Ізраїль +1 Італія +1 Бразилія +71 США +3 Японія\n50 мл 1 100 мл 1 200 мл 1 1000 мл 1\nВідома компанія Honma Tokyo (Бразилія) створила інноваційну серію засобів для капілярного відновлен..\nБотокс для волосся з Японії - інноваційний продукт для салонного відновлення локонів. Професійна косметика для кучерів розробляється з урахуванням пошкоджень і ослабленого стану локонів, тому діє щадяще, забезпечуючи помітний результат вже після закінчення процедури. Замовити засіб для лікування пасом можна в інтернет-магазині проф косметики Keratin. Також у нас є американський ботокс для волосся в Харкові за вигідною вартості.\nЯпонський ботокс для волосся представлений брендом Honma Tokyo. Його застосування ефективно в таких випадках:\nСильна сухість і ламкість пасом;\nЖорсткість і неслухняність.\nБотокс японський для волосся відрізняється збалансованим складом: він містить екстракт плодів дерева праксі, масло чайного дерева, амінокислоти. Відсутність токсичних і шкідливих речовин робить застосування безпечним.\nБотокс з Японії для волосся представлений в таких позиціях:\nH-Brush Capilar - для капілярного відновлення;\nH-Brush Pink - щадної дії для реанімування дуже пошкоджених локонів.\nБразильський ботокс для волосся купити також можна за допомогою нашого інтернет-магазину.


Покарання | Women.In.Ua\nТлумачення снів Покарання – Доведеться виконувати неприємні обов’язки. Уявіть, що покарання – жартівливе. Ви приймаєте його зі сміхом. У підсумку вас не просто не карають, а нагороджують (див. Нагорода).\nДо чого наснилося Покарання – Більшість із нас ще на зорі життя усвідомлюють, що будь-який вчинок призводить до наслідків, і, якщо наші вчинки, з точки зору суспільства або батьків), погані або неправильні, за ними піде покарання. Це розуміння залишається з нами протягом усього життя. Звичайно, є й інші причини, з яких одна людина карає іншого: щоб продемонструвати владу над ним, щоб вселити йому страх, щоб змусити його відчувати себе нижче. Покарання може приймати різні форми, не завжди фізичні. До чого сниться сон: За що ви себе карали? За реальний злочин або уявне? Щоб пом’якшити почуття провини? За те, що ви порушили вами ж встановлене правило, наприклад не їсти шоколад під час дієти, або через те, що скоїли даний злочин? Ваше підсвідомість, ймовірно, продовжує докоряти вас, поки ви не простите себе за проступок, не зачіпає і інших людей, або не зробите все можливе, щоб виправити шкоду, завдану іншою. Див також В’язниця,; Насильство\nТлумачення снів Покарання – Вас уві сні покарали – ви в дійсності відмовитеся виконувати які-то доручення, неприємні вам; через це можуть бути ускладнення з начальством. На вас в якості покарання наклали штраф – цілком імовірно, що ви захворієте. Вам вдалося уникнути покарання – ви візьмете верх в якому-то важливому суперечці; ви з гідністю вийдете із скрутного становища; ваше вміння високо тримати голову в патових ситуаціях оцінить начальство, і вас залучать до ведення принизливих, але необхідних, переговорів. Ви ніби караєте своїх дітей – ви і в дійсності караєте своїх дітей, а проте не відчуваєте впевненості, що ваша педагогіка – на вищому рівні.\nДо чого наснилося Покарання, штраф – дратівливі обов’язки; допущена помилка. Платити штраф – догана; критика; уникнути оплати штрафу – виправити допущену помилку.\nТлумачення снів Покарання. 1. Коли дитина усвідомлює, що він чинить не так, як від нього очікують, як правило, присутня загроза покарання. Тому і в дорослому стані, коли присутній страх кари від зовнішнього джерела, нам сниться покарання. Самопокарання сниться, коли ми не досягаємо стандартів, встановлених для самих себе. 2. Якщо в реальному житті ми переживаємо конфлікт і не можемо її вирішити, уві сні теж буде місто покарання. І це може бути єдиним способом вирішити Дану проблему. Ми краще випробуємо біль, ніж візьмемося Возитися зі складнощами. 3. Концепція Божественної кари – це покарання, що відбувається від сили, набагато перевершує нас самих, тобто від Кара Господа. Духовне покарання є понад те ідеєю самобичування за те, що ми не досягли того, чого від нас очікувалося.


Хід будівництва ЖК "Дубініна, 5/15" | Нерухомість від забудовників\nЖК Дубініна, 5/15 →\nХід будівництва ЖК Дубініна, 5/15\nЖК Дубініна, 5/15 - Хід будівництва\nРозділ відображає динаміку будівництва житлового комплексу Дубініна, 5/15. Виконання робіт представлене у вигляді новин, розміщених на часовій лінії в хронологічному порядку. Кожна новина висвітлює певний етап і за нагоди містить фотографії будівництва жк Дубініна, 5/15. Для перегляду повного вмісту новини, необхідно натиснути кнопку "докладно".\nНовини про хід будівництва додаються самими забудовниками або модератором порталу. Як правило, інтервал публікації новин становить 2-3 місяці залежно від регіону та комплексу. Ми намагаємося висвітлити весь процес, починаючи від спорудження фундаменту і закінчуючи оздоблювальними роботами та благоустроєм території. Сподіваємося, що перегляд фото дозволить оцінити якість будівельних робіт жк Дубініна, 5/15 та прийняти рішення стосовно купівлі квартири.


