ФГТУ ВПО «ОРЛОВСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ АГРАРНИЙ УНІВЕРСИТЕТ»\nКафедра захисту рослин і екотоксикології\n4-го курсу факультету\nагробізнесу та агроекології\nI частина. Характеристика збудників та хвороб\nВіруси - група ультрамікроскопічних облігатних внутрішньоклітинних паразитів, здатних розмножуватися тільки в клітинах живих організмів (багатоклітинних і одноклітинних). Віруси володіють наступними характерними особливостями: вони не мають клітинної будови, не здатні до зростання і бінарним поділом, не мають власних систем метаболізму, містять нуклеїнові кислоти тільки одного типу - ДНК або РНК, використовують рибосоми клітини-хазяїна для утворення власних білків.\nЗвичайно віруси існують у двох формах - позаклітинної у вигляді віріона і внутрішньоклітинної, званої репродукуються, або вегетативним, вірусом. У вириона відсутній обмін речовин, він не росте і не розмножується. Внутрішньоклітинна форма являє собою активний агент, який, потрапивши в клітину господаря (рослини, тварини, мікроорганізму), використовує її біосинтетичних і енергетичний апарат для репродукції нових вірусів, а згодом може викликати і загибель самої клітини. Віруси являють собою нуклеопротеїди і складаються з нуклеїнової кислоти та кількох кодованих нею білків. Віруси містять тільки один тип нуклеїнової кислоти - ДНК або РНК. Звичайно віруси рослин містять РНК-геноми. Деякі віруси містять ліпіди у зовнішніх оболонках і вуглеводи в складі білків зовнішніх оболонок (глікопротеїдів). У деяких складних вірусів виявлені ферменти. Розрізняють такі форми вірусів: паличкоподібну, при якій вірус має вигляд прямого циліндра (ВТМ); ниткоподібні, що представляє еластичні згинаються нитки; сферичну, подібну в многогранниками; кубовидний; булавоподібні, що характеризується наявністю головки і відростка.\nПозаклітинна форма існування вірусу, віріон, складається з нуклеїнової кислоти і білка. Нуклеїнова кислота укладена у вигляді спіралі і оточена білковою оболонкою - капсидом. Останній утворений великим числом субодиниць білка - капсомеров, які в свою чергу, представлені однією або кількома молекулами білка. Білковий капсид, об'єднаний з нуклеїнової кислоти (ДНК або РНК), носить назву нуклеотиду. За способом укладання капсомеров виділяють капсиди, побудовані по спіральному, коли капсид має циліндричну форму, і кубічному, має форму багатогранника, типами симетрії. Віруси специфічні, вони паразитують тільки на певних господарів - рослинах, тварин, мікроорганізмах. Це обумовлює розподіл вірусів на групи на основі типу господарів.\nВіруси, проникаючи через ранки у рослинні клітини і розмножуючись у них, викликають порушення обміну речовин клітини, яка і приводить рослина до захворювання. Симптоми вірусних захворювань дуже своєрідні. Для вірусних хвороб характерна мозаїчність листя, при якій одні ділянки листової пластинки зберігають інтенсивну зелене забарвлення, інші стають світло-зеленими або жовтими. На листі можуть бути кільцева плямистість, відмирання (некроз) окремих ділянок аркуша, стебел, плодів, освіта некротичних плям, штрихів, розташованих уздовж жилок і добре помітних на нижній стороні листа. Фітопатогенні віруси можуть викликати і більш глибокі зміни в рослинах, наприклад карликовість, подрібнення, скручування, зміна форми листа, потворність, позеленіння і проліферацію квіток.\nЗа зовнішніми ознаками вірусні хвороби рослин можна розділити на два типи - мозаїки і жовтяниці.\nМозаїка характеризується мозаїчною забарвленням, чергуванням темно-зелених і світло-зелених ділянок тканини аркуша, різної деформацією листової пластинки (ниткоподібний, зморшкуватість, курчавість, папоротеподібних), а також появою штрихуватим, некрозу, плям на листках, стеблах і плодах.\nПри захворюваннях типу жовтяниці спостерігаються глибока деформація рослин, карликовість, посилена кущистість, потворність квіток, при якій окремі частини квітки не розвиваються зовсім, інші ненормально розростаються, пелюстки квіток часто зеленіють; іноді замість квітки утворюється втечу або редуковані листя, або в центрі зеленого квітки розвиваються розетки справжніх листків. При хворобах типу жовтяниць спостерігаються глибокі порушення анатомічної будови і функціональної діяльності рослини.\nБільшість вірусів рослин поширюється в природі комахами з колючо-сисним ротовим апаратом (попелиці, цикадки, червці, трипси, щитівки). Існують два способи передачі вірусу комахами: механічний і біологічний.\nПри механічному способі передачі вірусу комаха занурює свій ротовий апарат (стилет) у тканини хворого рослини, з яких воно висмоктує сік. Вірусні частинки, або віріони, при висмоктуванні комахою соку з хворої рослини адсорбуються на ротовому апараті. Комаха, перелетівши на здорове рослина, знову починає висмоктувати з нього сік, в результаті чого в здорова рослина вносить віріони і тим самим заражає його. Таким способом передаються віруси, що викликають мозаїки.\nПри біологічному способі передачі вірусів комаха в процесі харчування на хворому рослині разом з соком поглинає і вірусні частинки, які потрапляють у кишечник, а потім проникають і в тканини комахи. У клітинах комахи вірус починає розмножуватися, відбувається зараження комахи, у слинних залозах накопичується вірус. Комаха, перелетівши на здорове рослина, починає харчуватися його соком і в цей момент разом зі слиною вносить вірусні частинки, які заражають рослина. У подальшому при харчуванні зараженими рослинами комахи знову інфікуються.\nВідомі випадки перезимівлі вірусу в тілі комахи, відзначена передача вірусу через яйця комах. При біологічному способі передачі вірусу на відміну від механічного переносник не відразу здатний заражати рослини, а лише після так званого інкубаційного періоди.\nІснує і контактний спосіб передачі. Контакт хворих листя зі здоровими відбувається при вітрі, листя, вдаряючись одна об одну, викликають незначні пошкодження кутикули, головним чином за рахунок обламування мікроскопічних волосків. Через ці пошкодження віруси проникають у здорові рослини. До контактного способу зараження рослини вірусом можна віднести такі прийоми, як обрізка, прищіпка, пасинкування (якщо прийоми проводяться одним і тим же забрудненим ножем, знаряддями обробки, забрудненими руками). Контакту хворих рослин зі здоровими і поразці останніх сприяє вітер, краплі дощу, пилоподібні частинки. Подібним чином передаються вірус тютюнової мозаїки, вірус картоплі та ін\nВіруси можуть також передаватися насінням, отриманими від заражених рослин (збудники зеленої та білої мозаїк огірка, звичайної мозаїки квасолі, мозаїки томата, мозаїки сої).\nЗараження рослин може йти за рахунок вірусної інфекції, що збереглася в грунті. До такого випадку зараження вірусами відносяться некроз тютюну, чорна плямистість кільцева томата, короткоузліе винограду. З грунту віруси потрапляють у рослини завдяки нематодам, які проникаючи в рослину, вносять до нього вірус. Некроз тютюну і розростання жилок салату пов'язані з життєдіяльністю зооспор гриба Olpidium brassicae; Х-вірус може передаватися грибом Synchytrium endobioticum. Для ряду вірусів грунт є не єдиним, а одним з можливих джерел поширення. ВТМ, вірус зеленої та білої мозаїк огірка можуть передаватися насінням, грунтом, а також механічним способом. Віруси передаються бульбами (наприклад, віруси картоплі) та іншим посадковим матеріалом (живці, саджанці у плодових і ягідних культур).\nРезерваторами вірусу можуть бути бур'яни - в'юнок польовий, крес-крупка, цикорій, молочай, осот та ін Зв'язок вірусів з бур'янами знайдена для багатьох вірусних хвороб типу жовтяниць.\nПоширення і прояв вірусних хвороб рослин багато в чому залежить від зовнішніх умов. Часто температура повітря визначає сезонне і географічне поширення вірусних хвороб. Температурний фактор впливає на кількість інфекції, довжину інкубаційного періоду, характер вираженості симптомів, склад популяції вірусу. На характер прояву симптомів може впливати світло. Недостатнє освітлення звичайно сприяє розвитку некрозів і впливає на інтенсивність ураження.\nAvena virus 1 Suchov et Vert. викликає закукліваніе вівса, мозаїку пшениці - Triticuv virus 8. Zazurilo et Sith., Зморшкувату, або полосчата, мозаїку (штрихуватим) пасльонових - Y-вірус, складчасту мозаїку картоплі - А-вірус, мозаїку буряків - Beta Virus 2 Smith, мозаїку томатів - ВТМ, або Nicotiana virus 1.\nБактерії являють собою дрібні одноклітинні рослинні організми. Фітопатогенні бактерії - прокаріоти, тому що в клітинах у них відсутній справжнє ядро.\nБільшість бактерій належать до гетеротрофних організмів, позбавленим хлорофілу або живляться готовими органічними речовинами. За формою бактерії діляться на три групи: кулясті, паличкоподібні, або циліндричні, і покручені. Рух у бактерій відбувається за допомогою джгутиків, які являють собою довгі протоплазматичними нитки. Розмножуються бактерії головним чином простим поділом клітини на дві частини, також існує і статевий процес, в результаті якого відбувається обмін генетичною інформацією. Харчуються бактерії осмотично, безпосередньо через оболонку клітин шляхом дифузії чи адсорбції. Здатність до паразитизму зумовлена наявністю в них ряду ферментів.\nМайже всі фітопатогенні бактерії мають паличкоподібну форму; в більшості випадків палички прямі, із закругленими кінцями. Вони бувають поодинокі або поєднані попарно. Серед фітопатогенних бактерій є форми, що представляють собою вигнуті, іноді розгалужені палички без джгутиків. Майже всі фітопатогенні бактерії рухливі. Рух більшості з них відбувається за допомогою полярних джгутиків. У деяких фітопатогенних оболонка піддається розбухання і ослизнення. Зовнішні шари її перетворюються у капсулу. Бактерії, що мають капсулу, більш стійкі до впливів середовища. Такі бактерії на поверхні уражених органів рослин утворюють крапельки слизу, або ексудату. Дуже небагато бактерії, що вражають рослини, утворюють спори. Більшість фітопатогенних бактерій - аероби. Фітопатогенні властивості бактерій тісно пов'язані з наявністю або відсутністю у них тих чи інших ферментів. Вони містять протеазу, расщепляющую білок, пектиназу і протопектіназу, розщеплюють пектинові речовини і оболонки клітин, амілазу, гідролізують крохмаль, хлорофіллазу, расщепляющую хлорофілльних зерна, в результаті чого втрачається зелене забарвлення ураженої тканини і з'являються світлі маслянисті плями.\nЗ усіх ферментів фітопатогенних бактерій найбільш поширена протопектіназа. Згодом бактерії використовують не тільки пектинові речовини, але і вміст клітин, що відмирають в результаті їх роз'єднання або інтоксикації. Поява жовтого ореолу навколо некротичних плям пов'язано з хлорофіллазой. Окислювальні ферменти (тирозинази) викликають почорніння або побуріння рослинних тканин. Деякі фітопатогенні бактерії утворюють токсини, які впливають на обмін речовин рослин-господарів, одні з них викликають локальні ураження, інші токсини беруть участь у процесі в'янення рослин, треті сприяють ненормальному тиску і розростання клітин рослини-господаря.\nУ рослина бактерії можуть проникати як через природні ходи (продихи, гідатоди, чечевички, нектарники), так і механічні пошкодження (через свіжі ранки, на яких ще не утворилася пробкова тканина). Проникненню бактерій у рослину сприяють також комахи. У тканинах рослини бактерії поширюються по міжклітинних ходах і за участю ферментів, які розчиняють міжклітинну речовину, що приводить до дезорганізації тканин. Таке поширення бактерій називають міжклітинним, або паренхіматозних.\nІнші види бактерій, потрапивши в рослину, поширюються по судинах. Досягнувши судинних пучків у ксілемной їх частини, вони починають швидко розмножуватися. Заповнення судин бактеріями призводить до повної закупорки їх, що викликає в'янення рослини. Таке ураження називається судинним. В'янення рослин може відбуватися і за рахунок виділення бактеріями токсичних для рослини речовин. У рослин спостерігається також змішаний тип ураження - судинно-паренхіматозний, при якому бувають вражені не тільки судини, але і паренхіма. Зазвичай бактерії здатні викликати цей тип захворювання, спочатку проникають в судини, які вони закупорюють і руйнують, а потім переходять на прилеглі паренхімні тканини. Відомий тип ураження, характеризується появою на рослинах пухлин, або новоутворень. Поява пухлин також пов'язано з тим, що у місця впровадження паразита, як відповідна реакція рослини, відбувається приплив поживних речовин. В результаті в цьому місці починаються інтенсивне зростання і ділення клітин. Освіта пухлин пов'язують з виділенням бактеріями особливих ростових речовин, здатних стимулювати посилений ріст клітин.