Болючі зміни: чи впорається влада з другим етапом медреформи — 5 канал\n06.05.2020 12:38 Читайте по-русски\nЧерез місяць після старту другого етапу невдоволення реформою висловив президент\nПро плюси та мінуси медичної реформи не говорив хіба що лінивий. Хтось її називав геноцидом нації.\n"Так звана медична реформа, а насправді позбавлення українців права на медичну допомогу", – заявляв екснардеп Олег Ляшко.\nА хтось вважав необхідним кроком.\n"Ми будемо боротися за цю реформу і врешті отримаємо результат", – казав колишній прем'єр Гройсман.\nПерший етап медреформи стартував у 17-му році. Українці підписали декларації із сімейними лікарями. Другий етап розпочався цьогоріч у квітні. Разом із ним й акції протестів від медиків. Головні лікарі низки медзакладів заявили про недостатнє фінансування. А деякі поставили ультиматум.\n"Я оголосив голодування, поки не отримують заробітну плату працівники медичні", – заявив гендиректор Глухівської міськлікарні Анатолій Кияшко.\nЧерез місяць після старту другого етапу невдоволення реформою висловив президент.\n"Нам потрібно не згортання реформи, а її поліпшення. Визнання помилок і їх виправлення. Тому я чекаю відповідних рішень від усіх уповноважених осіб", – сказав Зеленський.\nНаступного ранку у МОЗі збирають екстрений брифінг. На нього, окрім чільника міністерства, приходять і його заступники, а також голова профільного комітету парламенту Михайло Радуцький. Останній не раз публічно обіцяв не відкладати другий етап. Але вслід за президентом змінив акценти. Мовляв, для якісних змін недостатньо коштів.\n"Ми витрачаємо на медицину приблизно 3% ВВП. В умовах дефіциту фінансування жодна реформа не матиме успіху, тому комітет здоров'я нації наполягає на збільшенні фінансування медицини вдвічі – до 6% ВВП", – зауважив голова комітету з питань здоров'я нації Михайло Радуцький.\nУ МОЗ визнали: до нового етапу не готові.\n"Ми надаємо медичну допомогу, не маючи стандартів надання цієї медичної допомоги. МОЗ розробить справедливі тарифи, за якими буде здійснюватися фінансування галузі у 2021 році", – зазначив очільник МОЗ Степанов.\nПростими словами: МОЗ має встановити розцінки, за якими лікарням будуть оплачувати надані послуги. Головна по грошах – Національна служба здоров'я, з якою кожен медзаклад має укласти договір. Що більше пацієнтів та що краще обладнана установа, то більше фінансування, а відповідно й зарплата медиків. Це європейський підхід, за яким "гроші ходять за пацієнтом", розповідає одна з членів команди Уляни Супрун. У словах нового керівництва МОЗ уже вбачає скасування реформи. Вважає: якщо зміни зупинять, гроші й далі ходитимуть за головлікарем, а не пацієнтом.\n"Сьогодні головні лікарі – це ті люди, які мають по суті цю реформу на місцях провадити. Ніхто не каже звільнити там 50 тисяч лікарів. Ні! Навпаки. Ви маєте так працювати, щоб найефективніші лікарі надавали ефективні послуги. Україна потребує другого етапу реформи – це основне. Кожен пацієнт і кожен лікар розуміє, що так, як воно є зараз, воно не може працювати", – пояснила заступниця міністра МОЗ 2018-2019 років Ольга Стефанишина.\nТакої ж думки й опозиційні сили парламенту.\n"Знову будуть платити за пусті ліжка у величезних лікарнях, де головні лікарі їздять не просто на джипах, а яхтах", – наголосила депутатка "Голосу" Олександра Устінова.\n"Це тримати лікарів як рабів, це робити тотальну "уравніловку", не забезпечувати необхідним нашу медицину", – переконаний п'ятий президент України Петро Порошенко.\nЩо буде далі з другим етапом, стане відомо вже в середу. Саме тоді збереться уряд на засідання. Поки ж реформа в хиткому стані.


Жоден експеримент не є досконалим, і дослідники розробили широкий словник для опису можливих проблем. Дієвість відноситься до того, наскільки результатами певного експерименту є якийсь більш загальний висновок. Соціологи виявили корисним розбити дієвість на чотири основні типи: дійсність статистичного висновку, внутрішня дійсність, конструктивна дійсність та зовнішня дійсність (Shadish, Cook, and Campbell 2001, chap. 2) . Освоєння цих концепцій дасть вам ментальний контрольний список для критики та вдосконалення дизайну та аналізу експерименту, і це допоможе вам спілкуватися з іншими дослідниками.\nСтатистичний висновок полягає в тому, чи правильно було здійснено статистичний аналіз експерименту. У контексті Schultz et al. (2007) , таке питання може зосереджуватись на тому, чи правильно вони обчислюють їх \_(p\_) -значення. Статистичні принципи, необхідні для розробки та аналізу експериментів, виходять за рамки цієї книги, але вони не змінилися в епоху цифрового століття. Проте, що змінилося, полягає в тому, що середовище даних у цифрових експериментах створило нові можливості, такі як використання методів машинного навчання для оцінки неоднорідності ефектів лікування (Imai and Ratkovic 2013) .\nВнутрішня межа дії полягає в тому, чи правильно виконано експериментальні процедури. Повернення до експерименту Schultz et al. (2007) , питання про внутрішню дієвість можуть зосереджуватися навколо рандомізації, надання лікування та вимірювання результатів. Наприклад, ви можете бути стурбовані тим, що асистенти дослідників надійно не читали електролічильники. Справді, Шульц та його колеги були стурбовані цією проблемою, і вони мали зразок лічильників, прочитаних двічі; на щастя, результати були по суті однаковими. Загалом, експеримент Шульца та його колег, як видається, має високу внутрішню дієвість, але це не завжди так: складні польові та он-лайнові експерименти часто виникають із проблем, які фактично забезпечують правильне ставлення до потрібних людей та вимірювання результатів для кожного. На щастя, цифровий вік може допомогти зменшити стурбованість внутрішньою дієвістю, тому що зараз легше забезпечити доставку лікування тим, хто його має прийняти, і оцінити результати для всіх учасників.\nПобудова обгрунтованості центрів навколо матчу між даними та теоретичними конструкціями. Як обговорюється у главі 2, конструкції є абстрактними поняттями, про які говорять соціологи. На жаль, ці абстрактні поняття не завжди мають чітких визначень та вимірювань. Повернення до Schultz et al. (2007) стверджує, що заборона на соціальні норми може зменшити споживання електроенергії, тому дослідники повинні розробляти методи лікування, що маніпулюють "забороненими соціальними нормами" (наприклад, емоційкою) та вимірювати "споживання електроенергії". У аналогових експериментах багато дослідників розробили власне лікування та оцінили свої результати. Цей підхід гарантує, що, наскільки це можливо, експерименти співпадають з вивченими абстрактними конструкціями. У цифрових експериментах, де дослідники співпрацюють з компаніями чи урядами для надання лікування та використання постійно діючих систем даних для вимірювання результатів, співвідношення між експериментом та теоретичними побудовами може бути менш жорстким. Таким чином, я очікую, що дійсність конструкції, як правило, є більшою проблемою в цифрових експериментах, ніж в аналогових експериментах.\nНарешті, зовнішня межа дії полягає в тому, чи можуть результати цього експерименту бути узагальнені на інші ситуації. Повернення до Schultz et al. (2007) , можна було б поцікавитись, чи дають ті самі ідеї, що надають людям інформацію про їх споживання енергії у стосунках зі своїми однолітками, та сигналу про заборонні норми (наприклад, смайлик) - зменшить споживання енергії, якщо це було зроблено іншим чином в іншому оточенні. Для найбільш добре розроблених і добре провідних експериментів найчастіше можна звернути увагу на зовнішню дійсність. У минулому ці дебати про зовнішню дієвість часто включали не більше, ніж групу людей, що сидять в кімнаті, намагаючись уявити, що сталося б, якщо б процедури були зроблені по-іншому, або в іншому місці, або з різними учасниками . На щастя, цифрова епоха дає змогу дослідникам виходити за рамки цих бездокументарних спекуляцій та оцінити зовнішню дійсність емпірично.\nОскільки результати Schultz et al. (2007) були настільки захоплюючими, що компанія Opower співпрацювала з комунальними підприємствами США, щоб розгорнути це лікування більш широко. Виходячи з дизайну Schultz et al. (2007) , Opower створив індивідуальні звіти про домашню енергію, що мали два основних модулі: один з яких показує використання електроенергії у домогосподарстві щодо своїх сусідів за допомогою смайлика та надання порад щодо зниження енергоспоживання (рис 4.6). Потім, спільно з дослідниками, Opower запустив рандомізовані контрольні експерименти, щоб оцінити вплив цих звітів про домашню енергію. Незважаючи на те, що лікування в цих експериментах, як правило, здійснювалося фізично, як правило, через старомодне пошкодження потоку - результат вимірювався цифровими пристроями у фізичному світі (наприклад, лічильники електроенергії). Крім того, замість того, щоб вручну збирати цю інформацію з асистентів-дослідників, які відвідують кожен будинок, експерименти Opower були зроблені у партнерстві з енергетичними компаніями, що дозволило дослідникам отримати доступ до енергетичних показань. Таким чином, ці частково цифрові польові експерименти були запущені у масовому масштабі за низьких змінних витрат.\nМалюнок 4.6. Доповіді "Домашня енергія" мали модуль "Соціальний порівняльний аналіз" та "Модуль кроків". Відтворено за дозволом від Allcott (2011) , цифри 1 і 2.