Однорічники для саду: розсада, види, особливості, умови для вирощування. Фото і відео про однолетниках в саду\nВиди рослин на розсаду\nАліссум або лобулярія\nБальзамін або недоторка\nГвоздика китайська і Шабо\nОднорічний шавлія або сальвія\nФото різних видів однорічників\nНа фото: посадки сальвії в саду.\nСадівники воліють однорічники в подяку за невтомне і тривале цвітіння. Жодна з культур не може позмагатися з ними в здатності прикрашати посадки весь теплий сезон, і навіть частина осені. Щоб парад улюблених квітів почався рано не тільки на клумбах, але й на балконах і терасах, необхідно заздалегідь приготувати розсаду. Завдяки цьому прийому квітуча рослина можна отримати вже тоді, коли в північних регіонах мине загроза поворотних заморозків і з'являться умови для висадки культур у відкритий грунт. У цього методу є і інші переваги: при вирощуванні розсади можна проконтролювати оптимальні параметри, які дозволять запустити всі важливі процеси вегетації.\nВиди однорічників на розсаду:\nтеплолюбні культури, потребують не тільки у високій температурі навколишнього середовища, але і в яскравому освітленні;\nрослини з довгим періодом вегетації, яким потрібно не менше 70 – 80 днів до початку цвітіння;\nкультури з тривалим цвітінням з травня по жовтень;\nсорти, у яких бажано прискорити цвітіння на місяць раніше, ніж зазвичай.\nУ всіх перерахованих випадках висівати розсаду потрібно в січні. Першими сіють гвоздики Шабо. У лютому беруться за однорічні шалфеи і лобелію. У березні проводять посадку агератуму, петуній, лобулярії. У травні-квітні настає черга чорнобривців, настурції, запашного горошку, цинії, їх можна висівати і відразу у відкритий грунт.\nКультура легко розмножується, довго цвіте, проста у відході, добре виглядає як в квітнику, так і в зрізку. Маленькі махрові пухнасті кошики блакитних і бузкових квітів вінчають кущики яскравої зелені. На сьогоднішній день найбільш затребуваний і популярний мексиканський агератум.\nНа розсаду насіння висівають у першій декаді квітня або в кінці березня. Грунт – стандартний набір з перегною, торфу і піску. Перед посівом грунт зволожують за допомогою пульверизатора, потім розподіляють насіння і присипають їх тонким шаром просіяної землі. Після посіву ємність вкривають плівкою або склом. Умови для проростання: яскраве освітлення, температура – від 18 до 22 градусів. До появи сходів контейнер провітрюють, посадки зволожують. Після появи сходів укриття знімають.\nРозсаду агератуму пікірують після появи другої пари справжніх листків. Рослина добре відноситься до легкого пересихання грунту і сухого повітря. Полив проводять рідко, даючи грунту підсохнути, а потім субстрат промачивают. За два тижні до висадки у відкритий грунт рослини в денний час виставляють на відкрите повітря.\nАгератум переносять на постійне місце зростання в третю декаду травня. Відстань між рослинами – від 15 до 20 см. Відразу після висадки у кущиків прищипують верхівки.\nАліссум або лобулярія на ділянці.\nДивно скромна рослина прикрашає альпійські гірки. У народі його називають «бурачок», він рідко досягає півметра у висоту і підкорює садівників не зростанням і розкішшю цвітіння, а густотою природного килимка з медовим ароматом. Забарвлення квітів не обмежується рожевим і білим, відомі бузкові, лілові, пурпурові сорту.\nПосів насіння аліссуму проводять в квітні. Вирощування розсади вимагає ранньої пікіровки, для посіву вибирають ящики або контейнери великого розміру. Для лобулярії найкраще підходить суміш з піску, торфу і землі в пропорціях 1:1:3. Насіння аліссуму проростають при нормальному освітленні і температурі повітря від 18 до 20 градусів. Висівають їх рідко, під плівку або скло, глибина загортання – півсантиметра. Пікіровку проводять після появи другого справжнього листочка. Культуру розсаджують в індивідуальні ємності, догляд – стандартний, перезволоження не допускається.\nНа постійне місце зростання аліссум переносять після зникнення загрози заморозків, у травні-червні. Відстань між высаживаемыми рослинами – 15 см, по відношенню до інших культур – 20 см. Після посадки проводиться рясний полив.\nБальзамін або недоторка в тіні.\nПри всій тривалості цвітіння бальзаміни вимогливі до догляду, вважаються чи не найбільш простими у вирощуванні літниками. У непогожие дні на краях листя накопичується роса.\nВідмінна особливість культури – хороша схожість насіннєвого матеріалу, його можна висаджувати в пізні терміни. Для рослини підійде будь родючий і якісний субстрат. Короткий вегетаційний період дозволяє отримати якісну розсаду з висівом на початку квітня. Необхідний світло, температура повітря – близько 20 градусів. Сходи накривають плівкою або склом.\nБальзаміни пікірують після появи другої пари листків. Якщо розсада посаджена рідко, то цієї процедури можна уникнути. На стадії вирощування полив проводять акуратно, верхній шар грунту повинен просихати. Рослини переносять у відкритий грунт в кінці травня, після весняних заморозків. Поспішати з висадкою не слід, культура може не перенести пониження температури, відстань між рослинами – від 20 до 25 см.\nНа фото: посадка вербени.\nБезсумнівна гідність вербени – не тільки тривале цвітіння, але і варіативність забарвлень. Яскрава і пишна зелень, яскраві квіти з білим вічком роблять культуру помітною в ландшафті саду. Ампельні і кущові вербени вирощуються як однорічні, в регіонах з суворим кліматом їх цвітінням і ароматом можна насолодитися лише за умови вирощування розсади. Висота рослини може коливатися від 15 до 70 см.\nНасіння для розсади висівають у квітні або травні. Ключова особливість у тому, що посів проводять не в субстрат, а в чистий пісок. Посадковий матеріал розподіляють рівномірно по зволоженій поверхні, їх не заглиблюють і не присипають. Після посіву ємність накривають склом або плівкою, ставлять в тепле і світле місце. Необхідно забезпечити стабільну температуру від 20 до 22 градусів тепла. Распикировку проводять пізно, сіянці повинні досягти 10 см у висоту. Рослини розсаджують в індивідуальні горщики.\nПісля перенесення в свіжий субстрат проводять підгодівлю комплексними мінеральними добривами. По мірі підростання ампельних сортів проводять прищипування над п'ятим листом на бічних і основному пагонах. Перед висаджуванням розсади на постійне місце культуру акклиматизируют, виносячи на свіже повітря на кілька годин. Висаджують вербену на постійне місце наприкінці травня, перед посадкою готують лунки і рясно зволожують їх.\nГоловна гордість гвоздики Шабо – пишні кущики, прикрашені махровими квітками. Це один з найбільш ранніх однорічників, вирощують з розсади. Культура хороша як в зрізку, так і для прикраси квітників. Китайська гвоздика – рослина з іншими властивостями. Дрібні, прості, іноді махрові квітки зібрані в щитки, підкорюють не розмірами, а кількістю. Незважаючи на різні агротехнічні прийоми вирощування, обидва види об'єднує велику кількість сортів разноокрашенных, привабливе, рясне цвітіння. Для вирощування розсади підходять як високі сорти, так і компактні, до 10 см.\nПосів насіннєвого матеріалу гвоздики Шабо проводять на початку лютого або в кінці січня. Рослина зацвіте тільки через півроку. Насіння китайської гвоздики висівають у березні.\nДля гвоздики китайської використовують поживні суміші з листової землі, перегною і піску, для Шабо потрібен грунт з дернової грунту, перегною і піску, він повинен бути вологим і рихлим. Посів обох видів проводять однаково, рідко розташовані насіння прикривають тонким шаром просіяного ґрунту, а потім плівкою або склом. Ідеальна температура для пророщування китайської гвоздики – 20 градусів, для Шабо – від 16 до 18.\nСіянці Шабо щодня провітрюють, потрібна додаткова підсвічування в зимовий час після появи сходів. По мірі підростання розсаду пікірують в індивідуальні ємності. У гвоздики Шабо підросли сіянці прищипують над двома-трьома вузлами листя для більшого кущіння.\nВсі гвоздики потребують помірному поливі, субстрат повинен підсихати. Тривале вирощування Шабо вимагає трьох підгодівлі спеціальними сумішами для квітів або комплексними добривами. У відкритий грунт молоді рослини переносять в кінці травня. До цього розсаду загартовують два тижні. Відстань між кущиками – до 20 см.\nЛобелія на клумбі.\nМила, чарівна лобелія розстеляє ажурні сланкі килими, посипані дрібними ніжними квітами. Найчастіше цю рослину використовують в якості ампельного. Суцвіття лобелії схожі на хмари бузкового, синього, рожевого кольору, зелені майже не видно. Культура має більше трьох сотень різновидів, всі сорти довго і рясно цвітуть. Рослина дуже нескладне в догляді, воно по праву вважається одним з найпопулярніших літників.\nНасіння лобелії на розсаду висівають в кінці березня або на початку квітня. Для рослини важливо правильно вибрати субстрат, воно може добре рости і правильно розвиватися тільки в рихлому і легкому грунті без компосту. Грунт необхідно заздалегідь дезінфікувати будь-яким спеціальним препаратом або обробити її неміцним розчином марганцівки. Насіння лобелії – дрібні, перед посівом їх змішують з піском, а вже потім рівномірно висипають на підготовлену ґрунтову суміш. Після посіву матеріал збризкують водою з пульверизатора. Проростати культура буде під плівковим укриттям, його потрібно час від часу знімати для провітрювання. Оптимальна температура для пророщування – від 18 до 22 градусів тепла.\nРослини розсаджують в окремі ємності тоді, коли з'явиться друга пара справжніх листків. Разом висаджують по дві-три кущика. Догляд за розсадою полягає в стриманих поливах. У відкритий грунт рослини переносять на початку літа, період загартування має бути два-три тижні. Відстань між кущиками при висадці – до 15 см.\nРослина з повним правом можна назвати королевою однорічників. Культура активно використовується в міському озелененні, у декоруванні садів і ділянок. Вона цвіте майже все літо в контейнерах і в ампелях, в бордюрах і на балконах, у квітниках всіх видів і розмірів. Зелень рослини майже схована під великою кількістю махрових або простих квітів-грамофонів.\nЧерез розсадний спосіб у петунії розмножують майже всі види і сорти, за винятком представників махрових, які здатні зберігати батьківські ознаки тільки за умови живцювання. Важливою умовою гарній схожості насіння і нормального розвитку розсади є яскраве, повноцінне освітлення. Насіннєвий матеріал висівають в березні або на початку квітня, можна це зробити і в лютому, якщо влаштувати штучну підсвітку. Грунт потрібна пухка, легка, поживна, не містить компост і перегній, складається з дернової землі з торфом і піском.\nПеред висівом субстрат просіюють. Насіння перемішують з піском і рівномірно розподіляють по рівній і зволоженій поверхні землесуміші. Зволоження проводиться за допомогою пульверизатора, сходи потрібно вкривати склом або плівкою. Через десять днів повинні з'явитися крихітні сходи, температура проростання – від 20 до 23 градусів.\nПісля появи паростків рослини щодня обприскують, три-чотири рази на день повертають паростками до світла, щоб виключити викривлення стебла. Укриття не знімають до появи першого листочка. Пікіровку проводять після розпускання другого справжнього листка. Рослина любить вологу, але не переносить заболочування, яке може викликати захворювання чорною ніжкою. Якщо ця напасть все – таки з'явилася- полив зменшують, рослини мульчують сухим піском і як можна швидше проводять пікірування.\nНа постійне місце культуру переносять тоді, коли зникне загроза заморозків. Зазвичай це відбувається в червні. Стебла у молодих рослин дуже крихкі, з ними потрібно акуратно звертатися. Висадку проводять ввечері або в похмурий день, відстань між кущиками – від 15 до 20 см, для великоквіткових сортів – 25 см. Відразу після посадки петунії добре поливають, грунт мульчують торфом або перегноєм. Цей прийом допоможе утримувати вологу в грунті і врятує рослини від нічних похолодань.\nСальвії-однорічники підкорюють не фіолетового кольорів, як їх багаторічні побратими, а яскраво-червоними суцвіттями, радують око все літо і частину осені. Для летника характерні трубчасті квітки і пагони чотиригранні. Висота, залежно від сорту, коливається від 25 до 80 см.\nЦвітіння настає через 70 – 80 днів після посіву. Розсаду сальвії отримати легко: посів проводять в кінці лютого і в березні. Для рослини необхідні ємності для двох пікіровок. На відміну від інших однорічників шавлія вимагає створення товстого шару дренажу з керамзиту або іншого матеріалу на дні ємності посівної. Субстрат повинен бути легким і родючим, до країв скриньки залишається два-три сантиметри незайнятого простору. Після заповнення ємності ґрунт добре поливають, накривають склом або плівкою і залишають на ніч. Посів проводять на наступний день.\nНасіння дуже дрібні сальвії, для зручності посадки їх змішують з сухим піском порівну і розсипають на поверхні субстрату. Додаткове зволоження проводять за допомогою пульверизатора, потім присипають дуже тонким шаром грунту. Ще раз збризкують водою і накривають склом. Температура проростання – від 20 до 25 градусів. Коли з'являться сходи – ящики переставляють на сонячне місце або влаштовують додаткову підсвітку.\nМолоді рослини добре розвиваються при 12-годинному світловому дні. Необхідна легка і стабільна вологість, без висушування і перезволоження. При надлишку поливу підстава стебла може загнити. Якщо перші ознаки чорної ніжки все ж з'явилися – різко зменшують полив, рослини пересипають золою або піском, укривний матеріал знімають і проводять термінову пікіровку.\nЗа умови нормального розвитку скло з розсади знімають у міру підростання кущиків. Перше пікетування проводиться у великі спільні ємності після випускання другого справжнього листка. Друга пікіровка знадобиться після появи третьої пари листків, на цей раз потрібні індивідуальні горщики. Пересаджені сходи захищають екранами від сонця або паперовими ковпаками, добре поливають. За час вирощування розсади проводять три підживлення комплексними мінеральними добривами. Верхівки пагонів прищипують після появи третьої пари листків.\nСальвію переносять у відкритий грунт після зникнення загрози поворотних заморозків. Відстань між рослинами – від 20 до 30 см. У перший час розсаду потрібно регулярно прополювати, бур'яни можуть придушити її зростання. Підживлення продовжують.\nЦелозія в саду.\nСуцвіття цієї рослини не схожі ні на які інші однорічники. Вони нагадують півнячі гребінці, щитки та кисті. Целозія по праву заслужила звання одного з найбільш оригінальних садових культур. Солнецелюбивый літник екстравагантний, долгоцветущ, витривалий і декоративний, він грає роль акценту, притягує погляди яскравими фарбами і незвичайними текстурами.\nНасіння целозії висаджують в першій половині квітня у контейнери або ящики, які необхідно попередньо обробити проти хвороб. Самі насіння замочують на кілька годин в марганцівці. Нею ж знезаражують грунт, попередньо пролитий окропом. Для розмноження підходить будь грунтосуміш, пухка і родюча. Посіви пророщують при постійному провітрюванні, але під плівкою.\nМолоді сходи пікірують до появи першої пари листків, знадобляться окремі горщики. Догляд за розсадою – звичайний, підтримується стабільна вологість. На місце постійного зростання целозию переносять в кінці травня або на початку червня. Відстань між рослинами – від 15 до 35 см, воно залежить від висоти, властивою даному сорту. Для висадки потрібно добре прогріта грунт, в якості мульчі підійде тонкий шар деревної золи. У перший місяць за розсадою потрібен хороший догляд.\nДотримання усіх перерахованих агротехнічних прийомів дозволить отримати міцну і життєздатну розсаду однорічників, які вчасно зацвітуть і будуть радувати око садівника і відвідувачів саду чудовими, яскравими посадками все літо і частину осені.\nЦелозія волотиста на клумбі.\nАліссум або лобулярія бузкова.\nАгератум синій в саду.\nВи тут: > Рослини > Трав'янисті > Розсада: дев'ять популярних однорічників\nВсі матеріали сайту SamDizajner.ru написані спеціально для СамДизайнер, копіювання 1 в 1 строго заборонено. Передрук, повний або частковий рерайт статті “Розсада: дев'ять популярних однорічників”, можливий, тільки при зазначенні повної, активного посилання на джерело.