Ігор Козловський: громадянське суспільство постає через біль та випробовування – це і трагічно, і красиво | Громадський Простір\nІгор Козловський, український вчений та громадський діяч, кандидат історичних наук, Президент Центру релігієзнавчих досліджень та міжнародних духовних стосунків. Понад 25 років пропрацював у ...\nІгор Козловський, український вчений та громадський діяч, кандидат історичних наук, Президент Центру релігієзнавчих досліджень та міжнародних духовних стосунків. Понад 25 років пропрацював у Донецькій обласній державній адміністрації на посаді головного фахівця у справах релігії, викладав у ВНЗ Донецька. Наприкінці січня 2016 року науковця ув’язнили представники угруповання «ДНР», а звільнився з ув’язнення разом з іншими 73 українцями 27 грудня 2017 року.\nМи зустрілися з паном Ігорем на Володимирській гірці, впавши на першу-ліпшу лавочку, захищену тінню дерев. Посеред серпневої спеки наш співрозмовник продовжує давати численні інтерв’ю. Простий у спілкуванні, чимало жартує та усміхається, легко і водночас проникливо розповідає про різні досвіди. Ми поцікавилися – якою він бачить Україну у сьогоднішньому дні та навіщо треба проходити через горнила випробувань? Чи є у цьому глибший сенс для країни, громадянського суспільства та кожного з нас.\nГромадський простір: Ви пройшли важкі випробування в житті…\nІгор Козловський: І проходжу…\nГромадський простір: Так, і продовжуєте проходити, безумовно. Мені б було цікаво дізнатись, які головні уроки з цього Ви винесли про життя, про людей, про світ, про себе?\nколи людина проходить через кризу, то розуміє, що світ починається з неї\nІгор Козловський: На кожному етапі розвитку, – а людина, якщо вона дійсно Людина, відчуває відповідальність за свою невипадковість і має свою місію, – відслідковує моменти, які можна назвати кризовими, коли відбувається переоцінка свого призначення тут, на Землі. Я про це також постійно кажу своїм учням. Ви розумієте, якщо людина юна, молода, то у неї багато амбіцій, вона б хотіла змінити світ довкола. А коли людина проходить через кризу, то розуміє, що світ починається з неї і потрібно переходити від амбіцій до ціннісних орієнтацій. Тобто змінюється напрямок, і ти розумієш, що головне – це не твої амбіції і навіть не ти сам, хоч ти є проектом, який повинен в цьому житті реалізувати. Але, все ж таки, ця реалізація пов’язана з тим, що ти несеш відповідальність за цінності: цінності життя, любові; цінності людей, які навколо тебе; цінності твого призначення. І саме цінності роблять тебе людиною, яка може, змінюючи себе, змінити світ. Тільки починаючи з себе, ти можеш змінювати світ.\nГромадський простір: А з чого варто почати змінювати себе?\nІгор Козловський: Завжди – із розуміння себе. Знаєте, у кожного є моменти в житті, які ми можемо назвати невдалими. Ми повинні це усвідомити – перевести з внутрішнього світу на той рівень, коли починаємо це усвідомлювати, а потім вербалізувати, проговорити, тобто випустити. Все погане, будь-який стрес треба виводити на периферію. Це може бути на рівні нашого тіла, або ж на рівні свідомості, але потрібно випустити назовні. Адже якщо це залишається в нашому внутрішньому світі, воно буде нам мститись – так відбувається у внутрішній архітектоніці людини. І ми, знаючи це, повинні змінюватись і змінювати щось довкола, нести відповідальність за ці зміни.\nпотрібно жити так, щоб був сенс вашого буття\nЯким чином? У мене багато учнів, послідовників в різних країнах, а в Україні є й такі, хто навчається 20, 30, 40 років. Вони вже кандидати та доктори наук, але все одно приходять до мене з питаннями про своє призначення тут, що робити з цим, як далі жити, – я їм постійно кажу, що потрібно жити так, щоб був сенс вашого буття. А будь-який сенс має тільки одне ім’я – любов. Якщо у сенсу немає цього внутрішнього відчуття, то це не сенс. Всі смисли ми витягуємо тільки тоді, коли там є любов.\nУ нас проходив круглий стіл, на якому обговорювались традиційні питання толерантності. Я говорю, що навчався толерантності в декілька етапів. По-перше, мабуть, з дитинства, тому що я жив в оточенні різних людей з різноманітними поглядами, світоглядами, віросповіданням. Я бачив, як до цього ставились мої батьки. Моя мати завжди створювала атмосферу любові, незважаючи на те, хто це був, що за людина. Перше, що було передусім – це любов, вона відкривалась. Ось це був перший урок.\nА другий урок – це мої діти, насамперед старший син, який народився з синдромом Дауна і вже 20 років лежить зі зламаним хребтом. Він неповносправний, ще й на візочку, але він навчає мене любові. Він відкриває свої обійми для будь-якої людини, незалежно від статі, раси, національності, віросповідання – він усіх любить, і я цьому вчусь у нього. Я вчусь також у молодшого сина, який навчався любові у свого брата, він і зараз допомагає. Думки про те, що потрібно допомагати, – не тільки мені, а взагалі людям, – постійно в його свідомості.\nТретій момент – це те, що я вже 40 років займаюсь як професіонал питаннями, пов’язаними із життям релігійних організацій та віруючих. Це також величезний досвід, тому що я не просто спілкуюсь, а в мене з багатьма з них дружні стосунки, серед них чимало моїх учнів, які зростали на моїх очах від маленьких діточок до зараз вже пасторів церков, муфтіїв тощо. Я також у них навчаюсь, а вони у мене. Вони сиділи за однією партою переді мною, коли я ще в дев’яностому році відкрив коледж релігієзнавства. Я пам’ятаю, що вже тоді в аудиторії збиралось до трьохсот людей, а це ж був лише початок, відкривалось щось нове. Люди слухали, дружили, продовжують і зараз дружити, люблять один одного. Певну роль, я думаю, зіграло те, що я їх люблю також.\nЗрештою, на мене вплинув тяжкий і трагічний досвід, через який я пройшов, перебуваючи в полоні серед різних людей, адже там були не тільки наші політв’язні, а й карні злочинці, вбивці, шахраї, крадії-квартирники, серед них і «ополченці», бойовики, бандити – кого там тільки не було. З ними усіма треба спілкуватись, і у всіх них є вічні питання. Через деякий час, інколи через декілька хвилин після початку спілкування, вони починали ставити питання, які стосувались душі. Їх треба було вчити любові, незважаючи на те, що переді мною люди, які, можливо, хотіли б мене вбити.\nЯ ж розумію, що ця соціопатія в них невипадкова – треба з’ясувати причини, адже це наслідок чогось, що зіпсувало їх із самого початку. А вже через деякий час вони починали ставитись з повагою. Якщо з’являлась нова людина і починала в моїй присутності палити цигарки або нецензурно висловлюватись, вони казали: «Тихіше, ви що?! Тут професор, не можна так!» – це говорили карні злочинці, які відсиділи по двадцять років, авторитети, крадії в законі, але все одно щось людське є, це також досвід. І цей досвід доповнює, випрацьовує щось в мені також.\nГромадський Простір: Ви мене підвели до наступного запитання, яке дуже хотілося Вам поставити. Чи продовжуєте Ви вірити в людство, в людей після усього, що пережили?\nкожна людина – це геніальна істота\nІгор Козловський: Безумовно, інакше не можна любити людей. Знаєте, я заходжу в аудиторію, де сидять студенти першого курсу, і кажу їм: «Ви всі генії! Чому? Тому що, дійсно, кожна людина – це геніальна істота. Але ж ми часом ліниві, боязкі, в нас є те, що ми називаємо внутрішньою брехнею, тобто ми виправдовуємо свої лінощі, свої страхи, і це не дозволяє нам зреалізувати себе, стати геніальним. А я можу зробити так, що ви будете геніальними». Усі, хто повірив, стали геніями – це правда.\nризикуючи життям, передавали усе, що збирали, зокрема їжу, в камеру, де я перебував\nЧому, на вашу думку, коли я був в полоні, вони згуртувались, хоч з різних країн? Вони не лише допомагали, піднімали хвилю в ЗМІ через різні канали, а й піклувались про мою родину, про мене: ризикуючи життям, передавали усе, що збирали, зокрема їжу, в камеру, де я перебував – і це тривало два роки! Це не був скороминущий потяг, а це була постійна робота. Це достойні люди, я їх люблю!\nДуже важливою є віра. Я знаю, що кожна людина, поки вона ще не померла, має шанс зреалізувати себе. Для цього потрібно постійно над цим працювати, бо це ж як м’язи: якщо ми їх не тренуємо, вони стають слабкішими, і врешті-решт можна стати інвалідом. А для того, щоб ставати дійсно Людиною, потрібно працювати кожного дня, кожної хвилини. Я не маю на увазі просто банально гарувати, а працювати, переосмислюючи себе, знаходити найрізноманітніші методи, які розширюють твій внутрішній простір, свідомість, відкривають перед тобою нові горизонти.\nЧому я навчаю своїх учнів? Тому що все нове дає вам не лише розширену свідомість, уявлення про світ, а й продовжує ваше життя. Я дуже часто говорю про дослідження Віктора Франкла, котрий був в’язнем у фашистському концтаборі. Після концтабору він створив логотерапію та написав книгу «Людина в пошуках справжнього сенсу». Він говорить про те, що виживали не найбільш мужні, сильні, витривалі, а виживали люди, у яких був смисл жити: вони читали один одному лекції, відкривали душу, показували своєму організму, що хочуть жити.\nтреба розширювати свої інтереси\nВи, напевне, звертали увагу на те, що багато людей помирає після того, як виходить на пенсію, бо зникає інтерес, а це для нашого організму є посилом, що ти хочеш померти. Тому я кажу, що треба розширювати свої інтереси. В одній з організацій, яка була створена ще в дев’яності роки, я читав лекції кожної суботи про все: починаючи з релігієзнавства до культурології, від тренувань до кулінарних подорожей – це все було частиною їх життя. Якщо я читав лекції з китайської культури або культури країн Магрибу, то завершував це різноманітними кулінарними подорожами, бо все треба смакувати.\nНаприклад, в Китаї п’ять кулінарних традицій, і люди повинні прожити, який на смак Китай, Єгипет, Буркіна-Фасо або Суринам. Людина – це 5 репрезентативних систем, якщо вона якусь не задіює, то збіднює своє життя. Йдеться і про світ пахощів, смаків, тактильних відчуттів (кінестетичний), аудіальний, візуальний світ – все це необхідно задіяти для того, щоб людина збагачувала себе і таким чином продовжувала своє життя, була постійно молодою. Нам невипадково був даний такий інструмент, як наші органи чуттів, якими ми можемо пізнавати світ. А будь-яке пізнання можливе тільки тоді, коли ми з цим зливаємось, коли ми це любимо. Я постійно підкреслюю, що і в грецькій мові, і в давньоєврейській, якою написана Біблія, і в церковнослов’янській «любов» та «пізнання» – це одне і те ж. «Адам пізнав Єву» – пізнання має завжди еротичне забарвлення, це виникає, якщо ми щось любимо. Якщо людина колекціонує марки чи монети, то коли їх перебирає, я бачу, що для неї це еротично. Еротизм не стосується сексу, як думає багато людей, а це те, що сповнює нас таким переживанням…\nГромадський простір: Екзистенційним…\nІгор Козловський: Так. Ти бачиш небо – і воно тебе зачаровує, ти можеш дивитись на нього постійно, бо це дає тобі додаткове переживання вічності. Я пригадую момент, коли Раббі Нахман із Брацлава сидів біля вікна, а повз біг його учень. Він його запитує:\n- Ти куди біжиш?\n- Я біжу на базар, дружина сказала, що потрібно купити…\n- Постій, будь ласка, подивись на небо.\n- Як навіщо?! Ти сьогодні бачив небо?\n- П’ятдесят років пройде – мене вже не буде, тебе вже не буде, а небо ж буде! Ти дивись на нього.\nТаке переживання дозволяє нам побачити інакше світ навколо…\nГромадський простір: Я читала фрагмент Вашої майбутньої книжки – так розумію, що Ви зараз працюєте над виданням про перебування в полоні. Ви опублікували дуже проникливий момент з неї у себе на сторінці Фейсбуку. Хочу запитати про біль: чому він дається людині і чому він дається країні? Що ми маємо винести з цього усього болю, який є зараз в Україні?\nІгор Козловський: Якщо ми з вами подивимось на найкращі періоди збору винограду, то для того, щоб було дійсно смачне вино, будь-який винороб вам скаже: «Все залежить від того, наскільки складним був рік: якщо йшли дощі і все було добре, то не буде хорошого вина. А коли пекло сонце, було боляче винограду, тоді буде смачне вино».\nНаприклад, кажуть, що євреї – богообраний народ. Це означає, що він пройшов і проходить через такі випробування, які створили феномен єврейського народу через біль. Він страждав, не маючи держави, але залишився народом, в той час, як інші зникли, навіть маючи державу. Це говорить про те, що біль нам потрібен. Якщо ми кудись не туди йдемо, то можемо зіштовхнутись із тим, що нам заважає, і через біль повернутись на дорогу.\nтак постає громадянське суспільство – через біль та випробовування\nЯ не скажу, що біль потрібен, але він є частиною нашого шляху в самовдосконаленні і в тому, щоб ми зрозуміли, хто ми і навіщо ми тут. Я акцентую увагу: для того, щоб постав народ, постала країна, потрібне зріле громадянське суспільство. А зріле громадянське суспільство виникає в екстремальних ситуаціях. Ви ж бачите, що після Революції Гідності, після початку агресії саме громадянське суспільство взяло на себе відповідальність більшою мірою, ніж держава. Якщо б не громадянське суспільство, ми були б захоплені. Це були і перші добробати, люди, які стали проти агресії. Ми стояли на молитовному майданчику, коли вже «стрелковці» увійшли, били нас, переслідували, викрадали, але ж люди стояли з українськими прапорами. Подивіться на феномен волонтерства: прості люди за свої гроші, не для того, щоб бути кимось поміченим, а для того, щоб допомогти іншим, зробили феномен. Так постає громадянське суспільство – через біль та випробовування – це і трагічно, і красиво.\nГромадський простір: Як би Ви зараз описали Україну через свої власні думки, відчуття?\nІгор Козловський: Україна – строката країна. І наш народ також. Зараз проявляються найкращі і погані риси нашого характеру. Найкращі риси полягають в тому, що ми можемо згуртуватись перед важливою загрозою нашому існуванню – ми це продемонстрували. Ми – барокова нація, у нас дуже багато барвистого в емоціях, переживаннях, баченні світу. Саме в період козацького бароко визрівав стрижень майбутньої української нації. Вона визрівала поступово і продовжує визрівати, складається з багатьох слов’янських, тюркських компонентів. Головний – це слов’янський, але дуже багато етносів жили на цій території і стали частиною української нації, це також барокові складові.\nЯ спонукаю учнів займатись кулінарними подорожами, оскільки через народну кулінарну традицію ми можемо познайомитись із психологією різних етносів. Український етнос створив одну із найяскравіших кухонь. Подивіться на той же борщ – це бароковий винахід, адже 27-30 різноманітних інгредієнтів виварюються в одній посудині, червоне тло і біла сметана, яка розповсюджує свій вплив, змішуючись та змінюючи колір…\nГромадський простір: І до того ж вміщує п’ять смаків: кислий, солодкий, солоний…\nІгор Козловський: Так, і не лише п’ять смаків. Я не розумію, чому, коли ви щось їсте, у вас не відбувається просвітлення?!(сміх – ред.) На ваших очах те, що не було вами, зараз стає вами: був борщ – а тепер це ви. А якщо вам ще й смакує і ви присутні, то задіяні всі репрезентативні системи: від дискретної до смакової. Візуально вам це подобається, ви бачите, що воно є красивим; ви чуєте, як воно шкварчить, як ви їсте; у вас є тактильні відчуття, смакові, ви це відчуваєте на запах, і зрештою – ви це переосмислюєте, переживаєте. Світ – це інструмент для нашого просвітлення.\nГромадський простір: Якщо уявити, що у кожної країни є своя місія і своє призначення, то чи є у нас якась окрема місія?\nІгор Козловський: Так, безумовно, вона є у кожного народу. Навіть у маленького народу є своє призначення. Всі народи богообрані, вони не випадкові, як і людина. А кожен народ – це гіперособистість зі своєю психологією, історією, власними репрезентативними системами. Ми знаємо, що є народи-візуали, як, наприклад, японська нація, вони навіть вуайєристи. Є народи-кінестетики, які не можуть спілкуватись, якщо не торкаються одне одного. І це нормально, бо віддзеркалює загальну характеристику ноосферної системи людства.\nПризначення України? Ми зараз відроджуємо Європу. Європа починається з кожного з нас, а не десь там. Не потрібно думати: «Ось коли ми вступимо в Європу…» – ми повинні будувати Європу тут, починаючи з нас, і таким чином відроджувати Європу. Ми подаємо приклад, адже ми вмирали за цю Європу, коли вона починала засинати, вона вже так не боролась за себе. І це стосується не лише Європи, а й усього світу. Ми повинні показати приклад чогось нового, зокрема нового бачення. А ми, варто підкреслити, достатньо толерантна нація, відкрита, нас випробовували в різних історичних ситуаціях, але ми вижили.\nГромадський простір: А чого нам все-таки бракує?\nІгор Козловський: Нам бракує саме тих рис характеру, які все ж таки пробиваються дуже часто через ці події. Ми унікальні, як і будь-яка нація. Якщо порівнювати з нашими сусідами, росіянами – це також великий народ, але він формувався як певна кооперація, у них корпоративне мислення, вони можуть затягувати паски, об’єднуватись, у них, як кажуть фахівці, артільна свідомість. Це, з одного боку, сприятливо для держави, бо створює об’єднуючий феномен, а з іншого боку – це дуже погано для особистості, оскільки вона там розчиняється, повинна стати конформістом і зрештою може просто стати гвинтиком в системі. Це призводить до того, що тоталітарна система може просто знищувати, і цьому немає спротиву.\nНатомість українська нація протягом усього формування – це дисидентська нація. Козацтво – це ж соціальне дисидентство, вони створювали щось своє окреме. А принцип «моя хата скраю – нічого не знаю» – це хуторянство. Ми дуже багато в чому яскраві індивідуалісти. Коли ми, наприклад, стаємо частиною якоїсь імперії (чи Російської імперії, чи то Речі Посполитої), ми віддаємо свою енергію не тільки, щоб будувати цю імперію, а щоб і самому також зробити кар’єру. Багато хто робив кар’єру, створюючи ту ж Російську імперію, починаючи від Розумовського і закінчуючи Безбородьком. Це добре для особистості, бо дозволяє їй презентувати себе світові, але для держави це погано, тому що кожен починає створювати свій Гетьманат.\nГромадський простір: Як у приказці «Де два українця, там три гетьмана»…\nІгор Козловський: Ви знаєте, скільки у нас зараз козацьких організацій? Близько півсотні, і всі вони мають своїх гетьманів. Нам дуже хотілось би сказати світові: «Я є!» – це добре для особистості, але ж не дуже сприятливо для держави.\nГромадський простір: Тобто ми – тримаємось окремо, індивідуалісти?\nІгор Козловський: Так, ви ж самі це по собі знаєте. І це нормально. У кожної системи є своя складова. Як з цим жити, як поєднати і відповідальність за навколишнє середовище, за країну, і проявити себе? Це поєднання зараз і відбувається, коли зріє громадянське суспільство. В будь-якій демократичній, зрілій державі громадянське суспільство, яке стало на ноги, стало сильним, контролює державу. Представники органів влади – це ті, кому ми делегували свої права, ми їх на свої податки утримуємо для того, щоб вони працювали на загальне благо. А як їх контролювати? Через громадянське суспільство: ми повинні ставити перед ними питання і вимагати відповідей. Вища цінність – це людина (і за Конституцією, і в реальності).\nГромадський простір: Ми як громадянське суспільство, поки ще в зародковому стані чи вже далі?\nІгор Козловський: Ми вже пройшли зародковий стан, а зараз ми “проходимо через родові шляхи”, ми народжуємось, тому нам боляче. Якщо порівняти наше громадянське суспільство, знову ж таки, з Росією – це ж небо і земля. Там воно знаходиться ще у внутрішньому стані, а ми вже вийшли…\nГромадський простір: Коли все буде добре?\nІгор Козловський: Зараз вже все добре: ми сидимо, я дивлюсь на небо… Не думайте, що буде добре завтра, треба робити, щоб добре було тут і зараз. Немає завтра. І вчора немає.\nГромадський простір: Я саме на таку відповідь і сподівалась.\nІгор Козловський: Все вічне – зараз, тут і тепер. Час зустрічається з вічністю саме в цей момент. Ми зараз сидимо серед вічності. Зараз – вічність. Ви повинні пережити це.\nГромадський простір: Скажіть наостанок, меседж, побажання усім, хто буде нас читати.\nІгор Козловський: Я повернусь до початку нашої бесіди: треба вчитись любити. Ми всі – вічні учні любові. Коли ми любимо, це нас не просто збагачує, а робить наше життя наповненим змістом і тими складовими, які ми називаємо «сенс». Любіть один одного і все буде добре!\nГромадський простір: Дякую Вам!\nТематика публікації: Євроінтеграція Громадянське суспільство Нації та етнос Простір Миру Україна


