Погоджувальна рада депутатських фракцій і груп відбудеться об 11 годині в понеділок, 30 березня, після чого розпочнеться позачергове засідання Верховної Ради.\nПро це повідомив заступник голови фракції "Голос" Ярослав Железняк журналістам за результатами наради з керівниками парламентських фракцій і депутатських груп у неділю ввечері, повідомляє кореспондент Укрінформу.\n"Щодо формату роботу. Одна з пропозицій – це проведення у дворі за адресою Грушевського, 5, інша – в залі. Для забезпечення найбільш ефективного і безпечного формату проведення вирішено завтра об 11:00 провести погоджувальну раду, на якій всі фракції та групи зможуть сказати свою політичну позицію. Після цього все ж таки відбудеться засідання у звичайному режимі в залі засідань Верховної Ради України", - сказав Железняк.\nВін уточнив, що позачергове засідання Ради має розпочатися о 14 годині.\nЗеленський, зокрема, закликав парламентаріїв ухвалити два законопроєкти, після чого Україна зможе отримати підтримку від міжнародних фінансових партнерів у розмірі щонайменше десяти мільярдів доларів.\nВерховна Рада Ринок землі Коронавірус


Гора Шпиці та маршрути на неї | КАРПАТИ.ЛАЙФ\nГора Шпиці та маршрути на неї\nНазва «Шпиці» найкраще відображає характер та вигляд цієї гори. Кам'яні насипи природного походження схожі на велетенські вежі. Вони знаходяться на висоті понад 1800 метрів, утворюють своїм скупченням справжні коридори з каменю і вражають туристів своїм масштабом — кожна брила сягає майже 40 метрів у висоту.\nВершина Шпиць належить до Чорногірського маиву, розташована вона на північному сході від головного хребта. Утворилися скелі внаслідок давнього зледеніння.\nДорога до вершини Шпиць пролягає через зелені, вкриті травами і кущовими рослинами альпійські луки. Чимало тут чорниць, якими можна вдосталь поласувати в сезон (ягідний сезон у Карпатах стартує у липні і продовжується аж до осені).\nГора Шпиці, масив Чорногора\nЗі Шпиць відкривається неповторний краєвид на гірський хребет Чорногора, ліворуч розташовуються Бребенескул, Вухатий Камінь, Дземброня, справа видно Говерлу, Туркул, Петрос. Також погляд зачаровують невеликі струмки які беруть початок високо в горах і стікають вниз — це своєрідні Гаджинські водоспади.\nНе зважаючи на те, що гора Шпиці знаходиться неподалік від популярних Чорногірських маршрутів, її вершина не знаходиться біля хребтової стежки, тому туристів тут не буває багато. Зате можна зустріти пастухів, які проводять тут все літо із вівцями або конями.\nЗазвичай на Шпицях спокійно і затишно в хорошу погоду. Але якщо на Чорногорі здіймається вітер, він швидко наганяє сюди дощових хмар з грозою, тому погода на вершині Шпиць різко стає гіршою, ніж будь-де поруч. Здається, що кам'яні скелі притягують дощові потоки. Проте навіть туман з хмарами додають цим своєрідним шпилям неповторної загадковості та шарму.\nМасив Чорногора, гора Шпиці\nМісцеві легенди про гору Шпиці\nЗа однією з легенд, саме тут поховали Олексу Довбуша— місцевого героя та ватажка опришківського руху. Щоправда, справжнього місця поховання так ніхто і не знає, тому хитрі гуцули полюбляють «ховати» Довбуша майже біля кожної великої скелі.\nСьогодні існує чимало припущень про те, де може бути насправді похований цей Карпатський Робін Гуд. Найімовірнішою все ж залишається «Чорногірська версія», адже Довбуш заповідав поховати його саме тут, на Чорній горі.\nПерший туристичний прихисток був збдований тут ще 1887 року. Тоді ж виставили вказівники і зробили туристичне маркування, яке полегшує сходження на вершину.\nМаршрут на гору Шпиці, масив Чорногора\nЕкстрім на скелях\nЛюбителі екстріму та адреналіну неодмінно захочуть вилізти на величезні скелі, але тут потрібно бути дуже обережними, тому що ці кам'яні утворення дуже гострі і розташовані на великій висоті. Тому знавці тутешніх маршрутів радять знайти вдалий ракурс і зробити бажане фото з більш безпечного місця.\nЯкщо Ви все ж таки вирішили підкорити Шпиці, тоді приїжджайте разом із альпіністською групою або зі скелелазами — і перші, і другі часто тренуються на Шпицях. Щоправда, сюди значно складніше нести своє спорядження, тому більш популярними для лазіння залишаються скелі Довбуша, а раптово застати групу альпіністів на Шпицях — велика рідкість.\nМаршрути на гору Шпиці\nПіднятися на Шпиці можна йдучи із села Бистрець через урочище Гаджина. Можна також зробити це і з хребта. Туристам варто взяти до уваги, що навіть якщо Ви уже склали свій маршрут Чорногорою, варто додати сюди ще й Шпиці, бо таке місце особливе і варте уваги.\nЯкщо ви обираєте легший маршрут, тоді варто йти із Заросляка в напрямку до оз. Несамовите, а вже звідти — до Шпиць, підйом буде нескладним і нагадуватиме прогулянку, бо тут немає значних перепадів висоти.\nУкраїнські Карпати, гора Шпиці\nНайкраще доїхати до смт Верховини, а потім — ще майже 14 км до с. Бистрець (сюди можна добратися навіть місцевим автобусом). На жаль, ця сторона гір не оснащена залізничною дорогою, тому єдиним варіантом залишається автотранспорт (автобуси та попутки).\nКрім того, на Шпиці можна добратися і з КПП Чорногора або просто із Чорногірського хребта.\nКоординати GPS гори Шпиці: 48.125556, 24.568056.\nПро вершину Легенди Маршрути Фото Відгуки Поділитися\nФотоальбом Маршрут на гору Шпиці\n2016-04-19 , Святомира Возняк


Слух: Xiaomi Mi Mix 2S представлять після MWC 2018\nГлавная » Слух: Xiaomi Mi Mix 2S представлять після MWC 2018\nОпубликованно 07.03.2018 17:56\nЗа новими даними, анонс Mi Mix 2S відбудеться пізніше. Про це натякнув один китайський аналітик в соціальній мережі Weibo. Презентація смартфона на MWC 2018 виглядала б дивно. І перенесення здається логічним, адже навіщо Xiaomi показувати відразу дві новинки з топовими характеристиками на одній презентації? Характеристики\nXiaomi Mi Mix 2S повинен отримати зменшений екран із співвідношенням сторін 18:9, 6 Гб оперативної пам\_'яті і 128/256 Гб вбудованої. Новинку оснастять подвійний основною камерою на 12 Мп. Приблизна вартість пристрою складе $470.