\nУ першому наборі експериментів із 600 000 домогосподарств з 10 різних сайтів, Allcott (2011) виявив, що Звіт про домашній енергоресурс знизив споживання електроенергії. Іншими словами, результати набагато більшого, більш географічно різноманітного дослідження були якісно подібні до результатів Schultz et al. (2007) . Крім того, у подальших дослідженнях, у яких взяли участь вісім мільйонів додаткових домогосподарств з 101 різних сайтів, Allcott (2015) знову встановив, що Доповідь Home Energy постійно знижує споживання електроенергії. Цей набагато більший набір експериментів також виявив цікавий новий шаблон, який не був би видимим в жодному окремому експерименті: розмір ефекту знизився в пізніших експериментах (рис 4.7). Allcott (2015) припустив, що це зниження відбулося через те, що з часом лікування застосовувалося до різних типів учасників. Більш конкретно, комунальні послуги з більш екологічно орієнтованими клієнтами, швидше за все, приймають програму раніше, і їх клієнти більш чуйно реагують на лікування. Оскільки комунальні послуги з менш екологічно орієнтованими клієнтами прийняли програму, її ефективність виявилася неефективною. Таким чином, подібно до того, як рандомізація в експериментах гарантує, що лікування та контрольна група подібні, рандомізація в сайтах досліджень гарантує, що оцінки можна узагальнити від однієї групи учасників до більш загальної версії населення (див. Розділ 3 про вибірку). Якщо дослідницькі сайти не відбираються випадковим чином, то узагальнення навіть від ідеально розробленого та проведеного експерименту може бути проблематичним.\nРисунок 4.7: Результати 111 експериментів, які перевіряють вплив звіту про енергозбереження на енергію. На сайтах, де ця програма була прийнята пізніше, вона мала менший вплив. Allcott (2015) стверджує, що основним джерелом цієї моделі є те, що сайти з більш екологічними клієнтами більш схильні приймати програму раніше. Адаптовано з Allcott (2015) , малюнок 3.\nРазом ці 111 експериментів-10 у Allcott (2011) та 101 в Allcott (2015) залучили близько 8,5 мільйонів домогосподарств із усього Сполучених Штатів. Вони послідовно показують, що Home Energy Reports знижують середнє споживання електроенергії, в результаті чого підтримуються оригінальні висновки Шульца та його колег із 300 будинків у Каліфорнії. Окрім простого відтворення цих оригінальних результатів, подальші експерименти також показують, що розмір ефекту залежить від місця розташування. Цей набір експериментів також ілюструє ще два загальні моменти щодо частково цифрових польових експериментів. По-перше, дослідники зможуть емпірично вирішувати питання про зовнішню дієвість, коли вартість експериментів експериментів невелика, і це може статися, якщо результат вже вимірюється системою постійних даних. Тому він пропонує, щоб дослідники мали спостерігати за іншими цікавими та важливими способами поведінки, які вже реєструються, а потім розробляти експерименти на вершині цієї існуючої вимірювальної інфраструктури. По-друге, цей набір експериментів нагадує нам, що експерименти з цифровими полями не просто в Інтернеті; все частіше я сподіваюсь, що вони будуть скрізь з багатьма результатами, виміряними датчиками у вбудованому середовищі.\nЧотири типи справедливості-статистичного обґрунтування, внутрішньої дійсності, дійсності конструкції та зовнішньої дійсності - надають психологічний контрольний список, щоб допомогти дослідникам оцінити, чи результати певного експерименту підтримують більш загальний висновок. У порівнянні з експериментами аналогового віку, в експериментах у цифровому віці має бути простіше розглядати емпіричну зовнішню дієвість, а також легше забезпечити внутрішню дієвість. З іншого боку, проблеми конструктивної обґрунтованості, ймовірно, будуть більш складними в експериментах в цифровому віці, особливо в цифрових польових експериментах, які передбачають партнерські відносини з компаніями.


Опитування / 2015 / Судова реформа: опитування громадської думки, суддів, експертів - Фонд «Демократичні ініціативи»\nГоловна Опитування 2015 Судова реформа: опитування громадської думки, суддів, експертів Tweet Судова реформа: громадська думка населення України, грудень-2014\nСудова реформа: думка суддів, грудень-2014, січень-2015\nСудова реформа: думка експертів Судова реформа: громадська думка населення України, грудень-2014\nОпитування населення було проведено Фондом «Демократичні ініціативи імені Ілька Кучеріва» спільно з соціологічною службою Центру Разумкова з 19 по 24 грудня 2014 року. Опитано 2008 респондентів віком від 18 років у всіх регіонах України, за винятком АР Крим. Теоретична похибка вибірки – 2,3%. Опитування проведено на замовлення Центру політико-правових реформ у рамках проекту «Подолання неформальних практик в судовій системі», фінансованого програмою МАТРА Посольства Королівства Нідерландів, та програми «Спідометр конституційної та судової реформ», фінансованої Європейським Союзом.\nНеобхідність проведення судової реформи в Україні підтримує більшість українських громадян, причому 46% вважають, що ця реформа є одним з найбільш нагальних завдань і має розпочинатися якнайшвидше. Ще 34% також відзначають потребу реформувати судову систему, але завважують, що наразі є більш актуальні завдання і з судовою реформою можна дещо почекати. Лише 1,5% українців не бачать особливої потреби в реформі правосуддя в Україні. Часткові й обережні зміни судової системи як шлях її реформування підтримують лише 8% українців, а у непотрібності будь-яких змін взагалі впевнені лише 1%. Переважна частина суспільства вважає, що судова система в рамках реформи повинна зазнати серйозних змін. При цьому 46% вважають, що такі заходи мають носити радикальний характер і означати докорінні зміни практично всього у нинішній системі судочинства, а ще 34% вважають, що зміни мають бути істотними, але наголошують – абсолютно все міняти не можна.\nУкраїнські суди як соціальна інституція і надалі мають негативний баланс довіри-недовіри у суспільстві (-71%). Так, в той час як довіряють судам 9%, недовіру їм виказують 81% українців. Якщо порівняти з 2013 р., рівень довіри до судів в українському суспільстві знизився (від 19% до 9%), а недовіри, навпаки, зріс (від 71% до 81%).\nАбсолютна більшість населення зазначає, що в українських судах мають місце такі негативні явища, як корупція (94%), залежність суддів від політиків (80,5%) і від олігархів (80%), ухвалення замовних рішень (77%), кругова порука в системі правосуддя (73%), низький рівень моральності більшості суддів (66%), незрозумілість і закритість судових процесів для пересічної людини (52%), складність і заплутаність судової системи (50,5%).\nОсновним чинником, що негативно впливає на рівень довіри до судів в Україні, більшість населення вважає поширеність корупції в судах (74%). Інші чинники називалися значно рідше.\nНайбільш поширеною пропозицією щодо змін у судовій системі стала ідея звільнення частини суддівського корпусу після проведення розслідувань – це підтримують 40% населення. Згадувалися й такі пропозиції, як запровадження майнової відповідальності суддів за незаконні рішення (31%), позбавлення суддів недоторканості та привілеїв (30%).\nПризначення суддів має бути у компетенції спеціально створеного для цього органу, який був би незалежним від законодавчої та виконавчої влади і членами якого були би судді і представники громадськості – таку думку поділяють 43% українців. На другому місці – перетворення суддівської посади на виборну й обрання суддів громадянами на виборах (28%). Призначення суддів Президентом, Верховною Радою чи Верховним Судом підтримується однаково незначною часткою українського суспільства (4-5%).\nІдея призначення суддів на посаду пожиттєво в українському суспільстві підтримки не знаходить – за це виступають лише 2% населення. Натомість громадяни вважають, що суддів треба призначати на термін до 5 років (41%) або на термін до одного року, а згодом, в разі відсутності порушень і нарікань – до досягнення пенсійного віку (30%).\nНайбільш ефективними методами громадського контролю за судами, на думку населення, є подання скарг на суддів до дисциплінарних органів (37%), оприлюднення інформації про поведінку, статки суддів та членів їхніх родин у ЗМІ (35%), звернення до правоохоронних органів щодо скоєних суддями злочинів (31%) та вибори суддів і можливість їх відкликання з посад виборцями (30%). Результати опитування\nЯк Ви вважаєте, наскільки актуальним зараз є проведення судової реформи? 1 – Вважаю це одним з найнагальніших завдань\n2 – Реформу треба проводити, але зараз є більш актуальні завдання 34,3\n3 – Вважаю, що зараз реформа не на часі, її можна й відкласти 11,0\n4 – Вважаю, що насправді особливої потреби в реформі правосуддя в Україні немає взагалі\nЯкщо судова реформа буде проводитися, наскільки серйозними мають бути зміни? 1 – Потрібні радикальні зміни – міняти треба фактично все\n2 – Потрібні серйозні зміни, але геть усе міняти не можна\n3 – Потрібні часткові обережні зміни\n4 – Фактично істотних змін система судочинства взагалі не потребує, можливо, щось десь треба покращити\n4.1 Як Ви вважаєте, що з переліченого існує в українській системі правосуддя? 4.2 А що з переліченого найбільш негативно впливає на рівень довіри до суду в Україні? 4.1 Чи існує?