Демократи об’єднались з сильною лідеркою, аби зупинити фальсифікації\n10 февраля 2019 | 19:14\nМи звикли вважати, що демократія – це багато різних думок, конкуренція ідей та програм. Це і дійсно так. Та що робити, коли режим хоче розчавити демократичні свободи, скупити виборців та узурпувати владу? Правильно, треба об’єднуватись.\nЛідери демократичних сил Юлія Тимошенко, Андрій Садовий, Анатолій Гриценко, Олександр Шевченко та Віктор Бондар у прямому ефірі, на очах мільйонів телеглядачів підписали меморандум про об’єднання проти фальсифікацій та підкупу виборців. Фактично, це перший конкретний крок до реального об’єднання демократичних сил після Революції гідності.\nНайефективніше об’єднання політиків відбувається під час виборів на головну державну посаду. Коли йдеться про одну виборну посаду – перед демократами постає вибір: об’єднатись довкола найсильнішого, чи програти усім разом. За другого сценарію програють не тільки політики – програють прості люди, оскільки узурпація влади та антинародні дії стають невідворотними.\nПригадаймо президентські вибори 2010 року. Тоді демократичні сили не об’єднались. Це дозволило прийти до влади Віктору Януковичу. Чим завершилось – також пам’ятаємо: політичні переслідування, відмова від євроінтеграції, революція, втеча у Ростов, окупація Криму, війна на Донбасі.\nПротягом п’ятьох років післяреволюційної влади ми не побачили реальних змін на користь людей. Клани і олігархи з новою силою почали споживати Україну та людей. Тарифи збільшено у понад 10 разів, медицина стала недоступною людям, робочі місця скорочуються, а молодь їде за кордон у пошуках кращої долі. Проводиться грабування людей подвійною сплатою за комірні. Це відбувається паралельно зі скороченням населення, вбивствами активістів та продовженням війни. Найбільш резонансні справи, як вбивство правозахисниці Ірини Ноздровської, активістки Катерини Ганзюк, розстрілу ветерана АТО Віталія Олешка досі не розкриті. Імена замовників – не встановлені. Навіть за часів Януковича ми не бачили стільки вбивств активістів та нападів на журналістів.\nЧи хочемо ми продовження такої політики ще на п’ять років? Кожен відповість собі сам. Влада організовує скупку та масові фальсифікації. У інший спосіб вона просто не вистоїть.\nОб’єднання опозиційних політиків на президентських виборах – це показник того, що найпопулярніші лідери готові пожертвувати власними амбіціями заради спільної мети – повернути владу людям, збудувати Україну як демократичну, європейську країну, де інтереси людей є першочерговими.\nЛідери демократичних сил - Юлія Тимошенко, Андрій Садовий, Анатолій Гриценко, Олександр Шевченко та Віктор Бондар конкретними справами, а не порожніми обіцянками засвідчили: вибір у України є. Це вибір між демократією і тиранією, між справедливістю та безчесністю, між інтересами людей та інтересами олігархів.\nЧи використає Україна шанс на стрімкий розвиток, чи зникне з політичної карти світу – це вибір, який повинен зробити кожен з нас у головну неділю цієї весни.


Дівчина тижня. Спокуслива Елла Пернелл, яка підкорила серце Бреда Пітта - Радіо Максимум\nДівчина тижня. Спокуслива Елла Пернелл, яка підкорила серце Бреда Пітта\nЩе одна причина, чому неділя – найкращий день тижня, – рубрика Радіо МАКСИМУМ про найсексуальніших дівчат. Сьогодні під прицілом у нас Елла Пернелл – одна з найперспективніших молодих актрис, а тепер ще й кохана Бреда Пітта\nЕлла Пернелл – одна з найперспективніших молодих актрис, а тепер ще й кохана Бреда Пітта. За даними відразу декількох зарубіжних ЗМІ, у Пітт і Пернелл зав'язався роман під час спільної роботи над екранізацією книги Стефані Данлер "Солодка гіркота".\nВам буде цікаво: Дівчина тижня. Українка Дарина Вербова – одна з найоплачуваніших моделей світу\nМолода, але вже відома в Голлівуді британська актриса народилася 17 вересня 1996 року в столиці Сполученого Королівства, де і проживає в зараз з мамою і вітчимом. У неї є три молодших зведених брата по батькові (її батьки в розлученні, у кожного – нова сім'я). Її мама – викладач йоги, вітчим – власник спортклубу.\nМайбутня артистка відвідувала приватну школу Forest School, яка розташована на краю прадавнього лісу Еппінг в північно-східній частині міста, де освітній підхід передбачав, серед іншого, культивування у дітей дбайливого ставлення до природи. Пізніше вона відвідувала школу для дівчаток City of London School for Girls, що має старовинну історію і бездоганну академічну репутацію.\nБатьки Елли намагалися всіляко розвивати її акторський талант і віддали її в театральну школу Сільвії Янг. Її першою роботою стала роль в мюзиклі "Олівер!" В театрі "Друрі-Лейн", яку вона отримала, коли їй було всього 12.\nНа великому екрані Пернелл дебютувала в 14-річному віці: актриса зіграла юну героїню Кіри Найтлі у фільмі "Не відпускай мене". Потім були невеликі ролі в стрічках "Шлях до вічного життя", "Непрохані гості". У діснеєвській картині "Малефісент" їй дісталася роль молодої Малефісент, персонажа Анджеліни Джолі. Після того дівчині знову запропонували зіграти молоду версію ключової героїні, леді Джейн у фільмі "Тарзан. Легенда" (головну жіночу роль в ньому виконала Марго Роббі), Пернелл зізналася, що її родичі стали жартувати над нею. Але даремно.\nУ 2016-му світ голлівудського кіно не відпустив молоду зірку. Еллу помітив режисер Тім Бертон і запросив її знятися в екранізації казки Ренсома Ріггз "Будинок дивних дітей міс Перегрин". У фільмі вона з'явилася в образі дівчинки, яка вміє літати – Емми Блум.\nУ фільмографії Елли Пернелл багато складних, яскравих, захоплюючих і серйозних картин. Незважаючи на молодість, володарка чудового акторського таланту завжди приголомшливо вживалася в роль і справлялася з будь-якими персонажами.\nВарте уваги: Дівчина тижня. Українка Ольга Куриленко – зірка вечора Ді Капріо та пасія Бонда (18+)\nУ житті ж вона залишається звичайнісінькою дівчиною, правда, з активною життєвою позицією. У старших класах школи вона із задоволенням займалася з учнями молодших класів танцями, підтягувала відстаючих з математики. Сама опанувала дві іноземні мови (французьку та іспанську), освоїла гру на фортепіано та саксофоні. У липні 2016 року вона самостійно організувала збір коштів до фонду кризової допомоги дітям і підліткам, перерахувавши благодійній організації 7 тисяч фунтів стерлінгів.\nКрім акторської кар'єри, юна британка активно займається благодійністю – співпрацює з некомерційною організацією Educate2Eradicate, що спеціалізується на питаннях гендерної дискримінації, роботі з важкими підлітками, на впровадженні заходів щодо захисту честі і гідності дівчаток і жінок. Вона тісно співпрацює також з Фондом креативної фотожурналістики, створеному з метою підтримки талановитих молодих людей, які прагнуть за допомогою своєї творчості змінити суспільство на краще.\nПісля зйомок в спільному кінопроекті "Будинок дивних дітей міс Перегрин" з Ейсой Баттерфілдом в пресі з'явилися чутки про їхні стосунки, які офіційно не підтвердилися. Але достеменно відомо, що в паузах знімального процесу хлопкць допомагав своїй юній партнерці готуватися до випускних іспитів на отримання атестата зрілості, тільки завдяки чому, за її твердженням, вона їх і здала.\nУ 2017 році британка знову з'явилася на екранах на радість багатотисячної армії шанувальників. Вона знялася в байопіку "Черчілль" і молодіжному тревел-фільмі "Доступ до всіх областей". У 2017-му глядачі очікують прем'єри американської драми режисера Райана Еслінджера "НЛО", в якій Еллі Пернелл відведена головна роль.\nОсобисте життя акторки залишається в центрі уваги. Ще недавно говорили про роман Елли з Томом Холландом, зіркою фантастичного бойовика "Людина-павук: Повернення додому". Пара привернула увагу папараці на церемонії BAFTA-2017, де Холланду вручили нагороду. Елла і Том пішли з торжества разом, після чого поповзли чутки, що актори зустрічаються. Але британські зірки наполягають, що вони друзі.\nДнями закордонні таблоїди повідомили, що 21-річній актрисі надає знаки недвозначної уваги 53-річний Брет Пітт. Крім того, актори разом працюватимуть над екранізацією роману "Sweetbitter" письменниці Стефані Данлер.\nІ ще: Дівчина тижня. Гаряча модель Крістал Харріс, яка була останньою дружиною Х’ю Хефнера (18+)\nУ 2017 році Елла Пернелл з'явилася в глянцевих журналах. Вона прийняла пропозицію від Dior і представила круїзну колекцію паризького будинку моди. Британка з захопленням відгукується про одяг бренду, але стверджує, що розкішно вбиратися не любить і в повсякденному житті байдужа до ефектних суконь. Елла віддає перевагу джинсам і спортивним трико, не любить, коли обговорюють її зовнішність.\nПоява Елли Пернелл в голлівудських проектах, зйомки в "Малефісент" і "Будинку дивних дітей міс Перегрин" залучили до британської зірки увагу глядачів, у актриси утворилася значна армія фанатів. На сторінці в Instagram у Пернелл 280 тисяч підписників, які уважно стежать за новинами її особистого життя і кар'єри.\nHas anyone ever gone down a hill really fast on rollerblades and then halfway down realised that they don't know how to brake? Well trees are your friends people\nHad such a great time playing Catherine Morland in Jane Austen's 'Northanger Abbey' for @audible_uk - Narrated by Emma Thompson, featuring Eleanor Tomlinson, Douglas Booth, Lily Cole and Jeremy Irvine - find out more with link in my bio! Download the audiobook from @audible_uk TODAY!\nA post shared by Ella Purnell (@ella_purnell) on Jul 18, 2017 at 5:52am PDT\nЧитайте також: Дівчина тижня. Гаряча модель Playboy Раміна Есхакзай, яка кинула Козловського (18+)


