Balatoni nyaraló, Kövestető в Алшьорс в Угорщина - Найкращі знижки на перебування в готелях\nBartok Bela ut 6., Lovas, Алшьорс, Угорщина, 8228 - Показати на карті\nБільше про Balatoni nyaraló, Kövestető\nДля туристів, котрі хочуть насолодитись гарними видами і звуками Алшьорс, Balatoni nyaraló, Kövestető є найкращим вибором. Саме звідси гості можуть насолоджуватися легким доступом до всього, що це чудове місто може запропонувати. Завдяки своєму зручному розташуванню, готель пропонує вам легкий доступ до визначних місць, які варто оглянути.\nВ Balatoni nyaraló, Kövestető, відмінний сервіс та чудові умови, щоб зробити ваш відпочинок незабутнім. Готель пропонує доступ до широкого спектру послуг, таких як автостоянка, допускається розміщення домашніх тварин.\nВисокоякісні послуги номера, такі як мікрохвильова піч, балкон, DVD / CD-плеєр, з'єднувальна(і) кімната(и) , москітна сітка, допоможуть вам зарядитися енергією після тривалого дня. Крім того, власники готелю нададуть вам повну інформацію про те, що ви повинні побачити під час вашого перебування тут. Balatoni nyaraló, Kövestető є ідеальним місцем для туристів, які шукають шарм, комфорт та зручність у Алшьорс.


Види і пристрій покрівельних покриттів.\n| 30-08-2016, 18:01 |\nСьогодні сучасний будівельний ринок рясніє величезним вибором покрівельних матеріалів. Весь асортимент можна поділити на 3 групи: штучна, м'яка і листова покрівля. Давайте більш детально розглянемо кожну з категорій.\nНайвідоміший представник цієї групи - керамічна черепиця. Являє собою продукт, отриманий шляхом термічної обробки глиняної сировини. При виготовленні головними компонентами є певні сорти глини, присмачені різними добавками, які забезпечують певні характеристики готового продукту. Керамічна черепиця має масу позитивних якостей, таких як надійність, довговічність, вогнестійкість, стійкість до ультрафіолетових променів, різних кислот, температурних перепадів і т. д. Що ж стосується недоліків, то головним з них можна вважати велика вага і висока вартість.\nЦе багатошаровий листовий матеріал, основою якого служить стеклохолст, просочений бітумом. Верхній шар виконує захисну і декоративну функцію. Для цього на поверхню наноситься базальтові гранули або мінеральна крихта. Т. к. підстава просочене бітумом така черепиця є самоклейним матеріалом, фракції якого під дією сонячних променів склеюються в єдине герметичне покриття. Окремо варто уточнити той факт, що всі елементи такої покрівлі є взаємозамінними і в разі пошкодження однієї секції вона без проблем демонтується і замінюється на нову.\nВикористання бітуму і мінеральної крихти забезпечило черепиці безшумність під час атмосферних опадів, а також стійкість практично до всіх негативних впливів.\nЦе ряд покрівельних матеріалів, що одержали широке розповсюдження, як у масовому, так і в індивідуальному будівництві. Цю групу можна умовно поділити на кілька категорій:\nСюди входить всім відомий руберойд. Раніше він був затребуваний і користувався великим попитом т. к. руберойд досить дешевий і простий в монтажі. Його істотним мінусом є недовговічність. Справа в тому, що бітум та картон, що входить до складу руберойду швидко псується, особливо під впливом сонячних променів, температурних перепадів і вологи. Сьогодні йому на зміну прийшли матеріали нового покоління. Вони технічно більш досконалі і володіють великим експлуатаційним терміном. При їх виготовленні використовуються полімерні матеріали та склотканина. Також до складу входить модернізований бітум, завдяки чому кінцевий продукт більш стійкий до різних шкідливих впливів. У цій категорії особливе місце займають полімерні мембрани. При їх виробництві, в якості основи береться мембрана, виготовлена з полімерів. Завдяки цьому готовий продукт має підвищену еластичність і високу міцність. Як правило, мембранні покрівлі реалізуються цілими покрівельними системами. В комплект входить всі необхідні комплектуючі, а також документація, спільно з інструкцією. Головних недолік мембраною покрівлі є висока ціна, але це з лишком окупається тривалим експлуатаційним терміном, який доходить до 45 років.\nМастика – це рідко-в'язка маса, що складається з органічних речовин. Після нанесення мастика висихає, завдяки чому утворюється монолітне покриття. Сучасні мастики реалізуються одно - та в двокомпонентному вигляді. У першому випадку, мастика готова до нанесення. Для підтримання рідкого стану в її склад входить розчинник, який після нанесення маси вивітрюється. Однокомпонентні мастики мають малий термін зберігання, який навіть при герметичному зберіганні рідко перевищує 3 місяці. Хоча це твердження не можна віднести до поліуретановою мастиці т. к. затвердіння такого матеріалу відбувається під впливом водяних парів, що входять до складу повітря. Тому термін зберігання такої мастики може перевищувати 11 місяців. Що стосується двокомпонентних мастик – це суміші двох малоактивних складів, які перед використанням необхідно змішати, а вже після нанесення на поверхню. З-за того, що дозування сумішей проводитися вручну істотно підвищуються вимоги до технології перемішування. Але якщо подивитися з іншого боку – це дозволяє надати мастиці певні властивості, додаючи до складу добавки, що впливають на в'язкість, твердість, колір і т. д.\nГоловним недоліком використання мастик є складність дотримання товщини наносного шару, особливо при нерівних поверхнях і великих ухилах.\nЦе також дуже широка категорія, в яку входять:\nМеталочерепиця – профільований лист з оцинкованої сталі, покритий полімерним шаром. Це один з найбільш довговічних матеріалів, доступний у вільному продажу вже багато років.\nЛисти металочерепиці складаються з декількох шарів: Верхній - захисний шар, що забезпечує захист низлежащие шарів від атмосферних опадів, сонячних променів, температурних перепадів і т. д. За ним слідує шар ґрунтовки, який забезпечує підвищену адгезію металу, а також додатково захищає основу від вологи. Потім слід пасивація, за якою йде шар цинку. В якості основи виступає сталевий лист. Така комбінація матеріалів забезпечила готовий продукт відносно малою вагою і функціональністю. Явним недоліком металочерепиці є підвищений резонування під час опадів.\nЦе традиційний покрівельний матеріал, термін служби якого може перевищувати 50 років. Головним компонентом при виробництві є азбест, який отримують шляхом змішування коротковолокнистого азбесту та портландцементу. Для надання додаткової жорсткості шифер покривають спеціальною фарбою, що також зменшує водопоглинання. Це екологічно чистий матеріал, що володіє рядом переваг, головне з яких відносно низька ціна.\nОбговорення теми: Види і пристрій покрівельних покриттів


Оладки з цвітної капусти з сиром фета - Це Смак\nГоловна / Рецепти / Овочі / Оладки з цвітної капусти з сиром фета\nОригінальний рецепт оладок з цвітної капусти з сиром фета\nЯкщо ви давно хотіли приготувати що-небудь одночасно смачне і корисне, наша страва вас приємно здивує. «Це Смак» поспішає поділитися з вами оригінальним рецептом і розповісти, як приготувати оладки з цвітної капусти з сиром фета.\nДля страви вам знадобиться середня головка цвітної капусти і упаковка сиру фета. Саме цей інгредієнт на пару з цікавою крупою кіноа надає страві особливого смаку. Капустяні оладки — відмінна ідея для швидкого і ситного сніданку або обіду.\nКіноа: 80 г\nЯк приготувати Оладки з цвітної капусти з сиром фета - Це Смак\nПодрібніть цвітну капусту в крихту за допомогою кухонного комбайна. Відваріть кіноа по інструкції і додайте до капусти. Також додайте в суміш панірувальні сухарі.\nПокришіть фету і влийте збиті яйця до всіх інгредієнтів. Натріть цибулю і цедру лимона на дрібній тертці і додайте до овочевого фаршу.\nПодрібніть часник і додайте його до маси. Посоліть і поперчіть суміш. Ретельно перемішайте до однорідного стану. Сформуйте невеликі оладки і обсмажте на розігрітому оливковому маслі до рум'яного кольору і хрусткої скориночки.\nПісля приготування викладіть готові оладки на паперовий рушник, щоб прибрати зайвий жир.\nПрикрасьте страву подрібненою петрушкою і подавайте разом з вашим улюбленим соусом. Ми вибрали яскравий кисло-солодкий діп, щоб додати оладкам трохи пікантності. Запрошуємо вас подивитися наше відео, в якому ви зможете ознайомитися з процесом приготування оладок з цвітної капусти більш детально.


Гороскоп Тільцям на 9 січня - загальний, автомобільний, бізнес, любовний, туристичний, мобільний, кулінарний\nГороскоп Тільцям на 9 січня\nСьогодні Ви бадьорі й ініціативні, всі справи будуть вдаватися. Зайве зарозумілість, імпульсивність, можуть стати причиною необачного вчинку. Спроби зрозуміти ситуацію і розібратися в ній за допомогою аналізу виявляться марними. Увечері Ви станете ще більш дратівливою.\nВикористання гучного зв'язку (зірки дуже сподіваються, що у вашому стільниковому телефоні, вона є) дозволить вам заощадити просто-таки величезна кількість часу. Тому не забудьте заглянути в інструкцію, щоб дізнатися, як же вона включається.\nНе варто втрачати часу дарма. Розберіться з відкладеними справами і постарайтеся завершити їх.\nВ кінці дня, спраглим інтелектуального відпочинку Вам радимо відправитися в Лондон. В цей час там відкривається Міжнародний фестиваль мімів, який абсолютно точно не залишить вас байдужим. Фестиваль, який вважається одним з найвпливовіших у своїй області, збере майстрів жанру з різних країн: Франції, Канади, Німеччини та інших. До речі, всі номери, подаються в Лондоні, ніколи раніше не демонструвалися, що робить фестиваль особливо цікавим.


Надвірнянці покращують екологічну ситуацію в місті « Екологія « Новини « Івано-Франківська ОДТРК “КАРПАТИ”\nГоловна > Екологія\nНадвірнянці покращують екологічну ситуацію в місті\nНайближчим часом у Надвірнянській дитячій центральній районній лікарні оновлять систему водовідведення, споруджену ще в 70-х роках минулого століття. Загальна вартість робіт складатиме 280 тисяч гривень, зазначають у міській раді. Окрім фінансування з місцевого бюджету, планують залучити кошти з обласної скарбниці, передбачені для проектів екологічного спрямування.\nАдже реконструкція зношеної системи водовідведення, а саме ремонт каналізаційного колектора та насосної станції, дозволить знизити рівень забруднення грунтових вод. Наразі в дитячій лікарні вже стартували ремонтні роботи. Для цього в Надвірній підготували проектно-кошторисну документацію та почали встановлювати насосну станцію, яка працюватиме в автоматичному режимі. Щоб поліпшити екологію рідного міста, надвірнянці хочуть також розширити компостуючі майданчики та реконструювати радіальні відстійники на очисних спорудах.\nСвітлана Усатюк\tЕкологія\t друкувати 12 переглядів\nВ інфекційне відділення Долинської центральної районної лікарні госпіталізовано 44 учасники святкування Дня нафтовика\nІвано-франківські патрульні підбили підсумки місячника безпеки руху