\n4.2 Найбільш негативно впливає\nЗалежність суддів від політиків\nЗалежність суддів від олігархів\nУхвалення замовних рішень\nНизький рівень професійних знань більшості суддів\nНизький рівень моральності більшості суддів\nПогана вмотивованість і незрозумілість судових рішень\nКругова порука в системі правосуддя\nНезрозумілість і закритість судових процесів для пересічної людини\nНебажання суддів йти на діалог із громадськістю\nСкладність і заплутаність судової системи\nБрак інформації у ЗМІ про позитивну діяльність судів\nПогана якість законів, які змушені застосовувати суди\n5. Які пропозиції щодо судової системи Ви би підтримали передусім? Повністю звільнити весь суддівський корпус (біля 9 тис. суддів)\nЗвільнити частину суддів, після розслідувань\nЗапровадити безстрокове призначення суддів\nЗапровадити призначення суддів незалежним від влади органом, членами якого є судді і представники громадськості\nЗапровадити обрання суддів громадянами на виборах\nЗапровадити провокації хабарів для перевірки доброчесності суддів\nЗапровадити конкурсний відбір кандидатів на всі суддівські посади\nЗапровадити перевірку суддів на детекторі брехні\nПідвищити зарплату суддям і працівникам судів, щоб ті не брали хабарів\nПідвищити мінімальний вік для судді (зараз він 25 років)\nПідвищити пенсійний вік для перебування судді на посаді (зараз він 65 років)\nЗапровадити звільнення суддів як професійно непридатних за певну кількість скасованих судових рішень\nЗапровадити майнову відповідальність суддів за незаконні рішення\nПозбавити суддів недоторканості і привілеїв\nНе підтримую жодну із названих пропозицій\n6. Хто, на Вашу думку, мав би призначати суддів? Громадяни на виборах\nСпеціально створений для цього незалежний від законодавчої і виконавчої влади орган, членами якого є судді і представники громадськості\n7. На який термін, на Вашу думку, потрібно призначати суддів? На строк до 5 років\nНа строк від 5 до 10 років\nСпочатку на короткий строк (до одного року), а потім за відсутності негідних вчинків – до досягнення пенсійного віку\nДо досягнення пенсійного віку, якщо суддя не вчиняє негідних вчинків\nДовічно, якщо суддя не вчиняє негідних вчинків\n8. Як, на Вашу думку, громадськість може найбільш ефективно контролювати суди? Через подання скарг на суддів до дисциплінарних органів\nЧерез подання заяв у правоохоронні органи про вчиненні суддями злочинів\nЧерез збір та оприлюднення у ЗМІ інформації про поведінку суддів, їхні статки, бізнес членів сімʼї\nЧерез вибори і відкликання виборцями суддів\nЧерез участь представників громадськості в кваліфікаційних і дисциплінарних органах\nЧерез участь у соціологічних опитуваннях щодо якості діяльності судів\nЧерез участь у здійсненні правосуддя у ролі народних засідателів чи присяжних\nЗа допомогою мітингів і протестів\nЧерез створення громадських рад при судах\nДинаміка довіри до судів\nЗараз я називатиму окремі соціальні інституції. Якою мірою Ви їм довіряєте? Конституційний Суд України\nОпитування представників судової гілки влади було проведено у період з 8 грудня 2014 р. по 27 січня 2015 р. Опитано було 1066 суддів та 26 співробітників Апеляційного суду. Загалом участь в опитуванні взяли судді Волинської, Вінницької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської, Дніпропетровської, Львівської, Сумської областей та міста Києва. Дослідження охоплює представників Апеляційних, Господарських, Окружних адміністративних, Апеляційних адміністративних судів. Опитування проведено на замовлення Центру політико-правових реформ в рамках проекту «Подолання неформальних практик в судовій системі», фінансованого програмою МАТРА Посольства Королівства Нідерландів, та програми «Спідометр конституційної та судової реформ», фінансованої Європейським Союзом.\nЛише 12% опитаних суддів та працівників апаратів судів вважають, що проведення судової реформи в Україні є одним з найбільш нагальних завдань на сьогодні. Більшість респондентів (51%) вважають, що цю реформу проводити потрібно, але, на їхню думку, наразі існують більш актуальні завдання. Ще 16% опитаних суддів вважають, що реформа не на часі і її можна відтермінувати, а от 19% вважають, що особливої потреби проводити судову реформу немає взагалі.\nЩодо серйозності змін, яких має зазнати судова система під час реформи, то відносна більшість опитаних виступає за проведення часткових та обережних змін (39%). На другому місці – сценарій реалізації серйозних змін, але без того, аби змінювати всю систему (30%). Поряд з цим майже чверть опитаних представників судового корпусу та апарату вважають, що практично жодних змін до судової системи вносити не потрібно, можливо, треба щось точково покращити.\nУ реальній незалежності системи правосуддя в Україні впевнені лише 9,5% представників суддівського корпусу. Більшість респондентів (52,5%) визнає, що іноді випадки впливу на суддів трапляються. Про те, що такі ситуації впливу на суддів є частими, говорить 20%, а ще 17% визнають, що фактично вся судова система є залежною.\nНайбільший вплив на суддів з метою ухвалення ними потрібного рішення, на думку самих представників судів, мають, з одного боку, журналісти та громадськість (50%), а з іншого – політики (не посадовці), вплив яких відзначають 48% респондентів. Відтак, ці результати показують, що навіть в умовах нинішньої судової системи, тиск та впливовість неполітичних й неурядових акторів є не менш дієвими, аніж неформальний політичний вплив.\nНайбільш поширеним та дієвими способом впливу на суддю під час розгляду справи більшість суддів називають можливість притягнення судді до відповідальності (58%). На другому місці опинився спосіб публічного тиску на суддю шляхом влаштування мітингів та протестів під судом (46%). Інші способи вплинути на суддю називалися респондентами значно рідше: прохання впливових людей – 22%, підкуп – 10,5%, прохання керівництва суду – 8%. Причому такі оцінки дієвості різних методів впливу судді та представники апарату робили на основі власного досвіду (43%) або досвіду знайомих (38%).\nПісля зміни влади в України механізми впливу на суддів залишилися ті самі, що й раніше – змінилися лише люди, які їх використовують. З цією позицією згодні 46% респондентів. Ще 29% говорять про те, що таких механізмів стало ще більше, аніж до зміни влади, і тільки 14% вважають, що каналів тиску на суддів поменшало.\nБільшість опитаних представників судів і суддів достатньо високо оцінюють стійкість суддів під час розгляду справ. Так, 51% опитаних вважають, що судді здебільшого стійкі, аби не піддаватися впливам та спокусам, а ще 23% зазначають, що майже всі судді стійкі та принципові.\nПитання про те, чи є в українських судах хабарництво, судді залишили без відповіді – 51% не змогли сформулювати відповідь, ще 4% – відмовились відповідати. При цьому, 41% респондентів робили свій висновок щодо хабарництва як власне припущення.\nСудді майже ніколи не йдуть на порушення вимог процесуального права – таку позицію обрали 49% опитаних. На те, що суддя може вдаватися до таких порушень іноді, в окремих випадках, вказують ще 27%. Якщо судді і порушують норми процесуального права, то це відбувається через нераціональність українських законів – вважають 67% респондентів. Незнання суддями закону як причина вчинення порушення називалася 9%, а от бажання суддів спростити собі життя шляхом відхилення від норм права згадують тільки 5,5%.\nПитання про об’єктивність добору кандидатів для призначення на посаду судді вперше, так само як і питання про незаангажованість відбору суддів для переведення до судів вищого рівня фактично лишилися без відповіді. Так, і в першому, і в другому випадках 40% респондентів не змогли чітко дати відповідь, ще 3–4% взагалі відмовилися відповідати. Логічно, що і на запитання про причини необ’єктивного добору кандидатів на їхні перші посади в судах відповіді не було у 36,5%, до яких можна додати 10%, що не схотіли відповідати.\nІдея люстрації не знаходить підтримки у середовищі суддів та працівників апарату – 67% вважають, що люстрація в принципі не потрібна, і необхідно натомість створити для суддів нормальні умови. Серед тих, хто висловився все-таки за деякі способи очищення суддівського корпусу, найбільше (18%) підтримали люстрацію через перевірку суддів Тимчасовою спеціальною комісією з подальшим розглядом висновку у Вищій раді юстиції (відповідно до ЗУ «Про відновлення довіри до судової влади»).\nОсновною проблемою, що її має подолати судова реформа в першу чергу, 72,5% суддів і працівників судів називають вплив Президента і Верховної Ради на суди. Проблемою №2 47% респондентів вважають обтяжливість судового процесу для сторін, під чим розуміють тяганину, дорожнечу та надмірну формалізованість процесу).\nРезультати опитування 1. Як Ви вважаєте, наскільки актуальним зараз є проведення судової реформи? %\n1 – Вважаю це одним з найнагальніших завдань\n2 – Реформу треба проводити, але зараз є більш актуальні завдання\n3 – Вважаю, що зараз реформа не на часі, її можна й відкласти\n2. Якщо Ви вважаєте, що судова реформа потрібна, наскільки серозними мають бути зміни? %\n1 – Потрібні радикальні зміни – міняти треба фактично все\n3. Як Ви вважаєте, чи є система правосуддя в Україні насправді незалежною? %\n1 – Так, система правосуддя справді незалежна\n2 – Іноді трапляються ситуації впливу на суддів\n3 – Ситуації впливу на суддів трапляються досить часто\n4 – Фактично вся судова система є залежною\n4. Якщо Ви вважаєте, що система правосуддя в Україні не повністю незалежна, то хто здійснює найбільший вплив на суддів з метою забезпечити ухвалення потрібного рішення? (можна вказати декілька відповідей) %\n1 – Голова суду\n2 – Прокурори\n3 – Місцеві чиновники\n4 – Посадовці з Адміністрації Президента\n5 – Посадовці з уряду\n6 – Політики (не посадовці)\n7 – Сторони у справі\n8 – Олігархи, люди з бізнесу\n9 – Люди із злочинного світу\n10 – Громадськість, журналісти\n4-а. Вкажіть, звідки Ви це знаєте? (можна вказати декілька відповідей) %\n1 – Знаю це з особистої практики\n2 – Знаю про це з досвіду знайомих\n3 – Знаю про це зі ЗМІ\n4 – Це моє припущення\n5. Як Ви вважаєте, що з переліченого є найбільш поширеним і одночасно найдієвішим способом впливу на суддю при розгляді справи? (можна вказати декілька відповідей) %\n1 – Дружні відносини з тими, для кого ця справа важлива\n2 – Підкуп\n3 – Шантажування компрометуючою інформацією\n4 – Мітинги під судом\n5 – Можливість притягнути суддю до відповідальності\n6 – Прохання впливових людей\n7 – Прохання безпосереднього керівництва суду\n8 – Внутрішня самоцензура (намагання бути в тренді політичної влади)\n5-а. Вкажіть, звідки Ви це знаєте? (можна вказати декілька відповідей) %\n6. Як Ви вважаєте, чи змінилися механізми впливу на суддів після зміни влади? %\n1 – Механізми залишилися ті самі, змінилися лише люди, які їх використовують\n2 – Механізмів впливу стало більше\n3 – Механізмів стало менше\n6-а. Вкажіть, звідки Ви це знаєте? (можна вказати декілька відповідей) %\n7. Як Ви вважаєте, як на практиці відбувається розподіл справ у суді:\n1 – Розподіл здійснює комп’ютер\n2 – Розподіл відбувається в ручному режимі\n3 – Розподіл здійснює комп’ютер, але інколи в роботу комп’ютера втручаються, аби справа потрапила до потрібного судді\n7-а. Вкажіть, звідки Ви це знаєте? (можна