У Туреччині заарештували російську жінку, причетну до вбивства Карлова - Новини України » Новини України\nУ Туреччині заарештували російську жінку, причетну до вбивства Карлова\n6 Березня 2017, 13:09 0 320\nТурецька поліція заарештувала 33-річну громадянку Російської Федерації, яка може бути причетна до вбивства російського посла в Туреччині Андрія Карлова.\nЗа інформацією турецького видання Hurriyet, заарештовану жінку звати Катерина. Вона причетна до організації інтим-послуг в п’ятизіркових готелях столиці Туреччини. Місцева поліція вважає, що жінка дзвонила до кінця листопада, а також спілкувалася через WhatsApp з вбивцею посла – турецьким поліцейським Мевлютом Алтінташем.\nНагадаємо, посла Російської Федерації в Туреччині Андрія Карлова убив 19 грудня співробітник турецької поліції Мевлют Алтинташ на відкритті в Анкарі фотовиставки “Росія від Калінінграда до Камчатки очима мандрівника”. Під час штурму будівлі вбивцю знищив спецназ.


Чергова зустріч на HR-кафе у МІМ-Київ: «Організаційний розвиток. Цінності в житті організації» — МІМ-Київ\nГоловна / Випускникам / Чергова зустріч на HR-кафе у МІМ-Київ: «Організаційний розвиток. Цінності в житті організації»\nЧергова зустріч на HR-кафе у МІМ-Київ: «Організаційний розвиток. Цінності в житті організації»\n17 грудня у бізнес-школі на черговій зустрічі у HR-кафе зустрілись слухачі та гості МІМ-Київ. Запрошеним спікером цього разу виступила Оксана Семенюк, яка вже 17 років керує відділом людських ресурсів корпорації Mondelez International (раніше відомої як Kraft Foods) в Україні. Свою увагу під час зустрічі спікер та слухачі зосередили на організаційній культурі та корпоративних цінностях.\nГоворили також про важливість підтримки та посилення екосистеми компанії, як остання впливає на успішність бізнесу та допомагає йому швидко адаптуватись до змін оточуючого середовища.\nОксана розповіла аудиторії про важливі моменти досвіду корпорації Mondelez International, який є унікальним, адже остання зазнала чи не найбільше в історії змін та трансформацій серед публічних компаній. Також спікер зазначила, що HR-спеціаліст грає не останню роль у трансформаційних процесах, адже є агентом-змін або навіть бізнес-радником. І саме тому HR має розумітися на бізнес-процесах, аби його діяльність могла сприяти зростанню бізнесу.\nЯк зазначила спікер, одним з визначних етапів розвитку корпоративної культури Mondelez стало її перетворення на High Performance Organization (HPO). До останніх відносяться компанії, що забезпечують сталий розвиток бізнесу, постійно інвестують у розвиток працівників, завжди кращі за конкурентів та демонструють високі результати незалежно від зовнішніх факторів.\nНа відповідне запитання аудиторії «Яким чином перетворити компанію на HPO?» спікер розповіла про всі необхідні складові процесу перетворення, а саме: прозоре управління, раціональна побудова структури, гнучка та ефективна стратегія, і найголовніше – культура та цінності у компанії.\nСаме культура організації, за словами пані Семенюк, є ключовим фактором у довгостроковій перспективі розвитку компанії. А фундаментом культури є чітко визначені цінності, місія, амбіції та плани компанії. Тож першим питанням, на яке має дати відповідь компанія «Чому існує ваш бізнес?».\n“Роль цінностей в бізнесі настільки важлива, що ними має бути пронизана діяльність компанії. Цінності мають стати «корпоративною Біблією» організації. І тут постає питання «Як транслювати ці цінності, як доносити їх до кожного працівника?». Тому необхідний чіткий механізм відбору та інформування”, - зазначила спікер.\nДосвід Mondelez International доводить, що якщо ставити собі складні, проте реалістичні завдання зростати швидше ніж конкуренти, то вже через декілька років ці плани стають реальністю.\nСподіваємось, що знайомство із механізмами змін в організаційній структурі та культурі українського представництва однієї з найбільших світових корпорацій було корисним та надихаючим для студентів та гостей МІМ-Київ.


Про це свідчать дані Державної служби статистики. У серпні 2020 року сукупні витрати на виробництво продукції зменшилися на: 0,44% — рослинницької продукції; 0,31% — тваринницької продукції. Зазначимо, що за січень-серпень 2020 року витрати на агровиробництво в Україні скоротилися на 5,1%, в сегменті рослинництва — на 7%, тваринництва — на 2,8% в порівнянні з аналогічним періодом 2019 року. Слід додати, що індекс цін на матеріально-технічні ресурси промислового виробництва, що використовуються в сільському господарстві, з початку року знизився в порівнянні з показником січня-серпня 2019 року на 1,09%, однак у порівнянні із попереднім місяцем виріс на 1,5%. Нагадаємо, Аграрний комітет пропонує збільшити обсяг держпідтримки АПК до 8,4 млрд гривень.


День англійської мови - Сайт Київської гімназії східних мов №1\nЩороку 23 квітня на міжнародному рівні відзначається День англійської мови (English Language Day). Уперше День англійської мови, як і дні інших офіційних мов ООН, вшанували в 2010 році з метою святкування багатомовності та культурного розмаїття, а також для сприяння рівноправному використанню всіх шести офіційних мов ООН.\nДату для святкування Міжнародного дня англійської мови обрано в пам’ять про відомого англійського поета Вільяма Шекспіра, твори якого входять до числа найцінніших взірців літературної спадщини світу. Шекспір вважається одним із засновників літературної англійської мови. Завдяки широкому розповсюдженню англійської мови, багато шанувальників творчості Шекспіра читають художню спадщину митця в оригіналі.\nУже традиційним стало відзначення цього дня й у нашій гімназії. Цього разу вчителі кафедри англійської мови провели з учнями тематичні онлайн-уроки та різноманітні заходи. Діти із задоволенням ділилися своїми думками щодо важливості вивчення англійської мови, а також спогадами про поїздки до англомовних країн, готували власні тематичні презентації. Був проведений літературний флешмоб, у якому учні залюбки цитували не тільки англійських класиків, таких як В.Шекспір, Р.Кіплінг, а також креативно підійшли до бачення творчості сучасних авторів. Проведені заходи ще раз довели, що англійська мова була, є і буде однією з найпопулярніших мов світу!\nТож вивчаймо англійську разом!


