I. Константи міфологічного і елементи передфілософських\nЇх історія вимірюється тисячоліттями. Всі вони - єгипетська, шумеро-вавилонська, індійська, китайська - виникли і розвивалися в тепло-жарких умовах сприятливих грунтів, утворених розливами великих річок. Хоча життєдіяльність людських колективів цих країн, як і в часи первісності, залишалася в основному пристосувальної до оточувала їх природі, разом з тим активність колективної суб'єктності багаторазово зросла - використання природних грунтів стало доповнюватися їх штучним зрошенням, як і гарматної діяльністю. Землеробство, що існувала в первісному суспільстві в зародкових формах, стає тепер провідним фактором життєвої діяльності, а тваринництво при всьому його величезному значенні - фактором, підлеглим землеробства.\nДавньоєгипетська міфологія і світська мудрість. Стародавні єгиптяни використовували кам'яні, мідні та бронзові знаряддя. Їх державність формувалася вже в 4-му тисячелетіі2, а на самому початку 3-го утворився досить централізований організм, необхідний для підтримки досить складного зрошуваного землеробства, різних сторін економічного життя, для захисту від агресивних сусідів, як іноді і для нападу на них.\nВерховна влада фараона («великий будинок», пізніше - сам його володар) була абсолютно не обмеженою в принципі ніякими громадськими інститутами. Проте вона припускала відстояну диференціацію населення. Класовість - інший необхідний ознака цивілізаційної колективності. У Єгипті тих часів, як і в інших найдавніших цивілізаціях, класову, а краще сказати, станову диференціацію слід визнати мінімальною.\nПереважна більшість населення становили землероби-общинники, мало мінливі форми колективності яких застигали на століття і тисячоліття. Їх можна іменувати і кастами. Число ремісників - всередині громад і особливо в містах - було незрівнянно з переважаючою масою землеробів-общинників.\nЗакономірно існували і «експлуататорські класи» - великі землевласники, особливо групуються навколо верховного владики - фараона. До цієї ж категорії належало й інше найважливіше стан - каста жерців, носіїв релігійних культів,\nале водночас і завжди цінних знань, без яких не могли існувати ні економіка, ні духовне життя. Иррационалистические і раціоналістичні компоненти перепліталися в діяльності жерців.\nУміння та знання цивілізація, звичайно, багаторазово збільшує і поглиблює в порівнянні з первісною. Тут перш за все слід вказати на фактор мови. Думка первісного «розумної людини» у своєму знаковому аспекті піднімалася лише до рісунчатих, піктографічних зображень звірів на стінах печер і примітивних людських скульптур. Знаковість мови в наступили цивілізаціях розвивалася в напрямку символізації. У Стародавньому Єгипті з'явилася ієрогліфічна писемність, поєднувала фігури звірів і людей зі знаками слів і окремих мовних складів. Подальша схематизація цього листа позбавляла його рисунчатого, посилюючи елемент скоропису. Такий лист прийнято називати давньогрецьким словом іератіка, так як майстрами його були насамперед жерці. Вище було відзначено, що поява і розвиток мови вже на її дописьменной стадії супроводжувалося интериоризацией колективного досвіду і індивідуалізацією думки. Такий процес тим більше интенсифицировался при оволодінні письмовою мовою.\nЯкщо розуміти науку як розширення і поглиблення розумової праці, який природно починається з досвідченого, емпіричного рівня і поступово накопичує узагальнені елементи, що фіксуються в мові і тим більше в її письмових знаках, навіть найдавніші цивілізації неможливі без науки . У Стародавньому Єгипті сталося вже досить масштабне відділення розумової праці від фізичної. Носіями розумової праці були не тільки жерці, але зазвичай і підпорядкована їм численна категорія писарів. Усложнившаяся господарська діяльність та адміністративні потреби держави вимагали все більш ретельної письмової фіксації.\nНаука, неможлива без писемності, зрозуміло, не зводиться тільки до неї. Потреби господарства породили вміння проводити різні обчислення, оперуючи при цьому дробовими числами і вирішуючи завдання з простими і навіть квадратними рівняннями. Необхідність обчислення земельних та інших площ, а також об'ємів різних ємностей, привела до тієї науці, яка великим істориком Геродотом, який відвідав Єгипет в 5 в., Названа геометрією («землеметріе»). Існували знаки для десяткових чисел. Звичайно, геометрія і арифметика були ще цілком емпіричними. Дедуктивно-теорійний компонент, доданків у процесі безлічі ходів обчислюється думки, в них тільки зароджувався, але не виділився ще в самостійну сферу знання.\nЦілком емпірично і походження астрономії. Необхідність визначати час розливів і відливів Нілу ув'язувалася жерцями з появою Сіріуса. Тривалі спостереження неба встановили відмінність між зірками і планетами. Потреби господарської діяльності привели жерців до встановлення календаря. У Стародавньому Єгипті він був сонячним - 12 місяців по 30 днів плюс п'ять днів наприкінці року. 19\nНаука Стародавнього Єгипту, будучи дідом жерців, мала видатних представників. Таким був Імхотеп (27 ст.), «Перший міністр» фараона Джосера, будівельник першої піраміди, врачеватель і Моралізуюча мудрець (згодом обожнений). Але переважаючою світоглядної компонентою все ж була міфологія.\nХоча формування міфообразів відбувалося ще в догосудар-недержавні часи давньоєгипетської історії, наші пізнання про них і про їх різноманітних змінах спираються на тексти тривалістю понад двох тисячоліть - тексти, зафіксовані на стінах пірамід фараонів Стародавнього царства (26 - 23 ст.), «Тексти саркофагів», накреслені вже в епоху Середнього царства (починаючи приблизно з 21 ст.), «Книга мертвих», написана в основному на папірусі вже в часи Нового царства (приблизно з 16 в.) і яка містить магічні заклинання, гімни богам і інші ритуальні формули, а також на інших літературних джерелах (аж до повідомлень Геродота, 5 ст., і Плутарха, 1-Й ст.).\nНайважливіша риса давньоєгипетських міфообразів - поєднання в них зоо-і антропоморфності. Безліч звірів, птахів, водних і земних плазунів і навіть рослин - майже постійні компоненти цих образів. Тотемістичними родовід найдавнішого світогляду виявлялася в Єгипті тих століть і тисячоліть з величезною наполегливістю. У ході часів наростає, звичайно, антропоморфизация богів, але і вона зазвичай обтяжена зооморфні.\nОпції богів неоднозначні. Вони відображають переплітаються феномени природного і людського світу. До того ж у різних жрецьких центрах - Гелиополе, Мемфісі, Фівах та інших - формувалися свої комплекси богів, які в подальшому перепліталися або витісняли один одного.\nОсновні природні стихії, що визначали фактор фізичного життя древніх єгиптян, - Сонце і води Нілу, дарувати Благодатний мул. Вони утворюють головні компоненти космогонічних циклів. У найважливішому з них вихідний початок - стихія Нун - ні від чого не залежить і існує як первозданний, нестійкий і безмежний водний хаос, утворений щорічними розливами Нілу. З цієї стихії народжується бог вечірнього, призахідного Сонця Атум - батько вже померлого фараона. У ряді версій він зливається з богом стародавнього, сліпучого Сонця Ра, який в години свого сходу іменується Хепрі. Різноманіття цих (та інших) космогонічних уявлень висловлює субстанциальную нестійкість стихій, переважання в них процесу над структурою. Втім, цілюща стійкість Ра переважає над його висхідним і призахідним станами.\nЙого розуміння вельми емпірично. Атум-Ра - уособлення будь-якої життя, неможливою без Сонця, - з'являється як Хепрі на горбках, які удосталь утворюються в процесі спаду вод Нілу. Можливо, такі горбки послужили початковими «моделями» для пірамід. За однією з версій, на одному з горбків виростає лотос, 20 з якого і народжуємося Атум. За іншою версією - Ра вилуплюється\nз яйця, знесеного величезною небесної птахом, а за третьою - він з'являється як теля, народжений небесної коровою. У всіх цих варіантах процес появи Атума-Ра з очевидністю органічний, але одночасно все ж креаціоністічен. Так, люди за однією з версій виникли з його сліз. Разом з тим Атум-Ра, проковтнувши власне насіння, творить, виплюнувши з рота, божественних близнюків Шу, повітря і його жіноче доповнення Тефнут - уособлення вологи. Зауважимо, що бінарні опозиції, які виражали суб'єкт-об'єктне роздвоєння, грали вирішальну роль в дофілософській «методології», маючи таким чином органістіческімі витік.\nПодальший космогонічний процес породження-творіння виробляє, з одного боку, небо-Нут, з іншого - землю-Геб. Завершальне покоління богів - Осіріс із сестрою-дружиною Исидой і Сет з Нефтіди, а також син першої пари Хор. Соціоморфіческая «системність» бого-стихій виражена тут у родинних названої девятеріци (без самого Атума).\nРозглянутий комплекс міфопредставленій розроблений Гелиополь-ськими жерцями. Поряд з ним існував комплекс, розроблений Мемфіської жерцями. Тут главою всіх богів виступав Птах (бог Мемфіса). Як би перекреслюючи Нун, він більш антропоморфен і де-міургічен. Як покровитель ремесел і мистецтв Птах порівняно з Атумом, що відбувається за цією версією від нього, наділений більш чіткими креаціоністського здібностями. Успіхи давньоєгипетської цивілізації знайшли своє відображення в образі цього бога, який спочатку утворює якийсь план у власному серці, а потім оформляє в слові (творить «серцем і мовою»). Так він творить іншу девятеріцу богів. Серед них згодом з'являється вже знайомий нам великий майстер Імхотеп. З творчою діяльністю Птаха пов'язаний в сутності і весь світ давньоєгипетської цивілізації.\nУ цьому контексті слід згадати бога рахунки і листи - ібісів-голового Тота, образ якого розроблявся жерцями Гермополя. Його астральний аспект висловлювався в ототожненні з Місяцем і володінні властивістю служити серцем основного сонячного бога Ра. Найважливіше ж інтелектуальні функції Тота. Саме йому були присвячені п'ять днів, завершальних рік. Більше того, йому приписувалося створення всього календаря, а рівним чином листи і рахунки, без чого і календар втрачав своє значення і роль. Покровитель бібліотеки Гермополя Той вважався мовою самого Птаха, автором священних текстів.\nОсобливо значну роль в уявленнях про життя і смерть природи і людини древніх єгиптян грав Осіріс зі своєю дружиною-сестрою Исидой і сином Хором. Разом вони складали найважливішу трійцю, з якої були особливо пов'язані релігійні містерії і моменти ритуалу. Будучи правнуком Ра, онуком Шу і сином Геба, Осіріс уособлював безперервно народжує силу природи, неможливу без розливів і спаду вод Нілу. З ним особливо були пов'язані уявлення про успіхи цивілізації в Єгипті - освоєння посіву злаків і виноградників, виготовлення продуктів з них, видобуток і обробка 21\nміді та золота. Лише завдяки цьому єгиптяни змогли піти від дикого життя, людоїдства.\nІнші, не менш важливі функції Осіріса звертають нас до староєгипетським уявленням про людину. Таїнства його життя, смерть і посмертної долі, як і всюди, узгоджувалися з тим, що прийнято називати душею. Створити про неї якесь цілісне розуміння надважкі. Навіть у сучасній психології. У давньоєгипетських міфологемах загробне життя представлялася фактично дзеркальним повторенням земної. Всі дії з небіжчиком, весь складний ритуал і магічна символіка були спрямовані до того, щоб потойбічне життя стала вічною - якою вона притаманна богам. Сама ж людська душа по суті розпадалася на уявлення про різних функціональних аспектах людського організму. Один з найважливіших з них зв'язувався зі словом Ка, що виражав спочатку життєву силу, енергію богів і фараонів, а згодом в «Текстах саркофагів» і в «Книзі мертвих» - і всіх людей. Втім, душа розумілася і як безсмертне Ба, здатне переміщатися по царству мертвих і залишати його, піднімаючись до богів, а також духовний аспект душі - Ах.\nЗа всієї специфіки «душі» вона тісно пов'язана з тілом навіть посмертно. Звідси звичай муміфікації небіжчиків. Піраміди Стародавнього царства мислилися як надежнейшее укриття для царствених тіл і душ. Грандіозність цих споруд, будівництво яких було б неможливо без безлічі знань і практичного мистецтва, - до цих пір зриме свідчення того стану верознанія, про який говорено вище.\nОсіріс, спочатку добрий і щедрий владика, був убитий його злісним і заздрісним братом Сетом, богом безплідної пустелі, але відроджений своєю дружиною Исидой і їх сином Хором. Відмовившись повернутися на землю, Осіріс став богом її глибин, підтримуючи весь всесвіт. Ніл, зокрема, утворюється з поту його рук - один з виразів великої ідеї тотожності мікро-і макрокосмосу, фундаменту органістіческімі світогляду. Інша світоглядна функція Осіріса, тісно пов'язана з власне людським життям, - його правосуддя в потойбічному світі, наповнене моральним змістом.