вказати декілька відповідей) %\n8. Як Ви вважаєте, наскільки судді в Україні можуть стійко не піддаватися впливам і спокусам при розгляді справ:\n1 – Майже всі судді стійкі і принципові\n2 – Судді здебільшого стійкі\n3 – Переважно судді нестійкі\n4 – Майже всі судді безпринципні і нестійкі\n5 – Кожен суддя у певних випадках може бути стійким, а в деяких – піддається впливам\n8-а. Вкажіть, звідки Ви це знаєте? (можна вказати декілька відповідей) Кількість згадок\n9. Наскільки, на Вашу думку, поширеними є факти хабарництва в суді? %\n1 – Так, у більшості випадків рішення ухвалюються за гроші\n2 – Досить часто судові рішення ухвалюються за гроші\n3 – Інколи таке трапляється\n4 – Судові рішення за гроші бувають лише у виняткових випадках\n9-а. Вкажіть, звідки Ви це знаєте? (можна вказати декілька відповідей) %\n10. Наскільки часто судді при розгляді справ йдуть на порушення вимог процесуального права:\n1 – Постійно\n4 – Майже ніколи\n10-а. Вкажіть, звідки Ви це знаєте? (можна вказати декілька відповідей) %\n11. Що, на Вашу думку, є основною причиною порушення суддями вимог процесуального закону:\n1 – Нераціональність закону\n2 – Бажання суддів спростити собі життя\n3 – Незнання суддями закону\n11-а. Вкажіть, звідки Ви це знаєте? (можна вказати декілька відповідей) %\n12. Чи об’єктивно відбувався останнім часом добір для призначення на посаду судді вперше:\n1 – Майже завжди цілком обʼєктивно\n2 – У більшості випадків об’єктивно\n3 – У більшості випадків не об’єктивно\n4 – Майже завжди не обʼєктивно\n12-а. Вкажіть, звідки Ви це знаєте? (можна вказати декілька відповідей) %\n13.Чи об’єктивно відбувався останнім часом добір для переведення суддів до судів вищого рівня:\n3 – У більшості випадків необ’єктивно\n4 – Майже завжди необʼєктивно\n13-а. Вкажіть, звідки Ви це знаєте? (можна вказати декілька відповідей) %\n14. Якщо добір суддів вперше відбувався необ’єктивно, то, як Ви думаєте, чому? %\n1 – Підкуп членів кваліфікаційної комісії\n2 – Протегування членами комісії конкретних осіб\n3 – Погана якість тестів\n4 – Низький професійний рівень членів комісії\n14-а. Вкажіть, звідки Ви це знаєте? (можна вказати декілька відповідей) %\n15. Який спосіб люстрації суддів Ви підтримуєте? (можна вказати декілька відповідей):\n1 – Через перевірку суддів Тимчасовою спеціальною комісією щодо перевірки суддів з подальшим розглядом її висновку у Вищій раді юстиції (Закон «Про відновлення довіри до судової влади»)\n2 – Через механізми автоматичного звільнення судді за те, що приймав певні рішення (Закон «Про очищення влади»)\n3 – Звільнення за наслідками перевірки майнових декларацій суддів (Закон «Про очищення влади»)\n4 – Через запровадження кваліфікаційної атестації та звільнення за її результатами\n5 – Через заснування нової судової системи змінами до Конституції і новий добір на всі посади суддів\n6 – Добровільна люстрація – через подання суддями заяв про звільнення\n7 – Не підтримую люстрацію взагалі, потрібно створити для суддів нормальні умови\n16. Які три проблеми має подолати в першу чергу судова реформа? (можна вказати до трьох відповідей):\n1 – Вплив інших гілок влади – Президента і Верховної Ради – на суддів\n2 – Багатоланковість судової системи\n3 – Корупція в судах\n4 – Вплив прокуратури і служби безпеки на суддів\n5 – Корпоративізм суддів\n6 – Незалученість представників громадськості до процедур формування суддівського корпусу\n7 – Відсутність повноцінного суду присяжних\n8 – Обтяжливість судового процесу для сторін (судова тяганина, різна практика, дорожнеча, надмірна формалізованість тощо)\nСудова реформа: думка експертів Опитування було проведено Фондом «Демократичні ініціативи імені Ілька Кучеріва» у період з 8 по 26 грудня 2014 р. В опитуванні взяли участь 27 експертів (адвокати, правозахисники, громадські діячі, юристи, які не є адвокатами або суддями). Опитування проведено на замовлення Центру політико-правових реформ в рамках проекту «Подолання неформальних практик в судовій системі», фінансованого програмою МАТРА Посольства Королівства Нідерландів, та програми «Спідометр конституційної та судової реформ», фінансованої Європейським Союзом.\nПроведення судової реформи є одним з найбільш нагальних та актуальних завдань на сьогодні – так вважає абсолютна більшість опитаних експертів. Жоден із опитаних адвокатів, правозахисників та юристів не поділяє думку, що реформу судочинства можна відкласти або що вона непотрібна взагалі. При цьому більшість експертів погоджується з тим, що судова система повинна зазнати серйозних змін, аж до радикальних нововведень, які змінили б практично всю існуючу систему.\nУ незаангажованість та незалежність системи правосуддя в Україні опитані експерти не вірять і вважають, що фактично вся судова система в Україні є залежною – повністю чи частково, у вигляді частих випадків впливу на суддів. Жоден з опитаних експертів не зміг назвати українську систему правосуддя справді незалежною та незаангажованою.\nНайбільший вплив на суддів з метою забезпечити ухвалення потрібного рішення здійснюють голови судів. Далі за інтенсивністю тиску на суддів експерти називають олігархів і людей з бізнесу, місцевих чиновників, прокурорів, посадовців з уряду та сторін у конкретних справах. Причому такі висновки експерти роблять на основі або власного досвіду, або досвіду своїх знайомих.\nНайбільш поширеними та найбільш дієвими способами вплинути на суддю під час розгляду справи є: прохання безпосереднього керівництва суду, підкуп судді та прохання впливових людей. З випадками використання саме таких механізмів впливу на суддів особисто стикалася абсолютна більшість експертів. При цьому, як виявилося, зміна влади в Україні у 2014 р. не призвела до зміни способи впливу на суддів – механізми лишилися ті самі, змінилися тільки люди, що їх використовують.\nЕксперти не можуть назвати розподіл справ у судах чесним і зазначають, що на практиці це справді відбувається за допомогою комп’ютера, але інколи у процес втручаються, аби справа потрапила до конкретного судді.\nЩодо ступеня стійкості суддів відносно зовнішнього впливу при розгляді справ думки експертів розділилися. Так, частина респондентів вважає, що судді переважно нестійкі до впливів і спокус під час розгляду справ, інша частина думає, що кожен суддя у певних випадках може бути стійким, а в іншій ситуації – навпаки може піддатися впливу.\nХабарництво є звичною практикою в українських судах. Зокрема, більшість експертів вказує на поширеність практики ухвалення судових рішень за гроші.\nБільшість експертів вказує і на часті порушення суддями вимог процесуального права під час розгляду справ у судах, і причиною цих порушень вважає бажання суддів спростити собі життя.\nДобір кандидатів для першого їх призначення на посаду судді відбувається переважно необ’єктивно (13 експертів). Основними причинами цього є протегування членами комісії конкретних осіб, а також підкуп членів кваліфікаційної комісії.\nОцінка об’єктивності добору суддів для переходу до судів вищих інстанцій також негативна – експерти вважають, що цей процес так само відбувається заангажовано і нечесно.\nПровести люстрацію суддівського корпусу можна шляхом розбудови нової судової системи через зміни до Конституції і добір нових кандидатів на усі посади суддів. Другим за поширеністю механізмом виявився варіант звільняти суддів на основі перевірки майнових декларацій, що передбачено нещодавно ухваленим законом про люстрацію. Окрім цього, частина експертів підтримує люстрацію на основі ЗУ «Про відновлення довіри до судової влади», а також шляхом автоматичного звільнення судді за ухвалення певних рішень (на основі ЗУ «Про очищення влади»).\nНайбільш нагальними проблемами, які має подолати судова реформа, фахівці називають корупцію в українських судах, а також вплив інших гілок та органів влади.\nЯк Ви вважаєте, наскільки актуальним зараз є проведення судової реформи? Експертів\nЯкщо Ви вважаєте, що судова реформа потрібна, наскільки серозними мають бути зміни? Експертів\nЯк Ви вважаєте, чи є система правосуддя в Україні насправді незалежною? Експертів\n4. Якщо Ви вважаєте, що система правосуддя в Україні не повністю незалежна, то хто здійснює найбільший вплив на суддів з метою забезпечити ухвалення потрібного рішення? (можна вказати декілька відповідей) Експертів\n4-а. Вкажіть, звідки Ви це знаєте? (можна вказати декілька відповідей) Експертів\nЯк Ви вважаєте, що з переліченого є найбільш поширеним і одночасно найдієвішим способом впливу на суддю при розгляді справи? (можна вказати декілька відповідей) Експертів\n5-а. Вкажіть, звідки Ви це знаєте? (можна вказати декілька відповідей) Експертів\nЯк Ви вважаєте, чи змінилися механізми впливу на суддів після зміни влади? Експертів\n6-а. Вкажіть, звідки Ви це знаєте? (можна вказати декілька відповідей) Експертів\n7-а. Вкажіть, звідки Ви це знаєте? (можна вказати декілька відповідей) Експертів\n8-а. Вкажіть, звідки Ви це знаєте? (можна вказати декілька відповідей) Експертів\n9. Наскільки, на Вашу думку, поширеними є факти хабарництва в суді? Експертів\n9-а. Вкажіть, звідки Ви це знаєте? (можна вказати декілька відповідей) Експертів\n10-а. Вкажіть, звідки Ви це знаєте? (можна вказати декілька відповідей) Експертів\n11-а. Вкажіть, звідки Ви це знаєте? (можна вказати декілька відповідей) Експертів\n3 – Знаю це зі ЗМІ\n12-а. Вкажіть, звідки Ви це знаєте? (можна вказати декілька відповідей) Експертів\n– Немає відповіді\n13-а. Вкажіть, звідки Ви це знаєте? (можна вказати декілька відповідей) Експертів\n14. Якщо добір суддів вперше відбувався необ’єктивно, то, як Ви думаєте, чому? Експертів\n14-а. Вкажіть, звідки Ви це знаєте? (можна вказати декілька відповідей) Експертів\n5 – Немає відповіді\n17. Вкажіть рід Ваших занять 1 – Адвокат\n2 - Юрист, який не є адвокатом або суддею\n3 - Громадський діяч, правозахисник\n5 – Не відповіли


