтнicть» виклaдaчки фaкультeту укpaїнcькoї й iнoзeмнoї фiлoлoгiї тa жуpнaлicтики Cвiтлaнa Kлимoвич, Cвiтлaнa Мapтoc тa Лapиca Koвбacюк poзpoбили aвтopcькi нaвчaльнi пpoгpaми, якi були cepтифiкoвaнi.\nBapтo зaзнaчити, щo пpoєкт «Bивчaй тa poзpiзняй: iнфoмeдiйнa гpaмoтнicть» викoнуєтьcя Paдoю мiжнapoдниx нaукoвиx дocлiджeнь тa oбмiнiв (IREX) зa пiдтpимки Пocoльcтв CШA тa Beликoї Бpитaнiї, у пapтнepcтвi з Мiнicтepcтвoм ocвiти i нaуки Укpaїни тa Aкaдeмiєю Укpaїнcькoї Пpecи.\nПpoгpaмa «Лiнгвicтичнi тa coцiaльнi acпeкти пpaвoпиcниx диcкуciй», яку poзpoбили дoцeнтки кaфeдpи укpaїнcькoї фiлoлoгiї тa жуpнaлicтики Cвiтлaнa Мapтoc тa Cвiтлaнa Kлимoвич, poзpaxoвaнa нa вчитeлiв зaклaдiв зaгaльнoї cepeдньoї ocвiти, виклaдaчiв кoлeджiв тa нaукoвo-пeдaгoгiчниx пpaцiвникiв зaклaдiв вищoї ocвiти.\n«Пocтiйнi мaнiпуляцiї нa ґpунтi мoвниx питaнь в укpaїнcькoму cуcпiльcтвi (питaння мoвнoї пoлiтики, пoxoджeння укpaїнcькoї мoви, cтaнoвлeння пpaвoпиcнoї cиcтeми тoщo) вимaгaють ocoбливoї увaги дo aнaлiзу eкcтpa- тa iнтpaлiнгвaльниx чинникiв, щo вплинули нa фopмувaння cучacнoї пpaвoпиcнoї cиcтeми. Cтaнoвлeння укpaїнcькoгo пpaвoпиcу – cклaдний i дoвгoтpивaлий пpoцec. Baжливo cфopмувaти в ocвiтньoму cepeдoвищi poзумiння лiнгвicтичниx тa coцiaльниx acпeктiв пpaвoпиcниx диcкуciй i, як нacлiдoк, знaння й уcвiдoмлeння cучacниx пpaвoпиcниx нopм», – зaзнaчилa зaвiдувaчкa кaфeдpи укpaїнcькoї фiлoлoгiї тa жуpнaлicтики Cвiтлaнa Kлимoвич.\nAвтopcькa пpoгpaмa дoцeнтки кaфeдpи нiмeцькoї тa poмaнcькoї фiлoлoгiї Лapиcи Koвбacюк oтpимaлa нaзву «Пpaктикa уcнoгo тa пиceмнoгo мoвлeння». Bиклaдaчкa зaпeвняє, щo нaвчaння пpизнaчeнe для здoбувaчiв вищoї ocвiти XДУ пepшoгo бaкaлaвpcькoгo piвня ocвiти зa ocвiтньoю пpoгpaмoю Cepeдня ocвiтa (Мoвa i лiтepaтуpa нiмeцькa). Oднaк зaпуcк пpoгpaми вiдбудeтьcя вжe з пoчaтку нacтупнoгo poку.\nНaвчaльнa пpoгpaмa «Cучacнa укpaїнcькa лiтepaтуpнa мoвa (poздiл «Мopфoлoгiя»)» булa пiдгoтoвлeнa дoцeнткoю кaфeдpи укpaїнcькoї фiлoлoгiї тa жуpнaлicтики Cвiтлaнoю Мapтoc. Bapтo зaзнaчити, щo виклaдaчкa вжe aктивнo впpoвaджує в ocвiтнiй пpoцec eлeмeнти мeдiйнoї гpaмoтнocтi тa нaгoлoшує нa вaжливocтi кpитичнoгo миcлeння cучacнoї людини.\nУci нaвчaльнi пpoгpaми виклaдaчiв XДУ cпpямoвaнi нa poзвитoк кoмпeтeнтнocтeй кpитичнoгo cпpияння iнфopмaцiї чepeз iнтeгpaцiю iнфoмeдiйнoї гpaмoтнocтi в нaвчaльний пpoцec i peкoмeндoвaнi нa впpoвaджeння.


В Італії тривають акції протесту проти освітньої реформи — 5 канал\nПротести студентів в Італії. Молоді люди невдоволені планами уряду впровадити освітню реформу. У Римі тисячі демонстрантів зібралися біля будівлі парламенту, потому пройшлися центром міста, завадивши дорожньому руху. Подібні акції відбуваються в інших італійських містах.\nНа вулиці великих італійських міст вийшли тисячі студентів. Молоді люди виступають проти реформи освіти, яку обговорює парламент. Зокрема, законопроект передбачає, що витрати на малопопулярні факультети скоротять на користь тих, яким надають перевагу. Противники реформи стверджують - такий підхід знизить якість освіти і завадить вишам гідно фінансувати наукові дослідження.\nПротестувальник: "Їхня реформа не пройде, ми не допустимо цього! Ми не залишимо цього місця, доки вони не скажуть, що відмовляються від своїх планів".\nВиступи студентів відбуваються у Римі, Генуї, Мілані та інших італійських містах. У Флоренції вони переросли у сутички з поліцією. Кілька протестувальників і правоохоронців зазнали легких травм. У Палермо демонстранти на кілька годин заблокували міський вокзал. А у Пізі студенти захопили всесвітньо відому пам`ятку - вежу, що падає. Протестувальники не пускали туристів до головної споруди міста.\nПротестувальник: "Парламент, який хоче позбавити нас майбутнього, слід розпустити. Вони планують поховати науку у нашій країні, перетворити освітню галузь на інструмент заробляння грошей".\nНапередодні масові акції протесту студентів відбулися у Великій Британії. Там виступали проти збільшення плати за навчання у вишах, яку планують підняти майже утричі. Демонстрації переросли у сутички з поліцією та безлад.