Найкращий із найкращих: який український фільм цього року змагатиметься за "Оскар" — 5 канал\nУкраїнські фільми на 'Оскар' 5 канал\nЗа "Оскар" від України цього року змагатиметься стрічка "Донбас" режисера Сергія Лозниці. Разом з кінопредставниками інших країн фільм виборюватиме шанс потрапити до шорт-листу номінації "Найкращий фільм іноземною мовою". Якщо пощастить, то і за саму нагороду.\nЕпізод із фільму "Донбас" режисера Сергія Лозниці. У ньому – про життя людей та події, які відбуваються від початку російської агресії на сході. В основі сценарію – історії з аматорських роликів, що доступні у відкритому доступі.\n"Над фільмом працювала велика міжнародна команда. Ми знімали всю зиму, частину осені та навіть один місяць весни в місті Кривий Ріг", – розповідає лінійний продюсер фільму Катерина Лачіна.\nОкрім "Донбасу" в національному відборі взяли участь ще п'ять претендентів. Це "Кіборги" Ахтема Сеітаблаєва, "Міф" уже покійного режисера Леоніда Кантера, "Вулкан" Романа Бондарчука, "Коли падають дерева" Марисі Нікітюк і "Брама" Володимира Тихого. Переможця визначали 11 членів оскарівського комітету.\n"Крім відданих голосів були додаткові бали, які присуджуються за такі показники, як участь у конкурсі фестивалю класу "А", призи на фестивалях класу "А", а також статті про фільм у фахових , – пояснює голова комітету Алік Шпилюк.\nСвітова прем'єра "Донбасу" вже відбулася в межах програми "Особливий погляд" Каннського кінофестивалю. Там фільм відзначили за найкращу режисуру. А головний режисер Сергій Лозниця у своїй промові під час нагородження тоді наголосив: "За останні кілька днів я зрозумів, розмовляючи із журналістами та кінематографістами, як мало вони знають про війну, яка йде в серці Європи прямо зараз".\nА от чи увійде українська стрічка до короткого списку премії та чи побореться за оскарівську статуетку – стане відомо за декілька місяців.\n"Ідеальна мета, яку має ставити перед собою Україна, щоб не дуже розчаровуватися, – це потрапити до списку, з якого будуть обирати номінантів. До списку дев'яти стрічок, які є. Тобто, якщо 90 і потрапити у дев'ять – оце є досяжні шанси для України", – вважає представник Національної спілки кінематографістів України Сергій Васильєв.\nСама ж 91 церемонія премії "Оскар" відбудеться 24-го лютого 2019 року в Лос-Анджелесі.\nЕвеліна Михайленко, Антон Андрющенко, "5 канал"\nфільми кіно Оскар режисер кінопремія


1 Зарядіть її. Без енергії ваша електрична зубна щітка буде самою звичайною щіткою. Не забувайте підключати її до зарядного пристрою, або вчасно міняти батарейки, як тільки помітите, що вона почала розряджатися. Тримайте зарядний пристрій ближче до раковини, щоб до нього можна було легко дістатися, але не дуже близько, щоб вона випадково не впало в раковину і не викликало коротке замикання.\n2 Підтримуйте вашу щітку у гарному стані. У вашої електричної зубної щітки повинна бути м'яка нейлонова щетина для більш ефективної очистки. Ці щетинки зносяться за кілька місяців регулярного використання і стануть менш ефективними, тому замініть щітку, або насадку для неї, як тільки побачите неминучі пошкодження.\nРегулярна заміна щітки корисна не тільки для чищення зубів, але і для вашої гігієни. Проведені дослідження показали, що зубна щітка з часом стає домівкою для тисяч мікробів – в більшості своїй нешкідливих, однак часта заміна щіток допоможе уникнути ймовірних проблем.\n3 Змочіть вашу зубну щітку. Видавіть трохи зубної пасти на щітку. Надмірна кількість пасти може викликати надмірне піноутворення, від чого ви дуже швидко її выплюнете і закінчите чистити зуби раніше часу.\n4 Розділіть порожнину рота на чверті: верхня і нижня частини, ліва і права сторони. Почніть з верхньої чверті, на рівні ясен, утримуючи щітку під кутом 45 градусів до них.\nПрикладіть невелике зусилля і проводите щіткою невеликими колами, покриваючи кілька зубів за раз. Працюють щетинки вашої електричної щітки зроблять основну роботу по очищенню.\n5 Ретельно почистіть зуби. Витратьте близько 30 секунд на те, щоб очистити кожну чверть, працюйте зсередини і зовні, між зубів, а так само пройдіться по всіх жувальних поверхонь. В цілому у вас піде 2-3 хвилини, не більше.\nЗанадто сильне зусилля може пошкодити ваші ясна, або зносити зубну емаль раніше часу. До того ж, якщо почати чистити зуби відразу після споживання їжі з високою кислотністю, або соків, начебто апельсинового, або лимонадів, то можна швидко зіпсувати емаль. Краще всього почекати 30-60 секунд, перш ніж почати чистити зуби.\n6 Почистіть мову. Ви позбудетеся від бактерій, які викликають неприємний запах з рота. Не намагайтеся чистити занадто агресивно, інакше ризикуєте пошкодити поверхню мови.\n7 Сполосніть порожнину рота. Для цього просто наберіть в рот трохи води, прополощіть і виплюньте.\nЄ навіть суперечки про те, чи варто споліскувати рот після чищення зубів. Деякі вважають, що фтор, що міститься в пасті, добре лікує зуби, інші вважають, що він може тільки нашкодити. Деяким просто не подобається смак зубної пасти в роті! Якщо ваші зуби схильні до появи тріщин, то може бути краще не полоскати рот, або використовувати для цього невелику кількість води, залишаючи трохи лікувального фтору у роті.\nЄ дослідження, в ході яких з'ясувалося, що ополіскування порожнини рота після чищення зубів ніяк не впливає на кількість фтору, що впливає на емаль зубів.\n8 Обполосніть вашу зубну щітку. Візьміть щітку з зарядки і промийте її під струменем води кілька секунд. Поставте її на підставку щетиною вгору, щоб вона висохла.\n9 Завершіть очищення фторовмісним ополіскувачем для порожнини. (При необхідності) Наберіть в рот трохи рідини для полоскання рота, прополощіть близько 30 секунд і сплюньте. Обережно – не проковтнете її в процесі.\n10 Поставте щітку на підставку, або зарядку. Заряджаючи щітку, ви будете впевнені, що вона буде готова, коли вам знадобиться.\nЯкщо щітка вже повністю зарядилася, то відключіть зарядний пристрій, щоб не витрачати зайву енергію.\nПереконайтеся, що ви добряче почистили кожну частину кожного зуба.\nЧистіть зуби, принаймні, два рази в день, або після кожного прийому їжі.\nНе забувайте про зубну нитку!\nЕлектричні зубні щітки здійснюють 3,000-7,500 коливань в хвилину; ультразвукові щітки здійснюють до 40,000 вагань! Порівнюючи із звичайними щітками, які забезпечують близько 600 коливань в хвилину. Однак, дослідження знову показали, що використання звичайних зубних щіток нітрохи не гірше, ніж використання сучасних електричних версій. Ключ до успіху – це регулярна і ефективна звичка чистити зуби!\nНе влаштуйте коротке замикання.\nНе кладіть занадто велике зусилля з електричною щіткою.


У мерії Одеси проходять обшуки через борги перед банком «Надра» — Фiнансовий клуб\nСлідчі вилучають документи в департаменті фінансів і юридичному департаменті.\nЗа даними джерел, правоохоронців цікавить фінансова допомога, яку місто надає КП «Теплопостачання м. Одеса». За останній рік це підприємство поглинуло майже мільярд бюджетних коштів.\nТакож обшукують приміщення департаменту з організації роботи міськради. Слідчі дії пов'язані з погашенням за рахунок міського бюджету 200 млн грн боргу підприємства КП «Теплопостачання м. Одеса» перед банком «Надра», повідомляє «Думська».\nПізніше в СБУ повідомили, що проводять обшуки в Одеській міськраді та в офісах фірм, причетних до оборудки на 100 млн грн.\nЗазначається, що державні гроші привласнили керівники кількох департаментів Одеської мерії, які провернули оборудку.\n"Спочатку чиновники міськради створили штучну кредитну заборгованість одному з комунальних підприємств. Після виданий банком кредит викупила пов`язана з чиновниками фірма. Комерсанти збільшили існуючий борг на 100 млн гнр та зажадали у мерії його погашення", - йдеться у повідомленні.\nЗа фактом привласнення майна через зловживання службовим становищем відкрито кримінальну справу за ч. 5 ст.191 (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем).\nНагадаємо, що 5 лютого 2015 року правління Національного банку прийняло рішення про віднесення комерційного банку "Надра", що контролюється Дмитром Фірташем, до категорії неплатоспроможних.\n4 червня 2015 року НБУ прийняв рішення про відкликання ліцензії та ліквідацію банку "Надра".\nНа момент введення тимчасової адміністрації банк «Надра» мав активів на 23,85 млрд грн.\nтеги #надра #Банк #одеса #міськрада #обшук #сбу #гбр #ГПУ


Білоруські силовики почали вивозити нелегалів з табору на кордоні з Польщею, фото - Погляд\nБілоруські силовики почали вивозити нелегалів з табору на кордоні з Польщею\nБіженців грузять в автобуси і відвозять у невідомому напрямку з табору біля КПП «Брузги-Кузьниця» на білорусько-польському кордоні.\nМайже дві доби сотні нелегальних мігрантів з Близького Сходу, які через територію Білорусі намагаються прорватися до Польщі, провели біля пункту пропуску «Брузги», що на білоруській стороні.\nЯк повідомила Прикордонна служба Польщі, 16 листопада прикордонники помітили, що нелегали збирають речі.\n«Ми бачимо, що іноземці, які перебувають з білоруського боку біля КПП «Брузги», збирають речі і залишають табір. Вони вирушають у невідоме місце у супроводі білоруських служб», – йдеться у повідомленні.\nВ той таки час, заступник глави МВС Мацей Васік заявив, що має інформацію, що за вказівкою самопроголошеного президента Білорусі Олександра Лукашенка за мігрантами на кордоні відправили автобуси і вони поступово виїжджають з табору.\nМожливому спаду напруження на білорусько-польському кордоні передували кілька зухвалих спроб мігрантів прорватися до Польщі.\nНагадаємо, що 8 листопада, до кордону з Польщею вийшла перша велика група мігрантів з Близького Сходу та Азії. Після цього в Міністерстві оборони Польщі оголосили бойову готовність і відправили на охорону держкордону з Білоруссю 12 тисяч військових.\n9 листопада у медіа з'явилася інформація, що білоруські прикордонники перекинули сотні мігрантів до кордону з Литвою. Країна на місяць запровадила на кордоні надзвичайний стан. Також 9 листопада дві великі групи мігрантів все ж прорвали державний кордон.\nЗгодом, 12 листопада група людей прорвала загородження і змогла перейти на територію Польщі. За попередніми оцінками, прорватися змогли до 200 біженців.\nПроте вже ранці 15 листопада значно більша група нелегалів, «переселилася» з лісу на дорогу до КПП «Брузги-Кузьниця», а наступного дня люди спробували прорватися через кордон.\nЯк заявили у Міноборони Польщі, білоруські силовики видали біженцям зброю та світло-шумові гранати. У відповідь військові проти мігрантів застосували водомет.\nВнаслідок спроби нелегалів організувати прорив постраждало 12 осіб, які охороняли кордон Польщі, написало тамтешнє видання Polsat News.\nЯк повідомляв "Погляд", Україна готується до ескалації на кордоні з Білоруссю. Через це держава посилює охорону кордону. Ситуацію на білорусько-польському кордоні розглядають, як стратегію Кремля на послаблення Євросоюзу.


