Эксклюзивное интервью главы Государственного агентства развития туризма Марьяны Олеськив агентству "Интерфакс-Украина" (подается на языке оригинала)\n- Який головний лейтмотив туристичного сезону 2021 року в Україні?\n- Я думаю, що наші громадяни далі будуть активно мандрувати Україною. Хоча зараз конкуренція починає збільшуватися. Значна кількість країн відкривається і багато хто зможе подорожувати за кордон. Тут дуже важливо для всіх учасників галузі зрозуміти, що якість сервісу і постійне вдосконалення є запорукою того, щоб попит до внутрішнього туризму залишався лише не стабільним, а й зростав.\n- На сьогодні "Мандруй Україною" залишається головним гаслом?\n- Так, ми зараз будемо активно продовжувати цю кампанію. Минулого року ми провели її на ентузіазмі і безкоштовно. Українці і зараз продовжують використовувати ці хештеги, ї висвітлюючи свої подорожі і ділячись враженнями від власної країни. І це надзвичайно мотивує. Але так постійно робити не вийде, хоча ми і далі будемо знаходити партнерів, співпраця з якими не буде потребувати державних коштів.\nВраховуючи довгі процедури затвердження і погодження різних документів, які у нас зайняли більше п’яти місяців, ми лише зараз будемо оголошувати тендери для промокампанії. Для маркетингу країни така модель є неефективною. Все має бути стабільним, ми не можемо зупинитися на півроку і не займатися промоцією. Має бути планування хоча б на 2-3 роки, можливість гнучкого використання бюджету в залежності від якихось змін. На жаль, цього існуюча система державних закупівель не дозволяє зробити.\nНаразі нам затвердили всі документи, і ми починаємо оголошувати тендери. Відповідно поки вони пройдуть, літній сезон фактично завершиться. Тому потрібно змінювати концепцію. Ми будемо намагатися продукувати живий, цікавий контент, який створюється і одразу потрапляє в інформаційний простір. Це будуть поїздки-експедиції по конкретних маршрутах. Частину того, що ми зробимо, піде уже на промокампанії наступного року.\nДалі наступає осінній сезон, який теж важливо правильно продати. Влітку наші морські курорти не готові задовольнити той попит, який насправді існує. Поки там немає достатньої кількості місць відповідної якості і зручного сервісу, якого очікують туристи. Але в Україні дуже багато крутих локацій для осіннього і цілорічного відпочинку, тому ми будемо акцент робити на їх розкрутку.\n- Ви говорили, що внутрішній туризм рекламуватимуть за допомогою відомих блогерів. Як саме це буде відбуватися, яка основа такої співпраці?\n- Тут є декілька варіантів. Я впевнена, що частина людей готова буде погоджуватися на це або безкоштовно, або за нижчу вартість, ніж це коштує для приватних брендів, тому що це про Україну. Але знову ж таки, повернемося до системи "Prozorro", де в тендері не можемо написати, що нам потрібен той чи інший блогер. Ми змушені написати, що він мусить мати стільки-то підписників, таке-то охоплення, буде створювати контент на таку-то тематику. На мою думку, все це сильно ускладнює загалом маркетинг України, і ми не зможемо бути конкурентноздатними з іншими країнами. Тому ми будемо ініціювати розмову про зміни в закон про державні закупівлі, щоб зробити іншу процедуру для закупівель маркетингу. Це, можливо, має бути якась наглядова рада з різних людей з креативних сфер, чи, наприклад, тендер на одну агенцію на рік, яка б працювала з цим продуктом в межах виділеного бюджету по певному плану, зміни до якого б вносилися за погодженням з цією наглядовою радою. Це має бути абсолютно інший підхід, ніж існує зараз.\n- На які соціальні мережі Держагентство розвитку туризму робить ставку?\n- Для України – це Instagram, Facebook, TikTok, YouTube. Для інших країн може варіюватися. Наприклад, для Саудівської Аравії, з якою ми останнім часом почали активно працювати, актуальні Snapchat і Twitter. Все буде залежати з якою країною ми будемо працювати. Тут потрібно завжди тримати руку на пульсі.\n- Чи достатньо 100 млн грн на розвиток туристичного потенціалу України, які передбачені в цьогорічному бюджет?\n- На цей рік достатньо, оскільки ДАРТ (Державне агентство розвитку туризму – ИФ) починає використання коштів з затримкою в п’ять місяців. Але загалом таких грошей не вистачить на масштабну рекламну кампанію, особливо телевізійну. І якщо в Україні нам цього робити не потрібно, бо канали і так підхоплюють контент про "Мандруй Україною", то за кордоном вона необхідна. Та на це коштів не вистачає, бо, скажімо, тиждень діджитал реклами на BBC коштує 100 тис. доларів, а на телебаченні ще дорожче.