У Ладижині громадськість обговорила події у Врадіївці » Lada.FM - перше регіональне радіо\n04 липня 2013 09:53 Переглядів: 2395 Коментарів: Надрукувати\nПісля опівночі у Врадіївці Миколаївської області, де сталося зґвалтування дівчини за участю правоохоронців, на мітингу залишилося близько 200 людей від тисячі, які зібралися 1 липня о 19.00 - передає кореспондент УНІАН.\nЗаворушення почалися після 21.00, коли до людей вийшов начальник райвідділу міліції, але нічого до ладу не зміг сказати, тому вирішив зайти в будівлю райвідділу. При цьому розгнівані люди кинулися за ним, але спецпідрозділ застосував сльозогінний газ.\nЦе розсердило людей ще більше, вони з палицями і камінням почали штурмувати райвідділ міліції, побили майже всі вікна, винесли ворота і кілька разів кидали пляшки із запальною сумішшю.\nПісля газової атаки "швидка" забрала кількох осіб. Люди обурені тим, що капітан міліції Євген Дрижак, якого неодноразово бачили у Врадіївці п'яним, після знущань над 29-річною жінкою залишився на волі.\nВ алібі Дрижака, про яке розповідають у міліції і прокуратурі, місцеві жителі не вірять. На місце близько опівночі прибув начальник управління МВС в Миколаївській області Валентин Парсенюк...\nЯк повідомив на своїй сторінці у Facebook народний депутат Андрій Парубій, під час штурму райвідділу було затримано одного хлопця. За даними екс-кандидата в депутати Аркадія Корнацького, присутні на мітингу побачили в дверях міліції Євгена Дрижака, після чого у вікна відділення полетіли каміння, яйця та інші предмети.\n"Люди кинулися до дверей райвідділу, а звідти міліціонери почали бризкати з газових балончиків і стріляти", - написав він у соцмережі і зазначив, що Дрижак доводиться хрещеником керівникові обласного управління МВС Валентину Парсенюку.\nРаніше стало відомо, що інший фігурант справи Дмитро Поліщук є племінником прокурора Заводського району міста Миколаєва.\nЯк повідомлялося, 29-річну жінку у Врадіївці Миколаївської області знайшли на вулиці без одягу з ознаками насильства на тілі. Потерпілу було госпіталізовано в реанімацію. 28 червня міліціонера і ще одного чоловіка затримано за підозрою в здійсненні зґвалтування, розбійного нападу і завданні тяжких тілесних ушкоджень.\nКрім того, потерпіла жінка вказує ще на одного працівника міліції, який нібито причетний до скоєння цього злочину, проте вказаний співробітник міліції в день скоєння злочину перебував на чергуванні і стверджує, що того дня з райвідділу не відлучався.\nДо Врадіївки на Миколаївщину прибула комісія Міністерства внутрішніх справ, яка проконтролює розслідування резонансної справи щодо згвалтування.\nРаніше в МВС повідомили, що начальник управління Міністерства внутрішніх справ у Миколаївській області та керівник райвідділу міліції у селищі Врадіївка – відсторонені від займаних посад.\nОсь така офіційна інформація, яку надають ЗМІ. І ця подія сколихнула, немов інформаційна бомба, громадськість. Тому сьогодні ми обговоримо ситуацію із представниками громадськості.\nУ нашій студії - Олександр Грінченко, фіналіст обласного конкурссу Молода людина року, журналіст і громадський актимвіст Ладижина і Микола Вінницький, член Асоціації Незалежних аналітиків.\nПерше запитання до вас, Миколо Сергійовичу, як можете прокоментувати ці події?\n- Доброго дня, шановні радіослухачі! Щоб проводити певні визначення, або аналіз даних подій, потрібно вникнути в саму суть або аналіз даних подій. Що таке міліція? Міліція - це силові структури, які повинні слідкувати за порядком, дотримуватись правил поведінки в суспільстві і виконувати свої обов’язки, покладені на них згідно з Конституцією. А ми, добропорядні громадяни України, повинні сприяти роботі міліції і допомагати.\nВ даній ситуації я хотів би почати не із того, що міліція винувата... Винувата, це - факт. Але хто йде працювати в міліцію? На сьогодні не така вже й велика зарплата в силових структурах. Хоча з приходом кожної нової влади підіймається зарплата в Україні, і в силових структурах також. Опозиційні сили роблять з цього висновок, що влада за допомогою міліції зміцнює своє становище. З цим я не погоджуюсь, бо зарплата в силових структурах усе ж таки низька. Сьогодні ми маємо певні виші, де готуються кадри для МВС, але їх катастрофічно не вистачає. І тому в органи правопорядку ідуть люди не те, щоб люди з вулиці, але люди, які по своїх вчинках далекі, щоб носити форму міліціонера. А тому і трапляються такі випадки.\nЯ не збираюся бути захисником міліції. Я можу навести вам безліч фактів: пам’ятаєте, два роки тому у містечку під Києвом - у всіх у пам’яті ще випадок, коли п’яний дільничний увірвався в кафе, влаштував дебош... І один із мешканців цього населеного пункту, до речі, фаховий юрист, зробив зауваження дебоширу. У відповідь міліціонер грубо повівся, ображав відвідувачів та вдарив у обличчя чоловіка. На що той пішов додому, взяв зброю, повернувся і застрілив міліціонера. Я розумію, що той мав зібрати волю в кулак і стриматись. проте це сталось.\nІнший факт, який стався два тижні тому в одному із міст західної України.На одній зі станцій техобслуговування біля мийки було знайдено дворічну дитину. Ніхто не знав звідкіля вона з’явилася і що з нею робити далі. Працівники місцевої міліції забрали малюка у відділення, принесли з дому іграшки, дали оголошення і знайшли батька "найденка". І, дивлячись телесюжет, як не хотів малий іти з рук молодого міліціонера до батька, я розчулився...\nХочу зазначити, що і в силових структурах працюють порядні люди, це наші діти, онуки, брати і сестри... Скільки зараз у силових структурах працює жіногого персоналу...\nА з приводу Врадіївської трагедії можу сказати, що це дійсно трагедія. Він не личить не тіллки нашій Україні, але і перед лицем світової спільноти ми опозорилися. І це не одиничний випадок. Прокуратура, СБУ... Буквально тиждень тому співробітник спецслужби спричинив ДТП у Києві, в результаті якого загинули і постраждали люди. Щодня приходять повідомлення.\n- Але це означає, що вся наша система, і правоохоронна зокрема, хворі і їх потрібно якимось чином лікувати. тому що одного такого б випадку в будь-якій європейській країні було б достатньо для того, аби і прем’єр-міністр, і міністр пішли у відставку.\n- Ви знаєте, я б категорично не ставив так питання про відставку. Хто ж буде працювати?\nХоча змінювати закони і правила потрібно. Ми кожного дня бачимо людей у формі. Приміром, ми щодня бачимо депеесників, які їздять і розмовляють по мобільному телефону. Це вже поганий признак.\nЩось змінювати потрібно. пам’ятаєте, у радянські часи: в органи міліції направляв колектив. У міліцію ішли люди, які були гідні носити цей мундир. То ж і в незалежній Україні суспільство має у якійсь мірі впливати на відбір кадрів у правоохоронні органи. Має бути якась рекомендація від місцевих депутатів, громадськості, щоб потім було з кого питати...\n- Миколо Сергійовичу, коли згадувати минулі часи, то тоді були іншгі закони, і до юридичного вишу чи міліцейської академії могли вступити люди, які мали за плечима робочий стаж. Мінімум 2 роки. Тоді колектив чи громадськість могла якось характеризувати людину. А сьогодні майбутньому абітурієнтові юридичного вишу варто мати якесь направлення від місцевих правоохоронців. Яке і видається за тіньовою схемою! Тому слід змінювати закони.\n- Цілком згоден. А ще у мене пропозиція до місцевої влади розглянути питання про створення в місті муніципальної міліції. Як це зробили у Вінниці. У нашому місті є людина, яка може стати гідним керівником муніципальної міліції. Це - Віктор Таран, керівник місцевої Добровільної Дружини. Людина совісна, освічена, безкомпромісна.\nСловом, людина на своєму місці. І якщо це вирішиться, то буде в нас і патрулювання, бо у нас місто розростається... І не дай Бог, щоб у нас сталося щосьт подібне, як у Миколаївській області.\n- Дякую, Миколо Сергійовичу, що були з нами.\nІ нагадаю, що з нами сьогодні з нами Олександр Грінченко, фіналіст обласного конкурссу Молода людина року, журналіст і громадський активіст Ладижина. Олександре, а що ви думаєте про ці події? Чи озачає це кінець терпінню українців?\n- Я, спостерігаючи за подіям, які відбуваються в Миколаївській області. розумію цих людей, які почали штурм відділку міліції. Тому що, за всі роки незалежності кожного року в нас руйнувалася довіра до правоохоронної системи, судової системи... І люди вже втратили надію на справедливість у державі і вдаються до таких кардинальних дій. Хоча, важко сказати про повне схвалення цих подій. Але, принаймні, я розумію цих людей.\n- Люди можуть і помилятися, але дуже важко бездіяти, коли це стосується вашого міста, села, вашихшої сусідки чи родички... Це - дуже страшно.\n- Так. І подібні випадки непоодинокі у райвідділах міліції. Згадати тільки про випадок у Києві зі студентом Індило. Можна випадки перечисляти і перечисляти. І ось людському терпінню настав кінець. Але я не бачу зацікавленості держави, щоб змінити щось у правоохоронній системі і в суспільстві. Повернути довіру суспільства до правоохоронної системи. Тому що за останніми соціологічними опитуваннями, що судова, що правоохоронна системи, що державний апарат в цілому, не викликають довіри народу взагалі.\n- А якби сьогодні Ви опинилися на місці міністра чи депутата? Що б сьогодні змінили в правоохоронній системі?\n- Є чудові напрацювання інших держав. Тут треба звернути увагу на пост-радянський простір і як боролися із корупцією та покриванням один одного у Грузії, в країнах Прибалтики, Польщі, Румунії. Це - наші сусіди і жили в тис же умовах, що і ми багато років. І там було і кумівство, і покривання, але ж справилися?\n- Тобто механізми уже...\n- Напрацьовані, вони працюють у світі, і їх потрібно впроваджувати в Україні і прислухатися до тих порад, які нам дають нам друзі по ЄС... Які все ж таки вимагають тих чи інших реформ в нашій державі.\n- Дякую, що були знами. А наше обговорення "Гарячої теми " триває.\nПрезидент України Віктор Янукович взяв під особистий контроль розслідування Генеральною прокуратурою справи про згвалтування 29-річної жінки у смт Врадіївка Миколаївської області.\nЯк повідомили УНІАН у прес-службі глави держави, Янукович доручив генеральному прокурору Віктору Пшонці провести нараду з керівництвом СБУ та МВС для вивчення усіх фактів участі співробітників правоохоронних структур у протиправних діях для надання належної оцінки, визначення подальшого реагування та розробки запобіжних заходів на майбутнє.\nКерівники СБУ та МВС, за дорученням Президента, повинні найближчим часом провести колегії щодо виявлення фактів і запобігання правопорушенням.\nІ до нашого обговорення долучаються\nВіталій Гулеватий, голова Ладижинської міської організації ВО "Свобода" та Ігор Корижський, заступник голови Гайсинської районної організації ВО "Свобода"\nЯк ви думаєте, пане Віталію, наразі, люди неадекватно повелися, чи це закономірна реакція громади на ситуацію?\n- Ми бачимо, що свавілля, які чинять певні державні мужі, доводять людей до агресії. Агресія не спланована, не оплачена. Це стосується того, що наболіло у більшості населення.\nСтосовно позиції Всеукраїнського об’єднання "Свобода", то народний депутат Едуард Леонов подав клопотання і на ім’я міністра внутрішніх справ України, і в Генпрокуратуру стосовно того, щоб результатом роботи штабу Міністерства внутрішніх справ має стати суворе покарання міліціантів, які вдалися до свавілля у Миколаївській області.\nЩодо реакції людей, то ми бачимо, що все могло закінчитись жорстоким самосудом. Добре, що все відбулося більш-менш спокійно.\n- Але, за словами народних депутатів, які оперативно прибули у Врадіївку та пишуть повідомлення на Фейсбук, громада не розходиться там і продовжує мітинг під стінами міліції, до них приєднуються люди із сусідніх сіл і районів. Вони все ж вимагають покарання винних. пане Ігорю, як ви думаєте, що це, пробуджєення громади?\n- Так, здається, що людям дійсно набридло терпіти прояви свавілля, які відбуваються по всій країні, не тільки на Миколаївщині. А у Врадіївці сталося те, що жінку силою затягли в автівку, вивезли за село, згвалтували і жорстоко побивши, викинули помирати.\n- Її фактично убили, але вона вижила...\nІгор Корижський:- Так. І жертва повідомила, що серед нападників було два місцевих міліціонери. Побачивши, що один із нападників не заарештований і може уникнути покарання, більше тисячі жителів Врадіївки вийшли протестувати під стіни міліції. А коли побачили у вікні Дрижака - пішли на штурм приміщення.\nУ тому, що мешканці самі вийшли спочатку на протест, а потім штурмували приміщення міліції нічого дивного немає. Ситуація в цьому регіоні давно перезріла. Українські міліціонери взагалі далекі від того, чим вони повинні займатися, а на Миколаївщині міліція взагалі перетворилася на організоване злочинне угрупування. Вони багато років займаються чим завгодно, але не захистом правопорядку та безпеки громадян. Підігріває настрої громадян і усвідомлення безкарності негідників. Це далеко не сприяє спокою населення.\nНасправді зупинити безкарність просто, для цього треба взяти під варту осіб, на які вказала потерпіла. Має бути чесний розгляд справи. також має бути звільнений начальник місцевої міліції, і взагалі місцевий відділ розформувати - там же немає кого залишати на посадах. Крім того, думаю, має бути звільнений начальник обласної міліції, і має подати у відставку Міністр внутрішніх справ віталій Захарченко. Це - очевидні речі.\nМи ж бачимо своє завдання в тому, щоб допомогти людям правильно організувати цей протест. Бо по-суті, спонтанні бунти - це хороший метод висловити незадоволення. Бо, коли людей немає на площах, то і влада не бачить проблем. Тому, думаю, потрібно організовувати безстрокову акцію , з вимогою, щоб на місце події приїхав сам Захарченко та Генпрокурор Віктор Пшонка.\nВзагалі, сьогодні Врадіївка демонструє, що ми знаходимось у вибухонебезпечній ситуації. Якщо інститути державної влади не виконують своїх функцій, народ може все взяти в свої руки... Хоча про Всеукраїнський протест говорити зарано.\nВіталій Гулеватий: - Хочу додати, що 4 липня, у четвер у райцентрі Врадіївка відбудеться пікетування районного відділу міліції за участю ВО "Свобода" з метою не допущення свавілля правоохоронних органів. Ми підтримаємо місцеве населення, яке написало листа до нашої політичної сили, яке намагається отримати підтримку. Бо поки що ми бачимо лише поверхневі дії влади. І це пригнічує найбільше.\n- За повідомленнями ЗМІ, наразі у Врадіївці місцева громада проводить мітинг біля стін райдержадміністрації. До активістів приєднуються люди з сусідніх районів області та з Одеси.