Номер 10 за 2020 рік\nМВС оновило Інструкцію про порядок придбання та зберігання зброї\nМВС наказом від 16.06.2020 №459 затвердило зміни до «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної й охолощеної зброї…» Наказ зареєстровано в Мін'юсті 25 серпня 2020 року, він набуває чинності з дня його офіційного опублікування. Згідно з оновленнями цього документа, який уже багато років замінює в Україні давно очікуваний закон про зброю, оформлений відповідний дозвіл видаватим\nВовк у Європі: крапки над «i»\n7 вересня цього року Генеральна асамблея Європейської федерації полювання (FACE), яка під своїм дахом об'єднує понад сім мільйонів мисливців європейського континенту, ухвалила остаточне рішення щодо європейського вовка. «Федерація ухвалила чітку й остаточну позицію щодо вовка в Європі», - ідеться у звітній доповіді. Сенс цієї доповіді полягає в тому, що FACE зібрала і проаналізувала всі думки, що стосуються поширення вовка в Європі, яке деякі фахівці називають не інакше\nПроблеми розведення качок і дичинорозведення взагалі\nПроблема відсутності законодавчої бази в Україні з дичерозведення в мисливській пресі, зокрема й у нашій газеті, вже пережована десятки разів. Ганебна, наплювацька протягом 20 років бездіяльність Держкомлісгоспу, а сьогодні Агентства, у розв’язанні цієї, далеко не складної проблеми, давно вже не викликає бажання її обговорювати. Що, хіба немає в Україні фахівців, які напрацювали досвід і набили шишок на дичерозведенні і на дичерозпліднику, здатних за 5-6 місяців підготувати проєкт, щ\n«Ударим законопроектом по бездорожью и разгильдяйству!»\nОтже, приготуйтеся! Завдяки зусиллям частини народних обранців Україна може стати прикладом для всіх! Нарешті ми станемо кращими за всі розвинені країни, хоча… це й за досить суб’єктивною думкою. Отож ми впевнено крокуємо до сценарію, коли полювання прирівняють до жорстокого поводження з тваринами, не притаманного цивілізованому суспільству. Як відомо, головним комітетом ВРУ при розгляді питань, що стосуються полювання, є комітет із питань екологічної політики та природокор\nНаше Полісся знову хочуть убити\nСмерть для українського Полісся – проєкт з’єднання Балтійського та Чорного морів водним транспортним шляхом під кодовою назвою Е40 почали нелегально реалізовувати. Україна робить перші кроки для будівництва водного шляху Е40, порушуючи національне законодавство та ігноруючи радіаційні ризики для мільйонів людей. Стурбовані представники природоохоронних організацій із різних країн надіслали Володимиру Зеленському лист із проханням припинити поглиблення дна Прип'яті. Ос\nПро африканські сафарі\nАфриканське сафарі багатьма мисливцями сприймається як своєрідний пік їхньої кар'єри, як найбільша пригода життя. Так, африканське сафарі - це справжня мисливська мрія. Але якщо ще кілька десятків років тому втілити її в життя могли тільки багаті й дуже багаті люди, то тепер ситуація змінилася, і з'їздити на полювання в Африку хоча б раз у житті може собі дозволити практично будь-який мисливець із середнім достатком. Про деякі нюанси африканських подорожей розповіли мисливець, я\nВідновлення ареалу бабака\nАнатолій Волох, доктор біологічних наук, професор\nКолись степовий бабак був чисельним гризуном у лісостеповій та степовій зонах Російської імперії. Однак інтенсивне використання його ресурсів заради заготівлі його смушків, м`яса та жиру призвело до його зникнення в багатьох місцях. У 1915 р. в Україні лише на території Стрільцівського степу було добуто приблизно 40 тис. бабаків. Крім необмеженого полювання, до скорочення ареалу цього виду також призвело розорювання багатьох степових ділянок у 1909-1913 рр., що стало наслідком капіталіз\nЛісосмуги важливі. Але не варто робити з них культ\nСьогодні важко уявити ландшафти України без лісосмуг. Вони відіграють важливу роль у пом’якшенні ерозії ґрунтів, стають прихистком для диких тварин. Проте варто пам’ятати і те, що лісосмуги є «дітьми» «Сталінського плану перетворення природи» з усією спадщиною, що витікає із цього факту. Уже в 30-ті роки ХХ ст. в Україні було переорано майже все, що можна було переорати. Дивом та зі значними втратами вдавалося врятувати заповідні території, адже тих,\nРідкісні хижаки наших степів\nКолись у нас одним з основних джерел хутра був тхір степовий. Його ще називають тхір світлий, на відміну від лісового родича - тхора чорного. У 1930-х роках щорічні заготівлі шкурок тхора степового сягали 100 тис. штук, у 40-х роках вони знизилися до 20 тис., а в повоєнні роки взагалі впали до 2-3 тис. штук. У 1970-х роках в наших угіддях цих тхорів жило приблизно тисяч 30, але на початку 1980-х ресурси цього виду у степовій зоні скоротилися вже у 20 разів... Тхір степовий порівняно дрі\nІз курцгааром по водяній курочці\nЗвичайно, водяна курочка - не ідеальний вид дичини для лягавого собаки. Тим більше для першопольного або погано поставленого. Цей птах стійки, як правило, не витримує, його запах сильно хвилює собаку, і він часто зривається та намагається зловити цю дичину, що для лягавого собаки неприпустимо. Цього літа тривала спека висушила всі болотні масиви, де в достатку водилися бекаси. Перепелів у нас теж не було, і хочеш-не-хочеш мені та моєму собаці довелося зацікавитися цією дичиною. Усі\nБердянські регіональні змагання лягавих собак по перепелу\nУ перші дні осені, із 4-го до 6 вересня, на березі Азовського моря, на околиці міста Бердянська провели змагання лягавих собак по перепелу. Для початку потрібно було вибрати зручне місце для збору перепела за допомогою манків, яке мало бути з гарним покриттям для успішної роботи собак, адже від цього завдання залежав успіх усього заходу. І з цим успішно впорався Володимир Ступницький, який щовечора ставив п'ять манків і за годину до початку змагань вимикав їх. Птах за цей час розбіг\nСобаки лягаві і ми - їхні друзі\nСеред багатьох полювань із застосуванням собак осібно стоїть полювання з лягавими собаками. Термін «лягавий» походить від слова «лежати». У старі часи, задовго до вогнепальної зброї, а точніше до винаходу шроту, вже застосовувалися собаки на полюванні по куріпках. Собаки були привчені знаходити куріпок за їхнім запахом і, підкравшись до них поповзом, завмирати перед птахом у безпосередній близькості, а двоє мисливців накривали і птаха, і собаку сіткою (тірасом). У п\nЯк розвивається турецька рушниця\nІнсайду про кухню турецького «рушницебудування» ми зобов'язані одкровенням дилерів - наших і ще більше російських. Зрозуміло, що такі одкровення диктуються прагненням рекламувати і продавати свою продукцію. Але знання й зацікавленість джерел дають їм змогу озвучувати й важливу технічну інформацію. Хоча б так ми можемо дістати відповіді на технічні питання, що давно цікавлять багатьох наших читачів. Сьогодні ми знову говоримо про турецькі «вертикалки». Італійс\nІсторія нового ців’я\nМені не хотілося б, щоб власник рушниці, про яку я розповім, гнівався на мене за те, що я виношу цю історію на загальний огляд. Тим більше, я ж не вказую номера рушниці або інших подробиць, за якими можна було б ідентифікувати власника. Просто я розповім історію, яка сталася зі мною під час припасування ців’я на французьку рушницю початку ХХ століття від абсолютно іншої моделі зброї. Та й нічого компрометуючого в цьому немає. Мисливська двостволка (або одностволка) розбирається на три ч\nРік із РСР пістолетом Diana Bandit\nУ практиці кроухантингу повнорозмірні пневматичні гвинтівки з попереднім накачуванням (РСР) поступилися місцем компонуванню булпап, перевага якого полягала в менших габаритах і відповідно більшій прихованості. Поява у продажу за 175 у.оі. РСР пістолета Diana Bandit з максимальною дуловою енергією 18 Дж викликала інтерес до нього з тих самих причин. Пістолет легко розміщується в рюкзаку, а це і риболовля, й інші види активного відпочинку на природі. Пістолет Diana Bandit з вигляду схожий\nЯк домовитися з осінньою плотвою\nЯ люблю осінь. У плані трофейної риболовлі ця пора року, мабуть, найкраща. Весна теж гарна, але там усе відбувається якось дуже швидко. І зазвичай основним фактором успіху на весняних риболовлях є банальна удача. Натрапив на зграю риби - будеш з уловом. Але варто промахнутися на годину або на п'ять метрів - і нічого. Літо, як правило, дуже голосне. І зосередитися на трофейній риболовлі в цю пору дуже важко. А от восени, коли за весь день ти можеш не зустріти на березі жодного рибалки,\nПошук та лов судака з точки\nЗавжди, коли чую запитання «де шукати судака?», відповідаю – скрізь. І це насправді так і є. Звичайно, яма з корчами, брівка, перекат, схил – найулюбленіші його місця, але залежно від пори року, рівня води, сили течії – судак буде легко змінювати точки стоянки майже так, як манірна дама рукавички. Розглянемо приклад на місцині на річці за показниками ехолоту. Рівне дно з фоновою глибиною чотири-п’ять метрів. Навкруги мілкіше на метр з усіма супутні\nВесла - це вам не двигун…\nТовариш поїхав у відпустку, тому доставити двигун із човном до річки стало проблематично. Отже, залишається лише згадати молодість та порибалити з одномісного надувного човна, з яким стільки риболовель за плечима, стільки трофеїв і приємних спогадів, а також веслувань… Як же без цього. Але що обрати: сидіти вдома чи гребти проти течії Дніпра? Хто ж у здоровому глузді вибере дім, адже там пилососити можуть змусити чи сміття якесь винести, а погребти з кілометр чи півтора на «\nУранці о 4.00 +8 ℃ і туман, а з 10.00 спека і хмарки. За ніч та ранок вода впала майже на 20 см. Зрештою, все, що могло зіграти проти, - зіграло, риба рот закрила наглухо. Доночники – порожні, береговики на джиг – сумно, навіть рибалка, заночувавши на острові, замерз і так нічого й не спіймав, але ми вперті. Перша точка: кишеня під берегом із глибиною 5+ та корчиками, помірною течією та 100-відсотковою присутністю судака дає нам кілька недомірків майже на початку риболов\nOnce upon a time in а Cорокоші *****\nУ місті краса й велич ранку втрачалися. Але на відкритому просторі гра світла й тіні створювала таємничий і грізний настрій. Підсвічена досвітнім тьмяним сяйвом, хмара завширшки з пів неба здавалася темнішою, ніж сама чорнота. І саме туди, в її таємничі глибини, і вела мене дорога під пісню «90 'blues» Кріса Рі. Раптом у суцільний чорноті хмари з'явилося дві великі світлі плями, ніби два ока. Усе це бадьорить, як стаканчик доброї кави, як свіжість цього ранку. З-за п\nТуман над Мамай-горою\nСвітогляд кожної окремої особистості багато в чому залежить від місця її народження, виховання й освіти. Мені пощастило народитись на Запоріжжі, в прекрасному давньому місті Кам’янка-Дніпровська, що віками стоїть між могутнім Дніпром і безкрайнім українським степом. Вихованням моїм здебільшого займалися батьки-педагоги, хоча певну роль у формуванні моєї індивідуальності відіграли також дідова одностволка і знайдений у дитинстві бронзовий наконечник скіфської стріли. Завдяки сам\nІде дрібний дощик. Завиваючи в гілках, зриваючи листя і розгойдуючи верхівки дерев, дме північно-західний вітер. Але ми однаково на моторному човні батька приблизно о 13.00 виїжджаємо, налаштувавшись на поїздку. Нас четверо: батько, його друзі - Георгій Матвійович і Леонід Олексійович - і я. Батькові тоді було 50, завжди веселий, життєдіяльний, він захоплювався книжками і не уявляв себе без природи. Георгій Матвійович на чотири роки старший за батька; невисокого зросту, міцний, рухливий, л\nОстанній постріл сезону\nОсь і жовтень закінчується. Майже всі місцеві качки, ми називаємо їх «ніжинськими», вже відлетіли на південніше. Залишилися тільки одинаки крижні. Я давно помітив: чомусь серед цих одинаків переважають качури. Вони останніми покидають рідні місця і першими ж повертаються із зимівлі навесні. Узяти пізньої осені розжирілого важкого красеня із синювато-зеленою головою, майже в зимовому ошатному вбранні, з білим кільцем на шиї і по-чепурному загнутим кільцями рульовим пір'ям хв\nУ ліс за маслюками\nТрадиційно, з настанням осені, починається найкращий сезон тихого полювання. Найкращий, тому що різноманіття грибів у цей час, просто вражає. Більшість любителів цього заняття з радістю та завзяттям відправляються в ліс. При цьому кожний грибник виділяє для себе улюбленців, з – поміж всіх представників грибного царства. Хтось любить збирати тільки білі гриби, хтось отримує задоволення від збору опеньок, а хтось не може передати захоплення від збору маслюків. Маслюки - найбільш роз\nⒸ 2001-2022 Полювання та Риболовля