\n- Скільки тоді потрібно на наступний рік?\n- На наступний рік точно потрібно більше. До прикладу, бюджет Туреччини на маркетинг складає 180 млн доларів США, відповідний бюджет Грузії – 30 млн доларів. Україна з сумою менше, ніж 4 млн доларів, на жаль, не сильно конкурентоздатна. На 2021 рік ми плануємо давати бюджетний запит на 700 млн грн. Але тут варто ще раз підкреслити, що якщо ми не зможемо внести зміни в державні закупівлі і здійснювати маркетингові заходи трішки по-іншому, ніж передбачено системою "Prozorro", нам навіть існуючі кошти буде важко використати.\n- Коли Україна вийде на докарантинний рівень розвитку туристичної галузі і почне показувати приріст?\n- Це складно сказати, бо на сьогодні ми не маємо консолідованої туристичної статистики. Її створення - одне з ключових завдань ДАРТ. Якщо ж дивитися по в’їздах в країну, то в минулому році показник в чотири рази нижчий, ніж в 2019 році. Але яка там частка саме туризму дуже важко сказати, бо наразі Держприкордонслужба не розділяє в’їзди менше і більше 24 годин. Оскільки у нас немає такої стартової точки, то важко сказати коли ми повернемося до неї. Але прогнозовано, що в 2023-2024 роках у всьому світі туризм має повернутися до докарантинного рівня. Я думаю, що у цьому році ми зможемо вийти, принаймні, на половину об’єму міжнародного туризму 2019 року, а, можливо, і більше.\n- Згідно нещодавно презентованого дослідження 50,2% українців наступний свій відпочинок планують вдома або в межах рідної області. Яка головна причина такої статичності: фінансова, чи відсутності достатньої інформації про внутрішній туризм?\n- Скоріш за все, обидва фактори, але ми будемо це глибше досліджувати. Це добра стартова точка, бо власне глобальна мета “Мандруй Україною” – формування культури подорожей. Нам важливо, щоб ті люди, які нікуди не їздять, починали більше їздити. Щоб відсоток тих, хто нікуди не збирається, зменшився. Щоб хоча б на декілька днів люди відвідували сусідні області, показували дітям власну країну, знайомились з її історією, природою та культурою. Цьогорічна наша кампанія якраз буде направлена на те, щоб показати конкретні маршрути на 2-3 дні. Можливо, навіть показувати орієнтовну вартість таких подорожей.\nБо насправді Україною подорожувати не так дорого, якщо ми не говоримо про високий літній сезон на морських курортах. Це міф, що у нас дорого. Звичайно, якщо говорити, що в нас дорого подорожувати, тому що в Туреччині ти можеш жити в готелі за стільки-то, а в Одесі за стільки-то, тоді так. Але ніхто не говорить, скільки буде вартувати поїхати Чернігівською чи Черкаською областями, відвідавши ряд класних об’єктів, порівняно з мандрівкою, наприклад, в Каппадокію. Цього ніхто не порівнює, а краєвиди у нас насправді не гірші. Звичайно, інфраструктура не всюди така ідеальна, але це те, над чим потрібно працювати. Чим більше людей буде їздити, тим більше буде ця інфраструктура розвиватися.\n- Скільки український турист в середньому витрачає подорожуючи Україною?\n- Цього року ДАРТ запланував проведення такого дослідження. Коли я працювала у Львові, ми вивчали це питання: витрати українського туриста були близько 30 євро в день, білоруського - 58 євро, а турецького – 115 євро в день. Тобто, український турист витрачає втричі менше, ніж іноземний турист. Один з планів, на який ми теж будемо оголошувати тендер, закупівля даних платіжних систем. Оскільки вони найбільш точно нам дадуть картинку саме по витратах і по складу витрат, а також покажуть звідки іноземний турист, і на що він витрачає кошти. Це дозволить більш точно планувати наші маркетингові кампанії.\n- На якому етапі реалізація ініціативи щодо туристичних сертифікатів для сімей з низькими доходами чи молоді?\n- Наразі є бажання запустити такі сертифікати. Але для команди Держагентства розвитку туризму і Міністерства культури та інформаційної політики дуже важливо, щоб вони були використані ефективно і безпосередньо для подорожей. Для цього потрібно продумати систему. До прикладу Італія, коли давала 500 євро для сімей на подорожі, цю суму не давали на руки, а вираховували з податків. Таким чином держава стимулювали попит на туризм, відповідно, кошти надходили в економіку, і така модель показала свою ефективність.\nЯкщо ми говоримо про Україну, то маючи досвід різних грантів інституційної підтримки, ми бачимо, що часто, на жаль, люди намагаються обійти правила. Тому дуже б не хотілося, щоб хтось отримав сертифікат, прийшов в готель, сказав, що жити там не буде, і розміняв його на живі гроші. Це неправильно. Тому, на нашу думку, людина має оплатити туристичні послуги, а пізніше повернути кошти через певну систему компенсацій. Ми проведемо пілотний проект, і побачимо як це може працювати.