\nРозвиток бактерій значною мірою визначається зовнішніми умовами. Більшість фітопатогенних бактерій належать до псіхровинослівим і розвиваються при температурі 18-25Є С, але здатні виносити і знижені температури -1-2єС, при яких продовжують свій розвиток, хоча і менш інтенсивно. Цим пояснюється поява бактеріальних гнилей овочів і картоплі в період зберігання. Для більшості бактерій, які розвиваються на рослинах, оптимальна температура близько 25-28є С, критична 50єС, мінімальна 1-2єС.\nБагато фітопатогенні бактерії розвиваються при підвищеній вологості повітря і грунту. Більшість фітопатогенних бактерій можуть заразити рослина тільки при високій вологості повітря.\nНасіння, рослинні залишки, посадковий матеріал і грунт можуть бути джерелами бактеріальної інфекції. Бактеріальна насіннєва інфекція буває поверхневою і внутрішньою. Поверхнева інфекція виникає в результаті механічного забруднення поверхні насіння бактеріями або шматочками ураженої тканини рослин, що несе в собі патогенів. Внутрішня інфекція насіння пов'язана з проникненням бактерій у тканини ураженої рослини. У цьому випадку бактерії потрапляють в насіння і проникають в судини. Джерелом первинного зараження можуть бути і комахи. Вони відіграють важливу роль у поширенні і збереженні деяких фітопатогенних бактерій, а також у здійсненні самого процесу зараження. Більшість фітопатогенних бактерій не можуть зберігатися тривалий час у грунті. Це пояснюється тим, що в грунті є багато мікроорганізмів (бактерії, гриби, актиноміцети, бактеріофаги), для яких грунт є постійною середовищем проживання. Ці мікроорганізми, вступаючи в антагоністичні стосунки з фітопатогенними бактеріями, сприяють самоочищенню грунту.\nПоширення бактерій у період вегетації від хворої рослини до здорового відбувається різними шляхами: 1) повітряними течіями, 2) водою; 3) комахами; 4) людиною.\nДеякі комахи можуть розносити фітопатогенні бактерії протягом усієї вегетації на здорові рослини тільки механічно. Наприклад, бджоли та інші комахи розносять в саду збудника опіку плодових дерев, гризуть комахи здатні переносити збудників багатьох бактеріальних плямистостей. Грунтові комахи (дротянки) поширюють кільцеву гниль, чорну ніжку картоплі. Хлібний кліщ є активним переносником бактеріозу качанів кукурудзи, гедзі - судинного бактеріозу капусти, нематоди - жовтого слизового бактеріозу пшениці, фасціаціі суниці.\nБактерії роду Pseudomonas викликають некрози, гниття тканин наприклад, Ps.atrofaciens - базальний бактеріоз пшениці, Ps.cerasi - рак кісточкових, Ps.lacrymanas - бактеріоз огірків). Xanthomonas викликають некрози, в'янення (X.translucens-чорний бактеріз пшениці, X.campestris - судинний бактеріоз капусти). Бактерії роду Rhisobium призводять до наростам, пухлин у рослин (Rh.tumefaciens - кореневий рак деревних порід). Corynebacterium в'янення, рідше некрози (C.michiganense - бактеріальний рак томатів, C.sepedonicum - кільцеву гниль картоплі, C.fascians - потворність суниці).\nПроменисті гриби, або актиноміцети, є проміжною групою між бактеріями і грибами. Для актиноміцетів характерна наявність одноклітинного, променисто розростається, дуже тонкого (близько 1 мкм у діаметрі) міцелію, на якому розвиваються характерні спороутворюючі відгалуження, що дають артроспори, або конідії.\nБільшість актиноміцетів з міцеліальних будовою розмножуються спорами. Суперечки можуть бути поодинокими або зібраними в ланцюжки різної довжини і форми, формуються на спороносцах або в спорангіях. Спороносцах - це прямі, хвилясті або спіральні освіти, розташовані на міцелії по черзі, кистями або колотівками. Зазвичай суперечки нерухомі, проте у деяких актиноміцетів вони мають джгутики - перітріхальние або монотріхальние, завдяки яким клітини можуть пересуватися у водному середовищі. Поверхня суперечка гладка або з різноманітними виростами - шипами або ворсинками.\nБільшість актиноміцетів - сапрофіти, що беруть участь в руйнуванні органічних речовин у грунті. Деякі актиноміцети є патогенними для рослин і тварин, викликаючи актиномікози. Актиноміцети не мають справжнього ядра, їх ядерний матеріал знаходиться в дифузному стані, що наближає їх до бактерій. Дорослий міцелій (сукупність гіф) актиноміцетів розпадається на окремі клітини, що нагадують палички і коки бактерій. З бактеріями актиноміцетів зближують також розміри клітин і приуроченість головним чином до лужного середовища.\nАктиноміцети діляться на порядки, сімейства, роди та види. В основу розподілу покладений характер плодоношення і будова вегетативних органів. Серед актиноміцетів, що вражають рослини, для фітопатології мають значення представники роду Actinomyces, які на бульбах картоплі і коренеплодах буряків викликають захворювання зовнішніх тканин - парша. На поверхні ураженого органу утворюються коростінкі, струпьевідние скоринки, виразки і т.п. Збудниками парші є кілька видів променистих грибів, що відрізняються рядом ознак, в тому числі і по типу ураження. Особливо сильно уражуються бульби на лужних, сильно вапнованих грунтах і при внесенні під картоплю свіжого неперепревшего гною.\nМікоплазмові організми мають клітинну будову, поліморфні, розмір їх від 50 до 800 нм і більше, покриті двошаровою мембраною. Мікоплазмові організми не мають ригідній клітинної стінки, не здатні синтезувати пептидогликан. Це плеоморфние організми, що розмножуються брунькуванням, фрагментацією і бінарним поділом. Клітини мікоплазм оточені цитоплазматичною мембраною, до складу якої входять стерини, зокрема ергостерин. Самі мікоплазми дані стерини не синтезують, а задовольняють потребу у зазначених речовинах, отримуючи їх із зовнішнього середовища - від інших тварин організмів, з якими знаходяться у взаємозв'язку. Ряд мікоплазм синтезують каротиноїди, що накопичуються в мембрані. Мікоплазми містять два типи нуклеїнових кислот - РНК і ДНК, мають набір ферментів і мають самостійним обміном речовин. Форма клітин може бути сферичної або овальної, палочковидной, дисковидной, зустрічаються і тонкі нитки з тенденцією до утворення розгалужених міцелевідних структур.\nМікоплазми нерухомі. Факультативні анаероби, хемоорганогетеротрофи. Поширені на рослинах і тваринах, у водоймах, стічних водах, у грунті.\nМікоплазми є збудниками більше 20 хвороб рослин: жовтяниці айстр, жовтої карликовості рису, карликовості вівса, столбура пасльонових, позеленіння пелюсток суниці, жовтяниці буряка та інших.\nПереважна більшість хвороб (близько 80%) викликається грибами. Гриби відносяться до особливої групи організмів, що характеризується своєрідним комплексом ознак. Найважливішою особливістю грибів є гетеротрофний спосіб харчування, обумовлений відсутністю у грибів хлорофілу та інших пігментів, наявних у автотрофних рослин, за допомогою яких ці рослини здатні самостійно створювати органічні речовини з неорганічних. Гриби, позбавлені здатності до автотрофного харчування, використовують готові органічні речовини рослинного або тваринного походження. До морфологічним особливостям грибів відносяться наявність у них вегетативного тіла нитчатой будови і здатність до розмноження спорами.\nТиповим вегетативним тілом грибів є грибниця, що представляє собою систему розгалужених гіф - ниток трубчастого будови. Сукупність розростаються гіф і їх сплетіння називають міцелієм, або грибницею. Протягом тривалого часу наростання міцелію відбувається при необмеженій вертикальному зростанні гіф, у результаті чого довжина міцелію може досягати багатьох метрів. У деяких найпростіший нижчих грибів нитчастий типовий міцелій відсутній, і вегетативне тіло у них представлено однією клітиною, нерідко позбавленої оболонки, або так званого амебоіда, зазвичай розташованого усередині живильної клітини рослини-хазяїна. В інших випадках у нижчих грибів одна або комплекс декількох клітин мають оболонки і забезпечені тонкими, позбавленими власних ядер відгалуженнями - ризоидами, органами прикріплення та харчування. Характерною особливістю міцелію нижчих грибів є відсутність перегородок. У вищих грибів міцелій завжди багатоклітинний, з великою кількістю поперечних перегородок. Клітини такого міцелію містять від одного до кількох ядер.\nГіфи грибниці частіше бувають безбарвними, прозорими, але можуть бути пофарбованими. Пігменти, що обумовлюють колір міцелію, можуть відкладатися як в клітинних оболонках, так і у вмісті клітин. Часто у нормальної нитчатой міцелію є: ризоїди - органи прикріплення до субстрату у гіф і спорангіеносцев (мукорових гриби); аппрессоріі - присоски, призначені для прикріплення росткових гіф і міцелію до субстрату (Мучністоросяниє, іржава гриби); гаустории - органи харчування, що проникають всередину живих клітин рослини у вигляді простих булавовидний роздутих або часто розгалужених спеціалізованих гіф. У міцелію грибів є анастомози - вирости двох сусідніх гіф одного або різних міцелій, що зростаються один з одним у формі з'єднувальних містків. Через такі анастомози відбувається обмін вмістом (в тому числі і ядерної). У результаті подібного обміну у зв'язку з наявністю гетерокаріозіса забезпечується різноякісність міцелію. У різних грибів поява анастомозів часто пов'язано з недостатністю харчування, проростанням спор.\nУ багатьох сапрофітних форм, а іноді у деяких паразитів міцелій може сягати по поверхні живильного субстрату. Такий тип міцелію називається екзофітним або епіфітним. Більшість фітопатогенних грибів має ендофітних міцелій, тобто розташований всередині тканин рослини. При цьому міцелій може проникати всередину клітин рослини-господаря і пронизувати їх (внутрішньоклітинний міцелій) або розташовуватися в міжклітинниках (міжклітинний міцелій), проникаючи в сусідні клітини рослини за допомогою гаустории. Міжклітинний міцелій характерний для паразитних форм. Нерідко міцелій може розвиватися в міжклітинниках та пронизувати клітини тканин.\nПоширення міцелію по рослині або всередині тканин зазвичай має обмежений характер і захоплює невеликі ділянки листа, плоду або іншого органу (місцевий, або локальний, міцелій). У більш рідкісних випадках зустрічається дифузний міцелій, що охоплює всі або майже всі органи рослини. Дифузне розростання міцелію зазвичай буває у рослин, що розвиваються із заражених насіння, бульб, цибулин, у яких були заражені кореневища або сплячі бруньки. З них потім виростають дифузно заражені пагони. Іноді у сажкових, іржавинних, деяких пероноспорових спостерігається багаторічна розвиток міцелію в зимуючих органах.\nУ вищих грибів (сумчастих і базидіальних) спостерігається особливо рясне розвиток міцелію (розростання й ущільнення різноманітного характеру), що призводить до формування особливих утворень. Найпростішою формою такого міцеліальних освіти є міцеліальні плівки. Вони часто зустрічаються у дереворазрушающих трутовий грибів. При паралельному зростанні великої кількості гіф в одному напрямі часто спостерігається утворення тяжів і шнурів, у яких окремі гіфи зростаються один з одним бічними стінками.\nБільш складною формою міцеліальних освіти є різоморфи, що характеризуються наявністю покривної частини, яка складається з ущільнених ділянок з пігментованими оболонками клітин, які втратили внутрішній вміст, і живих, паралельно розташованих внутрішніх гіф, що містять значні запаси поживних речовин. Вони призначені для охоплення субстрату, для розмноження і утворення плодових тіл. Більш складними міцеальнимі утвореннями є склероції - щільні скупчення міцелію. Зовнішні шари, або покривна частина, склероциев виконує захисну функцію. Вона складається з товстостінних клітин, позбавлених внутрішнього вмісту. Внутрішня частина склероції складається з тонкостінних живих клітин, що містять велику кількість запасних поживних речовин - вуглеводів, жирів. До складу склероції входить від 10 до 30% жирових речовин.\nСклероції у грибів є спочиває стадією, у якій гриб здатний зберігатися в період несприятливих умов: посуха, низькі температури. Багато гриби зимують у стані склероциев, які в якості обов'язкової стадії входять до їх цикл розвитку. Після періоду спокою склероції проростають звичайно з утворенням спороносящая органів або міцелію.