Активоване вугілля як засіб від запору\nЗапор — досить поширена проблема, і часто саме він стає першим тривожним дзвіночком, предзнаменующим розвиток серйозних захворювань. Яким чином допомагає активоване вугілля при запорі, і в чому полягають його основні властивості? Розповідаємо. Навіщо взагалі вживати активоване вугілля? Цей медикамент виготовляють з натуральних компонентів, і з-за наявних у речовині пір він всмоктує в себе інші молекули — відбувається абсорбція.\nПрепарати, що володіють такою властивістю, називаються сорбентами. Іншими словами, причин для використання препарату досить багато. Його активно застосовують при будь-яких проблемах з шлунково-кишковим трактом, при цьому вугілля можна використовувати навіть в цікавому положенні. Абсорбент виводить з шлунка всі шкідливі елементи, покращуючи роботу організму. Від запору такий засіб допомагає, але приймати його потрібно з розумом і після консультації з фахівцем. Запор може бути викликаний різними причинами — від проблем з травною системою і до геморою або розвитку доброякісних пухлин. Лікар проведе обстеження, призначивши після нього курс прийому цього натурального кошти. Який же стандартний курс прийому активованого вугілля? Прийом цього препарату, незважаючи на його загальну нешкідливість, повинен проходити за певною схемою. Так, фахівці не рекомендують приймати одночасно вугілля та інші медикаменти.\nСправа в тому, що з-за своєї пористої структури засіб може всмоктувати корисні компоненти інших ліків, не даючи їм засвоїтися. Приймати препарат можна і в рідкому вигляді: для цього таблетки потрібно подрібнити і змішати з достатньою кількістю води. Цей варіант прийнятний у тих випадках, коли запор доставляє особливі незручності. Якщо через 2-3 дні позитивного прогресу не буде, необхідно відмовитися від вугілля і знову відвідати лікаря. Можливо, діагноз спочатку був поставлений неправильно, тому засіб здатне допомогти у боротьбі з наявним недугою. Намагаючись дізнатися, чи можна боротися з недугою за допомогою активованого вугілля, людина зазвичай помічає лише переваги кошти. Проте є у нього і недоліки: кошти є й індивідуальні протипоказання, наприклад, непереносимість компонентів. Перед активним застосуванням вугілля коштує проковтнути 1-2 таблетки і перевірити, чи немає негативних симптомів.\nНаявність блювання або біль у животі — тривожна ознака. Зіткнувшись з ним, від прийому вугілля краще відмовитися. Цілком можливо, що у людини не з'єднання єднання бути ознаки діареї або індивідуальної нестерпності, але такі випадки непоодинокі. Якщо людина страждає від виразки шлунка або приймає антитоксичні препарати, спосіб лікування вугіллям йому не підходить категорично. Він може викликати лише загальне погіршення самопочуття.\nНеобхідно пам " ятати і про те, що вугілля актуальні лише у тих випадках, коли мова йде про інтоксикації або бактеріологічному зараженні системи ШКТ. Якщо ж людина намагається лікувати таким чином серйозні хвороби, він може довести свій організм до критичного стану.\nАктивоване вугілля інструкція по застосуванню дитині\nВсім відомий своїми корисними властивостями Активоване вугілля виготовляється з мелкопористого аморфного вуглецю за особливою технологією. Цей препарат відрізняється білі вираженими...\nВ період виношування малюка будь-яка жінка намагається не хворіти, щоб необхідність у прийнятті будь-яких ліків навіть не виникала. Альо дев'ять ять ять місяців термін чималий, тому може трапитися...\nАктивоване вугілля як засіб очищення організму\nКожна людина з раннього дитинства знає, що таке активоване вугілля та для чого він потрібен. Як правило, його отримують з деревини або торфу. У кожному аптечному кіоску це засіб можна придбати...\nАктивоване вугілля – найвідоміше засіб, яким користувалися ще в давнину. Його властивості забезпечують поглинання шкідливих речовин в організмі та їх виведення. Використовується цей препарат не...\nЯ вже пила вугілля для схуднення, але пила його по 10 таблеток 3 рази на день. Чим допомагає вугілля в схуднення, він очищає організм від шлаків і таксинов виводячи все зайве з організму, цим...


Новини за сьогодні, 1 березня 2021, понеділок (06:48)\nПрацездатності героїні цього сюжету може позаздрити будь-який митець. Бо за кожен стиль чи техніку, що вона береться виходить успішний результат.\nМайже 500 швидких безкоштовних тестів на Covid-19 зробили в амбулаторіях Ужгорода за минулий тиждень.\n60 фотокартин дерев’яних церков сьогодні представили на виставці у Закарпатському музеї народної архітектури та побуту в Ужгороді.\nПрограма "Чек-ін" виходить на НЛО ТВ і розповідає глядачам про нашу країну.\nЗнайшли одного із заблукалих в районі Гимби туристів (ВІДЕО)\nНині, 14 лютого, об 11:25 однією з груп рятувальників в районі г. Магура-Жиде знайдено одного із двох заблукалих в районі г. Гемба туристів. Стан його здоров’я – задовільний.\nЧарівні краєвиди від проєкту "Закарпаття з висоти".\nКороновірус та тривалий локдаун вивели дистанційну освіту на новий рівень.\nПісля майже року перерви у змаганнях, 13 і 14 лютого матчами першого туру розпочинаються спортивні баталії.\nПро це в коментарі каналу ТСН повідомив Голова Верховної Ради Дмитро Разумков.\nВже всі мукачівці і не тільки знають про занедбаний мікрорайон «Паланок». Тут десятиліттями люди проживають без умов: без системи каналізування, водовідведення, без дороги. Попри скарги місцевих влада бездіє. І це враховуючи те, що у цьому мікрорайоні розташований один з найбільших цвинтарів міста. Чому варто закцентувати на цьому увагу?\nЦього свята чекають всі закохані та заздалегідь готують один одному сюрпризи. Мова йде про день усіх закоханих – день Святого Валентина.\nУжгородські сімейні лікарі отримали близько тисячі швидких тестів. Їх інформативність прирівнюється до ПЛР-аналізу, але підтвердження вони не потребують. Таким чином, одразу після результату, лікар може визначити подальшу маршрутизацію пацієнта.\nУ зв’язку з опадами, які тривали цими днями на Закарпатті, у селі Горбок, яке входить до Мукачівської ОТГ, місцеве озеро вже майже вийшло за межі дамби.\nВ Ужгороді нагадали про дотримання карантинних вимог у церквах краю\nЧерез погіршення епідеміологічних умов у краї, представники міжконфесійної духовної ради Закарпаття звернулися до закарпатців.\nКомунікаційну кампанію «Контрабанда – це протизаконна діяльність, а не заробіток» запускає Держприкордонслужба Ураїни. Оскільки питання вкрай актуальне для Закарпаття - демонструємо відеоролик і в нашому регіоні.\nпоточна сторінка: 1 2 3 4 5 .. 465\n«Мале карпатське коло»: що дасть Закарпаттю проєкт, який має об’єднати три області 28.02.2021 12:13 789\nЗакарпатський винороб Карло Шош: нас хочуть зробити рабами на наших же виноградниках 28.02.2021 17:50 691