\nХоча особисто я вважаю, що набагато краще інвестувати ці кошти в конкретну побудову туристичної інфраструктури, щоб правильно сформувати перспективні туристичні території, щоб провести туди комунікації для інвестиційних проектів, зробити туалети і стоянки для автобусів, зробити якісну промоцію тощо. Все це більше стимулюватиме людей їздити, ніж просто дати гроші. З точки зору цінностей, я завжди за вудочку, а не за рибу. Єдине, я вважаю, що має бути якась опція для пенсіонерів, щоб вони отримали можливість мандрувати. Але це має бути певним варіантом путівок, або конкретно організованих для них поїздок.\n- Нещодавно сталася трагічна подія під час шкільної екскурсії на на Львівщині. Що потрібно робити, щоб це не повторювалося?\n- Це жахлива трагедія. Конкретно по цьому випадку ми будемо робити зустріч з відповідальними органами. Існує ряд стандартів по шкільних екскурсіях, але вони добровільні. На нашу думку, їх потрібно робити обов’язковими, а також звісно, слідкувати за відповідною інфраструктурою на туристичних об’єктах, вести роз’яснювальну роботу.\nПотрібно створювати правила безпеки, самим їх дотримуватися і контролювати дотримання іншими. Це працює у всьому цивілізованому світі. Але чомусь, коли ми спілкуємося з нашим бізнесом, то велика частина говорить, що правила не потрібні, що нічого регулювати не варто, але говорять "дайте грошей, коли ми постраждали".\nУ змінах до закону про туризм, який зараз ухвалений в першому читанні, багато з цих аспектів враховані, зокрема штрафи і виявлення незареєстрованих туристичних операторів. Є питання, хто має стати тим контролюючим органом. Наприклад, в Туреччині це контролює поліція. Чи готова сьогодні Національна поліція займатися контролем діяльності туристичної галузі, це теж питання до обговорення, будемо вести діалог з органами влади і професійним середовищем.\n- Наскільки якісні кадри в сфері туризму випускають українські виші? Що потрібно змінювати чи вдосконалювати?\n- Існує глобальна проблема нашої системи освіти, яку потрібно змінювати. Наскільки її можна змінити виключно в сфері туризму, я не знаю. Ми почали діалог з декількома вузами про програми з туризму – це Український католицький університет і Львівська бізнес школа та Києво-Могилянська бізнес школа, а також з двома австрійськими університетами, була зустріч з ректором Київського університету Шевченка. Є ряд програм, які ми пропрацювали і будемо готові запускати. Зараз потрібно буде подумати про певне співфінансування, тому що залучення високоякісних спеціалістів світового рівня потребує коштів. Але якщо ми цього не почнемо робити, то ми знову отримаємо низькоякісну освіту.\nУ сфері менеджменту розвитку туристичних територій відсутні систематизовані практики і відповідна наукова школа, не вистачає викладачів, які б мали практичний досвід і знали як аналізувати статистику, планувати маркетингові кампанії, планувати розвиток територій. Тому без допомоги міжнародних вузів буде складно сформувати таку програму. Сподіваюся ми зможемо знайти на це державне або донорське фінансування і з наступного року запустити. Ми говоримо і з українськими вишами, але тут питання самої системи. ДАРТ як орган, який відповідає за туризм, не може змінити всю систему освіти в Україні.\n- Минулої весни ви говорили, що Україні потрібно бути готовими, щоб не пропустити повз туристичний бум, який почнеться після завершення історії з пандемією. Ми готові?\n- Наразі таким чином у нас відбулося з Саудівською Аравією. Минулого року указом президента України Володимира Зеленського було скасовано необхідність отримувати візи громадянам країн Перської затоки. І саме зараз ми маємо перший результат цього указу. Їм ще заборонені поїздки в країни ЄС, але декілька днів тому перший рейс прилетів до Києва і привіз 165 пасажирів. Для порівняння, за весь 2020 рік Україну відвідало 550 туристів з цієї країни. Далі ми відслідковуємо, хто відкривається і працюємо з ними. Зараз активно намагаємося залучити рейси з Казахстану до Львова, там перспективна історія з медичним туризмом. Також для нас важлива Туреччина, тому що українці туди їздять, і буде добре залучити турецького туриста до нас. Немало для цих речей зробила постанова, яка дозволила приїжджати до нас, якщо пройшов курс вакцинації від COVID-19. Тепер наступне питання – це діалог з МОЗ, МЗС і Мінцифрою про вигляд довідок про вакцинацію.