Допінг в Росії - легкоатлет Сергій Шубєнков здав позитивний тест | СЬОГОДНІ\n"Символ чистоти російського спорту" попався на допінгу\nЛегкоатлет Сергій Шубєнков отримав позитивний тест на сечогінний препарат\nЩе одного знаменитого російського спортсмена підозрюють у вживанні заборонених речовин. Багаторазовий призер чемпіонатів світу з легкої атлетики Сергій Шубєнков отримав позитивний результат допінг-тесту. В аналізах 30-річного бігуна з бар'єрами знайшли фуросемід – потужну сечогінну речовину, яку застосовують для приховування та виведення з організму сильнішого допінгу.\nЧитайте також повне рішення суду щодо вигнання Росії зі спорту: РФ "приховує приховування" допінгу.\nПоки що розкрили тільки пробу А, тому офіційно про неї розголошувати заборонено. Хоча багато російських ЗМІ, зокрема, Спорт-експрес, уже отримали інформацію зі своїх джерел, близьких до місцевої федерації легкої атлетики.\nПишуть, що концентрація забороненого препарату відносно невисока, що може допомогти врятуватися Шубенкову від дискваліфікації. Найближчим часом очікується відкриття проби Б, після чого повинні з'явитися офіційні повідомлення. Атлета з Барнаула називали "символом чистоти російського спорту" на тлі серйозних покарань з боку міжнародних організацій за допінг.\nНещодавно Шубєнков висловився про новий гімн Росії на Олімпійських іграх.\nДивіться сюжет про допінг у російському футболі:\nлегка атлетика Росія допінг


На Прикарпатті двоє туристів травмувалися в горах - Галицький Кореспондент\nГоловна » Новини » На Прикарпатті двоє туристів травмувалися в горах\nОпубліковано: 15.10.2018 15.10.2018 Автор: Марта Баранецька\nМинулої доби рятувальники Прикарпаття двічі вирушали на допомогу туристам, які отримали травми в горах.\nО 15.30 14 жовтня рятувальники Ворохти отримали повідомлення про те, що під час сходження з гори Хом’як травмував ліву ногу 33-річний мешканець Києва.\nДля проведення аварійно-рятувальних робіт о 16.25 виїхали шість рятувальників. О 18.10 рятувальники прибули до місця надзвичайної події, надали потерпілому долікарську допомогу та на носилках станом на 20.00 перенесли потерпілого до підніжжя гори в районі с. Поляниця”.\nПотерпілого доставили у лікарню в Яремче та надали першу допомогу. Від подальшої госпіталізації з травмою «пошкодження зв’язок» чоловік відмовився.\nТого ж дня о 15.35 рятувальників Осмолоди просили надати допомогу в районі гори Попадя, де травмувала нижню ліву кінцівку 26-річна жителька Києва.\nДля проведення аварійно-рятувальних робіт о 15.50 виїхали четверо рятувальників Осмолоди.\nО 19.10 рятувальники прибули до місця надзвичайної події, надали потерпілій долікарську допомогу та на ношах станом на 23.25 перенесли до села Осмолода”.\nЗ діагнозом “забито-рвана інфікована рана лівого коліна” дівчину госпіталізували до Перегінської районної лікарні.\nКатегорії: Життя, Новини, Притрафунки, ТуризмПомічено: гори, Карпати, туристи