Книга Життя після втрати, глава Випробування, чи кара?, сторінка 1 читати онлайн\nЖиття після втрати\nВипробування, чи кара?\nСиджу на стільчику біля хірургічного кабінету. Моє серце б'ється у шаленому ритмі, а рукам, спітнілим від хвилювання не можу знайти місце. Очікування мене бентежить все більше. Кожна хвилина тягнеться мов вічність продовжуючи мої муки.\nНавпроти мене на стіні висить стрілочний годинник, його звуки відлунням відбиваються у моєму мозку. Тік- ток, тік-ток... Здається починаю поволі божеволіти. Єдиною моєю розрадою стають краплі дощу, які б'ються об скло вікна утворюючи монотонну мелодію.\nУ коридорі лікарні прохолодно, але мені було жарко. Знімаю свій темно-синій шарф, що подарувала дружина, кладу його на сусідній стільчик. За ним відправляється моє чорне пальто. Залишаюсь в сірому світері, чорних брюках і такого ж кольору черевиках.\nСидіти вже не можу, встаю і починаю ходити від одного краю коридору до іншого рахуючи свої кроки. Один, два, три.. п'ятнадцять, шістнадцять.\nВізерунку на коричневому леноліумі не змінні, та й на білих стінах немає за що зачепитися погляду.\nТридцять п'ять, тридцять, а ні, вже дійшов до кінця коридору. Продовжую крокувати вже в протележному сторону коридору. Один, два...\nЧому ж так довго? Я хочу чимось тобі допомогти Олено, допомогти як це було раніше.\nКоли гуляючи у парку в осінню пору я відігнав від тебе злого пса, саме в той день коли ми із тобою познайомились. Або коли віддав тобі свою парасольку під час дощу восени. Ти свій не взяла, тому що начиталась гороскопів. Я ще довго сміявся із того випадку. А ти зводила брови до купи і обіцяла більше зі мною не розмовляти. А ще, коли тебе переповнило хвилювання після моєї пропозиції руки і серця, ти випустила із рук свій смартфон. А я рефлекторно хапаючи його, впустив кільце в траву. Я й досі не розумію як воно могло так далеко відлетіти.\nА ще... Коли ми втратили свою ненароджену крихітку я проклинав бога, хотів покінчити із життям, але тебе запевнював що все буде добре, що все налагодиться. Міцно обіймав, і навіть коли ти хотіла вирватися із моїх обіймів не відпускав витримуючи твої удари по обличчю.\nТоді, хоч не на довго, але ти заспокоювалася, і ріки сліз віддавала моєму плечу.\nЧому так сталося? Невже це покарання? А за що?\nХоджу вже дві години із одного кінця коридору в інший, але хірург все ще не приходить.\nПіднімаю голову, нарешті до мене підходить лікар. Із надією дивлюся йому у вічі, і так шалений ритм мого серця прискорився ще дужче. Він зараз скаже що все добре, що хвилюватись нічому. Але... Він покрутив лиш головою даючи мені зрозуміти що я залишився один.\nПо моєму тілу наче вдарило блискавкою. Сильний імпульс пройшовся по моєму тілу із силою вдаривши по серцю.\nЯ не кричав, і не пустив сльози. Я просто розвернувся, забравши речі пішов на вулицю.\nСтою на автобусній зупинці, маленький дощик переростає у зливу. В моїй руці закрита парасолька, мені вже всеодно що станеться зі мною. Хтось сказав би що я втратив частинку душі, але ні, я втратив всього себе. Я втратив навіть більше. Не встиг сказати вибач, не встиг сказати ще хоч один раз - люблю. Від чого у мені лиш пустота, а я лиш оболонка. Душу мою забрав той випадок нещасний, будь він проклятий.\nНа світлофорі загорілося червоне світло для пішоходів, автівки рух свій почали.\nПідходжу до дороги, стою і думаю.\nЦя втрата це випробування чи кара? А за що?\nЧи є життя після такої втрати? Для когось є, та тільки не для мене...\nДякую що прочитали, надіюсь що зміг вам передати емоції героя)\nВін прийшов зненацька після того, як я прочитав твір одної із моїх улюблених авторів. Дякую за натхнення)\n#1889 в Різне\nУ тексті є: втрата найціннішого