Славетні особистості українського кореня\nУкраїна дипломатична. Випуск IX\nА світлими головами Україна славилася з давніх-давен. Київського князя Ярослава недарма прозвуть Мудрим. Розвиваючи спадок великого батька, рівноапостольного князя Володимира, хрестителя Русі, він заснував у святій Софії найпершу нашу бібліотеку, існуючі на той час закони звів у єдину «Руську правду» — перший на Русі правовий кодекс, збудував собори, школи. Розпочату ним справу освіти продовжать друкарі Львівського братства і Києво-Печерської лаври, вдосконалять Острозька греко-слов'яно-латинська колегія з її «сімома вільними науками» та Києво-Могилянська академія, що стане першим вищим навчальним закладом усієї Східної Європи. Та історичної ваги праця дала такі далекосяжні плоди, що й шість століть потому чужоземний мандрівник — то був Павло Алеппський із Сирії — дивувався: «По всій козацькій землі всі вони, за малим винятком, навіть їхні жінки та дочки, вміють читати».\nІлля Ілліч Мечников (1845-1916) народився на Слобожанщині, поблизу Куп'янська, де Петро І пожалував маєтки його дворянським предкам, здобув освіту в Харківському університеті, багато років був професором в Одесі, в Новоросійському університеті, який носить тепер його ім'я. Понад чотири десятиліття життя, перш ніж прийняти запрошення Луї Пастера і переїхати до Парижа, Нобелівський лауреат 1908 року Ілля Мечников тісно пов'язував свою долю з Україною.\nЩе в Одесі він відкриє свою теорію фагоцитозу, за яку й присудять Нобелівську премію в галузі фізіології та медицини. Найбільший після Дарвіна дослідник, — так його називали ще за життя, в уславленому Пастерівському інституті створить лабораторію. Там і продовжить дослідження, які зроблять Мечникова одним із батьків ембріології, порівняльної патології, імунології та мікробіології. «Він вірить у науку, як у Святе Письмо», — такі високі слова про нашого земляка залишив Лев Толстой.\nЗельман Абрахам Ваксман (1888-1973) набув того самого, що й у Мечникова, фаху — вченого-мікробіолога. Тут він винайде гіркий на смак, білий гігроскопічний порошок, здатний боротися з однією із найстрашніших недуг людства. А 1952 року Королівська шведська академія присудить авторові препарату Нобелівську премію в галузі фізіології та медицини за відкриття стрептоміцину — першого антибіотика, ефективного при лікуванні туберкульозу.\nЙого мати в Прилуках володіла крамницею, а батько на орендованих біля містечка землях грамотно, з науковим підходом, господарював. Від батька допитливий синок прилуцьких Ваксманів, названий за ім'ям мудрого царя Соломоном, успадкує потяг до системного спостереження за ґрунтами. Це визначить майбутнє. Але задля цього спершу доведеться переінакшити родове ім'я на американський кшталт — Зельман Абрахам. Та й добряче попорпатися в землі на фермі у сестер, у штаті Нью-Джерсі, розгадуючи водночас мікробіологію ґрунтів. Ще в Одесі перед юнаком постав життєвий вибір: або спробувати після гімназії потрапити до тамтешнього Новоросійського університету, або... Перше, за існуючої для євреїв квотою, видавалося вельми сумнівним. А сестри он кличуть із-за океану: продовжуй освіту в Америці, тут квот немає. 1911 року, 22 літ від народження, він опиниться у Філадельфії.\nБатько Семена Кузнеця (1901-1985) у США змінив своє прізвище на більш звичне для американського вуха — Сміт. А майбутній Нобелівський лауреат із економіки 1971 року як був удома, в Харкові, так і залишився Кузнецем. Лише віддасть данину орфографії: із Семена стане Саймоном. Батько емігрував до Америки ще до Першої світової війни, мав намір облаштуватися там, а тоді викликати сім'ю. Але подальші події у світі багато що пустили шкереберть, і чекати синів доведеться аж 15 років. Тим часом Саймон (тоді ще Семен) Кузнець на батьківщині у Харкові закінчить реальне училище, встигне простудіювати два роки економічні дисципліни в місцевому університеті. На матеріалах міської статистики опублікує уже в радянському Харкові найпершу наукову статтю. Ступінь магістра економіки він здобуде в Колумбійському університеті. А Нобелівська відзнака підіб'є золотий підсумок під його багаторічними масштабними дослідженнями щодо примноження національного доходу, економічних «циклів Кузнеця» та сучасного економічного зростання. І — прославить Америку, а не, на жаль, його вітчизну.\nРоальд Гофман, найбільший нині в Америці спеціаліст із органічної та квантової хімії. «Україна — обітована земля мого серця», — так в одному з листів освідчується він їй у любові.\nВласне, справжнє його прізвище інше. Коли в галицькому містечку Золочів він народився 1937 року в молодій родині випускника Львівської політехніки та місцевої вчительки, вони були Сафранами. Дитиною пройшов із батьками через нацистські концтабори. «У січні 1943 р. мамі зі мною вдалося вирватися з цього пекла, і нас прихистив і замаскував у своєму будинку один український вчитель, добра і правдива людина». Втікачів до закінчення окупації вчитель переховував на горищах — то в себе вдома, то в сільській школі. А батько загинув — при спробі організувати масову втечу з табору. У Польщі мати зустріла іншого чоловіка, такого ж самого біженця Пауля Гофмана. Він усиновив напівсироту, і під цим прізвищем уродженець Золочева, професор Корнельського університету у США Роальд Гофман 1981 р. увінчаний Нобелівськими лаврами в царині хімії.\nГеоргій Шарпак (1924 р. н.) у тій страшній війні, на якій хлопчик із Золочева дивом порятувався для світової науки, фізик, відклав до кращих часів свої лабораторні експерименти і став до зброї у французькому русі Опору. І невтямки було його бойовим побратимам, що прізвище те екзотичною для них українською мовою означає «обідранець», «торботряс», «халамидник». Хоч у далекій Україні Шарпаки аж ніяк не були голодранцями, у Дубровиці під Сарнами родина мала двоповерховий цегляний будинок, який лише нещодавно знесли, а на березі річки Горинь ще й досі вивищується міцна будівля школи, де Георгій розпочав колись свій шлях до верховин знань.\nБатько тримав на Рівненщині виробництво цегли і торгівлю нею, а в еміграції у Франції став комерсантом середньої, як-то кажуть, руки. А ось син Георгій (або, на французький манір, Жорж) став одним із найталановитіших фізиків-експериментаторів сучасності. Нобелівська премія 1992 року вінчатиме внесок парижанина в теорію фізики, зокрема ядерної, та доробок невтомного винахідника багатожильних, іскрових, пропорційних та інших камер, названих у науці «камери Шарпака». Важко втриматися тут від гри слів: Нобелівські «камери халамидника»...\nНехай і в іншій мовній стихії, але талановиті твори Нобелівського лауреата з літератури 1966 року Шмуеля Йосефа Ангона (1888-1970) увібрали всі барви та звуки рідного Полісся, звичаї, обряди, мову, характери галицьких містечок початку минулого, XX століття. Видатний письменник землі обітованої народився, пізнавав світ людей і розпочав свій блискучий літературний шлях на Галичині. Дослідники його творчості, якою письменник записаний у світові класики, підрахували: у Львові, Бучачі, Коломиї, Тернополі він надрукував майже сім десятків творів. Є історична батьківщина, а є земля батьків, де вперше побачив білий світ. Західна Україна його молодості — це у творчості Ангона залишиться до останнього подиху. Та парадокс долі: на землі батьків його творчості практично ніхто не знає.\nУкраїнське коріння (або тривалий час проживали в Україні) мають ще п'ять лауреатів Нобелівської премії: Тадеуш Рейхштейн (Швейцарія) — премія в галузі фізіології та медицини, 1950 р., народився у Влоцлавені, дитинство пройшло в м. Києві; Гербер Браун (США) — премія з хімії, 1979 р., народився в Лондоні. Батьки — вихідці з України; Петро Капиця (Росія) — премія з фізики, 1978 р., мати — з української родини Стебницьких; Лев Ландау (Росія) — премія з фізики, 1958 р., навчався в Кіровограді, викладав у містах Сімферополі та Одесі; Михайло Шолохов (Росія) — премія з літератури, 1965 р., мати — українка.\nНаукову громадськість та й значну частину нашого суспільства дедалі більше цікавить життя і творчість людей науки, техніки, віхи біографії та творча діяльність яких набувала знаковості ще за їхнього життя.\nІ зовсім не випадково, що саме серед таких відмічених долею та часом людей помітне місце займають вчені, народжені українською землею.\nЗа словами Петра Кононенка, до найуніверсальніших геніїв-Атлантів, на плечах яких тримається храм загальнолюдської цивілізації і культури, належить Володимир Вернадський (1863-1945). Великий українець органічно поєднав у дослідницькому методі аналіз, синтез, передбачення, прогноз, здобутки всіх галузей науки — природничої, суспільно-економічної, гуманітарної.\nТворець славнозвісної теорії ноосфери, визнаної найвидатнішим здобутком дотепер існуючої науки, Володимир Вернадський піднісся до висот і суспільно-гуманітарної сфери мислення, зокрема — до проблем українознавства, свідченням чого є його глибока стаття «Українське питання і російське суспільство».\nЦе — стаття-заповіт, що вражає не тільки фундаментальністю постановки проблеми та глибиною аналізу минулого, а й провіденційністю погляду в сучасне та майбутнє.\nОтже, серед синів українського народу однією з наймасштабніших постатей є вчений-енциклопедист, природознавець, мислитель світового рівня Володимир Іванович Вернадський. Він здобув визнання як основоположник наукових напрямів і нових наук про Землю, творець революційного вчення про біосферу, організатор і перший президент Української академії наук, геніальний теоретик, який визначив магістральний шлях пізнання Всесвіту і законів розвитку цивілізації. Авторитет ученого був незаперечним як у Російській імперії, а потім — у Радянському Союзі, де він жив та працював, так і за кордоном. Про це свідчить, зокрема, обрання його академіком Імператорської Академії наук, Паризької і Чехословацької академій наук, почесним членом Асоціації наук Великої Британії та багатьох авторитетних зарубіжних наукових товариств.\nЛише геній задовго до появи висотної авіації і космічних кораблів міг так пророчо уявити собі Земну кулю: «Своєрідним, єдиним у своєму роді, відмінним і неповторним в інших небесних тілах являється нам Лик Землі — її зображення в Космосі, що вимальовується зовні, збоку, з глибини безмежного небесного простору. В Лику Землі проявляється поверхня нашої планети — біосфера, зовнішня оболонка, що відділяє її від космічного середовища».\nБільша частіша життя В. І. Вернадського була пов'язана з Україною. У Харкові минули його перші десять щасливих дитячих літ. У селі Великі Шишаки на Полтавщині Вернадські мали садибу, куди майже щороку на літо приїздили всією родиною. Батько багато розповідав Володимирові про історію і культуру українського народу, генеалогію сім'ї Вернадських. Один із предків Володимира по батьковій лінії належав до запорозької старшини, воював у війську Богдана Хмельницького.\nВчення Вернадського про біосферу має величезне науково-практичне значення. Воно є основою пізнання законів розвитку природи, зокрема «колиски» людської цивілізації — Землі, розробки заходів, необхідних для її охорони від негативних природно-техногенних змін, і передбачення цих змін. Це необхідно сучасній людині, щоб вижити на планеті, забезпечити майбутнє своїм нащадкам. Адже, як писав великий Гете, «Люди підкоряються законам природи навіть тоді, коли діють проти них».\nБагатогранна наукова творчість Володимира Івановича спиралася на унікальну ерудицію, зумовлену широтою його інтересів. Він вивчав класиків світової літератури, філософії, науки, глибоко аналізуючи зміст їхніх творів (Достоєвського, Данте, Бальзака, Тургенєва, Дідро, Спінозу, Канта, Фурьє, Берклі, Шопенгауера, Гегеля, Сведенберга, Флоренського, Гюйо, давньоіндійських і китайських мудреців).\nКоло інтересів Вернадського аж ніяк не обмежувалося сферою інтелектуальної творчості. «Я ніколи не жив самою лише наукою», — сказав одного разу він.\nВ історії науки важко знайти ученого, який зробив би так багато для людства, як В. Вернадський. Він був «хрещеним батьком» багатьох видатних учених сучасності, створив десятки нових науково-дослідних інститутів, музеїв, наукових шкіл. Геніальні ідеї Вернадського — про геологічну вічність життя, про планетарну роль людини і людства, про розширення наукової свідомості у світі — вражаюче сучасні, точні, з великим пророчим потенціалом. Праці вченого мають неоціненне світоглядне значення, оскільки спонукають нас заглиблюватись у проблему місця та ролі людини у природі й суспільстві, замислитись над одвічним питанням: хто ми є і чого хочемо досягти для себе та своїх дітей? Він — один із геніальних мислителів людства, які, за словами Льва Толстого, «здатні бачити через голови інших людей і століть» та вести їх за собою.\nЩе одна зірка першої величини — Іван Пулюй (1845-1918). Ім'я Івана Пулюя гармонійно ввійшло в науку в середині 19 століття, щоб із новою силою довести світові, що українська земля славна не лише своїми поетами і художниками, а й винахідниками та науковцями.\nВидатний електротехнік, знаменитий фізик і громадсько-політичний діяч, відомий учений і патріот України Іван Пулюй народився 2 лютого 1845 року в релігійній греко-католицькій родині містечка Гримайлів, що на Тернопільщині.\nІван Пулюй стояв біля витоків одного з найвизначніших досягнень людства - відкриття Х-променів, отримав перші високоякісні світлини з їх застосуванням. Всі експерименти з Х-променями вчений проводив із вакуумними трубками власної конструкції. Об'єктом його уваги були також проблеми молекулярної фізики, дослідження властивостей та природи катодних променів. Ним опубліковано десятки статей і брошур, понад 50 наукових праць. У галузі електротехніки Іван Пулюй удосконалив технологію виготовлення розжарювальних ниток для освітлювальних ламп, першим дослідив неонове світло. Ряд промислово розвинених країн Європи запатентували запропоновану Іваном Пулюєм конструкцію телефонних станцій та абонентських апаратів, зокрема застосування розподільчого трансформатора. З участю земляка запущено ряд електростанцій на постійному струмі в Австро-Угорщині, а також першу в Європі — на змінному струмі.\nДосі залишається спірним питання про відкриття рентгенівських променів. Якщо Рентгена знає нині весь світ, то ім'я Івана Пулюя тільки здобуває обшири. На думку науковців, внесок Рентгена у дослідження Х-променів є явно завищеним. Рентген надавав значення тільки фактам, а не їх поясненню. Як не дивно, певний час він заперечував вивчення механізму явищ, у тому числі й нововідкритих променів. Іван Пулюй досліджував мікроскопічні процеси (на атомно-молекулярному рівні).\nДослідники наукових здобутків Івана Пулюя стверджують, що вже через півтора місяця від першого повідомлення Рентгена і до появи його другої статті Пулюй подає другу ґрунтовну працю, присвячену вивченню Х-променів, яка містить значно глибші, порівняно з Рентгеном, результати про природу та механізми виникнення цих променів. Пулюєві рентгенограми мали вищу якість, ніж Рентгенові, тривалий час залишалися неперевершеними за технікою виконання. Пулюй зробив перший знімок повного людського скелета. На думку Ю. Гривняка, Рентген був знайомий із Пулюєм під час роботи в лабораторії Кундта і провадив досліди з катодними трубками під впливом Пулюя. Чи не тут бере початок «випадкове» відкриття? Гельмут Лінднер у книзі «Картини сучасної фізики» відзначає, що шлях, яким Рентген прийшов до свого відкриття, є загадковим.\nДослідники життя та діяльності Рентгена не залишили поза увагою і такий факт, пов'язаний із відкриттям Х-променів: працюючи в лабораторії, він перебував у повній ізоляції від зовнішнього світу, записи про свої спостереження тримав у таємниці і заповідав спалити одразу після смерті. Що було й зроблено. Посилаючись на досліди своїх попередників у галузі газорозрядних процесів, Рентген ніколи не згадував Пулюя чи його трубки, хоч вони у той час були добре відомі серед науковців. На дослідників діяльності Івана Пулюя ще чекають нові знахідки. Та вже й нині їх достатньо, щоб вважати Івана Пулюя основоположником науки про рентгенівські промені аж ніяк не меншою мірою, ніж Рентгена.\nЯк тут не згадати важливі слова Альберта Ейнштейна, з яким був добре знайомий Іван Пулюй (вчений не раз відпочивав на дачі у Пулюя, вони поруч мешкали у Празі в 1911 1912 роках): «Не можу вас нічим утішити: що сталося — не відстанеться. Хай залишається при Вас сатисфакція, що й Ви зробили свій внесок у епохальне відкриття. Хіба цього мало? А коли на тверезий розум, то все має логіку. Хто стоїть за Вами, рутенійцями, яка культура, які акції? Прикро Вам це слухати, та куди подінешся від своєї долі? А за Рентгеном — уся Європа».\nА все ж таки, чому приховувалася інформація про доробок Пулюя у відкритті Х-променів? Можна сказати так: багатьом, на жаль, і вченим, і урядовцям упродовж довгого часу не хотілося, щоб український народ на прикладах своїх представників науки міг усвідомити свою велич.\nІван Пулюй — прекрасний перекладач із оригіналів Біблії, Псалтиря, молитовників. Широко відома його активна позиція щодо захисту прав українського народу, його політичних свобод, рідної мови, велика організаційна робота на культурно-просвітницькій ниві. Вчений створив фонд допомоги бідним українським студентам, що навчалися за кордоном, сприяв вирішенню проблем українських біженців під час Першої світової війни. Велична постать Івана Пулюя і на громадській ниві. Ще гімназистом Пулюй засновує молодіжний гурток для вивчення і популяризації української історії та літератури. У студентські роки перекладає українською мовою підручник геометрії, пізніше виступає за створення українського університету у Львові, друкує статті на захист української мови. В роки Першої світової війни виступає за відродження української державності. За свідченням очевидців, Іван Пулюй знав 15 мов, у тому числі давні — грецьку і гебрейську.\nВідкриття і праці, залишені ним, уписані в історію світової науки. Нині його ім'я займає чільне місце у переліку славетних діячів вітчизняної науки та культури. Помер видатний учений та громадсько-культурний діяч Іван Пулюй 31 січня 1918 року у Празі, де і похований.\nЖиття Івана Пулюя пройшло в основному за межами України. Але помислами і добрими справами він залишався серед свого народу, співпереживав за його долю, підносив його велич. Сьогодні ім'я вченого світової слави Івана Пулюя повертається із забуття як символ інтелектуальної могутності українського народу й орієнтир майбутніх звершень нашої держави.\nКультура і наука кожної нації належать людству. Але наш святий обов'язок знати свою історію, своїх світочів науки і культури. Й однією із першопричин цього є необхідність постійно спростовувати інформацію, широко вкорінену у світові довідники та енциклопедії про те, що дуже багато видатних особистостей — представників української землі «born in Russia».\nЯк тут не згадати відомий історичний факт, що Чарльз Дарвін є нащадком київської княжни Анни. Видатний англійський учений Френсіс Гальтон у книзі «Спадковість генія» пояснював мудрість британського природознавця тим, що він (учений) походить від найрозумнішої жінки свого часу — королеви Анни, доньки Ярослава Мудрого. А починаючи з XV століття, вихідці з України брали участь у формуванні системи університетської освіти ряду країн Європи. У середні віки кілька сотень наших земляків здобули вищу освіту в провідних університетах Італії, Польщі, Німеччини, Франції, Англії, десятки з них стали їх професорами і навіть ректорами. Були серед них і представники натурфілософії — науки, в колі якої формувались елементи фізичних наукових знань (виділення фізики як окремої науки з натурфілософії припадає на початок XVII ст.). Українські учені також зробили вагомий внесок у становлення фізики як окремої науки в класичний період її розвитку. За деякими даними майже 200 учених-українців наприкінці XIX — на початку XX ст. працювали за кордоном і мали неабиякий авторитет у науковому світі.\nЗгадаємо перш за все Юрія Дрогобича, видатного філософа, астронома і медика середини XV ст., ректора Болонського університету. Непересічним українським фізиком був Іван Земанчик — професор фізики й математики Львівського університету, декан Краківського університету. Були серед українців і ті, хто своїми відкриттями наблизили день польоту в космос першого землянина. А саме: герой Вітчизняної війни 1812 р., нащадок славних запорожців О. Засядько; народоволець Микола Кибальчич; теоретик космонавтики Костянтин Ціолковський (повне прізвище — Ціолковський-Наливайко. Предки К. Ціолковського — вихідці з Волині, далекі родичі гетьмана Северина Наливайка, чим вчений пишався); людина драматичної долі, один із піонерів ракетної техніки і теорії космічних польотів Юрій Кондратюк (Олександр Шаргей); конструктор космічних систем Сергій Корольов; винахідник дальнобачення Борис Грабовський.\nУ 1968 році, коли весь світ із хвилюванням стежив за польотом американських астронавтів на Місяць, один із керівників американської програми «Аполлон» Джон Хуболт сказав: «Кондратюк приблизно 50 років тому розрахував, що схема відділення останнього модуля від космічного корабля-носія є в енергетичному відношенні кращим способом посадки на Місяць».\nХто ж такий Кондратюк, про існування якого більшість фахівців дізналися тільки завдяки програмі «Аполлон»?\nНародився Олександр Шаргей 21 червня 1897 року в Полтаві, в Україні. У 1914 році, будучи 17-літнім учнем Полтавської міської гімназії, він розпочинає роботу «по визначенню основних положень ракетного польоту». Все це у маленькому тоді містечку Полтаві, без вивчення досягнень сучасної світової науки. Рукопис із 104-х сторінок учнівських зошитів був насичений принципово новими ідеями й сміливими науково-технічними рішеннями щодо теорії і практики космічних польотів.\nЗакінчити навчання у Петроградському політехнічному інституті, в який він вступив після закінчення гімназії, Олександру Шаргею не дала Перша світова війна. Він був мобілізований на фронт. У часи громадянської війни, що вирувала в Україні після революції, Олександра Шаргея мобілізують спочатку до білої, а потім до денікінської армії, які чинили опір більшовикам. І хоча молодий Олександр не воював у жодній із них подовгу, оскільки був мирною людиною за своєю природою і переконаннями, для нової влади він став запеклим ворогом. А далі — переховування, бідність і голод, чорні роботи. Але весь цей час він не розлучався зі своїми зошитами, які вважав своєю справжньою працею. Щоб уберегти себе і близьких людей від неминучої політичної розправи, Олександр Шаргей змінює прізвище і біографію, тепер він Юрко Кондратюк. Під цим ім'ям він і стане відомим світові.\nУ 1927 році Юрій Кондратюк приїздить до Новосибірська будувати механізовані елеватори. За два роки до цього він надіслав у Москву свій рукопис «Завоювання міжпланетних просторів». Але, незважаючи на схвальні рецензії науковців, його роботу не поспішають видавати. Тоді він друкує книгу за власний кошт. А от за будівництво найбільшого у світі зерносховища без жодного цвяха (їх просто не було), його, як шкідника народного господарства, було заарештовано. Під час ув'язнення Кондратюк розробляє на конкурс незвичайний проект вітроелектростанції, не володіючи щонайменшим досвідом у цій галузі. Його проект здобуває перемогу з-поміж розробок двох спеціалізованих наукових інститутів. Для складання робочого проекту його переводять у Харків. По дорозі в новий пункт призначення в Москві відбувається його зустріч із Сергієм Корольовим, який запропонував йому місце головного теоретика в секретному «Реактивному інституті». Але через своє приховане минуле Кондратюку довелося відмовитися. Важко уявити, що відчувала в цей час людина, захоплена космосом, і як би могла скластися історія світової космонавтики, якби геніальний учений прийняв ту пропозицію.\nПобачити в дії свій гігантський вітряк Кондратюку також не вдалося: будівництво було заморожено. Стомлений і розчарований, Кондратюк у 1941-му добровольцем пішов на фронт і у 1942-му загинув.\nСправжнє ім'я винахідника «місячної траси» було з'ясоване тільки у 1970 році. Більшість ідей Кондратюка, що свого часу вважалися абсурдними, втілені в життя і тепер їх вважають єдино можливими. А геніальності цієї людини й досі дивуються вчені. Його ім'ям названий кратер на Місяці, а також мала планета-астероїд. Сьогодні про його винаходи, кожен із яких є прозрінням, і долю, яка пошматована примхами історії, розповідають численні книги і публікації, а також музеї в Полтаві і Новосибірську. І зорі, і люди намагаються спокутувати провину перед цією видатною людиною.\n4 жовтня 1957 року, коли перший штучний супутник вийшов на орбіту Землі, німецький учений Герман Оберт, який вважається одним із батьків теорії космонавтики, написав листа: «Ви втілили в життя мрію, яка жила в нашій свідомості роками... Людство вдячне Вам». Цей лист був адресований радянському конструктору першого супутника Сергію Павловичу Корольову. На жаль, цього листа адресат так і не отримав.\nЕпоха перших визначних досягнень в освоєнні космічного простору нерозривно пов'язана з ім'ям Сергія Корольова, який народився в Україні, в м. Житомирі, 12 січня 1906 року. Освіту майбутній геній космонавтики здобув в Одеській професійно-технічній школі, Київському політехнічному інституті та Московському вищому технічному училищі ім. Баумана. Ще в Одесі Корольов зацікавився конструюванням планерів. Згодом він захопився ідеєю створення літального апарату ракетного типу.\nЗа життя Сергія Корольова його ім'я було відоме тільки вузькому колу колег і родичам. Напевно, не було за всю історію радянської науки вченого більш засекреченого, ніж Корольов. Його ім'я як основоположника практичної космонавтики з'явилося у пресі тільки у день його смерті. Навіть стаття в одній із закордонних газет носила назву «Похорон невідомого». І тоді мало хто знав про складну долю людини, яка пройшла радянські концентраційні табори, підневільний труд у секретних лабораторіях, відсутність визнання, але, незважаючи на це, втілила свою мрію в життя і перемогла силу земного тяжіння.\nПід керівництвом С. П. Корольова був розроблений перший штучний супутник Землі, реалізовані польоти космічних кораблів «Восток» і «Восход», які вперше в історії людства пілотувалися людиною.\nЗавдяки Сергію Корольову до вирішення задач практичної космонавтики було залучено чимало українських учених та інженерів. В Україні почала діяти потужна промислова база, його ідеї дали імпульс для подальшого розвитку космонавтики його учнями та послідовниками. І, напевно, у тому, що на цей час Україна за кількістю ракет, які запущені в космос, посідає четверте місце у світі, поступаючись тільки Європейському космічному агентству, Росії та США, є й заслуга нашого земляка — Сергія Павловича Корольова. Ті, хто працював разом із Сергієм Павловичем, казали, що з ним було важко. Він був однаково вимогливий до всіх, шанобливо ставився до знаючих спеціалістів і нетерпимо до верхоглядів, а в принципі — справедливий і добрий. Але головною рисою його характеру була цілеспрямована працьовитість. У справі він був просто одержимим. Сам входив із головою в ідею та й інших умів так захопити, що люди в творчому горінні забували про дні тижня і час доби. Про це говорила і мати Сергія Павловича: «Наші предки — українські козаки, і син мій успадкував від них, як видно, вміння, дерзновенність, волю, ту волю, яка допомогла йому сягнути омріяної мети».\nЩодня в нашому домі спалахує екран телевізора і ми спостерігаємо за подіями на усіх континентах Землі. І це чудо ми називаємо звичайним словом — телебачення. Нам здається, що воно було завжди. Проте люди старшого покоління пам'ятають часи, коли екранчики перших «КВНів» спалахували в небагатьох квартирах і дивитися телевізор збиралися всі сусіди.\nТелебачення — це пересилання на відстань зображень рухомих і нерухомих об'єктів за допомогою електричних сигналів, що поширюються каналами зв'язку. Над ідеєю дальнобачення (так називалося телебачення) працювало багато вчених і радіо-ентузіастів із усіх країн світу. Але створити повністю електронну систему передачі на відстань рухомого зображення і здійснити сім десятиліть тому практичну трансляцію за цією схемою вперше у світі пощастило лише Борису Павловичу Грабовському (1901-1966) — сину видатного українського поета-демократа Павла Арсентійовича Грабовського.\nТонкоплівкові технології, гетеролазери, надчисті («космічні») кристали, однокристальні мікропроцесори, радіаційна фізика твердотільних матеріалів, модерна сенсорика — аж не віриться, що всі ці сучасні, актуальні й перспективні напрями охоплювала одна людина, видатний український фізик, професор Олександр Смакула (1900-1983). Олександр Смакула блискуче освоїв основи квантової механіки, яка тільки-но створювалася, і застосував їх для розв'язання механізмів взаємодії електромагнітного випромінювання з кристалом. Він також використав поняття квантових осциляторів для опису та пояснення радіаційного забарвлення кристалів, вивів кількісне математичне співвідношення, відоме як «формула Смакули».\nОлександр Смакула увійшов в історію науки як один із найвидатніших українських фізиків XX ст. Він є гордістю не лише українського народу, а й світової науки. Понад 40 років свого життя Олександр Смакула віддав науці за межами України. «Але своєї Батьківщини не забув і повік не забуду», — писав він у 1964 році.\nУ 1951 р. О. Смакула був запрошений до Массачусетського технологічного інституту. Цей науковий заклад вважається найкращою вищою технічною науковою інституцією в Америці. У той час у цьому інституті працювало багато видатних світових учених: творець кібернетики Вінер, засновник математичної теорії пересилання інформації К. Шеннон, фахівці з теорії інформації Д. Віснер та квантової механіки Д. Слейтер та багато інших. Серед цієї наукової еліти професора О. Смакулу вважали одним із кращих. Він здобув пошану за енциклопедичні знання з різних технічних ділянок науки, зареєстрував багато патентів, написав чимало наукових праць. Професор О. Смакула написав фундаментальну монографію «Монокристали: вирощування, виготовлення і застосування», яка вийшла 1962 р. Олександр Смакула досліджував і органічні кристали, що згодом дало змогу синтезувати вітаміни А, В2 та D. Вчений долучився до розвитку квантової теорії, мав чимало ґрунтовних ідей про багаторівневість структури навчального процесу в університетах, про гуманізацію й екологізацію освіти, про наукову термінологію, про гармонію фундаментальних і прикладних досліджень, теорії й експерименту. Він є автором понад 100 наукових праць.\nНезважаючи на те, що Олександр Смакула був далеко від батьківщини, він завжди залишався патріотом України, підтримував тісні зв'язки з українцями американської діаспори, був дійсним членом Наукового товариства ім. Тараса Шевченка, почесним членом Товариства Українських Інженерів в Америці та інших наукових товариств, учений мріяв побачити Україну. У 1972 р. він взяв участь у Міжнародній конференції з кристалографії, що відбулася у Вірменії, після якої йому дозволили відвідати рідних. Це були перші й останні відвідини ним України, рідного села Доброводи, Тернополя і Києва. Олександр Смакула помер 17 травня 1983 р. у м. Обурні у США, де його і поховали.\nРішенням XXX сесії Генеральної конференції ЮНЕСКО 2000 рік було проголошено роком О. Смакули.\nКиянин Ігор Іванович Сікорський (1889-1972), «батько гвинтокрилів», походить із родини православного священика, конструюванням захоплювався з юності, а ідею гвинтокрила йому навіяли малюнки повітряного гвинта, виконані Леонардо да Вінчі.\n«Містер гелікоптер» — так українського авіаконструктора Ігоря Сікорського називали в США. Нині його літаками літає Президент США, його ім'я відоме в усьому світі. Однак мало хто знає, що перші кроки в авіаконструюванні Ігор Сікорський робив у Київському політехнічному інституті. Щоправда, тут він провчився недовго. Через три роки майбутнього батька гелікоптерів відрахували.\nУ документах, що нині зберігаються в інституті, зазначено — за несплату. У неповні 23 роки Сікорського запрошують головним конструктором у щойно створене повітроплавальне відділення Російсько-балтійського вагонного заводу. Саме тут у березні 1913-го, після низки фантастичних на той час за технічними якостями біпланів і монопланів, з'явився перший у світі чотиридвигунний повітряний гігант, який назвали «Русский витязь». Саме вій став прообразом усіх майбутніх пасажирських літаків, бомбардувальників і транспортних авіамашин. Наступним кроком авіаційної технічної думки став «Ілля Муромець». Аеробус Сікорського піднімав у повітря 17 пасажирів, забезпечував високий, як на той час, рівень комфорту: світло, тепло, туалет і навіть оглядовий майданчик. Саме на «Іллі Муромці» 30 червня 1914 року Сікорський, побивши усі світові рекорди тривалості та висоти польотів, здійснив переліт із Києва до Санкт-Петербурга.\nУ Санкт-Петербурзі Сікорський підняв на апараті й покатав над містом членів Державної думи, намагаючись зацікавити їх, щоб вони надали кошти на продовження експериментів. І гроші він таки отримав — імператор особисто вручив молодому конструкторові орден Святого Володимира IV ступеня і 100 тисяч рублів. Сікорський із тріумфом на тому ж таки «Іллі Муромці» повертається до Києва.\nДолю знаменитого конструктора змінила революція. Його талант став непотрібним на Батьківщині — всі роботи з будівництва нових літаків припинились. Тоді Сікорський вирішив переїхати до США. Там він створив та довів до серійного виробництва вертольоти усіх існуючих класів. До кінця свого життя геній авіабудування так і не зміг повернутися на Батьківщину. Хоч завжди згадував, що саме в Києві, у дворі батьківського будинку зібрав свій перший вертоліт.\nНині американській фірмі, яка носить ім'я Ігоря Сікорського, належить майже третина світового ринку гвинтокрилих машин. Її річний оборот становить близько 2 мільярдів доларів. При фірмі діє музей, присвячений видатному діячу світової авіації. Матеріали про Ігоря Сікорського зберігаються у спеціальних фондах бібліотеки Конгресу США, Національного аерокосмічного агентства (NASA). Його пам'яті і славним діянням присвячені сотні книг, альбомів, які видані у десятках країн світу.\n«Зірка» американської астрономії, професор Отто Струве — нащадок німецької династії астрономів. Його батько переїхав до Харкова, де працював професором університету і директором астрономічної обсерваторії. І саме в Харкові народився його син Отто, який під час революції та громадянської війни воюватиме на боці «білих» проти «червоних» і згодом йому доведеться залишити Україну. Його шлях проліг через Туреччину до Америки, де Отто Струве, котрий дуже швидко завоював авторитет серед учених астрономічної наукової сфери, судилося в 35-літньому віці стати директором провідної американської обсерваторії Yerkes. Отто Струве впровадив у астрономічні спостереження використання спектроскопії й отримав вагомі результати, зокрема у вимірюванні швидкості обертання далеких зірок, ставши однією з найяскравіших «зірок» американської астрономії і прилучившись до піднесення її на найвищий світовий рівень.\nГеоргій (Джордж) Ґамов (1904-1968), котрий по материнській лінії походив зі стародавнього запорозького роду Лебединців, любив жартувати, що один із козаків на знаменитій картині Іллі Рєпіна «Запорожці пишуть листа турецькому султанові» — його пра-пра-прадід.\nГеоргій Ґамов народився в Одесі, де пройшли його молодечі роки й початки університетських студій. Закінчував навчання в Ленінграді. Своє перше епохальне досягнення — пояснення ефекту радіоактивності на основі нової тоді квантової теорії він зробив у Західній Європі (1928-1931), будучи у відрядженні. У 1933 році з величезними пригодами Георгій Ґамов залишає Радянський Союз назавжди, і доля приводить його до столиці США, де він стає професором фізики George Washington University.\nДжордж Ґамов був ученим широкого діапазону зацікавлень і здобув світове визнання не лише в галузі ядерної фізики, а й астрофізики (як один із авторів теорії Великого вибуху, т. зв. Біг Бенг), у біофізиці (запропонував розшифрування генетичного коду). Широкому загалові професор Ґамов відомий як автор понад 30 науково-популярних книг про теорію відносності, квантову механіку, космологію тощо. А за книгу «Містер Томкінс у країні чудес», яка допомогла не одному поколінню учнів розуміти закони фізики, в 1956 році ЮНЕСКО удостоїла вченого премії за популяризацію науки.\nСеред світил американської науки, чия генеалогія пов'язана з Україною, є ще цілий ряд блискучих учених: основоположник теорії міцності матеріалів Степан Тимошенко; новатор модерної генетики Теодозій Добжанський; провідний учасник розробки і виготовлення першої американської атомної бомби Юрій Кістяківський; лауреат академічних, індустріальних і державних відзнак за внесок у розвиток напівпровідникових систем Нік Голоняк; основоположник нового напряму хімії «скорпіонатів» Святослав Трохименко; один із керівників Національного космічного агентства NASA (США), президент Міжнародної академії астронавтики, яка об'єднує понад 1000 найвидатніших науковців усіх ділянок космонавтики світу, Михайло Яримович; видатний ентомолог, перший українець у США, який отримав ступінь доктора наук і звання професора університету, Олександр Неприцький-Грановський та багато інших.\nНеможливо не зупинитися хоча б на дуже короткому перелікові видатних українців, які мешкали і творили в Росії. Усі вони разом зробили значний внесок у розвиток культури, мистецтва, науки Російської імперії, Радянського Союзу, а відтак і світової цивілізації.\nВидатні діячі, які мали відношення до України за походженням або проживанням, значно прискорили розвиток російської науки, освіти, літератури, творчості, державництва. Завдяки їхнім зусиллям російська культура отримала потужний імпульс у своєму розвитку і засяяла новими барвами.\nСлід підкреслити, що майже всі ці особистості пам'ятали своє українське коріння, цікавилися життям рідної України. Ось декілька найблискучіших імен.\nГоголь Микола Васильович (1809-1852), етнічний українець, великий прозаїк, драматург. А от чий — український чи російський — до цього часу тривають суперечки. Загалом же вся творчість великого письменника була спрямована на «очищення серця», «розуміння серцем», щоб досягти хоч якоїсь подоби суспільної гармонії. «Я палав незгасним прагненням зробити своє життя потрібним для блага держави, я жадав принести хоча б найменшу користь. Тривожили думки, що я не зможу, що мені перепинять шлях, завдавши мені глибокого суму. Я поклявся жодної хвилини короткого життя свого не втрачати, не зробивши блага», — писав палко налаштований на самопожертву юнак.\nТуга за батьківщиною, за мальовничою Україною змусила М. Гоголя наприкінці 1833 року клопотатися про місце професора історії в Київському університеті св. Володимира. Спонукала до цього ще й дружба із М. Максимовичем, професором-земляком, етнографом, фольклористом, істориком, майбутнім ректором Київського університету. «Я захоплююся заздалегідь, коли уявляю, як закиплять труди мої в Києві. Там скінчу я історію України й півдня Росії і напишу всесвітню історію. А скільки зберу там легенд, повір'їв, пісень! Якими цікавими можна зробити університетські записки, скільки можна умістити в них подробиць, цілком нових про сам край!», — переповнювався творчими планами письменник. «Туди! Туди! До Києва! Там, або навколо нього, звершалися діяння віковічності нашої... Багато можна буде зробити добра», — писав він про свої сподівання М. Максимовичу. У цей же час він працює над книгами «Арабески», «Миргород» (1835).\nІз другої половини 30-х років подальший розквіт таланту М. Гоголя пов'язаний із його драматургією. Етапною навіть в історії театру стала його соціальна комедія «Ревізор» (1836). Невдовзі після прем'єри п'єси М. Гоголь виїжджає на досить тривалий час за кордон. Він відвідує Німеччину, Швейцарію, Францію, Італію. У 1842 році з'являється друком знаменита поема-роман «Мертві душі». Останні роки життя письменника сповнені драматичних пошуків себе в Істині. Прямим підтвердженням тому було видання «Вибраних місць із листування з друзями» (1847). У 1848 році письменник повертається на батьківщину, посилено працює над другим томом «Мертвих душ», але незадовго до смерті спалює рукопис. Тяжка хвороба обірвала життя неповторного майстра слова у 1852 році.\nАнтон Павлович Чехов (1860-1904) — видатний прозаїк, драматург. Батько письменника Павло Чех жив у селі Вовча Балка на Харківщині. Матір'ю була Єфросинія Шемко. Бабуся письменника, в якої він часто гостював, розмовляла українською мовою. Звідси у творах А. Чехова так багато українізмів.\n«Україна дорога і близька моєму серцю. Я люблю її літературу, музику і прекрасну пісню, сповнену чарівної мелодії. Я люблю український народ, який дав світові такого титана, як Тарас Шевченко», — писав А. Чехов Агатангелу Кримському. Україна постала в оповіданнях письменника «Степ», «Щастя», «Печеніг», «У рідному кутку», «На шляху». Знаменита акторка Марія Заньковецька стала прототипом головного образу Ніни Зарєчної у п'єсі «Чайка». У планах письменника було поселитися в Україні. Антон Чехов: «У моїх жилах тече українська кров».\nВолодимир Галактіонович Короленко (18531921) — видатний російський письменник, публіцист і громадський діяч, за походженням — українець. Народився у м. Житомирі в сім'ї повітового судді. На Житомирщині минули його дитячі та юнацькі роки. Разом із мудрістю народних пісень, казок свідомість хлопчика вбирала в себе і суворі враження довколишньої дійсності, її багатобарвність.\nУпродовж 1896-1900 рр. родина Короленків жила у Петербурзі. Володимир Галактіонович працював редактором журналу «Русское богатство». Саме він і Л. Толстой привернули увагу громадськості до голодомору 1891-1892 рр. (цикл нарисів «У голодний рік»). Володимир Галактіонович виступив на захист цілого народу (вотяків) від огульного і наклепницького звинувачення у вбивстві людини (під час ритуалу), опублікувавши серію статей під рубрикою «Мултанська справа». Його викривальна промова у суді приголомшила всіх. Після чотирьох років бюрократичної тяганини несправедливий вирок було скасовано.\nЗначне місце у творчості В. Короленка займає повість «Без язика» (1895), написана під враженням поїздки до Америки. У ній оповідається про гіркі поневіряння українського селянина Матвія Лозинського, який у пошуках кращої долі потрапляє на чужину, але не знаходить щастя і там.\nУсі герої творів В. Короленка заслуговують на краще життя. І в прийдешність його письменник свято вірив і попри всілякі труднощі закликав боротися за нього.\nДе б не жив Володимир Галактіонович, його завжди тягнуло до рідного краю. Він любив Україну за дивовижну красу її природи, любив український народ за його працьовитість, співучість, нездоланну жагу до волі. Володимир Галактіонович палко захищав від переслідувань царських властей українську культуру і мову, всіляко підтримував прогресивних українських письменників. Міцні узи дружби зв'язували його з Панасом Мирним, М. Коцюбинським, П. Грабовським. Тема України посідає значне місце в оповіданнях «Ліс шумить», «Без язика», повісті «Сліпий музикант» тощо.\nОбкраденою, пригнобленою і безправною, але нескореною — такою побачив він Україну, коли повернувся в неї 1900 р. Понад 20 років письменник жив у Полтаві. Як принциповий прибічник українських селян, він брав участь в організації їх захисту під час судових процесів на Харківщині і Полтавщині, влаштованих у зв'язку з так званими «аграрними заворушеннями» в Україні.\nНе послабив В. Короленко своєї літературної і громадської діяльності й у роки реакції. У 1910 р. була опублікована його стаття «Побутове явище», яку негайно заборонила влада. Л. Толстой, зокрема, писав: «Її треба передрукувати і розповсюджувати в мільйонах примірників. Ніякі думські промови, трактати, ніякі драми роками не зроблять однієї тисячної того благородного впливу, який зробила ця стаття». Матеріалом для неї послугували реальні факти страт, розстрілів і поліцейських знущань після поразки Першої російської революції.\nВ. Короленко висловлювався проти будь-якого терору — як білого, так і червоного: «Ні, не вихваляти треба терор, а застерігати від нього, звідки б він не виходив», — писав він у 1919 р. «І благо тій стороні, яка першою зуміє відокремитись від кривавого туману й першою згадає, що мужність у відкритім бою може йти поряд із людяністю та великодушністю до переможеного... Історія нас розсудить...»\nСучасники нарекли В. Г. Короленка «совістю Росії». І зерна доброти й людяності, які він щедро висівав на широку народну ниву, дали буйні сходи, а вогники благородної душі письменника й понині кличуть вперед, шляхом вселюдського поступу.\nШанується пам'ять видатного художника слова в Україні. Ім'я В. Г. Короленка присвоєно Полтавському педагогічному інституту, Харківській державній науковій бібліотеці, Чернігівській обласній бібліотеці. У 1928 р. у Полтаві, 1973 р. у Житомирі відкрито музеї В. Г. Короленка. Починаючи з 1990 р., Спілка письменників України встановила літературну премію ім. В. Г. Короленка за кращий твір, написаний російськомовними літераторами України.\nПисьменник Іван Бунін (1870-1953) — лауреат Нобелівської премії 1933 року. Рід Буніних (Бунікевських) переселився в Росію (тоді ще Московію) у XV ст. із України. Сам письменник дослідив, що його рід походить з Волині. В Україну письменник потрапив у юнацькі роки. Подовгу жив у Харкові, Полтаві, Одесі, «жадібно шукав зближення з її народом, жадібно слухав пісні, душу його», — зазначав письменник. У його творах «На край світу», «Лірник Родіон», «На чайці», а особливо в «Житті Арсеньєва» Україна постає як місце на землі, де письменник знайшов гармонію між вічністю і красою. «Не можу спокійно чути слів: Чигирин, Черкаси, Хорол, Лубни, Чортомлик, Дике поле, не можу без хвилювання бачити очеретяні дахи, стрижені селянські голови, жінок у жовтих та червоних чоботях, плетених кошиків, у яких вони носять на коромислах вишні та сливи...». «Чайка скиглить літаючи, мов за дітьми плаче, сонце гріє, вітер віє на степу козачім...». Цей Шевченко — цілком геніальний поет». Дружина письменника В. Муромцева-Буніна згадувала, як Бунін признався, що «ні одна могила великих людей його так не хвилювала, як могила Шевченка». Три країни: Росію, Україну і Францію з'єднав у своєму великому серці видатний прозаїк Іван Бунін.