\nТут ми зустрічаємося з найбільш абстрактним, можна сказати, предфилософских чином Маат. В принципі вона богиня, дочка верховного бога Ра, що з'являється вже в текстах пірамід в епоху Стародавнього царства, в наступні століття - в текстах саркофагів і в «Книзі мертвих». Абстрактність Маат вже в тому, що вона найчастіше позбавлена антропоморфних рис і символізується чином пташиного пера. Істориками давньоєгипетської культури пропонуються переклади «Маат» як «істина», «правда», «справедливість», «порядок». Це со-ціоморфіческое поняття-міфологема містить в собі і сакральний космогонічні-космологічний креаціоністських сенс, і сенс морально-соціальний. Останній аспект і виявляється на суді Осіріса, коли серце померлого постає перед його судом. Якщо воно «чисто», шальки терезів, ототожнюються з Маат, приходять в рівновагу. Чоловік 22 Маат, вже жінки, прикрашеної тим же пером, - Той - записує\nрезультат зважування, а Осіріс нагороджує власника серця вічним блаженством. Якщо ж чашу ваг Маат нахиляла вниз, крокодил-левине чудовисько пожирало покійного.\nМорально-соціоморфіческій сенс Маат орієнтований на фараона, реального владику Єгипту. Його улюбленим уособленням стає син Осіріса, сокологоловому Хор, який переміг безчесного Сета. Відбувається обожнювання фараона. Культ Хору та інших богів проголошений культом фараона. Він аж ніяк не деспот, яким фактично був, а добрий пастир своїх підданих і одночасно посередник між ними і Ра, як і всіма його іпостасями. Фактично він ставав верховним жерцем всього Єгипту. Його покликання в цьому контексті - підтримувати серед підданих віру в Маат, щоб вона не перетворилася на Іосфес, уособлення безладу і зла. Дотримання безлічі звичаїв і релігійних ритуалів покликане зберігати цілісність Єгипту тих тисячоліть як держави, заснованого на вельми розвиненій економіці, неможливою без мирних відносин усіх його класів і конкретних людей.\nПідводячи підсумок, можна накреслити і якусь єдину концепцію строкатих і суперечливих образів давньоєгипетської міфології. З хаосу до-людських стихій виростає більш впорядкований світ природи і тваринно-людських істот. Їх спонтанне органістіческімі походження все більше поєднується з креаціоністіческімі уявленнями про богів, що особливо відображене поняттям-міфологемою Маат. Разом з тим Амон-Ра, фіванський варіант солярного культу, який придбав найбільший вплив у період Нового царства, наділений творящими функціями не менше, аніж Птах. Амон не тільки творить богів, людей, тварин, птахів і риб для їх прожитку, але і розпоряджається всією землею, направляє роботи на ній. Він теж підносить авторитет фараона.\nРелігійно-міфологічна компонента світогляду стародавніх єгиптян, зрозуміло, не була єдиною і вичерпною. До нас дійшли і пам'ятники «світської» культури. Така література на папірусних свитках і на кам'яних скрижалях. Вона досить різноманітна. Наприклад, лірична поезія з високою культурою любовних і інших людських почуттів. Дійшли до нас і казки, і побутові оповідання, опису чудесних пригод. Але все це анонімна література.\nУ світоглядному відношенні більш значущий дидактичний жанр так званих повчань. Вони висловлені вже від імені конкретних осіб. Ці особи високого сану. Таким був згадуваний Імхотеп, повчання якого до нас, на жаль, не дійшло (а про саме існування цього повчання відомо з пізніших джерел). Уривки іншого повчання виходили від Джедефхора, сина фараона Хуфу (Хеопса, 26 в.), Будівельника його найвищою піраміди. Повністю дійшло повчання Птахотепа, везира фараона Ісесі (теж Древнє царство), адресований його синові. Чимало тут побутових, прагматичних рад, що рекомендують приховувати свої думки, тримати язик за зубами, шанувати начальство і т. п. 23\nДоброчесність начальника, поставленого над багатьма людьми, - завжди прагнути до добра, уникаючи зла. Примітно, що вже тоді деякі сановники і навіть жерці, розчарувавшись у ритуальній, вже досить складною практиці, сенс своєї діяльності бачили в тому, щоб не брехати, допомагати по можливості бідним і т. п. Тим самим етичний компонент світогляду стародавніх єгиптян з'являється дуже рано , задовго до появи давньогрецьких «семи мудреців» (див. нижче).\nСформована за безліч століть застійність давньоєгипетської цивілізації та її духовної культури все ж не могла виключити відомих індивідуальних відхилень від загальноприйнятих поглядів. До кінця Древнього - початку Середнього царства (кін. 3 - поч. 2 тис.) з'явився вельми цікавий анонімний пам'ятник, який прийнято називати «Піснею арфіста». Тут високо оцінюються блага реального життя, міститься заклик «множити своє багатство», «слідувати бажанням серця». Ці прагнення стають основними цінностями, оскільки гробниці богів і таких широко відомих мудреців, як Імхотеп і Джедефхора, прийшли в запустіння або навіть були забуті. У цьому контексті висловлена і більш узагальнена скептична думка, що «ніхто ще не приходив звідти, щоб розповісти, що там» (пер. А. Ахматової). Подібні думки висловлені і в іншому літературному пам'ятнику тієї епохи - «Суперечці розчарованого зі своєю душею».\nДійшли до нас і інші документи, що свідчать про розчарування в традиційних цінностях і про проблисках особистісної рефлексії. Але до виразного філософського рівня давньоєгипетська думка закономірно піднятися ще не могла.\nШумеро-вавилонська міфологія. У тисячоліття давньоєгипетської цивілізації виникла і зазнала певну еволюцію і цивілізація Месопотамії, утворена Дворіччям Тигру і Євфрату. Шумерська, а потім семітська єдина державність, якої передувала низка міст-держав, знайшла достатню міцність в 24 - 22 вв. з центром у м. Аккад. У другому і першому тисячоліттях вона існувала головним чином як цивілізація Вавилонії і Ассирії. Держави Месопотамії, які воювали між собою, в порівнянні з Єгиптом в часі менш тривалі, але, можливо, саме завдяки цьому більш динамічні. Економічна основа ме-сопотамской цивілізації в принципі була тією ж, що і єгипетської. Ефективне зрошуване землеробство було її головним компонентом. Скотарство «чорноголових» залежало вже від нього. Зрозуміло, у містах існувало розвинене для тих часів ремесло.\nРозумова праця - визначальна ознака цивілізації - у Месопотамії, як і в Єгипті, був зосереджений насамперед у руках ідеологічно вельми впливового жрецтва. Величезні ступінчасті храми-зіккурати, верхні площі яких були особливо зручні для спостереження неба, становили приблизно такий же зовнішній ознака месопотамської цивілізації, як піраміди - давньоєгипетської.\n24 «Великим людям» (правителям) і жерцям, як і в Єгипті, підпорядковувалися\nписарі. У цілому ж грамотність - відміну нечисленних верхів суспільства. Сама писемність, створена шумерами, ш тажтотр & фнче-ської, рисунчатой на шляхах символізації трансформувалася у так звані клинопис (за зовнішнім виглядом знаків, відтиснути на вологих ще глиняних дощечках загостреними очеретяними «писалом»).\nХарактерно, що потреба в економною писемності спочатку виникла для потреб господарської діяльності, і лише багато пізніше вона стала і необхідним «інструментом» літератури. Знаки клинопису - вертикальні, косі, горизонтальні штрихи різної довжини - висловлювали як ідеограми-поняття, так і логограми-слова. І другий, і тим більше перші багатозначні. Спрощення написання знаків і скорочення їх числа, хоча і далеко не довело шумеро-аккадську писемність до алфавітної, безумовно, свідчило про процес раціоналізації культури, багато пізніше поширилася і на світогляд.\nВід давньої писемності невіддільна і наука Месопотамії. Великі були успіхи шумеро-вавилонян в арифметиці, яка, як і писемність, виникла насамперед для підрахунку кількості зерна, тварин і для інших господарських потреб. Головний успіх месопотамської арифметики - поява позиційної системи числення, в якій клинописні (гачкуваті) знаки змінювали своє значення в залежності від займаного ними місця. Шестерічная система, можливо, була зобов'язана своїм виникненням магії (6, як і 36, вважалося щасливим числом). Ця арифметична традиція виявилася настільки стійкою, що й досі зберігається розподіл години на 60 хвилин, а кола - на 36 градусів. Вже у другому тисячолітті шумеро-вавилонські математики вирішували завдання на квадратні рівняння, визначали довжину окружності, площа кола, відношення діагоналі квадрата до його сторони, вимірювали обсяги параллепіпед, циліндра, піраміди. Але по суті всі ці інтелектуальні успіхи визначалися потребами господарства і були знайдені емпірично. Астрономія, скрізь грала величезну світоглядну роль, дуже багатьом зобов'язана спостереженнями месопотамських жерців. Тут був розроблений місячно-сонячний календар. Вже наприкінці 3 тисячоліття була встановлена періодичність сонячних і місячних затемнень.\nНе згадуючи тут інших природничо-наукових досягнень шумеро-вавилонян, необхідно вказати на їх соціально-правові досягнення. Так, наприкінці 24 в. правитель шумерського Лагаша видав правові акти, розраховані на пом'якшення виниклої тут соціальної напруженості. У першій половині 18 в. могутній цар старовавилонского держави Хаммурапі «видав» (запис на базальтової стели) обширний правовий кодекс, точніше судебник, перший в історії цивілізації. Його майже триста статей розчленовані тематично, історики пишуть іноді про наявність тут статей з цивільного, кримінального і адміністративного права. Світоглядно вельми важливі наявні тут пролог і епілог, в яких Хаммурапі, звертаючись до бога Сонця, «великому судді небес і землі» Шамашу (зображеному тут), дає етичну 25\nоцінку цього документа, дарованого їм в принципі всім «чорноголових».\nХаммурапі переконаний, що боги надихнули його скласти цей документ, «щоб сильний слабкого не гнобив, щоб сироті та вдові була надана Справедливість ... гнобленому виявлялася справедливість, мої дорогоцінні веління я написав на цій стелі ... »(I 3. С. 188).\nСтійкість міфологічних сюжетів у шумерів і вавилонян при всій їх багатоваріантності - найважливіша особливість дофилософских-го світогляду в умовах вікової та тисячолітньої незмінності соціальних порядків і свідомості людини тих часів. Соціальна функція божеств - підтримка стійкості в громадах, містах і державах - визначала їх величезне число. Однак саме збільшення держав і наростання узагальнюючих тенденцій у світогляді визначало зменшення цього числа, особливо виділення головних богів. У порівнянні з староєгипетськими шумеро-вавилонські боги більш антропоморфні, у них менше зооморфних рис, хоча, звичайно, в їх образі і атрибутиці збереглося безліч тотемистических реліктів. Соціоморфность міфологічних мірооб'ясненій постійно проявляється в силу різної спорідненості богів і різноманітності їх влади над людьми.\nУ міфах шумерів первинне стан світу мислилося як водний хаос, що уособлюється богинею Намму, що народжує величезну гору. Вершина її - небо і бог його Ан-Анум - в принципі верховний бог і батько всіх інших. Однак в земному житті він проявляється в силу діяльності його сина Енліля - бога вітру, грому, грози. Земля ж роздвоюється в своїх космічно-життєвих функціях. З одного боку, вона Нинмах - жіноче начало, що народжує і гори, і людей, і навіть богів. Разом з тим, оскільки без води ніяке народження неможливо, земля виступає як Енкі - бог життєдайних вод, що просочуються з величезного моря і поточних в річках, каналах, колодязях. Рухливість води, на відміну від нерухомої і пасивної землі, робить чоловіка Енкі активним і навіть творчим началом.\nПереважна більшість шумеро-вавилонських міфів, як по суті і всіх інших, містить в собі етіологічну функцію. Вони виникають для розкриття «причин» і досить важливих, і зовсім приватних явищ. Антропосоціоморфное пояснення носить в шумеро-вавілонський міфології органістіческімі і в меншій мірі креаціоністських, «механістичний» характер. Взаємини богів, як, по суті, і їх поява, покликані пояснити найрізноманітніші явища і факти з природно-людського і соціального світу. Наприклад, міф про Думузі-Таммузе і Инанне-Іштар, один з багатьох міфів про вмираючих і воскрешають богів (як і міф про Осіріса і Ісіді), «пояснює» і ритуал шлюбу і ще ширше - вмирання природи взимку та її весняно-літній відродження і розквіт. Підземна ж «країна, звідки немає повернення» - похмуре царство жорстокої Ерешкі-галь, старшої сестри і ненавістніци Инанни. Тут темно і похмуро, мешканці живуть абияк, харчуються покидьками і навіть глиною. Втім, 26 краще живуть ті, по кому звершені заупокійні обряди, у тому числі\nз принесенням жертви, а також тег хто поліг у бою, хто залишив багатьох дітей. Картина царства Ерешкігаль блідіше царства Осіріса. Тут немає жодних уявлень про посмертну долю душ, про суд над ними.