Трамп не зміг зламати віру дитини у Санту - ЗНАЙ ЮА\nТрамп не зміг переконати навіть дитину: Санта – існує\nСкандал навколо розмови Президента з дитиною набирає обертів\n26 грудня, 11:46\nСкандал із новорічною розмовою Трампа з дитиною, під час якої він заявив, що Санти не існує, набирає обертів.\nУ повідомленні йдеться, що семирічна дівчинка, якій напередодні Різдва президент США Дональд Трампом заявив, що вона занадто доросла для того, щоб вірити в Санта-Клауса, все одно продовжує в нього вірити.\nВарто нагадати, що під час розмови з дівчинкою на ім'я Коллман Ллойд з Лексінгтона в Південній Кароліні, Трамп заявив, дізнавшись вік дівчинки, що в сім років вірити в Санту маргинально.\n"Так, сер", - відповіла дівчинка. Пізніше вона зізналася, що не знала значення цього слова.\nНе зважаючи на відповідь Трампа, дитина сказала, що була рада можливості поговорити з президентом США.\nВона додала, що після розмови з Трампом, вона і її сім'я залишили цукрове печиво і шоколадне молоко для Санта-Клауса. Ці частування зникли вранці і під різдвяною ялинкою був упакований подарунок з ім'ям дівчинки.\nНагадаємо, нещодавно американський президент Дональд Трамп разом із дружиною Меланією приєдналися до щорічної програми NORAD Track Santa і приймали дзвінки від дітей.\nТрампу подзвонив 7-річний хлопчик Коулман. Коли американський президент намагався привітати його, ненароком запитав: "Ти ще віриш в Санта-Клауса?", а потім в своє виправдання додав: "Бо в сім років це на маргінально, правда?".\nЯк повідомляв раніше Знай.ua, у новорічні свята багато знаменитостей беруть участь у благодійних акціях. Вони дарують подарунки, відвідують дитячі будинки та лікарні. Перша леді Сполучених Штатів Меланія Трамп також вирішила долучитися до традицій, які існували задовго до президентства її чоловіка Дональда Трампа.\nТак, нещодавно Меланія опублікувала на своїй сторінці в соцмережі Twitter три нові фотографії, на яких вона і її чоловік сидять поруч один з одним і говорять по телефону. Відзначимо, що це зовсім не святковий жарт першої леді і подружжя не розмовляє між собою.\nТакож Знай.ua писав про те, що у понеділок, 24 грудня, президент Сполучених Штатів Дональд Трамп поділився своїми переживаннями з приводу схвалення фінансування стіни на кордоні з Мексикою.\nТеги: Дональд Трамп Різдво розмова санта клаус скандал\nТрамп убив Санту: "ти все ще віриш"?\nТрамп зізнався, про що попросив Санту


То хто ж привласнив три гектари землі в центрі Ужгорода? @ Закарпаття онлайн\nЗа оцінками рієлтерів, вартість одного квадратного метра в цьому районі у випадку продажі її з аукціону може сягати і 100 доларів. Якщо взяти до уваги, що 1 гектар – це 10 тисяч квадратних метрів, то, при хорошому збігові обставин (тобто, при добре організованому аукціоні), реальна вартість всієї ділянки може сягати і трьох мільйонів доларів.\nЗайве говорити, що для міського бюджету Ужгорода ці гроші – вкрай необхідні. Але весь парадокс ситуації полягає в тому, що в міську скарбницю вони не потраплять. Точніше, якщо й потраплять, то в значно менших обсягах. Бо розпоряджатися землею, вартість якої вимірюється мільйонами, відповідно до прийнятого рішення буде нікому невідомий приватний підприємець Неля Василівна Попович-П’янкова.\nУ тому, що пані Попович-П’янкова є лише підставною особою, не сумнівається ніхто, хто хоч трішки розбирається в тіньових схемах привласнення громадського майна. А те, що після відмови ЗакДУ зазначена земля не просто перейшла в землі запасу для подальшого продажу через аукціон, а, по суті, в пільговому режимі була передана приватній особі, мав би свідчити або про якісь величезні заслуги цієї людини перед містом (що відпадає само по собі), або про чиюсь конкретну зацікавленість в „пільговому” придбанні ласого тригектарного земельного шматка.\nТо про ЧИЮ САМЕ зацікавленість йдеться?\nОпосередковану відповідь на це запитання дає уже сам принцип (чи, точніше, безпринципність) винесення цього питання на сесію.\nЯкщо взяти до уваги, що в силу певних обставин Ужгородська міськрада досі не має свого секретаря, то єдиною особою, яка може винести відповідний проект рішення на розгляд депутатського корпусу, залишається міський голова Ужгорода Сергій Ратушняк. Він же ж, до речі, має право зняти питання з порядку денного у тому випадку, якщо, на його думку, чи на думку юристів міськвиконкому, даний проект суперечить закону чи інтересам міської громади. Тому, слід так розуміти, САМЕ ЗА ЙОГО ІНІЦІАТИВОЮ зазначений документ абсолютно несподівано для більшості депутатів з’явився в порядку денному третього засідання третьої сесії ужгородської міськради.\nНастільки несподівано, що більша частина депутатського корпусу змогла ознайомитися з відповідним проектом тільки в сесійній залі, безпосередньо перед засіданням, а не за десять днів до нього, як це передбачає регламент. Сам по собі цей факт вже є порушенням. А тому залишає для Ужгорода шанс виправити ситуацію в інтересах міської громади: чи то з „доброї волі” ініціаторів, чи то в судовому порядку. Іншим таким шансом є та обставина, що про проведення сесійного засідання більшість депутатів були повідомлені лише наприкінці попереднього перед сесією робочого дня, через що вони були позбавлені можливості отримати у відділі по роботі з депутатами проекти рішень з винесених на сесію питань.\nСергія Ратушняка навряд чи можна віднести до розряду людей, які не розуміють, що роблять. І в питаннях, що стосуються грошей, – тим більше. В даному випадку він міг бути однаково зацікавлений у двох варіантах розвитку подій: якби виручені від продажу трьох гектарів кошти надійшли до міського бюджету, це спрацювало би на його імідж як міського голови, у другому ж випадку, „працюючи” не на місто, а на себе або в інтересах сторонніх осіб, вигравав він особисто, точніше – його власна кишеня. Схоже, що своя сорочка виявилася ближчою до тіла. А тому не доводиться сумніватися в тому, що зазначений проект рішення був винесений Ратушняком на сесію абсолютно свідомо, а тому САМЕ ВІН, прямо чи опосередковано, БУВ ЗАЦІКАВЛЕНИЙ в тіньовій схемі розподілу міської землі.\nА де були міські юристи, до прямих обов’язків яких відноситься юридичне вивіряння ініційованих мером рішень?\nСаме в контексті пошуків відповіді на це запитання стає зрозумілою одна з перших ініціатив Сергія Ратушняка по створенню в структурі міськвиконкому (з підпорядкуванням, завважте, безпосередньо міському голові) єдиного юридичного відділу замість окремих юристів, що працювали в конкретних підрозділах міськвиконкому. Одним з аргументів на користь створення цього відділу Сергій Ратушняк називав економію коштів. Зекономили...\nАналогічно в контексті ситуації по трьох гектарах стає зрозумілим небажання частини депутатів із проратушняківської більшості міськради допустити до роботи в земельній комісії міськради депутатів від „Нашої України” та „Пори”, про що вже писало „Закарпаття online”. Адже саме, начебто, через „нерозбериху” в профільній комісії дане земельне питання на ній не розглядалося. Натомість, як тільки воно пройшло через сесію, де за нього практично у повному складі голосували всі фракції більшості (литвинівці, регіонали і БЮТ), роботу земельної комісії було розблоковано. І бютівці, які досі наполягали на своєму монопольному і безконтрольному праві на вирішення земельних питань, „милостиво” дозволили працювати в ній своїм колегам із двох зазначених фракцій.\nБуло би неправильним звинувачувати усіх без винятку депутатів від БЮТу в тому, що вони чітко розуміли, що роблять у даному випадку, і чиї конкретно інтереси відстоюють, голосуючи за даний проект рішення. Швидше, більшістю з них просто маніпулювали деякі колеги по фракції, більш наближені „до тіла” Сергія Миколайовича.\nПринаймні, не доводиться сумніватися в тому, що до числа тих, хто чітко розумів, що робить, належала, зокрема, „бютівка” Марія Бадида – голова бюджетної комісії міськради і, „за сумісництвом”, головний податківець Ужгорода. Як досвідчений фахівець, двічі відповідальний за наповнення міського бюджету, Марія Петрівна не могла не розуміти, яких збитків завдає місту, підтримуючи цю тіньову схему „прихватизації” міської землі. Тим не менше, зазначений проект рішення без жодних зауважень був підтриманий комісією, яку вона очолює.\nЯк би там не було, фракція БЮТу виступила прямим „кришувальником” даної оборудки. А тому, швидше всього, вперті чутки про пряму причетність до цієї справи двох депутатів-бютівців є, швидше всього, правдою.\nТак чи інакше, більшість депутатів покірно проголосували за прийняття такого рішення: хто через переконливу харизму міського голови, хто з нерозуміння, хто просто не встиг „в’їхати” в суть поспішно винесеного на сесію питання. Дехто, не задумуючись, проголосував „за мир”, абсолютно логічно сприйнявши зазначені 3 гектари як відкуп Ващука у оголошеній йому Ратушняком війні за „Спартак” ( до речі, на цю сесію, на відміну від двох попередніх, Сергій Миколайович проект рішення про повернення басейну „Спартак” у власність міста ЧОМУСЬ не виносив. Збіг обставин?). Не голосувала лише частина депутатів від „Нашої України”. Саме вони, влаштувавши пізніше „розбір” сесійних „польотів”, зробили перші кроки по виправленню ситуації. Насамперед, подали запит на ім’я міського голови з проханням надати копії всіх документів, що мають відношення до даного рішення –згоду ЗакДУ на припинення права користування зазначеною земельною ділянкою та клопотання приватного підприємця Попович-П’янкової, інформацію про цього суб’єкта підприємницької діяльності і т.ін. Наступним кроком, логічно, мала би стати ініціатива по відміні тієї частини рішення по трьох гектарах, якою робляться кроки по пільговій передачі землі у користування зазначеній громадянці. Якщо ж апелювання до сесії результатів не дасть, логічним було б звернення до суду чи відповідних правоохоронних органів про порушення справи щодо можливих корупційних дій посадовців міськвиконкому та окремих депутатів міськради.\nВтім, правоохоронці мають більш, аніж достатньо, підстав самим зацікавитися конкретними обставинами цієї справи...\n23 липня 2006р.