Мово рідна, слово рідне... - Сценарій свята для учнів 5—6 класів\nМово рідна, слово рідне... - Сценарій свята для учнів 5—6 класів\nСвятково прибраний клас (зала). На стінах — портрети українських письменників, плакати з ви-словлюваннями про мову, слово...\n(Звучить марш запорізьких козаків. На сцену виходять хлопці. Один із них читає наказ.)\n„Вельмишановна громадо міста Рівного! Нині світлеє свято зібрало нас у цій залі. Зібралися люди добрі на свято своє, свято традицій, народних пісень вольних, мови рідної. І прославимо в цей день пісню українську, мову рідну. Хай у віках живе діло славних рук і не висихає джерело душ людських і традицій народних!\nПо цьому бути!”\n(Звучить пісня „Ой ви, стрільці січовії”. На сцену виходять господар і господиня. Обоє в українських костюмах, з короваєм.)\nГосподиня. Із святом вас, шановні добродії, шанувальники рідного слова. Сьогоднішня зустріч — ще одна сходинка до нашого взаєморозуміння, до родинного єднання в сім'ї вольній, новій.\nГосподар. Щасливі ми, що народилися і живемо на такій чудовій, багатій, мальовничій землі — в нашій славній Україні. Тут жили наші прадіди, діди, тут живуть наші батьки — тут коріння роду українського, що сягає сивої давнини. І де б ми не були, скрізь відчуваємо поклик рідної землі, хвилюємося до сліз, зачувши рідне слово.\nГосподиня. Шановні діти, вчителі, гості! Запрошуємо вас до нашої господи на хліб, сіль, на слово щире, на бесіду мудру, на свято наше — торжество рідної мови.\nГосподар. Гостей дорогих ми вітаємо щиро, стрічаємо хлібом, любов'ю і миром. Прийміть коровай наш із жита-пшениці. (Кладе коровай на стіл.)\n(На сцену виходять ведучий і ведуча.)\nВедучий. Мова — то цілюще джерело, хто не припаде до нього вустами, той сам всихає від спраги.\nВедуча. Україна — золота чарівна сторона. Земля рясно уквітчана, зеленню закосичена. Скільки ніжних, ласкавих поетичних слів придумали люди, щоб висловити свою гарячу любов до краю, де народилися і живуть. У глибину століть сягає історія нашого народу. І чим більше проходить часу, тим яскравіше ми її уявляємо. Пізнати історію рідної сторони і рідної мови нам допомагають книги і самобутня творчість нашого народу: мелодійні пісні та думи, барвисті коломийки та ліричні хороводи, чарівний фантастичний світ казок. Хай же сьогоднішнє свято відкриє перед вами, дорогі друзі, шанувальники української мови, розум, мудрість, гумор нашого талановитого народу.\nКрасу її, вічно живу і нову.\n(На сцену виходять читці).\n1 -й учень.\nЯк бурі подих рідна мова,\nСурма походу світанкова.\nЖиття духовного народу.\nПоліть бур'ян. Чистіше від сльози\nХоч і живе своїм живим життям...\n3-й учень. Мамина пісня, батькова хата, дідусева казка, бабусина вишиванка, добре слово, традиції і обряди — це криниця невичерпного народного життя. Бережіть свою одвічну колиску і спокій на землі.\nО, не згуби ти свого родоводу,\nБезсмертна мово, рідна і терпка.\nТи є душа співучого народу,\nЩо був, і є, і буде у віках.\nТрембітна мово. Музико. Калино.\nІ споконвічна й назавжди моя.\nДо тебе завше я душею лину.\nМарія... мрія... мамине ім'я.\nЗорею, казкою ти снила тихо,\nКоли в колиску клала немовля,\nВела за ручку, берегла від лиха\nІ вчила перше слово вимовлять.\nРозквітай же, мово,\nІ в родині, й в школі,\nЙ на заводі, і у полі.\nРозквітай же, слово.\nІнсценізація казки про частини мови.\nІменник, Прикметник, Займенник, Числівник, Дієслово, Прислівник, Прийменник, Сполучник, Граматика.\n— За горами високими, за морями глибокими є славна і благодатна земля. З давніх-давен під блакитним небом там вирощують золоті хліба, плекають квітучі сади, складають найкращі в світі пісні.\nВладарка цього краю — Мова Солов'їна. Держава її поділена на князівства з дивними назвами: Лексика, Фонетика, Граматика, Стилістика.\nОдного разу княгиня Граматика викликала своїх дітей — доньку Морфологію і сина Синтаксиса — й звеліла їм:\n— Зберіть у палац усіх моїх вельмож, хочу почути, який лад і порядок дають вони в князівстві, чим займаються мої піддані та чи вміють шанувати злагоду і єдність...\nІ прийшли до палацу вельможі, і кожен сказав слово про себе та свою родину. Іменник:\n— Я вітаю тебе, пресвітла княгине, від імені найчисельнішого, найважливішого, найчастіше вживаного племені слів. Ми, іменники, називаємо все: предмети, явища, почуття... Ось погляньте: світить (що?) сонце, кругом (хто?) діти. І ліс, і поле, і річка, і море, хліб, роса, машини... Мама і тато, бабуся й дідусь, друг і товариш... Країни і планети, океани і галактики — все відповідає на запитання: хто? що? Як сонце і вода породжують усе живе на землі, так і ми живимо мову. І в реченні можемо бути будь-якими членами...\n— Усе, що сказав мій брат Іменник, — правда. Та не слід забувати й інші племена. Без мене, Прикметника, не скажеш, що квітка — гарна, дівчина — вродлива, матуся — ніжна, а Вкраїна — рідна. Що молодість — прекрасна, дитинство — незабутнє, а старість — мудра.\nЩо Бог — милосердний, земля — свята, хліб — насущний, наука — потрібна, злодійство — ганебне, а книга — безцінна... Адже важливо знати не тільки, хто ми, а й який, яка, яке, які ми.\n— Я не можу вихвалятись, як Іменник і Прикметник, бо ми, Займенники, не такі чисельні й не такі яскраві та пишні.\nНас небагато, ми маленькі, але завжди готові прийти на допомогу ближньому, зайнявши його місце у мовленнєвому потоці. Я і ти, ми і ви, він, вона, воно, вони — всі ми, Займенники, вірно служимо Матінці Мові і, як повнозначні її частини, сумлінно виконуємо свою синтаксичну роль...\n— Усім хочеться заможно жити. А якщо хочеш бути багатим — мусиш уміти лічити гроші. Отож без нас, Числівників, годі й братися хазяйнувати! А чи знали б ви, скільки тисячоліть існує наша материнська мова, коли засновано Київ, у якому році хрестили Русь, скільки років прожив Тарас Шевченко?\nІ кількість, і порядок при рахунку — за все це відповідаємо ми, Числівники.\n— А без мене взагалі не можна уявити життя. Зі мною сонце світить, земля родить, люди працюють, діти граються, вчаться, ростуть. Я і хліб печу, і казку читаю, і одяг шию, і в морі плаваю, і Вітчизну люблю, й міста будую, і зло караю.\nРазом з Іменником — граматична основа речення, його головні члени: Підмет і Присудок...\n— Так, брате Дієслово. Ти — рух, дія, думка, поступ. Але чи знали б усі, де, коли, як і з якою метою ти звершуєш свої справи, якби не ми, скромні Прислівники? Вдень і вночі, влітку і взимку, давним-давно, колись і тепер — завше поруч з тобою — я,\nПрислівник. І, незважаючи ні на що, залишаюся незмінним.\n— Я хоч і не маю самостійного значення, та виконую важливу і благородну місію. Я слова між собою єднаю, дружбі їхній сприяю. Без мене не визирнеш у віконце, не розкажеш про кінофільм, не сядеш за стіл, не підеш до школи, не поділишся з другом.\n— Ми з Прийменником — службові, вірно служим нашій мові. Приміром, я, Сполучник, з'єдную однорідні члени речення, а прості речення зв'язую у складні.\n— Ви порадували мене, добродії, переконавши у тому, що її Величність Мова Солов'їна житиме і процвітатиме вічно. Бо всі ви живете дружно, в єдності й гармонії. А в єдності — сила народу.\n— Боже, нам єдність подай.\nВедуча. Із сивої давнини бере початок наша мова. Шлях її розвитку — це тернистий шлях боротьби. Багато, дуже багато жорстоких літ і століть пережила наша невмируща мова.\n(Звучить класична музика. На сцені 12 учнів. Кожен із них зачитує одну із дат в скорботному календарі української мови.)\n1720 рік — російський цар Петро І заборонив друкувати книги українською мовою.\n1769 рік — видано розпорядження російської церкви про вилучення у населення України українських букварів, текстів та церковних книг.\n1775 рік — зруйновано Запорозьку Січ і закрито українські школи при полкових козацьких канцеляріях.\n1862 рік — закрито українські недільні школи, які безкоштовно організували видатні діячі української культури.\n1863 рік — указ російського міністра Валуєва про заборону видання книжок українською мовою.\n1876 рік — указ російського царя Олександра II про заборону друкування нот українських пісень.\n1884 рік — закрито всі українські театри.\n1908 рік — вся культура й освітня діяльність в Україні визнана царським урядом Росії шкідливою, „могущей вызвать последствия угрожающие спокойствию и безопасности Российской империи”.\n1938 рік — сталінський уряд видає постанову про обов'язкове вивчення російської мови, чим підтинає коріння мові українській.\n1983 рік — видано постанову про так зване посилене вивчення російської мови в школах і поділ класів в українських школах на дві групи — російські та українські, що привело до нехтування рідною мовою навіть багатьма українцями.\n1989 рік — видано постанову, яка закріплювала в Україні російську мову як офіційну загальнодержавну мову, чим українську мову було відсунуто на третій план, що позначається ще й сьогодні.\nУчениця із запаленою свічкою читає „Молитву” Ольги Яворської.\nМоя прекрасна українська мова —\nЗ-за ґрат летіла птахом до людей.\nВедучий. Першим скористався справжнім гумором малоросійського народу і його мовою Іван Петрович Котляревський, якого по праву називаємо сьогодні основоположником української літературної мови.\nВедуча. А Тарас Шевченко своїм величезним талантом розкрив невичерпні багатства народної мови, осягнув її і, як ніхто, відчув чудову, чарівну музику українського слова:\nСлова та голос —\nІнсценізація твору Спиридона Черкасенка „Як Тарас ходив до залізних стовпів”.\n(Виходять дійові особи: Тарасик та Оксанка.)\nОксанка (увечері сама надворі): Пішли... Смеркає... Пізній час... Та де ж це справді той Тарас ?.. Іще хвилинку почекаю, А потім... спать ?.. Сама не знаю. (Угледівши Тараса ще за ворітьми, придушеним голосом):\nТарасе, гей! Іди сюди!\nТа швидше ж, швидше-но іди!\n(Тарас перескакує через пліт і біжить до неї.)\nОксанко, ти? Мене чекаєш?\nНу, й наробив же ти біди!\nКажи хутенько, де блукаєш?\n(Сідає на перелазі коло Оксанки.)\nГармидеру було багато:\nТут мати лаялась, а тато\nПішли тебе шукати... Чув?\nІ Катря теж...\nА я приїхав\nОце що тільки...\nТи дуриш? Га?\nБодай так дихав, коли дурю!..\n(Махає рукою на захід),\nХодив побачити край світа.\nА де ж той край? Далеко?\nПройти тра лан великий жита,\nА потім гай, а там — байрак,\nА далі поле до могили.\nА там уже і світа край.\nА ти дійшов?\nН... ні... через гай\nВже перейшов був і щосили\nШляхом був далі припустив,\nТа пострічався з чумаками...\nТакі емалеві з батогами...\nПередній з них мене спинив:\n„Куди, — питає, — ти мандруєш\nсупроти ночі? Ти ж малий.\nЩе в полі, — каже, — заночуєш,\nІ вовк із'їсть тебе страшний!”\nОксанка (із жахом):\nОй лелечко, як лячно!\nЩо? Лячно?.. Тільки не мені!\nЧумак пустив тебе, чи ні?\n„Ходить так пізно необачно, —\nВін каже. — Хлопче, ти звідкіль?”\n„З Кирилівки”, — кажу. — „Ну маєш!\nвін знов, — та це ж за двоє миль\nназад. Ти, — каже, — тут блукаєш?”\n„Ні, йду туди, де світа край”...\nЧумак у регіт. Каже: „Чий ти?..\nКоли з Кирилівки — сідай:\nНа світа край тобі не вийти\nСьогодні вже — небавом ніч...\nМи ж підвезем тебе до хати, —\nЦе буде ліпша, хлопче, річ”.\nЯ сів на віз... Воли здорові!\nТа круторогі!.. А чумак\nРозпитує: і що, і як,\nСміється все на кожнім слові,\nЖартує... Люльку запалив.\nДавав мені теж посмоктати...\n„Гірке”, — кажу. І не схотів.\nА ось село городи, хати...\n„А онде й наша! — я кажу, —\nУже тут сам я добіжу”.\n„Ну, що ж... як ваша — час вставати”, —\nСказав чумак, спинив волів,\nМене погладив по голівці\nІ потім з воза ізсадив.\n„Ходи здоров по цій мандрівці”, —\nгукнув мені і засміявсь.\nА я подякував чемненько\nТа через вулицю швиденько\nДо хати нашої подавсь.\nЯкий ти сміливий!І вовка\nТарасик (байдуже ніби);\nА мандрувать то штука ловка!\nХотілося б хоч раз мені\nПіти з тобою...\nЛиш треба встати на зорі.\nДо ранку будем на горі\nАж за селом...\nПобачим дечого багато,\nЯк гай перейдем і байрак\nТа вийдемо на ту могилу...\nТам світа край? Ну, розкажи ж!\nТебе ж діждалася насилу,\nА ти про це чомусь мовчиш.\nТарас (замислюється і фантазує):\nТа що ж казати?.. Над землею\nСхилилось низько небо там,\nЯк сонце стрінеться з зорею,\nЯк привітається із нею\nІ ляже потім спочивать...\nТа де ж?.. Там є хіба домівка?\nНу, глянь! Така велика дівка,\nТого ж не знає, що стоять\nСтовпи залізні там, де треба...\nА на залізних тих стовпах\nОбперто міцно стріху з неба...\nТи розумієш?.. Синій дах...\nНе дах, а той... ну, синя стеля,\nПо ній крізь зорі в кришталі,\nА на уквітчаній землі\nПід нею й соняшна оселя,\nА в ній є ліжко золоте,\nНамет над ліжком, як тумани,\nЛіжник на ньому, сріблом тканий...\nОксанка (в захваті):\nОй, красно як!.. Та де про те\nНіде... Сам знаю!..\nНе ляже ж сонце під рядно,\nЯк я чи ти! Адже ж воно, Ти знаєш, звідки?\nВ раї ж скрізь злото і срібло!\nА де ж той рай?.. Чи ти не знаєш?\nТарас (піднімає голівку до неба):\nЧому ти так собі гадаєш?\nПро теє знає все село,\nЩо рай на небі...\nтам, де... мати...\nЯ чув, — коли ховали їх,\nТо люди почали казати,\nЩо підуть в небо до святих,\nБо мук зазнали за життя...\nНемає мами... Потім тато...\nЛихую мачуху... Пуття...\nВідтоді... маєм... небагато...\n(Шепче крізь сльози):\nЧи бачить мама... чи й не зна?..\nЛюбила дуже нас вона...\nНевже, мамунцю, ти не бачиш,\nЩо мачуха... нас... лає й б'є...\nОксанка (крізь сльози):\nТарасику, ти той... ти плачеш?\n(Хоче відняти його руку від очей.)\nВідкрий же личенько своє...\nНе плач, Тарасику, не треба!\n(Своїм фартухом витирає йому сльози, потім однією рукою обнімає, а другою гладить його по голівці й цілує.)\nКазали ненечка мені,\nЩо бачить мама все це з неба —\nІ те, що ходиш ти в рядні,\nЯк те старча чуже під тином,\nЩо кривдить мачуха й Степан,\nІ побивається за сином,\nІ Бог пошле тобі талан...\nПобачиш, любий... Витри сльози,\nА то іще побачить хтось...\nТи не зважай на їх погрози...\nСтривай, скажу на ухо щось, —\nЖуритись зразу перестанеш.\nНа мене веселіше глянеш...\n(Нахиляється йому до вуха):\nЯк виростеш, поберемось\nІ будемо вже вкупі жити\nІ день, і два і ... цілий рік...\nНе день, не рік, а цілий вік.\nІ разом будемо ходити\nДо тих залізних до стовпів,\nДе ляже сонце на спочин...\nА я збудую гарну хату,\nА в ній великую кімнату...\nСадок вишневий розведу...\nТебе ж я одягну, як паву,\nІ в краснім тім раї-саду\nМи заживем тоді на славу...\nОксанка (прихилившись до нього голівкою):\nПосію гарні я квітки...\nТа посаджу ще і тополю...\nІ вже не будем кріпаки:\nМи викупим себе на волю!..\nНеначе сниться... Красні сни:\nТополя... хата... вишні, квіти.\nІ ми — самі собі пани, —\nЯк схочемо, так будем жити...\nВедучий. Любов до нашої Батьківщини починається з любові до маленької батьківщини, до пам'яті про рідний поріг, стежки дитинства, до мудрості народної казки, прислів'я, пісні.\nВедуча. Багатий український народ і на ігри з співанками.\nВедучий. Кожному народу дорога його мова, а нам — українцям — найближча до серця українська. Вона нічим не гірша від італійської — така ж співуча, від російської — така ж багата. Той, хто зневажливо ставиться до рідної мови, не може й сам викликати поваги до себе. Отож дбаймо про чистоту мови, щоб не опинитися у таких ситуаціях.\nДіти розігрують мовні ситуації.\nВедуча. А я хочу нагадати про найдавніші перли народної творчості — прислів'я, приказки, гуморески.\n(Учні читають народні гуморески та гуморески Павла Глазового.)\nВедучий. Розвеселили вас гуморески, а під гарний настрій завжди хочеться співати.\n(Учні співають жартівливу пісню „Із сиром пироги...”. На сцену виходять господар і господиня.)\nГосподар. Шановне товариство! Швидко промайнуло наше свято.\nГосподиня. Ми були б дуже раді, якби від нинішнього свята ви залишили у своєму серці хоча б одну краплину любові до рідної мови.\nАле ти, дитино,\nкрихітну свічечку букви „І”, а також,\nоберігати місячний серпик „Є”,\nБо кажуть, дитино, —\nщо мова наша солов'їна.\nне буде пам'ятати\nтільки на солов’їв, дитино.\nВедучий. Сьогоднішнє свято ще раз показало нам усім, що таке для людей рідна мова. Це — тиха мамина колискова, мудре батьківське слово. Це — наша гордість. Бережімо її, гордо всім заявляймо: „Я — українець. Син чи донька цієї землі. Я пишаюся цим, люблю свій народ, свою землю, свою мову!”\n(Звучить пісня „Україночка”.)\nВедуча. До побачення, дорогі наші друзі! До нових зустрічей!\nВисловлювання про мову, слово\n1. Мова — це доля нашого народу, і вона залежить від того, як ревно ми всі плекатимемо Т\_(0. Гончар).\n2. Слово — зброя. Як усяку зброю, його треба чистити й доглядати (М. Рильський).\n3. Той, хто зневажливо ставиться до рідної мови, не може й сам викликати поваги до себе (О. Гончар).\n4. Поки жива мова в устах народу, до того часу живий і народ (К. Ушинський).\n5. О мово, ночі колискова!\nЦвіти і сяй, моя державна (O. Олесь).\n6. Так почуй же нашу мову,\nМову серця розкривання,\nЯк бандуру, як кленову\nУкраїнського звучання (П. Тичина).\n7. Ну що б, здавалося, слова...\nЯк їх почує ( Т. Шевченко).\n8. Рідним словом я горжуся,\nНим говорю, пишу.\nРідну мову, рідну пісню\nНіколи не лишу (С. Воробкевич).\n9. Як парость виноградної лози,\nХоч і живе своїм живим життям (М. Рильський).\n10. Мова — універсальна, але користування нею вкрай індивідуальне. Це своєрідний енергопровід: від одного до іншого, від одного до багатьох (П. Мовчан).