Вечірній Київ :: Разом сильніші: у Києві відзначать День Соборності\nРазом сильніші: у Києві відзначать День Соборності\n22 січня ми згадуємо дві рівнозначні за вагою події української історії: проголошення незалежності Української Народної Республіки й Акт Злуки українських земель. Адже 22 січня 1918 року вперше у XX столітті українська незалежність була проголошена IV Універсалом Української Центральної Ради, а вже за рік (22 січня 1919 року) на Софійському майдані в Києві відбулася не менш вагома подія – об’єднання УНР і ЗУНР в одну державу. Про це нагадують в Українському інституті національної пам'яті.\nДо Дня Соборності України, який відзначають щорічно 22 січня, у столиці відбудеться низка урочистостей.\nНа виконання Указу Президента України від 13 листопада 2014 року, у Київській міській державній адміністрації затверджено відповідний план заходів. Про це повідомили в прес-службі КМДА.\n22 січня відбудеться церемонія урочистого покладання квітів до пам’ятників Т.Г. Шевченку та М.С. Грушевському за участю керівництва держави та міста.\nПротягом 21-22 січня за участю представників органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, учасників антитерористичної операції/операції об’єднаних сил у Донецькій та Луганській областях, громадських і релігійних організацій, діячів науки та культури у районах столиці триватимуть урочистості з нагоди Дня Соборності України.\n22 січня проведуть мирне зібрання «День Соборності України» на тротуарній частині мосту ім. Є. Патона.\n22 січня організують відеоподорож «Україна – це ми!» у Публічній бібліотеці імені Леся Українки для дорослих м. Києва. Цього ж дня у Міській спеціалізованій молодіжній бібліотеці «Молода гвардія» відбудеться зустріч-бесіда «Соборність і шлях до неї». Також 22 січня у Центральній бібліотеці ім. Т.Г. Шевченка для дітей м. Києва організують години державності «Вона – наш витвір, наша мрія, соборна, вільна Україна!».\n20-30 січня організують фотовиставку «Єдина Україна» в Національному історико-архітектурному музеї «Київська фортеця».\nУ січні в районних бібліотеках триватимуть книжкові та ілюстративні виставки, огляди літератури та інші просвітницькі заходи.\nУ навчальних закладах столиці в січні проведуть тематичні уроки, виховні години, лекції, конкурси, тематичні виставки, покладання квітів до пам’ятників Т.Г. Шевченку та М.С. Грушевському, а також організують екскурсії до Музею історії м. Києва та Музею становлення української нації.\n16 січня у Державному архіві м. Києва відкрилася виставка архівних документів «До Дня Соборності України», яка працюватиме до 30 січня.\nКрім того, місцях проведення заходів буде забезпечено чергування бригад екстреної медичної допомоги та охорону громадського порядку.\nУ разі необхідності на час підготовки та проведення заходів обмежать рух транспорту, та внесуть зміни у роботу міського пасажирського транспорту загального користування, про що буде повідомлено окремо.