Волинським ПТУ не вистачає більше 30 мільйонів держфінансування | ВолиньPost\nСитуація з фінасуванням ПТУ на Волині покращилась, проте нині є недофінансування у розмірі 33,6 мільйона гривень.\nПро це стало відомо на конференції педагогічних працівників, що відбулась сьогодні, 5 вересня 2017 року, за участі голови облдержадміністрації Володимира Гунчика, - повідомляє відділ інформаційної політики облдержадміністрації.\nНачальник управління освіти, науки та молоді Волинської облдержадміністрації Людмила Плахотна повідомила, що ситуація з фінансуванням професійно-технічних навчальних закладів у 2017 році значно поліпшилась у порівнянні з минулим роком, проте залишається складною.\nОскільки на сьогодні недофінансування ПТНЗ відповідно до потреби складає: по обласному бюджету - 33,6 млн.грн, по бюджету м.Луцька – 4,9 млн.грн.\nНеобхідність створення професійно-технічних центрів на Волині підкреслив директор обласного центру зайнятості Роман Романюк.\nЗокрема, він відмітив тісну та якісну співпрацю з професійно-технічними навчальними закладами у Волинській області. Також Роман В’ячеславович повідомив присутнім, що результом проведення спільної наради у березні цього року є відкриття Центру професійної кар’єри.\nПідсумовуючи сказане, директор обласного центру зайнятості відзначив, що вища освіта – це солідно, але професійно-технічна освіта – перспективно.\n- Ми знаходимось в стані реформування. І якщо ми з вами чекаємо, що хтось нам принесе реформу профтехосвіти на Волинь, то ми глибоко в цьому помиляємось. Ви будете робити перші реальні кроки самі, практикуючи, пробуючи на тих закладах професійно-технічної освіти, які можуть це робити. Створите навчальний професійний центр і дивитесь чи може він працювати. Об’єднувати і не боятися, так як ми робимо сьогодні по опорних школах. Утворюємо опорні професійно-технічні заклади, спеціалізовані, потужні, які мають величезну базу і декілька філіалів накриваючи половину області або всю область в цілому, - зазначив Володимир Петрович.\nТеги: ПТУ, фінансування\nПовідомили, на скільки більше заробляють чоловіки\n05 вересень, 2017, 19:25\n05 вересень, 2017, 19:00\nУ Луцьку в тролейбусі померла людина\n05 вересень, 2017, 18:22


Андрій Піонтковський - Андрій Піонтковський : Росія заточена під те, щоб грабувати всередині країни і переводити ці кошти в США - 112.ua\nРосія заточена під те, щоб грабувати всередині країни і переводити ці кошти в США\nВідомий російський опозиціонер і громадський діяч Андрій Піонтковський в інтерв'ю програмі "Гордон" на телеканалі "112 Україна" розповів, чому, на його думку, рішення про анексію Криму було спонтанним, з якої причини ідея "русского мира" зазнала поразки, а також чому посилюється розкол у середовищі російської еліти\nАндрій Піонтковський "112 Украина"\nГордон: В ефірі програма "Гордон", і сьогодні мій гість - відомий російський опозиціонер і громадський діяч Андрій Піонтковський.\nДобрий вечір. Ви - вчений, у минулому провідний науковий співробітник Інституту системного аналізу Російської академії наук, колишній член координаційної ради російської опозиції. Коли і чому ви покинули Росію?\nПіонтковський: 27 cічня 2016 року (до 27 січня я і залишався науковим співробітником Інституту системного аналізу), після того, як два парламенти, так званих, чеченський і російський, ухвалили безпрецедентну резолюцію з вимогою заарештувати мене за цілу низку виступів: заклик до розвалу РФ, наклеп і ще щось. Це було в п'ятницю, і я вважав за краще в суботу виїхати з Росії, що було дуже розумно, тому що в понеділок прокуратура вже взяла цю вимогу парламентаріїв до розгляду.\n- Зараз ви живете в США. Ви перебуваєте в безпеці?\n- Скажіть, рішення про анексію Криму було, на ваш погляд, спонтанним, або воно готувалося заздалегідь?\n- Я не згоден з поглядом, що це операція, яка давно готувалася. Як можливість вона завжди присутня. Справа в тому, що Путіну не потрібно збільшення територій - Крим, ще якась частина Донбасу. Йому потрібен контроль над усією Україною. Коли в листопаді 13-го року шляхом погроз і підкупу йому вдалося змусити Януковича відмовитися від підписання Угоди про асоціацію з Європою, Путін, власне, і заспокоївся. Жодних вимог анексії Криму, більш того, 3 млрд дол. він дав. Янукович залишається, асоціації немає - гарантований контроль Путіна над Україною. Тому анексія була реакцією на всім відомі події: на Майдан, на революцію. Часто забувають про одну деталь, про яку розповідає барвисто Гіркін у своїх мемуарах: коли він автоматами зганяв депутатів Кримської ВР на засідання, то три або чотири рази змінювалася прийнята ними резолюція. Перша була абсолютно невинна - про те, щоб 25 травня провести референдум про зміну Конституції Криму, про його взаємини з Києвом. Слова про анексію зайшли з третьої спроби. Тобто Путін промацував ґрунт, наскільки далеко він у цьому напрямку може піти. Ще раз повторюю - цілі його щодо України більш серйозні, ніж додавання якихось шматків територій - це контроль над Україною в цілому.\n- Україна, на ваш погляд, повинна була захищати Крим, або це було виключено в тій ситуації?\n- Мені важко судити про чисто військові обставини, про те, наскільки керівники України могли бути впевнені, що всі військовослужбовці, які перебувають у Криму, будуть виконувати наказ. І крім того, фактором був недвозначний тиск Заходу, який переконував, що в жодному разі не треба чинити збройний опір.\n- А чому Захід так себе повів? Невже Заходу було все одно, що частину території України відкушують?\n- Захід дуже неохоче реагує на такі ситуації. А як Захід реагував на анексію Судет? Все повторюється. Нічого не змінюється. Незважаючи на це очевидне зрадництво, наприклад, просто зневагу Будапештського меморандуму, в якому великі держави гарантували незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України, проте поступово Захід все-таки збирається.\n- Росія вкрала Крим і пішла на Донбас. Скрізь почалися осередки напруженості: в Харкові, Одесі, Миколаєві, Херсоні. Збиралися пристойний шматок території відірвати в Україні. Чому Росія так зухвало себе повела?\n- Але ж починали дуже обережненько - з референдуму про автономію Криму. Але коли побачили, що зійшло з рук з військової точки зору з боку України і зійшло з рук з боку Заходу, то просто знахабніли, і виникла неймовірна ейфорія. Дуже важливим був виступ Путіна на засіданні обох палат парламенту 18 березня 2014 року, присвяченого анексії Криму. Дуже багато сказали, що це просто був ремейк Судетської промови Гітлера. Я думаю, що спічрайтери просто полінувалися і обмежилися прямим перекладом. Там всі основні концепції. "Розділений народ" - це центральна концепція гітлерівської внутрішньої і зовнішньої політики. Вона вперше щодо нас, росіян, на державному рівні прозвучала в промові "хорошого фюрера", настільки це нагадувало промову Гітлера. Було трохи незручно і незграбно, спробував пом'якшити це враження знатний кремлівський пропагандон Мігранян. Він сказав, що це "хороший Гітлер". Наш Путін - хороший, тому що є два Гітлери. Дуже хороший - до 1939 року, який відстоював національні інтереси німців, а потім з'явився "поганий Гітлер". Там же було підкреслено концепцію права Кремля захищати інтереси не російських громадян, що дуже важливо, а етнічних росіян, де б вони не проживали. А в квітні на так званій зустрічі з народом вже була поставлена конкретна мета - повернути до складу Росії 10-12 областей України, які колись більшовиками (або жидобільшовиками) було віддано довільно Україні. Було виголошено слово "Новоросія" і програма подальшої анексії.\n- В одному з інтерв'ю ви сказали, що "Росія щодо України виступила у найпринизливішій ролі - ґвалтівника-імпотента". Чому ви так сказали?\n- Що стосується "ґвалтівника" - ясно. А те, що ідея "русского мира" саме виявилася ідеєю кремлівських імпотентів - це проявилося дуже швидко, в перші ж місяці так званої "російської весни". Кремль і Путін зазнали серйозної метафізичної поразки, навіть більш важливішої, ніж воєнна. Зруйнувалася вся концепція "русского мира", який був закликом до етнічних росіян, громадян України, виступити проти української держави, підняти заколот і примкнути до "русского мира". Але переважна більшість етнічних росіян виявилися вірні українській державі і не підтримали цю відверто фашистську ідеологему. З цих 10-12 областей, на щастя, тільки в двох з них вдалося створити якийсь рух. Так, знайшлася там меншість росіян, які підтримали цю ідею, але вони були негайно підживлені так званими "добровольцями", "зеленими чоловічками", і виник всім нам відомий анклав - "лугандонія". Але в цілому концепція "русского мира" провалилася, і досить швидко ці слова було взагалі знято з порядку денного: і "русский мир", і "Новоросія".\n- Путін пішов на Україну війною і промахнувся. Що відбувається - чому він проколюється саме в українському питанні?\n- Тому що занадто важливо те, що він називає "перемогою" - підпорядкування України, і це основна мета, навіть важливіша, ніж ті імперські комплекси, які, звичайно, він поділяє і значна частина російської політичної еліти. Але найстрашнішу, екзистенціальну загрозу його режиму створювала можливість руху України європейським вектором розвитку, створення вільного відкритого суспільства з конкурентною політичною та економічної системою.\n- Цей приклад міг бути заразливим для Росії?\n- Так. Для Росії незаразним став приклад дуже успішного розвитку трьох прибалтійських держав, тому що в масовій свідомості росіян прибалти завжди були інші. Просто за психотипом. А українці і росіяни, дійсно, дуже близькі народи. І приклад українців виявився б вирішальним: приклад успіху України на шляху європейського розвитку - це просто "кощеєва" смерть.\n- Ви стверджуєте, що Путін до останнього подиху не залишить Україну в спокої?