Колишня Миколи Тищенка знайшла йому гідну заміну на "Голосі країни" - ЗНАЙ ЮА\nDj Nana і Руслан Квінта три роки приховували свої стосунки, а тепер зважилися на відверте зізнання\nКолишня солістка гурту NIKITA і партнерка Миколи Тищенка на шоу "Танці з зірками" Dj Nana зізналася, що закрутила роман з музичним продюсером шоу "Голос країни" Русланом Квінтою. Щаслива пара приховувала свої відносини майже 3 роки, але тепер вони зважилися на відверте зізнання. Про це передає Clutch.\nУ новому інтерв'ю Dj Nana і Руслан Квінта розповіли про свою першу зустріч і плани на весілля. Як виявилося, Анастасія Кумейко (справжнє ім'я Dj Nana) і Руслан Квінта дружили довгі роки. На момент їх першої зустрічі артистка виступала з групою "А.Р.М.І.Я." і була самотньою. В Руслані Анастасію привабили спільні інтереси - музика і йога.\nЗараз Dj Nana і Руслан Квінта живуть разом душа в душу, і це незважаючи на 14-річну різницю у віці. Пара багато часу проводить разом і піклується один про одного.\n"Ми одружилися в минулому житті", — описують свої почуття закохані.\nРуслан зазначає, що його обраниця дуже вірна, тому він зовсім її не ревнує і вважає, що Настя ніколи не зробить йому боляче.\nРаніше повідомлялося, що відома українська співачка, колишня солістка групи NikitA і учасниця шоу "Танці з зірками-2018" Настя Кумейко втішила шанувальників у соцмережах новим пікантним знімком з відпочинку в Таїланді.\nПро це стало відомо завдяки новим фото в Instagram зірки.\nТак, Настя виклала ранкове фото з ліжка, на якому зображена спиною до об'єктиву. Тим не менш, наскільки можна судити по фото, позувала Кумейко без одягу.\nТакож Знай.uа писав, Ольга Бузова похвалилася сміливим фото в еротичній білизні, але фанати розкритикували її.\nТеги: Nikita Dj NANA Тищенко Голос країни 9 танці з зірками


За статистикою з цією проблемою стикається кожна третя представниця прекрасної статі. І часто в поспіху буднів зайняті панночки залишають без уваги перші неприємні сигнали.\nЗ віком мимовільне виведення урини може траплятися все частіше і доставляти все більше дискомфорту, буквально замикаючи представницю прекрасної статі в чотирьох стінах.\nМедики виділяють кілька видів цієї патології: стресова, ургентна, пов’язана з гіперактивністю «резервуара», постійне підтікання та підкопування після нормального акту виведення рідини з організму.\nСтресова форма патології може бути викликана чханням, кашлем, сміхом, різкими рухами. Характеризується невеликими виділеннями.\nПостійне підтікання та підкопування найчастіше зустрічається в більш пізньому віці і пов’язане з ослабленням м’язового апарату.\nПри постановці діагнозу «нетримання сечі» у жінок причини називають різні, в залежності від результатів об’єктивних обстежень:\nслабкість м’язової стінки міхура;\nслабкість сфінктерів сечового «резервуара» і уретри;\nослабленість зв’язкового-м’язового апарату малого таза, що може бути пов’язано з дітородної функцією, зниженням кількості гормонів, хірургічними втручаннями;\nрозтягнутість м’язів через велику вагу, спортивних травм і т. п.;\nроздратованість сечового міхура внаслідок запалення або інфекцій;\nприйом деяких видів ліків, що мають в своєму складі сечогінні компоненти і ін.\nНетримання сечі після певного віку\nВ окрему групу патологій можна виділити вікову аномалію мимовільного сечовипускання. Нетримання сечі у жінок після п’ятдесяти досить поширена проблема, але у багатьох пацієнтів соромляться про неї говорити.\nВікові зміни впливають на всі органи і системи, і сечовий міхур не виняток. Його м’язи і стінки, колись здатні довго утримувати накопичилася рідина під час довгих поїздок, тепер відмовляються розтягуватися і надійно триматися, даючи слабину навіть при невеликих навантаженнях на них.\nПричиною тому стає згасання функції вироблення жіночих гормонів, велика вразливість уретри для вірусів та інфекцій, атрофованості стінок піхви, опущення уретри і її провисання.\nНа сьогоднішній день причини і лікування нетримання сечі у жінок описані фахівцями, тому при своєчасному зверненні до фахівця недугу можна вилікувати.\nЛікування, профілактика, консультація уролога з питання нетримання сечі у жінок\nДля початку слід пройти обстеження у урогінекологія. Діагностичні процедури включають в себе клінічний огляд, ультразвукове дослідження сечовидільної системи, аналіз урини, комп’ютерне тестування, цистоскопію.\nКрім того, для уточнення провокуючих чинників лікар може попросити пацієнтку вести щоденник з описом її рухової активності, прийнятих ліків, звичок .\nСучасній медицині відомо близько двадцяти способів лікування недуги мимовільного сечовипускання, тому у лікаря завжди є можливість підібрати оптимальний метод для кожної пацієнтки.\nЯкщо дисфункцію провокують стреси, хворий призначають заспокійливі і антидепресанти. При гормональних збоях призначають замісні препарати для усунення першопричини.\nЧасто пацієнткам призначають фізіотерапію: електрофорез, гальванотерапії, диадинамические струми, магнітну стимуляцію і т. П.\nПацієнткам може бути призначено лікувальну фізкультуру у вигляді тренувань м’язів промежини.\nУ важких випадках вдаються до оперативних втручань. Хірургічними методами виробляють підтягування зв’язок, що відповідають за фіксацію сечівника в правильному положенні.\nІнвазивним шляхом недуга усувається і за допомогою введення петлі з біоматеріалу під середньою частиною каналу сечовипускання, яка служить в ролі опори.\nдобре зарекомендувала себе методика TVT, яка полягає у введенні стрічки з штучного матеріалу.\nКілька важливих профілактичних рекомендацій:\nдати лад роботі кишечника — не допускати запорів;


Перевезення речей + послуга пакування • Переїзд • Сервіс Київ\nПеревезення речей + послуга пакування\nHome Перевезення речей + послуга пакування\nПеревезення з послугою пакування речей\nПеревезення особистих речей за допомогою пакувальної служби – це комфортна послуга яку Ви можете замовити у Компанії Переїзд – Сервіс Київ.\nЯкщо ви не впевнені в правильності своєї стратегії, часу чи просто немає бажання, але потрібно скласти речі для перевезення.\nЗамовляйте перевезення речей та пакувальників у групі компаній Moving Service.\nМи надаємо комплексні послуги з перевезення особистих речей.\nБільше 1000 наших клієнтів скористались послугою пакувальників та використання пластик бокс і залишились задоволеними.\nЗамовляючи послугу упаковки, ви звільняєтеся від усіх клопотів, пов’язаних із цим процесом, і займаєтеся своєю справою, займаєтесь своїм ділом, присвячуєте весь свій час своїм дітям і даєте лише поради нашим муверам.\nВартість покування та перевезення речей\nдо 3 годин роботи 200 грн. година, понад 3 годин 170 грн. година роботи.\nЗа умови замовлення 2 і більше пакувальників – вартість 170 грн. одна година.\nУсі наші спеціалісти – пакувальники не чужі в нашій команді, влаштувавшись до нас з вулиці. За їх роботу ми даємо гарантію якості, точності та порядності.\nДружня команда компанії Переїзд – Сервіс Київ, бажає Вам лише гарного настрою та приємного переїзду.\nОнлайн – Замовлення