Інформуємо, що члени громади міста Полтава мають можливість бути ініціаторами громадських слухань та подавати місцеві ініціативи, що передбачено Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Статутом територіальної громади міста Полтава.\nВитяг зі Статуту територіальної громади міста Полтава\nЧлени територіальної громади міста Полтави мають право ініціювати розгляд міською та районними в місті радами будь-якого питання, віднесеного Конституцією і законами України до відання місцевого самоврядування.\nПраво на участь в ініціюванні та внесенні питань на розгляд у раді мають члени територіальної громади міста Полтави, які досягли 18 років.\nДля ініціювання розгляду питань у міській та районних у місті радах члени територіальної громади створюють ініціативну групу у складі до 10 жителів міста Полтави, про що складають заяву, підписану всіма членами ініціативної групи. Ця заява реєструється відповідно міською, районними у місті радами.\n- прізвище, ім"я, по батькові та місце проживання всіх членів\n- територію, від якої будуть ініціюватися питання на розгляд у\nміській, районній в місті раді (мікрорайон, вулиця, квартал,\n- місце та час проведення зборів громадян за місцем проживання\nдля ініціюівання розгляду питань у відповідній раді.\nПісля реєстрації заяви ініціативна група проводить збори громадян за місцем проживання з питань місцевої ініціативи з обов'язковим запрошенням депутатів відповідної ради. На зборах визначаються конкретні питання місцевої ініціативи для внесення на розгляд ради.\nВідповідна рада сприяє ініціативній групі у проведенні зборів громадян. Відповідальність за тдтриманням громадського порядку під час проведення зборів несе ініціативна група, що є обов"язковою умовою проведення таких зборів.\nЗа результатами зборів складається протокол, який у двох примірниках подається ініціативною групою у відповідну раду.\nУ протоколі має бути зазначена кількість присутніх громадян, прізвища, ім"я та по батькові присутніх депутатів відповідної ради, питання місцевої ініціативи, які пропонуються зборами громадян на розгляд ради. До протоколу додасться список громадян, які були присутніми на зборах із зазначенням їх місця проживання та дати народження. Протокол підписується головою та секретарем зборів.\nЯкщо питання місцевої ініціативи стосуються внесення змін і доповнень до цього Статуту, то додатково подасться письмове звернення, яке підписане не менш як 1000 жителів, присутніх на зборах.\nУ строк, не пізніше, ніж через сім днів після подання у відповідну раду, протокол зборів громадян розглядається радою голів постійних депутатських комісій за участю відповідно міського голови або секретаря міської ради, голови районної ради або його заступника. Рада голів постійних депутатських комісій дає доручення відповідній постійній депутатській комісії ради щодо розгляду питання місцевої ініціативи на сесії ради.\nРада на своїй сесії, обов'язково на відкритому засіданні, розглядає місцеву ініціативу за участю членів ініціативної групи з питань місцевої ініціативи та приймає відповідне рішення.\nРішення, прийняті радою з питань, внесених на її розгляд шляхом місцевої ініціативи, обов'язково публікуються в міських засобах масової інформації у термін, не пізніше, ніж через 10 днів після його прийняття. Копія рішення надасться ініціативній групі з питань місцевої ініціативи.\nЦі рішення набувають чинності з дня їх офіційного оприлюднення в міських засобах масової інформації, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію.\nПовторний розгляд питань місцевої ініціативи на сесії відповідної ради проводиться не раніше, ніж через рік після прийняття попереднього рішення з цього питання з дотриманням положень, які викладені в ст.ст.46-51 Статуту.\nГромадське слухання - зустріч членів територіальної громади з міським головою, депутатами міської, районних в місті радами, головами районних рад, іншими посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких членами територіальної громади заслуховується інформація про виконання обов'язків або окремих доручень, чи про вирішення окремих питань, які зачіпають інтереси міської громади, жителів міста, районів, порушуються питання та вносяться пропозиції щодо питань місцевого значення, що належать до відання місцевого самоврядування.\nМетою громадських слухань є здійснення контролю за роботою депутатів міської, районних в місті рад та посадових осіб органів місцевого самоврядування.\nГромадські слухання проводяться з ініціативи міської та районних в місті рад, їх голів, постійних комісій, органів самоорганізації населення та з ініціативи жителів міста.\nГромадські слухання з ініціативи жителів міста проводяться за наявності відповідного колективного звернення, яке має не менше п"ятисот підписів жителів міста.\nПідготовку та проведення громадських слухань забезпечує відповідно секретар та аппарет міської ради, заступники голів районних у місті рад, або голова постійної комісії, до відання якої входять питання, що винесені на громадські слухання.\nПро час і місце проведення та питання, які виносяться на громадські слухання, жителі міста, або району сповіщаються не пізніше як за 10 днів До їх проведення.\nНа громадських слуханнях ведеться протокол, в якому зазначаються Дата і місце проведення слухань, загальна кількість присутніх, питання, що обговорюються, короткий зміст та внесені пропозиції.\nВеде протокол працівник апарату міської або районної у місті ради.\nПротокол громадського слухання підписується особою, яка організує його проведення та особою, яка веде протокол, і передається міському голові, або голові відповідної районної у місті ради.\nАпарат ради подає на розгляд органів місцевого самоврядування пропозиції, які внесені за результатами громадських слухань.\nПропозиції обов'язково розглядаються органами місцевого самоврядування у двотижневий термін після подання.\nРезультати розгляду пропозицій органами місцевого самоврядування повертаються в аппарат ради, який ставить до відома зацікавлених осіб.\nПро результати громадського слухання секретар міської ради, заступник голови районної у місті ради інформує жителів міста в десятиденний строк з дня отримання апаратом ради результатів розгляду пропозицій.


Алея жаху 2021 (Nightmare Alley) Гільєрмо дель Торо - рецензія на фільм | Life\n20 Січня 2022, 11:45\nАлея жаху, новий фільм оскароносного мексиканського режисера Гільєрмо дель Торо, виходить на великі екрани в Україні 20 січня. Це нова адаптація однойменного роману Вільяма Ліндсі Грешема.\nКнига Грешема вже була джерелом для досить хорошого фільму 1947 року Едмунда Гулдінга з Тайроном Павером у головній ролі. Та картина отримала схвальні відгуки у критиків, але не знайшла підтримки у глядацької аудиторії. Все через обожнюваного на той час Павера, який у фільмі змінив образ доброго хлопця на мерзенну та, зрештою, слабку людину.\nСценарій нового фільму дель Торо написав у співавторстві зі сценаристкою Кім Морган. На відміну від адаптації 40-х років у нього стрічка значно моторошніша та жорстокіша. Але у Гулдінга 33-річний Павер органічніший ніж у дель Торо 46-річний голлівудський секс-символ Бредлі Купер, враховуючи, що обидва вони грають молодого чоловіка Стентона Карлайла.\nПодії стрічки розгортаються напередодні вступу США у Другу світову війну і розповідають про те, як герой Купера влаштовується до вуличного цирку і прудко проявляє свій талант до фейкового ясновидіння. А згодом стає відомим та починає вірити у власну своєрідну містичну доблесть.\nЦя історія нагадує міф про Ікара, який через свою самовпевненість та зарозумілість злетів занадто високо до Сонця. В Алеї жаху лейтмотивом ікарівських крил є слава та багатство, які призводять до падіння героя. Не дарма кажуть, що Господь часто випробовує людину владою або грошима, і з цим можуть впоратися лише одиниці. Ось і герой Купера цей іспит провалює. Тож за жанром фільм більше тяжіє до своєрідної трагедії маленької людини, аніж до класичного фільму жаху чи психологічного трилера.\nКоли стається трагедія, Стентон вирішує використати свій талант, освоївши кілька чудових трюків та кодів для читання думок людей. Він і Моллі (Руні Мара), яка шокує публіку електричним струмом на сцені, їдуть у велике місто, де роблять шоу для заможної еліти. Це привертає увагу психіатра Ліліт Ріттер (Кейт Бланшетт), у співпраці з якою народжується ідея значно більшої афери.\nДалі розпочинається абсолютне падіння героя Купера, адже його життя перетворюється на самообман. Загалом упродовж двох із половиною годин Алея жаху проводить своєрідне дослідження, порушуючи питання про те, що ж робить людину людиною.\nЯкщо говорити про найсильнішу сцену у фільмі, то вона відбувається на самому початку за участю зловісного Клема Гоетлі у виконанні Віллема Дефо. Герой Купера з острахом спостерігає, як Клем демонструє публіці виродка Гіка, який відкушує куркам голови. Ця робота призначена для алкоголіків та наркоманів, якими можна маніпулювати. Стентон вважає, що бути Гіком – гірше за смерть, а дель Торо робить цю сцену настільки жахливою, що аж серце холоне. Водночас образ Гіка значно ширший і з наростанням сюжету стане головним його компонентом.\nГоловний герой міг би стати загадкою для глядачів, якби в його діях була двозначність, а Алея жаху – несподіванкою. Але наївність Стентона не працює у сукупності з усміхненим поглядом Купера. А тому дель Торо примушує глядача сидіти в очікуванні, доки злість героя не проявиться повною мірою, знаючи, що це неминуче.\nУ фільмі представлені розкішні сцени у стилі арт-деко та витончені костюми. З одного боку, вони ваблять, але без переконливого головного героя ця велич не компенсує затягнутість. Бредлі Купер – хороший актор, але у цій роботі не здається гармонічним попри всі його зусилля. Чого не скажеш, приміром, про Дефо, який посміхається, наче гоблін, та викликає шалену насолоду. Або Кейт Бланшет з її одночасно гламурністю, хитрістю та підступністю.\nАлея жаху нагадує тьмяну спробу створення нуарного світу без особливого натхнення. Фільм викликає радше розчарування від того, що дель Торо не зміг витягнути з історії більше ніж у романі Грешема.\nЗагалом в останні роки спроби зробити власний римейк з класичного фільму у 99% випадків нагадують карикатуру і за всіма канонами не мають права на існування. Це наче посягати на святе! З останніх прикладів – нікому не потрібний римейк фільму Ребекка Альфреда Гічкока, який вийшов у 2020 році з Анрі Гаммером та Лілі Джеймс в головних ролях. Після перегляду стрічки складно навіть співставити їхнє виконання з роботами Лоуренса Олів’є та Джоан Фонтейн. А новий минулорічний Сам удома змусив отетеріти шанувальників кіно вже після перегляду трейлеру.\nТа інколи бувають хороші та достойні спроби вдихнути нове життя у класику, як от із мюзиклом Вестсайдська історія Стівена Спілберга. В інших випадках – це просто нездатність вигадати щось нове.\nРецензія на фільм, Фільм