\n- Ніколи. Не злізе ніколи. Подивіться, як він змінює стратегію. Після падіння концепція "русского мира" і "Новоросії" він обрав досить підступну тактику, про що говорять так звані мінські угоди. Він же не хоче анексувати захоплену територію - "лугандонію", а він хоче заштовхнути її на територію України, як ракову пухлину. Зробити всіх цих "гіві", "бабаїв", "захарченок" державними діячами України, членами Ради і тим самим блокувати розвиток України. І три роки він цим займався. І йому знову здавалося, що він був близький до успіху, тому що в 2015 році безперервно приїжджали французькі і німецькі делегації та змушували українське керівництво міняти Конституцію, вводити федералізацію. Цей тиск був досить наполегливим з боку західних союзників України, щоб змінити закон і Конституцію та заштовхнути цю ракову пухлину як частину політичного тіла України. Але поступово вони зрозуміли, в чому полягає задум Путіна, і цей тиск послабився. Зараз Путін зрозумів, що йому не вдасться ця тактика, і він перейшов до нового етапу, як би інституалізації цієї "лугандоніі": і російський рубль, і російські паспорти.\n- Україна вистоїть, на ваш погляд?\n- Так, вистоїть. Але мій погляд необ'єктивний - я не просто прихильник України, я вважаю себе людиною, яка словом бореться на боці України. Я хочу, щоб на це питання відповіла людина, яка ненавидить Україну і прагне її знищення - так званий російський письменник З. Прилєпін. Іноді наявний у нього талант письменника бере гору над омонівцем, і він говорить цікаві речі. Одне його висловлювання було в 2013 році, коли він разом з Путіним і всією імперською партією Росії готувався до походу на Київ: "Як було би приємно, якби Україна повернулася б через рік або там через два, - сира, боса, збентежена, із застудженими придатками, скажена від того, що сталося з нею". І ось що він написав через три роки: "Українці відчули, що не просто пристрасно хочуть, але, нарешті, і можуть перемогти горезвісного старшого брата. Назавжди відбити охоту у нього стати старшим братом і, можливо, навіть прискорять наближення часу розпаду цієї держави, яка тисячу років привласнювала їхню славу, державність і культуру. Українці відчувають себе стародавніми греками, вони часто поводяться майже так само, як поводили себе росіяни в страшний момент їхньої історії. Ставки їхні не просто високі - вони абсолютні. Патріотичний підйом в Україні щодо нашого - на 10 балів, на 1000 децибел і на 2000 ват могутніший". Ось так відповідаю на ваше запитання.\n- Американці будуть і далі підтримувати Україну?\n- Чим далі - тим більше. І ми повинні дякувати за цю перемогу пану Трампу.\n- З приводу останніх санкцій США проти Росії, ви сказали, що "все політичне керівництво Росії оголошено злочинним угрупованням". Що ж означають недавні санкції США проти Росії?\n- Там досить великий обсяг чисто економічних санкцій, що посилюють ті обмеження, які були раніше, перш за все, у двох ключових напрямах: можливість фінансування і доступ до нових технологій. Але найголовніше - сенсаційний розділ про персональні санкції, так звана "секція 241". Вона зобов'язує фінансову розвідку США протягом 180 днів опублікувати всі дані про активи в США людей, близьких до Путіна, пов'язаних з ним, причетних до російського політичного керівництва, родичів, зберігачів рахунків тощо. Але розвідці і так все добре відомо. Оприлюднення цих активів означає автоматичне застосування до них чинного законодавства про боротьбу з відмиванням коштів, здобутих злочинним шляхом, та їх заморожування, відмову у візах власникам цих рахунків і їхнім родичам.\n- Тобто, з одного боку - "русский мир" і "духовные скрепы", а з іншого - бабки крадемо і в Америку. Правильно?\n- Так, це такий когнітивний дисонанс російської зовнішньої політики. Але "когнітивний" - це надто схвально для російського керівництва, це, скоріше, анальний дисонанс російської зовнішньої політики - зберігати там свої гроші і в той же час намагатися нашкодити США, де тільки це можливо.\n- Там мова йде про трильйони доларів?\n- Не випадково відразу ж після прийняття цього закону 2 серпня найавторитетніший економічний інститут США National Bureau Economic Research опублікував точну довідку - 1,2 трильйона.\n- В інтерв'ю ви стверджували, що постійного представника Росії при ООН В. Чуркіна було убито.\n- Першим про це заявило "Ехо Москви" - О. Венедиктов. Там, де я про це говорю, я на це повідомлення і посилаюся. Але за цей час й інші вбивства відбувалися - начальника Венедиктова, Лєсіна. Зараз вже відомо, що він готувався давати показання ФБР.\n- Яким бачиться вам майбутнє Криму і Донбасу?\n- Таким же, як сьогодення прибалтійських республік після 21 серпня.\n- Багато часу на це знадобиться?\n- Мова йде про падіння путінського режиму. Причому, не просто зміна Путіна на члена його злочинної команди, а серйозна зміна режиму. Це не більше, ніж кілька років, а, можливо, і кілька місяців, тому що цей ультиматум "секції 241" дуже серйозний. Він руйнує всю систему влади в Росії. Батьки-засновники посткомуністичної Росії таким чином свідомо її побудували, що вона заточена на те, щоб грабувати в Росії і переводити ці кошти до США, і збирати там для себе і своїх майбутніх династій. Всі запитують, чому успішні були революції в Центральній Європі і в країнах Балтії та неуспішні на всьому пострадянському просторі? А тому, що в Прибалтиці і в Центральній Європі були національно-демократичні революції, а на іншому просторі була свідома операція номенклатури з конвертації своєї абсолютної політичної влади у величезну економічну владу своїх найбільш видатних представників.\n- Що чекає Росію в найближчому майбутньому?\n- Можливості путінського режиму вичерпано. Та ж злочинна схема, про яку ми говорили, не могла існувати без певної мовчазної співпраці із Заходом і з тими ж США. Гроші вкладалися в американську економіку, по-перше, а по-друге, ця вічна неготовність Заходу загострювати відносини. Але зараз Путін перейшов усі можливі межі не тільки з Україною, але і зі США - з явним втручанням у виборчий процес і зі спробою поставити керовану людину на чолі США.\n- Серед найбільш яскравих російських опозиціонерів агентів ФСБ багато?\n- Це неминуче. Це взагалі велика традиція всього російського революційного руху, починаючи з 19 століття. Й. Сталін був агентом охранки, В. Ленін був агентом німецького Генштабу, найяскравіший трибун більшовиків, друг Леніна, Малиновський - був агентом охранки. Не хочу ні на кого показувати пальцем, але, думаю, що те ж саме й у вас відбувається.\n- Навальний вам подобається, він вам цікавий?\n- Мені подобається те, що він зараз робить у боротьбі з Путіним. У мене дуже серйозні ідеологічні розбіжності з ним, і я сказав, що я про них розповім наступного дня після відсторонення Путіна від влади. Докір, який часто кидають Навальному, - ясно, що у нього є серйозні прихильники і покровителі при владі. Я далекий від того, щоб критикувати його за це, і вважаю це його позитивним фактором як серйозної політичної сили. Прихильниками є люди, швидше за все, в силових структурах, явно незадоволені Путіним. Причому, це загострилося останнім часом. Останнім часом він перейшов до різкої і нещадної критики Путіна. Це мене обнадіює і говорить про те, що ці союзники його теж переходять до стадії більш рішучої боротьби з Путіним, що наближає всі ті терміни, про які ви мене питаєте. Щастя, благополуччя і відновлення територіальної цілісності України не наступить наступного дня після відсторонення Путіна від влади. Але без цього відсторонення вони взагалі ніколи не настануть. Усунення є найважливішим, необхідним кроком у будь-якому розвитку на пострадянському просторі.\n- У в'язня Путіна, М. Б. Ходорковського, політична перспектива, на ваш погляд, є?\n- Я не поділяю низку його оцінок і поглядів. Але з величезною повагою до нього ставлюся через те, що він не зламався, не змінив своєї позиції. Я думаю, що грати таку велику політичну роль у Росії з-за кордону дуже важко. Я підтримую Навального, тому що в березні і червні цього року на його заклик десятки тисяч людей вийшли на вулиці з протестами. Вони скандували: "Путін- геть". Новизною цього протесту було два багатообіцяючі фактори: демографічний - молоді люди, 16-25 років, і регіональний. Раніше - це московська і трошки пітерська тусовка, а зараз - сотні міст. Мені набагато ближче політично і по-людськи такі люди, як Явлінський, Каспаров, Ходорковський, але людей вивів Навальний. І він знайшов якісь слова і якусь мову спілкування з ними. І він врятував опозицію від небуття. Я вважаю, що реальний спосіб усунення Путіна - це не якесь народне повстання, а палацовий переворот. Але палацовий переворот зріє тільки в обстановці масового невдоволення. Він теж повинен на щось спиратися.\n- Що ви думаєте про політичні перспективи Г. Каспарова?\n- Коли після падіння Путіна він повернеться до Росії - він буде дуже активним політичним діячем.\n- Вбивство Б. Нємцова найжахливіше, що могло трапитися в Росії останнім часом. Хто і навіщо вбив Б. Нємцова?\n- Він був убитий, практично, на Красній площі, де кожен сантиметр проглядається відеосистемами і охороняється озброєними людьми. Тобто його вбивство сталося за сприяння федеральної служби охорони, ФСБ, усіх вищих російських силових структур. Воно не могло статися без відома, згоди, наказу, побажання, натяку В. В. Путіна. Не можна вбити людину такого рангу на Красній площі без згоди і бажання Путіна.\n- Мотив який?\n- Смерть людини змінює перспективу погляду на неї. Зараз я бачу Нємцова як набагато більшу фігуру, ніж мені це здавалося за життя. Україна була дуже важливим питанням. У 2014 році було дві дуже великі демонстрації в Росії проти війни в Україні. І третя за своїми масштабами в 2015 році - але це вже був похорон Нємцова. Я був на цих демонстраціях - думаю, 100 тис. там було точно. У Москві противників війни було на порядок, у десять разів більше на мітингах, ніж її прихильників. А Нємцов був основною організуючою силою, яка могла зібрати ці мітинги. Адже після нього вони не проводилися.\n- Від сьогоднішньої Чечні і Р. Кадирова особисто Росія залежить?\n- Путін від нього залежить дуже, тому що вся його легітимізація влади з 1999 по 2000 рік заснована на тому, що він переміг тероризм у Чечні і захистив нас від терористів, які підривали нас у будинках. Якщо Кадиров виступить проти Путіна - це буде означати, що Путін програв чеченську війну.