Коли весь час хочеться | Дієти для схуднення\nHome » Жінки » Коли весь час хочеться\nКоли весь час хочеться\nКоли весь час хочетсяГиперсексуальностью, або німфоманія, називається значно підвищений сексуальний потяг. Статистика стверджує, що з трьох чоловіків один мріє хоч раз в житті зустріти гіперсексуальної жінку, проте щастить далеко не всім.\nУ чоловічому співтоваристві існує міф, що таких жінок багато, але насправді ж справжніх німфоманок дуже мало – приблизно одна на 2500 жінок. Сама назва «німфоманія» виникло з давньогрецьких міфів. За переказами, міфічні німфи, в яких вірили стародавні греки, заманювали чоловіків в ліси, щоб задовольнити свої похоті. Греки вважали, що саме німфи навчили людей різних позах і масі інших любовних хитрощів. Але сама німфоманія – не вигадка і не міф.\nВажко сказати, чим є для жінок гіперсексуальність – благословенням або прокляттям. Німфоманки часом самі не раді своїй гіперсексуальності. Цих жінок часто вважають збоченками або розпущеним. Через засудження гіперсексуальні дами воліють не афішувати свої проблеми і мати справу з випадковими партнерами.\nСпровокувати появу гіперсексуальності можуть самі різні причини:\n– гормональний збій,\n– різні хвороби,\n– прийом деяких ліків,\n– психологічні проблеми,\n– різні природні фізіологічні процеси (наприклад, вагітність)\nНавіть носіння певної одягу може спровокувати виникнення німфоманії. Наприклад, носіння дамами тісних корсетів в 17-18 століттях сприяло активному припливу крові до області тазу і служило причиною постійного сексуального збудження, що і створило міф про любвеобільності дам епохи відродження.\nНімфоманія, якщо вона пов'язана з гормональними порушеннями в жіночому організмі, може з'явитися після складних пологів, аборту, травми або тяжкої хвороби.\nНавіть зовсім юні дівчатка можуть страждати німфоманія. Наприклад, ті, хто дуже рано почав статеве життя. Помічено, що дівчатка-німфоманки часто падають в непритомність, у них зайву вагу та порушення менструального циклу. До речі, підлітки часто використовують секс як можливість відокремитися від батьків. Тобто вони шукають не сексу, а кохання, якому їх обділяють будинку. В зрілому віці ці дівчатка, можливо, будуть відчувати підвищену потребу в сексі саме через чітких асоціацій, що склалися в підлітковому віці: «Якщо зі мною займаються сексом – значить, мене люблять». Однак вважати німфоманія, на думку сексологів, таку «гіперсексуальність» навряд чи можна.\nГіперсексуальність – нерідке явище в період жіночого клімаксу. Ось вам і «біс у ребро» і «баба ягідка знову». Біс тут, проте ж, ні при чому – причина знову ж в гормонах. Саме вони відповідальні за те, що в період клімаксу деякі жінки виявляють, що весь час хочуть сексу. Така німфоманія, на щастя, тимчасове явище і рідко триває більше двох років. Гіперсексуальність в період клімаксу частіше зустрічається у жінок, які в молодому віці страждали відсутністю оргазму або рано припинили статеве життя з різних причин.\nПричиною невротичної гіперсексуальності можуть служити почуття власної неповноцінності, відсутність віри у власні сексуальні можливості, що вимагає постійного їх контролю, перевірки. Все це призводить до компенсації власної слабкості, тобто до прагнення до все нових і нових "перемогам".\nПід час вагітності, якщо вона проходить без особливих ускладнень, більшість жінок з певного моменту починають відчувати підйом власної сексуальності, вона немов росте у них разом з животом. Це нерідко викликає у майбутніх мам докори сумління: «Як же так, треба думати про дитину, а я про секс». Насправді, цього не слід соромитися. Підвищення сексуальності пов'язано з гормональними змінами в жіночому організмі. Так що користуйтеся моментом, поки сексуальність таким же природним чином не пішла на спад.\nЖінки з гіперсексуальністю мультиоргастичность, тобто здатні випробувати не один, а кілька яскравих оргазмів. У більш важких випадках оргазм виникає з самого початку стимуляції ерогенних зон або навіть без неї при наростанні збудження, триває до 1:00 і більше, беручи хвилеподібний характер, може виникати при будь-якій формі стимуляції: статевому акті, при еротичних сновидіннях і навіть під впливом неадекватних подразників (відомі випадки, коли оргазм наступав у жінок при поїздці на громадському транспорті під впливом мотора машини). Задоволення у вигляді розрядки і спаду збудження або настає ненадовго, або зовсім не настає. У цих випадках порушення з кожним оргазмом наростає.\nОднак добре, якщо ваша сексуальність збігається з бажаннями і можливостями партнера. А якщо ні? Не один чоловік похилого віку, або навіть не старий, але зі слабким серцем або підвищеним тиском, закінчував свій життєвий шлях на ложе любові. Ще частіше надмірний по інтенсивності та тривалості секс призводить до сексуальних травм обох партнерів. Так що розраховуйте власні сили і правильно оцінюйте можливості партнера. Не слід проявляти в ліжку чудеса, що стосуються тривалості і інтенсивності сексуального акту. Тим більше, що високоякісний секс (з вишуканими ласками і бурхливими оргазмів) зовсім не зобов'язаний бути багатогодинним за тривалістю і щоденним до нудоти.\nІноді надмірна інтенсивність сексуального потягу знаходить вираз в патологічної мастурбації або в сексуальних оргіях. Поряд з цим частіше зустрічаються цілком здорові молоді жінки і чоловіки з сильним і порівняно рано пробудившимся статевим потягом, щодня відчувають сексуальну потребу. Кордон між крайніми варіантами норми і патології в цих випадках дуже відносна. І іноді чоловік може прийняти за надлишок сексу всього лише спалахнула у дружини ініціативність або її зрослу наполегливість у досягненні власних еротичних насолод. Ці зміни в поведінці жінки часто асоціюються у партнера зі страхом втрати контролю, і можуть навіть призвести до тимчасової імпотенції.\nЧи треба лікувати гіперсексуальність? Звертатися до лікарів потрібно обов'язково. Якщо за гіперсексуальністю криється серйозна хвороба, її важливо вчасно розпізнати. Але коли жінці необхідно два оргазму в добу, вона без праці їх отримує і не відчуває жодних проблем від своєї гіперсексуальності, то і лікувати її немає жодної потреби.\nВ’язання гачком Jul 31, 2012\nГвоздика: лікувальна пряність Aug 24, 2012\n10 жіночих “ідіотських” звичок, які дратують чоловіків Aug 2, 2012


«Фольксваген-Джетта» – автомобіль найбільшої компанії «Фольксваген». Нові версії мають схожий дизайн з «Фольксваген-Поло», «Фольксваген-Пасат». Аналогами даного автомобіля «Форд-Фокус», «Мазда-3», «Опель-Астра», «Шкода-Октавіа» і багато інших седани.\n«Фольксваген-Джетта»: технічні характеристики\nВерхній ряд – назва модифікації.\nКонцептлайн Трендлайн Лайф Комфортлайн Хайлайн\nПотужність, л. с 90 90, 110 90, 110 110 110, 150\nОб’єм, см3 1600\nТрансмісія механ. КПП механ. КПП механ. і автомат. КПП механ. і автомат. КПП механ. і автомат. КПП\nЦіна, руб 949 000\nЦіна, дол 14 000\nВарто сказати про кліренсі «Фольксваген-Джетта» 2018 року випуску – він становить 16 сантиметрів у всіх версіях.\n«Фольксваген-Джетта» представлений в п’яти комплектаціях, а саме: «Концептлайн», «Трендлайн», «Лайф», «Комфортлайн» і «Хайлайн» (сама топова комплектація).\nПорівняно з попередньою версією, у новому седані відбулися наступні зміни:\nзбільшилася довжина до 464 сантиметрів;\nколісна база стала довшою, тепер вона 265 см;\nв ширину автомобіль став 178 см;\nу висоту – 145 см;\nмісць для пасажирів в другому ряду тепер три.\nНезалежно від комплектації, екстер’єр у нового «Фольксваген-Джетта» ідентичний з минулими моделями. Особливості зовнішнього та внутрішнього вигляду:\nпередня оптика – світлодіодна;\nпорівняно з минулими версіями, нова має сучасну решітку радіатора, яку ставлять на автомобілі «Фольксваген» з 2015 року;\nперед повітрозабірниками також варто трисекційна решітка, з боків якої розташовані протитуманні фари;\nвиправили помилку попередніх версій, в якій не було видно грані кузова з кришкою багажника;\nоновлений дизайн керма, який тепер триспицеве (нижня спиця розділена на дві окремі);\nна приладовій панелі розташовується спідометр з тахометром, які також вбудовані свідчення рівня палива і температури масла, а між ними вбудували дисплей з показань загального пробігу автомобіля, поточного пробігу, температуру за бортом і запасу ходу;\nцентральна консоль обзавелася монітором з навігаційною системою, з боків якого розташовані кнопки керування;\nв салоні стало більше місця для пасажирів, а саме на задньому ряду.\nКліренс «Фольксваген-Джетта» також був збільшений до 16 сантиметрів.\nВ залежності від комплектації змінюється функціонал автомобіля. Наприклад, в топовій комплектації салон обладнаний підсвічуванням салону, колір якої можна вибрати при покупці. Також топова комплектація має панорамний дах і крісла, оздоблені шкірою.\nДисплей, розташований на центральній панелі, включає в себе навігаційну систему, систему управління клімат-контролем, освітленням і багатьом іншим. Клімат-контроль є додатковою опцією, стандартні моделі обладнані кондиціонером. Опцією є і електрорегулювання сидінь, в базових версіях регулювання механічна.\nНова версія «Фольксваген-Джетта» отримала новий набір подушок безпеки, які тепер розташовуються і в дверях. Також в передніх сидіннях присутній підігрів, електрифіковані і склопідйомники (навіть у базовій комплектації). Про систему АБС і говорити не варто, адже вона присутня у більшості сучасних автомобілів.\nНе змінився матеріал оздоблення салону, який включає пластик і тканина. Шкіра в салоні є тільки топової версії з причини маркетингової політики компанії, адже за запевненням продавця – це найдоступніший седан в лінійці «Фольксваген». Кліренс «Фольксваген-Джетта» становить аж 16 сантиметрів, що і дає йому належну прохідність.\nЦіна на «Джетта» 2018 року починається від 949 000 рублів і закінчується відміткою в 1 319 000 рублів.\nЗавдяки своєму кліренсу «Фольксвагену-Джетта» не складе праці проїхати яму. Благо на російських дорогах їх предостатньо.\nзовнішній вигляд автомобіля;\nперевірений автовласниками і часом двигун;\nвеликий і комфортний салон;\nдешеві матеріали обробки салону;\nжорсткий пластик, яким обшиті двері;\nслабкий функціонал системи мультимедіа;\nКомпанія «Фольксваген» в черговий раз довела, що може створювати недорогі і якісні автомобілі. До того ж деталі та комплектуючі для них коштують недорого, як і обслуговування у офіційних дилерів. Купуючи «Фольксваген-Джетта» можна бути впевненим, що він прослужить довгі роки.\nВАЗ-2107, немає зарядки: причини, можливі поломки, способи усунення неполадок\nВправа естакада: правила виконання та рекомендації фахівців\nМоторне масло 10w-40 (полусинтетика): область застосування та відгуки водіїв