Додавання малюнків в документ\nУ цьому уроці ви взнаєте, як вставляти готові малюнки в документ і як створювати свої власні малюнки\nДодавання графічного образу\nГрафічний образ — це малюнок, який зберігається на диску в графічному файлі. Word може використовувати графічні файли, створені різними додатками, включаючи PC Paintbrush (додаток Windows для створення малюнків), Lotus 1-2-3, Micrografx Designer і AutoCAD. До того ж при установці Word завантажується невелика бібліотека малюнків, які ви можете вставляти в свої документи. На мал. 24. 1 показаний документ з одним з таких малюнків.\nМал. 24. 1. Документ з малюнком\nЩоб додати малюнок в документ Word, виконайте наступні дії.\n1. Встановіть курсор туди, куди хочете помістити малюнок.\n2. Виберіть команду Вставка -> Малюнок -> З файлу. З'явиться діалогове вікно Додати малюнок (мал. 24. 2).\n3. Якщо необхідно, із списку Тека, що розкривається, виберіть теку з потрібним малюнком.\n4. Велика область у середині діалогового вікна звичайно показує всі файли, що містяться у виділеній теці. Для того, щоб обмежитися прогляданням тільки графічних файлів, із списку Тип файлу виберіть потрібний.\n5. У текстовому полі Ім'я файлу введіть ім'я файлу, в якому міститься малюнок, або клацніть на імені файлу в списку.\n6. Для того, щоб проглянути вибраний малюнок, клацніть на кнопці Перегляд.\n7. Виберіть одну з наступних можливостей.\n• Встановіть прапорець Пов'язати з файлом, якщо хочете, щоб малюнок в документі мінявся при зміні графічного файлу на диску.\n• Якщо ви встановили прапорець Пов'язати з файлом, можете встановити прапорець Зберігати в документі для зберігання копії малюнка з документом. Хоча це збільшує розмір файлу документа, але дозволяє виводити малюнок навіть тоді, коли початковий файл вже недоступний.\n• Встановіть прапорець Поверх тексту, щоб стало можливим помістити малюнок поверх тексту або за текстом і іншими об'єктами. Інакше малюнок з'явиться поряд з текстом.\n8. Клацніть на кнопці ОК. Малюнок вставлений у ваш документ.\nМал. 24. 2. Діалогове вікно Додати малюнок\nКартинки — це особлива категорія малюнків, що містять маленькі прості зображення, які можна використовувати для поліпшення виду документів. У Word є широка підбірка картинок, яку ви можете вільно використовувати. Ось що потрібно зробити, щоб вставити картинку в документ.\n1. Встановіть курсор в те місце документа, куди ви збираєтеся помістити картинку.\n2. Виберіть команду Вставка -> Малюнок -> Картинки, щоб відкритий. діалогове вікно Microsoft Clip Gallery (мал. 24. 3).\n3. У лівому полі виберіть потрібну категорію картинок. Або ж клацніть на рядку (Всі розділи) для проглядання всіх картинок.\n4. Прокручуйте список картинок до тих пір, поки не знайдете потрібну, потім клацніть на ній мишею, щоб виділити її.\n5. Клацніть на кнопці Вставити для додавання картинки в документ.\nУ документі, що містить малюнки, не можна переміщатися так же швидко, як в документі без графіки. Працюючи з текстом документа в режимі розмітки сторінки або в режимі структури, де вам необов'язково бачити малюнки, можете значно прискорити роботу, якщо замість малюнків у вікні знаходитимуться порожні прямокутники, звані мітками-заповнювачами. (У звичному режимі і в режимі електронного документа малюнки ховаються автоматично.) Якщо, крім того, ви встановили прапорець Пов'язати з файлом при вставці малюнка, Word вставить код поля в документ. На екрані буде відображений цей код замість малюнка.\nОт як управляти висновком графіки.\n1. Виберіть команду Сервіс -> Параметри, щоб відкрити діалогове вікно Параметри.\n2. Якщо потрібно, клацніть на вкладці Вигляд для доступу до її параметрів.\n3. У області Показувати встановіть або зніміть прапорці Порожні рамки малюнків і Коди полів.\nПри цьому на екрані з'являться рамки малюнків або коди полів, але це не вплине на роздрук, в якому завжди будуть малюнки.\nПерш ніж працювати з малюнком в документі, слід виділити його. Є два способи зробити це.\n• Клацнути на малюнку мишею.\n• Виділити малюнок за допомогою клавіатури, встановивши курсор зліва від нього і натиснувши клавіші <Shift+ -».\nНавколо виділеної картинки з'являться вісім маленьких чорних квадратів, які називаються маркерами розмірів (мал. 24. 4).\nВи можете змінити розміри малюнка в документі. До того ж ви можете розрізати картинку, приховуючи ті її частини, які ви не хочете виводити на екран. Для того що б змінити розміри або розрізати картинку зробіть наступне\n1. Виділіть її.\n2 Встановите покажчик миші на одному з маркерів розмірів. Покажчик прийме вид двонаправленої стрілки.\n3 Виконаєте що-небудь або все з вищепереліченого, залежно від того, що ви хочете одержати.\nДля зміни розмірів натисніть ліву кнопку миші і перетягуйте маркер розміру до тих пір, поки вид картинки не задовольнить вас. Ви можете як збільшувати, так і зменшувати малюнки.\n4. Відпустіть кнопку миші.\nВидалення, переміщення і копіювання графіки\nЩоб видалити картинку, виділіть її і натисніть клавішу <Delete>. Для переміщення або копіювання картинки зробіть наступне.\n1. Виділіть картинку.\n2. Для копіювання натисніть <Ctrl+C> або виберіть команду Правка -> Копіювати, або клацніть на кнопці Копіювати стандартній панелі інструментів. Для того, щоб перемістити малюнок, натисніть клавіші <Ctrl+ X> або виберіть Правка -> Вирізувати, або клацніть на кнопці Вирізувати стандартній панелі інструментів.\n3. Встановіть курсор там, де ви хочете помістити картинку.\n4. Натисніть клавіші <Ctrl+ V> або виберіть команду Правка -> Вставити, або клацніть на кнопці Вставити стандартній панелі інструментів.\nЯк створювати малюнки в документі\nОкрім стандартного набору картинок, які можна вставити в документ, Word дозволяє вам створювати власні малюнки. Засоби для їх створення дають можливість навіть людині без художніх здібностей прикрашати свої документи відмінними ілюстраціями. Щоб почати малювати, потрібно вивести на екран панель інструментів Малювання (мал. 24. 5). Виберіть команду Вид -> Панелі інструментів -> Малювання.\nМал. 24. 5. Панель інструментів Малювання\nПроцес створення малюнка складається з трьох основних дій. Отже, ви можете.\n• Вставляти мальовані об'єкти (лінії, стрілки, фігури і написи) в документ. Більшість мальованих об'єктів Word називається автофігурами.\n• Пересувати мальовані об'єкти по документу, змінювати їх розміри і пропорції.\n• Змінювати мальовані об'єкти. Наприклад, можна міняти товщину лінії, колір тексту, тип покажчика стрілки.\nНа панелі інструментів Малювання представлені кнопки для висновку найпоширеніших графічних об'єктів: ліній, стрілок, просторових об'єктів і т.п. складніші об'єкти можна побудувати за допомогою меню або діалогових вікон, пов'язаних з панеллю інструментів Малювання. Прийоми малювання, що найчастіше використовуються, описані нижче.\n• Для того, щоб намалювати об'єкт, клацніть мишею на його кнопці на панелі інструментів Малювання або клацніть на кнопці автофігури і виберіть потрібну. Потім клацніть де-небудь в документі для вставки об'єкту. Утримуйте натиснутою клавішу <Shift>, щоб висота і ширина вибраного об'єкту вийшли рівними (наприклад, квадрат замість прямокутника і круг замість овалу).\n• Для виділення тільки що намальованого об'єкту просто клацніть на ньому. Навколо нього з'являться маркери розмірів. Для того, щоб виділити декілька об'єктів, утримуйте натиснутою клавішу <Shift>, клацаючи на них. Натисніть клавішу <Delete> для видалення виділених об'єктів.\n• Для того, щоб перетягнути виділений мальований об'єкт, встановіть на нього покажчик миші (але тільки не на маркер розміру!) і перетягуйте, куди хочете.\n• Для зміни пропорцій або розмірів об'єкту встановіть покажчик миші на один з його маркерів розмірів і перетягуйте його, поки не досягнете бажаного результату.\n• Для зміни кольору ліній об'єкту клацніть на кнопці Колір лінії на панелі інструментів Малювання і виберіть колір.\n• Для того, щоб змінити колір заливки об'єкту, клацніть на кнопці Колір заливки на панелі інструментів Малювання і виберіть потрібний колір.\n• Для зміни товщини або стилю ліній об'єкту виділіть об'єкт, а потім клацніть на кнопці Тип лінії або Тип штриха відповідно.\n• Для додавання напису клацніть на кнопці Напис. Потім клацніть в тому місці документа, де ви хочете розташувати напис, введіть текст в текстовому вікні, після закінчення цього — клацніть мишею де-небудь в документі за межами текстового вікна.\nМожливості Word по створенню малюнків набагато ширше описаних тут. Експериментуйте — і ви дізнаєтеся про них все.\nУ цьому уроці ви взнали, як вставити в документ малюнки і картинки. У наступному уроці ви навчитеся працювати з декількома документами одночасно.