\nДо складу склероції в одних випадках входять тільки гіфи гриба, а в інших - склероції побудовані з змінених тканин живить рослини. Така освіта склероції називається муміфікацією. При муміфікації з накопиченням в грибниці запасних поживних речовин відбувається зневоднення тканин рослини. Мумії також є спочиваючими стадіями гриба (плодова гниль яблук, груш).\nСправжніх тканин у грибів немає. У переважній більшості випадків утворення виникають в результаті щільного сплетення грибних гіф. Помилкові тканини грибів називаються плектенхімой. Розрізняють прозоплектенхіми - хибні тканини, до складу яких входять подовжені клітини, і параплектенхіми - тканини, що складаються з ізодіаметрічеськіє клітин. Найчастіше параплектенхіма є захисною покривною тканиною, внутрішній вміст багатьох склероциев або покриви і внутрішня тканину деяких плодових тіл представлені прозоплектенхімой. До видозмінам міцелію відносяться також оідіі, бластноспори, хламідоспори, геми.\nБластоспори відомі у дріжджів і дріжджоподібних грибів, вегетативна частина яких представлена свободноживущими окремими клітинами. На таких клітинах зазвичай формуються клітини (нирки), у свою чергу часто брунькуються і збільшуються в розмірах. Після чого вони обпадають і ведуть самостійне існування.\nОідіі, або артроспори - циліндричні, елліпсовідних клітини, що формуються при розпаданні міцелію або окремих гіф і службовці для розмноження. Формування оодій йде шляхом утворення поперечних перегородок в неклітинним міцелії або додаткових перегородок в багатоклітинному міцелії при подальшому розпаді всього міцелію або окремих гіф на окремі клітини, відокремлюються один від одного. У багатьох грибів оідіі входять до циклу розвитку в якості обов'язкової стадії. Хламідоспори - товстостінні клітини, які утворюються поодиноко або групами, часто в ланцюжках на вегетативному міцелії. Формування у них йде більш складним шляхом. У міцелію з великою кількістю перегородок окремі клітини зберігають свій вміст, інші клітини виявляються спустілими і в наслідок руйнуються, звільняючи обособившиеся хламідоспори, які є одночасно спочиваючими клітинами. Ці клітини забезпечені щільними потовщеними оболонками. Хламідоспори за відсутності достатньої вологості зберігають життєздатність протягом багатьох років, але більшість з них за сприятливих умов здатне проростати відразу ж після утворення. Зазвичай хламідоспори проростають в органи спороношення, характерні для виду, рідше в паросткову гіфу, подовжуються потім у міцелій.\nГеми за будовою і за біологічними особливостями близькі до хламідоспор. Освіта гем характерно для ентомофторових, деяких сажкових, багатьох сумчастих і недосконалих грибів.\nУ грибів відбувається як вегетативне, так і безстатеве і статеве, з рядом перехідних форм між цими двома способами.\nВегетативне розмноження здійснюється обривками (шматочками) міцелію або його видозмінами. Невеликі ділянки гриба, потрапивши в сприятливі умови, дають початок новим гіфам, що розростається, в новий розгалужений міцелій. Безстатеве розмноження здійснюється за допомогою спеціальних утворень, які називаються спорами. Суперечки можуть розвиватися всередині спеціальних споровместіліщ або на кінцях особливих виростів міцелію - конидиеносца. У багатьох нижчих грибів безстатеве розмноження відбувається за допомогою зооспор, забезпечених джгутиків і здатних до самостійного руху у воді. Зооспори розвиваються в зооспорангия. У найбільш примітивних сучасних форм грибів зооспорангия формується прямо з вегетативного тіла. При цьому все тіло особини (амебоід) складається з однієї клітини, яка позбавлена власної оболонки і знаходиться усередині живої клітини рослини-хазяїна. З досягненням зрілості амебоід повністю перетворюється в зооспорангия. При цьому амебоід покривається оболонкою і його вміст розпадається на окремі одноядерні ділянки, які у вигляді одножгутікових зооспор виходять назовні і деякий час плавають у водному середовищі.\nУ більш високоорганізованих оомицетов, що переходять на наземний спосіб життя, зооспорангия формуються на спороносцах - спеціалізованих утвореннях, що різко відрізняються від вегетативних гіф за формою, характером росту та іншими ознаками. При дозріванні зооспорангия відриваються від спарангіеносцев і розносяться повітряними потоками або краплями дощу. При проростанні зооспорангия у більшості оомицетов утворюються типові зооспори з двома джгутиками. Але у деяких видів рухомі стадії втрачені, і зооспорангия проростають з утворенням паросткової трубочки, подовжується потім у вегетативний міцелій. Іншою формою безстатевого розмноження є утворення спорангіїв, які формуються на спорангіеносцах - простих або складних відгалуженнях міцелію. Вершини таких спорангіеносцев кулясто роздуваються, в них формуються нерухомі суперечки з власними оболонками.\nНайбільш досконалим є конідіального спороношення, характерне для вищих грибів - сумчастих, недосконалих, рідше базидіальних. Конідії представляють собою спори, що утворюються екзогенно на кінцях вегетативних гіф або конидиеносца. Конідії можуть бути як одноклітинними, так і багатоклітинними.\nСтатеве розмноження складається з злиття чоловічих і жіночих статевих гамет, у результаті чого виникає зигота. Найпростішим типом статевого процесу є злиття двох рухомих гамет - планогамія. У оомицетов статевий процес називається оогамия. Чоловік гаметангии - антеридій - переливає свій вміст в жіночий гаметангии - оогоній з однією або декількома оосферамі. У результаті такого запліднення в оогонії формується в одних випадках тільки одна ооспора, в інших - кілька суперечка, які мають характер покояться суперечка. У зигомицетов спостерігається статевий процес типу зигогамия, при якому обидва гаметангиях не відрізняються один від одного і злиття вмісту гаметангиев відбувається при їхньому зіткненні - на кордоні між ними. Продукт злиття перетворюється на зігоспору, що зберігається у вигляді спочиває суперечки. Після зимівлі зігоспора проростає і утворює первинний спорангій з гаплоїдними спорами.\nФорми статевого злиття у сумчастих грибів дуже різноманітні. У первічносумчатих грибів статевий процес схожий з зигогамия. При цьому зигота після запліднення розвивається в сумку, всередині якої формуються аскоспори. У більш високоорганізованих істинних сумчастих грибів жіночий орган - архікарп складається з розширеною багатоядерної клітини - аскогона - з ніжками біля основи і подовженою клітини - трихогину, розташованої у верхній частині архікарпа. Чоловік гаметангии представлений антеридиев з декількома ядрами. Вміст антерідію через трихогину переливається в архікарп, в якому відбуваються плазмогамія та освіта дикарионная. Після чого настає розмноження дикарионная і від аскогена відходять аскогенние гіфи, на кінцях яких здійснюється останнє поділ дикарионная і формується сумка. У сумці спочатку відбувається каріогамія, потім слід поділу диплоїдного ядра. Навколо утворилися 8 гаплоїдних ядер всередині сумки формується 8 аскоспор, які при проростанні дають початок гаплоїдному циклу. Після закінчення статевого злиття раздельнополих клітин у вищих аскоміцетів окремі частини вегетативного міцелію починають інтенсивно розростатися і обростати аскогеннимі гіфами.\nУ базадіальних грибів основним органом розмноження є базидиями. Це основний орган розмноження, що несе на своїй поверхні базидіоспори. У базидіальних грибів у циклі розвитку переважає диплоидное стан (міцелій і побудовані з нього плодові тіла з базидиями на них). Гаплоїдний цикл у базидіальних грибів різко скорочений. Типові статеві органи у базидіальних грибів втрачені, і діплоідізація відбувається злиттям паростків вегетативних різностатевих гіф або базидиоспор, що сидять на базидії. Діплоідізація йде за участю спермациями, переливають свій вміст всередину особливих сприймають гіф. Базидії виникає з двоядерної клітини (дикаріон), або при проростанні спочиває суперечки, або безпосередньо на вегетативному міцелії в плодовому тілі. Обидва ядра клітини зливаються, і утворилося диплоидное ядро ділиться зазвичай двічі, з редукцією числа хромосом, в результаті чого утворюються 4 гаплоїдних ядра. До моменту їх утворення на базидії формуються вирости - стеригм, в які переходять ядра. На кінцях стеригм утворюються здуття, які збільшуючись у розмірах, перетворюються на базидіоспори.\nЗбереження життєздатності спор грибів різна залежно від видів грибів. Рухливі спори (зооспори), позбавлені оболонки, в природних умовах гинуть швидко, цьому сприяють прямі сонячні промені, сухість повітря, численні вороги з числа мікроорганізмів, нематод, комах. Спори, що мають оболонку, зберігають життєздатність кілька діб. Протягом декількох місяців або років зберігають життєздатність суперечки, що знаходяться у плодових тілах типу пікнід, клейстотеции, перітеціев, від 3 до 5 років і більше зберігають життєздатність хламідоспори, цисти, ооспори, зігоспори, що мають оболонки і великий запас поживних речовин.\nПоширюються суперечки декількома шляхами: 1) активно - поширення, зобов'язане самостійно пересуватися (зооспори, що пересуваються у воді за допомогою джгутиків), 2) пасивно - поширення за сприяння різних агентів (повітряних течій, води, комах); 3) інтраматрікально - поширення всередині тканин господаря.\nДля грибів характерний певний цикл розвитку. Циклом розвитку називається послідовне проходження різних стадій і спороношення, завершуються утворенням суперечка. У грибів спостерігається явище плеоморфизмом і поліморфізму. Плеоморфізм - властивість організму розвивати в онтогенезі декілька типів спороношення, суворо йдуть одне за одним (іржа гриби). Поліморфізм - здатність грибів змінюватися у процесі розвитку, у зв'язку зі зміною зовнішніх умов (поліморфні види). Це явище характерне для сумчастих і недосконалих грибів.\nЦикл розвитку гриба може проходити на одному або декількох видах рослин. У залежності від цієї особливості види грибів називаються однохозяйственнимі або разнохозяйственнимі.\nОднохозяйственность - здатність видів грибів здійснювати повний цикл розвитку на одному виді живить рослини (збудники іржі малини, льону, Мучністоросяниє та ін)\nРазнохозяйственность - здійснення повного циклу розвитку патогена на різних живлячих рослинах, далеких один від одного в систематичному відношенні (збудники лінійної іржі злаків, іржі гороху та люцерни та ін)\nДля грибів характерна мінливість їхніх агресивних, патогенних та інших властивостей. До мінливості наводять такі причини, як гібридизація, мутація, зміна умов розвитку. У патогенних грибів часто спостерігається внутрішньовидова мінливість.\nЗбудниками іржі і головешки хлібних злаків є гриби класу Basidiomycetes. Кореневу гниль злаків викликають гриби з родів Fuzarium, Bipoiarius, Ophiobolus, Pythium, Pectobacterium, Pseudomonas та ін Причиною ріжків є гриб Claviceps purpurea Fr Tul. класу Ascomycetes. Fusarium nivale (Fr) Ces. класу Deuteromycetes викликає фузаріозної цвіль (випрівання озимих), Erysiphe graminis DC. класу Ascomycetes - борошнисту росу злаків. Збудником іржі гороху є гриб Uromyces pisi Schroet. класу Basidiomycetes, фітофторозу картоплі і томатів - Phytophtora infestans d By класу Oomycetes. Плодову гниль яблуні і груші викликає Monila fructigena (Fr.) West. класу Deuteromycetes, борошнистої роси яблуні - Podosphaera leucotricha Salm. класу Ascomycetes.\n1.6 Квіткові паразити\nСеред вищих рослин є види, що живуть паразитичних на інших рослинах. Ступінь їх паразитизму різна. Поселяючись на різних частинах рослини-хазяїна, паразит повністю або частково живиться за рахунок його. Ступінь паразитування визначається способом живлення цих рослин. Є дві групи паразитів - зелені і бесхлорофілльние.\nЗелені паразити мають добре розвинене листя, асиміляційні вуглекислоту повітря для побудови органічних речовин. Їх паразитизм зводиться до відібрання від рослини-хазяїна мінеральних речовин і води, в результаті чого рослини виснажуються і пригнічуються. До зелених паразитам відноситься омела, що розвивається на гілках плодових і лісових порід.