NBA: Захід атакує - Korrespondent.net\nNBA: Захід атакує\nКорреспондент.net, 21 листопада 2007, 11:42\nУ черговий ігровий день в NBA на виїзді перемогу одержали Сан- Антоніо, Лос-Анджелес Лейкерс, Фінікс, Мілуокі й Ґолден Стейт Ворріорс. Продовжили свої переможні серії баскетболісти Денвера й Вашинґтона.\nІндіана - Лейкерс - 114:134 (35:37, 28:34, 27:33, 24:30)\nІ: Вільямс - 24. Гренджер - 17. О'Ніл - 14. Гаррісон - 12. Деніелз - 11. Тінслі - 10\nЛ: Брайант - 32. Фармар - 18. Байнум - 17 + 10 підборів. Вуячич - 12. Радманович, Фішер, Волтон - по 11. Одом - 10\nЛос-Анджелес Лейкерс блискуче зіграли виїзний матч з Індіаною, набравши рекордні в сезоні 134 очки. Свій особистий рекорд установив молодий розігрувач гостей Джордан Фармар - на його рахунку 18 очків.\nУже в першій половині матчу Лейкерс, атакуючи з 61% точності, змогли набрати 71 очко, а в третій чверті змогли перешкодити Денні Гренджеру організувати погоню. У четвертій чверті гості зробили потужний ривок 12:0 у дебюті й упевнено довели матч до перемоги. Кобі Брайант реалізував 5 триочкових, а його команда показала видатний відсоток через дугу - 52%.\nКлівленд - Мілуокі - 107:111 (31:21, 22:28, 27:35, 27:27)\nК: Джеймс - 34. Гібсон - 26. Ілгаускас - 16 + 12 підборів. Гуден - 11 + 13 підборів\nМ: Редд - 34. Вільямс - 20. Віллануева - 17. Айві - 15. Богут - 12\nКлівленд приймав Мілуокі вдома. В історії протистоянь цих команд гості не могли перемогти Кавальєрс із грудня 2005 року, а вдома Клівленд не програвав Бакс аж із січня 2003. Але як і будь-якій серії, цій також судилося коли-небудь перерватись і сталося це сьогодні.\nГосподарі створили 14-очкову перевагу в першій половині матчу, однак не дуже вдало діяли в обороні, що дозволило Мілуокі в третій чверті зробити ривок 13:0. Майкл Редд став натхненником камбека Бакс, забивши три триочкових у третій чверті.\nМілуокі атакували з гри з 48% точності, забивши Клівленду в підсумку 111 очків - цього року господарям в основний час більше забивав тільки Денвер. Два гравці в складі Кавальєрс зробили дабл-дабл, але цього не вистачило для перемоги - в останній чверті гості не дозволили підібратися до себе ближче, ніж на відстань у три очки.\nВашинґтон - Філадельфія - 116:101 (24:26, 36:18, 38:24, 18:33)\nВ: Блатче - 26. Стівенсон, Джеймісон - по 19. Деніелз - 15. Сонгайла - 12. Янґ - 11\nФ: Луїс Вільямс - 25. Янґ - 14. Ігудала, Карні - по 10\nВеликої поразки на виїзді зазнали Філадельфія й Чикаґо. Сіксерс програли Вашинґтонові, який знову грав без свого лідера Джілберта Арінаса, чиє хворе ліве коліно все ще турбує його.\nВізардс здобули п'яту перемогу поспіль, досить легко перегравши суперника, чиї основні гравці - Андре Ігудала (3 влучення з 11), Віллі Грін (3 з 13) і Андре Міллер (4 з 9) атакували досить посередньо, а в захисті не змогли стримати Андрія Блатче (26 очків при 50% точності - рекорд кар'єри), Антуана Джемісона й Дешона Стівенсона.\nДенвер - Чікаґо - 112:91 (36:25, 36:28, 22:16, 18:22)\nД: Ентоні - 26. Айверсон - 22. Мартін - 13. Кембі - 12 + 20 підборів. Сміт - 12\nЧ: Ноа - 16. Гарднер, Хайнріх - по 14. Начіоні - 10\nЧікаґо без боротьби поступилося Денверу. Баскетболісти Буллз вчергове показали свою безпорадність у нападі, виправивши відсоток реалізації лише в другій половині матчу, коли результат зустрічі був уже вирішений й команди просто догравали, забувши про оборону. Найкращий снайпер гостей Бен Гордон влучив лише 2 з 14 своїх кидків, завершивши матч зі скромними 6 очками. Результат двобою став ясний у дебюті другої чверті, коли після ривка Денвера 13:0 розрив досяг 17 очків, і гості опустили руки.\nАтланта - Сан-Антоніо - 83:95 (20:29, 24:32, 21:22, 18:12)\nА: Джо Джонсон - 20. Марвін Вільямс - 16. Сміт, Горфорд - по 11\nС: Паркер - 31. Жинобілі - 19.Дункан - 13. Оберто - 10 + 10 підборів. Фінлі - 10\nАтланта, яка втратила через травми майже всіх своїх розігрувачів - Саліма Стадемайра, Ейсі Ло ІV-го й Тайрона Лю, не змогла чинити опір чемпіонові Асоціації. Сан-Антоніо, яке вів Тоні Паркер, набрало 24 очки наприкінці третьої чверті й, незважаючи на ривок господарів 14:2 у дебюті останньої чверті, легко довело матч до перемоги.\nНью-Йорк - Ґолден Стейт - 82:108 (24:31, 23:29, 15:17, 20:31)\nН: Марбері - 18. Рендольф - 15 + 16 підборів. Крофорд - 15. Каррі, Чі - по 12\nГ: Девіс - 31. Джексон - 23. Пьєтрус - 16. Азубуйке - 11\nПровалом для господарів завершився матч у Нью-Йорку між місцевими Нікс і Ґолден Стейт. Стефона Марбері й Айзею Томас освистали трибуни, а Ворріорс розгромили суперника, який припустився за матч 27 втрат.\nД: Новіцькі - 32. Гарріс, Террі - по 19. Джош Говард - 15\nТ: Бош - 31 + 12 підборів. Барньяні - 20. Кальдерон - 14. Форд - 13. Паркер - 11\nСправжній трилер підготували своїм уболівальникам баскетболісти Далласа, що приймали Торонто у себе вдома. Маверікс погано грали в захисті в першій чверті, дозволивши суперникові набрати 31 очко. На 16-й хвилині матчу при рахунку 42:21 на користь Репторс наставник господарів Евері Джонсон зважився замінити Дірка Новіцькі, який провалив початок зустрічі.\nНа 18-й хвилині після влучення Хосе Кальдерона рахунок став уже зовсім загрозливим - 49:25. Але Даллас зміг знайти в собі сили відіграти це рекордне для себе відставання в третій чверті, коли Новіцькі забив 4 триочкових поспіль. А в дебюті останньої чверті господарі вже вели із двозначною різницею - 82:72. Торонто не здавалося - за 3:42 до кінця Кріс Бош гаком скоротив розрив до 4 очків - 92:88. Але Новіцькі у відповідь самотужки набрав 8 очків поспіль, а Джейсон Террі закріпив успіх Маверікс з лінії штрафних.\nСакраменто - Фінікс - 98:100 (26:27, 21:28, 27:31, 24:14)\nС: Артест - 33 + 12 підборів. Мартін - 15. Гарсія - 14\nФ: Стадемайр - 26 + 13 підборів. Барбоза - 22. Хілл - 19. Неш - 14 + 12 передач\nВ останньому матчі дня Фінікс втратив 14-очкову перевагу, яку команда здобула в дебюті четвертої чверті виїзного матчу з Сакраменто. Баскетболісти Санз знову недорахувалися у своєму складі Раджі Белла, але й без нього володіли перевагою впродовж усього матчу.\nЛише в останній чверті Кінґз зробили потужний ривок 19:5, після чого рахунок зрівнявся - 94:94 за 3:07 до кінця. Фінікс відповів міні-ривком 6:0, але Рон Артест, який вів за собою в цьому матчі команду, перехопив у Шона Меріона. За 44 секунди до фінальної сирени рахунок був 100:98 на користь гостей. Амаре Стадемайр одержав право пробивати штрафні, але змазав обидва.\nУ Кінґз залишалося 19 секунд на останню атаку. Але господарі не змогли скористатися своїми трьома шансами: спершу не влучив Артест, потім після втрати м'яча Леандро Барбозой кидок Джона Селмонза через дугу був заблокований Стадемайром, ну а друга спроба того ж Селмонза була неточною.