«Сьогодні о 14:45 до поліції надійшло повідомлення про займання однієї з квартир на 5-му поверсі та даху житлового будинку у Новій Каховці... Поліцейські встановили, що до займання причетний 38-річний житель будинку», - йдеться у повідомленні.\nЯк зазначається, поліцейські встановили, що на 5-му поверсі будинку проживає чоловік, який зловживає спиртними напоями. Сьогодні сусіди почули запах диму з його квартири та почали стукати у двері. Коли ж упродовж десяти хвилин їм ніхто не відчинив, сусіди вибили двері та побачили чоловіка у стані алкогольного сп’яніння та охоплену вогнем квартиру. Пожежа поширилась і на дах п'ятиповерхівки, тож мешканці викликали пожежників та поліцію.\nЧоловік же розповів поліцейським, що вживав вдома алкогольні напої, після чого вирішив покурити на дивані та заснув. Розбудили його сусіди, коли у квартирі вже горіло.\nВідкрите кримінальне провадження за статтею 270 Кримінального кодексу України «Умисне знищення або пошкодження об'єктів житлово-комунального господарства».\nЯк повідомлялося, у Новій Каховці на Херсонщині виникла пожежа у п’ятиповерховці – вогонь охопив дах будинку.\nЗа інформацією ДСНС, о 16:16 пожежу покрівлі локалізовано, а о 18:40 повністю ліквідовано.\nХерсонщина Пожежа Затримання