Погода в Тонхэ на два тижні. Прогноз погоди на два тижні в Тонхэ, Тонхе | METEOPROG\nОгляд погоди у Тонхэ\n/ Погода в Тонхэ\nПогода Тонхэ - прогноз на сьогодні, на завтра, на тиждень, на місяць.\nПогода в Тонхэ сьогодні допоможе визначити температуру повітря, ймовірність опадів, дізнатися інформацію про швидкість і напрям вітру, атмосферному тиску і вологості, і як ці дані будуть змінюватися протягом дня.\nПогода в Тонхэ на тиждень, на 10 днів або на місяць показує тенденцію зміни погоди протягом декількох днів. Графіки температури, ймовірності опадів і атмосферний тиск покажуть повну картину погоди на 3, 10, 14 днів або на місяць. Великий спектр даних на сайті - Температура повітря, напрям і сила вітру, хмарність, види опадів і їх інтенсивність в Тонхэ - допоможе вам розібратися в погодної ситуації. Так само ви можете дізнатися час сходу і заходу сонця, тривалість дня, і в якій фазі знаходиться Місяць.\nЗавдяки аватарки на сайті ви зможете швидко вирішити проблему «що вдягнути», чи брати з собою парасольку чи окуляри в залежності від прогнозу погоди. Щоденний прогноз погоди в Тонхэ допоможе вам не застудитися, якщо раптом до вечора буде різке похолодання, або посилиться вітер.\nМетеопрогноз Тонхэ - найточніший і стабільний прогноз на сьогодні, завтра і два тижні. Так само є функція погода в Тонхэ тільки на вихідні, щоб вдало спланувати свій відпочинок. Дані про погоду з метеостанцій обробляються щогодини - це дає можливість надавати найточніший прогноз, аж до погодинної погоди.\nПоділитися погодою в Тонхэ:\n37° 32′ 24″ пн.ш. 129° 5′ 60″ с.д.\nGenerated 29.01.2020 10:11:03


авторської поезії поруч з українськими епічними творами він вміщує уривки з Гомерової "Одісеї", а поруч із драматичними - "Енеїду" Вергілія. У розділі балад автор подає для порівняння з українськими творами "Короля Ліра" Шекспіра.\nРозділами цієї навчальної книжки є "Давня доба (віки ХІ-XV)" і "Середня доба (віки XVI-XVIIІ)". За жанрами та типами художньої творчості давня доба представлена церковним письменством, перекладною літературою, повчаннями та проповідями, житіями і легендами, літописами, посланнями і дружинним епосом. Середню добу представлено письменством першого відродження, творами представників Київської Академії, шкільною драмою й початками комедії, письменством історично-національної традиції, поезією мандрівних студентів та дяків ітворчістю Г.Сквороди.\nХоча "Історія літератури" М.Возняка написана на початку 20-х рр., вона була для радянської науки більмом в оці і в пізніші часи, аж до розвалу СРСР . Тому радянські літературознавці не забували підтверджувати свою лояльність до влади саме на критиці поглядів М.Возняка, тим паче, що галицький


Контактні лінзи SOFLENS DAILY DISPOSABLE одноденні купити в Київі | ціни акції opticaluxor.ua\nКонтактні лінзи SOFLENS DAILY DISPOSABLE одноденні\nSOFLENS DAILY DISPOSABLE одноденні\nСума замовлення: 510 грн\nОпис SOFLENS DAILY DISPOSABLE\nГідрогелеві контактні лінзи SOFLENS DAILY DISPOSABLE розроблені відомою компанією Bausch & Lomb (США). КЛ використовуються для корекції зору з щоденним режимом заміни. Упаковка містить 30 штук.\nПереваги SOFLENS DAILY DISPOSABLE\nБільшість користувачів приймають рішення купити SOFLENS DAILY DISPOSABLE через комфорт, який дарують ці лінзи під час носіння. Приваблює й те, що за ними не треба доглядати, адже на кожен день — нова пара. Виробник використовує неіонний матеріал Hilafilcon B, що відрізняється напрочуд високою гідрофільністю. Тобто волога увесь час притягується та утримується на поверхні КЛ. Вміст вологи сягає 59%. Завдяки особливим якостям, SOFLENS DAILY DISPOSABLE є стійкими до відкладень, а тому чистота лінз гарантована протягом дня.\nКому підходять SOFLENS DAILY DISPOSABLE\nМожете купити SOFLENS DAILY DISPOSABLE, якщо для вас є вкрай важливим асферичний дизайн, що забезпечує гарну посадку на рогівку ока. Також ви відразу забудете про сферичні аберації, ореоли і відблиски, чого не можна сказати про лінзи інших виробників.\nЦіль використання SOFLENS DAILY DISPOSABLE\nМета використання — для далі (+ або -), задля щоденної корекції зору.\nДе купити SOFLENS DAILY DISPOSABLE\nАби купити SOFLENS DAILY DISPOSABLE від виробника по ринковій вартості, достатньо звернутися у компанію «Оптика Люксор». Телефонуйте або заповніть форму зворотного зв'язку. Якщо у вас немає питань до наших менеджерів, можна оформити замовлення самостійно, поклавши обраний товар до Кошика.