\nМи повинні бути проактивними. Бо інколи є питання дипломатії, коли ми все робимо взаємно, але треба дивитися на економічну вигоду для України, і за необхідності робити перший крок. Навіть, якщо нас в якійсь країні не приймають, бо ми їм не цікаві, бо майже туди не їздимо, це не означає, що ми не повинні відкрити кордони для їх громадян.\n- Які ще країни Агентство бачить пріоритетними для в’їзного туризму з-за кордону?\n- Катар, Об’єднані Арабські Емірати, Казахстан, Узбекистан, Азербайджан, а також Польща, бо там є інтерес. Крім того, можу назвати Ізраїль, бо нещодавно для їх громадян скасована заборона їхати в Україну, тому будемо працювати з тим ринком.\n- Раніше ви говорили, що маєте великі сподівання на в’їзного туриста з Китаю. Вдалося направити туристичний потік з Піднебесної в Україну?\n- Поки Китай не дозволяє своїм громадянам активно мандрувати. Але ми знаходимось на "низькому старті". Як тільки ми зрозуміємо, що країна починає давати можливості для того, щоб громадяни могли подорожувати, будемо активно включатися.\n- Коли розпочнеться кампанія з опитування на кордоні іноземних туристів, як це виглядатиме, яку інформацію збиратимете?\n- Ми скоро будемо оголошувати тендер, і думаю, що в серпні-вересні таке опитування відбудеться. Будуть запитувати мету приїзду, час перебування, що планують відвідати, які планують витрати тощо. Це нам дозволить зрозуміти скільки у нас туристів з усього в’їзного потоку, хто цей турист, які в нього вподобання, звідки він черпає інформацію, яка мета приїзду.\n- Нещодавно ви заявили, що в Україні існує проблема толерантності щодо інших національностей і народностей. Наскільки це питання гостре?\n- Я вважаю, що українці дійсно дуже толерантні, але є різні люди. Це не про небезпеку, в Україні дуже безпечно для туристів. Тут мова йде про можливе певне несприйняття культурних особливостей, яке може залишати неприємне враження про країну. Також трапляються історії із завищенням цін в сфері обслуговування. З цим потрібно працювати.\nДо людей потрібно донести наступне, що коли до них приїжджає іноземний турист, вони можуть заробити на ньому 100 доларів, а можуть завищити ціну і заробити 200 доларів. Але тоді такий турист до вас не повернеться, і не приїде ще десять людей за його рекомендацією, які могли б витратити ще по 100 доларів. Коли ти приїжджаєш в країну, довкола все смачно і гостинно, ти відчуваєш, що до тебе позитивне ставлення, ти хочеш повернутися. Але, коли ти відчуваєш, що тебе всюди хочуть обманути, ти не маєш бажання туди ще раз приїжджати і розказуєш про це всім.\n- Одним із проблемних питань є нелегальні таксі біля аеропортів. Така ж, або навіть гірша, ситуація є біля вокзалів. Яким ви бачите вирішення цього питання?\n- На цьому тижні ми зустрічаємося з Міністерством інфраструктури і будимо працювати над системним вирішенням цієї проблеми. Наразі є питання, хто має контролювати цю ситуацію, чи Держслужба з безпеки на транспорті чи Національна поліція. Тому потрібно пропрацювати чіткі механізми контролю, щоб нелегальні таксі не мали можливості працювати в цих зонах. Це питання іміджу країни, тому діяльність таксі має бути прозорою, зручною, зрозумілою для іноземців, безпечною, з високим рівнем сервісу.\n- Коли ви очікуєте прийняття в другому читанні закону про туризм і коли він запрацює на повну?\n- Я очікую, що восени. Наразі профільний комітет розглядає правки, яких надійшло більше тисячі. Далі він буде запропонований до другого читання. Підкреслю, що дуже важливо ухвалити його до кінця цього року, щоб він запрацював через рік. Бо для того, щоб реалізувати все те, що в ньому закладено, знадобиться саме стільки часу.\n- Коли запуститься: Єдиний туристичний реєстр, Єдиний державний туристичний портал, Національний туристичний інформаційний центр?\n- Ми плануємо запустити туристичний реєстр в цьому році, але не в тому форматі, що прописаний у змінах до закону, а в форматі реєстру тих речей, які уже реалізуються. Зокрема, ліцензування туристичних операторів і категоризація готелів. Після ухвалення закону, цей реєстр буде переформатовано саме в Єдиний туристичний реєстр.\nПо Єдиному держаному туристичному порталу уже оголошено тендер, його потрібно зробити до кінця цього року. Ми хочемо зробити не сайт-візитівку, а великий мультимедійний портал декількома іноземними мовами, з текстами написаними носіями мови, з якісним дизайном світового рівня, сервісними функціями і великою кількістю візуальних матеріалів. Це дуже великий обсяг роботи, але сподіваюсь, ми встигнемо. Це має бути дуже якісний продукт, оскільки саме він буде формувати перше враження про країну. Національний туристичний інформаційний центр теж має бути запущено до кінця 2021 року.