Ліга 1. Підсумки 30-го туру. Тиск не в поміч. 24-03-2014 Франция - UA-футбол\nПСЖ - перший, Монако - другий, далі - є питання...\n24 марта 2014, понедельник. 08:20\n"Лорьян" – ПСЖ 0:1\n"Марсель" – "Ренн" 0:1\n"Бастія" – "Реймс" 2:0\n"Бордо" – "Ніцца" 1:1\n"Нант" – "Монпельє" 2:1\n"Тулуза" – "Евіан" 1:1\n"Валансьєн" – "Аяччо" 2:3\n"Сент-Етьєн" – "Сошо" 2:1\n"Генгам" – "Ліон" 0:1\n"Монако" – "Лілль" 1:1\n- Під напругою -\nТур відзначився втратами очок тими, хто дуже потребував максимального здобутку. "Валансьєн", взагалі, програв надзвичайно важливий матч в боротьбі за виживання, "Реймс", як і "Тулуза", не зміг скористатися осічкою "Марселя", невдачу для якого згладили помилки конкурентів; а для "Евіана" нічия – теж не зовсім те, що потрібно.\n"Реймс" високо підняв планку і зараз вже мусить старатись грати так, щоб не опускатись нижче рівня. Шампанці рівним шляхом по дистанції дібрались до групи претендентів на зону єврокубків і в звітному турі могли входити до шестірки кращих, залишивши за спиною "Марсель". Але у відповідальний момент "Реймс" дав слабинку, поступившись на виїзді "Бастії". Підопічні Юбера Фурньє показали в грі вбивчу неефективність – із 13-ти ударів по воротах Мікаеля Ландро в рамку не влучили жодного разу. Натомість корсиканці, забивши швидкий гол, невдовзі відзначились вдруге, загнавши суперника у глухий кут. У п’яти останніх поєдинках шампанці здобули одну перемогу, одну нічию і тричі поступились – серйозні промахи в боротьбі за єврокубки.\nНещастя сталось із "Тулузою". В команди загальна ситуація в дечому схожа з ситуацією "Реймса" – вдалою грою "фіолетові" наблизились до групи лідерів і тепер, коли турнір вже на фінішній прямій, "малюки" мусять старатись дотягнутись до максимальної вершини – зони єврокубків. Матч проти "Евіана" сміливо міг розглядатись Аленом Казановою як плацдарм для трьох очок, але "Тулуза" примудрилась пропустити на 90-ій хвилині з одного з двох ударів в площині воріт Закарі Буше. Нічия не задовольнила жодну із команд. "Малюки" втратили можливість визирнути із-за спини "Марселя" та "Реймса", а савойці не відірвались від "Валансьєна". Один бал допоміг тільки на три очки віддалитись від зони вильоту. З іншого боку, могла "мінералка", взагалі, програти, тому грішити Паскалю Дюпре і не варто.\nСам "Марсель" зробив чергову ведмежу послугу конкурентам. Цього разу провансальці програли страждальному "Ренну", вкрай засмутивши як своїх вболівальників, так і менеджерів. Минулого сезону провансальці здобували мінімальні за рахунок перемоги в прагматичному, раціональному стилі, а зараз дозволяють такі трюки робити суперникам із собою. Матч вийшов якимось уривчастим, без цілісної картини. Господарі, як завжди, діяли індивідуально, в той час як "Ренн" при своїх атаках виглядав доволі симпатично через командні дії. Не вистачало тільки завершення, але на 76-ій хвилині випав шанс для класичної контратаки і "червоно-чорні" його не впустили. Цією перемогою "Ренн" скинув із плеч тягар загрози опускання до зони вильоту, а "Марсель" зберіг шосту сходинку, але залишився без наступного права на помилку.\nАле найприкріше було Аріелю Якобсу та його підопічним. По-перше, сам матч проти "Аяччо" був для "лебедів" дуже важливим; по-друге, програвати в якості фаворитів завжди боляче; по-третє, програвати так – фактично, за три хвилини.\n"Валансьєн" ніби познущався сам із себе, звівши деякі свої попередні старання нанівець. В ідеалі "афіняни" розраховували на три очки і вихід, нарешті, із зони вильоту, але переважаючи "Аяччо" по грі, "лебеді" дозволили супернику двічі відігратись, а в кінці поєдинку і вийти вперед. Після перемог над "Евіаном", "Ренном", "Ніццою", ще раніше – "Монако", такий результат видається справжнім блюзнірством. Ну а острів’яни, які тричі за матч влучили в площину воріт і тричі забили гол, до 13-ти очок скоротили відставання від рятівної позиції. Складно сказати, чи то щось дасть "Аяччо".\n- Локальні розбірки -\n"Бордо" з "Ніццою" більше боролись задля себе, для своїх вболівальників, ніж для якихось турнірних завдань. Подібне стосується і "Нанта" з "Монпельє".\n"Канарки", в принципі, виходили на гру боротись за свою першу перемогу за останні десять турів. Здобутий в першому колі резерв дозволяв "Нанту" триматись на плаву, але ситуація з кожним туром загострювалась і тиснула на Мішеля Дер Закаряна. Втім, перший проблиск світла вболівальники "Нанта" побачили ще в минулому турі, коли їхні улюбленці старанно зіграли на "Пьєр Моруа" і повезли додому одне очко. Зараз же "Нант", взагалі, переміг команду-відкриття другого кола. "Монпельє" в 2014-му році до звітного туру тільки одного разу програв в чемпіонаті (ще в Кубку була поразка в додатковий час), тому невдача на полі "Нанта" стала доволі несподіваним результатом. Втім, "паладіни", можна сказати, гру провалили, що вилилось не тільки в два ранні пропущені голи, а ще й у низку моментів біля воріт Журдрана та два вилучення.\n"Бордо" з "Ніццою" видали доволі цікавий матч, хоча переможця так і не виявили. Нічия, власне, то підсумок, який було важко спрогнозувати, зважаючи на не миролюбність "орлів". Для них ця мирова стала тільки 5-ою в 30-ти матчах, що на даний момент являється таким собі рекордом Ліги 1. Але то, власне, для "Ніцци" позитивний результат, зважаючи на те, що "Бордо" виглядав сильніше за суперника. Аквітанці, до слова, теж втратили можливість наздогнати "Марсель", а "Ніцца" нікуди не ділась із середини графіку.\n- ПСЖ, Монако і всі інші –\nПСЖ вдруге в сезоні здобув перемогу з мінімальним рахунком, а "Монако" не зміг таки перемогти "Лілль". Рене Жирав взяв в протистоянні із Клаудіо Раньєрі чотири очки із шести можливих…\nДля парижан виїзд в гості до "Лорьяна" виявився складним випробування, що, в принципі, дуже дивувати не повинно. "Рибалки" на власному полі грають набагато сильніше, ніж в гостях, тому очікувати знову, до прикладу, 0:4 – як в першому матчі між цими командами – могли тільки відважні сміливці.\nБанально, але ПСЖ зіграв на досвіді. Десь команді вдалось перетримати м'яча, збити запал суперника фолом, довгим розіграшем шкіряного чи дрібними пасами. Кілька разів виручив Сірігу, ну а свій момент попереду ПСЖ, що зрозуміло, знайшов. Златан Ібрагімович цього разу хоч і не забив, але в гольовій комбінації прийняв активну участь. Матч, в принципі, доволі незвичний в аспекті нинішнього ПСЖ – але тільки тому, що парижани вже привчили нас до феєрії.\nДля "Монако" матч проти "Лілля" не мав важливого турнірного значення, але був принциповим через поразку від "догів" у першому колі. В гостях монегаски майже безальтернативно програли супернику, тому вдома бажали реваншуватись. Втім, після жвавого старту підопічні Клаудіо Раньєрі не витримали темпу, дозволивши супернику відігратись, в другому таймі нічого йому не запропонувавши. Наприкінці поєдинку гравці "Монако" довгими розіграшами м’яча наче демонстрували свою вдоволеність результатом; нічия – то нічия. Але це здобуток – в першу чергу – для "Лілля", бо саме для "догів" зараз кожне очко наче золоте.\n- Без жалю -\n"Сент-Етьєн" та "Ліон" в цьому турі не мали жалю до свого конкурента "Лілля". "Доги" втратили два очки, а "зелені" і "ткачі" здобули перемоги, скоротивши своє відставання від третьої сходинки.\n"Ліону" важко було проти "Генгама". Бретонці змогли, як і очікувалось, нав’язати фавориту боротьбу за рахунок мотивації, бажання. Гра вийшла доволі рівною, а гору "ткачі" взяли завдяки вищій індивідуальній майстерності окремих виконавців і завдяки чіткішій думці. "Генгаму", за великим рахунком, залишається просто догравати чемпіонат і будувати плани вже на наступний сезон, а от для "Ліона" всі найвідповідальніші поєдинки ще попереду. Це і фінал Кубка Ліги, і матчі Ліги 1, які стануть вирішальними в боротьбі за місце на п’єдесталі.\nНе здається, що зрозуміло, і "Сент-Етьєн". "Зелені" в звітному турі зробили те, що і мусили робити – перемогли "Сошо". Сумнівів щодо закономірності такого результату і бути не може. Аутсайдер не зміг нічого запропонувати супернику. "Стефануа" трохи скоротили відставання від третьої сходинки, але то вже не вперше; то скорочують, то знову віддаляються…\n1 Златан Ибрагимович "Пари Сен-Жермен" 25 (7) 29 0.86\n2 Эдинсон Кавани "Пари Сен-Жермен" 14 (2) 24 0.58\n3 Андре-Пьер Жиньяк "Марсель" 13 26 0.5\n4 Александр Лаказетт "Лион" 13 28 0.46\n5 Венсан Абубакар "Лорьян" 12 (1) 28 0.43\n6 Виссам Бен Йеддер "Тулуза" 12 (1) 30 0.4\n7 Бафетимби Гомис "Лион" 11 (1) 26 0.42\n8 Реми Кабелла "Монпелье" 10 (2) 29 0.34\n9 Саломон Калу "Лилль" 10 (4) 30 0.33\n10 Радамель Фалькао "Монако" 9 (2) 17 0.53\nЛион итоги тура Монако "Лилль" Пари Сен-Жермен (Париж)