НАШІ ГРОШІ. ЛЬВІВ » «Я не знаю жодного закладу, який не допомагає»\n«Я не знаю жодного закладу, який не допомагає»\nОлександр Тартачний - 04 Квітня 2022\nЛьвівські ресторатори воюють в тилу, допомагаючи годувати тисячі переселенців у місті\nУсі фото - Олена Високолян / Наші гроші. Львів\nЦе історії чотирьох людей, які готують їжу для вимушених переселенців, військових та волонтерів у Львові. Ми поговорили з рестораторами та бренд-шефом про роботу в умовах польової кухні, як переформатувати алкогольний бар, об’єднатись з сусідніми закладами та організувати роботу під час війни.\nВолодимир Бояр, власник PastaCafe\nУ закладі PastaCafe як для суботнього ранку незвично гамірно. У закладі грає рок-версія пісні «Батько наш Бандера» доповнена звуками пострілів. Кафе заставлене ящиками з макаронами, соусами і консервами. Усюди метушаться працівники та волонтери, які закінчують власний сніданок і розфасовують у коробки приготовлені страви.\nФасування їжі у PastaCafe\nВласник закладу Володимир Бояр розповідає, що в ресторанному бізнесі він із 18 років. Перша його робота була у США, в одному з готелів Hilton, після того п’ять років працював по ресторанах Львова. А потім відкрив свій заклад і найбільшу кулінарну школу на заході України «Перші кулінарні курси». Лише на одному з курсів там навчалось понад 100 людей.\n«Школа зараз повністю припинила діяльність, а ми переключились на волонтерство, бо це потребує найбільшої підтримки», — пояснює Володимир Бояр.\nЯк розповідає власник PastaCafe, інші заклади його мережі на вулицях Сахарова та Дудаєва працюють. Тут наразі скоротили меню і залишили один обід.\nУ кафе готують для переселенців і тероборони. Допомагали на вокзалах, а також на кордоні, коли люди стояли там у чергах по півтори доби. Працювати почали на наступний день після повномасштабного вторгнення росії. Готують їжу працівники закладу та волонтери. У звичайний день – це 30-40 людей.\n«До мене звернувся мій товариш, Володя, і каже: Потрібно зробити 400 порцій їжі для тероборони міста. Чи ти зможеш?» Я відповів, що зможу, але треба трохи людей і продуктів. Почали шукати і в перший день, коли планували 400, довелось зробити 1200 порцій», — розповідає Володимир Бояр.\nАле потреба в харчуванні зростала і, за словами власника закладу, на другий-третій день війни почали робити по 2-3 тисячі порцій. Найбільше за день робили 5100 обідів, а всього від початку війни віддали більш як 80 тисяч ланчбоксів.\nВолонтери готують їжу у PastaCafe\nВолодимир Бояр розповідає, що найбільша потреба зараз у м’ясі та упакуванні.\n«За день на бокси може піти більше 20 тис. грн, м’яса потрібно близько 400 кг на день, тобто це понад 40 тис. грн. А якщо нам будуть приносити по кілька кілограм, то це не дуже доцільно. Тому також говоримо про те, що іноді потребуємо фінансової підтримки».\nОбсяги збільшились і заклад вже не міг виконувати їх самостійно, тому згуртувались із сусідніми закладами. Як пояснює власник PastaCafe, для кооперації вони «нічого не робили». Просто сказали, що не справляються з кількістю, яку люди потребують.\nПо сусідству від PastaCafe – пивний ресторан re:bro. Заглядаємо і туди. Заклад зараз не працює, але грає музика. Під українське кантрі гурту Zwyntar скриплять ножі і лущиться лушпиння.\nУ закладі волонтери чистять овочі і запікають м’ясо.\n«Окрім re:bro нам допомагав ресторан Open.Там їжу запікали і несли до нас, ми додавали салати і фасували. А також заклад Daily dose. Вони смажили все, що було потрібно у фритюрі», — пояснює Володимир Бояр.\nВласник закладу розповідає, що зараз потреба в харчуванні дещо зменшилась і зараз працюють під запит центрів.\n«Контактуємо з директорами шкіл, з координаторами великих центрів переселенців, з адміністраторами вокзалу, обладміністрацією. Перші дні, коли вигрібали, все що могли, то готували скільки встигаємо. Зараз ми можемо готувати більше, але поки що потреба вийшла на стабільну цифру, близько 3 тис. обідів на день. Ми вже знаємо, де люди розміщенні, і доки вони не знайдуть джерело забезпечення, вони не мають ресурсу оплатити їжу», — розповідає власник закладу.\nТакож Володимир розповідає про плани на «після війни». Він хоче створити мережу закладів у пішій доступності по усьому місті:\n«У нас була ціль відкрити 20 закладів у Львові, щоб у кожному місці, в межах 15-20 хв, була PastaCafe. Гості могли б обрати абонемент на місяць і мати місце, де можна їсти на постійній основі».\nАндрій Німець, співвласник ресторану «Бойківська гостина»\nІнше місце, куди ми попрямували того ж дня, – головний залізничний вокзал Львова. Тут як завжди людно, але помітна узгодженість та організованість. У сквері кільканадцять наметів, у яких пропонують допомогу та їжу. У центрі скверу, між гори дров та наметів, видніється дим та величезний казан, до якого вже вишикувалась черга.\nПольову кухню на вокзалі організував Андрій Німець, співвласник ресторану «Бойківська гостина». Ресторан є соціальним проєктом товариства «Бойківщина», яке Андрій очолює. Метою товариства є відновлення традиційної культури цієї етнографічної групи, зокрема і через традиційну кухню.\nАндрій Німець, організатор польової кухні, співвласник ресторану Бойківська гостина із автором статті\n«Мені допоміг Іван Бойко — директор «Арія моторс» (дилер Honda – ред.). Ми є друзі, бо ми є бойки. Ми з Іваном спілкувались про рецепти традиційних бойківських страв. Іван готував в цьому казані, коли організовував виїзди чи мотофестивалі. А згодом віддав мені, бо у мене є можливість організувати кейтеринг з ресторану», — розповідає Андрій Німець.\nЧоловік зізнається, що з початку повномасштабної війни спершу було важко визначити, що робити далі:\n«Коли розпочалася війна, трохи усі були в панічному стані. Не розуміли, чи брати автомат, чи що робити. Але потім вирішили робити те, що вміємо добре. Спочатку була ідея поїхати на кордон, — розповідає Андрій Німець, — подзвонили в обласну раду, запитали в них, як допомогти. Вони відповіли, що на кордоні людей годують місцеві. Скерували нас на вокзал. Тут є координатор від облради. Ми приїхали, розповіли, що маємо казан на 320 літрів. Він допоміг нам організувати воду та дрова, і вже в обід 24 лютого почали готувати».\nПісля цього внутрішній чат ресторану зорганізували волонтерство:\n«На кухні підготовлювали інгредієнти, а я вантажив у лотки і привозив сюди готувати. У нас ресторан біля собору Святого Юра. Здавалось недалеко (1,5 км – ред.), але я за три тижні наїздив більше тисячі кілометрів», — пригадує Андрій Німець.\nАндрій Німець розповідає, що особливо складно було на третій-четвертий день війни, коли почались потужні обстріли Києва, Харкова, Сум і багато людей евакуювались.\n«Ми готували по 7 казанів за день. В одному 1200 порцій, тобто це 8 тис. порцій. Сам казан готувався до 3 годин, а розбирали їжу за 40 хвилин», — розповідає Андрій Німець.\nПрацівники польової кухні готують продукти для наступної страви\nУ піковий період тут працювало до 40 людей. Зараз «на зміні» близько 8. Також Андрій розповідає, що чимало людей самостійно приєднались до кухні:\n«Більшість людей, які тут зараз є, прийшли самі. Багато з них втратили домівку, приходили й питали, що можу зробити. Там дрова рубати і таке інше. Майже ніхто раніше не працював на кухні. Наприклад, з нами працює керівник банку з Києва, який привіз сюди сім’ю».\nКерівник кухні каже, що попит на їжу залежить від ситуації на фронті:\n«Якесь місто звільняють, є коридор. Тоді евакуаційний потяг приїжджає і людей більше. Але ми на варті і готуємо не під поїзд, а просто, щоб було. Ми постійно готуємо перші страви, але різні. Намагались готувати щось ситне з м’ясом. Все залежало від того, що є на складі. Робили бограч, готували козацький куліш, приїжджав до нас Євген Клопотенко і готував борщ. Намагаємось постійно робити щось нове, щоб нам була практика».\nПід час розмови на кухні перезмінка. Чистять та миють казан, готують інгредієнти.\nВолонтер чистить казан після видачі їжі\n— Пан Мирослав, що то далі буде? — запитує Андрій чоловіка, який нарізає ковбасу.\n— Жидобандерівська юшка, — відповідає чоловік.\nПобачивши моє німе запитання продовжує: «Це єврейський суп із сочевиці, але ми до нього додаємо ковбаси української і буде жидобандерівська юшка».\nЗараз ситуація дещо стабілізувалась. Польовій кухні почав допомагати Local, який співпрацює з World Central Kitchen. Вони постачають підготовлені овочі у вакуумній упаковці. Це також трохи скоротило час приготування. Також допомагають небайдужі люди:\n«Були ситуації, коли люди приходили і казали «то вам» і йшли, а ми навіть не бачили, що там, бо не встигали говорити з ними», — розповідає Андрій.\nГотувати їжу просто неба по-своєму складно і деякі проблеми не у фінансуванні.\n«Щось можна швидко купити, наприклад картоплю. А була ситуація, коли закінчилась вода. Мій знайомий возив нам бусом з 200-літровим резервуаром. Або, наприклад, дрова. Ми давали оголошення на радіо «FM Галичина», що маємо таку потребу. Люди з мого села по мішку з хати возили».\nДров потребує не лише казан Андрія. Поруч стоїть польова кухня університету безпеки життєдіяльності. Її кухарі називають «димливою мікрохвильовкою» або драконом, що їсть багато дров.\nТакож є брак багаторазового посуду. Зараз планують закупити термогорнятка, які будуть повертати та мити в ресторанах. Тим часом директор ресторану зазначає, що «Бойківська гостина» залишається відкритою для гостей.\n«Пішло послання від влади, що економіка має працювати. Ми не працювали буквально півдня, коли почалась війна. А прийти поїсти трохи відволікає людей від війни. В нас є укриття в залі, де можна безпечно перебувати. До того ж, 70% людей, які приходять зараз до нас, це нові люди».\nТетяна Абрамова, власниця «Чотири чебуреки», «Моцарт і селера», «Phila»\nДо закладу «Чотири чебуреки» на вул. Героїв УПА, 40 на автомобілі під’їжджає його власниця Тетяна Абрамова. Її Mini cooper завалений посудом та устаткуванням для зберігання гарячої їжі. Розносить це разом з працівниками. Жартує, що тепер їй потрібен позашляховик або вантажівка.\nТетяна Абрамова, власниця власниця «Чотири чебуреки», «Моцарт і селера», «Phila»\nДо війни у Тетяни Абрамової було три було заклади, два заготівельні цехи та кондитерський цех. 26-лютого планували відкрити новий ресторан в центрі міста «Моцарт і селера» (в результаті відкрили 10 березня).\nРозповідає, що була ресторатором, а зараз «ресторатор із додатковими функціями». Та одразу додає, що зараз немає людей у громадському харчуванні, які в той чи інший спосіб не долучився до волонтерського руху.\n«Я не знаю жодного закладу, який не допомагає. Хіба бари без кухні або персонал пішов на війну. Всі почали готувати, всі за власний кошт. Чи для військових, чи для переселенців».\nТетяна розповідає, що в перший день вторгнення «заспокоювала людей»:\n«В мене десь 70 людей персоналу. Я відчуваю за них відповідальність. 24- го була велика паніка і я не займалась сім’єю, я лише проводила збори і заспокоювала персонал. Половина людей на збори прийшла з валізами і рюкзаками. Половина виїхала ще в той день. Поїхали не за кордон, а в інші міста, до батьків та родини».\nЗаклад на Героїв УПА, 40 та в Кривій Липі закрили. Натомість постійно працювали «Чотири чебуреки» в центрі на вул. Староєврейській. Туди перевезли продукти та перейшов персонал.\n«Напевно, тільки собак не годували, а хоча… собак теж. З 25 лютого якось автоматично почалось з того, що ми готували обіди. На другий чи третій день організувалась група рестораторів. Ми почали опрацьовувати запити. Кожен обирав, хто куди возить. Забезпечували харчуванням військову частину, іноді тероборону, волонтерів. Ми готували 40 порцій обідів або 70 сніданків. Колись я дуже хотіла пекти хліб, але думала, що це так дуже серйозно і відкладала. Тепер довелось. Я вожу їжу лише на своїй машині. Згодом з’явилось трохи волонтерів на своїх машинах», — розповідає Тетяна Абрамова.\nЗаклад «Чотири чебуреки» на вул. Героїв УПА, 40 спершу не працював, тому там був гуманітарний штаб. Його організував чоловік Тетяни Абрамової у співпраці з представниками бізнесу.\n«Ми приймали, фасували, розподіляли. З нами працює близько 40 волонтерів. Цю допомогу ми відправляли на гарячі точки: Київ, Харків, Суми, Миколаїв, Херсон. Зазвичай по запитах працюємо. Це продукти, які довго не псуються, засоби гігієни, ліки, військове спорядження».\nЗараз гуманітарний штаб переїхав за іншою адресою. Заклад відновив свою роботу та готує для гостей та переселенців.\nПрацівниця бару «Чотири чебуреки» передає обід для волонтерів\nІз труднощами зіштовхнулись наступного тижня:\n«За тиждень вичерпали запаси. Але тоді ще не працювали ані ринки, ані повноцінно супермаркети, бо з них все змели. Також у нас був заготівельний цех, але його довелось покинути, оскільки не було можливості оплатити оренду на наступний місяць. На той момент це було неможливо зробити, оскільки ми працювали на волонтерських засадах. Ми перевезли обладнання в кондитерський цех», — пригадує власниця закладів.\nТакож утруднювала роботу комунікація з міською радою, але згодом ситуація нормалізувалась:\n«Зупинився хаос, коли усі всюди просили все. Нема вже такого, що прилітає запит і за 15-20 хв треба, щоб було готово. Але все одно з’являються постійно нові потреби. Я особисто поки що не мала жодного вихідного з того часу. Не було такого, що я провела день вдома, хоча в мене троє дітей», — розповідає Тетяна Абрамова.\nТакож з часом більшість працівників повернулись і також почали працювати вимушені переселенці:\n«Майже всі повернулись. Лише хлопці, які були пішли воювати або в Нацгвардії, або їм не до того. Але ще зараз у мене працюють люди з Києва і Харкова. Наприклад, прийшла жінка, яка в закладі кожен день сиділа зі своїм сином. Розговорились і зрозуміли, що їй нікуди йти. Ми взяли її на кухню і вона дуже добре працює і багато навчилась».\nЛілія Мельниченко, бренд-шеф в Eight Bar\nДопомагають харчувати людей не лише великі ресторани, а й невеликі кафе і бари. Як от бар на перехресті вул. Січових Стрільців та Костюшка. Він незвично виділяється тим, що на прилавках досі стоїть алкоголь, хоча тут його теж не продають. Бренд-шеф Лілія Мельниченко розповідає, що до війни закладу набагато більше грошей приносив бар, а тепер хіба кухня.\n«Це був бар з в’єтнамським стріт-фудом. Ми організовували вечірки на вихідних. Було багато людей і все було класно», — розповідає Лілія Мельниченко.\nЛілія Мельниченко, бренд-шеф у Eight bar\nДо команди Лілія приєдналась у травні минулого року. У неї три вищих освіти, зокрема готельно-ресторанний бізнес вивчала у Польщі, де тривалий час жила.\n«З травня минулого року я розвивала концепцію закладу. Я підбираю персонал на кухню, навчаю, контролюю їх роботу. В громадському харчуванні я працюю останні 7 років», – каже вона.\nВласником бару є компанія Parimatch, а Eight bar відкрили влітку 2021 року. Коли почалось повномасштабне вторгнення росії, компанія допомагала працівникам, які хотіли виїхати за кордон.\n«Ми не поїхали, бо тут тихо, і ми маємо дуже багато роботи та можливостей допомогти. Тому жодних міркувань щодо виїзду в мене не було. Буду тут допоки зможу», — пояснює Лілія Мельниченко.\nЗ третього дня війни заклад почав готувати для переселенців.\n«Ми розуміли, що у нас є їжа і вирішили допомогти. Ми почали з того, що возили близько 400 порцій на залізничний вокзал, оскільки там було багато потребуючих. Наступні два тижні годували декілька шкіл, в яких проживали переселенці, тероборону Личаківського району. На даний момент ми постійно забезпечуємо хостел, там зараз плюс мінус 50 осіб. Ми готуємо їм обіди та вечері», — розповідає шеф-кухар.\nРозфасовані обіди, які віднесуть в хостел для переселенців\nЗа словами Лілії, сусідні заклади, які не мали можливості працювати, часто віддавали їм продукти або упакування. Допомогла «Пузата хата», яка розташована навпроти. Вона на той час не працювала і їм дозволили скористатись своєю кухнею. Це дозволило готувати більше їжі.\nЛілія розповідає, що багато продуктів привозили волонтери, польські благодійні організації та компанія-засновниця:\n«Мене вразило, як усі працюють як єдине ціле, як єдина сім’я. Дуже багато людей приходило, пропонувало допомогу. Брались за будь-яку роботу: чистити овочі, носити, розвозити. Компанії просили давати список необхідного і закуповували усе безкоштовно».\nЗа її словами, зараз на кухні працює 4 кухарі, але також допомагають бармени.\n«Готуємо 100+ порцій. Половину віддаємо на хостел, а решту намагаємось продати як комплексні обіди в закладі. Також годуємо безкоштовно і тих переселенців, які приходять до нас в заклад. Зазвичай, це 20-25% від відвідувачів», — розповідає шеф-кухар.\nЯкщо ви хочете допомогти рестораторам, напишіть нам і ми поділимось їхніми контактами.\nТеги:Абрамова Тетяна Бояр Володимир Війна Лілія Мельниченко Львів Німець Андрій ресторатори