ukrman 21 января, 2022 Услуги Комментариев нет\nЖінкам важливо постійно стежити за станом молочних залоз, щоб запобігти несприятливим наслідкам. У такому разі необхідно проходити УЗД грудей, не менше 1 разу на рік та при хворобливих симптомах, появі припухлостей, ущільнень. Жінкам після досягнення 35 років лікарі рекомендують відвідувати мамолога та проводити ультразвукове дослідження грудей 2 рази на рік.\nЦікаво буде знать, що спеціальній апарат не наносить шкоди організму, не здійснює радіаційного навантаження на тіло жінки.\nДля більш точних результатів рекомендується попередньо знати, на який день циклу краще робити УЗД молочних залоз, чи є рекомендації, щодо спеціальної підготовки?\nСьогодні це найбільш інформативний безпечний метод діагностики, який використовується у профілактичних та терапевтичних цілях (виявлення запалення молочних залоз, пухлин тощо)\nМетодика узд молочних залоз Львів дає можливість фахівцеві оцінити такі показники:\nРозміри молочних залоз та можливих «сторонніх агентів»;\nСтруктуру тканин (кількість жирового, залізистого компонентів);\nПатологічні новоутворення (припухлості, кісти) у молочних залозах та біля них.\nПеревірка функціонування регіональних лімфовузлів.\nТакож якщо є направлення на взяття пункції в області грудей та залоз, робити це необхідно також під контролем УЗД, щоб унеможливити травматизм тканин та отримати максимум інформації про стан пацієнта.\nПідготовка до УЗД молочних залоз та виявлення різних патологій має найважливіше значення, саме вибір точного менструального циклу. Процедуру призначають обов’язково в наступних ситуаціях:\nБолючий дискомфорт, що супроводжується гострими поколюваннями, набряком, червоними плямами на грудях.\nВиділення із молочних залоз (різного характеру).\nПісля сильних забитих місць, травм, хірургічного втручання (особливо якщо є синці, набряки).\nПоява ущільнень при пальпації, що візуально видимі потовщення в тканинах.\nМастит, особливо після пологів.\nХвороби ендокринного характеру, гінекологічні захворювання.\nПри підозрах на рак, будь-яких відхилень у результатах після мамографії.\nПісля тривалої гормональної терапії та навіть після прийому гормональної контрацепції.\nПісля 30 років у період менопаузи, як точна і своєчасна профілактика.\nПісля операційного видалення фіброзів, злоякісних та доброякісних пухлин у молочних залозах.\nДо та після операції зі встановлення силіконових імплантатів.\nУЗД назначається фахівцями, якщо є зміна грудей на вигляд, наприклад, форми або розміру.\nУльтразвукове дослідження дозволяє виявити дифузні чи осередкові зміни у структурі молочних залоз, будь-які зміни, відмінні від норми. Це допомагає на ранніх стадіях виявити патологічні порушення та запобігти необоротним наслідкам.\nЯк вибрати день циклу?\nУЗД грудей можна пройти за направленням лікаря або за власним бажанням подбати про своє здоров’я як профілактику.\nЯк і будь-яке інше дослідження УЗД вимагає дотримання певних умов, наприклад, важливо вибрати відповідний день циклу – коли робити УЗД молочних залоз, також виключити до аналізу прийом оральних контрацептивів. Також не рекомендується проходити УЗД у період вагітності та при настанні менопаузи. У всіх інших ситуаціях терапевтична та профілактична діагностика не має перешкод і може бути проведена у будь-який час.\nФахівці стверджують, що краще проводити дослідження з 6 по 12 день з початку менструації, за умови, що спостерігається 28 денний цикл. Це найбільш вдалий час, коли гормональний фон знаходиться «у спокої», а рівень гормонів у крові – мінімальний. Значить, статеві гормони в організмі не спотворять аналіз.\nСпеціальна підготовка не потрібна, єдина умова для точних аналізів – особлива фаза циклу. У решті періодів спостерігається гормональна перебудова організму, яка ускладнює процедуру дослідження. Наприклад, підвищене гормональне тло може показати наявність ущільнень, мастопатії, якої насправді немає.\nВажливо! За відсутності місячного або нерегулярного циклу УЗД можна проводити в будь-який день. Це стосується ситуації, коли є підозри в попередніх аналізах або огляді у лікаря. Також УЗД актуальне, якщо у ближніх родичів були онкологічні проблеми, хвороби молочних залоз та інше.\nВідноситися до свого здоров’я недбало не можна, будь-які хвилюючі питання, підозри варто обговорити з лікарем, грамотний фахівець допоможе підготуватися до процедури і правильно вибрати максимально підходящий день.\nЖінкам рекомендується постійно вести календар менструального циклу, щоб було легше спостерігати за станом здоров’я, своєчасно виявити проблеми, патології та оказати еффективне лікування.