Як здешевити імпортні товари на 50% / Новое Время\n13 червня 2017, 08:28 9 коментувати\nЯкщо, звісно, не зарегулювати ринок під виглядом турботи про інвестклімат\nУявіть, що концерн Daimler отримує право обмежувати ввезення "Мерседесів" в Україну. Здавалося б, має право. Все-таки, є власником торгової марки і сам визначає, хто уповноважений торгувати його машинами в світі, а хто ні. Але, благо, маркетологам автогіганта таке навіть уві сні б не наснилося. Адже вони знають, що ринок – це відкрите саморегульоване середовище, де все визначає "чарівна" пара ціна/якість і попит/пропозиція.\nАле саме так може статися в Україні, якщо парламент прийме законопроект №5419. І тоді вже не ціна/якість, а чиєсь монопольне право представляти той чи інший бренд на національному ринку визначатиме купівельні стратегії українців.\nАдже ключовим предметом регулювання законопроекту стане саме обмеження вільного імпорту товарів – нібито "в інтересах" якості.\nЩо саме регулюється?\nМомент, коли власник авторських прав на торговий знак позбавляється можливості заборон щодо подальшого розпорядження товаром, називається моментом "вичерпання прав". Існує два принципи вичерпання прав: міжнародний та національний.\nПрава власника торгової марки колись закінчуються. Це може статися при першому введенні товару в оборот – його першого продажу виробником, відповідно до міжнародного принципу. Але може статися повторно, якщо товар призначений для країни з національним принципом. У таких країнах власник бренду має право визначати, хто, за якою ціною і який асортимент товару ввезе на національний ринок.\nМіжнародний підхід стверджує, виробник заробив свої гроші в момент продажу і отримав прибуток, зокрема, і від використання своїх інтелектуальних прав! Товар звільняється від будь-яких правових домагань виробника відразу після сходження товару з конвеєра і першого продажу. Умовний "Мерседес" біля воріт заводу може купити будь-хто, потім ввезти в Україну і продати знову. У цьому випадку наявність такого собі "офіційного дилера" – не більше, ніж маркетинговий хід, а не юридичний термін. Саме такий підхід де-факто діє в Україні сьогодні.\nНаціональний принцип, означає що кожна нова територія готова платити виробнику повторно!\nВ принципі, як "офіційний дилер", так і будь-який інший сумлінний підприємець може укладати договори з виробником безпосередньо або будь-яким іншим продавцем товару і легальним чином ввозити товар на територію своєї країни без будь-яких спеціальних дозволів.\nАле в Україні де-юре – цей принцип ніде не зафіксовано.\nЯк товари потрапляють в Україну зараз\nЗа відсутності закону, "офіційні імпортери" використовують митницю в боротьбі з конкуренцією, скаржачись в митні органи на інших підприємців – цілком сумлінних, звинувачуючи їх в торгівлі "контрафактним" товаром. Запевняючи митницю, що будь-який інший товар, який завозиться з допомогою паралельного імпорту – контрафактний.\nНа цьому тлі, в Україні був введений митний реєстр інтелектуальних прав, який мав би служити для захисту громадян від підробок. Однак перетворився на інструмент конкурентної боротьби з паралельним імпортом.\nПри цьому саме значення паралельного імпорту виявляється геть заплутаним для споживчої аудиторії, набуває негативних відтінків. В результаті чиновників і споживачів намагаються переконати, що питання у справжності або якості товару, хоча насправді це питання виключно "офіційності" імпортера.\nКонтрабандний і контрафактний\nУ побут лобістів, а тепер і депутатів міцно увійшли слова "контрафактний" і "контрабандний", причому застосовують обидва терміни спеціально без розбору для опису неугодних товарів.\nХочу уточнити: контрафактний – це підроблений!\nКонтрабандний – завезений без сплати обов'язкових митних платежів!\nІ ніхто не знає напевно: чи сплачені податки при ввезенні "офіційних товарів". Ну а самі товари і в "офіційних" і в "неофіційних" дилерів – цілком оригінальні, зійшли з одного конвеєра і навіть зберігають міжнародну гарантію від виробника. Але правова казуїстика вносить дисбаланс в ринкові відносини і дозволяє формувати монополію.\nСьогодні, маніпулюючи механізмом митного контролю, імпортери зі статусом "офіціалів" ініціюють додаткові бюрократичні зволікання, через що їхні конкуренти – такі ж підприємці з такою ж продукцією – втрачають місце "під сонцем" на ринку.\nНаприклад, відсутність формального статусу імпортера дає право митним органам блокувати ввезення товарів на вимогу "офіціалів". Митним кодексом передбачено, що термін призупинення за претензіями на "інтелектуальні права" може становити до 10 робочих днів і бути продовжений ще на 10 днів.\nІ якщо у великих брендів є хоч якась політика щодо захисту їхніх інтелектуальних прав в Україні, то нові, дрібні та нішеві бренди до України не дійшли. Що перетворило нашу країну, в Ельдорадо для звичайних аферистів, які через хабарі на митниці і шантаж блокують потрапляння нібито "їхніх" товарів конкурентам.\nУ світовій практиці передбачено, що компетенція митних органів поширюється тільки на товар, вироблений з порушенням прав інтелектуальної власності. Наприклад, що продаються в Україні "абібаси", "памасоніки", відверті репліки, які, однак, вільно продаються і рекламуються на українському ринку.\nІмпорт оригінальної продукції, здійснюваний не "офіційним дилером", до контрафакту, природно, не відноситься. Якщо походження товару не викликає сумнівів, виробник гарантує його безпеку для споживачів і відповідність міжнародним стандартам якості – Conformité Européenne – його реалізації на українському ринку не може заважати митниця.\nПідкреслю, що згідно зі світовою практикою, зокрема і в ЄС, де діє регіональний принцип вичерпання авторських прав, митні органи ні за яких обставин не втручаються в комерційні відносини торгуючих суб'єктів.\nОднак у конкурентній боротьбі, українській митниці прищепили порочну практику лізти з "іржавою викруткою" в товар під виглядом його "неофіційного" імпорту. Як результат – істотне подорожчання товарів в Україні, а також ризик згортання цілих бізнесів, заснованих на дрібнооптовому імпорті.\nОсобливо це стосується побутової техніки, електроніки, косметики та автозапчастин. Адже "офіційні" автодилери майже виключно практикують великовузловий імпорт. Якщо автомобілісту треба поміняти, умовно, підшипник – доведеться міняти половину корпусу. Сьогодні ви ще можете купити потрібну оригінальну деталь не тільки у офіційного представника. Але після прийняття законопроекту №5419 – ні, залишиться вибір: "офіціал" або контрабанда.\nЗрештою, в разі імплементації цих законодавчих змін "офіційні імпортери" отримають можливість через суд забороняти продавати оригінальні товари "неофіціалів". А це – найкоротший шлях до монополізації ринку. Іншими словами, за гроші платників податків встановлюється штучна монополія "офіційних дилерів" на ввезення товарів.\nЧим аргументують таку позицію автори законопроекту? Вони чомусь впевнені, що у виробників і їхніх офіційних дилерів в нових умовах з'явиться стимул вкладати гроші в розвиток власних мереж дистрибуції та сервісу. У той час як наявність розрізненої мережі дрібних імпортерів і торговців їм, нібито, заважає це робити на сьогоднішній момент.\nКому заважає конкуренція?\nЯкщо в країні де-факто діє "національний" принцип і заборонений паралельний імпорт, ціни автоматично зростають, а конкуренція тане. Це закон ринку.\nІнша справа – країни, де немає перешкод для законного імпорту товарів будь-яким суб'єктом. Дилери безпосередньо зацікавлені в нижчих цінах саме від виробника, оскільки на своєму ринку у них є жива конкуренція.\nЗа ліберальний міжнародний принцип ратують здебільшого невеликі підприємці. За національний – офіційні дилери, особливо в секторі побутової техніки та електроніки. Вони всіляко борються з законним, але названим "паралельним" імпортом, при тому, що це ніяк не впливає на якість товарів.\nНавіть зараз "офіціали" продають товари на десятки відсотків дорожче, ніж коштують такі товари в сусідніх державах. Прихильники "національного" принципу стверджують, що як тільки запанує "порядок" і ввозити товари зможуть тільки авторизовані дилери, ціни підуть вниз – нібито завдяки нарощуванню обсягів продажу.\nАле звичайно ж, насправді це не так.\nНіде і ніколи обмеження конкуренції не приводило до зниження цін або до зростання якості товару.\nНа сьогоднішній день міжнародний принцип застосовується, наприклад, в США, Канаді, Японії, Китаї, Грузії, Індії, Сінгапурі, а національний – в Бразилії, ПАР і Росії.\nЗгідно зі звітом Дюссельдорфського інституту конкурентної економіки за квітень 2014 року, після введення принципу "паралельного імпорту" фармацевтики в країнах ЄС ціни на брендові лікарські препарати знизилися на 11%.\nУ Німеччині в 2010 році частка лікарських засобів, що імпортуються "неофіційними" каналами, досягла 25%. Зниження ціни мало значний ефект для економіки взагалі, зокрема для відшкодування лікарських засобів за системою реімбурсації. До речі, цей проект також є актуальним для України.\nУ Грузії "міжнародний" принцип вичерпання прав був введений в кінці 2009 року. За даними аналітичних звітів Асоціації іноземних виробників за 2015-2016 роки, ціни на деякі ліки за перші місяці введення "паралельного імпорту" впали приблизно на 40-45%. Уже сам факт введення паралельного імпорту змусив іноземних виробників фармацевтичної продукції знижувати ціни для Грузії.\nЦікаво, що противники міжнародного принципу як контраргумент наводять і лікарський кейс. На їхню думку, можливість диверсифікувати поставки препаратів може призвести до збільшення числа підробок і ризиків для здоров'я громадян. Але оскільки мова йде про офіційні поставки за легальними "білими" контрактами з виробником, то такий аргумент має під собою досить слабку основу.\nЦікавий досвід надала заборона в 2002 році паралельного імпорту в РФ. Ціни на товари підвищилися в середньому на 32% в порівнянні з сусідніми ринками. Скорочення кількості імпортерів, за даними федеральних органів, в 2014 році в порівнянні з 2002 роком склало близько 70%.\nФактично втричі зменшилася кількість імпортерів, які ввозили в Росію товар цілком оригінального походження. Щомісячні втрати бюджету оцінювалися в два мільярди доларів. Саме така сума переплачена на держзакупівлях у решти і, у зв'язку зі скасуванням принципу вільного імпорту, що підняли ціни постачальників!\nВ результаті Федеральна антимонопольна служба Росії розробила законопроект про легалізацію паралельного імпорту до 2020 року. Але час і ресурси для розвитку ринку вже втрачені.\nУ Швейцарії, Японії, Америці – є безліч судових справ з мільйонними штрафами, накладеними на виробників і постачальників за обмеження конкуренції та за спроби обмежити можливість громадян купувати їхні товари на ринкових умовах.\nПриблизно російська картина, найімовірніше, чекає і нас. Тим більше, що реальні ринкові інструменти підвищення купівельної спроможності населення у нас навіть не були задіяні.\nІншими словами, впровадження "національного" принципу вичерпання прав, яке передбачається законопроектом №5419, призведе до зниження конкуренції, відходу частини бізнесів у "тінь", появи нових схем нелегального імпорту, а також загострення проблеми контрафактних товарів. Не тих, які вважає контрафактними наша митниця, а дійсних "абібасів" і "памасоніків".\nКрім того, це дозволить істотно підвищити ціни на імпортні товари, зменшить їх асортимент, скоротить робочі місця в малому і середньому бізнесі. Єдине, що при цьому зросте, так це питома вага монополії "офіційних дилерів".\nІ навпаки – пріоритет "міжнародного" принципу вичерпання прав і збереження паралельного імпорту дало б можливість знизити вартість імпортних товарів для кінцевих споживачів, в тому числі тих, що закуповуються для потреб держави. Тим більше, що в Угоді про Асоціацію c ЄС закріплено, що Україна сама вибирає принцип вичерпання прав.\nІ ще один бік медалі, безпосередньо пов'язаний зі зловживанням національним принципом вичерпання авторських прав в Україні. Це асортиментна дискримінація з боку виробників, що працюють на українському ринку через "офіціалів".\nОстанні часто нав'язують ринку продуктові лінійки нижчої якості в порівнянні з тими, що реалізуються в Європі. Так, це оригінальний товар, але якість його явно нижче європейського аналога. Для того, щоб знайти йому збут, потрібно створити неконкурентні умови на локальному ринку.\nЯк результат, Україна стає ринком для неліквіду з цінами, що значно перевищують світові.\nНасправді, міжнародний принцип вигідний громадянам і національним компаніям, а національний – міжнародним: розділяй і володарюй! Найбільш промовистий приклад – ринок лікарських препаратів.\nБагато медичних препаратів для хронічних хворих в Україні дорожчі на тисячі відсотків, аніж в сусідніх країнах!\nІ у випадку з національним принципом, виробник не буде боятися конкуренції своїх же товарів, а вже домовитися з таким ж як він іншими великими виробниками – він точно зможе. І це набагато легше, ніж домовлятися з сотнями і тисячами локальних бізнесів, які прагнуть задовольнити потреби своїх клієнтів.\nНа завершення хочу навести цитату Верховного судді США Рут Бейндер Гінзбург на судовому процесі щодо питання можливості обмеження паралельного імпорту в США:\n"Суд негативним чином відповів на поставлене запитання, ризикуючи тим самим підірвати авторитет Сполучених Штатів на світовій арені. Поки уряд закликав наших торгових партнерів утримуватися від прийняття міжнародного принципу вичерпання, який був би вигідний споживачам цих країн, але позначився б негативним чином на американських власниках інтелектуальних прав, суд затвердив міжнародний принцип вичерпання на благо американських споживачів і на шкоду іноземним правовласникам виняткових прав на території США".\n8.Drive Ukraine 2030: колоси на глиняних ногах, – точка зору | Оксана Затворницька\n8.Ігри з хлором – виживають стратеги? – точка зору | Андрій Река 0


Posted By: 06.02.2013\n«Які наступні справи Україна програє у Європейському суді з прав людини?».\nВіталій Разік, директор РГБФ «Право і демократія», керівник проекту «Поліпшення рівня доступності до правосуддя осіб з особливими фізичними потребами»;\nРуслан Таратула, адвокат у справах Європейського суду з прав людини;\nОлена Чернишова, провідний інструктор у справах глухих Львівської обласної організації УТОГ (Українське товариство глухих).\nвплив практики Європейського суду з прав людини на Україну;\nдоступність правосуддя в Україні за мірками Європейського конвенції з прав людини;\nвплив засобів масової інформації на правосвідомість громадян України.\nВідбудеться презентація відеофільму «Доступність до правосуддя осіб з особливими фізичними потребами».\n17 січня 2013 року Європейський суд з прав людини опублікував рішення з 211 справ, поданих громадянами проти України. Сума компенсацій є рекордною – з бюджету буде виплачено понад 1,1 мільйона євро, що складає 11,7 мільйона гривень.