\n- Викликає у вас повагу Кадиров як сильний лідер, який зумів підпорядкувати собі російський істеблішмент?\n- Кадиров - злочинець. Але я бачу в ньому саме ті якості, про які ви говорите.\n- У Кадирова є проблеми з кремлівськими силовиками?\n- Вони його ненавидять, і все розслідування щодо Нємцова - це пряме протистояння силовиків і Путіна. Вони звинувачували тільки Кадирова і вимагали його голови. І це непримиренне протистояння щодо Чечні загострює і сьогоднішній розкол еліт, про який ми говорили.\n- Путіна дійсно підтримує 86% росіян?\n- Ви були ініціатором та автором листа російських опозиціонерів "Путін повинен піти". А чому Путін повинен піти?\n- З кожним роком перебування Путіна на своєму посту шанси Росії на подальше існування стають все меншими і меншими.\n- Путіна буде обрано в березні майбутнього року знову президентом Росії?\n- Мені здається, що трильйон доларів та ультиматум США, конфлікт силовиків і Кадирова - вони не дозволять ось цьому процесу, який у нас у країні називається виборами, відбутися гладко. Адже вибори будуть не 18 березня - вони проходять зараз, у закритих резиденціях, де силовики вирішують долю свою і Путіна.\nЦентрвиборчком Росії дозволив Путіну розпочати передвиборчу агітацію\n- Тобто, ви можете припустити, що в березні Путіна не оберуть?\n- Не буде цих виборів, уже. Палацовий переворот буде означати відсутність цих виборів. Вибори тривають зараз, і результат ми не знаємо. Але вибирають не 140 млн росіян, а 140 вищих джентльменів, активи яких підвішено зараз у США.\n- Чемпіонат світу з футболу в 2018 році в Росії відбудеться, чи у Росії відберуть право проведення чемпіонату?\n- Я думаю, що це не центральне питання зараз для Заходу.\n- Чи є Трамп агентом впливу Путіна?\n- Об'єктивно - так. Ця людина за два роки своєї президентської кампанії найгіршим чином лаяла всіх - починаючи від найближчих союзників США, до своїх найближчих партнерів у політичному класі. Але ніколи, жодним недобрим і неповажних словом не обізвався про Путіна. Крім того, Трамп і Тіллерсон у січні-лютому відчайдушно намагалися зняти американські санкції.\n- Тобто, якби Трамп сьогодні ухвалював проросійські рішення, то його піддали б імпічменту?\n- Це означає роботу американських інституцій. Це фундаментальна помилка Кремля, коли вони посадили Трампа в крісло. Вони доклали великих зусиль до цього. Це і пропагандистська робота, і їхні агенти впливу: Кіссінджер, Грем, Саймс готували його зовнішньополітичні концепції. Він не відкритий агент, він не давав ніде підписки, хоча я не виключаю, що у Путіна є серйозний компромат на нього з приводу його пригод на конкурсах краси. Трамп і Тіллерсон зараз практично усунуті від влади, у всякому разі, на російському й українському напрямках. Щодо України озвучує і здійснює політику США К. Волкер.\n- Тобто сьогодні головна людина для України - К. Волкер?\n- Так. І його формулювання звучать більш проукраїнськи та антикремлівськи, ніж офіційні формулювання українського керівництва.\n- Найближчим часом нас чекають резонансні події?\n- Андрію Андрійовичу, дякую.\n#Путін #Росія #Україна #Трамп\nМаксим Невінчанний, депутат Миколаївської облради, - гість "112 Україна", 21.08.2018 12:34 21.08.2018


"Громадська теорія, — писав дореволюційний державознавець М.М. Коркунов, — бачить сутність самоврядування у наданні місцевому суспільству права самому відати свої громадські інтереси й у збереженні за урядовими органами відання лише державними справами. Громадська теорія виходить, отже, з протилежності місцевого суспільства державі, громадських інтересів — політичним, вимагаючи, щоб суспільство й держава, кожне відало лише своїми власними інтересами". Проте ця теорія, як відзначали її критики, змішувала самоврядні територіальні одиниці з різного роду приватноправовыми об'єднаннями (промисловими компаніями, благодійними товариствами та т.п.). Але приналежність людини до якогось приватноправовового об'єднання залежить від нього, як і вихід із такого об'єднання. Тоді як приналежність до самоврядних одиниць і підпорядкування органам самоврядування самоврядної територіальної одиниці встановлюється законом і пов'язане з місцем проживання людини.\nДержавницька теорія має своєю основою ідею створення органів самоврядування, повністю підпорядкованих державі. Це – ланка державної влади, яка не має власних прав, власної компетенції. Органи місцевого самоврядування діють за принципом "дозволено лише те, що не передбачене законом". Такий підхід є популярним у США, де регламентація місцевого управління і самоврядування належить до компетенції штатів і в багатьох з них діє так зване "правило Діллана": місцевий орган має лише ті повноваження, що є чітко визначеними штатом і ті, що безпосередньо випливають з цих повноважень.\nВідповідно до цієї теорії самоврядування — це одна з форм організації місцевого державного управління. Усі повноваження в галузі місцевого самоврядування надані державою, мають джерелом державну владу. Проте на відміну від центрального управління місцеве самоврядування здійснюється не урядовими чиновниками, а за допомогою місцевих мешканців, що зацікавлені у результаті місцевого управління.\nТак звана "радянська" концепція базується на тому, що місцеві ради є органами єдиної державної влади, що відповідають за приведення в життя на своїй території актів центральних органів. Головне завдання місцевих рад в соціалістичній державі, таким чином, зводиться до того, щоб забезпечити виконання основних державних функцій на кожній ділянці території країни.


«Важливий крок для боротьби з фальсифікатом»: Кабмін підвищив на 20 грн мінімальну роздрібну ціну на українські ігристі вина\n15 січня 2021 15:06\nВ уряді вважають, що це допоможе українським виноробам стати більш конкурентоспроможними\nКабінет Міністрів підвищив мінімальну роздрібну ціну на українські ігристі та газовані вина на 20 гривень – з 89 до 109 грн за пляшку 0,7-0,75 літра. Як заявляє пресслужба Мінекономіки, це «ще один важливий крок з імплементації дорожньої карти щодо розвитку виноградарства та виноробства, підтримки національних виробників, боротьби з фальсифікатом та підвищення якості продукції».\n«У результаті виграють всі: українські винороби стануть конкурентоспроможними і відновлять втрачені позиції на ринку. Виноградарі матимуть більший попит на їх сировину. Український споживач матиме якісний, а не фальсифікований продукт», – прокоментував це рішення уряду міністр економіки Ігор Петрашко.\nЯк вважають в уряді, підвищення цін на українське вино врегульовує питання «ціна має дорівнювати якості» та допоможе вирішити ситуацію, коли імпортні напої на основі вина коштують стільки ж, скільки справжнє вино від вітчизняного виробника.\n«Національні виробники втратили 40% ринку ігристих вин, у зв’язку з чим була загроза закриттю українських виноробних заводів. Збільшення ж виробництва дасть можливість українським підприємствам відновити роботу, зберегти наявні та створити нові робочі місця, що призведе до наповнення бюджету та соціальної стабільності», – наголосив Петрашко.\nНагадаємо, у 2019 році імпорт виноградного вина до України зріс до 55,7 тисячі тонн.


Розвиток відновлюваної енергетики в Україні сповільнився\nГоловнаНовиниРозвиток відновлюваної енергетики в Україні сповільнився\nПриріст нових потужностей у відновлюваній енергетиці України суттєво сповільнився. За 9 місяців 2015 року впроваджено проекти сумарною встановленою потужністю 11 МВт, тоді як у 2014 році цей показник становив 231 МВт, у 2013 році – 520 МВт. Уповільнення розвитку галузі спричинено, зокрема, регуляторним фактором. Про це «Енергетиці України» повідомили у прес-службі «ДТЕК».\nУ 2014 році не дотримувалися гарантії збереження стимулювального тарифу в межах термінів і величин, передбачених законодавством України, також була скасована пільга з податку на прибуток з доходу від продажу «зеленої» електроенергії, а проблеми під’єднання об'єктів до енергомереж цілком перекладено на компанії-девелопери. Ще однією перешкодою для розвитку відновлюваних джерел енергії може стати норма відповідальності за небаланс, яка є у проекті закону «Про ринок електричної енергії України». Вона передбачає штрафи за відхилення фактичного відпуску електроенергії від планових. Але в Україні зараз немає інфраструктури для точного прогнозування вироблення ВЕС, а організувати її силами українського енерготовариства неможливо.\n«Компанія, як й інші інвестори, змушена переглядати плани розвитку, тому що не виправдовуються очікування щодо стимулювання введення нових потужностей. Такі сигнали інвесторам на тлі загальної економічної ситуації в Україні та впливу політичних ризиків перешкоджають розвитку нової для країни галузі. Очікувалося, що до 2015 року приватні інвестиції у відновлювану енергетику зростуть до €4,5 млрд, але цього не сталося. Реалізувати величезний природний потенціал України можна за державної підтримки сектора і при відкритому діалозі з гравцями. Мета і основа цього діалогу – енергонезалежність України і виконання взятих зобов’язань перед європейським Енергетичним співтовариством», – наголосила фінансовий директор «Вінд Пауер» Вікторія Сиромятова на VII-у Міжнародному форумі зі сталої енергетики України (SEF-2015).\nУкраїна у квітні 2009 року приєдналася до Енергетичного співтовариства і таким чином взяла на себе зобов’язання виконувати положення Директиви 2009/28 /ЄС, згідно з якою була поставлена національна мета – до 2020 року 11% у загальному виробництві електроенергії створюють відновлювані джерела енергії (ВДЕ). Нині частка ВДЕ в Україні становить близько 6,4%. Тимчасом у ЄС відбувся перерозподіл часток відновлюваної і традиційної енергетики, внаслідок чого частка ВДЕ за останні 14 років зросла з 4% до 26%.\nОдним із найбільших інвестиційних проектів «ДТЕК» є Ботієвська ВЕС, у будівництво якої вкладено близько €340 млн. До фінансування проекту «ДТЕК» залучив €245 млн німецького банку «LandesBank Berlin».