\nБесхлорофілльние паразити більш небезпечні, ніж зелені. Вони позбавлені нормальних листя, хлорофіл відсутня і в інших надземних частинах рослини. Тому бесхлорофілльние паразити не можуть засвоювати вуглекислоту повітря і самостійно створювати пластичні речовини. Ці паразити не мають коріння і беруть від рослини-хазяїна воду і готові органічні речовини. При цьому продуктивність культурних рослин різко знижується.\nДо найбільш поширених видів бесхлорофілльних паразитів відносяться повитиця і вовчок. Всі види березки - карантинні об'єкти.\nЗалежно від місця прикріплення до живильного рослині розрізняють надземних квіткових паразитів і кореневих. Вплив квіткових паразитів на рослину-господаря не супроводжується помітними морфологічними змінами останнього або проявляється в освіті потовщень в місцях прикріплення паразита.\nВовчок (рід Orobanche, сем.Orobanchaceae). На території РФ зустрічається до 40 видів заразив, що паразитують на дикорослих і культурних рослинах (овочах, соняшнику та ін.) В зараженої відсутні хлорофіл і коренева система. Стебло вовчка м'ясистий, жовтуватий або бурий, що закінчується в грунті здуттям, яким він і прикріплюється до коріння рослини-хазяїна. Листя зародкові, лускоподібний, буро-лілові. Суцвіття має форму колоса, що складається з декількох десятків голубуватих або синювато-фіолетових квіток. Оцвітина п'ятичленних, двогубий. Квітки запилюються комахами. Плід - коробочка, що містить до 1500 насіння. Надземні частини вовчка жовтуваті або жовтувато-фіолетові. Насіння уразив при проростанні дають паросток, який присмоктується до коренів живить рослини. Зародок насіння не розчленований на корінець і стеблинка, не має сім'ядоль. У польових умовах насіння вовчка в грунті не втрачають схожості протягом 10 років. Найбільш сприятливими умовами для проростання насіння вовчка є невелика вологість грунту в орному шарі і висока температура (оптимальна 22-25Є С), слабка кислотність грунту рН 6,5 і виділення коріння-господарів. У грунті насіння вовчка знаходяться на різній глибині, тому вони проростають не одночасно, і стебла паразита з'являються на поверхні грунту протягом всього літа. У місці зіткнення паростка вовчка з коренем живить рослини утворюється невелике здуття, від якого в тканину кореня відходить сосальце. У міру розвитку сосальца утворюються провідні судини, що зростаються з провідною системою кореня рослини. Від здуття розвивається стебло вовчка. Паразит повністю живиться за рахунок рослини-господаря, перехоплюючи воду і розчинені в ній поживні речовини, а також продукти асиміляції при відтоку останніх з листя рослин до коріння. У РФ найбільше значення має гілляста вовчок, соняшниковий, єгипетська, вовчок Мутель.\nПовилика (сем.Cuscutaceae, рід Cuscuta). Повна відсутність листя, коріння і хлорофілу ставить березки до числа облігатних паразитів рослин. Стебла у березки трав'янисті, червонуваті або жовтувато-червонуваті, тонкі, іноді більш товсті, кучеряве, розгалужені. Прикріплюється повитиця до стебел рослин-господарів особливими присосками у вигляді невеликих бородавочек. На стеблах розвивається маса рожевих або біло-рожевих квіток, зібраних у щільні головки або кисті. Плід - коробочка.\nНасіння в коробочці буває зазвичай 4, рідко менше. Довжина насіння 0,8 - 2,5 мм . Період спокою у насіння різних видів березки неоднаковий: від декількох днів до 4-5 років. У зрілих насіння березки оболонка шорстка, щільна, слабоводопроніцаемая, тому недостиглі насіння проростає швидше.\nПри проростанні спірально зігнутий зародок насіння розправляється, потовщений кінець його вростає в грунт, а протилежний залишається вільним, витягується. Самостійно повитиця живиться нетривало. Вільний ниткоподібний паросток зачіпається за живить рослину і присмоктується до нього. Нижня частина проростка відмирає, зв'язок з грунтом зовсім втрачається. Незабаром у березки відбувається зрощення провідної системи з судинами рослини. Проростання насіння березки йде більш активно при 20-22є С. Зниження температури грунту до 12-13є С затримує їх проростання, а насіння деяких видів березки взагалі не проростає при такій температурі.\nСтебло березки галузиться по всій довжині і легко перекидається на рослини, що ростуть поруч, при цьому важливе значення має густота травостою культури. Вражаючи суцільні масиви культурних рослин, повитиця послаблює їх ріст і розвиток та призводить до масової загибелі.\nНайчастіше повитиця поширюється насінням разом з насіннєвим матеріалом посівної культури (конюшина, люцерна, льон). Насіння деяких видів березки не втрачають схожості навіть після перебування в травному тракті тварин. Разом з гноєм насіння березки потрапляють в поле. Насіння березки розносяться вітром, а з зараженим ділянок - з грунтом, приставом до коліс машин, до грунтообробних знарядь. У полі повитиця заноситься з розсадою рослин.\nУ період вегетації рослини-хазяїна повитиця може розмножуватися вегетативно - обривками стебел, які не втрачають життєздатності протягом декількох днів, потім потрапляють на рослини і присмоктуються до них.\nУ РФ поширено більше 30 видів березки. Найважливіше значення з них мають: лляна, що вражає льон, деякі види овочевих культур; зближення, або тонкостебельная, що зустрічається на люцерні, нуте, конюшині; тімьянового, яка паразитує на конюшині, люцерні, вікі, льон, картоплю; польова; хмелевідная, що заподіює шкоду малині , агрусу, смородині, молодим груші, яблуні, бузку.\nОмела (Viscum album L., сем.Loranthaceae - ремнецветних). Омела має хлорофіл, є вічнозеленою рослиною, але абсолютно позбавлена коренів. Воду і мінеральні речовини омела віднімає у рослин-господарів. Вражає тільки дерева (грушу, яблуню, білу акацію, тополю, вербу та ін.) Є ряд біологічних форм омели, пристосованих до окремих деревних порід.\nРозвиток омели починається з проростання насіння, які дозрівають до зими в білуватих ягодах. Птахи (особливо дрозди), поїдаючи ягоди омели, переносять на дзьобах клейкі насіння омели на інші гілки і дерева. Насіння омели також поширюються з екскрементами птахів. При проростанні насіння омели в тканину гілки відходять особливі ризоїди, на місці проростання утворюються нарости.\nРозвиток омели всередині гілки дерева протікає повільно, кілька років, наріст на гілки збільшується, і лише на 5-6 рік на ньому розвивається зелений кущик паразита з овальними парними листям і невеликими блідо-жовтуватими квітками. Уражені гілки поступово слабшають і вище місця ураження нерідко засихають зовсім.\nХарактеристика хвороб, що викликаються грибами\nНайменування класу грибів\nНайменування хвороби та збудника\nМожливі ознаки прояву хвороби (симптоми)\nУмови, які сприяють розвитку хвороби\nСтадія первинної інфекції\nСтадія вторинної інфекції\nОсвіта наростів, пухлин з хвилястою поверхнею на бульбах, загнивання бульби\nЗародковий міцелій (плазмодій)\nУ грунті у формі цист\nВисока вологість грунту, рН 5,0; легкі грунти з хорошою аерацією, t 15-20єС\nВиведення стійких сортів, карантинні заходи, знищення бур'янів пасльонових, знезараження грунту нітрафеном, застосування сівозміни з використанням просапних культур, зміст грунту під чорним паром\nОсвіта наростів на коренях, кіт. потім темніють і загнивають, рослини виглядають пригніченими, качани не зав'язуються, у спеку прівядают нижнє листя, рослини погано вкорінюються\nУ грунті у формі суперечка\nВологість грунту 80-90%, оптимальна t 18-24є, рН 6,0-6,5\nОбробіток менш вражаючі сортів, прім.севооборотов, вивезення з теплиці грунту після знезараження карбатіоном, вапнування грунту до рН 6,5, знищення хрестоцвітних бур'янів\nПочорніння і загнивання кореневої шийки\nГрунт, рослинні залишки у формі цист\nВисока вологість грунту та повітря\nДезінфекція грунту парою і хім.препаратом - карбатіоном, протруювання насіння 65% фентіураму, 80% ТМТД, розпушування грунту, провітрювання парників, дотримання норм посівів, знищення хворих рослин\nПероноспороз, несправжня борошниста роса сої Peronospora manshurica Syd.\nНа сім'ядолях і листках - хлоротичними плями, на нижньому боці аркуша - сіро-фіолетовий наліт, уповільнення росту рослин, на внутрішніх стінках стулок бобів і насінні - кремова плівка\nОоспори зимують на насінні, рослинних рештках\nЗбереження крапельно-рідкої вологи на листках протягом 5 годин, підвищена вологість\nЗяблева оранка з закладенням рослинних залишків, обприскування 0,5% суспензією 80% цинеб; обприскування фентіураму (4-6 кг / т)\nФітофтороз картоплі Phitophthora infestans d By.\nБурі плями на листі і білий наліт, на стеблах - коричневі смуги, на бульбах - вдавлені коричневі плями.\nУ хворих бульбах\nВ умовах РФ - міцелій\nПідвищена вологість - 96-100% у поєднанні з t 13-18єС\nЗнищення зараженої бадилля до збирання врожаю хлоратом магнію, скошування бадилля, обробка посадкового матеріалу\nКорнеед цукрових буряків Pythium debaryanum Hesse; Aphanomyces cochlioides Drechs.\nСкловидне пляма на корінці, темні штрихи, смужки, загнивання коріння, прівяданіе і пожовтіння листя проростків\nУ формі ооспор на залишках рослин у грунті\nОслаблені рослини, нестача поживних в-в, слабка аерація, висушування грунту в період сходів, низька температура (5-7єС) грунту, глибока закладення насіння\nДотримання сівозміни, зяблева оранка з закладенням органічних залишків, внесення вапна та добрив з осені. Посів відкаліброваним насінням при t 5єС, протруювання насіння гранозаном (2-4 кг / т), 80% ТМТД (5-6 кг / т)\nНесправжня борошниста роса соняшнику Plasmopara helianthi Novot\nВідставання в рості, карликовість, жовтуваті плями на листі, на прикореневій частині - наліт спороношення\nОоспори на рослинних рештках у грунті\nДощова погода, оптимальна t 17-18єС\nДотримання сівозміни, очищення та сортування насіння, посів стійких сортів, прополка посівів, знищення заражених рослин, глибока зяблева оранка\nФітофтороз томатів Phуtophthora infestans d. By.\nНа плодах з'являються коричневі плями, на листі - великі бурі плями з білим нальотом\nНа рослинних залишках\nВисока вологість повітря, тумани, роси\nРозташування посадок томатів далеко від картопляних полів, знищення рослинних залишків та уражених плодів, обприскування 1% розчином бордоської ж-ти, 0,4% суспензією цинеб, 0,4% суспензією 80% купрозана, 0,5% суспензією 50% капіталу , виведення стійких сортів\nПероноспороз, несправжня борошниста роса буряка Peronospora schachtii Fckl.\nПагони зупиняються в розвитку, викривляються; уражені листя має світле забарвлення, платівки товщають, краю загортаються, стають крихкими, уражені ділянки покриваються сірувато-фіолетовим нальотом\nУ коренеплодах у формі міцелію, у формі ооспор в заражених рослинних залишках, у формі міцелію і ооспор в насіннєвих клубочках\nНаявність краплинної вологи, відносна вологість вище 70%, прохолодна погода (16 ˚ С)\nЗнищення хворих рослин і рослинних залишків, бракування маткових коріння перед прибиранням, глибока оранка; завчасне протруювання с6емян гранозаном 2-4 кг / т, 80% ТМТД (% -: кг / т); обприскування рослин 0,5% суспензією 90% хлорокиси міді , 0,5% суспензією 80% цинеб\nКагатної гниль цукрових буряків\nУражені коріння сірого, бурого, чорного кольору, міцність тканин втрачається, корені можуть ослизнюється і розм'якшуватися\nДобре розвинений Неклітинний міцелій\nМеханічні пошкодження, підв'ялювання коренів після збирання, високі або негативні температури\nВирощування стійких сортів, запобігання від пошкоджень при збиранні, транспортуванні, зберіганні, обробка вапном-пушонкою Кагатної поля перед закладкою буряків і коренів вапняним молоком,.\nФузаріоз колосків Cibberella zeae Petch.\nРожевий наліт на колосі та зерні, знебарвлення колоса, утворення чорних крапок, щупле зерно\nНа рослинних рештках у грунті у вигляді міцелію, плодових тіл, в ураженому зерні у вигляді міцелію\nРясні опади перед збиранням, оптимальна t 28-30єС\nДотримання сівозміни, глибока зяблева оранка, оптимальні строки посіву, внесення фосфорно-калійних добрив, своєчасне прибирання та сушка зерна. Очищення і сортування зерна, знезараження насіння термічним і хімічним способами.\nБорошниста роса злаків Erysiphe graminis DC.\nБілий наліт на листі, який потім сіріє і буріє, передчасне відмирання листя\nНа сходах озимих у формі міцелію, плодові тіла на рослинних залишках\nЗагущені посіви, вітряна погода\nРання зяблева оранка, дотримання сівозміни, ранній посів ярих, внесення добрив і мікроелементів, обробіток стійких сортів\nМоніліального опіку яблуні Monilinia mali (Tak.) Whet.