ДАІ почала забирати автомобілі за борги зі штрафів | Видавництво Юрінком-Інтер\nВ Україні почали вилучати автомобілі у водіїв, які ухиляються від сплати штрафів, пише «Сегодня».\nЯк пише видання, держвиконавча служба видала на Дніпропетровщині вже декілька постанов на арешт майна неплатників. Вилучені авто стоять на штрафмайданчику до погашення боргу. У чорному списку вже 50 іномарок області, говорять в ДАІ, а загальний борг їх власників – майже чверть мільйона гривень.\n«Ми відкриваємо виконавче провадження на підставі рішень суду про стягнення штрафів. Якщо людина ігнорує судове рішення, ми зобов’язані заарештувати і описати майно», – говорить начальник відділу держвиконавчої служби Павлограда Віктор Палун.\nЯк відзначає видання, погашення заборгованості зі штрафів – це ще не все: неплатникам доведеться розщедритися ще і на провезення автомобіля на евакуаторові. За це беруть по 10 гривень за кілометр. Штрафмайданчик так само не безкоштовний.\nПравда, пише видання, на думку адвокатів, власники вилучених авто цілком можуть оскаржити дії держвиконавців, оскільки для того, щоб накласти арешт на майно, обов’язково має бути відповідне рішення суду. Сам по собі штраф – не привід описувати майно.