30 симптомів розладу харчової поведінки | Позитивні Новини\nТимур Орлов17 Березня, 20190213\nРозладом харчової поведінки (РПП) називають нездорове ставлення до їжі. Хворі їдять занадто багато або занадто мало, зациклені на фігурі і не можуть адекватно сприймати своє тіло: при будь-якій вазу воно здається товстим.\nНервова анорексія. Під час хвороби людина одержима худорбою. Тому вона мало їсть, багато тренується і намагається схуднути будь-якими способами.\nБулімія. Хворий втрачає контроль і їсть величезними порціями, а потім викликає блювоту, приймає проносні або тренується до знемоги. Остання форма хвороби називається спортивною булімією.\nКомпульсивне переїдання. Людина також не контролює себе під час прийому їжі – об’їдається до болю в животі, а після цього відчуває провину. Але на відміну від булімії, вона не намагається очистити шлунок або негайно спалити калорії.\nЯкщо ви підозрюєте у себе харчовий розлад, але симптоми відрізняються від описаних, можливо у вас все-таки є проблема. Не ігноруйте ознаки, які здаються вам дивними або ненормальними, звертайтеся до лікаря.\nЗахворіти харчовим розладом може кожна людина. Але найчастіше РПП з’являється у жінок, особливо у дівчат 13-18 років і спортсменок (гімнастика, балет, фігурне катання, біг).\nБагато хто вважає, що анорексія – це надмірна худорщавість. Але це не зовсім вірно. Анорексія є психічним захворюванням і не залежить від ваги людини. Визначити хворобу тільки за зовнішнім виглядом не можна, потрібно враховувати емоційний стан і поведінку.\nПричиною схуднення можуть бути і інші хвороби – клінічна депресія, травна інфекція, запалення кишечника, алкоголізм, виразка шлунка.\nЯкщо помітили у себе такі ознаки, вам потрібна допомога психолога.\nПротягом дня ви часто думаєте про їжу, калорії і тренування. Можливо, ці думки не покидають вас навіть уві сні.\nУ вас з’явилися дивні ритуали, пов’язані з їжею. Наприклад, перш ніж з’їсти салат, ви поділяєте його на інгредієнти. Або пережовуєте кожен шматочок їжі дуже ретельно і довго.\nВи не можете об’єктивно оцінити свою фігуру. Вважаєте себе товстим, навіть якщо всі навколо говорять, що ви виснажені.\nВага постійно коливається через велику кількість їжі, яку ви вживаєте.\nКровоносні судини очей часто лопаються. Це відбувається через нестачу поживних речовин в організмі. А у випадку зі спортивною булімією – через надмірні фізичні навантаження.\nВаші відносини з друзями і близькими погіршилися. Замість того щоб проводити час з ними, ви переїдаєте і очищуєтеся.\nЗуби кришаться і гниють, тому що зубна емаль потоншала через шлунковий сік, який виходить разом з блювотою.\nУ людей з цим розладом зазвичай є зайва вага. Вони намагаються схуднути, але зриваються і набирають скинуті кілограми назад, через що відчувають себе ледачими і безвільними. Часто хворі навіть не підозрюють, що їх проблема набагато серйозніша, ніж недолік цілеспрямованості.\nУ короткі терміни ви поглинаєте величезну кількість їжі, тому що не можете контролювати свій апетит.\nХарчуючись в такому режимі, ви намагаєтеся компенсувати низьку самооцінку, тривожність, стрес. Але виходить завжди навпаки: що більше їсте, тим гірший себе відчуваєте.\nВи намагаєтеся обмежити себе в їжі. Сідаєте на дієту, відмовляєтеся від деяких продуктів, але кожна спроба схуднути закінчується зривом.\nЯкщо ви помітили симптоми РПП не у себе, а у близької людини, обережно запропонуйте свою допомогу. Можливо, вона хоче відвідати психолога, але боїться чи сумнівається. Розкажіть їй про необхідність лікарського огляду. Якщо знадобиться, запропонуйте сходити разом. Але ні в якому разі не тисніть на хворого. Будь-яке необережне слово може нашкодити йому і змусити замкнутися в собі.\nЧому поставити магніт на лічильник - погана ідея Previous post\nСкільки буде йти кожна серія восьмого сезону «Гри престолів» Next post


Сьогодні у Рівному відбудеться літературно-художній вечір | OGO.UA - Рівненський інформаційний портал\nСьогодні у Рівному відбудеться літературно-художній вечір\nВін присвячений українському митцеві.\nСьогодні, 19 лютого, відбудеться літературно-художній вечір «Бунтар з «Летючої естради», який присвячений 110-річчю від дня народження Анатоля Демо-Довгопільського, керівника українського театру в Рівному.\nТакож відомо, що Анатоль Демо-Довгопільський – діяч ОУН УПА в період Карпатської України очолив мистецький відділ «Летюча естрада» у складі збройних сил автономії Карпатської Січі. Окрім мистецтва, учасники бригади були вправними вояками, а Довгопільський визначним командиром. У Рівне повернувся на початку війни з Кракова. Тут організував український театр та став його керівником. Виконував також функції балетмейстра, розробляв танцювальні номери до вистав.\nЛітературно-художній вечір відбудеться у Рівненській обласній бібліотеці о 15.00, на третьому поверсі у відділі мистецтв.\nАвтор: Підготував Олександр ШевчукПереглядів: 628\nжиття, Рівне, обласна бібліотека, творчий вечір, Анатоль Демо-Довгопільський