\n- Назвіть декілька нетипових туристичних локації в Україні, які українцям варто відвідати?\n- У цьому році мені б хотілося, щоб українці для себе відкрили три області: Черкаську, Чернігівську і Полтавську. На Черкащині – це Канів, Холодний Яр, на Чернігівщині – це Качанівка і Новгород-Сіверський, на Полтавщині – маршрут "Greenways" Полтава-Опішня, а також Решетилівка, в якій роблять унікальні вишиванки, які потрібно побачити кожному українцю.\n- Три головні завдання, які ви ставите перед собою на 2021 рік?\n- Підготовка якісної статистики для галузі. Запуск туристичного порталу та маркетингової програми по внутрішньому і в’їзному туризму. А також розробка державної цільової програми "Мандруй Україною", щоб запустити її з наступного року. Ця програма має фінансувати комплексний розвиток пріоритетних туристичних регіонів. Необхідно обрати три області, на які ми акцентуємо увагу, і зробити з них ідеальні туристичні регіони. І далі рухатися по наступним. Бо ми дуже великі і часто розпорошуємо зусилля. Таким чином протягом десяти років ми зможемо охопити всю Україну.\nТеги: #интервью #олеськив #гостуризма


Версія для друку » Профілактика отруєння грибами » Інтернет-видання Світловодськ\nЗа поточний період 2012 року в м. Світловодську та Світловодському районі зареєстровано 2 особи з попереднім діагнозом отруєння дикорослими грибами. Всі потерпілі збирали гриби в лісах та лісосмугах, на присадибних ділянках. Аналіз випадків отруєння грибами свідчить про те, що останні обумовлені вживанням пластинчатих отруйних насамперед, блідої поганки, які помилково вважаються за такі їстівні гриби, як печериці, сироїжки, шампіньйони.\nЄдиним способом розпізнавання їстівних та отруйних грибів є їх зовнішні ботанічні ознаки. Перші ознаки отруєння після вживання отруйних грибів з’являються через декілька годин, в деяких випадках пізніше. Майже всі отруйні гриби викликають подразнення шлунково-кишкового тракту, виникають блювота, нудота, сильні колікоподібні болі, а також симптоми розладу нервової системи-судоми, марення, погіршення зору.\nУ разі отруєння грибами треба негайно викликати лікаря або відправити потерпілого у лікарню. До прибуття лікаря треба надати долікарняну допомогу: викликати блювоту, шляхом подразнення кореня язика, потім хворому дають випити 3-4 склянки підсоленої води, з метою очищення шлунку та кишковика, після чого хворого кладуть у ліжко (на живіт), рекомендується пити холодний, міцний чай.\nТож ще раз застерігаємо Вас, не збирайте гриби, якщо досить не досвідченні в цьому питанні, пам’ятайте, що сушіння, засолювання і маринування, теплова обробка не руйнують отрути в грибах.\nЛікар з гігієни харчування Світловодської райСЕС


Вчора, граючи в карти, я застрелив людину ", так починається історія. Короткий, добре написаний розповідь займає майже весь екран. В кількох абзацах ми дізнаємося, що мовець ділиться власним досвідом відвідування зборів" Анонімних брехунів ", розповідаючи нам ту ж вигадану історію, яку він представив іншим анонімним брехун на першій зустрічі. Історія смішна і осторумна. За останнім абзацом слід стрілочка з написом "Ще брехня". Більшість з нас, швидше за все, на неї клацне.\nПеред тим, як зробити це, ми помітимо, що у верхньому лівому кутку екрана з'явилося лого "Анонімні брехуни", І ми також помітили 4 непомітних строчки меню, які з'явилися у вузенькій колонці праворуч від розповіді. На одній написано "Чому ми брешемо?", на іншій - "Рішення", на третій "Зборів", і "Членство" - на четвертій. Строчка "Зборів" приносить на екран карту Сполучених Штатів. шелчок на будь-якому місті на карті покаже розклад зборів "Анонімних брехунів" в цьому місті. Лого "брехун", постійно знаходиться в лівому верхньому куті сайту, поверне нас на першу сторіночку з захоплюючою розповіддю і легкопонятной структурою меню.\nВеб дизайн ... передає певний сенс для певних людей. Це досягається осмисленим змістом у контексті цілеспрямованої цифровий архітектури. Навігація і інтерфейс - це двері в архітектуру.\nНародження відділу по інтефейс\nТрадиційні дизайнери і арт-директора працюють в дизайнерських і креативних відділах . Існування цих відділів свідчить про важливе значення, надавали дизайну традиційними засобами масової інформації, що абсолютно справедливо. Тут дизайнери грають основополагаюшую роль у формуванні концепцій і образів, що несуть в собі властивості бренду і передаюшіх осмислені інтелектуальні та емоційні сигнали.