Як зробити так, щоб сніг на Обухівщині прибирався одразу\nОстанній тиждень Україна потерпає від снігопадів. Комунальні служби не справляються з прибиранням, страждають і водії, і пішоходи.\nПроте не варто терпіти таке неподобство, а потрібно діяти законними методами, пишуть Хроніки Обухова з посиланням на Фейсбук-групу Обухів.\nЄ «Технічні правила ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів», затверджені наказом №54 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14 лютого 2012 року, у пункті 5.2 яких зазначається, що сніг має прибиратися з вулиць через 30 хвилин після початку снігопаду і далі з інтервалом не менше 1,5-2 години. Після закінчення снігопаду сніг підмітають і прибирають. Ось посилання на текст цих правил, - йдеться в повідомленні.\nАлгоритм дій, якщо вони не виконуються:\nякщо сталась ДТП, написати заяву до суду, додати відео і покази свідків стосовно того, що дорога на мосту була не чищена і через порушення закону сталась дорожньо-транспортна пригода;\nподавайте скаргу на районну владу, бажано прямо на гарячу лінію урядового контакт-центру за безкоштовним номером 1545;\nвказуйте, який нормативний акт порушується: пункт 5.2 «Технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів», затверджених наказом №54 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14 лютого 2012 року.\nМи всі звикли, що в сільській місцевості люди самі прибирають вулиці, бо там ніякі трактори і снігоприбиральні машини не їздять. Вони не їздять зовсім не тому, що Україна - бідна, як Нікарагуа. А тому що ми, маючи пошукові системи Google, Bing, Yahoo, Duckduckgo, які за секунду можуть знайти відповідь на будь-яке питання, – не хочемо читати закони і не цікавимось ними, - йдеться в повідомленні.\nЯкщо жителі сіл хочуть, щоб вулиці у них чистилися через 30 хвилин після початку снігопаду і далі з інтервалом 1,5-2 години, причому не просто трактор відгортав сніг, а сніг прибирався з вулиці і підмітався після закінчення снігопаду, - подавайте скаргу на районну владу.\nНу а водіям, звісно, під час вибору швидкості варто враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.\nВакцинація є найбільшим провалом влади і її нездатністю впоратися з ситуацією\nCтало відомо, коли почнуть вакцинувати від коронавірусу\nЛиса гора - останній резерват природної нечисті


» Свято любові у Чортківському гуманітарно-педагогічному коледжі (фото)\nСвято любові у Чортківському гуманітарно-педагогічному коледжі (фото)\nКУЛЬТУРА, СВЯТКУВАННЯ, СЛАЙТБАР, ЧОРТКІВСЬКІ НОВИНИ\nСаме так назвали студенти відділення «Музичне мистецтво» Чортківського гуманітарно-педагогічного коледжу імені Олександра Барвінського конкурс концертмейстерів-акомпаніаторів серед студентів ІІІ-ІV курсів.\nЛюбов до музики, до творчості, до майбутньої професії, до України жила в образах, які творили молоді музиканти. Кожен учасник конкурсу співав пісню під власний супровід, акомпанував солісту (вокалісту чи інструменталісту) і виконував власну обробку пісні чи імпровізацію.\nРозмаїттям талантів було вражене журі під головуванням Богославця Любомира Івановича – старшого викладача Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, лауреата міжнародних та всеукраїнських конкурсів акордеоністів, члена журі Якименко Орисі Василівни – провідного концертмейстера Чернівецького університету.\nУ привітальному слові директор коледжу, кандидат педагогічних наук Пахолок Роман Іванович висловив задоволення, що в нашому коледжі навчаються дуже талановиті студенти, з приємністю згадав свою Alma-mater – Чернівецький національний університет імені Юрія Федьковича.\nВже перший номер конкурсу вразив слухачів оригінальністю: Галайда Петро акомпанував Фецуляк Анастасії, яка виконувала українську народну пісню «Вийшли в поле косарі» на трьох інструментах (ксилофоні, саксофоні, скрипці, клас викладача Хорощака С.Ю.)\nБрати Леонід та Іван Кухтицькі розчулили до сліз власною піснею «Татові сини», яку присвятили пам’яті батька і героям АТО. А як майстерно грали дуетом обробку української народної пісні «Їхав стрілець на війноньку»(клас викладача Бойчука Т.М.).\nЛаврушко Степан(викладач Довгань В.А.) чудово акомпанував відомому ансамблю «Веснянка» (керівник Слободян О), у виконанні якого легко, артистично прозвучала пісня «У Іванка карі очі».\nСамотяга Ольга( клас викладача Кікис Г.Т.) залучила до конкурсу свого чоловіка Штогрина Василя. У виконанні подружжя душевно прозвучала відома пісня І. Шамо і Ю. Рибчинського «Три поради».\nОригінальну джазову композицію «Забирайся, Джек» виконали майстерно, в характері Музика Ольга(викладач Прокопчук Н.В.) і Галайда Петро. А бандуристка Гриців Ольга(викладач Байдак Т.М.) зачарувала власними варіаціями на тему уславленої «Взяв би я бандуру».\nПрекрасна піаністка Скала Мирослава (викладач Остапів І.М.) віртуозно грала українську народну пісню «Ой, піду я до млина» у власній обробці, «Пісню про мальви» Володимира Івасюка (солістка – лауреат всеукраїнських конкурсів Ольга Юрійчук).\nЧурій Марія (викладач Мандзій О.Т.) виконала мелодійну імпровізацію «Спогад», зачарувала прекрасним співом, акомпанементом української народної пісні «Ой летіла зозуленька» (солістка Гром Марія). Ще одна вихованка Мандзій О.Т. – Сеник Оксана – з душею співала під власний акомпанемент пісню Святослава Вакарчука «Не питай», емоційно грала в’язанку пісень українських січових стрільців, музикально акомпанувала Порплиці Василині пісню Б. Мокроусова і М. Лисянського «Осіннє листя», український текст Яремчук Христини.\nКовпак Андрій (викладач Мельничук Н.А.) імпровізував майстерно, вільно, легко, із задоволенням. Захоплення музиканта передалось залі, яка вітала його виступ бурхливими оплесками.\nПрекрасно співала і грала ще одна студентка талановитого музиканта Хорощака С.Ю. – Атаманчук Лілія.\nВиступ Савіцької Тетяни(викладач Кікис М.І.) був дуетом двох закоханих сердець. Здібна конкурсантка разом з Польним Дмитром чудово виконали «Коли навколо ні душі» Святослава Вакарчука, «Вернись зі спогадів» Володимира Івасюка. Ще одна вихованка прекрасної піаністки Кікис М.І. Урбан Христина емоційно, в характері акомпанувала «Бах-рок» Й.С. Баха –Р. Артмана дуету Чурій Марії і Дигідь Оксані.\n«Верховино, світку ти наш», здавалося, співали цимбали, трембіта, скрипки у майстерній обробці Горячої Уляни(викладач Попадюк О.С.). А співачка і композитор Повшок Марія доповнила цю гуцульську музичну картину улюбленою всіма «Черемшиною» Романа Михайлюка.\nЗавершила конкурсну програму талановита скрипалька і піаністка Лугова Лілія (викладач Торончук Г.П.). Музикально акомпанувала Лілія дівочому квартету у складі Чужак Наталії, Атаманчук Лілії, Гливки Тетяни, Тихоліз Марії, захоплено, емоційно виконувала власну обробку пісні «Очі чорні».\nПеред оголошенням переможців конкурсу заступник журі, завідувач відділення «Музичне мистецтво» Гарбуз П.В. висловив своє враження: «Конкурс вдався на славу. Дякую студентам і викладачам за велику роботу у професійній підготовці майбутніх спеціалістів. Ви – наша гордість.\nЗа проявлену високу акомпаніаторську майстерність, творчу самобутність, визнати лауреатами конкурсу концертмейстерів-акомпаніаторів, нагородити дипломами І,ІІ,ІІІ ступенів та грошовими преміями таких конкурсантів:\nКовпак Андрій – ІV курс – «Гран-прі»,\nСавіцька Тетяна – ІV курс – І місце,\nКухтицький Леонід – ІV курс – І місце,\nСкала Мирослава – ІV курс – ІІ місце,\nГоряча Уляна – ІV курс – ІІ місце,\nЧурій Марія – ІІІ курс – ІІІ місце,\nЛугова Уляна – ІІ курс – ІІІ місце.\nУрбан Христина – ІІІ курс,\nГриців Ольга – ІVкурс,\nКухтицький Іван – ІV курс,\nГалайда Петро – ІV курс.\nАтаманчук Лілія – ІІІ курс,\nЛаврушко Степан – ІV курс,\nМузика Ольга – ІV курс,\nСамотяга Ольга – ІІІ курс,\nСеник Оксана – ІІІ курс.\nНа закінчення свята вигуками «Браво!» вітала зала майстер-клас знаного музиканта, лауреата міжнародних конкурсів, чудового акордеоніста-віртуоза Богословця Любомира Івановича. Маестро імпровізував на задані теми пісень, а студенти з задоволенням співали. Пізніше був дует – імпровізація Ковпака Андрія і Любомира Івановича.\nНайдорожчий подарунок гостеві зробили талановиті музиканти: Довгань В.А. – своєму університетському педагогу, Хорощак С.Ю. – однокурснику по Львівській консерваторії.\nВідомий дует, лауреат міжнародних конкурсів віртуозно виконав програму:\n– А.Вівальді «Гроза»,\n– А. П’яцолла «Лібертанго»,\n– Є. Дербенко «Старий мотив».\nНа прощання гості-члени журі висловили своє захоплення від почутого: «Ми приємно вражені майстерністю, талантом студентів та викладачів вашого коледжу. Нових творчих злетів вам, дорога молоде, щасливого майбуття і мирного неба над оспіваною вами Україною!»\nОксана Мандзій, викладач Чортківського\nЧортків, керівництво і викладачі гуманітарно-педагогічного коледжу – найкращі…


Чому не потрібно соромитись просити гроші у свого обранця | Новини Хуста, Закарпаття, України та світу\nВоскресенье 27.09.2020 23:59\nЗ розвитком суспільства жінки стали набагато самостійніші — якщо є бажання, кожна особа жіночої статі може домогтися гарної позиції і ні в чому собі не відмовляти. Але життєві ситуації бувають різні, і тому не варто боятися попросити свого чоловіка про гроші.\nГоловне у відносинах двох людей — рівноправність. Якщо ви впевнені, що ваш чоловік може вам матеріально допомогти точно так, як і ви йому, то ніхто не забороняє робити це за спільною згодою. У даній ситуації головне розрізняти такі поняття, як "взяти гроші" і "сидіти на шиї". Якщо обидві людини однаково цілеспрямовані і прагнуть бути успішними людьми, то в тому, щоб взяти гроші у свого партнера, немає нічого поганого. Такі деталі краще обговорювати на самому початку відносин, щоб зрозуміти, чи схожі у вас погляди на фінанси.\nТим більше, що чоловікові платити за свою жінку не повинно бути соромно або неприємно — це один із проявів турботи про близьку людину. Піклуватися можна по-різному, і, коли у жінки є які-небудь фінансові труднощі, а чоловік хоче їй допомогти, це абсолютно нормально.\nТакож не варто відчувати, що ви комусь щось винні, якщо ваш чоловік погодився оплатити вам якусь покупку або просто дати грошей. Це акт доброї волі, і вам зовсім не обов'язково думати, що це варто якось "заслужити" або "відплатити".\nВи завжди можете повернути йому гроші потім, або зробити для нього щось натомість, коли він потребуватиме допомоги. Здорові відносини будуються за принципом взаємодопомоги і взаємоповаги. Якщо ваш партнер відкрито натякає або вимагає від вас щось замість матеріальних речей, або, маючи можливість, зовсім не допомагає вам, хоч і знає, що у вас дуже важке становище — ймовірно, що ви перебуваєте в аб'юзерських відносинах.\nЧому вам ніяково?\nІ все ж, навіть якщо ви знаєте, що це нормально — брати гроші у свого коханого, вам все одно ніяково. Таке почуття цілком зрозуміле з психологічного боку — коли ми просимо щось у когось, значить, ми не можемо отримати це самі, і це виставляє нас слабкими.\nАле це зовсім не означає, що ви справді не можете самі за себе постояти або заплатити — це лише означає, що, можливо, ви ще не звикли до людини, а на перших порах завжди ніяково. Навіть якщо це і підсвідомо, вам все одно не хочеться виглядати більш безпорадними, ніж партнер, тим більше у 21 столітті!\nАле коли в парі притираються одне до одного, зазвичай фінанси припиняють бути чиєюсь власністю і партнери абсолютно спокійно (при наявності певних домовленостей, звичайно) можуть платити одне за одного і не турбуватися про гроші, адже вони майже одне ціле — і це абсолютно нормально.\nСотню нових хворих на COVID-19 зафіксували на Закарпатті за минулу добу