\nВідмирання суцвіть, молодих зав'язей і несучих їх гілочок, на нижній стороні уражених органів - спороношення білого кольору, на плодах тягуча бурштинова рідина\nУ формі склероциев в плодах, плодоніжках, черешках, поверхні грунту\nВисока вологість 70-97%, в поєднанні з низькою t 9-12Є З\nЗнищення опалих плодів, листя, переорювання міжряддя, перекопування пристовбурних кіл, уражених листя, обприскування грунту 2% розчином нітрофен, профілактичне обприскування 1% розчином бордоської ж-ти, 0,4% суспензією цинеб, 0,1% суспензією Беном\nРак конюшини, склеротіноз Sclerotinia trifolium Eriks.\nРозетки листя сріблясто-сірого кольору, коренева шийка і верхня частина кореня бурого забарвлення, гниють\nНа рослині зимує у формі міцелію з утворенням склероциев взимку\nНизька агротехніка, засміченість посівів, невідповідність покривної культури, висушування грунту, рясні опади восени, теплі зими\nДотримання сівозміни, правильна агротехніка - вибір покривної культури, підгодівлі фосфорно-калійними добривами, розпушування міжрядь, окультурення грунтів, глибока переорювання, знищення заражених рослин.\nГоловня збудники - гриби класу Basidiomycetes, порядок Ustilaginales\nПри твердої головне руйнується зерно, при курній - всі частини колоса. Гриб утворює пилять або щільну темну масу, при карликової головне спостерігається сильне кущіння\nСажкові спори на поверхні зерна, грунту\nСпори за типом конідій\nВисока вологість грунту (46-60%), низька температура, наявність світла, кисню\nОбробіток стійких чи слабо уражених сортів, термічне прогрівання або протруювання насіння\nБура іржа пшениці Puccinia triticina eriks.\nОсвіта пустул або подушечок, хлороз\nТелейтоспори на стерні, міцелій на лещіце\nОптимальна температура t 15-25єС\nВисокостійкі сорти, лущення і зяблева оранка після збирання озимих\nІржа соняшнику Puccinia helianthi Schw.\nНа листі жовті ецідіальние подушечки, потім темно-коричневі пустули, в'янення і засихання листя, дрібні кошики\nТелейтоспори на рослинних залишках, насіннєвому матеріалі\nВисока вологість і температура при проростанні спор, спекотна і посушлива погода\nДотримання сівозміни, знищення бур'янів, своєчасне прибирання, боротьба з падалицею, прибирання рослинних залишків, очищення насіннєвого матеріалу, виведення стійких сортів\nНедосконалі гриби Недосконалі гриби\nЗвичайна коренева гниль злаків Bipolaris sorokiniana Shoemaker\nПокорічневеніе коренів, пожовтіння, в'янення листя, затримка росту, белостебельность, біло-рожевий наліт, неповна озерненості колоса\nРослинні залишки, грунт, хворі насіння\nНедостатня кількість опадів, різке коливання вологи у грунті\nСвоєчасне прибирання та просушування насіння до кондиційної вологості, передпосівне протруювання насіння, прибирання і спалювання рослинні залишків, дотримання сівозміни, внесення фосфорно-калійних добрив.\nСнігова, або фузаріозна цвіль (випрівання озимих) Fusarium nivale (Fr.) Ces.\nРожевий наліт, паутіністий наліт, руйнування листя\nРослинні залишки, грунт у вигляді плодових тіл, міцелію, конідій\nОслаблені рослини, нестача поживних речовин, метеоумови: випадання снігу на поталу грунт, відлиги, затяжні осінь і весна\nДренування та вапнування кислих грунтів, дотримання сівозміни, внесення органічних і мінеральних добрив перед посівом, посів високоякісним насінням, підгодівля сходів восени фосфорно-калійними добривами, боронування і підживлення озимих ранньою весною\nСмугаста плямистість ячменю конідіального стадія-Drechslera graminea (Rab.) Ito\nНа сходах з'являються поздовжні світло-коричневі смужки, у дорослих рослин - темно-коричневі засихають листові пластинки, щуплі зерна\nНа рослинних рештках і насінні у вигляді міцелію і склероциев\nОслаблені рослини, нестача поживних речовин і мікроелементів\nДотримання сівозміни, глибока заорювання рослинних залишків, протруювання хім.препаратамі насіння. Очищення насіннєвого матеріалу від домішки щуплих насіння, посів стійких сортів, підгодівля міндобрив і мікроелементами\nСепторіоз пшениці Septoria nоdorum Berk.et Br.\nТемно-бурі плями на всьому рослині, відмирання листя, відставання в рості, сильне кущіння, укорочення стебла, скорочення кількості зерен в колосі\nРослинні залишки і насіння\nСистематично випадають опади, роса, оптимальна температура 20-23єС\nАскохитоз вівса Ascochyta avenae Sprague et AGJohnson\nНа листі довгасті блідо-помаранчеві, потім біліють плями з тонкою червоно-коричневою облямівкою\nНа рослинних рештках у перітеціях\nВисокий сніговий покрив, пізня весна і тривалий танення снігу\nСтворення високої агротехніки, введення стійких сортів\nАскохитоз гороху Ascochyta pisi Lib. і A.pinodes LKJones\nA.pisi - світло бурі плями на бобах, листі. A.pinodes - поява темних з фіолетовим відтінком плям\nЗберігається у формі міцелію в заражених насінні, пікнід і перітеціев на післязбиральних залишках гороху\nВисока (понад 70%) вологість повітря, помірна (15-20єС) температура\nПротруювання 80% ТМТД, 65% фентіураму, агротехнічні заходи: вапнування грунтів, внесення фосфорно-калійних добрив, дотримання сівозміни, своєчасне прибирання в суху погоду, швидкий обмолот, просушування зерна і зберігання в сухих приміщеннях. Виведення більш стійких сортів\nЧорна парша, ризоктоніоз Rhizoctonia solani Kuen.\nБородавочки на бульбах, чорні плями поблизу чечевічек, близько очок вдавлені мокнучі плями, на паростках темно-бурі плями і виразки, бурі плями на коренях і Сталоне. На стеблах повстяний наліт\nНа залишках хворих рослин, уражених бульбах і грунті у вигляді склероциев і грибниці\nЦеркоспороз цукрових буряків Cercospora beticola Sacc.\nЧисленні дрібні світло-бурі або сіруваті плями, обмежені червонуватою облямівкою, сіруватий наліт, відмирання листя\nВологість повітря вище 70%, середньодобова температура більше 15єС\nОбприскування 8% і 16% суспензією 90% хлорокиси міді, 0,5% суспензією 80% цинеб або 0,4% суспензією купрозана, 1% бордоською ж-ма. Виведення стійких сортів. Агротехнічні заходи: глибока зяб, снігозатримання, розпушування, знищення бур'янів\nПарша яблуні Fusicladium dendrificum Fckl. Парша груші Fusicladium pirfinum Fckl. (Конідіального стадії)\nПлями на листках або смужки вздовж жилок, покриті оксамитовим нальотом оливкового кольору. На груші - здуття на корі, які потім розтріскуються. Передчасне опадання листя, зав'язей, чашолистків і квіток\nУ опалому листі у формі псевдотеціев (плодових тіл)\nt 16-22є С, висока вологість повітря\nЗнищення опалого листя, переорювання та перекопування пристовбурних кіл, обприскування грунту 2-3% розчином 60% нітрафен, 0,1% суспензією беазоміла, профілактичне обприскування 3-4% бордоською рідиною, використання стійких сортів\nЧорний рак розоцвітих Sphaeropsis malorum Pk.\nНа листі бура плямистість, на плодах - бура гниль, на корі маслянисті плями з вдавленням, кора буро-фіолетового відтінку, потім чорніє\nНа уражених рослинах у формі пікніди або міцелію\nРізкі коливання вологості, недостатнє харчування, вік, випадають опади, t 26-27є С\nПідбір витривалих сортів, своєчасна обрізка, регулярні поливи, підгодівлі, видалення хворих дерев, вирізка та спалювання заражених пагонів, заорювання опалого плодів і листя, дезінфекція 1-3% розчином мідного купоросу і обробка нігроловою замазкою при зачистці ураженої кори; без зачистки - нафтенатами, профілактичної обприскування бордоською ж-ма. Посадка стійких сортів\nПлодова гниль яблуні і груші Monilia fructigena (Fr.) West\nБура плямистість на плодах, розм'якшення м'якоті, почорніння, муміфікація плодів\nУ муміфікованих плодах, в заражених плодах у формі міцелію, на деревах\nВисока вологість, t 24-28є С\nЗбір уражених плодів, перекопування пристовбурних кіл, збір падалиці, збереження цілісності плодів при транспортуванні. Обприскування грунту 2-3% розчином 60% нітрафен, 0,1% суспензією беазоміла, профілактичне обприскування 3-4% бордоською рідиною,\nХарактеристика хвороб, що викликаються актиноміцетами, бактеріями, вірусами\nНазва хвороби та збудника\nЗовнішні ознаки прояву хвороби (симптоми)\nСпособи проникнення заразного початку в тканини рослин\nСпособи передачі від рослини до рослини\nУмови, що сприяють масовому розвитку хвороби\nЧорний бактеріоз пшениці Xanthomonas translucens (Sm.) Dawson\nНа колосках - чорна пляма або широкі штрихи, побуріння колоса, листя спочатку хлоротичними, потім коричневі, побуріння соломини, зерно щупле\nЧерез пошкодження або продихи\nЗаражена зерно і рослинні залишки\nМеханічний: з краплями дощу, комахами.\nСприятливі екологічні умови та наявність сприйнятливих сортів\nСтворення стійких сортів, протруювання насіння перед посівом\nКільцева гниль картоплі Corynebacterium sepedonicum (Sp. Et K.) Skapt. Et Burkh.\nВ'янення рослин і загнивання бульб\nМеханічний: при зіткненні з хворими бульбами і бадиллям, через знаряддя обробки\nВисока вологість, оптимальна t - 20-25єС\nПрочищення насіннєвих посадок, просушування картоплі на світлі, сортування перед закладанням на зберігання, правильний режим зберігання\nЧорна ніжка картоплі Pectobacterium carotovorum var.atrosepticum (van Hall) Dawson\nЗагальне пригнічення, листя жовтіє і скручуються, почорніння і загнивання основи стебла, бульб\nМеханічний: при різанні посадкового матеріалу\nВисока температура, посуха, глинисті сирі грунту\nПосадка здорового матеріалу, дезінфекція бульб 40% розчином формаліну, дотримання агротехніки, видалення хворих рослин, підтримання нормальної вологості й температури в сховищі, боротьба з комахами, ушкоджувальними бульби. Просушування і светозакалка бульб перед закладанням на зберігання\nСлизистий бактеріоз капусти Pectobacterium aroideae Waldee\nОслизнение листя, загнивання качана\nТепла (20-25єС), дощова погода\nЗнищення рослинних залишків, сівозміни, боротьба з переносниками\nБактеріальний рак томатів Corynebacterium michiganense Jens.\nВ'янення рослин, засихання листя, темні смужки на стовбурах, виразки\nРослинні залишки, насіння\nМеханічний: з краплями дощу\nДощова тепла (25-27єС) погода, загущені посадки, пікіровка, пасинкування\nПротруювання насіння 80% ТМТД, сівозміна, видалення хворих рослин, посадка стійких сортів\nЧорна бактеріальна плямистість томатів Xanthomonas vesicatoria Dawson\nНа листі - чорні плями, на плодах - чорні точки, оточені водянистої каймою\nЧерез продихи, ранки\nНасіння, рослинні залишки\nДощем, вітром, при поливі\nНевеликі, але часті дощі, температура 28-30єС\nВідбір здорових плодів на насіння, протруєння насіння 80% ТМТД, знищення рослинних залишків, дотримання сівозміни, обприскування рослин 1% розчином бордоської ж-ти, 0,4% суспензією 90% хлорокиси міді, 0,4% суспензії 80% цинеб\nБактеріоз огірків Pseudomonas lachrymans (Sm. Et Br. ) Stapp\nНа сім'ядолях водянисті плями, на листі - темно-зелені масляні плями, потім темно-сірі, лист засихає, на плодах водянисті плями, виразки, гниль\nВітер, дощ, роса, комахи - баштанна попелиця, павутинний кліщ\nПідвищена вологість і температура, наявність на рослинах крапель дощу, роси\nВідбір здорових плодів на насіння, протруєння насіння 80% ТМТД, знищення рослинних залишків, дотримання сівозміни, обприскування рослин 1% розчином бордоської ж-ти, 0,4% суспензією 80% цинеб, 0,4% суспензією 90% хлорокиси міді\nЗвичайна парша Асtinomyces scabies Gussow\nПоверхня бульб покривається виразками, бородавочками\nЧерез чечевички, ранки в період клубнеобразования\nГрунт і заражені посадочні бульби\nПідвищена температура, добра аерація грунту, лужне середовище, наявність у грунті великої кількості органічних речовин., Знижена вологість\nДотримання сівозміни, використання на посадку найбільш стійких сортів, застосування на лужних грунтах фізіологічно кислих добрив, сидеральних добрив, обмеження внесення вапна і неперепревшего гною; протруювання бульб 40% формаліном з подальшим 4 годинниковим томлінням або ТМТД.\nВірус закукліванія вівса Avena virus 1\nПоява мозаїчності у вигляді світло-зелених смужок уздовж жилок, відставання в рості, невихід в трубку, погане кущіння, квітки зелені, ненормально розростаються\nЧерез пошкоджені комахами тканини\nПереносник - темна цикадка Liburnia striatella, зимує в тілі цикадок, кореневищ багаторічних трав\nБіологічний спосіб: цикадки вірулентніші після годування на хворому рослині не менше 6 годин\nЕпіфітотії, пов'язані з масовим розмноженням темної цикадки\nАгротехнічні заходи, що знижують чисельність темної цикадки, підвищення стійкість рослин до закукліванію: застосування фосфорних і калійних добрив, посів у оптимальні терміни, глибока зяблева оранка з попереднім лущенням, знищення бур'янів, дотримання сівозміни\nМозаїка пшениці Treticum virus 8. Zazurilo et Sitn.