Міський голова – це не тільки посада, але й добрий шмат відповідальності перед громадою… - Громадська організація "ПРАВО"\nМіський голова – це не тільки посада, але й добрий шмат відповідальності перед громадою…\n8 квітня 2010 року, в приміщенні Хмільницького РБК, відбулися громадські слухання, на яких було заслухано звіт міського голови. Так як члени нашої організації свідомо (!!!) відвідують подібні заходи, то й цей рік не став винятком. Також вже традиційно ми інформуємо читачів сайту про цей захід….\nДовго думав в якому форматі подати матеріал. Щиро сумнівався, чи варто переказувати все те, що говорив міський голова, наводячи цифри та цитати. Справді, все це, за бажанням, кожен вже зміг прочитати в щорічному зверненні, яке розповсюджувалося через поштові скриньки, чи зможе прочитати в газеті «Життєві обрії», або на офіційному сайті міста Хмільника. Отож я вирішив подати матеріал від імені стороннього спостерігача, одночасно акцентуючи увагу як на самому звіті – так і на тому, що відбувалося в залі.\nЗа структурою цьогорічні слухання дещо відрізнялися від попередніх. Точніше не стільки відрізнялися, як містили трішки іншу «родзинку», ніж попередні. Наприклад, в 2007 році такою родзинкою був пан Зелінський, який представив «звіт» про виконання передвиборної програми міської організації ВО «Батьківщина», в 2008 році під час заходу було представлено переможців конкурсу «Якби я був мером» який проводився серед школярів міста, в цьогорічному – урочистості щодо підведення підсумків загальноміського конкурсу «Людина десятиліття». Саме через це на сцені не було традиційної президії – її розмістили в ніші зліва від сцени, тому порівняння її з будкою суфлера була цілком виправдана.\nПісля вступної частини міський голова ознайомив присутніх з впливом фінансово-економічної кризи на економіку міста, про можливості, які через це були втрачені, про сучасний стан економіки та перспективи розвитку міста на наступний рік. Окремо запам’яталася інформація про проведення «Року молоді» в нашому місті. Попри вже згадану фінансово-економічну кризу, на думку міського голови, все ж таки вдалося його провести на досить високому рівні. Серед головних здобутків було відзначено перемогу нашої команди в обласних змаганнях з брейн-рингу, відзначення депутата міської ради Віктора Гричанюка в обласному конкурсі «Молода людина року» в номінації «Молодіжна ініціатива», низка перемог наших молодих тенісистів та футболістів тощо.\nОсобисто мені було приємно почути інформацію про перемоги в різних програмах фінансування та конкурсах. Як зазначив міський голова, в минулому році вдалося здобути перемогу в обласному конкурсі розвитку територіальних громад (Управління соціального захисту населення), певне фінансування за рахунок участі в конкурсах було віднайдене для підтримки гуртка випалювання на тканині, а також перемога в конкурсі, оголошеному Фондом братів Кличко, на встановлення дитячих спортивних майданчиків прибудинкового типу, до якої долучилися й члени нашої громадської організації «ПРАВО». Все це приємно з кількох причин, але, як на мене, варто згадати, що ще кілька років тому про саму можливість участі в подібних конкурсах, я вже не кажу про перемогу, в нашій громаді навіть не чули. Можна зробити висновок, що з’являються ініціативні люди, які бачать проблеми громади та здатні долучитися до їх вирішення. Як говорив незабутній Михайло Сергійович «Процес пошол таварищі…».\nЯкщо говорити про загальне враження від звіту, то він звичайно був проведений на досить високому рівні (я маю на увазі сам текст звіту, викладення в ньому матеріалу, відео чи слайд супровід на великих екранах тощо), З цим повний порядок. Але на жаль такий звіт не відображує в повній мірі справжній стан речей в громаді. Точніше не відображає його повністю. Маю на увазі, що в такому форматі відсутня (з зрозумілих причин) думка громади, яка певною мірою відображає загальні тенденції та настрої в міській громаді, висвітлює та озвучує всі проблеми та настрої, які побутують серед міського населення, оголює соціальні конфлікти та виплескує хвилю емоцій… Тому для мене є досить важливим відстеження питань, які всі бажаючі традиційно могли поставити міському голові після його доповіді. Також ці питання яскраво ілюструють розуміння дій влади, її функцій та можливостей…\nДумаю не варто переказувати всі питання та відповіді – вийшов би досить «огрядний» матеріал, який було б важко дочитати до кінця (сподіваюся, що хоч цей дочитаєте). Вважаю, що варто зупинитися на самих актуальних питаннях та спробувати розібратися в причинах їх виникнення. Отже перше таке питання – санітарний стан міського парку…\nТема досить гостра та актуальна: парк є своєрідною візитівкою міста (хто ж не бачив фото парку з замковою горою на задньому плані!), але його санітарний стан бажає кращого на протязі вже кількох років. Якщо раніше все це відбувалося через невиконання орендарем умов угоди оренди, то тепер ситуація змінилася: з січня місяця цього року орендар відмовився від оренди і тепер парк мала б прибирати комунальна служба. Чому ж парк в такому жахливому стані? Невідомо. Але варто згадати, що програма соціально-економічного розвитку зазвичай містить інформацію про закріплення установ та організацій міста за певною територією. Можливо після прийняття бюджету та вищезгаданої програми ситуація зміниться?\nНаступне питання – «побори» в лікарні. Пані, яка підняла це питання, вимагала від міського голови його врегулювання. Звичайно не секрет, що, звичайно – не дай Бог!, тільки попадаєш в цю установу, одразу відчуваєш – варто запастися значною сумою грошей на всілякі там «на лікарню», «на канцтовари» на ще якусь, таку необхідну в лікарській практиці, дрібничку. От і виникає певне невдоволення в пацієнтів: а куди ж насправді йдуть ці гроші?… Мені пригадався один мій знайомий, який в таких випадках пропонує видати йому чек про сплату, чи ще краще – надати банківські реквізити, куди б він міг сплатити необхідну суму. Ну хоч якась гарантія, що кошти не потраплять до кишені нечесного на руку ескулапа. Ще варіант: коли йому пропонують дати гроші «на бумагу» чи якісь канцтовари, він говорить, що його організація готова зробити добровільну пожертву (тією ж таки «бумагою») на лікарню. Після таких пропозицій, як на мене – цілком логічних, – ніхто до нього більше не чіплявся… Спробуйте, можливо й вам допоможе такий рецепт…. На мою думку, прояви корупції можливі при наявності двох головних умов: того, хто хоче взяти, і того, що хоче дати… Давайте спробуємо не давати… Чи принаймні не скиглити, що беруть…\nОдне з резонансних питань – проблема пасажирських перевезень в місті. Як на зло, обласна ДАЇ зробила «медвежу послугу» міському голові. На день звіту в них була призначена масштабна перевірка транспортних засобів, і як наслідок – майже всі машини не вийшли на маршрут. Отож можна тільки уявити, які емоції щодо цієї проблеми вирували в залі. Були звинувачення в бездіяльності влади, викривалися факти грубіянства водіїв та запевнення міського голови, що це тимчасово і завтра все буде добре. Тобто машини вийдуть на маршрут. Я сидів і думав: а в чому власне причина невиходу автомобілів? Пропоную уявити такий ланцюжок, даруйте, якщо в чомусь помилюся: рейд ДАЇ – виявлення якогось порушення чи невідповідності, а ще гірше несправності транспортного засобу – заборона виходу на маршрут… А завтра буде все добре… Тобто за день, і теоретично – ніч, всі несправності та невідповідності буде виправлено. Якщо ні – то напевно варто подумати про безпеку пасажирів, яких будуть перевозити (чи перевозили) в автомобілях, які не відповідають вимогам та правилам. За щось же їх все ж таки позбавляли права перевезення в цей день… Чи, можливо, водії свідомо не вийшли на маршрут, бо знали, що в місті перевірка, а авто чи документи не в порядку? Тоді ж знову варто подумати про безпеку пасажирів, причому ж самим пасажирам…\nДруга актуальна тема, яка стосується пасажирського транспорту в місті – проблема перевезення пільгових категорій громадян. Не буду багато писати, проблема справді наболіла та актуальна. Причому, як для пасажирів пільгових категорій – так і для самих перевізників. До речі, зовсім недавно взнав, що загалом в нас, якщо не помиляюсь, близько 78 категорій пільговиків… От тут постає питання повернення перевізникам коштів за надання послуг пільговим категоріям населення. А при такій кількості пільговиків – це не завжди можливо за рахунок коштів місцевого бюджету. До всього цього додам, що зараз Подільським центром прав людини реалізується проект, спрямований на вирішення якраз цієї проблеми. Знаю, що аналізується досвід Літинської ради та РДА: вони з коштів, які призначалися на повернення коштів перевізникам як компенсацію за перевезення пільгових категорій населення, почали видавати їх на руки пільговикам, як адресну допомогу (трішки з порушенням закону, тому цю практику відмінили). Тобто – на тобі 50 чи 100 гривень, і хоч витрачай їх на проїзд в транспорті, хоч придбай щось інше – твоя справа… Як наслідок, за час дії нововведення, жодної скарги на перевізників щодо проїзду пільговиків небуло…\nЩе одне гостре питання – проблема наркоманії в місті… Справді, тема дуже складна та різнопланова. Але мене вразив один момент. Доповідачка чи то запитувачка звинуватила владу в бездіяльності щодо розповсюдження цієї хвороби. Головним «козирем» слугував такий факт: в першій школі, десь біля гаражів, якимось Васею чи Петею, було виявлено цілий «арсенал» використаних одноразових шприців, які накопичилися на території школи за зиму. Випадок сам по собі досить вражаючий. Але в мене питання, а куди дивилася дирекція школи, куди дивилися педагоги, учні, батьківський комітет, сторож кінці кінців? Чи були від всіх цих суб’єктів звернення до міліції? А то виходить, що на території навчального закладу, протягом всієї зими, існує наркоматське «гніздо разврата» і ніхто цього не бачив? А чи може всім байдуже? Чи можливо це робота самого Васі чи Петі?\nКоли вже згадалася школа, то не можу не написати про овіяне легендами молодіжне кафе… Якщо не помиляюся, про необхідність його створення точаться розмови, а якщо відверто – то тільки звинувачення щодо його відсутності в бік влади, вже на протязі кількох років. Дехто вважає, що для молоді необхідно створити якесь особливе кафе, в якому не будуть вживати алкоголь. Передчуваючи реакцію опонентів, спробую звернутися до них з питанням – а скільки ви знаєте в місті кафе чи інших закладів харчування, де молодим людям це робити дозволяється? Чи можете назвати заклади, в яких реалізують алкоголь неповнолітнім? Тоді йдіть до міліції, прокуратури чи до служби у справах дітей… Думаю, що вони обов’язково відреагують на подібні сигнали…\n… Загальне враження від проведених громадських слухань звичайно позитивне. На мою думку, це один з кращих заходів серед тих , які відбувалися раніше. Я маю на увазі як зміст, технічне забезпечення – так і активність членів територіальної громади. Хоча інколи мені здавалося, що окремим її представникам варто було бути більш толерантнішими, менш емоційними та говорити по суті. Підсумовуючи все написане, хочу привести вислів міського голови, який має всі шанси стати «крилатим». Правда він стосувався проблеми пасажирських перевезень в місті, але думаю, що його можна застосувати для вирішення чи ілюстрації будь-якої проблеми нашої громади:\n«Є ті, хто говорять – треба возити, і не має тих , хто скаже – повезу…»\nЩиро сподіваюся, що всі зрозуміли мій натяк…\n3 Comments on “Міський голова – це не тільки посада, але й добрий шмат відповідальності перед громадою…”\n10.04.2010 at 20:33\nНатяк зрозумілий. На жаль, це найбільша проблема нашого суспільства… А ще українцям притаманний вислів – “Моя хата скраю – я нічого не знаю…” Кожен перекладає відповідальність на інших… Чекають, щоб зробив щось хтось інший… Багато прикладів… На жаль…\n15.04.2010 at 12:52\nПід час звіту жителями було підняте, ще одне досить важливе та суттєве питання – це навчання наших дітей в міських школах. Висловлювалися думки щодо рівня знань, які надаються майбутньому підростаючому поколінню, ставлення вчителів і вчительок до дітей з неблагополучних сімей, неповних сімей, дітей, які не бажають вчитися або не можуть осилити той чи інший шкільний предмет. Тобто існує маса причин щоб ту чи іншу дитину в чомусь обмежити чи можливо навіть образити. Я вважаю що на це також особливу увагу мають звернути наші державні мужі.


Топ-5 кращих весняних ароматів | The Page\nСніг за вікном не заважає радіти приходу весни. Сонце вже гріє, а в продажу з'явилися перші весняні квіти. обрало п'ятірку найкрасивіших ароматів — з нотами мімози, тюльпана, гіацинта, ірису, нарциса.\nВесняний і дуже теплий одеколон із мімозою в самому серці парфумерної композиції. Її обрамляють дамаська троянда та геліотроп. У верхніх нотах — кардамон, латаття й листя фіалки; у базових нотах — білий мускус, боби тонка та сандал.\nОдин із головних бестселерів модної шведської марки Byredo. Парфумер Бен Горхем надихався весною. Квітучі тюльпани — це ознака того, що весна насправді настала. Аромат тюльпана багатогранний: він одночасно і яскравий, і ніжний. Щоб передати ці властивості квітки, в Le Tulipe до тюльпана додали ноти ревеню, фрезії, цикламена, ветивера та білого дерева.\nBluebell — один з улюблених ароматів принцеси Діани (саме зараз на вустах королівська сім'я Великої Британії). Це класична туалетна вода англійської марки Penhaligon's. Пахне вона весною — гіацинтами й конваліями. У букеті також троянди та жасмин. Плюс цитрусові ноти та спеції (гвоздика й кориця).\nУ Prada — один із найніжніших ірисів. Розкривається разом з італійським мандарином, флердоранжем, кедром і ладаном. У 2008 році був визнаний кращим нішевим ароматом для жінок.\nПара ароматів — чоловічий і жіночий — з головною нотою нарциса, підкресленого полином, трояндою та прянощами, від кращого молодого парфумера Франсіса Куркджана. Обидві композиції натхненні паризькою модою. Жіночу версію було створено спеціально для актриси Катрін Деньов.


Як проходить служба вінницьких міліціонерів в зоні АТО\nЯк проходить служба вінницьких міліці...\nЗведений загін вінницької міліції несе службу в Донецькій області. Бійцям доводиться виконувати ризиковані завдання з охорони громадського порядку, цілодобово перевіряти увесь транспорт на блок-постах, аби запобігти ввезення зброї, вибухівки, проникнення осіб, які виношують злочинні плани по дестабілізації обстановки.\nКерівник загону заступник начальника УМВС Сергій Сокиран розповідає, що головне завдання, яке стоїть перед нашими бійцями – це зробити все залежне, аби гарантувати безпеку людей у місті.\nЗа словами полковника міліції, вінницькі міліціонери нещодавно затримали на блок-посту чотирьох підозрілих осіб, які намагалися виїхати з зони бойових дій під виглядом священнослужителів. За словами Сергія Сокирана, надійшло відповідне орієнтування про те, що особи, які підозрюються в сепаратизмі, намагаються втекти, маскуючись під священників. При собі чоловіки мали підробні документи. Правоохоронці затримали «святих отців» та передали відповідним службам, які перевірятимуть їх справжню біографію та чим вони займались в зоні бойових дій.\nЩе на одному з блок-постів міліціонери затримали двох кур’єрів, які перевозили значні суми коштів – понад 660 тисяч гривень. Чоловіки, які пересувалися на «Таврії» стверджували, що це їх особисті заощадження. В міліціонерів це викликало великі сумніви. Яке справжє призначення цих коштів і чи не мали вони піти на фінансування терористів – з’ясують слідчі.\nВінницькі міліціонери, патрулюючи вулиці міста, оперативно реагують на будь-які протиправні дії. Приміром, днями було затримано трьох грабіжників, які відібрали сумку з особистими речами та грішми у місцевої жительки. Викрадене було повернуто жінці, а зловмисники відповідатимуть по закону.\nРизикована служба продовжується.\nМісцеві жителі дякують нашим міліціонерам за служіння людям, за те, що з їх приходом у місті діє закон, а не право сильного. Слова подяки прозвучали для наших правоохоронців і у місцевій газеті. Хай щастить вам, наші воїни, повертайтесь додому живими і неушкодженими.\n15 серпня 2014 - 14:06\nТеги: Донецька область АТО Сергій Сокиран


Автомобільні номери в Україні змінюють літерне позначення - Новини - TCH.ua\nНовини 1 серпня 2018 14:20\nКількість переглядів 24521\nУ Києві було помічено нові номерні знаки, про які йшлося ще у 2013 році. Але зміна серійних номерів торкнеться не тільки столиці, а всієї території України.\nВарто відзначити, що в 2004 році коди регіонів вибиралися за буквами, які збігаються і в латинському, і українському алфавітах: АА — АХ, ВА — ВО, ВТ — ВХ, СА — СВ, СЕ з СН. Серія II йшла окремим кодом, який було вилучено з ужитку в 2006 році.\nУ 2013 році було ухвалено поправки до ДСТУ 4278:2004, згідно з якими код регіону був доповнений серіями НА — НХ, ІА — ІВ, КА — КХ, за винятком серій НР і ІС, які не мали аналогів у кодуванні зразка 2004 року. Про це повідомляє AutoConsalting.\nУ соціальних мережах користувачі відзначають, що за нове позначення на номерах потрібно сплачувати у касу від 20 тисяч гривень.\nНагадаємо, що в Україні з'явився сервіс, який дозволяє знаходити водіїв за номерними знаками за допомогою програми і надсилати йому повідомлення.