Урок з всесвітньої історії для учнів 7 класу "Франція в XI—XV ст. Філліпп IV Красивий. Столітня війна"\nФранція в XI—XV ст. Філліпп IV Красивий. Столітня війна\nМета уроку: сформувати знання про створення централізованої держави у Франції; розвивати навички установлювати причинно- наслідкові зв’язки, розрізняти привід і причину історичних явищ; характеризувати діяльність історичних осіб та висловлювати судження щодо їхнього внеску в розвиток держави; розвивати пам’ять та навички роботи з контурною картою; виховувати пізнавальний інтерес до історії.\nОбладнання: підручник, атлас, картки з текстами, візуальне джерело, відео про Жанну Д’Арк.\n1.Філіпп ІV Красивий.\n3.Жакерія. Паризьке повстання.\n— Що означає поняття станова монархія?\n— Чим була викликана поява такої форми державного правління?\n— Які органи станового представництва вам відомі?\nДодаткова інформація (Повідомлення учня)\nУ багатьох країнах Європи на другому етапі розвитку феодальної державності оформлюються специфічні станово-представницькі установи, які включали до свого складу представників основних станів: духовенства, дворянства й міщан. Королівська влада не тільки мала потребу в їхній підтримці, але певною мірою залежала від них і була змушена зважати на інтереси цих станів.\nКласичним зразком такої установи були Генеральні штати Франції, які вперше були скликані в 1302 р. Приводом для їх скликання стало зіткнення короля Філіппа IV з Папою Римським.\nПитання, що виносилися на розгляд Генеральних штатів, визначалися королем. Генеральні штати скликалися для того, щоб з'ясувати думку станів щодо миру або війни, у зв'язку з підписанням міжнародних договорів тощо. Але найчастіше король звертався до Генеральних штатів із проханням щодо фінансової допомоги або дозволу на введення чергового податку. Відповідно до затвердженого королем регламенту, кожен стан засідав і голосував окремо. У зв'язку з цим були виділені три курії, у кожній із яких засідали духовенство, дворяни й міщани. Кожна курія мала один голос, і тому у феодалів була завжди перевага над третім станом.\nУ деяких регіонах Франції виникали місцеві станово-представницькі установи. Наприкінці XIV ст. їх кількість досягла 20.\nРобота в парах з підручником.\nОзнайомтеся з текстом відповідного пункту параграфа і складіть політичний портрет Філіппа IV Красивого за планом:\n1) Роки правління.\n2) Які реформи здійснив у державі.\n3) Відносини королівської влади і церкви.\n4) Розширення території Франції.\n5) Загальна оцінка діяльності Філіппа IV Красивого.\nПеревірка учителем складання політичного портрету Філіппа IV Красивого.\nГенеральні штати — станово-представницький орган Франції, де\nокремо засідали представники трьох станів. У перших Генеральних\nштатах були представлені духівництво, дворянство та бюргери із значних міст. Традиційно основна функція зводилася до питань прийняття нових податків.\nРобота з історичним джерело с.111\nУ 14 ст. розпочалася Столітня війна.\n1. Суперництво Англії та Франції за володіння Фландрією.\n2. Володіння англійського короля у Франції перешкоджали об’єднанню країни.\nПо смерті синів Філіпа ІV не залишилося прямих спадкоємців. Англійський король, що доводився родичем французькому королю заявив про свої права на французький престол.\nСтолітня війна (1337-1453рр.) — тривалий військово-політичний конфлікт між Англією та Францією, який завершується перемогою Франції.\nРобота з хронологією.\n1340р.-морська битва при Слейсі, розгром французького флоту;\n1356 р.-битва при Пуатьє , французький король та знатні лицарі потрапили в полон;\n1415р.- битва під Айзенкуром;\n1429 р. - звільнення Орлеана;\n1431 р. - спалення Жанни д’Арк.\n1453р.- перемога французів; вигнання англійців із Франції.\nУчитель пропонує учням розглянути карти історичного атласу «Англія та Франція у ХII ст.», «Англія та Франція в XIII - на початку XIV ст.», «Столітня війна 1337-1453 рр.» та спробувати відповісти на питання, якими ж все-таки були причини Столітньої війни.\nПісля смерті сина Філіппа IV Красивого припинилося існування династії Капетингів, і на трон Франції став претендувати король Англії Едуард III - онук Філіппа IV Красивого.\n- Французькі королі давно хотіли приєднати Фландрію до своїх володінь, проте марно. Міський люд підтримувала Англія, яка мала з Фландрією тісні торгові зв’язки: з Англії вони отримували вовну для виробництва сукна.\nКоролі Англії проводили військові реформи, в армії була дисципліна, усі підкорялися королю, діяв принцип «васал мого васала - мій васал».\nУ французькій армії дисципліни не було. Зберігався принцип «васал мого васала - не мій васал». Лицарі підпорядковувалися лише своїм сеньйорам.\nУ початковий період війни англійські армія та флот здобули кілька важливих перемог: потопили більшу частину французького флоту, розгромили французьку армію біля Кресі, що дало змогу захопити порт Кале — «морські ворота Франції, а в 1356 р. — при Пуатьє — навіть полонили французького короля. Захоплення Кале дало можливість англійцям закріпитися у Фландрії, звідки вони нападали на французькі області, спалювали та грабували міста і села. Для Франції настали складні часи: її армія була знищена, скарбниця спорожніла, значну частину країни захопили англійці. Але французи не здавалися.\nНародні повстання Воєнні дії, постійні побори, насилля, що чинилося з боку армій, викликали незадоволення простого народу. У 1358 р. спалахнуло повстання, відоме під назвою Жакерія. Жак-простак — презирливе прізвисько французького селянина у середні віки. Причинами повстання були, окрім війни, незадоволення податковим тиском, недавня епідемія чуми, а також постійні напади найманців. Поштовхом до Жакерії було чергове підвищення податків, на яке пішов дофін Карл для того, щоб викупити з англійського полону батька після битви при Пуатье. Повстання швидко поширилося центральною частиною Франції. За сучасними оцінками у повстанні взяли участь 100 тис. селян. Повсталі захоплювали замки феодалів, яких вони вважали головними винуватцями своїх бідувань, убивали дворян і просто багатіїв. Багато міст підтримало жаків. Одним із ватажків повстанців став Ґільйом Каль. Феодали швидко отямилися від початкового розпачу й зібрали армію для розправи з повстанцями, заручившись підтримкою англійців. Перед вирішальною битвою феодали обдурили ватажків повстанців і, заманивши їх у пастку, підступно вбили. Повстання було жорстоко придушене.\nПерегляд відео про Жанну д’Арк\nЇї хоробрість і впевненість у перемозі так надихнули воїнів, що за десять днів квітня — травня 1429 р. було знято облогу з Орлеана, яка перед тим тривала більш ніж півроку. Відтоді Жанну стали називати Орлеанською дівою. Жанна переконала Карла VII вирушити в похід на Реймс — місто, де здавна коронувалися французькі королі. Під час церемонії коронації поблизу короля стояла Жанна з прапором у руках.\nПроте наступного року Жанну захопили в полон бургундці та продали її англійцям. Проти неї організували судовий процес, на якому дівчину звинуватили в чаклунстві, пояснюючи перемоги французів допомогою диявола. На слідстві дівчина відповідала на всі запитання вчених богословів мужньо й розумно. Однак Жанну д’Арк спалили в Руані, такі не довівши її вини.\nПісля загибелі Жанни д’Арк визвольна війна розгорнулася з новою силою. Король Карл VII створив постійну армію, збільшив артилерію та зміцнив дисципліну. Французька армія успішно виганяла англійців із країни. У 1453 р. Столітня війна завершилася перемогою Франції, її територію було визволено, лише портом Кале ще століття володіли англійці. Завдяки перемозі над Англією, Франції вдалося завершити об’єднання країни. Наприкінці XV ст. поступово склалися й поширилися єдина французька мова та французька культура.\nЖАННА Д’АРК (уривок віршу)\nНу, от і все… Ще сонце не зійшло,\nТа через хвильку промінь запалає.\nІ саме це злотаве літепло\nМою останню муку наближає.\nНа сході сонця в жертву всім богам\nЯ, як Христос, одягнута у біле,\nВіддам дівочий сій легенький стан\nВогню і інквізиції для віри.\nМене сьогодні стратять… Страшно як…\nНе бачить більше сонце й небо миле.\nНе можу я надихатись ніяк,\nЯк жаль прощатись з світом мені білим.\nНа площі перед людським вівтарем\nОтрима ворог наді мною перемогу.\nАнглієць обпече мене вогнем…\nЯ більш не сподіваюся на Бога.\nНемає війська… Зараз я сама.\nІ не за Францію стою – сама за себе.\nЧому ж замовкла ти, Роландова сурма?\nЯ як в святиню вірила у тебе.\n(Жовтень 2006 р., Оксана Левіна)\n1. Опрацювати відповідний параграф підручника, вивчити дати.


Пишем работы на 5+ :: Реферат : Облік товарних операцій в торгівлі скачать бесплатно\nформуваня цін на товари і контроль за їх дотриманям\nоблік реалізації товарі уроздріб\nоблік товарних витрат у торгівлі\nузагальнення результатів діяльності торговельного підприємства.\nОдночасно — на суму податкового кредиту по ПДВ\nОдночасно — на зменшення податкового кредиту\nСума торгової націнки на залишок товарів на початок місяця (кредитове\nсальдо рах. 285)\nСума торгової націнки за звітний місяць (оборот по кредиту рах. 285)\nСума торгової націнки на інші списання товарів (оборот по дебету рах. 285)\nРазом сума торгової націнки, що підлягає до розподілу (п. 1+ п. 2— п. 3)\nВартість реалізованих за звітний місяць товарів за продажними цінами (дебет рахунка 902 «Собівартість реалізованих товарів»)\nЗалишок нереалізованих на кінець місяця товарів (дебетове сальдо рах. 281)\nСередній процент торгової націнки (п. 4: п. 7- 100)\nСума торгової націнки на залишок нереалізованих товарів (п. 6-п. 8: 100)\nСума торгової націнки на товари реалізовані (п. 4—п. 9)\nне менше вартості товару при ціні такого товару до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (до 850 грн.);\nне менше 50% при ціні такого товару більше 50 неоподатковуваних мінімумів (більше 850 грн.);\nне менше 25% вартості при торгівлі в розстрочку транспортними засобами.\nвід 6 до 15 місяців, якщо вартість товарів не перевищує 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн.);\nвід б до 24 місяців, якщо вартість товарів перевищує 50 неоподатковуваних мінімумів (850 грн.).\nвід 6 до 60 місяців, якщо відбувається продаж транспортних засобів (п. 10 із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.99 № 138).\nЗ-місячної заробітної плати (стипендії, пенсії) покупця в разі продажу товарів з розстроченням платежу на 6 місяців;\nб-місячної — з розстроченням платежу на 12 місяців;\n12-місячної—з розстроченням платежу на 24 місяця.\nСума комісійної винагороди комісіонеру визначена у розмірі 15% від погодженої ціни товарів за вирахуванням зробленої уцінки і дорівнює 21 000 грн. (200 000—60000 15: 100). Сума, що підлягає сплаті комітентам за продані на комісійних засадах товари, — 140 000 грн. (200 000 — 60 000) Сума податкового зобов'язання по ПДВ, визначена за встановленою ставкою до комісійної винагороди, — 4200 грн. (21000 • 20 : 100).\nплатять фіксований податок згідно з чинним законодавством про оподаткування доходів фізичних осіб;\nподаток на фізичних осіб;\nзбір в Державний Інноваційний фонд:\nзбір на видачу дозволу на розміщення об'єкта торгівлі і сфери послуг.\nвід обов'язкового ведення книги обліку доходів і витрат (щодо діяльності, на яку придбано патент);\nвід обов'язкового подання декларацій податковому органу, які подаються суб'єктами підприємницької діяльності.\nвитрати на утримання адміністративно-управлінського персоналу ( оплата праці, пенсійне і соціальне страхування, додаткові витрати та ін.);\nвитрати на утримання основних засобів та інших необоротних матеріальних активів загальногосподарського призначення (оренда, страхування майна, амортизація, ремонт, комунальні послуги, охорона та ін.);\nвинагороди за професійні послуги (юридичні, аудиторські, по оцінці майна та ін.);\nвитрати на зв’язок (поштові, телефонно - телеграфні та ін.)\nорганізаційні, представницькі та інші адміністративні витрати.\nвитрати на транспортування продукції (товарів) за умовами договору;\nвитрати на оплату праці й комісійні продавцям, торговим агентам, працівникам відділу збуту;\nамортизація, ремонт та утримання основних засобів: інших необоротних матеріальних активів, що використовуються для забезпечення збуту продукції (товарів, робіт послуг) та ін.\nна списання суми доходу