Проповідь на тему: «Pозсудження в ділі милостині»|проповедь| Почаевская Духовная Семинария\nПроповідь на тему: «Pозсудження в ділі милостині»\nПрилагая к сему все старание покажите в вере вашей добродетель,\nв добродетели рассудительность…(2 Петра 1:5)\nВ священному писанні ми бачимо багато прокладів милостині. І воно відкриває нам приклад найголовнішого благодійника – Господа Нашого Іісуса Христа. Всі сцілення які Господь подавав людям, Його іскупительна жертва і є милостиня. Господь вчив, що блаженні милостиві, бо вони помилуванні будуть. Багато святих говорило, що завдяки милостині ми можемо отримати спасіння без особливих трудів. Наша церква налічує величезну кількість святих які прославились як благодійники: цілителі, безсрібники, святителі, преподобні. Можна по праву сказати, що серед усіх благодійників, найбільше шанується у наших землях, святитель Ніколай чудотворець, пам'ять якого сьогодні звершує наша свята православна церква. В день його пам'яті, навіть склалась традиція творити милостиню та дарувати подарунки. Вже скільки поколінь діти та дорослі на це свято очікують подарунка під подушкою. Святитель став у нас символом милостині. Давайте ж згадаємо одне із діл його милосердя.\nОдин багатий чоловік в місті Потари, в наслідок нещасливих обставин лишився усього свого багатства і став настільки бідний, що не міг утримувати свою сім'ю. У нього було три дочки, яких нещасний батько був готовий віддати на нечестиве сожительсво , щоб забезпечити їх одягом та їжею. Святий Ніколай дізнавшись про це, вирішив допомогти чоловіку у його важкому положенні. В ночі він кинув їм у вікно вузлик з достатньою кількістю золота. Зрадівши цьому дару Божому, батько використав ці гроші, щоб віддати дочку у законний шлюб. Святий дізнавшись про благоразумне використання його грошей, знову повторив милостиню. Коли і на цей раз батько корисно використав кошти, святий Ніколай і в третє повторив милостиню, щоб батько міг видати усіх дочок у законний шлюб. Він врятував цю сім'ю від бідності та духовної погибелі.\nХоч і в ділі милосердя ми не маємо відмовляти нікому і допомагати кожному хто просить «Просящему дай» так нам говорить Святе Письмо, але милостиня не має обмежуватись лише випадковою роздачею подаяння. Діло милосердя є звершуватися з розсудливістю: якщо ти робиш добро, знай кому робиш(Сир 12:1)Чим більше ми будемо проявляти розсудливість, тим краще наша милостиня послужить людині , а не сприятиме розвитку ліності та тунеядсва людей праздних, не використовуючих благотворінь на користь. Бо без розсудливості ми можемо , несвідомо, подати камінь під видом хліба і перетворитись з благодійника на духовного вбивцю. Свт. тільки тоді повторив милостиню, коли побачив, що батько використав ті гроші на благоустройсво бідуючої сім'ї.\nДар розсудження у всякому ділі святі отці вважали навіть вище за любов. І цей дар Божий ми маємо постійно розвивати своїм життям по євангельським заповідям. Чому цей дар такий важливий для нас? Святитель Філарет Московський говорить так: "Діло благотворіння, зроблене без розсудливої і сердечної участі у проблемі бідного, є тіло без душі".\nНаше містечко являється невеликим і тому майже всі знають тих хто нуждається. І поміж них є такі люди які просять допомоги відкрито, а є такі люди, які просити допомоги соромляться, хоча знаходяться у скрутному або навіть у безвихідному стані. Таким був бідний батько, якому допоміг святитель. Живучи в розкоші та не відчуваючи ні у чому не достатку, за короткий час він збіднів настільки, що не мав грошей навіть на одяг та їжу, до того ж , у нього залишилось ще три дочки, які теж привикли до розкішного життя. Неважко уявити душевний стан батька, який знаходився у такій скруті, але від був ладний краще, віддати своїх доньок на поругання, а ніж просити допомоги, настільки він соромився просити милостиню. Тоді Святий. Ніколай провидивши духом можливе падіння цієї сім'ї, вирішив їм допомогти. На таких людей і ми маємо звертати найбільше уваги і дізнаватись про них. Ми маємо проявити велику розсудливість , щоб своєю милостинею не принести таким людям душевної травми, замість допомоги. Їм потрібно старатись творити милостиню, так щоб про це ніхто не знав. Спаситель говорить: «дивіться не творіть милостині вашої перед людьми, щоб вони бачили це, бо не будете мати нагороди від Отця вашого небесного». Не зберігаючи таємниці милостині, творячи її на показ, горделиво, ми, немовби осипаємо сілью і так відкриту, та запалену рану у нужденного, заставляємо ще більше страждати його і так знаходячись у скрутних умовах. Таким чином замість доброго діла ми зробимо зле, замість оправдання отримаємо осудження. Та милостиня вище та богоугодніше, яка вагомо підтримує ізнемогаючого в крайній потребі та відстрочує його духовну погибель .\nСором'язлива та благопокорна бідність заслуговує того, щоб до неї відносилися з смиренням та кротістю. Ми маємо прийти смиренно до такої людини, щоб вона не відчула дискомфорту та пригніченності. Щоб розположити до нас людину, милостині має предшествувати ласкаве слово втішення та благоросположення. Смиренний, добродушний, не тщеславний благодійник для істинно бідної людини стає ангелом-утішителем, не по кількості створеної милостині, а по любвіобільному та сердечному співчуттю до нужденних та обездолених людей. Бо існує окрім матеріальної милостині, милостиня духовна, яка без сумніву стоїть вище матеріальної. І дуже часто бідні потребують саме духовної милостині,наприклад можливість висказатись, або щоб ми проявили увагу до їхньої біди. Дотримуючись розсудливості та гармонічно використовуючи обидва види милостині, ми відведемо людину від погибельної бездни, та ми подамо їм саме ту підтримку у якій вона нуждається найбільше . Тоді буде досягнута головна ціль милостині, збереження людини від гріха, та підтримка бідного на шляху до царства небесного.\nПриклад милостині святителя нехай послужить нам орієнтиром у наших ділах. І у період посту ми маємо з особливою кропітливістю втілювати Євангельскі істини у життя. Бо в ці періоди року, нам даються найсприятливіші умови для душевної допомоги собі та особливо ближньому . «Се время благоприятное се время спасения». Так нам говорять богослужбові тексти про піст. Тому браття та сестри давайте в цей благоприємний час, час святого Різдвяного посту усугубимо наші діла милосердя, щоб достойно зустріти свято Рожества найголовнішого Благодійнига Господа Нашого Іісуса христа. Амінь.


Рятувальне коло музичного бізнесу чи мильна бульбашка? Профіль Spotify | Adsider\nSpotify — найбільший стрімінговий сервіс для прослуховування музики. Програма дозволяє слухати пісні, подкасти й аудіокниги, не завантажуючи їх на пристрій. Оплативши місячну підписку, користувач отримує легальний безлімітний доступ до всього контенту на платформі.\nSpotify полюбили за алгоритми, які автоматично складають плейлисти. Система аналізує музичні вподобання слухача: де, коли і що він слухав. А потім підбирає треки, які потенційно можуть його зацікавити.\nвиплачено правовласникам за весь час\nкраїни, де працює сервіс\nЗ розвитком інтернету в нульових з'явилася думка, що класичному шоу-бізнесу скоро прийде кінець. Розповсюдження піратського контенту на торрентах позбавляло музикантів і продюсерів прибутків. Шведські підприємці Даніель Ек та Мартін Лоренцон знайшли вихід із ситуації.\nSpotify виник з ідеї, що люди готові платити за легальну музику, якщо спростити доступ до неї і створити комфортні умови для прослуховування. На момент запуску демоверсії Spotify музична індустрія втратила майже половину обсягу: від $27 млрд у 1999 році до $14 млрд у 2008-му. Компанії звукозапису повірили, що шведський стартап стане рятівним колом для їхніх бізнесів. Найбільші гравці ринку Universal, EMI Music, Sony і Warner передали Spotify свої бібліотеки.\nСервіс надавав безкоштовний доступ до музики, але користувачам доводилося слухати рекламні вставки. Щоб відключити рекламу та завантажувати треки, потрібно було оформити місячну підписку.\nкомпанія наймає перших співробітників, колишніх однокурсників та колег Ека. Його квартира в Стокгольмі перетворюється на офіс стартапу.\nу Spotify з’являється функція завантаження наступного треку. Поки користувач слухає пісню, програма завантажує перші 10 секунд наступного треку. З’являється ефект моментального переходу між піснями під час перемикання.\nпроєкт запускається в Норвегії, Данії, Великій Британії, Франції та Іспанії.\nSpotify підписує угоду з американським дистриб’ютором музики IODA і розширює бібліотеку ще на два мільйони треків. Компанію оцінюють у €170 млн.\nкількість створених користувачами плейлистів досягла 100 млн. Колишній президент Facebook Шон Паркер вкладає в Spotify €200 млн.\nкомпанія залучає ще $100 млн, які витрачає на запуск у США. Капіталізація стартапу досягає одного мільярда доларів. Проте продукт досі не приносить прибутку: Spotify закінчує рік зі збитками в $60 млн.\nпопулярність додатку росте. За три місяці користувачі Spotify прослухали треків загальною тривалістю 1500 років.\nSpotify купує шведський стартап Tunigo і розширює команду. Музиканти не вірять, що у стрімінгу є майбутнє. Американський виконавець Beck заявляє, що виплати від Spotify недостатньо, щоб профінансувати зарплату команді. Компанія запускає окремий сайт, де музиканти можуть ознайомитись із бізнес-моделлю сервісу.\nSpotify запускає сімейну підписку та підписку для студентів, яка коштує вдвічі дешевше.\nканадський музикант Ніл Янг видаляє свою дискографію зі Spotify і скаржиться на погану якість відтворення. Збитки компанії досягають $241 млн на рік.\nкомпанія скуповує стартапи Soundwave, Cord Project, Crowd Album, Preact.\nSpotify поглинає ще ряд стартапів: Mediachain Labs, Niland, MightyTv, Soundtrap. Їхній досвід дозволяє покращити алгоритми та збільшити аудиторію.\nкомпанія Wixen Music Publishing подає в суд на Spotify за розповсюдження пісень нібито без ліцензії. Каліфорнійці вимагають $1,6 млрд. Сервіс виходить на IPO і починає продавати акції на Нью-Йоркській фондовій біржі.\nSpotify вперше закриває квартал без збитків. Компанія купує подкастингові студії Gimlet Media та Anchor та робить ставку на подкастинг як основне джерело доходу.\nSpotify заходить в Україну, Білорусь, Казахстан та Росію.\nЗа 14 років існування компанія Spotify досі не вийшла в плюс. З самого початку засновники стартапу планували, що стрімінгові сервіси перевернуть музичний бізнес. Великі компанії звукозапису втратять вплив на ринку, музиканти зможуть самостійно завантажувати альбоми на Spotify і заробляти більше.\nПроте в компанії не врахували, що лейбли також займаються просуванням, організацією турів та розміщенням музики на інших майданчиках. Тому артисти не поспішали відмовлятися від послуг посередників і йти у вільне плавання. Коли ринок зрозумів, що ідея Ека і Лоренцона не спрацює, акції компанії впали на 10%.\nСьогодні в Spotify бачать іншу можливість заробити. За останні три роки стартап вклав майже $900 млн у подкастинг. Компанія скуповує ексклюзивні права на шоу Мішель Обами, Джо Рогана та принца Гаррі. У лютому 2019 року Spotify купила студії подкастів Gimlet Media та Anchor за $340 млн. Ціль компанії — стати найбільшою у світі платформою для подкастів і заробляти на рекламних вставках, як YouTube.\n«Spotify — дуже зручний та технологічний сервіс. Не маючи власної екосистеми, на відміну від Apple та Google, вони змогли інтегруватись у велику кількість медіапристроїв та сервісів. Spotify підтримує все — смартфони, розумні колонки, аудіосистеми, сучасні автомобілі.\nТакож у Spotify добряче попрацювали над рекомендаціями і зробили прослуховування музики нескінченним. Інший важливий фактор — механізми соціалізації. Всередині сервісу можна ділитися плейлистами, вподобаннями чи навіть слухати музику одночасно із друзями.\nУ Spotify гнучкий механізм монетизації. Сервіс безкоштовний, але корисні функції, які доступні за підпискою, настільки потрібні користувачам, що ціна здається прийнятною. Тому кількість передплатників сервісу постійно зростає.\nІнвестори продовжують вкладати кошти в розвиток сервісу, бо розуміють: за ним майбутнє і кращих альтернатив Spotify досі немає. А зростання та вміння утримувати своїх користувачів — це основне, на що звертають увагу інвестори».\nНайпопулярніші виконавці на Spotify\nпісні на Spotify\nв 2020 році\nImanbek and SAINt JHN - Roses (Imanbek Remix)\nHarry Styless - Watermelon Sugar\nPowfu, beabadoobe - Death Bed