\nЯк не прикро, у багатьох веб-агентствах взагалі немає дизайнерських або креативних відділів. А на організаційних схемах, настільки дорогих серцю цих агентств, вкрай рідко можна побачити посади "креативних директорів" або "провідних дизайнерів".\nДивлячись на ескізи та демо версії, члени ради директорів випускають зітхання захоплення: "Ах!" Намагаючись навігіровать по завершеному сайту, публіка спантеличено дивиться в екран: "????" Публіка - це суд вищої інстанції.\nЩо часто буває в цих агентствах, так це відділи по інтерфейсу, де експліцитно або імпліцитно працюють "дизайнери по інтефейс". Ця назва відділу сильно спрощує, а іноді і обмежує, потенційну користь дизайнера, як керуючого брендом, коцептуаліста, архітектора і захисника інтересів користувача. Тим не менш, поява відділів інтерфейсу - факт, що говорить сам за себе, так як він підкреслює всю важливість дизайну інтерфейсу у веб-розробках.\nКонтент і контекст\nДизайн інтерфейсу - це лише частина роботи веб-дизайнера. Точно також робота з акторами - лише частина обов'язків режисера. Режисер, який не вміє працювати з акторами, зніме препаршівий фільм, а веб-дизайнер, який не може придумати найбільш дружній інтефейс для кожного конкретного сайту, буде сприяти засиллю посередності. Веб сайти служать посередником контенту, а інтефейс - посередником контексту.\nЕфективний інтерфейс не тільки підводить відвідувачів до контенту, але і допомагає виявити сенс цього контенту, подібно до того, як поділ на глави допомагає виявити сенс змісту книги.\nБез простого, інтуїтивно зрозумілого інтерфейсу сайти можуть вообше не мати контенту, так як користувач все одно його не зможе знайти.\nНавігаційний інтерфейс сайту - основа враження користувача. Він або допомагає, або заважає. Якщо він не інтуїтивний, він марний. Одна з причин того, чому так часто зустрічається неоригінальний інтерфейс (visual Muzak), в тому, що звичайність робить його інтуїтивно розуміються і допомагає пройти через дозапусковое тестування.\nКрім надання доступу та непрямого емфазіса контенту сайту, інтерфейс допомагає людям працювати в інтерактивному режимі, як наприклад, при покупках або пошуку. Або ж доводить людей до відчаю, змушуючи їх рятуватися втечею на сайт конкурента.\nВеб -інтерфейс включає навігаційні елементи, як наприклад, панелі меню, інтерактивні запитальники, кнопки та інші механізми; іконки збільшувального скла; ліві і праві стрілки; та інші компоненти, які допомагають взаємодії відвідувача і сайту. Банальні інтерфейси являють собою побиті метафори, як наприклад, повсюдно використовуване зображення папки або огидні опуклі кнопки.\nСливи та перепони\nНемає універсального ефективного способу навігації, як немає універсального хорошого тексту реклами.\nХороший текст реклами грунтується на рекламований продукт, хороший інтерфейс грунтується на аудиторії та бренд-властивостях кожного сайту. Коли дизайн навігації угадує вимоги користувача і веде його або її по сайту, його можна вважати успішним. Коли це робиться оригінально і адекватно бренду, сайт можна вважати ще більш успішним.\nБездоганний графічний дизайн не завжди веде до хорошого дизайну інтерфейсу. Сайт, який виглядає карколомно, але заплутує користувача, - це провальний сайт.\nУ 1999 і 2000 році кілька найбільших веб компаній трохи не розорилися, забувши, що інтерфейсом повинні користуватися ми, прості смертні. Дивлячись на ескізи та демо версії, члени ради директорів випускають зітхання захоплення: "Ах!" Намагаючись навігіровать по завершеному сайту, публіка спантеличено дивиться в екран: "??? ? "Публіка - це суд вищої інстанції.\nКожен сайт говорить з певною аудиторією. Сайт, який претендує на звання" загального кращого друга ", насправді нікому не друг. Цільовий, легкий у застосуванні, адекватний бренду інтерфейс також незрівнянний, як смак свіжозірваними сливи в літній день.\nНемає єдиного рецепту по дизайну будь-якого сайту. Але є багато нудних способів, які "спрацьовують", не схоплюючи істинний дух сайту (якщо у нього такий є, вдобавок до функціональним принципом "і я, і я" або брошюрірованному контенту).\nСамий сліпучий інтерфейс може бути найкращим, особливо, якщо сайту нічого сказати, крім зовнішньої краси. Але коли вам дійсно є, про що розповісти світу, архітектура вашого сайту повинна бути не менш виразною, ніж текст. В іншому випадку, ви і ваш клієнт говорите самі з собою, а це в кінцевому підсумку призведе до бурмотання про себе, коли сайт не допомагає досягти бажаного результату.\nІ це гірка правда життя.