“Ви не розумієте, наскільки важко донести до дитячих сердець ту любов, яка довгі роки зігріває душу кожного з нас тут”, – ділиться вчителька української недільної школи Людмила Найденко. Вона досі згадує ті часи, коли школа тільки розпочала свою роботу, коли ще не було жодного підручника або книжки, коли щоразу йдучи на свій урок, була впевнена, що діти вже стоять під школою і чекають, що цікавого цього разу принесе, покаже, розповість їм Людмила Валентинівна. “Діток ніхто не примушує, – каже вона, – вони самі йдуть, тільки тих кому дуже далеко – привозять батьки, які також уважно слухають розповіді про далеку Батьківщину, про мову, про історію”. І не тільки про це, а ще про багато інших цікавих речей, про які знає пані Людмила: звичаї українського народу, обряди, традиції.\nЦієї весни у Нижнєкамську відбувся вже Четвертий фестиваль українців Татарстану який цього року присвятили Дню матері – звідси і назва: “Ми матір називаємо святою”. Засновником фестивалю був голова саме Нижнєкамської міської національно-культурної автономії українців “Вербиченька” Євген Савенко. Вже десять років Пан Євген очолює українську громаду міста хіміків та шинників. Як йому це вдається – знає тільки він і його “дівчата” як він називає своїх помічниць, котрі увесь цей час працюють пліч-о-пліч з Євгеном Вікторовичем.\nСамий перший фестиваль проводився цією українською громадою у 2002 році теж у Нижнєкамську. Наступний – у 2003 році у місті Набережні Човни. Організувала його місцева українська громадська організація “Батьківщина”. Торік подібний захід пройшов у Казані, столиці Татарстану. Організацією фестивалю займалося міське об’єднання “Україна”. І, нарешті, форум українців Татарстану знову в міцних руках “Вербиченькі”.\nНам вже давно відомо, що Євген Вікторович досить активна людина. Він постійно розмірковує над тим, щоб зробити краще, ніж було минулого разу, цікавіше й з пліднішими результатами. Нинішнього разу Євген Вікторович запросив на фестиваль молоді ще товариства української культури із сусідніх автономних республік Росії разом з творчими колективами. У фестивалі взяли участь Йошкар-Олинське товариство українців з Республіки Марій-Ел на чолі з Василем Сандульським, Республіканське українське товариство “Громада” з міста Іжевська Республіки Удмуртія на чолі з заступником голови Веронікою Шевчук, Димитровградське українське земляцтво “Краяни” з Ульяновської області на чолі з її головою Маєю Клоковою.\nКожне з товариств мало чітко окреслений для виступів час і використовувало його за власним бажанням. Тут можна було почути українських пісень та віршів, побачити вистави за творами видатних українських письменників. Актова зала школи, в якій знаходиться приміщення товариства, вмістила всіх бажаючих – людей різних за віком та національністю.\nУчасників Фестивалю прийшли привітати представники влади не тільки Нижнєкамська, а й Республіки. З вітальним словом виступали заступник голови адміністрації Нижнєкамського району і м. Нижнєкамська Ільсія Мєзікова, заступник керівника Апарату Президента Республіки Татарстан В’ячеслав Нікіфоров, Президент Асоціації національно-культурних об’єднань Республіки Сагіт Джаксибаєв. Від України окрім делегації Української Всесвітньої Координаційної Ради учасників Фестивалю вітала Ольга Кобець, голова Всеукраїнського жіночого товариства імені Олени Теліги. Виступили також всі голови присутніх на фестивалі товариств.\nФестиваль українців став справжнім святом єднання близьких за духом людей, на якому учасники отримали подарунки, сувеніри та грамоти. Вручали їх організатори фестивалю і від оргкомітету, і від України.\nменеджер по роботі з діаспорою\n(т. р. (1038044) - 234-06-30)