\nУ Месопотамії існувала величезна безліч міфів. Міфи приватні, етіологічні, різко переважають в будь міфології. Значно менше таких міфів, які в єдиному оповіді-тексті малюють цілісну картину походження земного і людського світів, трансформацію теогонії в космо-і антропогонія. Такого не було і в давньоєгипетської міфології. У вавилонській ж таке твір з'явився. Це - поема «Енума Еліша» («Коли вгорі ...», за її першим словам).\nЇї головний герой - Мардук, бог-покровитель Вавилона. Колись локальний і другорядний, він відтіснив тут шумерського Енліля, тривалий час претендував на верховенство в якості сина бога неба Ану, самого по собі досить пасивного. Можливо, що перша версія поеми з'явилася в епоху Хаммурапі, хоча перший письмовий її варіант, що дійшов до нас, датований початком 10 в.\n«Енума Еліша» у досить зв'язковому оповіданні як би підводить підсумок попереднім міфопредставленіям шумеро-вавилонян. Іноді це подання називають навіть предфилософских. Однак, враховуючи повну відсутність тут елементів узагальненості образів, що межують з понятійним, цей твір вірніше називати пам'ятником переспілої міфології, або постміфологіі (Ф. Корнфорд).\nУ поемі важливе місце займає опис вихідного стану Всесвіту. Воно уособлено іменами неантропоморфності богів - Апсу, що концентрує прісні води, Тіамат, його дружини, що представляє найбільш безладну, грізну, некеровану стихію моря (СР з єгипетською Нун). Третє космічне істота, Мумму, можливо, являє хмари і туман. Первісна водна суміш абсолютно хаотична, в ній ще немає ніякої земної тверді, ніякого порядку. Проти уособлюють її жахливих богів починають боротьбу названі антропоморфні боги. Велемудрий Енкі знайшов магічний спосіб занурити в сон Апсу, потім убити його, породивши тим самим прісноводне початок. З приборканої стихії Енкі засновує власну оселю, а заодно бере в полон Мумму. У своєму житлі Енкі народжує головного героя оповідання - чотириокого і четирехухого могутнього красеня Мардука, з рота якого бризкає полум'я. Але сили хаосу, невіддільні від солоного моря, не здаються, вони підбивають жахливу Тіамат помститися за її чоловіка Апсу. Та мобілізує свою рать - змій і драконів. На чолі їх Тіамат ставить свого іншого чоловіка Кінгу, наділяючи його повнотою влади. Вона вручає йому «таблички доль» - сумний образ вселенської закономірності. Настільки рішучі приготування лякають богів. Ні Енкі, ні Ану не наважуються виступити проти Тіамат. Тоді боги збираються на бенкет-нарада, для хоробрості п'ють вино, одноголосно вирішують звернутися до Мардуку. Той погоджується, але ставить умову - вручити йому верховну владу і повністю виконувати його веління. У бій проти Тіамат і її воїнства Мардук їде на 27\nколісниці, озброївшись людським зброєю - луком, палицею, мережею - і силами самої природи - блискавкою і вітрами, якими його постачає дід Ану. Бій виявляється напруженим. Перед колісницею Мардука, навколо якої метушаться інші боги, воїнство Тіамат коливається, але сама вона не боїться і роззявляє свої страшні щелепи. У разверстую пащу Мардук пускає бурхливі вітри і стрілою пронизує серце чудовиська. Її воїнство біжить, але Мардук ловить його мережею. Саму ж Тіамат він добиває палицею, випускає її кров, що буря вітрами. Поділяє її тіло на дві половини. Верхню Мардук перетворює на небо, зміцнює його запорами і засновує тут своє житло. Нижня половина чудовиська стає землею. Простір між ними фіксує триадную космологічну структуру.\nТаким є космогонічні зміст «Енума Еліша», що позначало внесення елемента впорядкованості у водно-земної хаос, що з'являється завдяки багатовікової діяльності шумеро-вавилонян з приборкання морської стихії і підпорядкування прісних вод Тигру і Євфрату цілям зрошення.\nКреаціоністська діяльність Мардука, який відібрав у Кінгу «таблички доль», поширюється на небесно-природний і людський світ. На небі переможець спорудив сузір'я і світила, щоб з їх руху встановити календар. Між богами Мардук справив досить детальне поділ обов'язків (в більшості своїй склалися в тисячолітніх міфологічних сюжетах). Триста з них, підлеглі Ану, стали стежити за порядком в небі, і таке ж число богів стало виконувати земні завдання.\nЯка творить діяльності Мардука зобов'язане і існування людей. На раді богів було встановлено, що головним підбурювачем Тіамат був овдовілий тепер Кінгу. Йому перерізали жили, з хлинули крові і були створені люди. Створені вони Мардуком за допомогою його батька Енкі з винятковим, незбагненним мистецтвом. Але головне призначення людей - робота в поті чола, молитви і жертви богам. Боги ж завдяки цьому отримують можливість звільнити себе від низинних справ, бо їх обов'язки багато глибше і шляхетніше. У подяку веселящиеся боги зміцнюють трон Мардука, закріплюють за ним п'ятдесят його імен, кожне з яких виражає певний аспект його діяльності в умовах примітивної цивілізації.\nІдейний зміст «Енума Еліша», таким чином, досить значно. В її примітивно-фантастичних образах намальований шлях від хаосу до космосу і від космосу до людини і соціуму, що підтвердив у своєму «Судебник» Хаммурапі. Масштабна поема придбала культове значення (в асирійському державі Мардук був замінений на Ашура).\nДля майбуття філософських ідей всередині міфологічних комплексів, як ми переконалися на давньоєгипетському матеріалі, досить важливою і перспективною була етична компонента людського життя. У Шумеро-Вавілонії вона була не меншою, якщо не більшою, ніж у Єгипті. Вельми показовим у цьому відношенні багатошаровий епос 28 про Гільгамеша (у самій пізньої записи 7 - 6 ст. - «Про все що бачив»).\nІсторики Стародавнього Сходу счцтают, що Гільгамеш мав історичний прообраз - активного правителя Урука в 27 - 26 ст. Але в міфопоеті-зації оповіданні він став героєм, допомогою ланкою між людьми і богами. Недарма дві третини його істоти божественні, а одна третина людська. Разом зі своїм другом Енкіду Гільгамеш робить багато подвиги. Але найбільший світоглядний інтерес представляють його неодноразові спроби досягти безсмертя всупереч думці багатьох богів, що для людей це неможливо. Гільгамеш, однак, дізнався про своє віддаленому предка Утнапішті, праведника, якого боги все ж наділили безсмертям за його богобоязливість і бездоганність, після того як, розсердившись на шумливих і незначних людей, вони послали на них грандіозний потоп (ймовірне відображення бурхливих і рясних розливів Тигру і Євфрату). Міф цей, широко поширений на Близькому Сході, потрапив і в Біблію. Через підземний світ, гори і води Гільгамеш досяг острова, де щасливо жив Утнапішті. За порадою своєї дружини він відкрив Гильгамешу, що безсмертя укладено в корені на дні морському. Герою вдається його добути. На радощах він розслабився, скинувши одягу, занурився у води, але підступний змій схопив корінь, слопал його і, скинувши стару шкіру, уполз. Сумний Гільгамеш повертається в рідне місто з порожніми руками. Він переконується, що безсмертя людині замовлено, а смерть залишається найбільшим його покаранням.\nТаким чином, навіть божественний герой може розраховувати тільки на моральне розраду. Багато гімни богам, будучи частиною офіційного богослужіння, переслідують ту ж мету. Дійшли до нас і багато покаянні псалми, що свідчать про індивідуалізацію релігійності. Але іноді люди залишають рамки покірливо покірності. Особливо цікава віршована «Повість про невинному страждальців» (приблизно 15-12 ст.). Тут підкреслена загадковість волі богів, неможливість осягнути, чому самі старанні молитви, постійні жертви, ретельне дотримання культів не знаходять у богів ніякого відгуку. Віра в богів, звичайно, не зникає, але з'являється індивідуальне ставлення до них, що включає й певні елементи скепсису.\nВідомий також песимістичний діалог «Розмова пана і раба» (іноді перші його версії відносять вже до кінця 2 - початку 1 тисячоліття). Пан, що займає високе соціальне місце, проте розчарований в цінностях життя і навіть у ній самій. Зі своїми сумнівами він звертається до раба, який, підтакуючи пану, підкреслює обгрунтованість його настроїв. Песимізм, що виражався тут представником панівного класу, свідчить про кризовий стан месопотамської цивілізації. Вона досягла значної стабільності, але багато хто вже бачили безперспективність її подальшої зміни і відсутність якогось руху вперед.\nМіфологія і моралістика в Біблії. Старий Завіт. Єврейські племена, тривалий час кочівники, централізовану государ- ственность здобули лише в 10 в., в епоху Давида і Соломона, але й вона в подальшому виявилася нетривкою. Однак при всіх лихах у війнах з більш сильними сусідами в наступні століття аж до остаточної ліквідації їх державності римлянами у II ст. і збільшувати їх розсіяння (діаспора) по різних країнах розвиток його духовної культури отримувало величезні стимули. Особливо вони виходили від шумеро-вавилонській, а в меншій мірі і єгипетської цивілізації і культури. Завоювавши Ханаан, євреї переходили до осіло-землеробської і міського життя. Від фінікійців вони запозичили алфавітний лист, якого не було ні у єгиптян, ні у шумеро-вавилонян. Але для формування їх світогляду найбільш значну роль зіграла багатюща міфологія останніх. Її запозичення, проте, виявилося включеним в більш широкий світоглядний контекст - фольклорної творчості та роботи єврейських книжників і мудреців за багато століть.\nНайважливішою, якщо не визначальною стороною такої розробки стала значна ув'язка міфологічного творчості з багатим досвідом динамічною єврейської історії і певною мірою з історією суміжних народів і держав. Настільки конкретної ув'язки з історією того чи іншого народу не було ні в одній з попередніх міфологій. Творчість євреїв теж різноманітно. Значним є, наприклад, фольклорно-пісенний компонент. Багаті історичні хроніки, перекази, юридичні та інші документи. Оповідями та легендами переповнені всі вони. Старозавітні тексти, багатослівні і різножанрові, складалися, писалися, доповнювалися і редагувалися більше тисячі років - приблизно з 13 в. і до початку нашої ери.\nВважається, що світоглядно найважливіша частина Старого Завіту, що відкриває його і зазвичай іменована П'ятикнижжям, приписувана самому авторитетному з пророків Мойсея, отримала свою основну редакцію в 5 в. Звичайно, дуже важливі і навіть фундаментальні світоглядні ідеї містяться і в наступних книгах. Самі євреї називали книги Письмом, Святим Письмом, Завітом, Законом, пророками. Лише в IV в. за ними закріпилася грецьке найменування Біблія (тобто Книги), а її більш древня частина була названа Старим Заповітом (на відміну від Нового). За межами цього фундаментального зборів залишилося чимало апокрифів, іноді дуже важливих для уточнення і поглиблення змісту, що увійшов в канонічний текст. При всій його строкатості, неравнозначности, нерідко й суперечливості текст цей зберігає значну єдність, пояснюване не тільки його сакральної установкою. Ця якість Біблії відрізняє і піднімає її світоглядний зміст над шумеро-вавилонській і єгипетської мифологиями. До того ж біблійні сюжети - більш пізні в порівнянні з ними.\nЯк і міфологія інших народів, єврейська міфологія починалася з політеїзму. Релікти і сліди багатобожжя містяться в різних місцях Старого Завіту. Найбільш поширене ім'я Бога - Яхве (Єгова, Адонай-Господь).\nДЛЯ переважної більшості книг і місць Старого Завіту панівної стала монотеїстична позиція - віра в єдиного, притому абстрактного, Бога, фактично позбавленого антропоморфних рис. Яхве у своїй знаменитій зустрічі з Мойсеєм у відповідь на питання останнього, як він повинен назвати його ім'я євреям, заявив про себе лапідарно: «Я есьм Сущий / Єгова /» (Вих. 3, 14).\nЯхве в найбільшій мірі вільний від антропоморфних імен. У цій же книзі Старого Завіту (Вих. 6, 3) він розкриває інший свій визначальний аспект. «Господь» (Єгова), з яким ім'ям він і до Мойсея був Авраамові, Ісакові та Якову, означає «Бог всемогутній». Тим самим зафіксовано принципово нове розуміння Бога, зовсім відмінне від богів єгипетської та месопотамської міфологій. Там були смутні, аморфні образи богів, обтяжені зооморфними, тотемістичними компонентами. При цьому вони зазвичай мали досить химерну біографію. Серед них виділявся той чи інший верховний бог, встановлювалася якась ієрархія, але закони ассоцианистской і семантичного зв'язку робили цей фантастичний світ нестійким і багатоваріантним.