\nМозаїчність листя, відставання в рості, підвищена кущистість\nЯйця комах, зберігається в озимої пшениці\nСмугаста цикадка вівса\nСприятливі екологічні умови, масове розмноження цикадки\nРаннє лущення стерні, глибока зяблева оранка після озимої та ярої пшениці, знищення комах-переносників, посів озимих в оптимальні терміни, ярових - в ранні терміни, виведення стійких сортів\nМозаїка сої Soja virus 1 Smith.\nСвітлішають жилки, з'являється крапчатість, листя зморшкуваті, краю закручуються, потім листя стають шкірястими, крихкими, рослини відстають у рості, боби мають вигнуту форму, містять мало насіння\nПередається попелицями, механічний шлях - контакт здорових і хворих рослин\nВидалення заражених рослин, систематична боротьба з переносниками - попелицями, виведення стійких сортів\nЗморшкувата, або полосчата, мозаїка картоплі Y-вірус\nНекротичні плями на листі при первинній інфекції, зморшкуватість пластинки листка, некроз, листя відмирає і повисають на висохлих черешках, крихкість стебел, розлогий вид куща\nПопелиця, найбільш активно - персикова і огіркова, контактний спосіб передачі через бадилля, бульби\nУражається переважно в молодому віці, сприйнятливість сорту\nЗастосування безвірусного здорового матеріалу, термотерапія, хемотерапії, виведення сортів, стійких до вірусу, знищення хворих рослин\nСкладчаста мозаїка картоплі\nСкладчастість листя, вологість їх країв, некроз\nПопелиця, найбільш активно - персикова і огіркова, контактний спосіб передачі через бульби\nМозаїка цукрових буряків Beta virus 2 Smith\nСвітлофарбованим ділянки, смужки, мозаїчність листя, пригнічення рослин\nЗаражена безвисадковий буряк, в якій вірус зимує\nПопелиця, буряковий клоп, цикадки\nУмови, які сприяють розвитку комах\nВибракування уражених рослин, просторова ізоляція посівів маткової і фабричних буряків.\nМозаїка томатів ВТМ - вірус тютюнової мозаїки Nicotiana virus 1\nКрапчастість листя, деформація молодого листя, пригнічення рослин\nЧерез пошкоджені волоски, кутикулу\nКонтактний: щеплення, пікіровка, прищипка; насіння, комахи\nВисока вологість повітря, брак світла\nПосів здорового насіння, знезараження насіння 20% розчином соляної кислоти, дезінфекція парникових рам, інвентарю, знищення рослинних залишків, боротьба з квітковими паразитами\nСтрік томатів ВТМ - вірус тютюнової мозаїки, комплекс вірусів ВТМ + Х вірус картоплі, ВТМ + Y вірус картоплі (подвійний стрік), окремі штами Х-і Y-вірус без участі ВТМ\nНаявність темних смуг на черешках і стеблах, засихання рослин. Рослини пригноблені, зупинка у зростанні плодів, темні плями у вигляді смуг на плодах, погіршення їх смакових якостей. У відкритому грунті плоди буріють і відмирають\nЧерез ушкоджену кутикулу\nБур'яни, у відкритому грунті передається з картоплі\nУ теплицях - знижена середньодобова температура і низька сонячна радіація\nПосів здорового насіння, знезараження насіння 20% розчином HCl, дезінфекція парникових рам, посадкових ящиків, інвентарю 5% розчином перманганату калію, вибракування уражених рослин, знищення рослинних залишків після знімання плодів, безрозсадної культура томатів для умов півдня, знищення бур'янів, боротьба з квітковими паразитами, обприскування в теплицях 10% р-ром знежиреного молока\nСистема заходів щодо захисту від хвороб\nСистемне положення збудника (клас, порядок, родина)\nХарактерні симптоми (прояви) хвороби\nУмови виникнення і розвитку хвороби\nСистема заходів щодо захисту культури від даної хвороби\nЗимуючі стадії збудника й першоджерела хвороб\nСтадія вторинної інфекції та шляхи її поширення від рослини до рослини\nЗаходи боротьби з даними захворюваннями в господарстві\nЯкі більш досконалі і прогресивні прийомні рекомендації господарству\nКлас Chytridiomycetes, порядок Chytridiales\nВисока вологість грунту, рН 5,0, легкі грунти з хорошою аерацією, t 15-20єС\nКлас Oomycetes, порядок Peronosporales\nБурі плями на листі і білий наліт, на стеблах - коричневі смуги, на бульбах - вдавлені коричневі плями. Загибель рослини.\nДжерело інфекції - хворі посадочні бульби; уражені бульби, що залишилися в полі після збирання\nЧорна парша, ризоктоніоз\nRhizoctonia solani Kuen. Клас Deuteromycetes порядок Mycelia sterilia\nБородавочки на бульбах, чорні плями поблизу чечевічек, близько очок вдавлені мокнучі плями, на паростках темно-бурі плями і виразки, бурі плями на коренях і Сталоне.\nНа залишках хворих рослин, уражених бульбах і грунті у вигляді грибниці\nФенологічний календар заходів по боротьбі з хворобами рослин\nПроти якого збудника хвороби\nКарантинні заходи: контроль за перевезенням насіннєвого і продовольчої картоплі, щорічне обстеження картоплі\nЗнезараження грунту в осередках раку розміром не більше 0,02 га\nНітрафен (400-440 г/м2)\nЗастосування сівозміни з використанням просапних культур (не рекомендується вирощувати в осередках зараження коренеплодів і цибулинних); зміст грунту під чорним паром; знищення бур'янів\nПід зяблеву оранку\nВнесення в грунт калійно-фосфорних добрив та міді, бору марганцю\nПророщування бульб на світлі\nОбробка насіннєвих бульб\n3,7-3,8% суспензія полікарбацин\nПісля появи повних сходів\nОбприскування посадок картоплі\nМікроелементи одночасно з підгодівлею повним мінеральним добривам\nПеред змиканням бадилля в рядках\nВисоке підгортання, що охороняє бульби нового врожаю від зараження\nПеред початком цвітіння, повторно через кожні 10-12 днів\n1% бордоською ж-ма, 0,4% суспензією з 90% хлорокиси міді, 80% цинеб (витрата препарату 400-500 л / га)\nЗа 10-15 днів до збирання\nЗнищення зараженої бадилля\nХлорат магнію (1000-1100 л / га)\nПід зяблеву оранку восени\nПротруювання насіннєвих бульб\n0,5-1% суспензією фундозола, змочування 3% суспензією ТМТД, 3,7-3,8% суспензією 75% полікарбацин.\nЯровізірованние бульби в оптимальні терміни\n1. Головін П.М. Фітопатологія Л.: Колос - 1980\n2. Горленко М.В. Сільськогосподарська фітопатологія М.: Вища школа -1968\n288.8кб. | скачати


Любовна тематика займала почесне місце в творчості багатьох поетів і письменників. Завдяки цьому прекрасному почуттю побачило світ безліч ліричних творів, наповнених високими зізнаннями, які були одягнені в метафоричну форму.\nПоет Михайло Лермонтов був одним з тих, хто віддавався цьому почуттю цілком. На його нетривалому життєвому шляху часто зустрічалися жінки, яким вдавалося запалити в серці поета полум’я щирої любові. Але не завжди він отримував відповідне почуття. Найчастіше його обраниці залишалися холодні і тоді накопичилися душевні переживання поет мав довіру папері.\nУ студентські роки Лермонтов був без відповіді закоханий в зовсім ще юну красуню, поетичну натуру Варвару Лопухіну. Поет присвятив їй багато віршів, він писав, що любов стала для нього обраний від дум і суєти, з тих пір як він зустрів Варвару. Але цим відносинам не судилося продовження, Варя вийшла заміж, а молодого поета охопила туга і смуток.\nНаступним адресатом любовних зізнань став образ (висміює будь-які дії поета) Катерини Сушкова. Саме їй був присвячений цілий цикл віршів “Сушковскій цикл” і також для неї було написано вірш “Жебрак”, в якому Лермонтов передає ту біль, що принесла йому Катерина своїми насмішками. Поет пише про те, що кращі його почуття обмануті тепер навік.\nШукаючи розраду поет звертає увагу на вже заміжню художницю Олександру Воронцову-Дашкову, яка згодом стала його музою. Поет розумів, що ця жінка не його доля. Любити таку складно, вона вислизає як змія, пише він про неї в творі “До портрета”.\nДо дочки московського драматурга Наталії Іванової молодий поет відчував сильніше дружнього. Її образ є відображенням в героїні драми “Дивна людина”, яка, як і Наталя зробила вибір не на користь головного героя.\nВсі ці красиві твори не розпалювали вогню в душах муз, яким вони були адресовані. Поет переживаючи всю гіркоту поразок не втратив своєї душевної краси. Створюючи образи героїнь своїх віршів поет завжди ставився до них з теплотою і ніжністю. Це були його музи надихають на розкриття таланту.\nАдресати любовної лірики Лермонтова Посилання на основну публікацію\nГоголь «Тарас Бульба», глава 2 – короткий зміст\n“Сповідь” Руссо: опис і аналіз роману


Чому не дають кредит у фінансових органзаціях? Що робити, коли не дають кредит у банку?\nПрактично кожен з нас хоча б раз у житті користувався грошима, отриманими у борг. Згадайте, скільки разів ви позичали у друзів кошти до зарплати? Не злічити! Якщо потрібна велика сума, можна звернутися до приватного кредитора, у сервіс онлайн-кредитування або банківську установу. На жаль, не завжди вам буде гарантовано позитивну відповідь. Що робити, коли не дають кредит?\nБанки практично ніколи не пояснюють причину відмови. Навіть якщо ви упевнені, що зі свого боку зробили все можливе, не факт, що кредитна установа прийме позитивне рішення на вашу користь. Як же зрозуміти причини відмови й уникнути помилок у майбутньому?\nЩоб підвищити шанси на успіх, необхідно вивчити основні причини, які можуть бути приводом для відмови:\nПоведінка позичальника. Пам’ятайте, що зустрічають по одежині. Якщо клієнт нервує, плутається у відповідях – це виглядає підозріло та не лишиться непоміченим. Неохайність, стан сп’яніння також вагомий привід відмовити у кредиті.\nРівень доходу. Скромна зарплатня викликає сумнів у благонадійності клієнта. Надто високий дохід – ще одна причина, чому не дають кредит. Існує ймовірність того, що займ буде погашено передчасно і банк не отримає свій прибуток.\nКредитна історія. Насамперед, банківський менеджер перевірить надійність потенційного позичальника. Якщо у вас є борги в інших місцях, слід погасити їх, оскільки це буде виявлено одразу ж. Якщо у вас були прострочки у минулому, слід одразу ж розповісти про це і пояснити причини їх виникнення. Так ви переконаєте банк у готовності співпрацювати і підвищите свої шанси на успіх.\nВік. Чим більше сума, тим вище рівень вимог до клієнта. Багато банків видають кредит особам у віці від 24 до 60-65 років. Таким чином, займ отримують працездатні громадяни, які у період кредитування гарантують повну та своєчасну виплату.\nПравдива інформація. Якщо ви намагаєтесь приховати важливі дані або про щось промовчати, дуже ризикуєте. При виявлені будь-якої невідповідності, банк вирішить, що клієнт його обманює і накладе заборону на видачу кредиту.\nНепостійне місце працевлаштування. Сезонна або тимчасова робота, випробувальний термін – все це важливий привід для відмови. І навпаки, якщо ви вкажете, що в доповненні до основного доходу, маєте ще кілька джерел заробітку, збільшите шанси.\nПрактично нереально отримати у банку кредит вагітним жінкам й молодим матусям, студентам, пенсіонерам і людям без офіційного працевлаштування.\nЩо робити, коли не дають кредит? Підвищуємо шанси на успіх\nМи з’ясували, чому не дають кредит в більшості випадків. Що ж робити далі? Існує кілька перевірених варіантів, здатних допомогти у розв’язанні проблеми:\n• Звернутися в інше місце. Не видають тут, йдіть у інший банк. Відмовили у банківській установі? Зверніться по допомогу у мікрофінансову організацію (МФО). Оскільки у кожної фінкомпанії існують свої критерії, має сенс спробувати щастя у декількох місцях.\n• Поліпшити кредитний рейтинг. Кожен позичальник може зробити запит у БКІ (Бюро кредитних історій) і дізнатися свою кредитну історію. Якщо ви не погасили старі борги, радимо невідкладно зайнятися цим питанням.\n• Поручитель. Багато банків охоче дають кредит, якщо за позичальника поручиться платоспроможний друг. Отримати гроші без поручителів пропонує компанія SOS CREDIT. Новим клієнтам доступний кредит на суму до 3 000 гривень під 0%.\nКредит онлайн – це швидкий й зручний спосіб отримати потрібну суму без довідок про доходи, поручителів, застави та страховки. Паспорт, ідентифікаційний код і банківська картка – все, що знадобиться для подачі заявки.\nЩо робити, якщо не дають кредит у банку? Звертайтеся по допомогу у SOS CREDIT. Спробуйте і оцініть усі переваги співпраці з сервісом швидких займів.