"Брюгге" програв другий матч у чемпіонаті - Телеканал новин 24\n"Брюгге" програв другий матч у чемпіонаті\n13:05, 16 серпня 2010 578\nБільш іменитий клуб із Західної Фландрії у третьому турі Ліги Жюпіле програв своїм співмешканцям - “Серкель Брюгге”. Номінальні господарі зуміли забити 13-разовим чемпіонам Бельгії вже на 9-й хвилині поєдинку.\nРенату випередив захисника і відкрив рахунок. Вже у другій половині зустрічі Хефкенс зумів відновити рівновагу. Через кілька хвилин завдання виграти матч ускладнив Перішич, награвши на червону. “Серкель” відразу скористався більшість - Бой вивів господарів вперед.\nНа 71-й господарі зуміли закріпити свою перевагу - Еванс потилицею відправляє м’яча у ворота. Догравало ж “Брюгге” матч вдев’ятьох. Коемаха отримав червону за удар головою по обличчі супернику. 1:3 - друга поразка “Брюгге” за 3 тури.\nІлля Кенігштейн 785\nАндрій Шляхтін 293\nВсе про роботу 2669


Втілювати ідеї НУШ і не вигорати на роботі вчителям допоможуть професійні супервізори – у МОН затвердили відповідний наказ - Лента новостей Житомира\nСупервізія також допомагатиме коригувати освітній процес відповідно до завдань Нової української школи. Під час супервізії вчителі матимуть консультації щодо: · впровадження НУШ, · реалізації освітніх програм і навчальних планів, організації освітнього середовища, · впровадження сучасних методик і технологій навчання, · використання інформаційно-комунікаційних і цифрових технологій, · самоосвіти та самовдосконалення, · побудови демократичної моделі управління закладом освіти.\nСупервізія складатиметься із 1-3 наставницьких циклів, під час яких будуть застосовуватись індивідуальна та групова форми роботи за такими напрямами: · ознайомлення з результатами самооцінювання педагога та вибраними пріоритетами для розвитку; · спостереження за діяльністю педагога; · підтримка у створенні плану професійного розвитку; · наставницькі бесіди; · групове обговорення кращих практик, труднощів, пошук шляхів їх вирішення, а також можливостей для подальшого розвитку.


Вся історія цього мультфільму побудована на альтернативній реальності, в якій Японія програла Фашистській Німеччині у Другій світовій війні. Через це на вулицях цієї країни стало дуже неспокійно, адже революціонери з'являлися в найнесподіваніших місцях, часом підриваючи деякі об'єкти.\n«Перевертні» дивитися онлайн\nЛюдина може винайти багато. Науковий прогрес не стоїть на місці і все більше всіляких механізмів і машин з'являються в нашому житті кожен день. У цьому мультфільмі людство змогло винайти штучний інтелект, якому не вистачало тільки одного - душі.\n«Дев'ять» дивитися онлайн\nСпробуйте уявити світ, де вже не живуть люди, вони зникли. Хто ж тоді буде правити світом, населяти планети? Цей мультфільм дає відповідь - сови. Сови, як і люди, всі різні, є добрі, а є і злі, у кожного свої ідеали і погляди на світ.\n«Легенди нічної варти» дивитися онлайн


оновити слоан-вікі: все, що потрібно знати про дружину Скотта Байо\nРене Слоун Вікі: Все, що потрібно знати про дружину Скотта Байо\nСкотт Байо в двох словах\nСкотт Вінсент Джеймс Байо народився в 1960 році. Він італійсько-американський актор і телережисер. Скотт Байо знявся з роллю Chachi Arcola в ситкомі, 'Щасливі дні', що виходив з 1977 по 1984 рік, і його подальший спінінг, 'Joanie Loves Chachi' виходив у ефір з 1982 по 1983 рік. Він також зіграв головну роль у sitcom, 'Чарльз у зарядці', який виходив у ефір з 1984 по 1990 рік. Скотт Байо також зіграв роль доктора Джека Стюарта в медико-таємничо-драматичному серіалі 'Діагноз: Вбивство', а пізніше зіграв титульного героя в музичному фільмі , 'Bugsy Malone' вийшов у 1976 році. Це був також його дебют на екрані. Байо також грав ролі в різних телевізійних програмах, серед яких гостьова зірка, кілька незалежних фільмів, а також брав участь у ситкомі Nickelodeon, 'Дивись татового бігу', який виходив у ефір з 2012 по 2015 рік. У 2001 році Байо заручився зі своєю тодішньою дівчиною Джанетт Джонсон. У 2007 році у Байо народилася дочка з 34-річною Рене Слоан, і незабаром після народження їхньої дочки він одружився з нею. Він познайомився з Рене Слоун у 90-х роках у особняку Playboy. Скотт Байо - вітчим дочки Рене Слоан, Калін, 1989 року народження від попереднього шлюбу. Рене спочатку була вагітна близнюками, але вона втратила одну дочку на 11-му тижні вагітності. Їх дочка Бейлі народилася в 2007 році. Дитина народилася п’ять тижнів передчасно і виявила помилковий позитив на рідкісне порушення обміну речовин. Через цю трагедію, яка спіткала сім'ю, вони створили Фонд Бейлі Байо, щоб надати фінансову допомогу іншим сім'ям, які мають подібні розлади. У 2015 р. Рені Слоун діагностували пухлину головного мозку на менінгіому. Скотта Байо потрапили у звинувачення у сексуальних порушеннях у січні 29 січня 2018 року Ніколь Еггерт. Вона вперше висловила це твердження в шоу радіо Нікі Річі в 2013 році, а потім у своєму акаунті в Twitter та 'Шоу доктора Оз'. Вона стверджувала, що невідповідні стосунки починалися з 14 і 17 років, і вона мала з ним спілкування. Скотт Байо спростував ці звинувачення, називаючи їх брехнею і що він виявив, що сексуальні стосунки з нею мав лише один раз після того, як їй було 18 років.\nРене Байо народився в 1972 році в штаті Теннессі, США. Її народження звуть Персики Рені Слоан. Вона є актрисою, відомою своїми фільмами, 'Вбивства-п'єси' та 'Дівчата поруч'. 'Вбивство-п'єси' було випущено в 2004 році, а останній вийшов у 2005 році. Її фільм 'Nutbag' був випущений в 2000 році. Nutbag був про серійного вбивцю, який раніше переслідував повій на вулицях Лас-Вегаса. Вона вийшла заміж за актора Скотта Байо в 2007 році і з тих пір одружена. Вони разом мають дочку. Рене Слоун - жінка з каскадьорів, модель купальника і теж колись мала звичайну роботу 9-5. Вона має американський, індійський та голландський походження. Слоун - дочка Вільяма та Беверлі Стейсі, має молодшу сестру Кімберлі, мачуху та брата Брайана. Каскадерка зіграла двічі тіло Памели Андерсон у Бейваччі у 1989 році. У неї є дочка на ім'я Калін Лана Слоун, 1989 року народження зі своїм колишнім хлопцем, перш ніж вийти заміж за Байо.\nФакти про дружину Рене Слоун\nКрім її біографії, є кілька інтригуючих фактів про Рені Слоан: * Рене родом з Теннесі Рені народилася в 1972 році в штаті Теннессі як Персис Рене Слоан. * Рене - колишній плейбой Плейбой. Вона мала роль у двох документальних фільмах «Плейбой» у «2002: Хто хоче бути центром Playboy»? та 'Всередині особняка Playboy'. * Вона є мамою двох Рене - мати двох дочок, Калін ЛаНае Слоун, яка народилася в 1989 році від попередніх стосунків, і Бейлі Делака Байо, яка народилася в 2007 році. * Їх дочка була неправильно діагностована з рідкісним порушенням обміну речовин Скотта і Дочка Рене Бейлі була неправильно діагностована з рідкісним порушенням обміну речовин, званим глутарової ацидемією 1 типу, коли вона народилася. Завдяки чому подружжя створило Фонд Бейлі Енджел Бейлі. З Бейлі зараз абсолютно добре, але Байос прагне підвищити обізнаність про важливість обстеження новонароджених для рідкісного стану. * Рене Байо діагностували пухлину головного мозку У 2015 році Скотт Байо виявив, що його дружині діагностували менінгіому. У 2010 році вона також зіткнулася з ранніми стадіями раку молочної залози. На щастя, її три люмпектомії для лікування раку були успішними.\nПоточна вартість Рене Слоана наразі не завершена. Чиста вартість Скотта Байо оцінюється приблизно в 3,5 мільйона доларів. Скотта Байо можна спостерігати на багатьох сторінках Instagram. Його особиста сторінка в Instagram приватна.\nРене Слоун і Скотт Байо вже давно одружені. Рене виступила з боку чоловіка твердо проти звинувачень у сексуальних порушеннях. У неї є три новоутворення, але вони є не раковими. Сім'я молиться за її одужання і сподівається, що нічого гіршого з нею не станеться.\nДженніфер Швальбах Сміт Супермен\nРозваги Майкл Дуглас Вікі: Чиста річ, фільм, Сьюзан Брауді та факти, які потрібно знати\nРозваги Джеймі Лі Кертіс Вікі: Чиста річ, фільм, 'Справжні брехні' та факти, які потрібно знати\nРозваги Все, що потрібно знати про колишню дружину Ніла Діаманта Марсію Мерфі\nРозваги Мисливець Макграді Вікі: Модель, чиста річ, стрілянина в плаванні та факти, які потрібно знати\nЛюбов І Стосунки 12 безпомилкових ознак, що ти з пасивним агресивним чоловіком\nЛюбов І Стосунки Егоїстичні ознаки чоловіка, риси та характеристики\nТоп-8 порад щодо зменшення болю для першого сексу\n10 різних видів африканської коси та поворотів, які ви повинні спробувати\nБрук Сімпсон Вікі: Все, що потрібно знати про учасника 'Голосу'\nХто такий Ніл Портнов? Продюсер звукозапису, чиста вартість, Академія звукозапису та факти, які потрібно знати