«Собакоїди та інші люди» Карла-Маркуса Ґауса: репортаж про ромів у Словаччині вийде українською | Видавництво «Човен» «Собакоїди та інші люди» Карла-Маркуса Ґауса: репортаж про ромів у Словаччині вийде українською – Видавництво «Човен»\n«Собакоїди та інші люди» Карла-Маркуса Ґауса: репортаж про ромів у Словаччині вийде українською\nВидавництво «Човен» презентує книжку австрійського репортера Карла-Маркуса Ґауса про ромів у Східній Словаччині. «Собакоїди та інші люди» — це розповідь про життя в ромських поселеннях, що перебувають за межею бідності. У книжці йдеться, зокрема, про Лунік IX — район у словацькому Кошице, куди в 1980-х роках переселили ромів із цілого міста, а також про ромські нетрі в селищі Свінья.\n«Демони расизму повертаються в Європу, — пише Крістіан Шмідт-Гойєр у рецензії для німецької газети „Die Zeit”. — Демон повоєнної історії живе передусім у ставленні до ромів». Щодо ромського світу, описаного в репортажі «Собакоїди та інші люди», він зауважує: «У цьому немає нічого екзотичного — однак і нічого спільного з нашим світом, його неписаними правилами порядку, чистотою та міщанськими манерами».\nКарл-Маркус Ґаус занурюється в побут ромів і пробує все на смак, нюх і дотик: спілкуючись із жителями ромського поселення, він вдихає атмосферу геть іншого життя. Автор пояснює деякі особливості ромської ідентичності й правила, що діють усередині закритої від зовнішнього світу спільноти. Як так, що в ромських поселеннях нестерпно брудно, а в ромських домах — досконало чисто? Чому на шкільних обідах ромським дітям не дають ножів? Хто такі ґаджо? У чому полягає кастова система, і чому ті, хто називають себе ромами, не мають діла з тими ромами, яких називають «деґезі», тобто собакоїдами?\nМандруючи Східною Словаччиною, Карл-Маркус Ґаус зупиняється і в русинському Прешові, де відвідує греко-католицьку церкву. Тут іще виразніше відчуваємо близькість проблематики — не суто словацької, а загальноєвропейської, української зокрема.\nНад українським виданням «Собакоїдів та інших людей» працювали перекладачка Люба-Параскевія Стринадюк, літературна редакторка Анна Процук і художня редакторка Оксана Васьків. Проект підтримала служба OeAD у Львові.\nЗ нагоди виходу книжки відбудеться розмова під час Форуму видавців у Львові, 16 вересня о 18:00 в театрі Леся Курбаса (вул. Леся Курбаса, 3).\nУ розмові «Невидимі: чому ми ігноруємо ромів?» візьмуть участь автор книжки «Собакоїди та інші люди» Карл-Маркус Ґаус, громадська діячка та дослідниця ромської національної меншини в Україні Наталя Зіневич, ромський активіст і екс-керівник Управління інформаційних технологій Львівської міської ради Іван Коржов. Модеруватиме Олеся Яремчук, перекладатиме Люба-Параскевія Стринадюк.\nКарл-Маркус Ґаус народився 1954 року в австрійському Зальцбургу, де живе донині й видає часопис «Література і критика». Понад двадцять п’ять книжок автор присвятив історії та сьогоденню малих європейських народів і національних меншин. Тексти Карла-Маркуса Ґауса відзначено численними преміями, серед яких — Премія імені Шарле Війона, Премія Вілениці, Премія в царині культури імені Ґеорґа Дегіо та Премія імені Йоганна Генріха Мерка.\nФото – Курта Кайндля


Сиваківці - Вінницька область у складі УРСР | Інформаційно-пізнавальний портал\nСиваківці - село, центр сільської Ради, розташоване на лівому березі річки Десни, за 35 км від районного центру, за 7 км від залізничної станції Турбів. Населення - 1197 чоловік. Сільраді підпорядковане село Соболівка.\nЗа місцевим колгоспом ім. Шевченка закріплено 2334 га землі, у т. ч. 1586 га орної. Колгосп спеціалізується на відгодівлі великої рогатої худоби.\nПрацюють восьмирічна школа, клуб, бібліотека, фельдшерський пункт.\nЄ партійна і комсомольська організації. У їх складі 14 комуністів і 47 комсомольців.


Ми проводимо опитування орієнтовних потреб по Україні в комунальній, дорожній та ліфтовій техніці на середньостроковий період\nДержавні монополії щороку витрачають близько 160 млрд грн. на закупівлю німецької, польської, китайської техніки для потреб міст, а значить ці гроші йдуть не на розвиток української економіки. Тим часом українські виробники недостатньо поінформовані про перспективні потреби міст в тій чи іншій комунальній техніці. Натомість, наявність такої інформації дозволила б підприємствам у плановому порядку робити підготовку виробництва по випуску актуальної для міст техніки, а органам самоврядування ефективно планувати свої бюджети.\nЩе одним бар'єром для українських виробників виступають недоліки у законі "Про публічні закупівлі", відповідно до якого вітчизняні виробники не мають ніяких переваг порівняно з зарубіжними виробниками. Основним показником при закупівлях, як правило, є ціна. І часто за цим критерієм перемагають іноземні виробники. При цьому, помилково та недалекоглядно не враховуються витрати на підтримку життєвого циклу виробу в процесі його експлуатації.\nНа початку травня цього року Комітет ФРУ з розвитку промисловості провів нараду, яка викликала жвавий інтерес серед підприємств-виробників. Участь у заході також взяли і представники Асоціації міст України, яка на сьогоднішній день об'єднує 557 міст, селищ і сіл. Вже тільки за результатами цієї наради зацікавленість в постачанні техніки містам висловили представники Корпорації "УкрІннМаш" (м. Харків), ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод", Концерну "Електрон" (м. Львів), ТОВ "Київський механічний завод "Магістраль", Всеукраїнської громадської організації "Асоціація ліфтовиків України", ТОВ "Науково-виробниче підприємство МДС" (м. Дніпро). Це широкий спектр продукції та робіт: виготовлення трамваїв, тролейбусів, електробусів і автобусів, різноманітної комунальної та дорожньої техніки, ліфтового обладнання, проектування, виробництво, комплектація та поставка замовникам модульних кабін, кабін локомотивів, інтер'єрів рухомого складу, санітарно-гігієнічних систем, пультів машиністів. І цей перелік не є вичерпним.\nТому, з метою координації дій вітчизняного бізнесу і споживачів на внутрішньому ринку, Федерація роботодавців України ініціює проведення опитування. Воно дозволить визначити орієнтовні потреби в комунальній, дорожній та ліфтовій техніці на середньостроковий період. Тим самим буде зроблено перший крок на шляху налагодження співпраці міст України з вітчизняними виробниками. Адже обмін інформацією про потреби міст та селищ у такій техніці, дозволить використати можливості чинного законодавства, а при необхідності - внести до нього зміни.\nДо кінця 2017 року Федерація роботодавців України проводитиме опитування серед членів Асоціації міст України та Асоціації малих міст України щодо можливостей закупівель вітчизняної комунальної, дорожньої, ліфтової техніки і обладнання. По завершенні, отримані дані будуть узагальнені та проаналізовані.\nЗАПОВНИТИ АНКЕТУ ОРІЄНТОВНИХ ПОТРЕБ У КОМУНАЛЬНІЙ, ДОРОЖНІЙ, ЛІФТОВІЙ ТЕХНІЦІ ТА ОБЛАДНАННІ\n(НАТИСНІТЬ НА ПІКТОГРАМУ)


Телепрограма каналу Культура (Россия К) на 21 січня, вівторок.\nТелепрограма Культура (Россия К) на 21.01.2020\n05:35 "Пішки ...". Москва хлібосольна\n06:35 Д/с "Схід цивілізації"\n07:25 Легенди світового кіно. Сергій Столяров\n07:50 Д/с "Перші у світі"\n08:05 Т/с "Розкол"\n10:10 "Сергій Образцов. Зустріч в Концертній студії "Останкіно"\n11:30 "Тим часом. Сенси"\n12:20 "Німеччина. Вюрцбургская резиденція з садами і площею"\n13:15 Д/ф "Історія наукової фантастики з Джеймсом Кэмероном"\n14:10 Новини. Детально. Книги\n14:55 "Біла студія"\n15:40 Х/ф "Людина у прохідному дворі"\n16:45 Вальдбюне- 2017. "Легенди Рейну"\n17:40 "Тим часом. Сенси"\n18:45 Головна роль\n19:05 "Правила життя"\n19:30 "Добраніч, малюки!"\n19:45 Д/с "Схід цивілізації"\n20:40 Штучний відбір\n21:20 Т/с "Розкол"\n22:15 "Йорданія. Фортеця Кусейр-Амра"\n22:30 Новини культури\n22:50 Д/ф "Історія наукової фантастики з Джеймсом Кэмероном"\n23:30 "Тим часом. Сенси"\n00:15 "Сергій Образцов. Зустріч в Концертній студії "Останкіно"\n01:35 "Лютецію Демарэ"