Київстар пропонує допомагати дітям разом із соціальною ініціативою Sharity - 30 Ноября 2017 - Новости украинских компаний (новости бизнеса) - Поисковый портал КОМПАСС Украина\nПоисковый портал КОМПАСС » Новости украинских компаний » Связь » 2017 » Ноябрь » 30 » Київстар пропонує допомагати дітям разом із соціальною ініціативою Sharity\nКиївстар пропонує допомагати дітям разом із соціальною ініціативою Sharity\n«Ділимось добрими справами разом» – із таким гаслом компанія Київстар презентує свою соціальну ініціативу Sharity. Перший проект в рамках кампанії спрямований на лікування вад серця у дітей із малозабезпечених сімей та дитячих будинків.\nSharity поєднує два поняття: «share», тобто «ділитися», та «charity» – «благодійність». Організатори Sharity розповідають: щоб долучитись до добрих справ достатньо поширювати важливу інформацію, активно розповсюджувати корисні ініціативи, ділитись своїм теплом, часом, навичками чи підтримувати фінансово тих, хто цього реально потребує.\nПерший проект, який Київстар презентує у рамках Sharity, стосується найбільш гострої теми – здоров’я дітей. Так, під час прес-конференції, яка відбулась 29 листопада, представники Київстар, Інституту Амосова та благодійного фонду «Твоя опора» розповіли як спільними зусиллям допомагають дітям із вродженими вадами серця. Мета проекту – зібрати кошти на забезпечення медикаментами операцій на серці дитини.\nДля цього Київстар вже перерахував 800 000 грн. благодійному фонду Твоя Опора. Ці кошти буде використано на закупівлю медичних препаратів для проведення таких операцій. Наприклад, для однієї операції потрібно близько 40 000 грн, тож Київстар забезпечить медикаментами 20 операцій.\n«Ми мріємо, аби усі дітки були здорові. Так, це, мабуть, неможливо. Але цілком реально для кожного українця не стояти осторонь, робити бодай маленькі добрі справи. Компанія Київстар, у свою чергу, прагне допомагати масштабно. Для цього ми запускаємо соціальну ініціативу Sharity і говоримо, що робити добро легко. Допомагати діткам із серцево-судинними захворюваннями і розпочати з цього наш рух змін на краще – велика честь для нас і грандіозний виклик водночас. Тому долучайтесь до ініціативи Sharity, рятуймо дитячі сердечка разом!», – говорить директор із корпоративних комунікацій компанії Київстар Анна Захараш.\nУ нашій країні смертність від серцево-судинних хвороб удвічі вища, ніж у розвинених країнах. Ситуація із дитячою кардіологією катастрофічна. Половина немовлят (протягом перших 28 днів життя), які мають складну форму вродженої вади серця, помирають. Часто ціна дитячого життя та здоров'я - вчасно проведена операція.\n«Для мене благодійність – це, перш за все, люди! Люди, які об’єднуються задля великої справи. Не може бути нічого кращого, ніж усвідомлювати, що ти врятував чиєсь життя та заохотив до цього ще когось, хто також врятує… Публічні люди в усьому світі – це потужна об’єднуюча сила, яка, водночас, і привертає увагу суспільства до проблем, і допомагає усім разом шукати вихід для їх вирішення. Сьогодні я щаслива, що процеси благодійності запущені, що людей, організацій, селебріті, готових допомагати, стає все більше. Я щаслива, що завдяки Sharity допомогу отримають люди з різними потребами у нашій країні», – говорить Маша Єфросініна, телеведуча та опікун БФ «Твоя опора».\nДля того, щоб приєднатись до ініціативи достатньо зайти на сторінку Sharity https://kyivstar.ua/ru/sharity, ознайомитись з інформацією, поділитись нею з друзями та зробити внесок на користь порятунку дітей.\nПредставники компанії Київстар наголосили, що працюють лише з перевіреними фондами, які мають бездоганну репутацію. Тому користувачі, які пожертвують через Sharity, можуть бути впевнені, що їхні гроші дійдуть до тих, хто дійсно потребує допомоги.\nСвязь: Київстар презентував нову IoT-послугу – SafeHome\nБанки: Відкривайте світ у найяскравіших проявах із карткою Mastercard World від КРИСТАЛБАНКу.\nБанки: Сплата штрафів за порушення ПДР відтепер можлива в OTP Smart\nСвязь: Київстар спрощує перехід на контракт\nФинансы и страхование: IBI-Rating підтвердило кредитний рейтинг та рейтинг інвестиційної привабливості міста Тернопіль\nБанки: Private Banking ОТП Банку визнаний кращим в Україні\nСвязь: Київстар у 3-му кварталі 2018 року: 26,6 млн абонентів, запуск 4G, ріст дата-трафіку 181%\nКомпьютеры и технологии: Частка компанії AMD вже третій квартал поспіль зростає за всіма ключовими сегментами\nФинансы и страхование: IBI-Rating підвищило рейтинг інвестиційної привабливості Кам'янця-Подільського та оновило інвестиційний паспорт міста\nКомпьютеры и технологии: Середовище розробки додатків Mentor Graphics HPC відтепер доступне для CPU AMD EPYC™ і Ryzen™, а також GPU AMD Radeon Instinct™\nБанки: Вже понад 40 000 осіб накопичують на пенсію разом з «ОТП Пенсія»\nСвязь: Олександр Педан разом з Київстар вчитиме школярів новим видам спорту


Аналіз поезії “О, панно Інно…” Павла Тичини – Українська мова та література\n«О, панно Інно…» — чи не найвідоміший зразок інтимної лірики в українській літературі. Цей шедевр Павла Тичини варто детально проаналізувати: який його провідний мотив, яка символіка і засоби увиразнення. Не забудьте також про історію написання вірша – вона дуже цікава.\nПровідний мотив: нестерпна туга за втраченим коханням, поєднана зі світлим спогадом про нього.\nЩе в ранній юності Тичина романтично закохався водночас у двох чарівних сестер — Полю та Інну Коновал — доньок чернігівського поета Івана Коновала (Вороньківського). У його домі часто відбувалися літературні вечори, куди приходив і двадцятилітній семінарист П. Тичина. Особливо запала в серце поетові Поля, але вона не відповіла взаємністю. Ця нерозділена любов стала одним із найболючіших потрясінь його молодої душі.\nІ ось через якийсь час поет, імовірно, побачив на вулиці дівчину, чимось схожу на Інну. Одразу ж у серці завирували спогади, які було відтворено у відповідних асоціативних образах.\n«Я — сам» — відчуття внутрішньої порожнечі після розриву з коханою. Проте як пов’язати з мотивом вірша образи «вікно, сніги»?\nВікно, вочевидь, асоціюється з розлукою: у вікно дивляться вслід дорогій людині, яка іде геть, у вікно виглядають цю людину.\nСніги — це холод на душі, смерть надії.\nДля характеристики своєї закоханості ліричний герой добирає неологізми, і зрозуміло з якою метою — аби підкреслити унікальність свого кохання, його неподібність на будь-чиє ще.\nЧому ж «дитинно»? Бо саме для дитини найбільш характерні наївність, щирість, захват.\n«Злотоцінно», тобто цінувалася ця любов вище за будь-який скарб. Далі ліричний герой запитує себе, чи була то справжня любов.\nПроте ланцюжок асоціацій швидко розгортається і манить за собою (відповідь на це запитання буде дана лише останнім словом вірша). Пригадується атмосфера старого давнього кохання, воно асоціюється з красою різнобарв’я, з тонкощами аромату квітучого лугу. А цей уже образ (кохання — квітучий луг) підказує висловити думку про неповторність і скороминущість спалаху почуття в такій інакомовній формі:\n«Любові усміх квітне раз — ще й тлінно».\nПісля згасання ж спалаху любові особливо разюче відчувається самотність, безнадія, фатальність існування, це відчуття митець посилює рефреном «сніги, сніги, сніги…».\nPrevious Previous post: Життєвий і творчий шлях Олександра Олеся\nNext Next post: Тести ЗНО Жовтобрюх В. Ф., Паращич В. В. 2014 рік скачати


Закарпатець намагався обшахрувати киянку\n28-річний житель Воловця шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном киянки. Телефон повернуто власниці,за фактом шахрайства розпочатослідство, повідомили у відділі комунікації поліції Закарпатської області.\nІз заявою до поліції Воловецького району звернулася жителька м.Києва. Потерпіла повідомила, що ії ошукали: замість ії мобільного телефону, який вона відправила поштою потенційному покупцеві, той повернув їй старий мобільний.\nУ ході проведення слідчих та оперативно-розшукових дій працівники поліції Воловецького району встановили особу шахрая. Ним виявився 28-річний місцевий житель. Мобільний телефон поліція вилучила та повернула власниці.\nЧоловіку оголошено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 Кримінального кодексу України, тобто шахрайство. За скоєне йому загрожує штраф до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.\nУ Мукачеві на набережній пограбували 25-річну дівчину\n62-річний закарпатець спокусився на чужий телефон\n14 год 57 хв тому