Інтер'єр KT Exclusive Playdate again pd53012 - купити в магазині шпалер для стін oboi.ua\nІнтер'єр KT Exclusive Playdate again pd53012\nШпалери колекції KT Exclusive Playdate again 86\nОбои KT Exclusive Playdate again pd53012\nКупити Обои KT Exclusive Playdate again pd53012 в нашем магазине обоев\nВсі візерунки колекції шпалер для стін - Playdate again KT Exclusive\nВибір шпалер - складна задача, особливо враховуючи різноманітність продукції. Розповімо Вам про тонкощі вибору шпалер. Порадимо які саме шпалери краще купити для дитячої кімнати, вітальні або передпокою. Наші підказки мають загальний характер і вони будуть корисні при виборі шпалер для будь-яких приміщень.\nПідкреслюємо переваги і приховуємо недоліки. Використовуючи шпалери іншого відтінку або візерунка для однієї зі стін або її частини, Ви відразу ж зробите це місце центром фокусу. У той же час, Ви відволікаєте увагу від інших стін, приховуючи їх недоліки. Чим яскравіше і помітніше шпалери на основній стіні, тим менше у вади шансів бути поміченою.\nДивіться повну\tколекцію шпалер\tKT Exclusive Playdate again в нашому інтернет магазині\t. Тут показані 16 з\t86 шпалер з цієї колекції.\nТеги: Інтер'єр Шпалери для стін KT Exclusive Playdate again pd53012


Як правильно пересаджувати банан » Все для дачників і городників, поради та рекомендації\nЯк правильно пересаджувати банан\nБанан раніше багатьом здавався дивним рослиною, справжнім символом екзотики. Люди бачили його тільки на картинках або під час подорожей, але сьогодні все змінилося. Деякі ентузіасти вирощують це диво у себе вдома, але для цього потрібно терпіння і знання його характеру.\nМолодий банан потребує постійних пересадках, так як він відрізняється швидкими темпами росту.\nЯкщо ви придбали крихітний паросток, то його потрібно переміщати в більший горщик кожен місяць. Грунт при цьому повинна бути легкою і живильної, тому на добриво не скупіться. Також бажано це екзотична рослина перевалювати, не оголюючи коріння. До того ж, варто уважніше поставитися до листочкам, які відрізняються високою чутливістю, тому легко ламаються.\nЯкщо ваш вихованець відносно невеликий, то йому достатньо пятилитрового горщика. Коли рослина досягне висоти півметра або більше, його переселяють у двенадцатілітровий горщик. Дорослій рослині потрібно величезна посудина на 50 літрів. Якщо ви не в змозі забезпечити йому такі умови, то можете врожаю не чекати. До того ж, темпи зростання в тісному горщику у банана сповільнюються, а рослина відчуває найсильніший дискомфорт.\nОдин мій знайомий навіть хотів якось купити земельну ділянку під вирощування бананів. Незабаром його відрадили досвідчені садівники.


На Закарпатті прикордонники проходять навчання на полігоні\nКілька днів поспіль військовослужбовці Чопського прикордонного загону проходять навчання на базі одного з полігонів Закарпатської області.\nЗнаходячись у польових умовах, прикордонники вдосконалюють свої навички у володінні стрілецькою зброєю, метанні гранат, а також стрільбі з автоматичної та протитанкової зброї. Про це повідомляє прес-служба Державної прикордонної служби України.\nКрім того, під час навчань особового складу особлива увага інструкторів приділялася облаштуванню інженерних споруд оборонного характеру – окопів та бліндажів, ознайомленню з елементами тактичної медицини, а також взаємодії в тактичних групах.\nВажливою складовою навчань є те, що у них беруть участь як ті військовослужбовці, які вже мають безпосередній досвід участі в АТО, так і ті охоронці державного кордону, які готуються до посилення ділянки державного кордону на сході України.\nПопередній записУ берегівському притулку для собак облаштували 20 вольєрів\nНаступний записЯк на Закарпатті виготовляють італійські сири (ВІДЕО)


Що Церква говорить про гріх наклепу? | CREDO\n12 Травня 2022, 16:58 1103\nКоли йдеться про наклеп, Католицька Церква дотримується вчення Христа, прагнучи захистити гідність кожної особи.\nКатехизм Католицької Церкви відносить наклеп до гріха проти Восьмої заповіді. «Учні Христа “одягнулися в нову людину, створену на подобу Божу, у справедливості й у святості правди”. “Відкинувши брехню”, вони мають “залишити всяку злобу й усякий підступ, лицемірство, заздрість і всілякі обмови”. Фальшиве свідчення і кривоприсяга. Висловлене публічно слово, що суперечить правді, набирає особливої ваги. Перед судом воно стає фальшивим свідченням. Висловлене під присягою, воно є кривоприсягою. Така поведінка стає причиною або засудження невинного, або оправдання винуватого, або збільшення покарання, яке накладається на обвинуваченого. Вона поважно ускладнює виконання справедливості і слушність вироку, виданого суддями» (ККЦ, 2475-2476).\nЦя Божа заповідь охоплює найрізноманітніші образи людської гідності та стоїть на захисті репутації людини.\n«Пошанування доброго імені людини забороняє всякий вчинок і слово, які здатні заподіяти їм шкоду. Провиняється:\n— нерозважливим судженням, хто навіть мовчазно без достатніх на це підстав вірить у моральні вади ближнього;\n— обмовою, хто без об’єктивно важливої причини виявляє перед людьми, які цього не знають, вади та провини іншого;\n— наклепом, хто словами, які суперечать правді, шкодить доброму імені інших і дає нагоду до фальшивого осуду їх» (ККЦ, 2477).\nКатехизм також наголошує: «Обмова та наклепи знищують добре ім’я і честь ближнього. Честь є суспільним свідченням гідності людини, і кожен має природне право на честь, добре ім’я і пошану. Так, обмова та наклепи порушують чесноту справедливості і любові» (ККЦ, 2479).\nАле у той самий час Катехизм зазначає, що можуть існувати об’єктивно вагомі причини для публічного викриття вад людини. Це непросто розшифрувати, бо у більшості випадків ми не повинні публічно вказувати на чужі недоліки. Навіть сам Ісус просив нас спробувати вирішити суперечку приватно, перш ніж звертатися до суду: «А коли брат твій завинить супроти тебе, піди й докори йому віч-на-віч. Коли послухає тебе, ти придбав брата твого. Коли ж він не послухає тебе, візьми з собою ще одного або двох, щоб усяка справа вирішувалася на слово двох або трьох свідків. І коли він не схоче слухати їх, скажи Церкві; коли ж не схоче слухати й Церкви, нехай буде для тебе як поганин і митар» (Мт 18, 15-17).\nПроте навіть у цьому випадку Ісус пропонує нам звернутися до Церкви по допомогу у вирішенні проблеми, а не намагатися вирішити її публічно. Наклеп — це серйозний гріх, який суперечить Божим заповідям, і найкращий спосіб вирішити такий конфлікт — зробити це приватно, подалі від очей громадськості.\nвчення Церкви гідність людини Заповіді катехизм Катехизм Католицької Церкви наклеп


У теоретичному курсі описано морфологічну систему і структуру сучасної української літературної мови. Розглянуто з позицій функціонально-категорійної граматики центральні питання морфології; морфологічні одиниці й типи морфологічних категорій; взаємозв'язки морфології, синтаксису і словотвору. Подано з погляду функціонально-категорійної теорії нову інтерпретацію частин мови, морфологічних категорій і багатьох інших граматичних явищ сучасної української літературної мови. У книзі апробовано теоретичні засади нової академічної граматики української мови.\nДля мовознавців, викладачів і студентів філологічних факультетів, учителів.