Вибираємо теплохід для весілля\nДовідка Організаційні заходи Вибираємо теплохід для весілля\nжовт. 19 |18:10\nСучасний судноплавний ринок надзвичайно багатий разноманітністю пропозицій і являє собою безліч різних теплоходів, абсолютно різних за своєю вартістю і місткостю. Надзвичайну популярність набирають яхти-ресторани і величезні банкетоходи. Кожен з теплоходів має свої особливості і по своєму унікальний.\nДля того, що б ваші гості на довго запам'ятали ваше торжество як унікальне і чарівне дійство, рекомендуємо провести його на воді. Для того, щоб провести ваше весілля на чудовому теплоході ви можете звернеться в івент-агенство де вам нададуть услуги по аренде теплохода та підберуть оптимально зручний для вас варіант. Але якщо все ж таки вирішите зробити вибір самі або вже примітили для себе якесь певне місце проведення торжества, тоді наведені нижче поради для вас.\nЯк же не допустити помилки і правильно вибрати теплохід на весілля?\n1. Головною відмінністю весілля від звичайного банкету є необхідність простору для конкурсної та розважальної програми. Виходячи з цього якщо у ваші плани входило запросити 50 гостей, то теплохід вам знадобиться в середньому на 70 осіб в банкетному розміщенні. Для багатьох свят в якості основного залу може бути використана верхня палуба, у випадку з святкуванням весілля вона не підійде. Але її теж можна задіяти в якості прогулянкової площадки. Беручи це до уваги, основне що варто враховувати при виборі майбутнього місця проведення вашого свята - це місткість.\n2. Другим і важливим фактором буде ціна оренди, а також проведення самого заходу.\n3. Хотілося б відзначити важливість, того що корабель для проведення подібного торжества варто вибирати і бронювати завчасно. Тим самим ви убезпечите себе підібравши різні варіанти і у вас з'явиться можливість обговорити отримання знижки.\n4. Вам просто необхідно уточнити напрямок маршруту, адже якщо ви хочете маршрут зовсім інший, ніж може запропонувати компанія, то можливо все ж доведеться звернеться до каталогу компаній, щоб вибрати підходящий вам теплохід на весілля.\n5. Щоб остаточно переконається, що ваш захід пройде ідеально і ні що не зможе його затьмарити, прийдіть на свято аналогічне вашому, тоді ви зможете своїми очима побачити рівень проведення банкетів і надання послуг. Після чого ви остаточно визначитеся зі своїм вибором.\nПоради: як прикрасити весілля повітряними кулямиДе провести весільну церемонію


Відео: Як в Україні виготовляють крафтовий шоколад – Національний Промисловий Портал\nОновлено: 30.12.2017 - 21:11\nПро це повідомляє Національний промисловий портал, з посиланням на Громадське.\nПочалося все з базового опрацювання рецептів: ми накидали штук 50 ідей для цукерок, що хотіли б зробити. Ми мали амбітні плани створити за місяць 15 смаків. За фактом витратили 3 місяці. Ми дуже багато їли, дуже багато списували. Це були безперервні операції, коли ми їли й плювалися, їли й плювалися, і лише потім нам сподобалося, – розповідає співзасновниця Spell Олександра Анцюнас.\nЦя любов з’явилася з бренду бельгійського шоколаду. Саме шоколатьє з Бельгії та Франції надихають усіх шефів по всьому світу. Після спілкування з ними, ми занурилися у світ шоколаду й зрозуміли, що цього дуже не вистачає Україні. Тому ми поставили за мету донести українському споживачеві, яким може бути шоколад, – поділився співзасновник Spell Віталій Іванов.\nТакож свою історію розповів засновник «Солодке зi Львова» Сергій Радаєв:


Добриво АВА відгуки і попопоради щодо застосування для різних видів культур на дачній ділянці і городі - bre.com.ua\nДобриво АВА відгуки і попопоради щодо застосування для різних видів культур на дачній ділянці і городі\nХарактеристики, корисні якості добрива АВА\nГоловні переваги добрива АВА\nТипи, форми випуску добрива АВА\nУніверсальне добриво АВА\nЕліт садівник АВА: інструкція\nДобриво АВА з азотом\nОсіннє добриво АВА\nВесняне удобрення АВА\nПопопоради щодо застосування добрив АВА\nДобриво однорічних культур\nДобриво дерев, кущів\nПідживлення овочів добривом АВА\nПідживлення при посадці насіння добривом АВА\nПідживлення тепличних культур\nДобриво цибулі, часнику\nПідживлення полуниці, суниці добривом АВА\nПідживлення коренеплодів: попопоради щодо застосування добрив АВА\nПідживлення газонних рослин добривами АВА\nПідживлення акваріумних рослин\nДобриво АВА: відгуки\nВідео: Застосування добрива АВА\nЩоб культури добре плодоносили, важливо вчасно їх удобрювати. У даній статті ви дізнаєтеся про використання добрива АВА.\nЩоб отримати відмінний урожай, необхідно регулярно користуватися добривами. Дуже шкода, але при нашому кліматі добрива необхідно використовувати обов’язково. Без них не можуть рости деякі екзотичні культури, а багато овочі не дозрівали б до настання перших морозів.\nЗавдяки мінеральних добрив АВА стимулюється розвиток рослин, зміцнюється їх імунна система, прискорюється дозрівання плодів. За допомогою постійних підгодівлі плоди овочів стають смачніше, продовжується їх термін зберігання.\nДобрива бренду АВА входять в групу мінеральних. Препарати досить популярні, а тому люди ними користуються дуже давно. Використовується таке добриво, в середньому, 1 раз в сезон, однак ефект від продукту продовжується протягом всього року. У таких добривах міститься величезна кількість корисних речовин. За їх допомогою будь-яка рослина зміцнюється, стає захищеним від різних хвороб. Крім того, у рослин значно збільшується врожайність.\nДо складу даного мінерального добрива входить безліч корисних речовин, які були здобуті з грунту, розташованого біля вулканів. Вчені стверджують, що лава, коли потрапляє в грунт, збагачує її, живить. Отже, саме біля вулканів зростає дуже багато рослин. Кожен корисний компонент цього добрива був отриманий природним шляхом, тому добриво так корисно рослинам. Однак, якщо культура отримає багато добрива АВА, воно може отруїтися і загинути.\nСаме добриво швидко розчиняється в грунті, зберігає після цього всі корисні якості. Якщо землю ви будете правильно годувати, вона збереже власну родючість кілька років. Залежно від типу добрива АВА можуть по-різному діяти на рослину.\nдобриво АВА починає розчинятися в грунті, коли її температура становить мінімум +8. Отже, таким добривом ви зможете користуватися навіть восени, щоб підготувати культури до весни.\nдобриво АВА має тривалий період дії. Воно дуже довго не змивається, навіть при сильній вологості.\nСтимулює виникнення нових корисних компонентів.\nДбайливо впливає на корені, в складі добрива відсутня хлор.\nЦе повноцінна підживлення. Культури вам не доведеться додатково удобрювати.\nПідвищує імунну систему культури. Рослина перестає боліти, краще переносить перепади температури і інші погодні явища.\nЛегкий у застосуванні, має тривалий термін зберігання, економічний.\nдля рослин добриво АВА приносить велику користь. Як тільки ви підгодуйте культури, вони почнуть швидше рости, стануть сильнішими. Культури, що приносять плоди, після додавання добрива здатні активніше цвісти, дозрівати, плоди стають більшими, маючи, при цьому, більш яскравий смак.\nАВА – це спеціальне добриво, яке вважається екологічно чистим. У своєму складі воно містить всі компоненти, які благотворно впливають на розвиток, цвітіння, плодоношення культур. Крім цього, завдяки удобрення активніше розмножується корисна грунту мікрофлора, а це робить позитивний вплив на стан культур.\nІснує кілька причин, через які вам варто обов’язково придбати добриво АВА:\nдобриво АВА випускається в різних видах, його не потрібно розводити в рідини.\nПрепарат можна вільно додавати в грунт восени. У зимовий час добриво неактивно, але ось з приходом весни починає активно діяти на грунт.\nдобриво АВА абсолютно безпечно для коренів. Під час процедури на кореневій системі не утворюються опіки.\nБлаготворно впливає на склад грунту, на число корисних речовин в ньому.\nголовне достоїнство добрива АВА – ви зможете годувати коріння не щороку. На відміну від подібних препаратів, які мають аналогічний склад, діючі компоненти у вигляді гранул завжди залишаються в грунті. Вони не зникають через деякий час від впливу опадів, вивільняються в міру необхідності.\nВсього в продажу можна зустріти такі різновиди добрива АВА:\nгранули. Даний вид добрива ідеально підходить для підгодівлі багаторічних рослин, оскільки його вносити в грунт потрібно не частіше 2 разів на рік.\nпорошок. Підходить для однорічних культур. Ефект від підгодівлі триває не більше 12 місяців. Максимальне використання в 1 сезон – 2 рази.\nкапсули. Цей вид добрива підходить для підгодівлі кімнатних квітів.\nВносьте засіб в пухкий грунт, перемішуючи його з верхнім шаром грунту.\nЯкщо будете годувати дерева, чагарники, тоді додавайте добрива під час посадки. Всього вносите не більше 100 г на 1 саджанець. Гранули просто розподіліть по грунту.\nДля полуниці знадобиться максимум 15 г.\nОбсяг добрива для овочів, квіткових культур становить 10 г.\nДля кімнатних культур необхідно не більше 5 г.\nАВА, як інші подібні добрива, може використовуватися для позакореневого методу. Для цього змішайте препарат з водою, поприскать складом культуру. Цим же засобом можете полити рослини.\nАВА – комплексні добрива, якими можна підгодовувати будь-які рослини. Для отримання кращого ефекту, скористайтеся відповідною формою. Азот є тільки в одному типі підгодівлі. Про це ви можете дізнатися, якщо уважно будете читати інструкцію до удобрення.\nОтже, у продажу зустрічаються такі форми випуску добрива АВА.\nДобриво АВА розроблено для різноманітних видів культур. Їм можна підгодовувати плодові, ягідні, декоративні рослини. Також дерева, чагарники, газонні і кімнатні квіти. На упаковці, як правило, вказується термін дії «від 2 до 3 років». Це означає, що підгодівля впливає на грунт протягом саме цього терміну. Ідеальний препарат для багаторічних культур.\nДобриво АВА у вигляді гранул наберіть ложкою, внесіть в грунт біля рослин. Дозу визначайте індивідуально:\nДля ягідних культур, овочів необхідна 1 \_ 2 мірної ложки.\nЦибулинних рослин, цибулі – кілька гранул.\nДля великих кущів – 1 мірна помилкова під час посадки.\nДля дерев – 1.5 мірна ложка.\nУ продажу ви також можете зустріти добриво для однорічних культур. Даний засіб розподіліть по грунту, на 1 квадратний метр – максимум 15 м Потім висадіть розсаду або посійте насіння.\nПідживлення, в якій міститься досить багато фосфору. Завдяки даному компоненту рослини швидше ростуть, приносять більше плодів. Дає відмінний ефект в саду або городі під час посадки.\nЗастосовуйте добриво АВА, дотримуючись наступних правил:\nДля одного дерева досить максимум 500 г під час посадки. Далі додавайте препарат не частіше 1 разу на 3 роки.\nДля чагарнику – максимум 50 г.\nДля суниці або полуниці – не більше 5 г.\nПідживлення підходить як для осіннього, так і для весняного використання. Перший раз додайте, коли будете садити культуру, потім не частіше разу на кілька років.\nУ продажу зустрічається тільки один вид підгодівлі АВА, в якій присутній азот. Вона використовується в тих випадках, коли в ґрунті не вистачає даного елемента, при можливих симптомах нестачі азоту у культур.\nДля профілактики можете вносити універсальне добриво АВА, в якому азоту немає. Підживлення здатна стимулювати розвиток бактерій в грунті. Під її впливом компонент фіксує з повітря азот, відкладає його в грунті.\nДаний вид добрива АВА вважається головною підгодівлею, яку можна використовувати для багаторічних культур. Діє препарат поступово, отже, його вносите в стандартній дозі максимум раз на 3 роки. Компонент проникає в грунт у вигляді гранул, проте його вплив переноситься тільки на наступний сезон, коли температура грунту становить мінімум + 8 ° C.\nДобриво використовується для різних видів культур, вноситься під час посадки. У підгодівлі присутні такі ж діючі компоненти, як в інших видах. Однак їх концентрація така, щоб процес розвитку рослин не був прискореним. Крім цього, завдяки препарату збільшується стійкість культур до змін температури, поліпшується схожість посадкового матеріалу.\nКожній культурі необхідна своя підгодівля. Розглянемо докладніше методи її використання.\nЗа допомогою добрив АВА ви зможете підгодувати садові, балконні квіти. Добриво випускається у вигляді гранул. З нього приготуйте водяний склад, як зазначено в інструкції. Однак можете також додавати в сухому стані.\nІснує кілька методів використання добрива АВА:\nКоли будете садити квіти, змішайте насіння з добривом в такій пропорції: 1 ложка препарату на 1 ложку насіння. Додайте пісок (1 \_ 2 ст.), Висипте складу в грунт. Потім ретельно полийте грунт.\nЯкщо будете поливати рослини, розчиніть добриво в воді, дотримуючись пропорції: 2 г препарату і 2 л води. Поливайте культури, поки грунт не стане повністю вологою.\nОбприскуйте квіти таким складом: підгодовування змішайте з водою (2 до 1).\nПідживлення квітів не має пролонгованої дії. Отже, обробляйте рослини не рідше 1 разу на тиждень. Гранули добре розчиняються, коли потрапляють у воду. Діють лише при достатній волозі.\nВносьте добриво в грунт або приготуйте засіб для обприскування листочків.\nДозування, витрата добрива наступний:\nУ перший раз удобрюйте таким засобом: максимум 5 г добрива у вигляді гранул на 1 рослину. Також можете додати 10 г добрива в грунт.\nДля поливу зробіть такий склад: добриво розчиніть у воді (4 г на 1 л води).\nОбприскуйте рослина таким засобом: 2 г добрива на 1 літр води. Настоюйте декілька діб. Потім обприскати рослини.\nПроцедуру проводите в будь-який сезон року. У підгодівлі немає аміаку, отже, вона підходить для добрива квітів, коли вони цвітуть.\nДобриво АВА для дерев і кущів випускається у вигляді гранул. Їм можете удобрювати плодові, декоративні культури. Завдяки підгодівлі поліпшується імунітет рослин, після чого їм не страшні шкідники, негативні чинники.\nДозування така: 25 г препарату розподіліть по грунті (1 квадратний метр).\nЯкщо культура молода, її удобрити наступним складом: 4 г препарату розчиніть в літрі води.\nЗнайте, коріння молодих культур ще не зміцнілі, отже, не замішуйте занадто концентрований склад.\nдобриво АВА, призначене для овочевих культур, має в складі багато фосфору, завдяки якому збільшується кількість майбутніх плодів. Вносьте добриво під час посадки. Цією підгодівлі вистачить на сезон.\nДозування АВА для овочів наступна:\nДля капусти, томатів: 5 г добрива додайте в лунку. Заздалегідь змішайте препарат з піском.\nДля огірків, гарбуза, кабачків: 15 г добрива використовуйте для 1 квадратного метра грунту. Додавайте перед тим, як будете садити.\nДіє підгодівля протягом 1 року. Під час посадки рослин процедуру повторіть.\nДобриво покращує схожість. Даний препарат підходить для будь-якої культури, яка здатна розмножуватися за допомогою насіння.\nВносьте добриво АВА наступним чином:\nДля невеликих насіння: змішайте насіння з піском, додайте підгодівлю. Посійте в борозни.\nДля великих насіння: змішайте пісок з добривом, помістіть його в борозни. Покладіть поверх насіння, присипте грунтом.\nНа ложку насіння візьміть ложку підгодівлі, 1 \_ 2 ст. піску. Попередньо готувати насіння не потрібно. Коли їх посієте, зволожите грунт.\nможете використовувати добриво АВА під час висадки огірків та помідорів в теплицях.\nПерша підгодівля: максимум 5 г під кущ. Засіб діє протягом 3 років, потім підгодівлю необхідно повторити.\nПодальша підгодівля: 3 г добрива на одну культуру.\nПроцедуру проводите цілий сезон.\nВосени заздалегідь підготуйте грунт, розпушити його, удобрити. Часник і цибуля висадіть тоді, коли гарненько перемішаєте землю з підгодівлею. Висаджені культури замульчируйте висушеної травою або тирсою.\nНавесні, коли потепліє, внесіть добриво: 4 г засоби у вигляді порошку – змішайте в літрі води. Повторіть процес в травні або в червні.\nЩоб підгодувати дані культури, вносите препарат один раз, коли настане весна. Під час посадки додайте максимум 5 г під кожну рослину. Процедуру повторіть восени, коли зберете всі плоди. Добриво не розчиняється від дощу, талого снігу. Починає впливати на грунт, коли підвищується температура повітря.\nДля кожного виду коренеплодів розроблена спеціальна підживлення. Вносьте її саме в грунт: 15 г на квадратний метр. Процес повторіть через рік, коли почнеться сезон.\nДобриво вносите не частіше разу на рік. У продажу є засіб у вигляді порошку, щоб було комфортно його розподіляти по поверхні грунту.\nКоли будете проводити головну підгодівлю, внесіть не більше 15 г препарату.\nПри повторній підгодівлі внесіть не більше 10 г засобу.\nКожна доза дана на 1 квадратний метр.\nВам це може здатися дивним, проте рослини, розташовані в акваріумі, теж вимагають добрива. Складність процесу полягає в тому, що під час процедури ви можете нашкодити іншим підводним мешканцям. Отже, робіть концентрацію препарату мінімальної. Для культур у воді візьміть максимум 2 г підгодівлі, розведіть в 1 літрі води.\nДодайте отриманий склад так: 0.5 л на 100 л води в акваріумі. Не отримавши позитивного результату, якщо мешканцям акваріума засіб не принесе шкоди, збільште дозування.\nпро використання добрив АВА в інтернеті можна знайти багато хороших відгуків. Люди стверджують, що вони користуються препаратом кожні 3 роки і задоволені отриманими результатами. Садівники кажуть, що добриво у вигляді порошку і капсул вважається найкращим. Багато культур, які ростуть в кімнатних умовах, через кілька років завдяки підгодівлі починають швидше розвиватися, а садові культури – давати більше плодоносних квіток.\nКатерина, 30 років: Я прочитала про порошок АВА в інтернеті. Вирішила спробувати. Використовувала добриво під час посадки селери. У кожну лунку всипала склад, приготований з піску і добрива. Рослина чудово росло, був бадьорий, велике.\nМарина 42 роки: Скажу про добриво тільки хороше. Його використовувала під час посадки моркви. Раніше коренеплоди у міни виростали кривими, маленьким. Після того, як почала додавати добриво АВА, морквина стала рости рівна, довжиною не менше 20 см. Задоволена підгодівлею АВА.\nВолодимир 58 років: У мене почав цвісти квітка, який раніше сидів смирно протягом декількох років. Розводив добриво так, як вказано в інструкції. Препаратом більше чим задоволений. пораджу.\nОмлет з молоком в мікрохвильовці – дуже швидкий сніданок для тих, хто поспішає!\nТоп-5 телефонів 2021 роки світі\nPrevious post: Дмитро Дібров останні новини 2021\nNext post: Довгастий мозок – розташування, будова і головні функції