18 січня - надвечір'я Богоявлення, "Голодна кутя" або Другий Святвечір | Новини | Всеукраїнська асоціація пенсіонерів\n18 січня - надвечір'я Богоявлення, "Голодна кутя" або Другий Святвечір\nОсь і добігають кінця тривалі зимові свята українців. Напередодні Водохреща – 18 січня за новим стилем – святкуємо другий Свят-Вечір або по-іншому «Голодна кутя».\nУвесь цей день віряни нічого не їдять — постують. Сідають вечеряти, коли вже засяє вечірня зоря. На вечерю подаються пісні страви — смажена риба, вареники з капустою, гречані млинці на олії і кутя та узвар.\nЩо ж до самої щедрівки, то вона цікава тим, що робить натяк на стародавній поганський звичай наших предків — приносити в жертву волів («виженемо рогача...»).\nПодібне оповідання записане і на Київщині: «... захотілось ото йому послухати мови волів. На ніч заліз той хазяїн в ясла. Може, так до півночі лежав, — нічого не чути. Тихо в оборі, худоба лягла на спочинок, жує собі жуйку. Лежали воли, лежали, а далі встає один. Встає, а другий каже до нього: «Чому не лежиш, навіщо ноги томиш?..» А хазяїн в яслах слухає. Коли далі віл, той, що встав, каже: «Як то з нами дальше буде, хазяїн наш щось дуже мало паші має. До весни ще далеко, чим він нас догодує до весни?...» Хазяїн все слухає та дивом дивується. Ну, ті лежали, лежали, а тоді знов говорять: «...Єсть ще в його ожеред соломи, що вже три роки, як він стоїть. Тею соломою хазяїн нас буде годувати до нової паші. Якби обмолотив того ожереда, ще б корців зо два жита взяв. Але хазяїн не буде молотити тої соломи, бо скоро умре.\nТомас Штернберґ у праці «Діялекти і фолкльор» подав таке оповідання про одну господиню з Бретанії: «Мала вона одного кота й одного пса. Поводилася з ними кепсько і морила голодом. Коли одного року надійшов Свят-Вечір, вона мало не впала з крісла від здивування, коли почула, як пес сказав до кота: «Ну, надійшов час, коли ми маємо покинути свою господиню. Вона — стара скнара, і цієї ночі прийдуть розбійники і вб'ють її, пограбувавши». — «Це буде добрий вчинок!» — відповів кіт. Перелякана господиня побігла до сусідньої хати. В дверях її зустріли грабіжники, пограбували і вбили».\nПеред вечерею господар кадить ладаном, кропить хату «навхрест» - хлібиною з хрестом зверху.\nКоли «кутю проженуть», батько присмалює дітям чуби — «щоб вовка не боялися!» Згадаймо приповідку: «Не бачив ти ще смаленого вовка!» Ця приповідка стоїть у зв'язку з обрядом «смалити чуби» в цей вечір. «То так, як смалений вовк, тоді діти не будуть боятися».


19 січня, 2021 - 17:18\nТепер субвенції від держави на навчальні заклади будуть отримувати громади.\nЗ укрупненням районів у Харківській області 614 навчальних закладів перейшли у власність об'єднаних територіальних громад.\nВсі територіальні громади в Харківській області отримали на баланс навчальні заклади. 19 січня на сесії Дворічанського селищної ради передали на баланс селищної ради останні 25 навчальних закладів. Про це повідомили в Харківській обласній державній адміністрації.\n"Тепер фінансування установ освіти буде здійснюватися територіальними громадами, які безпосередньо будуть отримувати відповідні субвенції від держави", — сказала директорка департаменту науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації Анжеліка Крутова.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Міністр освіти хоче повернути школярів за парти після локдауну\nСеред навчальних закладів 357 — це загальноосвітні установи, 183 — дошкільні установи, 47 — установи додаткової освіти, 22 — інклюзивні ресурсні центри, 5 — центри професійної підготовки педагогів.\nЯк писав KHARKIV Today, в червні Кабінет міністрів України прийняв розпорядження про визначення адмінцентрів і територіальних громад. У Харківській області затвердили 56 об'єднаних територіальних громад.\nЧерез місяць Верховна Рада України прийняла постанову №3650 "Про створення та ліквідацію районів". У Харківській області замість 27 районів створили сім — Богодухівський, Ізюмський, Красноградський, Куп'янський, Лозівський, Харківський і Чугуївський. Відтак тепер скорочують голів районних державних адміністрацій, які ліквідовані, і передають майно на баланс громад.\nШколам рекомендують ввести додаткові обмеження і продовжити канікули


Олександр Фільчаков - досьє, біографія, фото, останні новини - ПАРЛАМЕНТ.UA\nНародився 20 квітня 1979 року в Харкові.\nЗ 1996 по 2001 рік Олександр був студентом Харківської юридичної академії України імені Ярослава Мудрого. Свою другу вищу освіту фінансиста чинний прокурор Харківщини отримав у Національному аерокосмічному університеті імені М. Е. Жуковського ”Харківський авіаційний інститут”, який закінчив у 2005 році.\nМати - Фільчакова Ганна Михайлівна, фізична особа-підприємець, що надає нерухоме майно в оренду. Власниця будинку в Харкові та земельної ділянки.