\nЯхве ж позбавлений всієї цієї емпіричної строкатості. Нижчі, политеистические боги трансформувалися в його помічників, слуг, посланників (грец. «ангели»). При цьому понятійна суть Яхве стала настільки значна, що можна стверджувати про єдиний і всемогутнього Бога. Звичайно, неможливо уявити творення настільки фундаментального поняття результатом чисто спекулятивних зусиль іудейських мудреців і книжників. Воно не могло б виникнути поза цивілізаційної атмосфери древнебліжневосточних народів і в першу чергу самих іудеїв, як і поза ними Міфологізують духовності. З її реліктами читач не раз зустрічається в Старому Завіті. Наприклад, зі знаменитим Левіафаном - жахливої контамінацією крокодила, змія і дракона, в якому іноді вбачають ремінісценцію Тіамат. Але настільки серйозного противника, перемагає при напрузі всіх зусиль, якою вона колись була для Мардука, для Яхве Левіафан не представляє. Інше чудовисько, дракона, вражає не сам Бог, а Михайло Архангел, один з ватажків його воїнства. Немає сенсу згадувати тут інших зверочудовіщ. У Старому Завіті вони стали вже вчорашнім, якщо не позавчорашнім днем.\nАбстрактність Яхве виражається в багатьох аспектах. Особливо в його разнопространственності. Звичайно, його вівтар лише один - у храмі Єрусалиму. Але є він своїм обранцям в самих різних місцях, часто маніфестуючи себе в природних стихіях і повідомляючи про себе небесним голосом. Настільки ж важливою ознакою майбутнього поняття абсолюту в образі Ягве, як його многопространственность, стала і його позачасовість. Не маючи ніякої «біографії», Яхве панує і над часом. Це пояснює і його кілька ослаблену неорганістічность. Вона виражається в його безстатевості, точніше у вкрай слабких ознаках статі, що різко відокремлює Яхве від його близькосхідних попередників. У принципі він начебто чоловік. Але зазначені попередники - зрозуміло, як і багато сучасників - у 31\nякості чоловіків вимагали жіночого доповнення (а жіночоподібні істоти, як Тіамат, - чоловічого). У деяких же випадках при безпосередній відсутності жіночого начала породжують божества самозапліднюються. Таке роздвоєння - один з показників орга-ністіческая тлумачення буття в міфосвідомість.\nНіякого подібного роздвоєння немає у Яхве. У порівнянні з його єгипетськими і месопотамскими попередниками, у яких ор-ганіцістское початок доповнювалося креаціоністських, останнє стало визначальним у верховного єврейського законодавця. Творіння світу природи і людини - початкове діяння Яхве. Воно, природно, і відкриває Святе Письмо: «І сказав Бог: так буде світло, і стало світло ... І назвав Бог світло днем, а темряву вночі »(Бут. 1, 3, 5).\nУ російській перекладі «перша книга Мойсея» названа Книгою Буття. Більш точний давньогрецький переклад Септуагінти - Genesis, тобто «Народження», «Становлення». У цьому слові теж відчутна органістіче-ська глибина. Більше того, глобальна креаціоністська позиція на самому початку Біблії явно була сформульована не відразу. До того як Яхве приступив до свого великого справі, Земля вже існувала, і тут панувала «тьма над безоднею, і Дух Божий носився над водою» (Бут. 3, 2). (Ймовірно, тут перед нами ремінісценції тієї ж «Енума Еліша».) Однак теокосмогоній, складова головний зміст великої вавилонської поеми, фактично зникла з початкового оповіді про створення світу Яхве. Його надприродне всемогутність проявляється в творить діяльності, в креационистской суті.\nЄдиний Бог при цьому діє як би по обдуманого плану, «механістично». Творіння розподілено по днях. До початку божественного творення існували тільки води, можна вважати, тільки водна стихія, що існувала і у єгипетській, і - ще більш яскраво - в шумеро-вавилонській міфології. «Пітьма над безоднею» - ремінісценція хаосу, «Енума Еліша». Дух або вітровіння Боже, витає над водами, - поки ще цілком натуралістичне уявлення про вітер. Але надалі побудові світової цілісності вирішальна роль належить творчій ролі божественного слова. Світло, день, ніч, земля і небо - результат того, що так вони названі Всемогутнім. Надибуємо іноді космологічні ознаки світобудови - мідно-залізний небесний купол, який замикає світобудову; Сонце, Місяць і зірки, прикріплені до його земного стороні, і води, які знаходяться над його протилежною стороною і в належний час сходив Богом вниз у вигляді дощу і снігу, - повністю позбавлені самодостатності. Їх роль виявляється лише у зв'язку з з'ясуванням моральної сутності людини. Великі небесні тіла - тільки «світильники», Сонце - денний, Місяць - нічне. Роль зірок ще менше. Знаменна і тріадна структура світу: «Не роби собі різьби і всякої подоби з того, що на небі вгорі, і що на землі долі, і що в воді під землею» (Вих. 20, 4). В принципі вона намічена вже в «Енума Еліша».\nПоказово й самозамилування Бога, коли він після кожного акту 32 творіння бачить, що це «добре», - самоодобрение і гордість наи- кращого Майстри, знаючого точне созидающее слово. Так в наступні дні з'являються трава, дерева, водна і земна живність. На шостий день з пороху земного Бог створив людину за власним образом і подобою, створив відразу і чоловіка, і жінку. Начебто тут деяке протиріччя з тим, що сказано вище про безстатевості Бога-Творця, що робить людини по своїй моделі. У другій книзі воно усувається. Творець спочатку створює чоловіка (андрогін) і лише потім творить жінку з його власного ребра. Образ же Божий, відповідно до якого створена людина, в тому і полягає, що в нього вкладена «душа жива». Втім, вона вкладена і в тварин, загадка життя об'єднує людину з ними.\nБожественне подобу людини більш глибоко проявляється в тому, що Творець робить його паном над усім, що створено до нього. Рослини і тварини - лише кошти підтримки людського життя. Побачивши всю величну картину, Бог знову підтвердив, що все це «вельми добре» (Бут. 1, 31).\nУ Другій Книзі Буття Яхве як би повторює творіння, і найважливішим з них стає створення Адама з глини (аналогічний образ - уподібнення творіння людини роботі гончара, Єр., 18, 2 - 6), як було і в «Енума Еліша». Але в вавілонської поемі знадобилася і кров убитого Мардуком чоловіка Тіамат, тепер же достатньо вдунутого в Адама божественного «дихання життя». Створені із землі дерева і тварини, і тепер уже Адам дає їм імена, відтоді незмінні.\nСвітоглядно вельми важливий сюжет про недовге перебування першої людської пари в розкішному саду Едем, зазвичай іменованому нами Раєм, де можна жити легко і безтурботно.\nОсобливу, вирішальну роль в житті Адама і Єви, а потім і всього людства зіграло древо пізнання добра і зла, плід якого, на відміну від усіх інших, Бог категорично заборонив куштувати Адаму і Єві. Заборона цей одержав у релігійній, філософській і художній літературі тисячі і тисячі трактувань. Представляється найбільш переконливим, що категорична заборона куштування плодів цього древа був зроблений Богом, щоб людина, хоч і створений за його власним подобою, все ж не міг ототожнити з ним ні в граничної широті і глибині своїх знань, ні в вічності життя, з ними пов'язаної .\nЦей сверхісторіческій образ став найглибшим символом обмеженості людських можливостей. Вигнавши Адама і Єву з раю, Господь тим самим перекреслив для них та іншу можливість - куштування плодів дерева життя, які зробили б їх життя вічного.\nЗмій, напоумив Адама і Єву скуштувати заборонений плід з дерева пізнання добра і зла, сам по собі фігурував і в шумеро-вавилонській, і в єгипетській міфологемах. У єврейському ж оповіді він придбав антропоморфні, інтелектуалізовані риси-став хитріший всіх звірів. Але в силу своєї підступної підказки Змій став початковим, потім і сверхісторіческій символом ставлення людини до Бога. Будучи створений всесильним творцем, Змій не в силах вступити з ним у пряму боротьбу. Але, прагнучи насолити Богу, Змій діє через людину - 33\nнайвище з божественних створінь. Як вселенський провокатор він відлучає людину від Бога в якості першого «просвітителя» і - в даному оповіді - псевдоблагодетеля людей. У подальшій історії релігійних, філософських, художніх та інших сюжетів він під іменами Диявола, Сатани, Иблиса, Демона, Люцифера, Шайтана та іншими виступає в східних та інших якостях.\nНайважливішим із таких якостей, з величезною художньою силою намальованим в Старому Завіті в Книзі Іова, є «викриття» людини перед обличчям Бога і одночасно прояснення самій людині неминучості його роздвоєння і гріховності. Остання, глибоко філософська думка безпосередньо тут не формулюється, але вона випливає з багатьох місць Старого Завіту.\nУ «Книзі Іова» зафіксований наростаючий інтерес людини до власного благополуччя та добробуту своїх близьких, якщо навіть воно називається любов'ю і виступає в будь-якому моральному облаченні. Цю сутнісну сторону людського життя збагнув Сатана як найважливіше, поряд з Яхве, дійова особа названої книги. Іов - бездоганний праведник, беззавітно відданий Богу, але підступами Сатани відрікається від свого благодателя, щоб в кінцевому рахунку, усвідомивши його всемогутність, знову полюбити Яхве.\nУ «Книзі Іова» значно яскравіше і глибше, ніж у згаданих вище давньоєгипетських і вавилонських пам'ятниках - «Бесіда розчарованого зі своєю душею», «Пісня арфіста», «Повість про невинному страждальців», - поставлена першорядна і вічна проблема невідповідності морального обличчя людини і реальних подій його життя. Через два з гаком тисячоліття Лейбніц присвятить їй свій головний твір «Теодіцея», ввівши тим самим найважливіший філософсько-тео-логічний термін.\nBee попереднє виклад показує, яку величезну роль у світоглядному змісті Старого Завіту грає моральна проблематика. Вище сказано про її зародженні в літературних та юридичних пам'ятках Єгипту і Шумеро-Вавілонії. Тепер вона висувається на передній план. Можна було б послатися на безліч місць цього великого документа Древности, але найбільш епохальне - відоме у всьому християнсько-юдейському світі Десять (Декалог, Вих. 20, 2 - 17 і Втор. 5, 6 - 21). Нагадаємо, що Яхве, який взяв ізраїльтян під своє піклування, продиктував свої заповіді вождю їх Мойсеєві як умова подальшого благополуччя всього народу Ізраїлю і кожного з іудеїв окремо.\nПереходячи від скотарства в землеробству, зживаючи жорстокість родо-племінного ладу, виробляючи правила державного гуртожитку, євреї в Мойсеєвім Десять продемонстрували трансформацію юридичної законності в моральні приписи: «Не свідчи неправдиво на ближнього свого» (Вих. 20, 16). Перелив юридичних законів, які загрожують негайним покаранням за їх порушення, в моральні правила ще більш відчутний в інших приписах: 34 не вбивай, не кради, не чини перелюбу, шануй свого батька та матір твою. Наростання елемента безкорисливості - показник трансформації юридичних приписів в моральні. Звичайно, рівень моральності Десять дуже далекий від того, який буде зафіксований в Новому Завіті. Чимало в першому з них і варварських жорстоких розпоряджень (око за око, зуб за зуб, рану за рану і т. п., Вих. 21, 23 - 25). Але світоглядно і навіть філософськи важлива та загальність, з якою особливо сформульовані моральні правила Декалогу. Тут ми знову повинні повернутися до старозавітного поняттю Бога.\nВін суворий і навіть нещадний до жорстокості, коли заповіді порушуються і тим більше ігноруються. Яхве - джерело народної та індивідуальної дисципліни. Але його визначальне моральне якість - справедливість. З особливою силою вона проявляється у відношенні тих, хто пригнічений, бідує, наприклад, вдів і сиріт. Тут Яхве проголошує їм своє милосердя і жорстоке покарання їх гнобителям (Вих. 22, 22 - 24). Божественна справедливість грунтується на договорі, який Мойсей уклав з Яхве від імені всього єврейського народу. Договір цей встановив і індивідуальну, особисту зв'язок між кожним членом єврейської громади і верховним законодавцем моральності. Створення людини Богом за його образом і подобою наповнюється тим самим новим, доти невідомим або слабо вираженим, моральним змістом. Такий договір не тільки породжує страх перед Яхве, але і вимагає любові до нього, вільного кохання творіння до свого Творця. Звідси зрозуміло, чому біблійний монотеїзм нерідко називають етичним монотеїзмом.\nВін, правда, позбавлений того, з чим ми зустрічалися в єгипетській міфології, а саме посмертного суду над людською душею, здійснюваного Осирисом, що виявляє міру моральної бездоганності чи гріховності колишнього владики даної душі. Такий фактор багато пізніше з'явиться в іудаїзмі і стане головним підвалиною християнської моральності.