Світ 2014-06-05 17:12 Трегуб Ганна\nЕндрю Вілсон: «Українська криза – частина ширшої кризи, що проявляється в тому, як Росія створює міфи, експлуатує європейські м’яку силу, меркантилізм, пов’язаний із національними інтересами, повоєнний спосіб мислення»\nБританський політолог Ендрю Вілсон у розмові з Тижнем розповів про потребу самостійних, амбітних кроків країн Європи у вирішенні української кризи, необхідність подолання європейського національного меркантилізму та потребу реструктуризування НАТО.\nУ. Т.: Є чимало версій щодо коріння українського конфлікту. На вашу думку, з чого він виник?\n– Він новий у всіх аспектах. Росія витратила величезні гроші на традиційну військову потугу, відколи побачила недоліки у війні із Грузією. Це дуже важлива загроза. Нині російські спецпризначенці мають командні ролі й краще оснащені, ніж 2008-го. Але очевидно, що сьогодні точиться не зовсім традиційна війна, адже тут працюють посланці РФ. Чому Європа не може просто називати Путіна брехуном, коли той каже, ніби не має нічого спільного з цими агентами? А більшість сепаратистів чи тих, кого здебільшого так називають, мабуть місцеві. Це дуже дивна війна. І важливий її компонент – інформаційний. І це не просто загальна фраза, а дуже агресивні спроби дестабілізувати ситуацію і застосувати інформаційну силу.\nУ. Т.: Позиції британського прем’єра Девіда Кемерона й німецького канцлера Анґели Меркель щодо української кризи видаються дуже гнучкими. Де їхні амбіційніші, самостійніші кроки для врегулювання ситуації? Чи можемо ми й надалі говорити, що вони беруть на себе відповідальність за спільний європейський мир і безпеку в час, коли порушуються основні міжнародні угоди?\n– В останньому реченні запитання якраз і криється проблема. Мені здається, що події 2008 року спрямували Європу до ренаціоналізації зовнішніх політик, до зміщення акценту на національні інтереси – часто меркантильні з огляду на економічну рецесію, політику суворої економії та негативну реакцію на все це з боку суспільства, яка була значно сильнішою у Британії, ніж у Німеччині. Але робота політиків – бути сміливими. Як казав Кемерон, слід робити те, що правильно. Однак цього ще не зроблено. Росія сприймала б Європу серйозніше, якби та наважилася піти на помітні збитки. Згадаймо Францію з її Mistral чи Британію з Лондон-Сіті. Туди стікається стільки українських та російських коштів! Частина – нормального походження, законні. У нас запустили аудит таких коштів, і на початку травня за підтримки Британії відбулася конференція про те, як повертати хитро сховані брудні гроші. Нам зараз дуже важливо причинити ці двері. Корупцію в Україні та Росії поглиблювали вузький власний інтерес або лицемірство. Тут слід навести порядок. Німеччині теж, хоча й меншою мірою. Більшою – Великій Британії, Австрії, Швейцарії та ін. У випадку решти країн ідеться про комерційні рішення. У Франції з Росією контракт на поставку Mistral, Німеччина торгує з РФ значно активніше, ніж з Україною, – 80 млрд і 7 млрд щороку відповідно. І німці меркантильно переймаються більшою цифрою.\nКрім того, це, мабуть, перша зовнішньополітична криза в ЄС від 2008 року, коли ФРН доводиться брати на себе лідерство. А вона не грає різко. Берлін, певно, не найкращий у Європі опонент Москви з її позицією жорсткої сили. І це проблема, яку Кремль уміло використовує. Жорстка сила Європи дуже ослаблена, ми не витрачаємо достатньо на оборону. Тільки Британія і Франція зараз віддалено нагадують серйозних гравців у сенсі жорсткої сили. Але це має бути колективне старання. Мушу сказати, моя країна могла б робити більше.\nУ. Т.: Питання колективної безпеки ЄС складне. Навіть якби не сталось української Революції гідності та конфлікту опісля неї, було очевидно, що НАТО необхідно реструктуризувати, аби воно відповідало нинішнім викликам. Якою ви уявляєте цю міжнародну структуру в перспективі наступних двох-п’яти років? Як бачить ситуацію нині та в майбутньому британське суспільство?\n– Зараз до НАТО запитань три. По-перше, є небезпека, що воно надто зосередиться на ст. 4 і 5 Вашингтонського договору (ними передбачено, що кожен член Альянсу вважатиме акт збройного нападу на будь-якого іншого збройним нападом на всі країни організації і вживатиме необхідних дій, щоб допомогти союзникові, який зазнав агресії. – Ред.). Хоча говорити про обіцянки в межах колективної системи безпеки, прописаної в них, і про дотримання наших зобов’язань перед країнами Балтії, безперечно, важливо. Але ризик зациклення на цих статтях стосується держав, котрі є тільки партнерами НАТО й не підпадають під його гарантії безпеки. Зрозуміло, Україна, будучи однією з них, як і решта країн регіону, що не входять до Альянсу, виявляється в небезпечній сірій зоні.\nПо-друге, нам треба більше фінансувати оборону. По-третє, необхідно придивитися до формулювань ст. 4 і 5. Вони надто зосереджені на загрозах традиційної війни. А цей конфлікт не війна, яку можна було передбачити у 1940-х роках, коли землями Німеччини йшли радянські танки. НАТО чимало зробило останніми роками, щоб мати змогу відповідати на якісь побічні виклики. Але ключовим завданням є перегляд цієї організації з тим, щоб вона адекватно реагувала на такі постмодерні конфлікти.\nА загалом Україна буде у значно гіршій сірій зоні, якщо матиме низку заморожених конфліктів. Хоча для Росії кільце нестабільних, неконтрольованих регіонів на власному кордоні – теж небезпека.\nУ. Т.: Є дивне відчуття, що європейські потуги слабнуть. Чи почувається зараз Британія у тій ролі, яку відігравала за Вінстона Черчилля? Може, їй краще зберігати з Росією хороші відносини навіть у випадку неприкритої агресії проти третіх країн?\n– Часи Черчилля минули давно. То була ера британської потуги. Вам напевне відома чудова книжка Тоні Джадта «Після війни: історія Європи від 1945-го до нашого часу». Вона розповідає, як у тодішньому контексті формувалося життя. Навіть культура. Я, наприклад, ріс у 1960–1970-ті – роки конфлікту поколінь, суперечки між тими, хто воював і хотів спокійно жити, й такими повоєнними явищами, як The Rolling Stones, Sex Рistols. Дещо з того залишається й сьогодні. Не зникає і таке собі мислення, зосереджене на Росії, коли йдеться про Східну Європу. І воно дуже стійке.\nНімеччина, як нам відомо, почуває провину за війну – здебільшого перед Росією. Не так перед Україною, через міф про її колаборантство з нацистами.\nСеред британських і загалом європейських лівих є стереотип про те, що Москва перша, росіяни хороші, а східноєвропейці заплямовані колабораціонізмом із нацистами в часи війни. Хоча колабораціонізм був у всіх країнах, і в Британії також. Дивитися на держави Сходу континенту крізь таку призму й сьогодні – божевілля. Але в цьому помітно успіх російської пропаганди. І нинішній дуже дивний агітпроп по лінії «фашисти – антифашисти» теж побудовано на тій самій концепції. Його присутність показує, що повоєнний устрій, який описував у своїй книжці Джадт, не щез.\nУ. Т.: Чому тоді Сполучене Королівство та інші європейські країни не роблять нічого, щоб захиститися від потоків пропаганди, які на них виливають? Британське суспільство здається достатньо зрілим, щоб самостійно формувати власну думку й позицію…\n– Турбує те, що дехто з Європи не вбачає в нинішній ситуації серйозної кризи європейської м’якої сили. І українська криза – частина цієї ширшої, що проявляється в тому, як Росія створює міфи, експлуатує нашу і м’яку силу, меркантилізм, пов’язаний із національними інтересами, повоєнний спосіб мислення. Наразі Путін грає із Західною Європою, і доволі успішно. Щодо тактики: ЄС поведений на таких словах, як «деескалація» і «дестабілізація», на тому, щоб заморозити ситуацію такою, як вона є. А кремлівський лідер далі її змінює. Тому ми постійно опиняємось у позиції захисту, намагаючись стабілізувати ситуацію. А він цим користається. Але ризикує переборщити. Завжди небезпечно, коли якісь зовнішньополітичні маневри частково зумовлено внутрішніми проблемами (підняття власного рейтингу, розкол опозиційної коаліції, котра з’явилася після парламентських виборів 2011 року тощо). Раніше в історії Росія вже заходила надто далеко. Крим обійдеться їй дуже дорого. А те, що вона втручається у справи усіх сусідів: друзів чи ворогів… Сумніваюся, що в неї є ресурси для створення проблем усім відразу. А якщо Захід нарешті застосує суворіші санкції, це додасть іще більшої ваги економічному тискові.\nУкраїна-ЄС Україна-Росія Україна-НАТО