\nБатько - Фільчаков Василь Іванович, приватний підприємець. Разом із Григорієм Скляренком - батьком першої дружини сина Тетяни - заснував ТОВ “Прометей 100”, яке надавало адвокатські послуги. Станом на листопад 2020 року товариство як юридична особа припинило своє існування. Також батько прокурора Харківської області значиться керівником обслуговуючого кооперативу “Автогаражний кооператив Геркулес”. Володіє автомобілями BMW X5 та Skoda Octavia A5. У травні 2017 року Василя Фільчакова затримали за керування автомобілем у нетверезому стані. Тоді провадження про адміністративне правопорушення закрили у зв'язку із закінченням строків.\nДружина - Скляренко Тетяна Григорівна, головний державний інспектор митного поста "Щербаківка" Харківської області. Розлучена з Олександром Фільчаковим. Жінка неодноразово ставала учасницею майнових скандалів. У 2019 році вона придбала автомобіль BMW i3 ХЕТЧБЕК-B 2015 року випуску, в 10 разів занизивши його вартість.\nДружина - Шуміліна Юлія Ігорівна, 1984 р.н., юристка. Народилася у місті Антрацит на Луганщині. Очолювала прокуратуру Дергачівського району Харківської області. До квітня 2019 року займала посаду прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1.\nСин - Фільчаков (Скляренко) Глєб. Має право користування квартирою в 75,1 кв.м, яка знаходиться в Харкові. Професійно займається великим тенісом.\nСин - Фільчаков Данііл, 2015 р.н. Хлопчик цікавиться східними єдиноборствами тхеквондо.\nДочка - Фільчакова Софія, 2017 р.н.\nТеща - Шуміліна Олена, 1971 р.н., приватний підприємець, начальник відділу кадрів шахти “Курахівська”. Проживає в місті Антрацит на тимчасово окупованій проросійськими бойовиками території Луганської області. Офіційне місце проживання зареєстроване в Харкові. Жінка користується соціальними мережами. Зокрема, і забороненою наказом президента мережею “Одноклассники”, в якій виставляє особисті фото. Теща прокурора Харківщини у грудні 2017 року заснувала ТОВ “Каталокс”, яке надає послуги в галузі лісового господарства. У листопаді 2020 року власником товариства став уже Дмитро Рибалка. У 2019 році Шуміліна перевела на рахунок своєї доньки Юлії 270 тис. грн та передала у право користування автомобіль BMW X5.\nДід дружини - Пузін Віктор, підприємець. Засновник ПП “Схід”, що займається електромонтажними роботами, роздрібною торгівлею пальним та будівництвом. Також літній чоловік значиться засновником ТОВ “Схід-Вугілля ПК”, яке спеціалізується на видобуванні та збагаченні кам'яного вугілля. У 2008 році нібито подарував онуці 140 тис.грн.\nСвою кар'єру молодий спеціаліст Олександр Фільчаков розпочав у лютому 2002 року з посади стажиста помічника прокурора Дергачівського району Харківщини. Пропрацював на цій посаді до кінця 2002 року, коли його призначили помічником прокурора. А в квітні 2003 року Олександр стає старшим помічником прокурора. У грудні 2003 року в житті Фільчакова стався новий виток. Тепер він - слідчий прокуратури. Цю посаду він займав до липня 2004 року.\nЗ липня 2004 по лютий 2006 року Олександр Фільчаков знову виконує обов'язки старшого помічника прокурора Дергачівського району. У лютому він отримує призначення у відділ нагляду за додержанням законів органами СБУ Державної митної служби та Державної прикордонної служби України, де пропрацює до жовтня 2007 року.\nЦієї ж осені він отримує перше солідне призначення й починає працювати заступником прокурора Дергачівського району Харківської області.\nЗ листопада 2009 по вересень 2010 року Фільчаков пробує свої сили на посаді заступника прокурора Московського району міста Харкова. Але на початку осені 2010 року знову повертається у Дергачівську прокуратуру, яку очолює на посаді прокурора до березня 2014 року.\nУ листопаді 2014 року кар'єра Фільчакова в черговий раз іде вгору: його призначають виконуючим обов'язки керівника прокуратури Київського району його рідного міста Харків. Там він продовжує працювати до грудня наступного року.\nЗ грудня 2015 по вересень 2019 року Олександр Фільчаков обіймає різноманітні посади в Харківській місцевій прокуратурі номер два. Там він виконує обов'язки, починаючи від першого заступника керівника й завершуючи очільником. До слова, його конкурент на посаду - Олександр Щербань - навіть подав позов до суду, в якому вимагав скасувати наказ про призначення Фільчакова керівником прокуратури.\n1 жовтня 2019 року Олександра Фільчакова призначили прокурором Харківської області.\nНа цій посаді Фільчаков встиг заробити собі авторитет, провівши кілька розслідувань, які пролунали на всю країну. Так, за безпосередньої участі нового прокурора за ґрати потрапили два керівники виправної колонії та підприємець, які незаконно збагачувалися на продажі продуктів, якими харчувалися в'язні колонії.\nВін також заробив собі авторитет на справі про єгерів лісгоспу, які виявилися “чорними лісорубами” та знищили дерева на суму в 9,7 млн. грн.\nПозитивну думку керівництва та містян Харкова про новопризначеного прокурора сформувало й викриття підпільного казино, яке “кришували” місцеві правоохоронці.\nА нещодавно Фільчаков оголосив підозру в розтраті майна ексзаступнику начальника Податкової поліції в Харківській області.