\nПорівняно небагато (порівняно з єгипетською і шумеро-вавилонській мифологиями) чудесні явища, які фігурують у Старому Завіті і приписувані безпосередньому втручанню Яхве, укладають в собі не пріродооб'ясняющій сенс, можливий і тоді в якоїсь мінімальної (а швидше фантастичною) мірою. Головне їх призначення - розкриття моральної значущості індивідуальних і суспільних подій для релігійно-морального виховання людини. Антропосоціоморфное світогляд виступало тут як морально-тотальне. Жерці, священнослужителі у боротьбі проти забобонно-політеїстичних уявлень, зміцнюючи релігійно-ідеологічну єдність єврейського народу, всіляко підкреслювали всесилля Яхве, його нетерпимість до відступу від його найсуворіших заборон і його надприродну милість до морально бездоганним підданим. Згадаймо хоча б історію зірваного Яхве жертвопринесення Авраамом його єдиного і гаряче улюбленого сина Ісаака. Мораль пронизує безліч оповідань Старого Завіту і нерідко максимально близька живому, повсякденному досвіду людини. 35 ВЕЛИКИМ І, МОЖНА вважати, чисто філософським змістом наповнена «Книга Екклезіаст», написання якої дослідники відносять до 3 - 2 ст., Коли єврейське суспільство переживало великий вплив елліністичної культури. Екклезіаст (грецький переклад єврейського «Кохелет» - «проповідь у зборах") не відрізняє художність оповідання (притаманна «Книзі Іова»), хоча цей монолог написаний яскравим, вражаючим мовою. Про релігійності його змісту можна говорити лише в самій загальній формі, зміст світське тут явно переважає. У Спінози було достатньо підстав в його «Богословсько-політичному трактаті» вважати автора цієї невеликої книги філософом. Він називає себе «сином Давида», тобто Соломоном, що абсолютно неможливо. Глибина мудрості вважалася пропорційною пройденого часу, тим більше якщо приписувалася знаменитим авторам, імена яких звучали безліч століть. У старозавітній традиції таким був наймогутніший і мудрий цар Соломон, якому приписано кілька творів.\nЕкклезіаст як би продовжує ті думки, з якими ми зустрічалися у вавілонському «Розмові пана зі своїм рабом» і в єгипетському «Розмові розчарованого зі своєю душею». Але його зміст значно багатшими, глибше. Генетизм міфологічного світогляду (як було підкреслено раніше) полягав у констатації безперервних змін у світі природи. Але ось пройшли тисячоліття, рационализирующее мислення людини, його виробнича та інша діяльність виявили величезну стійкість природних циклів, зафіксовану в календарях. З іншого боку, тисячоліття цивілізації показали основні форми державного правління, стабільність суспільних порядків, особливості індивідуального і соціальної нерівності, людського життя в цих умовах. Світоглядним відображенням цієї природно-соціальної ситуації і став Екклезіаст.\n«Сходить сонце і заходить сонце, і поспішає до місця свого, де сходить воно. Віє вітер на південь, і на північ вертається, крутиться на ходу своєму і повертається вітер на круги свої. Всі річки течуть в море, але море воно не наповнюється ... Що було, те й буде, і що робилося, те й робиться, і немає нічого нового під сонцем »(Еккл. 1, 6, 7, 9). Природне одноманітність співіснує з одноманітністю людського життя, нехай і більш складним.\nАвтор глибоко розчарований у житті. Переконаний песиміст, він її навіть зненавидів за її одноманітність і безглуздя. «Буває таке, що про нього говорять:" Дивись, це нове "; але це було вже у віках, що були перед нами» (1, 10). Звідси і широко відомі слова автора, які ми знаходимо і в першому розділі в інших місцях, - «суєта, суєта ... все суєта! ». Мудрість, звичайно, відрізняється від дурості, як людина відрізняється від худоби, але «все постало із пороху і повертається в прах» (3, 20), всі рівні перед смертю.\nАвтор не раз говорить про існування Бога. Але Яхве (в грец. Перекладі theos) став тепер зовсім абстрактним Богом, особливо по 36 порівнянні з першими книгами Старого Завіту. Про нього повідомляється,\nпо суті, лише те, що він зумовлює всі, навіть, звичайно, людські долі. Шанувати Бога необхідно, але лише зі страху перед ним. Тема страху перед Богом, як і тема незбагненності його справ, значна в «Екклезіаст».\nКому відомі шляхи вітру і тим більше те, «як будуються кістки у матері в череві» (7, 13; 11, 5)? Відповідно, і життя людини абсолютно непрогнозована, ірраціональна. Песимізм Кохелета доповнюється скептицизмом: «По великій мудрості багато печалі; і хто примножує пізнання, примножує скорботу» (1, 18). Не мудруючи лукаво, слід користуватися всіма благами, які життя все ж надає. Знаменно також повна відсутність в цій книзі мотивів розради людини і думок про посмертних долях людських душ.\nІранська міфологія. Нерівномірність розвитку етносів, що визначається географічними, кліматичними та антропологічними чинниками, формує особливості створюваних ними цивілізацій. На північ від Месопотамії вже з початку 1 тисячоліття все більшу активність проявляли іранці - в деякому сенсі авангард індоєвропейських народів. У порівнянні з єгипетської та месопотамської цивілізаціями формировавшаяся іранська відрізнялася більш інтенсивним переходом від бронзи до заліза, що давало їй істотну перевагу не так навіть в землеробстві, скільки у військовій справі. Могутнє іранське держава Ахеменідів, що виникло в 6 в., Розгромило ассірійську і вавилонську держави Месопотамії, підкорило собі фактично всю Малу Азію, завоювало Єгипет. Виникла найбільша за всі попередні часи історії Середземномор'я імперія, що проіснувала до завоювань Олександра Македонського.\nДуховно-міфологічний компонент іранської культури, тривалий час не випробовував значних впливів з боку інших міфологем, примітний певною цілісністю і своєрідністю. Хоча, зрозуміло, сама ця цілісність відрізнялася різноваріантність і суперечливістю, без чого не буває міфологічного світогляду.\nНайдавніша релігія іранців, маздеизм, як це встановлюється головним чином по основоположному її пам'ятника, іменованого Авеста (див. нижче), була наповнена культом екологічно абсолютно незаплямованою природи, її найважливіших явищ, предметів і істот, які мали безпосереднє відношення до людського життя і навіть визначали її. Такими були, по суті, ще фетишистские культи води, для умилостивлення якій вироблялися виливу молока та соку, культ вогню, чи не ще більш важливий, висловлювався в приношеннях сухих дров, листя, трав і тварин. Забруднення природи сприймалося як тяжкий гріх. Культ тварин містив - в принципі у всіх народів - в собі те протиріччя, що їх і шанували, і були змушені позбавляти життя в інтересах власної. В одній з частин Авести («Ясна»), що трактує порядок жертвоприношень, констатується, що іранці моляться не тільки своїм душам, 37\nа й душам тварин, домашніх і диких. Тут зафіксовано релікт тотемізму, закономірний у вчорашніх кочівників.\nКоли народна і жрецька фантазія породила безліч богів і різних духів, жертвопринесення їм стали результатом усвідомлення суб'єктної активності, якої приписувалася повна незалежність від людини і яка сприймалася як дія духів-суб'єктів. Тут перед нами - стадія первісного орга-ніцізма в образах тотемізму, анімізму і т. п. У древнеиранской міфології незрима і безперервно відчувається активність природи виражалася словом маній. Незримі істоти мислилися як сприятливі помічники та покровителі людини. Вони ставали ахура, його благословенними захисниками. Звідси їх по перевазі антропоморфний вигляд. Але в людському житті несприятливого і навіть нещасного не менш, а індивідуально, може бути, і більше, ніж сприятливого. І тоді винуватцями таких бід проголошувалися деви, слабо індивідуалізовані, зазвичай потворні істоти, сильні і люті, насилає на людей холодні дощі, сніг, град, мороз та інші напасті. Але іранська міфологія у своїх узагальненнях йшла далі, від Ахура до богів. Вельми показово їх загальне найменування - Безсмертні (Амеша). У цьому їх головна перевага перед людьми.\nТут ми підійшли до вищого пантеону древнеиранской міфології. Вся її сукупність, звичайно, розроблялася багатьма поколіннями іранських жерців, які в давньогрецькій літературі іменувалися магами. Найвидатніший з них - Заратуштра (грец. Зороастр), що жив, на думку більшості дослідників, в 7 -6 вв. Вважається загальновизнаним, що саме він вигадав «Гати», урочисті піснеспіви, - найважливішу частину Авести, священного писання давніх іранців. Втім, інша частина Авести, «Яшти» - гімни різним богам, - виникла ще до «Гат». Авеста містить і інші частини. Протягом багатьох століть жерці розширювали і доповнювали їх. Усно вони передавалися від покоління до покоління. Тривалий час жерці вважали запис священних сказань диявольським справою, противним справді релігійній людині. Світоглядно це надзвичайно важлива позиція, з якою ми ще зустрінемося. Остаточна редакція записаного тексту Авести (на пехлеві, среднеперсідском мовою) відноситься лише до III-IV ст.\nІсторична роль Заратуштри визначається тим, що він, подібно до Мойсея, проголосив монотеистическую релігію на шляхах одкровення, отримавши натхнення від верховного бога - Ахура-Мазди (пізніше Ормазд, грец. Ормузд). Найбільш поширений переклад цього імені - «Господь Мудрості». Само це ім'я підкреслює духовність верховного Бога, його відчуженість від тілесно-речового світу. Споконвічний органицизм іранської міфології чинності монотеїзму Авести ускладнюється креаціоністського асоціаціями, як це мало місце і в месопотамської, і в єгипетській міфології. Але послідовність 38 креаціонізму Авести поступається такому в Старому Завіті.\nНайважливішою ідеєю зороастрійської міфології було уявлення, за яким витворюючи діяльність Ахура-Мазди здійснюється як би в два етапи. На першому з них народжуються чисто духовні, безтілесні істоти - Амеша-Спента, безсмертні святі, куди Зороастр відніс сім головних богів. З них Спента маній, «Святий дух», - головна творча іпостась самого Ахура-Мазди. У цьому образі-понятті узагальнено сонм незліченних ахура, що снують навколо нього. До божественної сімці примикав Мітра - бог сонця і світла, справедливості, але одночасно й війни (на різних контекстах і часах).\nДругий етап творіння - створення космосу, «тіла» Ахура-Мазди. Воно складається з чотирьох сфер. Перша з них - сфера зірок, найближча до Землі. За нею розташована сфера Місяця, за якою слід сфера Сонця. Вогонь і вода становлять основний компонент тілесного буття, а вогняна іскра світить і в людській душі. Завершує світобудову сфера самого Ахура-Мазди.\nПервозданний світ добрість і прекрасний. Але відбувається космічна катастрофа. Прорвавши нижню кам'яну сферу і виринувши з води, яка відразу стала гірко-солоною, у світ вривається Ангро-маній (грец. Аріман) - діаметральна протилежність і смертельний ворог Ахура-Мазди, предводитель незліченної сонму злобно-шкідливих девів.\nПочинається нова ера - ера тотального дуалізму, що розколює природний і людський світ. Цю космічну і людську еру іноді називають ерою «змішання» (Гумезішн), оскільки позитивне зазвичай поєднується з негативним, добро зі злом. Тут перед нами - найзнаменитіший сюжет зороастрійської міфології, що містить в собі тотальний світоглядний і навіть філософський зміст.\nЗ протистоянням вищих позитивних і негативних почав ми зустрічалися вище і в єгипетській, і в шумеро-вавилонській міфологемах. Ра боровся з Апопом, Осіріс-Гор з Сетом, Мардук - з Тіамат. Старозавітна міфологія протиставляла Богу Змія-Сатану, але він був породженням самого ж Яхве і в безпосередню боротьбу з ним не вступав, відторгаючи людину від Бога, виявляючи безліч моральних вад у цьому головному творінні Яхве. Аріман же не творіння Ормузда, вони спочатку незалежні один від одного, повністю онтологічності і дуалізіруют буття і людини. Є підстава трактувати цю тотальну зороастрійську дуалізації як глобалізацію «методології» бінарних опозицій, які, мабуть, найбільш переконливо зводити до жіночо-чоловічий опозиції, але одночасно і до їх союзу. Така ситуація може пояснити термін «змішування», який характеризує другу еру творіння Ахура-Мазди.\nЕтносоціальний сенс боротьби Ормузда і Арімана зазвичай вбачається в сутичках, нерідко дуже кривавих, між перешедшими до землеробства іранцями і продовжували кочувати скіфо-сарматськими племенами, а також з індо-аріями. Стихійно-аналогізірующее ан-39\nтропосоціоморфіческое світогляд екстраполює цю дуальну «логіку» на все буття, що легко підтверджується незліченними контрастами і протилежностями - світла і темряви, оазисів і пустель, тепла і морозу, дощів і засухи і т. п. Але світоглядно, філософськи найбільше значення має етична протилежність добра , створеного і уособлюється Ормуздом, і зла, створеного і уособлюється Аріманом.