Статути територіальних громад Дніпропетровщини: стан справ і подальші дії - Мережа UPLAN\nМи часто говоримо про місцеву демократію, механізми участі жителів села, селища чи міста в управлінні та прийнятті рішень. Адже реальна децентралізація — це, зокрема, можливість і здатність територіальних громад залучати й враховувати думку людей у питаннях місцевого значення.\nДля упорядкування взаємовідносин влади й громади, та для урахування унікальних історичних, культурних і соціально-економічних особливостей, громади приймають статути.\nНаявність такого документа демонструє зрілість територіальної громади, причетність і відповідальність кожного жителя за її розвиток. В умовах реформи місцевого самоврядування й децентралізації, затвердження статуту набуває все більшої актуальності.\nХоча статут територіальної громади називають «локальною» чи «малою конституцією», далеко не в усіх громад є такий документ.\nСправа в тому, що стаття 19 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» наділяє місцеву раду лише правом приймати статут територіальної громади. Водночас на важливості обов’язкового ухвалення такого документа із належною регламентацією в ньому процедур громадської участі неодноразово наголошували експерти.\nСтаття 12 проєкту закону «Про місцеве самоврядування в Україні» у новій редакції, запропонованого Міністерством розвитку громад і територій, вже містить норму про обов’язковість прийняття статуту. Обговорення законопроєкта наразі тривають.\nПри розробці статуту кожна територіальна громада може самостійно визначати його структуру та зміст. Також є можливість скористатися Методичними рекомендаціями, які містять примірну структуру статуту, де визначено права, обов’язки, форми участі жителів громади у вирішенні питань місцевого значення, засади громадського контролю та звітування посадових осіб місцевого самоврядування тощо.\nАналіз ситуації у громадах Дніпропетровщини\nУ 2020 році розпорядженням КМУ визначено адміністративні центри та затверджено території 86 територіальних громад Дніпропетровської області.\nМоніторинг наявних 78 офіційних вебсайтів громад показав, що станом на лютий 2021 року 39 з них не оприлюднили інформацію про прийняті статути.\n38 громад мають затверджені статути, щоправда 7 з них оприлюднили тільки рішення про їхнє прийняття без тексту самого документа.\nЩе 1 громада оприлюднила проєкт нової редакції статуту, при цьому стара версія документа на сайті відсутня.\nНайдавнішими є статути територіальної громади м. Вільногірська (2000 рік) та м. Марганця (2001 рік), принаймні інформація про внесення до них змін відсутня.\nНайсучаснішими, затвердженими після проведення у 2020 році місцевих виборів на новій адміністративно-територіальній основі, є статути Апостолівської міської, Васильківської селищної, Вишнівської селищної, Слобожанської селищної територіальних громад.\nКрім того, є інформація про недавнє затвердження статутів Лихівської селищної (нова редакція), Нивотрудівської сільської та Петриківської селищної (нова редакція) громад. Проте ознайомитися з текстами документів на сайтах цих громад немає можливості.\nТакож ЗМІ повідомляли про прийняття нового статуту Жовтоводської міської громади, хоча знайти сам документ у публічному доступі не вдалося.\nНа сайті Могилівської сільської громади оприлюднено проєкт нової редакції статуту (попередня затверджена у 2015 році), а громадське обговорення проєкту статуту Слов’янської сільської громади заплановано на 20 березня 2021 року.\nТа якщо ми говоримо про кількість прийнятих документів, варто пам’ятати й про їхню якість.\nУсі громади різні, кожна має власні особливості, традиції, по-різному працюють комунікації. Статут — чудовий інструмент, щоб це підкреслити та зібрати в єдиний документ.\nЗа словами Тетяни Тарасенко, кандидатки державного управління, доцентки кафедри державного управління та місцевого самоврядування ДРІДУ НАДУ, експертки Громадської мережі публічного права та адміністрації UPLAN, у статутах мають бути якісно прописані питання участі людей у місцевому самоврядуванні, обов’язки та відповідальність ради й депутатів. Тобто як працює влада місцевого самоврядування і як громадяни будуть вирішувати питання місцевого значення.\nНовоутвореним територіальним громадам слід створити якісний статут, який відповідає сучасним стандартам.\nТериторіальні громади, які зазнали укрупнення або змінили свій статус, потребують перегляду існуючих статутів.\n«Важливо, щоб цей документ однаково враховував інтереси й потреби жителів усіх населених пунктів, які стали складовою частиною сучасної територіальної громади. Бо на практиці деякі статути містять статтю про заборону окремим населеним пунктам мати власну офіційну символіку, або звужують коло членів територіальної громади тощо», — зазначає Тетяна Тарасенко.\nГромадам, статус яких не змінився, варто переглянути свої статути та за потреби осучаснити їх. Розвивається місцеве самоврядування, з’являються нові інструменти для вирішення питань місцевого значення. Всі ці зміни мають бути закріплені в локальному нормативно-правовому акті, яким власне і є статут територіальної громади.


Щоб ефективно боротися з паліями листя, потрібні регулярні рейди містом для виявлення порушень, - Оршак\nГолова екологічної комісії Львівської міської ради, депутат Ірина Оршак пропонує створити робочі групи для проведення постійних рейдів містом у період активного спалювання листя і трави – восени і навесні.\nНа її думку, такий метод боротьби із паліями буде ефективнішим, аніж коли самі містяни повинні реагувати на порушення і викликати поліцейські патрулі.\n«Чинні механізми, передбачені законодавством, діють дуже рідко і точково. Мешканці, які помітили палія, повинні викликати поліцію, дочекатися прибуття екіпажу, вказати на особу правопорушника, бути присутнім при складанні протоколу. Це забирає чимало часу. Окрім того, далеко не всі хочуть повідомляти про порушення, якщо, наприклад, листя спалює сусід. Урешті боротьба з паліями – це не завдання мешканців», - пояснює Ірина Оршак.\nВідтак під час сесії ЛМР, 31 жовтня, вона запропонувала створити робочі групи із повноважених осіб від міської ради, місцевих ЛКП із залученням поліції для проведення регулярних рейдів у спальних районах міста для фіксації правопорушень.\n«Також треба слідкувати, щоб порушники сплачували відповідні штрафи. Бо безкарність паліїв – одна з причин, чому місто восени і навесні тоне у димі», - наголосила Оршак.\nТакож додала, що паралельно потрібно проводити активну інформативну роботу – через соціальні ролики повідомляти про шкідливість диму для організму людину, розміри штрафу за порушення, альтернативу палінню листя і трави через компостування або додаткові угоди із перевізниками, які забиратимуть такі відходи.


На Львівщині видали 826 тис.грн. для ліквідації наслідків стихії - 032.ua\nНа Львівщині видали 826 тис.грн. для ліквідації наслідків стихії\n12:46, 28 липня 2012 р.\n27 липня заступник голови Львівської облдержадміністрації Олег Рудницький урочисто вручив меру Ходорова сертифікат про грошову допомогу жителям міста для ліквідації наслідків стихії. Цей сертифікат підтверджує, що Кабінет Міністрів України надає 826 тис.грн. грошової допомоги мешканцям м.Ходорова Жидачівського району для ліквідації наслідків стихії, яка сталась 9 червня на Львівщині.\nВ урочистостях у м.Ходорові взяли участь голова Жидачівської районної державної адміністрації Сергій Коваль, мер Ходорова Олег Косовський, голова Вербицької сільської ради Юрій Добуш, мешканці, які постраждали від негоди.\nПід час урочистостей Олег Рудницький зазначив, що, завдяки наполегливості та ініціативи обласної влади, в особі голови Львівської облдержадміністрації Михайла Костюка, та районної влади, Кабінет Міністрів України виділив понад 7,5 млн.грн. для ліквідації наслідків стихійного лиха, яке сталося 9 червня 2012 р. на території області, та надання грошової допомоги постраждалому населенню. Зокрема, на Жидачівський район виділено майже 4 млн.грн. Заступник голови ОДА також наголосив, що 826 тис.грн. – це лише кошти для ремонту житлових будинків міста Ходорів.\nМешканці Ходорівщини висловили вдячність голові Львівської обласної державної адміністрації за сприяння у виділенні цих коштів для ліквідації наслідків негоди, адже багато хто з них майже зневірився у реальності такої допомоги.