Футзал: полтавська «ПЗМС» вирвала нічию у київської команди «IMS-НУХТ» • Футзал • Полтавщина Спорт\nФутзал: полтавська «ПЗМС» вирвала нічию у київської команди «IMS-НУХТ»\nПолтавки програвали у два м’ячі, але відігралися\nСьогодні у Полтаві у спорткомплексі Полтавського заводу медичного скла відбувся матч 13-го туру Чемпіонату України з футзалу серед жінок (Вища ліга). Команда Миколи Кудацького забила першою, але потім пропустила тричі і була змушена відіграватися. Але голи Олени Барсової і Таїсії Бабенко звели матч до нічиєї.\n«ПЗМС» — «IMS-НУХТ» — 3:3\n«ПЗМС»: Діхтяр, Шаповал, Воскобойник, Бабенко, Завгородня, Барсова, Дударчук, Мочалова, Келеп, Галак, Волосина\n«IMS-НУХТ»: Кислова, Голубцова, Воловенко, Будюк, Прокопенко, Кліпаченко, Кирильчук, Дубицька, Майбородіна, Чиженко, Шевченко, Роздобудько.\nГоли: Галак (6), Барсова (32), Бабенко (35) — Дубицька (8), Прокопенко (11), Майбородіна (26)\nУ першому таймі гості більше володіли м’ячем, але це не завадило полтавській команді забити швидкий гол. На шостій хвилині Євгенія Шаповал і Юлія Дударчук розіграли аут біля чужих воріт. Юлія пробивала по воротах і Олена Галак переправила м’яч у ворота — 1:0.\nВтім, перевага киянок позначилася двома швидкими голами у відповідь. На восьмій хвилині Ірина Дубицька, і на одинадцятій Ганна Прокопенко вивели своїми голами команду «IMS-НУХТ» вперед — 1:2. З таким рахунком закінчився перший тайм і команди пішли на перерву.\nУ другому таймі полтавські футзалістки теж швидко пропустили. Гол у ворота Юлії Діхтяр забила Ірина Майбородіна. Отож підопічним Миколи Кудацького довелося відіграватися. На 32-й хвилині Олена Барсова відважилася на дальній удар, який виявився точним — 2:3. Останнє гольове слово було за Таїсією Бабенко 3:3.\nТаким чином, полтавська команда, програючи у два м’ячі зводить гру до нічиєї і фінішує в чемпіонаті України четвертою. Попереду в нашої команди протистояння у Кубку України проти київського «Будстара».\n30 березня 2019, 16:33


Хлопчик 12 років загинув у Сумській області - дитину засипало землею - Парламент.UA\nГоловнаНовиниКримінал і Надзвичайні ПодіїДитина загинула у Сумській області під час збору металобрухту\nДитина загинула у Сумській області під час збору металобрухту\nНа хлопчика обвалився ґрунт на території колишнього заводу\nОбвал грунту Фото: sm.dsns.gov.ua\n22 Листопада 2021, 09:44\nУ Лебедині (Сумська область) на території колишнього підприємства під час збору металобрухту загинув 12-річний хлопчик.\nЯк повідомляє обласна Державно-рятувальна служба, нещасний випадок стався 20 листопада.\nРятувальники розповіли, що двоє хлопців 12 та 13 років збирали металобрухт. Через зсув ґрунту один з них опинився під завалом.\n13-річний товариш засипаного ґрунтом хлопця побіг за допомогою до місцевої жительки, яка одразу зателефонувала рятувальникам і побігла на місце пригоди.\nПо прибуттю на місце рятувальники помітили частину одягу дитини та почали розкопувати ґрунт.\nНа глибині близько 30 см натрапили на хлопчика 2009 р.н., якого без ознак життя дістали на поверхню і передали працівникам екстреної медичної допомоги. Попри докладені зусилля та проведені реанімаційні заходи лікарями, врятувати хлопчика не вдалося, - йдеться у повідомленні.\nЗа даним фактом у поліції відкрили кримінальне провадження за ст. 115 "Умисне вбивство" Кримінального кодексу України з відміткою "Нещасний випадок". Наразі встановлюються всі обставини та причини цієї події.\nНагадаємо, у Тернополі двоє людей опинилися під завалом ґрунту під час земляних робіт. Загиблі були працівниками комунальних служб міста.\nЗасипало землею: 33-річний українець помер у Польщі\nПісля вибуху у Боярці вулицю засипало рештками людини - відео\nПотепління та дощі: синоптики про погоду на тиждень


Видавництво Фабула > Блоги > #ФабулаКнигоманія2018\nОпубліковано 17.10.2018 04.02.2019 by swetka1408\nОпубліковано 08.08.2018 04.02.2019 by swetka1408\n#ФабулаКнигоманія2018 #FabulaBookMap_17 49/50 Ця книжка виявилася для мене дуже незвичною, важкою. Вона показує трагедію війни очима дітей – двох хлопчиків, які знаходяться по різні боки воюючих. Багато хто з нас читав або чув спогади українських дітей про ту найжорстокішу війну, і вони жахають. У цій книзі Друга світова війна показується в думках і переживаннях німецького…\nОпубліковано 26.07.2018 04.02.2019 by swetka1408\n#ФабулаКнигоманія2018 #FabulaBookMap_32 48/50 Романтична, феєрична, чуттєва книжка про пошуки любові. Для мене трохи дивним є той факт, що її написав чоловік, оскільки зазвичай жінки пишуть про кохання так ніжно, емоційно, із надзвичайною чуттєвістю. У кожному із творів головні герої знаходяться повністю під владою своїх почуттів. Маючи в голові лише уявний образ коханої людини, вони відправляється…\nОпубліковано 24.07.2018 04.02.2019 by swetka1408\n#ФабулаКнигоманія2018 #FabulaBookMap_7 47/50 До книги входять два шпигунські романи про пригоди болгарського розвідника Еміля Боєва, такого собі Джеймса Бонда, адже його вирізняють неймовірна цілеспрямованість, витривалість і тонке вміння прорахувати ситуацію на багато кроків уперед. До того ж, він красивий, сильний і розумний, подобається жінкам і вдало цим користується. У мене навіть склалося враження, що автор…\n#ФабулаКнигоманія2018 #FabulaBookMap_50 46/50 «Дрімучий ліс ріс на краю світу, там, де час плинув геть по-іншому». Моє попереднє знайомство з цією книгою відбулося майже за рік до її виходу у світ. Авторка «Дрімучого лісу» – молода письменниця Анастасія Лавренішина – переможниця конкурсу «Напишіть про мене книжку-2017». І коли восени 2017 р. були оголошені переможці конкурсу і…\nОпубліковано 12.06.2018 04.02.2019 by swetka1408\n#ФабулаКнигоманія2018 #FabulaBookMap_24 45/50 Дуже незвичайна, але не надто яскрава, як на мене, книжка. До її змісту увійшли казки, епіфанії та курземіте. Епіфанії – це немов проза у віршах, одкровення, тонкий імпульс, спалах, який висвітлює напруження думки, відчуття, вчинок, подію або предмет, вихоплює із швидкоплинного життя певну мить. Авторські епіфанії – це роздуми-почуття щодо різних подій…\nОпубліковано 06.06.2018 04.02.2019 by swetka1408\n#ФабулаКнигоманія2018 #FabulaBookMap_15 44/50 С этой книгой у меня появился еще одни любимый писатель. Я в восторге от произведений Дины Рубиной. Они легки, динамичны, ироничны, но, в то же самое время, с глубоким смысловым подтекстом.\nОпубліковано 04.06.2018 04.02.2019 by swetka1408\n#ФабулаКнигоманія2018 #FabulaBookMap_43 43/50 Захопливий і динамічний детектив, у якому розплутується справа тридцятирічної давнини – зникнення юної дівчини Ноли і вбивство літньої пані, що випадково стала свідком трагедії. Усі людські взаємини героїв роману складні та заплутані, злочинцем може бути будь-хто.\n#ФабулаКнигоманія2018 #FabulaBookMap_37 42/50 У цьому романі розкривається життя родини Кочишів, угорськомовної меншини невеличкого югославського містечка Воєводини, молоде покоління якої переїжджає жити до Швейцарії. Як і в будь-яких емігрантів, їхнє життя в новій країні було нелегким: вони багато і сумлінно працювали, аби забезпечити своє існування і майбутнє двох дочок Номі та Ілді. Згодом їм пощастило, і…\nОпубліковано 23.05.2018 04.02.2019 by swetka1408\n#ФабулаКнигоманія2018 #FabulaBookMap_29 41/50 К. Кастанеду я читала вперше (езотеріка не є серед моїх читацьких уподобань), хоча, звісно, багато про нього чула. Отже, у цій книзі розкриваються деякі елементи знань, що дон Хуан, шаман із племені які, передавав автору, якого він взяв до себе учнем. Більшість знань у цій книзі зводиться до різних ритуалів, співання пісень, вивчення…


КРОЛИКИ ПОРОДИ ФРАНЦУЗЬКИЙ БАРАН: ОГЛЯД ТА ВІДГУКИ - КРОЛИКИ - 2020\nВисловухі красені - кролики французький Баран\nСкільки було вже сказано про милих домашніх вихованців, але не можна не згадати про такому звірку, як кролик Баран. Вам припав до душі цей пухнастий клубочок? Значить, ви захочете дізнатися більше про зміст, розведенні і догляді за цими милашка.\nКролики породи Баран ставляться до тварин скоростиглих м'ясних напрямків, і успішно розводяться в великих і дрібніших господарствах. Як показує тваринницька практика, вони дуже плідні, довго живуть і мало хворіють. Догляд за кролями такий же, як і за їх родичами інших порід. Зміст їх обходиться недорого, так як в споживанні їжі вони помірковані. Свою незвичайну назву ця порода отримала завдяки особливій формі мордочки.\nФранцузькі барани - ідеальні кролики як для м'ясного виробництва, так і для життя в будинку. Ці тваринки ідеально уживаються з дітьми, добре приручаються.\nЦей висловухий кролик був виведений в Англії. Саме тут в 19 столітті селекціонери зробили упор на розведення тварин зі зміненою формою вух. У підсумку вони домоглися того, що вивели звірка з "висячими" вухами. Зараз ці ушастики повсюдно живуть і селекціонують не тільки в Англії, але і в Німеччині, США, Франції, Голландії.\nЦі кролі - наймиліші створіння! У представників м'ясного напряму міцне, широке, добре розвинене тулуб, приземкувата посадка. Тулуб у довжину становить приблизно 70 см. Голова велика, зі злегка опущеним донизу носом і, звичайно, вухами, які зворушливо звисають майже до землі. Довжина вушок по нормам породи може доходити до 70 см, а ось ширина повинна бути не більше 16-17 см.\nВага дорослої самі в середньому 6 кг, дорослого самця - 7 кг. Забарвлень у цих дивовижних створінь дуже багато. Найпопулярніші з усіх: сірий, шиншила, строкатий (рябої), чорний, білий, жовтий (пісочний), очеретяний.\nУсередині породи Баран виділяють кілька різновидів залежно від місця їх селекції та зовнішнього вигляду. Всього налічується сім різновидів:\nВажливо відзначити, що з усіх підвидів тільки кролик Карликовий баран міститься виключно як домашню тварину. Він відноситься до декоративних порід, має кумедний зовнішній вигляд і мініатюрні розміри.\nЯк розводити породу?\nВирощування Французьких "баранів" починається зі схрещування статевозрілих особин віку 5-6 місяців. Якщо ви хочете отримати здорове потомство, схрещувати потрібно тільки представників однієї породи. При змішуванні різнопородних кровей, народжуються помісні особини з неправильною позицією вух. Вони стирчать в різні боки, а не звисають, як годиться. Отже, плем'я вважається "зіпсованим".\nПроцес спаровування, виношування і народження малюків у "баранців" такої ж, як у будь-якого іншого кролика. Кількість дитинчат може бути зазвичай коливається від 5 до 9-ти. Молоді мами дуже дбайливі, завжди самі вигодовують дитинчат. Крім того, всі "французи" дуже ласкаві, добре йдуть на руки, добре запам'ятовують свої імена. Наступне відео демонструє нам підріс молодняк "французів" різних забарвлень.\nЗа декоративними і за звичайними "баранчиками" дуже прості. Так само, як і інші породи, ці пухнастиків живуть в клітинах по кілька особин до віку 3 місяців. Самців після розсаджують і тримають по одному. Вагітних самок або вже окролах, з потомством, також селять в окремі клітини. М'ясних особин забивають в середньому в 2-3 роки.\nГодувати пухнастих милашек слід найпростішими кормами: вівсом, пшеницею, кукурудзою. Із задоволенням гризуть вони морквину і яблука, іноді можуть похрумтіти капустою. Влітку по стандарту харчування вихованцям також дають підв'ялений трави, в зимовий час - сіно і трав'яні в'язанки, "віники". Звірків обов'язково напувають чистою водою і стежать, щоб вона завжди була у тварин в наявності.\nВзимку малюків і дорослих кролів потрібно тримати в приміщеннях, де немає мінусової температури. Підійдуть для цих цілей утеплені сараї, теплиці, літні кухні. Якщо вихованці будуть ходити по промерзлому підлозі, то цілком можуть відморозити кінчики вух, які часто стосуються землі. Молодняк в холоді може почати хворіти і впаде.\nЗаводчики підкреслюють, що якісний догляд безпосередньо впливає на те, скільки живуть ваші домашні кролі. До декоративних це теж стосується. Якісне харчування, повне попередження протягів, підігрів клітин взимку - ось все, що необхідно тваринкам для довгого життя. Крім того, що в розведенні ці кролики невибагливі, вони ще й досить довго живуть.\nЗа відгуками, середня тривалість життя, на яку може розраховувати кролик Французький баран, становить 10-12 років. Стільки ж, для порівняння, живе домашня кішка. Крім довгожительства, у звірків прекрасний поступливий характер, вони дуже ніжні. Нервовий поріг у них значно нижче, ніж у будь-яких інших представників свого виду. Їх довго можна носити на руках.\nКролівники висловлюють думку, що така стресостійкість з'явилася в результаті специфічної форми вух. Вони звисають, закриваючи слуховий прохід, а значить звір менше чує і менше лякається.\nФото 1. Мейсенськая кролиця на виставці Фото 2. Попільний карликовий Баранчик Фото 3. Вельветовий висловухий кроленя\nДивіться відео: ПОЮЩИЕ И ГОВОРЯЩИЕ КОТЫ И КОШКИ ПРИКОЛЫ С КОТАМИ И КОШКАМИ 2016 #18 (Найясніший 2020).