\nПереходячи до теми людини в зороастрійської міфології, слід зазначити, що антропоморфний вигляд її божественних персонажів менш зморені зооморфні в порівнянні з давньоєгипетській і месопотамської міфологією.\nОдна з найбільш значущих рис авестійськой міфології, що відрізняє її як від першої, так і особливо від другої, - значна, наскільки це можливо на даному рівні, розробленість уявлень про душу, її посмертної долі і моральної ролі в людському житті. Більш примітивна суть душі називається урван, вона, треба думати, об'єднує людину з тваринним світом. Але в інших місцях Авести вже власне людська душа іменується фраваші. Вона створюється безпосередньо Ахура-Маздою. Володіючи нею сам, наймудріший з богів творить її для кожної людини. Його креаціоністського початок досягає у такій акції чи не найбільшою кульмінації.\nАнтропосоціоморфіческое світогляд в іранській міфології містить в собі могутній моральний аспект. Визначальна чеснота людини, укладена в його фраваші і приписуюча йому неколебимую духовну обов'язок в безперервній боротьбі добра і зла, - це добрі думки, благі слова і благі справи. У повсякденному житті такі установки, як би перегукуючись із заповідями Мойсея, категорично забороняють будь-яке посягання на чужу власність і тим більше вбивство. Але гранична сила тих же моральних максим задана в них космічної зв'язком. Зірки з їх слабким світлом випромінюють благі думки, місячне світло підказує благі слова, а яскраве світло Сонця надихає на добрі справи. Сукупна дія всіх названих морально-космічних факторів утворює загальний закон світобудови, що уособлюється Арта Вахішта - верховної тріадою в сімці безсмертних Амеша Спента. Фізично ж ця найвища закономірність здійснюється у світлі і вогні. Звідси зрозуміло, чому осквернення вогню, води, землі, що складають тіло Ахура-Мазди, - найтяжчий злочин людини.\nДосить абстрактне зміст авестійськой міфології, розглянутої вище, дає підставу говорити про її предфилософских статусі. Антропоморфні її образи досить розпливчасті. Ще не можна говорити про поняття, хоча життя нерідко ототожнюється з буттям, а смерть - з небуттям, а самі образи швидше тільки імена.\nРелігійний же аспект тієї ж міфології в найбільшій мірі пов'язаний з уявленнями про безсмертя душі, її посмертної долі і навіть долю цілісної людини. Міфологічні образи цієї надскладної тематики ув'язуються і з долями всього всесвіту.\nБезсмертя душі, як ми бачили, намітилося в контексті єгипетської міфології, хоча тут вона досить міцно ув'язана з тілом. У месопотамської ж міфології при такому високому рівні цієї цивілізації і чіткості индивидуализирующего початку людського життя уявлення про безсмертя душі фактично відсутня. У загробному існуванні веде жалюгідне життя, страждає вся людина. Уявлення про безсмертя безтілесних душ були чужі, як ми бачили, і старозавітній міфології, незважаючи на притаманне їй величезне моралізує зміст.\nІранська міфологія в цій її стрижневою сфері просунулася далі. Смерть людини - результат того, що душа-урван залишає його і опиняється в підземному царстві мертвих. Його глава - Йіма - складний багатошаровий образ. Він і першолюдина, і творець благ цивілізації, соціальної організації, характерною для золотого століття, коли панував достаток і безсмертя завжди здорових людей. Але все це процвітало в першій еру, коли Ангро-маній перебував десь за межами світу. Тепер же, коли з'явився цей загальний отруйник, Йіма править царством мертвих. Душа-урван перебуває тут як тінь. Якість її існування залежить тепер від жертвоприношень, молитов та інших ритуальних дій її живих родичів. Підтримувалися певні правила такої практики, поки душа повністю не освоювалася в своєму постійному тепер місце проживання.\nБільш складні обставини очікують душу після смерті, коли вона виявляє себе як фраваші. Тут - один з головних результатів реформ Заратуштри, який наділив людей такою душею незалежно від того місця, яке вони займають в соціальній ієрархії.\nІнформація, релевантна "I. КОНСТАНТИ МІФОЛОГІЧНОГО І ЕЛЕМЕНТИ предфилософских МИРОВОЗЗРЕНИЯ найдавніших цивілізацій"\nстародавній Греції. М., 1972. Грецька трагедія. М., 1956. Гіро П. Побут і звичаї древніх греків. Смоленськ. 2000. Дмитрієва Н.А. Коротка історія мистецтва. М., 1986. Залеський М.М. Нариси історії античної філософії. Вип. 1. Філософія класичної Греції. Л., 1975. Історія стародавнього світу. Кн. 2. Розквіт древніх товариств. М., 1989. Лекція 14: Ботвинник М.Н. Грецька культура VII - IV ст. до н.е. Каллистов\nдревні цивілізація, культура і державність, що зробили потужний вплив на середземноморські цивілізації подальшого і на всю світову історію. На відміну від Месопотамії давньоєгипетська державність практично не переривалася, заклавши єдину традицію організації, мало змінилася протягом більш ніж двох\nконстант. В якості логічної змінної може виступати будь-яка буква латинського алфавіту: А, В, С, р, q. Константи, або логічні постійні, виступають способом зв'язку логічних змінних і виражаються словами: «все», «деякі», «суть», «і», «або», «або, або», «якщо ..., то» і т. д. Для позначення логічних констант вживаються символи, що дозволяє досягти більшої компактності і\nдревніх товариств. М., 1989. Лекції 1 (розділ 2), 17 і 19, «Висновок» (с. 369-370). Стародавні цивілізації. / Под ред. Г.М. Бонгард-Левіна. М., 1989. -С. 445-451, 469-477. Немирівський А.І. Історія Стародавнього Світу. Античність. ЧІ. М., 2000. Додаткова література: Грант М. Крах Римської імперії. М., 1998. -С. 25-30, 194-195. Джонс А.Х. Загибель античного світу. Ростов на Дону - Москва. 1997. -С.\nміфологічний світогляд. Однак у цьому світогляді є істотні особливості. Античне світогляд Космологічность. Космос по-грецьки - це не тільки світ. Всесвіт, а й порядок, світове ціле, що протистоїть Хаосу своєю домірністю і красою. В основі цієї впорядкованості лежать міра і гармонія. Таким чином, в античній культурі на основі світоглядних моделей формується


Бутербродниця SENCOR SSM 8700WH - купити Бутербродниця SENCOR SSM 8700WH в Києві, Харкові, Дніпропетровську, Одесі, Львові - ціни і відгуки в інтернет-магазині TTT.ua\nБутербродниця SENCOR SSM 8700WH\nБутербродниця Sencor SSM 8700 WH дозволяє готувати смачні апетитні страви швидко і максимально легко. Особливо зручно її використовувати для приготування сендвічів для сніданку. Бутербродниця Sencor SSM 8700 WH готує прекрасну багатошарову закуску з будь-якою начинкою. Прилад сам нарізає на шматки правильної квадратної або трикутної форми хліб.\nБутербродницею Sencor SSM 8700 WH дуже просто користуватися. Потрібно покласти хліб на пластину. Потім покласти начинку, накрити її другим шматком хліба, і нарешті, металевим листом. Через пару хвилин можна їсти гарячий сендвіч. Просто порятунок для того, у кого часто бувають гості.\nРозстрочка: 20 x 40 грн./місяць


6 жовтня 2020 293\nЧернівецька обласна лікарня часом нагадує розпечену пательню. Візити київських медичних чиновників, комісії, перевірки тут мало не щодня. Бо цей заклад, цей колектив і його головний лікар узяли на себе перший і найсильніший удар COVID-19. І попри існуючий донедавна скепсис, навіть з елементами недовіри до медиків, ці фахівці з честю впоралися зі своїм завданням. Виявили високий професіоналізм, мужність і самовідданість, рятуючи людей від невідомого досі вірусу. Такі вмілі дії викликали підтримку і повагу мешканців Чернівців та області. А також сприяння з боку доброчинців, меценатів, волонтерів — аж до кардинальної зміни позиції уряду щодо нинішнього стану вітчизняної медицини.\n«Тотальні карантинні заходи унеможливили виліт на лікування за кордон заможних українців, у тому числі працівників міністерств та відомств, і це змусило їх на власні очі побачити всю нагальну проблематику української медицини та її нинішній стан. Який нікого задовольняти не може», — каже в. о. генерального директора Чернівецької обласної клінічної лікарні Сергій Цинтар (на знімку).\nРозмовляємо про COVID і не тільки з головним лікарем, який опинився в епіцентрі епідемії, щойно обійнявши посаду, але проявив себе вмілим організатором.\n— Усе почалося ще 6 березня, коли в нас з’явився перший хворий на COVID-19. Це був перший випадок на Буковині й взагалі в Україні.\nЗараз три наші відділення працюють і зорієнтовані тільки на таких хворих. Ми вже маємо важливий досвід у лікуванні хворих на вірусну інфекцію, сформували своє бачення та думку щодо цього, напрацювали практику. Особливо в частині лікування важких хворих, котрі перебувають у реанімаційному відділенні.\nА березень чітко показав, наскільки неспроможною і недофінансованою є наша медицина. Ми зрозуміли, що саме потрібно змінювати, що взагалі необхідно робити, бо так далі тривати не може.\nПерегляду стереотипів, зокрема нагорі, посприяло закриття кордонів. Саме такий кардинальний розвиток подій звернув увагу всього суспільства на нагальні потреби української медицини, на нашу відсталу матеріально-технічну базу та інструментарій. На щастя, медичні кадри продемонстрували свій високий професіональний рівень та відповідальність. Зараз до нас повернулася обличчям і місцева влада. Але вважаю, що цього недостатньо, тому балотуюся на виборах місцевих депутатів, щоб бути почутим, мати змогу впливати на ситуацію.\n— До якої ради і від якої політичної партії балотуєтеся?\n— До Чернівецької обласної ради від партії «Слуга народу». Йду, щоб особисто впливати на необхідні зміни у медицині Буковини, знаючи усі проблемні моменти, обсяги недофінансування та те, чого саме зараз потребують наші лікарні. Вірніше, потребували ще вчора.\nТак, за останні шість місяців у Чернівецькій обласній лікарні відбулася ціла низка покращень і щодо фінансування, і щодо отримання сучасного медичного обладнання. Але однією з головних проблем нашої лікарні залишається необхідність капітального ремонту приміщень.\nДуже сподіваюся, що владну президентську вертикаль на цих виборах буде заземлено на місцеві ради. Бо лише тоді центральна влада буде повноформатною, як і її відповідальність.\nТакож маю надію, що в рамках започаткованої Президентом програми з капітального ремонту України «Велике будівництво» ми зможемо відремонтувати і нашу лікарню.\nЗараз ми вже реконструюємо приймальне відділення і як опорний медзаклад області вийшли на пряму комунікацію з владою, на порозуміння. Але вважаю, що присутність у місцевій владі медиків є гарантією того, що ми завжди будемо на слуху. Що обласна медицина перестане бути Попелюшкою, яка сподівається на принца і кришталевий черевичок. Навіть при нинішніх наших преференціях, звернутій увазі суспільства і влади на нашу битву з епідемією, враховуючи підтримку і розуміння громадян, я все одно розумію, що один головний лікар у полі не воїн.\nСергій Цинтар з колегами та київським керівництвом.\n— Як ви оцінюєте фаховий рівень ваших лікарів? Як він допоміг пройти випробування епідемією?\n— У нас багато справжніх, надійних професіоналів. Коли в інфекційне відділення надійшов перший хворий, завідувачка відділення Валентина Миндреску одразу ж передзвонила мені і повідомила, що підозрює саме COVID-19. А це був перший, так би мовити, сигнальний пацієнт. Інфекція була невідомою, але діагноз було встановлено чітко. Госпіталізацію провели вчасно. Допомогу було надано повністю відповідно до протоколів лікування таких хворих. Найважчі хворі перебувають у нашому реанімаційному відділенні, але ми багатопрофільна лікарня, і маємо всіх необхідних спеціалістів для надання всебічної медичної допомоги.\nТому що є хворі, наприклад, із супутньою патологією нирок, а в нас є нефролог, є можливість гемодіалізу. У випадку ж, якщо надходить хворий з COVID і він має хірургічну патологію, як-то апендицит чи виразка, і його необхідно оперувати, то все це теж робиться в нашій обласній клінічній лікарні. Більше жодна лікарня цих хворих не бере.\nІ це дуже важливо, що наші лікарі на високому професійному рівні надають допомогу згідно з протоколами, які швидко змінюються. На жаль, є летальні випадки, на які ми не можемо впливати, але так не тільки в нас, так у Європі, так усюди у світі. Є ситуації, коли лікар безсилий.\nДуже багато хворих надходити вже вкрай запущеними. В останній період це хворі, яких ми одразу ж відправляємо в реанімацію, бо у них вже уражено 70% легень. Зараз є чоловік з ураженням у 95%. Як його можна врятувати? Питання без відповіді. Зараз він на апараті штучної вентиляції легень, наші лікарі та анестезіологи борються за нього і день, і ніч. І вони знаючі, побували на низці курсів перепідготовки, на симпозіумах.\n— Яке обладнання для вас зараз найпотрібніше? Що найперше слід зробити?