У Луцьку дитина впала в каналізаційний люк. ФОТО | ВолиньPost\nШестирічна дівчинка Катя впала у каналізаційний люк просто на центральному проспекті Луцька.\nПро це розповіла її мама, лучанка Євгенія Стекунова, яка вела дитину із заняття у спортивній секції.\nПригода трапилася увечері четверга, 1 листопада.\n«Ми йшли тротуаром проспекту Волі від 4-ї гімназії, де донька займається у секції. Біля міської стоматполіклініки прохід перегородив автомобіль Державної служби охорони - міліціонери сме в’язали якогось п’яничку. Їх авто можна було обійти або проїжджою частиною, або через газон. Я була з двома дітьми (у возику везла молодшого сина), тож вирішила обійти газоном», - розповідає жінка.\nЄвгенія Стекунова каже, що в якийсь момент відвернулася від доньки, аби зручніше посадити сина у возику. А коли глянула в бік малої – та вже намагалася вилізти з відкритого люка. Люк на газоні був нічим не прикритий.\n«Перед люком лежав шматок цементної брили, яка, очевидно, мала б накривати отвір. Проте діра набагато більша, тож Катя в один момент «ухнула» туди», - розповідає Євгенія.\nДитина встигла схопитися руками за краї дірки – саме тому не «пішла» під землю повністю.\nОбійшлося усе дитячим переляком і обдертим коліном.\nПроте дитину врятувала тільки випадковість. «Якби вона сховалася у тій дірці повністю - я просто б не знала, де її шукати», - каже мама Каті.\nЄвгенія обурена халатним ставленням до обов’язків комунальних служб міста і каже, що буде скаржитися на їх роботу.\n«Це ж не «задвірки» які-небудь, це центр міста! Невже хоча б у найбільш людних місцях не можна убезпечити людей від таких небезпек?!», - дивується Євгенія.\nЦементна брила не закривала люк, а просто лежала на його краю, розповідає мама каті\nДірка, куди звалилася дитина\nНебезпечний отвір неподалік магазину Знання у Луцьку\nМама Каті прикрила отвір рамою зі смітника\nandriy.luchyk 02 листопад, 2012, 09:51\nУ 2010 році мав справу із зверненням до міськради з приводу люків на Федорова. Поки в справу не втрутився особисто Микола Романюк, вона не зрушила з місця.\nЗапитання: за що отримує зарплату Кубіцький?\nдивина 02 листопад, 2012, 10:39\nЗа те,що виконує особисті прохання Романюка\nхз 02 листопад, 2012, 10:57\nбридко читати Ваші коментарі андрію, судячи з Ваших дописів у всіх горях м. Луцька винні дві особи - Палиця і Кубіцький!\nandriy.luchyk 07 листопад, 2012, 16:23\nюля 02 листопад, 2012, 11:20\nБіля двох садочків в районі вул.Львіської, там де бар "Корсар", каналізаційний люк відкритий, а звідти стирчить залізяка. А там кожного дня ходять дітки. То на що дивиться влада Луцька? В нас вже як припече, то тільки тоді починають, щось робити і шукати винних. кожен перекладає провину, на когось іншого. І винних так і не знаходять...\nDfcz 02 листопад, 2012, 14:50\nцій проблемі вже 100 років. І ніхто НІЧОГО не робить.\nшановни(а)ий хз, Ви особисто вважаєте, що "сонячний" годинник у затінку, за 50 000 у.о. (реально аби 20 ) це велика заслуга для міста? Та краще б тих же люків поставили. Ви пробували пройтися по непарній стороні Соборності від Ювілейного до ТАМ-ТАМ-у після заходу сонця?\nЛучани знялися в реаліті-шоу «Чотири весілля». ВІДЕО\n01 листопад, 2012, 17:35


Громадський рух "Открытая Россия" повністю припинив діяльність у РФ | ZMINA\nГромадський рух “Открытая Россия” повністю припинив діяльність у РФ\nВідомий громадський рух “Открытая Россия” заявив про повне припинення діяльності з огляду на подальше посилення законодавства про “небажані організації”, яке розглядається Держдумою РФ.\nПро це 27 травня повідомив виконавчий директор організації Андрій Пивоваров, пише “Коммерсантъ”.\nАндрій Пивоваров. Джерело: rbc.ru\nКоментуючи цю новину, директорка московського офісу Amnesty International Наталія Звягіна сказала, що “кінець “Открытой России” означає менший плюралізм у російському громадянському просторі та втрату ще одного цінного члена правозахисної спільноти”.\nЗа її словами, організація продемонструвала самовідданість та ефективність у протидії придушенню інакомислення з боку держави.\n“Трагічно, що вона була змушена закритись, щоб захистити своїх членів, через несправедливий закон, покликаний подавити критичні голоси”, – заявила Звягіна.\nВона висловила занепокоєння через те, що, попри закриття руху, на тих, хто пов’язаний або підозрюється владою у зв’язках з ним, все ще “чекають серйозні розправи”.\nЗвягіна нагадала, що активіст Михайло Іосілевич, притягнутий до кримінальної відповідальності та позбавлений волі виключно за підозрою у співпраці з цим рухом, досі залишається в СІЗО, стан його здоров’я погіршується.\nТакож, за повідомленням Андрія Пивоварова, 26 травня екскоординатор “Открытой России” в Республіці Чувашія (Центральна Росія) Юрій Сидоров був оголошений у розшук за звинуваченням в “участі в діяльності” небажаної організації “.\nAmnesty International наполягає на негайному припиненні всіх політично вмотивованих переслідувань згідно із російським законом про “небажані організації”.\n“Открытая Россия” (також використовується скорочення “Открытка”) – російська громадська організація, заснована у 2001 році опозиціонером Михайлом Ходорковським. У 2014-19 роках – мережевий рух.\nУ 2001-06 роках діяла однойменна регіональна, потім – міжрегіональна громадська організація (жодна з цих структур не була правонаступницею іншої).\nРух “Открытая Россия” не був визнаний в Росії небажаною організацією. Такими прокуратура РФ у 2017 році визнала зареєстровані у Великій Британії OR (Otkrytaya Rossia) і Open Russia Civic Movement, Open Russia, пише “Радіо Свобода”.\nПопри тодішні заяви офіційного представника Генпрокуратури Росії про те, що його відомство “нічого не має проти” вказаного руху, невдовзі його учасників почали штрафувати в адміністративних справах, а потім відкривати кримінальні.\nСам Ходорковський, пояснюючи рішення про закриття “Открытой России”, сказав, що не бачить сенсу “лягати під танк”, якому “недовго залишилось”. За його словами, свою опозиційну діяльність він продовжить поза формальними організаційними структурами.\nНагадаємо, що ухвалений у РФ у травні 2015 року закон про “небажані організації” дає Генеральній прокуратурі право визнавати такими і забороняти іноземні та міжнародні неурядові організації, діяльність яких розглядається як така, що “становить загрозу основам конституційного ладу Російської Федерації, обороноздатності країни або безпеки держави”.\nОрганізації, яка визнана “небажаною”, забороняється будь-яка подальша діяльність у Росії, а в разі продовження діяльності та участі в ній для російських юридичних осіб і громадян передбачені адміністративні та кримінальні санкції.\nТак, за участь у діяльності “небажаної” організації передбачені адміністративні штрафи до 15 тис. рублів – для громадян, до 50 тис. рублів – для посадових осіб і до 100 тис. рублів – для юридичних осіб. Після дворазового притягнення до адміністративної відповідальності впродовж року, може настати кримінальна відповідальність у вигляді штрафу до 500 тис. рублів, обов’язкових/примусових робіт з обмеженням свободи або без, або позбавлення волі з позбавленням права займатися певною діяльністю або без цього.\nЄвропейська комісія за демократію через право (Венеціанська комісія Ради Європи) свого часу визнала закон про “небажані організації” таким, що суперечить свободі вираження думок і рекомендувала суттєво переробити його.\nНаразі в списку “небажаних” в РФ перебуває 34 організації. Останні три – німецькі неурядові організації Forum Russischsprachiger Europaer e.V., Zentrum fur die Liberale Moderne GmbH і Deutsch-Russischer Austausch e.V. – внесені до нього генпрокурором РФ 26 травня 2021 року.\nУ ЄС назвали це “останнім прикладом нехтування російською владою життєздатним громадянським суспільством”.\nТеги: громадський рух, опозиція, репресії, Росія