МХП оприлюднив Кодекс бізнес-партнера - Лента новостей Черкасс\nКак передает provce.ck.ua, Цей документ визначає установчі принципи, на яких МХП вибудовує взаємини з компаніями-партнерами. Кодекс розміщено на офіційному сайті МХП.\n- Ми розробили цей Кодекс, щоб пов’язати будь-які аспекти нашої взаємодії з бізнес-партнерами з цінностями МХП: цінністю розвитку прозорого та чесного ведення бізнесу, підтримки України, інноваційності та співпраці. Наш спільний успіх має базуватися на стандартах відкритості та доброчесності, дотриманні обіцянок та визнанні помилок, — зазначає Голова правління МХП Юрій Косюк.\nМХП співпрацює з більш ніж 40 000 бізнесами, з яких близько 17 000 — локальні. Запорука динамічного і успішного міжнародного зростання МХП — це гнучка бізнес-модель, що дозволяє адаптуватися до специфічних національних і регіональних потреб.\n- МХП на національному та на міжнародному рівні довів, що це можливо: вести бізнес чесно та прозоро. Ми хочемо демонструвати високу якість в усьому: у виробництві, у розбудові сильної команди, у формуванні бізнес-партнерства. Кодекс бізнес-партнера — це про цінності, які повинні поділяти наші партнери, а також про якість бізнес-середовища в Україні, — наголошує комплаєнс офіцер МХП Олена Коновалова.


Однією з найбільш недорогих і цікавих поїздок недалеко від Києва (тур вихідного дня) завжди вважався візит у місто Ржищів.\nВсього 80 кілометрів від столиці:\nколиска відомої трипільської цивілізації;\nІван-гора зі старовинним городищем;\nмальовничі розливи Дніпра;\nОднак виявилося, все зовсім не так райдужно. По пунктах.\n1. Затоплена церква – головна принада для гостей Ржищева\nСам Свято-Преображенський храм, який колись, до появи Канівського водосховища, височів у селі Гусинці, без сумніву, гідний відвідування.\nТуди їхали 30 років тому, коли, за чутками, з води стирчали лише верхівки куполів і хрестів. 10 років тому, коли вода відступила і церква показалася повністю, укорінившись на невеликому острівці. І зараз, коли храм більш-менш привели до ладу, заново побілили і перекрили бані.\nГідний. Але є нюанс: від Ржищева до церкви 4–5 кілометрів. Причому не по суші, а по плесу Дніпра. Регулярні сполучення човниками відсутні як клас (а здавалося, що варто місцевій владі організувати доставку туристів туди-назад на постійній основі?), вся надія гостей Ржищева на місцевих підприємців-катеровласників.\nВони є, як не бути, принаймні, по вихідних. Ось тільки найняти 6-місний катер для поїздки до церкви коштує рівнесенько 600 грн. За чутками, існує бюджетний варіант – всього за 4 сотні.\nПричому найчастіше човнярі чекають саме великі компанії, здатні завантажити плавзасіб повністю за раз.\nЩо робити самотнім туристам? Або хвацько викладати на корму всю суму й гордо почувати себе єдиним віп-пасажиром на кораблі. Або намагатися відшукати на пляжі і причалі таких же неприкаяних товаришів, роблячи спроби знизити недитяче навантаження на гаманець.\nНу а оскільки в цю поїздку на такі витрати ми абсолютно не розраховували – залишилося лише помахати церкві ручкою з обриву Іван-гори.\nДо речі, з іншого берега Дніпра до храму нині прокладений місток, по якому можна дійти до цілі не замочивши ніг. Ось тільки як дістатися до цього самого містка, точна інформація відсутня. Автолюбителі, які туди їздили, гірко нарікають на жахливі дороги, натякаючи, що без позашляховиків там робити нічого, і дають туманні орієнтири, типу: їдемо на Бориспіль, біля церкви поворот на Переяслав-Хмельницький, подальший курс на село Сошників і військовий заповідник-лісгосп. А там крива вивезе.\nОднак нехай поки що нечіткий, але альтернативний варіант недешевому шляху через Ржищів все-таки проявляється і міцніє.\n2. Урочище Іван-гора\nТут було відкрито давньоруське городище 11–13 ст., яке ототожнюють з літописним містом-фортецею Іван, і залишки земляних укріплень. Пізніше, в 16 столітті, тут «тримали» свою фортецю поляки.\nЩо уявляється при такому описі? Археологічні розкопки, реконструкції валів і стін, можливо, трасовані фундаменти.\nЗараз на Іван-горі немає НІЧОГО. Від слова «зовсім». Частина гори впала в річку, а залишилися суцільні зарості. Причому настільки буйні, що складно знайти місце, щоб хоча б подивитися на Дніпро. Як зелена зона місце гарне, але, погодьтеся, очікувалося чогось більшого.\nТим, хто все ж таки вирішить побувати на цьому історичному місці, потрібно знайти Алею Героїв (дороговказ на Будівельний технікум) по дорозі на Балико-Щучинку, звернути на неї і незабаром, залишивши праворуч новеньку церкву, повернути ліворуч на ґрунтівку. По ній вперед і вниз. Що ж, подорож у Ржищів триває.\n3. Трипільські мотиви\nОсновні трипільські музеї – приватний Аратта (який, за чутками, зараз не працює) та державний (Київський обласний археологічний музей) прописалися в селі Трипілля, по дорозі до Ржищева. У самому Ржищеві знаходиться так званий Трипільський парк. Точніше, Парк трипільської скульптури з нечисленними експонатами, центральне місце серед яких займає біноклеподібна посудина. Все.\nДо парку ми не добралися, тому нічого про це місце розповісти не можу. Знаходиться він біля міськради по вул. Леніна, 20 (або як вона буде називатися після декомунізації?).\n4. Ржищівський археолого-краєзнавчий музей\nОсь до цього Дому муз ніяких претензій бути не може. Безліч археологічних знахідок, документів, картин, етнографічних і краєзнавчих «фішок», пов'язаних з містом.\nЛише шкода, що зібрання замале, особливо для відвідувачів, розпещених величезними столичними музеями.\nЗнаходиться наш герой у парі десятків метрів від Троїцької церкви в окремому приміщенні, побудованому наприкінці 19 століття.\n5. Свято-Троїцька церква\nЗведена в 1853–1860 рр. на місці старої церкви ще 17 століття, в стилі класицизм з елементами «єпархіальної» архітектури. Вважається одним з найкрасивіших храмів області та пам'ятником архітектури національного значення.\nТеж жодних питань. Церква гарна, затишна і домашня, чи що. Вона прикрасила наш тур вихідного дня до Ржищева.\nБудучи дещо засмученими, проїхали 10 км до меморіального комплексу «Букринський плацдарм» в Балико-Щучинці.\nМісце сумне і медитативне. По довгих дерев'яних, розтрісканих від сухості сходах з проваленими сходинками та поваленими деревами, що лежать поперек шляху, ви піднімаєтеся нагору. На місце висадки бійців 1-го Українського фронту в 1943 році.\nМісце для Вічного вогню, який виявився зовсім не вічним, карбовані постаті атакуючих воїнів, височенна 27-метрова центральна фігура з прапором, барельєфи, карта форсування Дніпра у 1943-му, прізвища героїв, висічені в металі, братські могили.\nІ десятки тисяч мурашок, що живим килимом вистилають землю. Особливо в районі фігури віщого Бояна і реконструкції валу міста-фортеці Чучин 11–13 ст. Адже меморіал чомусь звели саме на місці городища. Не парою сотнею метрів у будь-який інший бік, а саме тут. Дивне рішення, що залишило нам від Чучина лише умовний шматочок валу та безліч ображених мурах.\nДо речі, обіцяних видів на Дніпро ви і тут не побачите. Дерева занадто розрослися і повністю затуляють огляд.\nА ще по дорозі в Ржищів ви проїдете через такі знакові населені пункти, як Халеп'я та Гребені. Добре, хоч не зупиняючись.\nЩо ще неприємно вразило в цій поїздці: ніде по місту ніяких дороговказів, і жоден з місцевих, хто траплявся по дорозі, нічого до пуття не знає.\nМораль: перед самостійною поїздкою в Ржищів потрібно провести пару годин в Інтернеті, повністю і досконало склавши план поїздки з паролями, явками, адресами, картами та шляхами підходів.\nІнакше замість приємної подорожі ви отримаєте безглузду і стомлюючу біганину з мінімальним результатом на виході.\nДістатися до Ржищева з Києва можна автобусами і маршрутками від автостанції Видубичі (в парі десятків метрів від однойменного метро).\n2016-08-22 00:00:00 2017-08-29 16:29:11