\n— Найперша потреба була в апаратах штучної вентиляції легень. Ми їх отримали, закупили. Зараз є необхідність у наркозно-дихальній апаратурі. Завдяки хорошій комунікації з адміністрацією було віднайдено кошти на закупівлю такої апаратури. Це рентгенівські апарати, УЗД-апарати тощо. Але я як керівник дивлюся на всі потреби в комплексі, тому мене турбують і ремонти приміщень. Половину фасаду лікарні ми два роки тому обновили, наша лікарня — флагман обласної медицини, госпітальна база, а тому це дуже важливо. Ремонту потребують майже всі відділення.\nЛікарня побудована ще у 1886 році. Але найперше, що я хочу зробити, це провести ремонт інфекційного відділення, яке останній раз бачило майстрів ще в 1970-х. Воно побудовано майже 140 років тому, бокси там навіть не мали централізованої подачі кисню, що вже говорити про інші умови.\n— А скільки на це потрібно коштів?\n— Мінімум 23 мільйони гривень. Ми вже проплатили і розробили проєктно-кошторисну документацію. Ще навесні я мав розмову з головою ОДА Сергієм Осачуком про необхідність виділення цих коштів до кінця року. Тепер же в прогнози фінансування втрутився COVID, тож усе, напевно, переноситься на наступний рік. Але щоб не чекати, ми знайшли альтернативу. Один із наших кандидатів у депутати обласної ради Олексій Грушко, який активно працює з міжнародними грантовими організаціями, взявся допомогти отримати вартісну ендоскопічну апаратуру для хірургічного відділення через грантову угоду з румунами. Вона покриє половину необхідної суми. Ми зараз включаємося в цей процес і, напевно, зможемо отримати 12—14 мільйонів за цією угодою.\nЗараз треба діяти швидко, доки пандемія і медицина у ТОП-новинах, бо потім знову всі забудуть про потреби інфекційного відділення. А в нас — інфекційне відділення всієї області. В інших містах є інфекційні лікарні, а в нас лише відділення. Туди зараз часто приїздять знімальні групи, і нам соромно за його стан.\nЯ керую тут з 1 січня 2020 року, і одразу потрапив у таку важку ситуацію. Але потрібно вирулювати, працювати і досягати результату.\n— Скільки у вас зараз лікарняних ліжок?\n— У нас 615 ліжок загалом по відділеннях хірургічного і терапевтичного профілю. Зараз ми розгорнули додаткові ліжка для ковідних хворих, тому що в нашому інфекційному відділенні лише 85 ліжок. Але наразі ми заходимо в другу хвилю епідемії, тому знову збільшуємо їхню кількість. Для таких хворих ми вже маємо додатково 175 місць.\n— Як вистояли в цей нелегкий період ваші люди, найперше психологічно?\n— Було по-всякому. На старті пандемії почався і відтік кадрів, працівники боялися вірусу, в основному звільнялися медсестри та санітарки — по двоє-троє на день. Лікарі трималися мужньо. У мене був період, десь два тижні, коли я не знав, з ким працювати, звідки набирати контингент. Найперше звільнялися в інфекційному відділенні, хоча в інших теж люди були налякані. Довелося залучати майже добровольців з інших відділень для роботи в реанімації та інфекційному блоці.\nБуду відвертим, якби уряд не підсобив з фінансовою підтримкою медиків, задіяних у подоланні епідемії, було б дуже кепсько. Фінансова мотивація зробила свою справу. Медсестра отримувала 5 тисяч, зараз — 20. Є різниця? Лікар отримував 7—8, зараз — 25 тисяч. Це стимулювання було дуже правильним і вчасним рішенням.\n— Якими будуть ваші перші кроки в обласній раді?\n— Сподіваюся, що туди прийдуть й інші лікарі. Можна буде створити медичну депутатську групу, яка займатиметься нашою професійною конкретикою — виведенням буковинської медицини на сучасні стандарти, нове обладнання, матеріальну базу та інфраструктуру.\nЯ думаю, наші спільні проєкти та пропозиції, у тому числі і щодо покращення фінансування, тепер лягатимуть на благодатний ґрунт. Усі в Україні — і бідні, і заможні — зрозуміли, що медицину залишати в такому стані не можна. Всі були безвиїзними, всіх рятували наші медики. Не буду випереджати події, але хочу заявити: ми вистояли. Але біда виявила всі проблеми нашої медицини.\n— Важко добиватися фінансування на закупівлю обладнання?\n— Система така. Кожен головний лікар опорного закладу підписує угоду з міністерством для отримання необхідної апаратури. Ми це зробили, і до 25 жовтня вже матимемо комп’ютерний томограф та ангіограф. Це дуже серйозне обладнання, яке коштує великих грошей. Це не один мільйон. Плюс нам обіцяли, що після нового року ми отримаємо магнітно-резонансний томограф. Тому є в що вкладати гроші, вони працюють, і це видно.\nНещодавно їздив у Вінницю та Київ, побачив, як активно будуються дороги в рамках президентської програми «Велике будівництво». Тому хочу сказати скептикам, якщо нинішній Президент лише збудує в Україні нові якісні дороги, за нього вже можна буде голосувати вдруге. Але ж будуються і школи, і дитсадки, і амбулаторії та ФАПи.\nХоча є дуже багато робочих питань щодо діяльності Національної служби здоров’я України в частині фінансування. Нам катастрофічно і далі не вистачає коштів, навіть притому, що вони виділяються окремим пакетом, який називається «надання стаціонарної медичної допомоги хворим з COVID-19». У його рамках ми отримуємо гроші на ліки, засоби дезінфекції та захисту, на зарплати медпрацівникам, задіяним з цією категорією хворих. Це доплати у 300%.\n— Затримок немає?\n— Цього місяця отримуємо за минулий місяць, зараз уже надійшли гроші за серпень. Але не вистачає фінансування на медикаменти. Щоб усіх хворих на коронавірус забезпечити ліками, необхідні шалені гроші. Нас перевіряло управління Державної служби з питань праці, якихось серйозних зауважень не було. До речі, про затримки, минулого місяця я не заплатив сам собі. Скажу чесно, хороших лікарів утримувати важко, якщо зберігати наявний рівень зарплат. Лише достойна мотивація за працю може утримати лікаря від того, щоб він не перейшов у приватні структури. А дехто просто виїжджає за кордон.\nЩе важливими є умови, сучасна апаратура, можливості розвитку, вихід на нові операційні рівні, а без новітнього інструментарію це неможливо. А той самий румунський грант, який ми виграли і про який я вже говорив, уже дає, наприклад, змогу купити обладнання за 161 тисячу євро. Тому завжди і всюди, на всіх рівнях, усім урядовцям, які до нас зараз приїжджають, я постійно наголошую — економити на медицині не можна, собі дорожче. А я вірю в успішне майбутнє української медицини, ми маємо потужний фаховий потенціал і неабиякий лікувальний досвід. Затримка лише за відповідним обладнанням. Турбота про людей — ось ключове завдання медицини.\nСергій Цинтар народився 10 липня 1976 року в селі Великосілля Герцаївського району Чернівецької області. Закінчив Герцаївську середню школу із золотою медаллю. У 1993-му вступив до Буковинського медичного державного університету, тоді це була академія. Закінчив його у 1999 році з червоним дипломом. Вступив на магістратуру, яку проходив на кафедрі акушерства і гінекології Чернівецького пологового будинку № 1.\nЗ вересня 2001 року працює в обласній клінічній лікарні лікарем-гінекологом. У 2008-му захистив дисертацію і здобув звання кандидата медичних наук. З листопада минулого року призначений виконувачем обов’язків генерального директора Чернівецької обласної клінічної лікарні.


Змішувач кухонний Globus Lux Queensland GLQU-0203S Великий (бічний, горіховий, картридж Седаль) купити в Дніпрі та Києві - ціна від КТУ\nЗмішувач кухонний Globus Lux Queensland GLQU-0203S Великий (бічний, горіховий, картридж Седаль)\n1 234 грн 1 341 грн -8%\nЗмішувач кухонний Globus Lux QUEENSLAND GLQU-0203S-BIG з одноважільною системою змішування води та боковою ручкою. Всередині знаходиться міцний седальний картридж. Виготовлений з високоякісної латуні, покритої хромованим покриттям. Кріпиться до кухонної раковини на горіху. Розмір: 250x295 мм. Довжина носика: 225 мм. Гарантія на виріб становить 5 років. Країна походження - Німеччина.\nОпис - Змішувач кухонний Globus Lux Queensland GLQU-0203S Великий (бічний, горіховий, картридж Седаль)\nКухонний кран Globus Lux QUEENSLAND GLQU-0203S-BIG - це поєднання зручності у використанні, надійності і, звичайно ж, високої функціональності при використанні на кухні. Використовується для підключення гарячої і холодної води за допомогою вбудованого картриджа в ручці.\nКухонний кран виконаний з високоякісної латуні, покритої хромованим покриттям. У процесі виготовлення змішувача використовувалися інноваційні технології виробництва. Носик обертається на 360 градусів, що дозволяє використовувати його для раковин з двома мисками.\nЗмішувач має картридж марки Sedal, який відомий своєю міцністю і довговічністю. Також всередині є аератор, який допомагає заощадити витрату води.\nПовний комплект кухонного крана Глобус Люкс КВІНСЛЕНД GLQU-0203S-BIG:\nТехнічні характеристики змішувача Глобус Люкс КВІНСЛЕНД GLQU-0203S-BIG:\nДовжина носика: 225 мм\nВисота всього змішувача становить 295 мм.\nКупити Кухонний кран Глобус Люкс КВІНСЛЕНД GLQU-0203S-BIG в оригінальній збірці і з офіційною гарантією від виробника ви можете онлайн в нашому інтернет-магазині і отримати товар в будь-якому місті України. Пікап також можливий.\nХарактеристики - Змішувач кухонний Globus Lux Queensland GLQU-0203S Великий (бічний, горіховий, картридж Седаль)\nЗмішувач кухонний Глобус Lux GLLR-0333-4-Colorado світло-бежевий, осмос\n1 885 грн 2 049 грн\nКухонний змішувач при осмосі Глобус Lux GLLR-0333-4-COLORADO зручний і функціональний - підключення до звичайної води і додатково до фільтра. Виготовлений з латуні. Установка на раковину або стільницю з гайкою. Має J-подібну форму. Дві ручки: одна - для регулювання подачі звичайної води, друга - для подачі води з фільтра очищення. Колір змішувача:...\nЗмішувач кухонний Domino DK-H1-1-GREEN, хрестик, кераміка\nКупити модель ДК-Н1-1-ГРІН торгової марки Domino означає забезпечити собі надійний якісний міксер, який зручний у використанні і допомагає раціонально організувати простір. Керамічний змішувальний блок, сучасний картридж, підходить для проточних обігрівачів. Аератор з пластиковою сіткою. Модель виконана в хромованому кольорі з декоративними елементами...\n4 367 грн 4 799 грн\nКупуючи кран для кухні Imprese Valtice-55320 ви прирікаєте себе на тривале і комфортне використання якісного продукту. Змішувач одноважільний, має змішувальний блок з кераміки, 35 мм, який був виготовлений в Іспанії компанією Sedal. Поверхня виробу покрита хромом. Складний дизайн по відношенню до якісного виробництва впише кран Imprese Valtice в будь-який...\nЗмішувач кухонний Lidz (CRM) 22 40 008 04 з рефлекторним носиком, на гайці\nАртикул: CRM 22 40 008 04\nЗмішувач кухонний Lidz (CRM) 22 40 008 04 з рефлекторним носиком, практичним і простим у використанні, підключення здійснюється до звичайної води. Він монтується в отвір в кухонній раковині або в протипожеже спітнілому способом з гайкою. Виготовлений з силюміну. Виконаний в сучасному стилі, в хромованому кольорі з глянцевою поверхнею. Оснащений одним...\nЧеська компанія Imprese - виробник з великої літери. Вся продукція славиться своєю якістю і доступністю. для продуктів 5 років. Кухонні змішувачі - незамінна річ на кожній раковині, і вибирати їх потрібно відповідально. Змішувач Mze-55130 має хромовану поверхню, керамічний змішувальний блок і німецький аератор.\nКухонний кран Corso Garda BC-4B221W, діаметр картриджа 35мм, G-носик\n4 758 грн 5 116 грн\nКухонний кран Corso Garda BC-4B221W зручний і функціональний, оснащений аератором. Виготовлений з латуні. Установка на раковину або стільницю з гайкою. Має L-подібну форму. Одноважільна - для змішування гарячої і холодної води. Хром/білий кран. Тип з'єднання - гнучкі вхідні шланги. Гарантія на виріб становить 5 років. Країна походження - Китай.\nЗмішувач кухонний Rozzy Jenori Narciz RBZ100-8N (на гайці, ручка збоку, хром 40мм)\nЗмішувач з колекції Narciz виглядає стильно і акуратно, округлі форми і лінії створять затишок на вашій кухні. Створені з латуні і мають хромоване покриття, яке запобігає подряпин металу і зберігає блиск. Температура і ручка голови знаходиться збоку. Носик кріпиться гайкою. Країна походження Китай. Продукт сертифікований в . 3 роки для корпусу і покриття...\nЗмішувач кухонний Глобус Люкс SUS-0110-1 (при осмосі, нержавіючій сталі, гайці)\nКухонний кран Глобус Люкс АЛПЕН SUS-0110-1 має сучасний дизайн, зручний і функціональний - підключення до звичайної води і додатково до фільтра. Виготовлений з нержавіючої сталі. Установка на раковину або стільницю з гайкою. Має L-подібну форму. Дві ручки - одна для регулювання подачі звичайної води, друга для подачі води з фільтра очищення. Колір...