Відновлено стабілізаційні роботи на Грибовицькому полігоні – Поводження з відходами\nРоботи проводитимуться власними силами ЛКП «Збиранка» та міської ради Львова.\n«Ми маємо погодження міністерства регіональної політики. Прем’єр-міністр говорив про погодження мінфіну. Дійсно, мінфін погодив суму 75 млн. Ми цього тижня починаємо процеси рекультивації на полігоні власними силами, ми не будемо чекати, поки ці кошти прийдуть. Бо ці кошти, щоб реально почали працювати, треба півроку. Це складна процедура. Тому рекультивацію сміттєвого полігону ми розпочинаємо власними силами. І наша амбіція – збудувати у Львові сучасний сміттєпереробний завод», – пояснив Андрій Садовий.\nУ ЛКП «Збиранка» повідомляють, що роботи з 3 жовтня справді відновлено, але тільки на тілі полігону.\n«Стабілізаційні роботи справді відновлено, але працює тільки наша техніка. Ми вирівнюємо поверхню полігону перешаровуванням сміття та грунту. Хочемо зробити його у вигляді купола, щоб стікала вода. Щоб, коли уже виділять кошти на рекультивацію, можна було приступити до поклейки плівки та встановлення битонітових матів. Таким чином, ми не втрачатимемо час»”, – пояснив Володимир Занік, директор ЛКП «Збиранка».\nПоки що громада Малехова не дала своєї згоди на виділення земельної ділянки, яка уже частково засипана сміттям і яка необхідна для проекту рекультивації. Відповідно, будь-які роботи по вирівнюванню обваленого схилу неможливі і не будуть проводитися.\n«Наразі, ми не можемо нічого зробити із схилом. Ніхто проти громади не йтиме. Якщо громада дасть свою згоду, тільки тоді розпочнеться нормальний процес рекультивації», – зазначає Володимир Занік.\nНагадаємо, для того, щоб розпочати рекультивацію полігону, потрібно спочатку вирівняти обвалений схил до 80о . Якщо цього не зробити, а розпочати процес рекультивації, ймовірність нового обвалу дуже велика.\nМалехів уже вдруге відхилив усі пропозиції Львова за виділену ділянку. Відповідно до договору, Львів зобов’язується провести каналізацію у Малехові, капітально відремонтувати у селі дві вулиці, центральний водопровід, збудувати амбулаторію сімейної медицини та школу. Мешканців Малехова також звільнять від оплати за водопостачання. Крім того, ЛМР раз на рік впродовж 15 років виділятиме громаді по 600 тис. грн на оздоровлення дітей.


За орнаментацією вибійки всіх регіонів України, це прості, лаконічні, одноколірні, або досить ускладнені, збагачені додатковими елементами з введенням трьох- і п'яти-колірної гами. Вони відзначаються добрим узгодженням орнаментики з тлом полотна .\nВ'язання рукавиць, панчіх, шкарпеток поширилося наприкінці XIX – на початку XX ст. Народні в'язальниці приділяли виняткову увагу виготовленню хустин, шаликів, светрів тощо. Для навчання молоді в окремих містах, наприклад у Львові у 20 х роках були створені школи-майстерні. Зокрема, виділяється активна творчість Грицай у Львові. Упродовж 30 х років вона навчала в'язанню учнів у школах Тернопільщини. У 1939 р. вийшла у світ її праця "Трикотажний підручник", а 1960 р. – підручник "В'язання". У них художниця подає технологію виготовлення в'язаних виробів, пропонує термінологію технік в'язання. В'язані моделі одягу, подані у підручниках – роботи творчі, цікаві за принципами формотворення й орнаментування. Вражає тонке, гармонійне зіставлення кольорів, відчуття ритму у побудові візерунків .\nСлід звернути увагу також на складний, поліфункціональний вид ткацького мистецтва – виготовлення гобеленів. Український гобелен розвивався на основі національних художніх традицій, у руслі загальноєвропейських мистецьких тенденцій. Про це засвідчують збережені пам'ятки XVII–XVIII ст. У них знайшли відбиток художні риси традиційного народного килимарства: кольорова гама, квітково-рослинні мотиви, сюжетна тематика тощо.\nДжерела вітчизняного гобеленового мистецтва сягають 20 х років і пов'язані з іменем художника Колоса. Цікаві композиції готували також художники М. Дерегус, В. Касіян, М. Бойчук, А. Петрицький, І. Падалка, Д. Шавикін, М. Рокицький та ін. У 60 х роках радикально змінилася структурна, пластично-образна мова цього виду мистецтва. Поширилось виготовлення гобеленів, близьких до народних орнаментальних тканин, з дуже цікавим кольоровим пластичним вирішенням. Цьому сприяло урізноманітнення технік виконання: введення ажурного плетіння, аплікації, вишивки, в'язання шнурків тощо. Часто в одному виробі використовувався і льон, і коноплі, і шкіра, і металеві нитки, і синтетичні волокна. Поступово склалися два основних види гобеленів: декоративний і монументально-декоративний. У кожного з них свої параметри, специфіка художньої виразності.\nУ мистецтві монументально-декоративного гобелена плідно працювали та працюють художники Кириченко, Н. Клейн, Л. Жоголь, Джус, З. Медвецька, Є. Фращенко, Й. Джуранюк, О. Крип'якевич та ін. .\nЛюдина палеоліту вперше зрозуміла можливість творчості шляхом відтворення художньої картини дійсності. Через льодовики і тисячоліття дійшли до нас шедеври епохи палеоліту, які досі не втратили естетичної сили і художньої виразності. З тих віддалених часів збереглися пам'ятки, котрі в певній історичній послідовності засвідчують високий художній рівень анімалістичних творів (об'ємних, барельєфних, графічних), антропоморфних зображень, знаків, ідеограм, складних геометричних композицій. Круги, зубці, ромби, зигзаги, ялинки – елементи меандру, ці строгі мотиви, які ми сприймаємо як абстрактно-геометричні, декоративні, у свій час виступали сюжетними зображеннями людей, землі, води, птахів тощо. Вони мали символіко-магічне значення, але сучасники не тільки виконували їх, а й розуміли, читали. Протягом тисячоліть вироблялись елементарні навички абстрагування, удосконалювались сюжетно-знакові композиції .\nУ X–XI ст. для оздоблення тканин одягового та обрядово-інтер'єрного призначення широко використовувалась вишивка. З поховань цього періоду відомі фрагменти шовкових тканин з вишивкою золотими нитками: чільця (налобні пов'язки), стрічки, комірці, нарукавники, паски, кайми, плащі [36, 56].\nГаптування – вишивка золотом і сріблом – потребувала неабиякої майстерності технічного виконання складних композиційних зображень, позначених давнім поганським змістом (антропоморфні мотиви), містила і новіші, зооморфні, геометричні мотиви. Вишивки переважно виконувались на цупких шовкових тканинах технікою "в прокол" і "в прикріп". Досі відома єдина пам'ятка, датована 900–1100 рр., із Жишава на Тернопільщині. Технікою "в прикріп" виконаний складний ромбовий розвід, з розетками на краях ромбів у круглих обрамуваннях .\nПам'ятки вишивок X–XIII ст. засвідчують високий рівень орнаментальних композицій вишивок з антропоморфними, зооморфними і рослинними геометризованими мотивами.\nРозвиток сюжетного вишивального мистецтва засвідчують твори XI–XVI ст. Серед них особливо цінні так званий золочівський фелон (XIII – початку XIV ст.), плащаниця із Жиравка Львівської області (XV ст.). У золочівському фелоні вишивка передає не тільки багатство орнаментальних мотивів, а й індивідуальність обличчя. Об'ємно-рельєфними акцентами за допомогою різного напрямку стібків виділяються ромби з цяточками, зубці, хрести, прямі, ламані, зигзагоподібні стрічки тощо. Кожна з одинадцяти постатей різниться обличчям, орнаментом одягу, німбом. У творі віртуозно поєднані стібки шовковими і металевими нитками, золоті і срібні кольори зіставлені з жовтавими, блакитними, смарагдово-зеленими, синьо-чорними. Техніка виконання: "в прикріп", ялиночка, настил та ін. Плащаниця із Жиравка вишита крученими і некрученими шовковими нитками і пряденим золотом. Дрібні шовкові стібки, розміщені щільно, образно виділяють обличчя, деталі одягу. Німби, вишиті золотом, підсилені рельєфними акцентами на сріблясто-вохристому тлі .\nНа домотканому полотні вишита плащаниця XVI ст., що зберігається в Кам'янець-Подільському історичному музеї-заповіднику. Ця пам'ятка засвідчує орнаментальне багатство геометризованих і геометризовано-рослинних мотивів у сюжетних вишивках.\nВишивки XVII–XVIII ст. виконані переважно на домотканих полотнах: лляних, конопляних, вовняних, а також тканинах вітчизняного та зарубіжного мануфактурного виготовлення, шкірі місцевої виправки, з яких шили різні компоненти одягу, вироби інтер'єрного побутового та обрядового призначення .


Пакетна пропозиція Buderus Logapak GB172i-35 з бойлером.\n> Пакетні пропозиції Buderus>Пакетна пропозиція Buderus Logapak GB172i - 35 W з бойлером\nПакетна пропозиція Buderus Logapak GB172i - 35 W з бойлером\nПакетна пропозиція Buderus Logapak GB172i-35 W з бойлером для комплексу систем опалення\n85 920 грн.\nПакетна пропозиція Buderus Logapak GB172i - 35 W з бойлером Ref.: 1721704005\nПакетні пропозиції З конденсаційними котлами і водонагрівачами\nКомплектація пакетної пропозиції Logapak GB172i-35 W\n- конденсаційний котел Buderus Logapak GB172i-35 W (колір білий)\n- бак водонагрівач SU200/5E на 200 літрів\n- група безпеки баку SG160S\n- комплект підключення баку AS1\n- регулятор RC300 К\nЗагальна характеристика пакетної пропозиції Logapak GB172i-35 W\nУ широкому спектрі пакетних пропозицій Buderus Logapak GB172i — Ви, безсумнівно, знайдете варіант саме для свого випадку. Все, що Вам необхідно — вибрати відповідне рішення залежно від ваших потреб, розмірів будинку і способу життя, а основне обладнання опалювальної системи вже оптимально підібрано і об’єднано в пакетну пропозицію!\nТакож пакетні пропозиції Logapak GB172i можна з легкістю комбінувати з іншими пакетними пропозиціями, наприклад, Logapak Alpha, Delta або Omega на базі сонячних колекторів Buderus для отримання ще більших переваг від безкоштовної енергії Сонця! Пакетні пропозиції також ідеально поєднуються з тепловими насосами «повітря-вода» Buderus Logatherm WPL…AR у комбінованих системах теплопостачання.\nЗа допомогою регулятора RC300 K ви можете контролювати до чотирьох контурів опалення зі змішувачем та до двох баків водонагрівачів. Ви можете обрати дві програми з вільним задаван- ням часу, такі як перша та друга зміна, а також ваші улюблені програми для швидкого доступу. Крім того, ви можете дати власну назву контурам нагріву.\nВодонагрівачі Logalux SU...W білого кольору ідеально підходять до настінних котлів Buderus. Ви завжди підберете бак у залежності від Ваших потреб у гарячій воді. Зсередини бак вкритий спеціальною термоглазур’ю, яка забезпечує гігієнічність та надійний захист від корозії. А завдяки ефективній теплоізоляції вода у бойлері завжди гаряча, і Ви витрачаєте менше енергії для нагріву. Для всіх водонагрівачів Buderus теплові втрати знаходяться нижче значень, які допускаються нормами DIN, більше ніж на 30%.\nВодонагрівачі Logalux SM — бівалентні баки з двома теплообмінниками для приготування гарячої води від геліосистеми у комбінації з опалювальним котлом. Антикорозійний захист бака забезпечує запатентоване покриття Buderus – термоглазур Duoclean MKT, завдяки якій досягається висока питна якість води та експлуатаційна довговічність бака. Logalux SM оснащений оглядовим люком, який використовується також для встановлення електроТЕНа (при необхідності додаткового догріву).\nТехнічна характеристика конденсаційного котла Buderus Logapak GB172i-35W ТУТ