Англійський аукціон. Продаж послуг з використання вагонів власності АТ «Укрзалізниця» (1 вагон на 1 добу) групова відправка - цистерни для темного наливу /// Кількість вагонів - 3; Рухомий склад - цистерни для темного наливу - 79; Полігон навантаження - УЗ; Дата подачі вагону початкова - 18-03-2021 00:00; Дата подачі вагону кінцева - 18-03-2021 23:59; Дата проставлення електронної заявки початкова - 14-03-2021 00:00; Дата проставлення електронної заявки кінцева - 15-03-2021 20:00 — ProZorro.Sale\nАнглійський аукціон. Продаж послуг з використання вагонів власності АТ «Укрзалізниця» (1 вагон на 1 добу) групова відправка - цистерни для темного наливу /// Кількість вагонів - 3; Рухомий склад - цистерни для темного наливу - 79; Полігон навантаження - УЗ; Дата подачі вагону початкова - 18-03-2021 00:00; Дата подачі вагону кінцева - 18-03-2021 23:59; Дата проставлення електронної заявки початкова - 14-03-2021 00:00; Дата проставлення електронної заявки кінцева - 15-03-2021 20:00\n№ лоту: UZ090312/Ц/А\nАнглійський аукціон. Продаж послуг з використання вагонів власності АТ "Укрзалізниця" (цистерни для темного наливу).\nНавантаження та оформлення документів на перевезення вантажу 18.03.2021 (враховуючи термін дії електронної заявки на відповідний рухомий склад)\nПроставлення в АС "Месплан" електронної заявки на подачу вагонів 14.03.2021 - 15.03.2021 до 20:00 останнього дня планування. Щодо планувань перевезень в АС Месплан звертатися за телефонами: 063 460 09 61, 063 460 08 81. Полігон навантаження – УЗ, полігон вивантаження - без обмеження (за виключенням РФ). Перевезення у транзитному сполученні по території РФ – заборонено.\nRCE001-UA-20210309-35112 ● 60471c4cb9bc5526e8c5132f\nОголошення аукціону з продажу права перевезення у вантажних вагонах\nНайменування: Філія "Центр транспортної логістики" АТ "Укрзалізниця"\nМісцезнаходження: 03038, Україна, Київ обл., Київ, вул. Федорова, 32\nКонтактна особа: Алєнічева Олена Вікторівна\nПеріод уточнень: до 10.03.2021 20:00\nКінцевий строк подання цінових пропозицій: 10.03.2021 20:00\nДата проведення аукціону: 11.03.2021 12:05\nПочаткова ціна продажу лоту: 834.00 ГРН без ПДВ\nРозмір мінімального кроку підвищення: 8.34 ГРН\nАнглійський аукціон. Продаж послуг з використання вагонів власності АТ «Укрзалізниця» /// Кількість вагонів - 3; Рухомий склад - цистерни для темного наливу - 79; Полігон навантаження - УЗ; Дата подачі вагону початкова - 18-03-2021 00:00; Дата подачі вагону кінцева - 18-03-2021 23:59; Дата проставлення електронної заявки початкова - 14-03-2021 00:00; Дата проставлення електронної заявки кінцева - 15-03-2021 20:00\nДК 021:2015: 34621100-7 — Вантажні залізничні вагони\nCPVS: MA08-5 — Для залізничного транспорту\nАукціон з оренди Автомобіля УРАЛ-43203 з гідро-маніпулятором DL-80L-7.5/1


Головний рятувальник розповів, чому загорівся театр | Новости\nГоловний рятувальник розповів, чому загорівся театр\n08:42, 4 июля 2015 г.\nПро причини загоряння Черкаського обласного музично-драматичного театру, наслідки пожежі та про подальшу долю закладу розповіли журналістам. Офіційний коментар надали перший заступник голови обласної ради Наталія Кравцова і начальник Управління ДСНС у Черкаській області, депутат обласної ради Віктор Гвоздь.\nЗа словами генерал-майора служби цивільного захисту, черкаські рятувальники на відмінно впоралися із поставленими перед ними завданнями. На його думку, це підтверджує той факт, що під час пожежі обійшлося без людських жертв і вдалося зберегти вартісне обладнання і декорації театру, а також не дали вогню розповсюдитися на решту приміщення.\nТакож Віктор Гвоздь озвучив імовірні причини виникнення пожежі:\n- Зараз ми прораховуємо до десяти можливих версій. Але найбільш імовірні три: це підпал, куріння і аварійний стан електрообладнання, - зазначив він.\nНазвав він і фактори, які спричинили масштабність цієї надзвичайної ситуації. Це і затримка із викликом пожежних, і порушення норм протипожежної безпеки, несправність систем, які відповідають за автоматичне оповіщення про загоряння і систем автоматичного пожежогасіння.\n- Ми в обласній раді вже обмірковуємо, як запобігти виникненню подібних ситуацій у майбутньому, - повідомила перший заступник голови обласної ради Наталія Кравцова. – Думаю, що найближчим часом на усіх підприємствах обласної комунальної власності буде проведена перевірка систем протипожежної безпеки. Також розглядаємо можливість страхування комунального майна на випадок пожеж.\nРозповіла Наталія Кравцова і про імовірні шляхи фінансування робіт по відновленню будівлі драмтеатру. Точну суму збитків встановить спеціальна експертна комісія. Після цього частина коштів буде виділена з резервного фонду обласного бюджету. Решту будуть просити в держави, районних бюджетів і міста Черкаси. Не відмовляться і від спонсорської допомоги. Адже для обласної скарбниці витрати на відновлення приміщення драматичного театру – дуже велике навантаження.\nПрес-служба Черкаської облради\nтеатр пожежа Черкаси\nИзготовление автобусных остановок из профнастила и поликарбоната\nТрехспальная Детская Двухъярусная Кровать Олигарх Эко Сосна от Mebel-Service.Com.Ua


Колір машини по фен шуй: значення\nЗначення кольору автомобіля по Фен шуй: яскраві відтінки\nА що скажуть про машину інші кольори?\nНаука Фен шуй все більш впевнено входить в життя самих звичайних людей. І якщо раніше це найдавніше вчення було чимось на зразок модної тенденції, то зараз можна з повною відповідальністю заявити, що Фен шуй став представляти собою важливу й значиму частину життя людини. Вчення дає підказки щодо всіх сфер життя, роблячи її більш гармонійною і щасливою для кожної людини. А чи є у Фен шуй інформація про те, як, наприклад, колір машини впливає на життя людини? І чи є в цьому якийсь сенс? Звичайно є.\nБільш того, відтінок автомобіля впливає не тільки на те, як буде складатися доля володаря, але і в загальному на те, як йтимуть справи на дорозі з тієї чи іншої машиною, та й кому вона більше підійде.\nТому вся увага до Фен шуй автомобіля!\nБагато жінок мріють про червоному автомобілі. Але чи знають вони насправді, що впоратися з такою машиною вдається далеко не всім. Цей колір надає залізному коню досить велику частку агресивності, тому його господар повинен бути людиною з швидкою реакцією, з зосередженим і сильним розумом.\nТакож колір тісно повязаний з любовної тематикою і з інтимною сферою. У водія цієї машини ніколи не буде проблем з кількістю уваги від протилежної статі. Комусь це припаде до душі, а комусь - ні, адже постійний флірт теж вимагає певних зусиль. Але цей вплив легко нейтралізувати, якщо вибрати потрібний номер машини. Так, в номері повинна міститися цифра 3 або 7, а краще відразу обидві, щоб авто не потрапляло в аварії, оскільки воно до цього схильна.\nАвтомобіль оранжевого відтінку - це символ вибухового оптимізму і впевненості в собі. На дорозі з ним комфортно. Не люблять помаранчевий колір, як правило, люди, яким чужа романтика і сентиментальність. Машина оранжевого кольору буде приносити своєму власникові удачу, особливо з матеріальної точки зору.\nНе рекомендується водити помаранчеву машину молодим і незаміжнім жінкам, оскільки це знижує шанси вийти заміж, та й нестандартних ситуацій в русі буде занадто багато. Складається же в шлюбі можна не боятися оранжевого кольору, адже він тільки зміцнить вже наявні відносини. Номер машини з цифрами 9 і 0 закріпить позитивний вплив кольору.\nЖовтий колір машини - це свого роду запорука спокою і любові до життя. Володар транспортного засобу цього відтінку не знатиме про те, що таке депресія, нудьга або апатія. Навпаки, гарний настрій стане постійним супутником життя. Додати активності можна за допомогою цифри 2 в номері. Додатково жовтий колір захистить машину від угону, незважаючи на свою яскравість.\nМалиновий або рожевий колір авто чи вибере особистість банальна і пересічна. А тому можна сміливо стверджувати, що це машина для активних і творчих людей. До речі, саме з її допомогою вони значно підсилять своє натхнення, уяву і творчу силу. Ідеї будуть сипатися, немов з рогу достатку. Та й інтуїція помітно загостриться. Однак на дорозі машина періодично буде вести себе капризно: глухнути, ламатися і т.д. Добре, якщо в номері будуть присутні цифра 1 або 7. Протипоказані номера, де є цифра 8.\nВсі відтінки небесного дарують задоволення власним життям, спокій і стриманість. Зявляється відчуття релаксації, коли стає легко і радісно на душі. Пропадає тривога і занепокоєння. Цей колір машини показаний тим, хто любить постійно все перебільшувати, хто хвилюється за будь-якого приводу, навіть незначному. Ці негативні явища згладяться. В номер слід включити цифри 1, 5 і 6.\nАвтомобіль зеленого кольору - кращий вибір для інтелектуалів. За допомогою цього кольору вони загострять свої розумові здібності, стануть більш уважними і розсудливими. У той же час зелений колір не напружує людини надмірно, не «висмоктує" з нього всю енергію, та й для їзди дуже хороший.\nВибір припав на сірий або металевий колір? Фен шуй автомобіля говорить, що це універсальний вибір, який підійде дуже багатьом. Але найчастіше на такій машині їздять люди-інтроверти. Вони замкнуті, не люблять великі компанія. Але їх внутрішній світ дуже насичений і багатий, що робить їх людьми приємними для спілкування і відносин. У активних і енергійний людей сірий і металевий колір відбере частину ентузіазму. Водити варто з великою уважністю.\nЧорний колір машини по Фен шуй - це показник авторитетності, владності і часом навіть жорсткості. Добре таке авто підійде тим, хто прагне багато чого досягти в житті, а також того, хто шукає впливові звязки і підтримку ззовні. Крім того, чорна машина зможе служити своєрідним енергетичним прикриттям від зовнішнього впливу. Аналогічною дією наділений і коричневий колір з Фен шуй.\nФіолетовий колір автомобіля по Фен шуй - символ задоволення. І його вибирають люди, які задоволені життям. Для "незадоволених" ж фіолетовий колор може стати початком хорошої періоду в житті. Посилення впливу прийде разом з цифрами 3 і 4 в номері. Водіння стане улюбленим заняттям.\nНарешті, білий колір по Фен шуй - це початок чогось нового, символ чистоти і природності. Білу машину може вибрати або людина з такими ж якостями, або той, хто бажає здаватися тим, ким не є.\nтак виглядає колірної Фен шуй автомобіля. Правильно вибраний відтінок машини - запорука успіху не тільки на дорозі, але і в житті.\n«Вибілюємо простір», або роль білого кольору в декорі інтер'єру\nФен шуй для машини\nЗміст: Купівля автомобіля: що потрібно знати?Як підібрати колір машини по фен шуй?Звертати чи увагу на номер машини?Тримайте себе і машину в чистотіОбереги для машиниІ ще кілька порад: Фен шуй для машиниБагато хто з нас проводять третину свого часу…\nКолір по фен шуй: значення кольору в нашому житті\nЗміст: Колір по фен шуйПсихологія кольору по фен шуйКолір і наукаКолір і характерКольорове оформлення офісуКолір в рекламі Колір по фен шуйКольори по фен-шуйБагатьох цікавить, чи сприятливо впливають на наше життя кольору і фарби, повсюдно оточують…\nGuruStroyki.ru » Фен шуй » Фен шуй автомобіля: гармонія на колесах


Головна / Лютий / 26.11.2013 15:39\nПоліцейського Максима Лютова довго вважали вбитим. Коли він повертається до роботи в поліції і стає новим начальником відділу розслідування убивств, у багатьох колег це викликає шок.\nСтарі знайомі дивляться на нього, як на живого мерця. Нові співробітники відділення через силу сприймають його своєрідні манери і зовнішній вигляд. Лютов -грубий, дивно виглядає, дивно жартує, і методи роботи у нього дивні.


Трансферн Грізманна з Атлетіко: проти Барселони завели дисциплінарну справу — Спорт — tsn.ua\nСкандал між "Барсою" та "Атлетіко" не вщухає.\nКоролівська іспанська футбольна федерація відкрила дисциплінарну справу проти "Барселони" щодо трансферу Антуана Грізманн з "Атлетіко". Про це повідомляє AS.\nФутболіст перейшов у каталонський клуб 12 липня за 120 мільйонів євро. Однак мадридці жадають ще 80 мільйонів через те, що трансферна вартість гравця була 200 мільйонів на момент переговорів "синьо-гранатових" з французом.\nФутболісти "Барселони" познущалися над Грізманном на його першому тренуванні\n"Атлетіко" нібито має докази переговорів футболіста з представниками каталонського клубу в березні.\nГрізманн виступав за "Атлетіко" з 2014 року. За цей час він виграв з клубом Суперкубок Іспанії (2014 року), Лігу Європи (2017/18) і Суперкубок УЄФА (2018).\nМинулого сезону Антуан провів 48 матчів за "Атлетіко", забивши 21 м'яч і віддавши 10 результативних передач.\nфк барселонаатлетіко мадридгрізманн