Головний синоптик обіцяє українцям теплу зиму з жіночим характером | Факти\nФакти / Україна / Суспільство / Головний синоптик обіцяє українцям теплу зиму з жіночим характером/ Вересень, 30 , 2013 в 17:22\nГоловний синоптик обіцяє українцям теплу зиму з жіночим характером\nЗима в Україні буде м’якішою, і швидше нагадуватиме осінь, ніж зиму.\nПро це на брифінгу в понеділок повідомив директор Українського гідрометеорологічного центру Микола Кульбіда, передає НБН.\n«Глобальне потепління над територією України ніхто не скасовував. Тому однозначно, що середня температура протягом зимового періоду буде вищою за норму, адже в нинішніх умовах іншою вона бути не може, але це буде середня температура зимового періоду», – сказав Кульбіда.\nЗа його словами, у середині зимового періоду спостерігатимуться абсолютно різні синоптичні процеси.\n«Похолодання, потепління, випадання і танення снігу… таким різноманітним буде набір зимових процесів, які частково нагадуватимуть осінні процеси. Якщо ми скажемо, що зима в Україні буде з мінливим характером, як у жінок, то це буде правда», – сказав Микола Кульбіда.\nОпубліковано Вересень, 30 , 2013 в 17:22


▷ Штапики - купити штапик в Україні | АРС: ціни на декоративні штапики в інтернет магазині\nШтапик декоративний Оміс 14 мм 2,75 м 45 махонь\nШтапик декоративний Оміс 10 мм 2,75 м 45 махонь\nШтапик декоративний Оміс 14 мм 2,75 м 42 вільха червона\nШтапик декоративний Оміс 10 мм 2,75 м 42 вільха червона\nШтапик декоративний Оміс 14 мм 2,75 м 39 венге\nШтапик декоративний Оміс 10 мм 2,75 м 39 венге\nШтапик декоративний Оміс 14 мм 2,75 м 37 дуб світлий\nШтапик декоративний Оміс 10 мм 2,75 м 37 дуб світлий\nШтапик декоративний Оміс 14 мм 2,75 м 33 дуб\nШтапик декоративний Оміс 10 мм 2,75 м 33 дуб\nШтапик декоративний Оміс 14 мм 2,75 м 21 бук\nШтапик декоративний Оміс 10 мм 2,75 м 21 бук\nШтапик декоративний Оміс 14 мм 2,75 м 01 білий\nШтапик декоративний Оміс 10 мм 2,75 м 01 білий\nШтапики в будівництві - це спеціальне пристосування у вигляді вузької рейки, яке дозволяє зафіксувати склопакет в каркасі вікна. Крім основної функції використовувати такий виріб можна і в якості естетичної окантовки, для чого можна вибрати відповідний декоративний штапик.\nДля чого потрібен штапик і як його вибрати\nПри установці склопакетів застосування штапика є обов'язковою умовою. Це просте і багатофункціональне пристосування надає міцність віконній системі, а також виконує й інші призначення:\nнадає додатковий захист від протягів і пилу;\nпідвищує шумоізоляцію в приміщенні.\nВибрати штапик можна з урахуванням типу основної конструкції. Так, для пластикових вікон виріб підбирається з відповідного матеріалу - ПВХ. На відміну від штапиків для дерев'яних рам, воно порожнє всередині. Також враховується його розмір, колір і форма. За останнім параметром розрізняють фігурні, квадратні, закруглені й інші види пристосувань.\nКупити відповідний виріб для оздоблювальних робіт можна в нашому інтернет-магазині. Крім варіантів для вікон доступні декоративні штапики для акуратного закладення стиків дверних полотен і кахлю. Доставка товару можлива в усі точки України.


"Кожен сприймає біль по-своєму": Чого потребують постраждалі від війни діти Новини undefined Харків на Depo.ua\n"Кожен сприймає біль по-своєму": Чого потребують постраждалі від війни діти\nВійна, яка вже п'ять років триває на сході України, вплинула на життя тисяч людей. Породжені нею психологічні травми стали приводом звернути увагу на те, наскільки ефективною сьогодні є реабілітація\nЯкщо говорити про дітей та підлітків, то тут існує не одна категорія постраждалих. Це переселенці, родини загиблих військових, діти, які були вимушені повернутися на окуповані території через неможливість знайти дім на новому місці. Інтенсивність травми також може відрізнятися: є діти, які були свідками загибелі близьких, а є ті, яких вчасно вивезли батьки. Але в будь-якому разі в житті таких дітей присутній травматичний фактор. Тому питання їх психологічної адаптації та реабілітації все ще залишається напрочуд актуальним.\n"Кожен сприймає біль по-своєму, – розповіла керівниця ГО "Астерікс" Анжеліка Ібрагімова. – Для когось маленький дотик – це вже дуже боляче. А когось можна вдарити – і йому ніяк. Кожна дитина сприймає цей біль по-своєму і реагує також по-своєму. Хтось із них починає себе зухвало поводити, а хтось навпаки – замикається та занурюється в себе. Друге – найстрашніше для дитини. На мій погляд, будь-яка реабілітація повинна бути направлена на те, щоб привести дитину до рівноваги, вивести її з того стану. Ось в оцьому, на мій погляд, полягає реабілітація".\nОднак незважаючи на те, що проблема психологічної реабілітації залишається актуальною ось уже 5 років, на рівні держави робиться надто мало. За словами Ібрагімової, в цій сфері зазвичай трудяться активісти та ентузіасти, які вболівають за свою справу. А от хороших, стабільних та грамотних програм на державному рівні явно не вистачає.\n"Головне, щоб це була комплексна робота, – підкреслила голова правління ГО "Центр психологічного розвитку "Разом", психологиня Ольга Клименко. – Не тільки психологів, а й найближчого оточення, соціальних служб, фахівців, які працюють із навчальними закладами. Влітку це оздоровлення. На жаль, можу сказати, що така система поки що не працює комплексно. Є намагання держави підтримати дітей, які постраждали від конфлікту. Але не шляхом створення певної служби чи виділення фахівців, які будуть займатися цією темою. А тим, що ці моменти реабілітації та адаптації були перекладені на фахівців, які працюють у сфері освіти. Мова йде про психологів у дитсадках та школах. І дуже велику роботу проводять громадські організації, інколи спільно, інколи не спільно – з державними".\nЗа словами Клименко, дитяча психіка є більш пластичною. Вона піддається реабілітації та адаптації набагато швидше, ніж психіка дорослих. Головне, аби були сприятливі умови для такого "одужання". І одна з таким умов – це можливість проговорити цю травму. Наприклад, якщо дитина хоче повідати про певну проблему, важливо, щоб близькі люди могли її підтримати. Що стосується підлітків, то тут особливо важливими стають їхні стосунки з однолітками. Необхідно, щоб у дитини були нові друзі, щоб вона була інтегрована в колектив. Їй дуже важливо не відчувати себе самотньою. Крім того, в реабілітації велике значення мають різного роду активності в колі однодумців – це культурні заходи, подорожі, волонтерство тощо.\n"Ми допомагаємо дітям з інвалідністю, – розповіла Ібрагімова. – І це психологічно лікує тих дівчат та хлопців, які самі постраждали від війни. Так діти стають більш відповідальними, вони стають більш добрими, вони стають більш уважними. У них змінюється ставлення до життя. Ви знаєте, волонтери – це люди трошки не в собі. Адже вони над собою. І їх особисті потреби інколи відходять на другий план. Бо є проблеми тих, кого вони вирішили рятувати. Тому ці діти також стають над собою".\nРазом із тим, подорожі та волонтерство не замінять здорових і теплих стосунків всередині родини, турботи та любові близьких. Але в житті трапляються випадки, коли дорослі не можуть надати необхідної підтримки своїй дитині. Часом вони самі знаходяться у вкрай тяжкому та нересурсному стані. Трапляється, що дорослі не можуть впоратися зі своїми негативними емоціями та починають зривати злість на дітях. І корінь цієї проблеми може критися як в самій травмі, так і в нездорових моделях поведінки.\n"Коли дорослі зривають злість на дитині – це не завжди пов'язано з травматичними факторами, – розповіла Клименко. – Це про моделі поведінки, відсутність зрілості, відсутність ефективних методів саморегуляції. Це може бути з емоційним та професійним вигоранням, коли немає сил відновитися та подбати про себе. Але людина цього не помічає і зривається – і найчастіше це в родинах, на дітях. Тут важливо, щоб дорослі дбали про себе, про свій емоційний стан. Щоб усвідомили, що якщо вони вже готові зірватися – то це сигнал до того, що потрібно щось робити з собою".\nЗа словами експертки, у таких випадках батькам чи опікунам слід віднайти для себе діючі методи саморегуляції. Наприклад, під час сильного гніву та розчарування, що от-от виллється в спалах агресії, можна порахувати до п'яти, випити чай, вийти в іншу кімнату, глибоко подихати. Таких варіантів маса. Людина має усвідомлювати емоції, які її охоплюють в даний момент. Крім того, в таких випадках буде доречним сказати дитині: "Я злюсь. Але я злюсь не на тебе. Мені потрібно вийти в іншу кімнату та заспокоїтися".\nТакож Клименко радить дорослим пригадати ті метоли виховання, що застосовували їх власні батьки. Коли так само зривали злість та роздратування. І згадати свою реакцію, яка супроводжувала такі покарання. Чи було це для них прикладом виховання? Чи, навпаки, це відштовхувало її від батьків? Адже проблема в тому, що дорослі відтворюють нездорові методи виховання, навіть не замислюючись над їх деструктивністю та неефективністю. Як зазначила експертка, тут дуже важливо, щоб в житті травмованої дитини не було покарань. Але це не означає безкарність та вседозволеність – дитина, залежно від її віку, має бачити наслідки свої вчинків, усвідомлювати, що має не тільки права, але й обов’язки. Але бути такими мудрими та стриманими батьками виходить не у всіх. Особливо якщо дорослі травмовані, виснажені, вони не завжди можуть самостійно впоратися з власними проблемами, не кажучи вже проблеми своєї дитини. Тому тут дуже важливо вчасно звернутися за психологічною допомогою.