Як налаштувати поштовий сервер з Mail-in-a-Box на Ubuntu - WebSetNet\nЯк налаштувати сервер електронної пошти з поштою в коробці на Ubuntu\nСьогодні ми покажемо вам, як налаштувати Mail-in-a-Box на Ubuntu 14.04 VPS.\nMail-in-a-Box - це безкоштовна програма з відкритим кодом, що полегшує перетворення вашого сервера Ubuntu 14.04 у повне повнорозмірне електронне рішення для декількох доменів. Mail-in-a-Box допомагає особам повернути контроль над своїми електронними листами, визначаючи SMTP-клієнт, який легко розгортається, і все інше сервер: поштовий сервер у вікні. Кожна програма Mail-in-a-Box надає веб-пошту та протокол IMAP /SMTP сервер для використання з мобільними пристроями та програмним забезпеченням електронної пошти. Вона також включає в себе контакти та синхронізацію календаря. Процес встановлення повинен займати близько 10-15 хвилин, якщо ви дотримуєтеся дуже простих кроків, описаних нижче.\nВи повинні мати SSH-доступ.\nУ вас повинен бути сервер, що має принаймні 768 МБ оперативної пам'яті, але 1 ГБ або більше пам'яті рекомендується.\nУвійдіть до свого VPS через SSH\n## ssh root @ vps\nОновіть систему та встановіть необхідні пакети\n## apt-get update && sudo apt-get -y оновлення\n## apt-get install git nano curl\nВстановити ім'я хоста та FQDN\n## hostname -f\nповинен відображати щось на зразок box.domain.com. Якщо вона ще не встановлена, вам потрібно буде змінити / Etc / хостів і / etc / hostname файли для матчу.\nДодайте свій FQDN до файлу / etc / hosts\nДодайте FQDN до файлу / etc / hostname і запустіть\n## обслуговує ім'я хоста перезавантаження\n## curl -s https://mailinabox.email/bootstrap.sh | судо баш\nСценарій запропонує вам вступне повідомлення на наступному зображенні. Натисніть клавішу Enter на клавіатурі.\nПерше запитання: нам буде запропоновано ввести адресу електронної пошти, яку ми будемо використовувати для входу до нашої панелі керування Mail-in-box, і використовувати її як адресу електронної пошти за замовчуванням для нашого сервера. Пізніше ми можемо додати інші адреси електронної пошти. Тут, у цьому підручнику, ми підемо з me@rosehosting.com. Після цього ми продовжимо, вибравши OK в меню.\nДалі нам буде запропоновано ввести ім'я хоста для нашого поштового сервера. Як ми вже встановили на наведеному вище кроці, нам слід запропонувати box.rosehosting.com як ім'я хосту за замовчуванням. Отже, ми просто залишимо це як є і продовжуємо далі.\nПісля того, як це буде зроблено, нам буде запропоновано вибрати нашу країну, де ми живемо. Після того, як ми обрали нашу країну, нам доведеться натиснути Enter, щоб продовжити. Це дозволить іншим вікно просити нас ввести місто або регіон, що відповідає нашому часовому поясу. Виконавши це, вийде з вікна та продовжить процес встановлення.\nУ якийсь момент ви отримаєте це запит:\nГаразд. Я збираюся створити для вас me@rosehosting.com. Цей обліковий запис також матиме доступ до панелі керування вікна. пароль:\nВкажіть пароль для облікового запису електронної пошти за замовчуванням, який також буде адміністратором облікового запису за умовчанням для веб-інтерфейсу. Обов'язково використовуйте надійний пароль, щоб забезпечити безпеку вашого поштового сервера надзвичайно важливим. Ти можеш генерувати сильний пароль через командний рядок.\nЦе воно. Ви дуже багато зробили. Все, що залишилося, полягає в тому, щоб вказати DNS вашого домену в Mail-in-a-Box, і ви матимете повністю функціональний поштовий сервер, веб-пошту, календар, веб-сервер та контакти. Крім того, він використовує найновіші методи шифрування, щоб зробити ваш поштовий сервер максимально безпечним.\nБудь ласка, увійдіть на панель керування для подальших інструкцій на:\nЩоб отримати доступ до веб-пошти, вам потрібно буде перейти за допомогою веб-браузера на:\nЦе дозволить завантажити сторінку входу клієнта веб-пошти Roundcube, де нам потрібно буде ввести адресу електронної пошти та пароль для входу. Тоді ми можемо легко отримувати доступ, надсилати та керувати нашими електронними листами з будь-якого місця.\nКатегорії Linux Теги apt en ubuntu, підказка bash y, ящик, коробкова пошта, браузер для Linux Ubuntu, Cub Linux, настільний ubuntu сервер, ім'я хоста, nano server o que, nbsp, сервер, Сервер 2016 баран, встановити кілька адрес на карті, Setup, Ubuntu 14, ubuntu 16 захищений SSH, Ubuntu 16 ssh install, ubuntu перезавантажити системне меню, використання, برنامج الاعداد Залишити коментар повідомлення навігації\nУвімкнути поворот екрана, стикування для ThinkPad X220 X230 в Ubuntu 16.04\nMozilla Firefox 50 Released - Як оновити Mozilla Firefox 50 на Ubuntu


Терор в Биківні досі залишається білою плямою для українців, - науковиця | Громадське радіо\nMarch 14, 2018, 1:46 PM 2018-08-27T22:05:08\nВсі ці непрості питання ми поставимо заступнику директора з наукової роботи в Національному історико-меморіальному заповіднику «Биківнянські могили» Тетяні Шептицькій.\nСьогодні в Києві пройде лекція «Биківня – від території смерті до місця пам’яті».\nОлена Терещенко: До сьогодні ми маємо дуже мало інформації про Биківню. Здавалося, ми всі мали б знати про ці трагічні події. Але не знаємо, чому?\nТетяна Шептицька: Не можу не погодитися, ми як науковці заповідника дуже часто маємо ситуацію, коли про Биківню або не знають нічого, або знають мало, тільки розмиті уявлення. Всі знають, що це трагічне місце, але з чим пов’язана ця локація і хто там похований, на жаль, не знає навіть експертне середовище.\nОлена Терещенко: Чому? Немає досліджень?\nТетяна Шептицька: Дослідження є, але з іншого боку, тут ми маємо справу з кількома чинниками. З одного боку, це психологічний чинник. Українське суспільство як суспільство травмоване не сильно хоче знати про такі сторінки. Ми це іноді помічаємо, коли домовляємося про прочитання лекцій про Биківню у школах, і іноді нам відповідають, що це дуже тяжко для дітей. Але з іншого боку, період Великого терору та політичних репресій є в шкільній програмі.\nДруга причина – це довготривалий процес відкриття правди про Биківню. Бо процес приховування з боку радянської влади розтягнувся на кілька десятиліть – від 1941-го року до 1989-го. Архіви репресивних спецслужб були відкриті не так давно. І ми досі отримуємо інформацію як про цю таємну спецділянку НКВС, так і про людей, які на ній поховані. Тому я думаю, що спрацьовують всі причини та всі чинники різною мірою, але в комплексі.\nОлена Терещенко: Що таке спецділянка НКВС?\nТетяна Шептицька: Це ділянка, яку офіційно виділила Київська міська рада 20 березня 1937-го року для так званих спецпотреб НКВС. Це формулювання «спецпотреби» і має той прихований зміст, що ділянка була виділена для поховання тіл розстріляних у в’язницях НКВС у Києві. Розмір ділянки складав орієнтовно 5 гектарів. На сьогодні археологічно досліджено лише 1,5 га.\nОлена Терещенко: А сам заповідник співпадає з цією ділянкою?\nТетяна Шептицька: Ні, межі заповідника більші, ніж ця спецділянка, тому що, крім поховань репресованих, там проходила лінія оборони Києва, і ця історія Биковнянського лісу майже не досліджена взагалі.\nОлена Терещенко: Отже, це ділянка, де ховали тих, кого розстріляли? Де розстрілювали в Києві? Ви кажете про тюрми НКВС, тобто тюрма була не одна?\nТетяна Шептицька: Це була не одна тюрма. На сьогодні історикам відомо в Києві чотири місця, де відбувалися розстріли. Це Лук’янівська в’язниця, вона вважається в’язницею № 1 в системі НКВС в Києві. Крім того, розстріли відбувалися у Жовтневому палаці, це колишній Інститут шляхетних дівчат. Потім на вулиці Липській, 16 – там є підвальне приміщення. Це колишній розкішний маєток княгині Уварової, але у 1937-му році там розташовувалося Київське обласне управління НКВС. І четверте приміщення – ближче до історії КДБ, це вулиця Володимирська, 33, колишня Короленка, 33.\nМи можемо орієнтовно говорити про цифри від 20 тисяч до 100 розстріляних у Биківні\nОлена Терещенко: Перші поховання на Биківні відносяться до якого року?\nТетяна Шептицька: Якщо ми говоримо про якісь формальні речі, то ми можемо говорити про поховання з середини липня 1937-го року до вересня 1941-го року. Неформально це могло початися раніше. Є просто свідчення колишніх співробітників НКВС, які були в той період водіями, то вони говорили про те, що тіла розстріляних вони туди почали возити ще у 1936-му році. Але поки що ми не можемо це підтвердити документально, тому ми говоримо про формальний період, коли ми точно знаємо, що земля під ці потреби була виділена, огороджена парканом, побудований був будиночок охорони, сторожова вежа, і ділянка запрацювала.\nОлена Терещенко: Наскільки величезною була ця фабрика смерті?\nТетяна Шептицька: Ми можемо орієнтовно говорити про цифри від 20 тисяч до 100. Такий великий розрив у цифрах тому, що на сьогодні дослідники оперують переважно матеріалами «трійки» НКВС. Це дуже специфічний орган, позасудовий, тобто перебував поза судовою практикою СРСР. Це орган, який виносив ці смертні вироки, хоча не мав права. Якщо ми говоримо про архівні справи репресованих, то на сьогодні – це орієнтовно 35 тисяч архівно-кримінальні справи репресованих. Але потрібно усвідомлювати, що, на жаль, були і дні, коли справ на людей не заводили, і максимум, що ми можемо знати про людей, це їхні прізвища в акті про розстріл. Крім того, не потрібно забувати, що розстріли виконувалися за рішенням Вищої московської «двійки», а ці документи для дослідників доступні у дуже обмеженому обсязі. Тобто основний масив документів перебуває у Москві.\nТакож в Києві діяла виїзна сесія військової колегії Верховного суду СРСР. Дуже часто саме через цей орган і пропускали представників української інтелігенції. І там теж дослідники не мають зведеного корпусу документів. Ми маємо ці документи у вигляді розрізнених справ. Тому підрахунок триває. Я можу сказати, що сьогодні у базі заповідника наявно 19 тисяч прізвищ, але наше наукове завдання – опрацювання бази про ці розстріли, звірка з базою і внесення в базу людей, яких ще там немає.\nОлена Терещенко: Поговорімо про персоналії. Дійсно, українська інтелігенція присутня у цьому мартирологу. Про кого ми говоримо? Хто це?\nТетяна Шептицька: В цьому мартирологу присутня українська інтелігенція, тому що Київ на період 1937-го року був столицею УРСР, і багато наукових та освітніх структур переїхали з Харкова до Києва. Звісно, там присутні абсолютно різні прошарки населення, тобто, крім української інтелігенції є селяни, робітники, представники духовного світу тощо. Отже, ми можемо говорити про Митрополита Української Автокефальної Православної Церкви Василя Липківського, про художників Миколу Касперовича, Михайла Бочука, Миколу Івасюка, про музейних працівників, які паралельно були ще потужними науковцями, чиїм доробком ми і далі користуємося, зокрема, це Ніна Заглада, Лідія Шульгіна, Трохим Тесля. Якщо ми говоримо про акторів чи режисерів, то частина з них починала ще з Олесем Курбасом, це зокрема, і Борис Дробинський, якщо говорити про музикантів, то це Василь Верховинець. Письменників теж достатньо багато, це і Михайль Семенко, і Іван Маловічко, і Андрій Михайлюк, і Микола Скуба, і Володимир Ярошенко.\nОлена Терещенко: Коли відкрили архіви, люди прагнули встановити істину про свій рід. І вони дізналися не лише про тих, хто загинув, але й про тих, хто на них писав доноси. Тут є зворотній бік цього терору – якщо відкривати відомості про тих, хто загинув, то потрібно відкривати відомості і про тих, хто на них написав доноси. Як ви вважаєте?\nТетяна Шептицька: Тут є два моменти. Особистий момент: кожна людина має сама для себе вирішувати, як їй жити далі з цією правдою та як їй жити далі з цією інформацією. Як науковець я виступаю за цілковите оприлюднення всієї інформації, бо в цьому запорука оздоровлення українського суспільства. Українське суспільство має знати всю правду про те, що відбувалося тоді в ті часи, якою б та правда не була.