Апеляційний суд залишив під арештом Бориса Германа, підозрюваного в організації замаху на Бабченка - Детектор медіа.\nЗазначається, що перед цим Апеляційний суд долучив до справи документи про стан здоров’я Германа, подані захистом, а також відповідь Департаменту контррозвідки СБУ, яку подала прокуратура, що Германа не долучали до роботи.\nПеред початком засідання 18 червня Герман розповів медіа свою версію подій. За його словами, він у цій операції співпрацював із представником українськоі контррозвідки Дмитром, позивний «Дітріх». Зауважимо, що Служба зовнішньої розвідки України заперечує зв’язки із Борисом Германом.\nЯк повідомляв «Детектор медіа», 29 травня увечері стало відомо, що в Києві застрелили російського журналіста Аркадія Бабченка, який жив і працював в Україні. 30 травня на брифінгу голови Служби безпеки України Василя Грицака стало відомо, що Аркадій Бабченко живий, а його нібито вбивство насправді було спецоперацією СБУ.


Меблі для вулиці - Зовнішні аксесуари - Меблі для саду - 2020\nОздоблення домашнього середовища, як внутрішнього, так і зовнішнього, є обов'язком, від якого ніхто не зможе уникнути, адже життя в охайному будинку дозволяє приймати гостей з гідністю; навіть про зовнішній простір будинку потрібно доглядати детально, адже естетичний аспект - це перший фактор, який помічається. У зв'язку з цим ви можете встановити меблі на вулиці, що дозволяє відтворити поза будинком, що знаходиться всередині, щоб в літні та весняні дні прожити моменти привітання з родиною та друзями ,\nМОДЕЛІ ТА МАТЕРІАЛИ, ВИКОРИСТАНІ ДЛЯ ЗБОРОТУ МЕБЛІВ ЗА ВНУ\nІснує багато моделей для вибору зовнішніх меблів, щоб задовольнити будь-які потреби та клієнтів; серед меблів на вулиці виділяються кімната відпочинку, які часто використовуються для проведення обідів і вечерь з друзями та родичами, щоб насолодитися моментами в компанії в літні та весняні дні. Навіть ящики-лавки та шафи є частиною меблів на свіжому повітрі, а також є дуже функціональними, оскільки можуть містити невикористаний одяг та предмети, вони виступають доповненням для оздоблення для покращення естетичного вигляду будинку. Нарешті, серед меблів на свіжому повітрі є також шезлонги та шезлонги, які використовуються для спокійних моментів або для сонячних ванн у сонячні дні, насолоджуючись природними обстановками. Існує також багато матеріалів, що використовуються для будівництва зовнішніх меблів, з ПВХ, дерева, алюмінію та натуральних волокон, щоб користувачі могли вибрати матеріал, який найбільше відповідає їх потребам.\nОдним з найбільш широко використовуваних матеріалів для будівництва зовнішніх меблів є ПВХ, нещодавно виявлений матеріал, але який був дуже успішним на ринку віконних та дверних меблів; його основна характеристика полягає в тому, щоб добре чинити опір атмосферним агентам і змінам температури. ПВХ є нафтовою похідною, але не є забруднюючим матеріалом, оскільки в кінці його використання 100% переробляється та повторно використовується для створення нових об'єктів, не завдаючи шкоди навколишньому середовищу; ПВХ є ізоляційним матеріалом і економить на кондиціонуванні влітку та на опаленні взимку. Це вогнестійкий і водовідштовхувальний матеріал, оскільки не боїться вологості і не уникає атак кислоти; крім того, його можна очистити простою вологою ганчіркою і не потребує надмірного обслуговування.\nДерево - це також матеріал, який широко використовується для створення меблів на свіжому повітрі, оскільки він має унікальну елегантність, якої не вистачає в інших матеріалах; деревина може бути ще елегантнішою, якщо її прикрасити вкрапленнями та різними мотивами, корисними для посилення естетичного вигляду будинку. Деревина адаптується до будь-якого типу меблів та архітектурного стилю; до того ж, це 100% екологічно стійкий матеріал, оскільки в кінці свого життєвого циклу він може бути біологічно деградований, не завдаючи ніякої шкоди зовнішньому середовищу. Деревина, яка використовується для створення зовнішньої обробки, - це суцільна деревина, тобто деревина, яка береться безпосередньо зі стовбура дерев для забезпечення більшої міцності та стійкості з часом; цей матеріал потребує постійного обслуговування, щоб повністю проявити свою вишуканість.\nІнший матеріал, який використовується для реалізації зовнішніх меблів - це алюміній, легкий, але дуже стійкий матеріал, адже його цінують насамперед за його стійкість до вологості та іржі, що робить його дуже придатним для зовнішнього середовища. Алюміній зберігає такий же зовнішній вигляд і не потребує надмірного обслуговування протягом усього життя, оскільки є водовідштовхувальним і вогнестійким; крім того, він налаштований як блискучий матеріал, який використовується у дуже тінистих умовах, щоб створити нові світлові точки, які можуть покращити естетичний вигляд будинку. Меблі на вулиці, виготовлені з алюмінію, не забруднюють навколишнє середовище, тому що цей матеріал можна переробити та повторно використати для спорудження нових меблевих аксесуарів.\nЗовнішня обстановка: ПЕРЕВАГИ ТА ХАРАКТЕРИСТИКА ПРИРОДНИХ ВОЛОК\nНавіть натуральні волокна - відмінна альтернатива для будівництва зовнішніх меблів, адже крім того, що вони дуже ошатні, вони чудово вписуються в зовнішній вигляд будинку. Будучи дуже легкими, меблі на вулиці з натуральних волокон можна переміщувати з одного місця в інше і закривати вдома, якщо раптом дощить, щоб їх не пошкодили атмосферні агенти.\nОбсмажена зелена квасоля\nCopyright 2020 \_ Все про садівництво \_ Зовнішня обстановка


All Star Blues - - — квитки на всі події в Україні | Концерт.юа\nВважаєте блюз не просто музикою, а станом душі? Тоді для вас - спеціальний проект All Star Blues від Marco Concert.\nЗнавці оцінять, новачки - будуть у захваті! Адже всі події Marco Concert - це найвищий рівень виконання, ексклюзивні програми та прекрасна атмосфера. «Прадід рок-музики», - так величають блюз сучасні музиканти. Саме блюзмени стали свого часу основоположниками таких популярних нині напрямків як джаз і рок-н-рол. Але, впевнені, ніхто не наважиться назвати блюз старомодним. Надто багато сьогодні є шанувальників, послідовників і виконавців музики цього жанру.\nУ рамках проекту All Star Blues на вас чекають зустрічі з приголомшливими музикантами, учасниками відомих бендів країни. В їхньому арсеналі, поряд зі звичними рок-н-рольними інструментами, обов'язково присутня губна гармошка або акордеон. Без них енергетика блюзу, його настрій і дух не будуть відчуватися сповна.\nКонцерти All Star Blues познайомлять зі спадщиною Fleetwood Mac, Едді Бойда та інших музикантів і колективів, чий внесок у становлення і розвиток блюзу можна порівняти з творчим внеском Джона Лі Хукера і Кенні Шеферда.\nХочете дізнатися, які події в Києві сповнені звучанням блюзу? У цьому допоможе афіша. А вибравши захід, відразу можете купити квитки. Приємних вечорів!


Російські телеканали відкрито брешуть про Євромайдан\nРосійський державний телеканал Россия-1 в понеділок, 25 листопада, у вечірньому випуску новин показав сюжет про український Євромайдан під назвою Євромайдан 2013 - технологія європровокацій.\nУ сюжеті розповідалося про те, що бійці Беркута страждають від нападів демонстрантів і застосовують силу виключно в цілях самооборони після провокацій з боку прихильників «жорсткої євроінтеграції».\nЖурналісти телеканалу стверджують, що українських опозиціонерів навчають здійснювати провокації на спеціальних курсах у посольстві США в Україні. Там українців нібито вчать організовувати заворушення, протистояти міліції та вербувати нових прихильників через соціальні мережі.\nВ Одесі заборонили будь-які акції і рознесли Євромайдан\nСьогодні, о п'ятій ранку судові виконавці у супроводі міліції демонтували наметове містечко «Євромайдану». Правоохоронці затримали кількох активістів, які, за словами начальника відділу зв'язків з громадськістю ГУ МВС України в Одеській області Володимира Шаблієнко, чинили опір судовим органам.\nОдеський окружний адміністративний суд пізно вночі виніс рішення про заборону будь-яких масових зборів, демонстрацій, мітингів, пікетів в Одесі з 25 листопада по 31 грудня цього року включно.\nНа Одещині автобус з активістами закидали камінням\nУ Котовську закидали камінням автобус, якій мав везти людей на «Євромайдан» до Києва. Інцидент стався у суботу, 23 листопада, близько 21-ї години.\nЗа словами заступника голови Одеської облорганізації ВО «Батьківщина» Сергія Веселова, водій чекав пасажирів, коли під'їхав легковий автомобіль, з нього вискочили кілька молодиків і почали камінням закидати двоповерховий автобус. Після цього молодики заскочили в машину і зникли в невідомому напрямку, а учасники інциденту викликали міліцію.\nВідзначимо, що незважаючи на всі перешкоди, одесити змогли таки добратися до Києва.\nКерівники міста і області, представники громадських та інших організацій покладуть квіти до Пам'ятного знаку жертвам Голодомору 1932–33 рр. о 10:00.\nМовчазна хода в пам'ять жертвам голодомору розпочнеться о 14:00 на Лідерсовському бульварі, після чого учасники рушать до Соборної площі. Там о 16:00 відбудеться загальнодержавна хвилина мовчання, акція "Запали свічку пам'яті" та мітинг-реквієм у пам'ять про українців, які невинно загинули.\nЄвромайдан в Одесі\nБлизько пів тисячі одеситів вийшли на Думську площу виказати своє незадоволення рішенням влади що до призупинення процесу підготовки до укладення Угоди про асоціацію між Україною та Євросоюзом.\nТелеканал Маркова позбавили ліцензії\nОдеський окружний адмінсуд задовольнив позов Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, анулювавши ліцензію місцевого телеканалу «АТВ», який належить скандальному екс-нардепу Ігорю Маркову.\nПриводом для подачі позову стала присутність в діючих документах каналу імені покійного Віталія Баранова. Останній володів 12% статутного капіталу телекомпанії. Після його смерті в 2009 році керівництво телеканалу повинно було переоформити свої ліцензії, вказавши в них спадкоємців Баранова, однак цього не зробило. Таким чином, відбулося порушення закону.\n1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 .. 172


TV-4 » ПДР\nЗ 1 липня змінилися правила здачі іспитів на водійські права\nНові правила для майбутніх водіїв. З 1 липня змінилися правила здачі іспитів на водійські права: питання у тестах зробили сучаснішими та більш наближеними до реалій. Тепер саме практичним навичкам приділяється більше уваги.\n17 Лип 2018, 17:32\nЩо передбачають зміни до правил дорожнього руху у 2018 році\nЗміни до правил дорожнього руху вступили у дію 1 січня 2018 року. Зокрема, вони торкнулися обмеження швидкості руху у населених пунктах, впровадження відеофіксації порушень дорожнього руху та зміни до Порядку видачі посвідчення водія. Читати далі\n24 Січ 2018, 15:22\nПоваги до правил дорожнього руху навчали із допомогою вистави\nПоваги до правил дорожнього руху навчали дітей у Ланівцях із допомогою повчальної вистави. Театралізоване дійство провели самі школярі, та запросили на перегляд правоохоронців.\n06 Жов 2017, 18:29\nЦьогоріч на Тернопільщині у дорожньо-транспортних пригодах постраждало більше сотні дітей\nЦьогоріч на Тернопільщині у дорожньо-транспортних пригодах постраждало більше сотні дітей. Кілька випадків – із трагічними наслідками. Перед початком навчального року поліцейські розповіли як правильно поводити себе на дорогах пішоходам та водіям, та на що звернути увагу дітей, аби ті не втрапили під автомобіль.\n31 Сер 2017, 19:44\nШколярі здавали іспити на знання правил дорожнього руху\nШколярі здавали іспити на знання правил дорожнього руху. Такі ж теоретичні екзамени перед отриманням водійських прав проходять дорослі. Акцію з просвітницькою метою для учнів, яким колись доведеться сідати за кермо, організували правоохоронці.\n01 Чер 2016, 17:09\nТернопільські водії розповіли, як ставляться до нових правил дорожнього руху\nЩе на початку листопада цього року набули чинності нові правила дорожнього руху. Чи відчувають зміни його учасники? Ми поспілкувалися з водіями автівок на дорогах міста. Читати далі\n14 Гру 2015, 16:30\nЗ 7 листопада українці їздять за новими правилами дорожнього руху. За новими нормами вводиться система відеофіксації порушень правил дорожнього руху, система штрафних балів, а відповідальність за порушення ПДР закон покладає на власника автомобіля. Більше про новвоведення дивіться далі. Читати далі\n11 Лис 2015, 17:53\n300 порушень водіями автобусів правил дорожнього руху виявили за останні два тижні\n300 порушень правил дорожнього руху водіями автобусів виявили за останні два тижні працівники державтоінспекції. Усі ці порушення – на території Тернопільщини. Двоє водіїв за кермом автобуса були у нетверезому стані і тепер їхні справи направили до суду. Операція “Автобус 2015” триває і надалі, тож правоохоронці закликають водіїв сумлінно дотримуватись правил дорожнього руху. Читати далі\n16 Чер 2015, 17:17