Ініціативна група “Першого грудня” заявила про підтриму Петра Порошенко на вибрах президента України – Провсе\nІніціативна група “Першого грудня” заявила про підтриму Петра Порошенко на вибрах президента України\n13.03.2019, 17:40 2k перегляди\nПро це йдеться в зверненні групи стосовно ситуації з виборами Президента України. Там кажуть саме чинний президент може якнайкраще гарантувати безпеку держави.\nКрім того, член групи, дисидент Йосип Зісельс переконує, що завдяки особистим якостям Петра Порошенка сьогодні олігархи дистанційовані від політики. А враховуючи той факт, що він сам є доволі масштабним бізнесменом, вплинути з боку на його рішення неможливо.\n“Тому підкреслюю: безпека – найголовніше. Буде безпека, буде незалежність країни, буде все решта. У нашій країні ми можемо критикувати владу, ми можемо з нею сперечатись, висловлювати претензії в очі, але зрозумійте, що так може бути не завжди”, – підкреслив дисидент.\n“Після Революції Гідності ми двічі зустрічалися з Президентом України Петром Порошенком. Це була дуже гостра, а місцями не дуже приємна розмова, бо ми критикували за ті негаразди, які бачили, і які були зосереджені саме на верхівці нашої влади”, – розповідає Йосип Зісельс.\n“Тому це один із чинників, що спонукує нас говорити, що ми проголосуємо за Президента Порошенка. І у першому турі, і, якщо буде потрібно, в другому. Ми бачили і на Помаранчевій революції, і на Революції гідності, що ціла низка викликів, ціла низка гасел були антиолігархічними”, – зауважує громадський діяч.\n“Де ті, хто добивались політичних рішень завдяки тому, що у них було багато грошей? Де вони сьогодні? Де Фірташ? Під судом в Австрії. Де Коломойський? Сидить в Ізраїлі. Ви відчуваєте можливість Ахметова впливати на політичні рішення влади? Я не відчуваю. Вони дистанційовані”, – запевняє дисидент.\n“На нього неможливо вплинути. Інша справа, що є ще вплив на парламент. Олігархи мають свої групи у парламенті, відтак намагаються впливати на політичні рішення саме через Верховну Раду. Але впливати з боку на політичні рішення Президента сьогодні неможливо”, – заявив Зісельс.\nПопередня В Україні найбільше подорожчала капуста, цибуля, картопля, пшоно, а подешевшали морква, яйця, свинина і яблука\nНаступна Саудівський літак повернувся до аеропорту після злету, бо пасажирка забула дитину\nВ Україні найбільше подорожчала капуста, цибуля, картопля, пшоно, а подешевшали морква, яйця, свинина і яблука\nСаудівський літак повернувся до аеропорту після злету, бо пасажирка забула дитину


Фотожурналістика VS соціальні медіа - MediaSapiens.\nФотожурналістика VS соціальні медіа\nСоціальні медіа дали фотожурналістам мільйони додаткових очей у зонах конфліктів. Проте якщо картинка може замінити тисячу слів, то журналіст завжди знаходить саме потрібні слова\nАвтор: Джаред Келлер, The Atlantic\nСтаренька жінка цілує солдата-повстанця на вулицях Каїра. Будівля в Токіо руйнується прямо на очах. Закривавлені тіла та відірвані кінцівки заповнюють шпиталь у Бенгазі. Такі картинки, зняті на мобільники чи цифрові камери, під’єднані до інтернету, доходять до нас через Tumblr, твітер та фейсбук. Перебуваючи далеко від місць революційних заворушень чи паніки природних катастроф, пересічні люди переживають шок від побаченого, сидячи в себе вдома.\nЦя історія нічим не відрізняється. В міру того, як інструментами нових медіа та соціальних мереж користаються все більше, вражаючі картинки світових криз надходять прямо до користувачів лептопів та смартфонів у всьому світі. Починаючи з подій у Тегерані 2008 року, коли іранці вийшли на вулиці на знак незгоди з режимом свого президента Махмуда Ахмадінеджада, соціальні медіа дозволяють навіть технічно не просунутим людям з усієї планети ставати свідками історичних подій.\nТоді як цінність нових медіа як засобу організації людей під час світових криз усерйоз дискутується ще з іранських протестів 2008 року, роль цих медіа в процесі донесення реальних історій є очевидною. В таких місцях, як Лівія, де журналістам бути заборонено, або в зонах катастроф на кшталт Гаїті після землетрусу, де звичні засоби комунікації зруйновано, зв’язок між соціальними мережами може перетворитися на засіб спостереження за причинами політичних заворушень або за надбанням світової історії (чи як у випадку з технічно кмітливими диктатурами – на спосіб переслідування підозрілих осіб). Проте нові медіа ставлять фотожурналістів і перед серйозними викликами. Бо якщо аматорський знімок може розповісти цілу історію, то фотокор має ще й з’ясувати, чи правдива ця історія.\nТехнічні переваги нових медіа для фотожурналістів, які працюють у кризових зонах, можна порівняти з нефільтрованою цифровою базою знань. Цілий всесвіт, створений фотожурналістами (як аматорами, так і професіоналами) стає доступним завдяки соціальним мережам. А це дозволяє новинним агенціям вишукувати важливі історії через засоби, що виходять за межі їхньої технічної спроможності.\n«Кажучи про твітер, слід визнати, що для журналістів він є дуже корисним інструментом розстановки можливих акцентів та продумування варіантів розвитку історій» – зізнається Сантьяго Ліон (Santiago Lyon), головний фотограф агенції Associated Press. Ця агенція, так само як Reuters та Getty Images, виробляє велику кількість ексклюзивних фотографій, якими користуються американські медіа. «Коли ми маємо гарячу новину (не важливо, чи це тривала глобальна криза чи локальна подій на кшталт авіакатастрофи в місті Хадсон), – продовжує він, – ми починаємо активно шукати картинки в соціальних мережах: ми шукаємо, переглядаємо новинні стрічки твітера та фейсбука, робимо запити на інформацію. В межах Associated Press досить складно помітити та вихопити матеріали громадянської журналістики. Бо щойно ми знаходимо щось цікаве, передаємо це відповідному спеціалісту, а далі інформація проходить через спеціальний відділ перевірки. Тож ми спочатку шукаємо інформацію, розглядаємо її, ретельно перевіряємо, а вже потім посилаємося на неї».\nЧерез те, що мобільний телефон із камерою, по суті, перетворив звичайного перехожого на потенційного фотожурналіста, одна людина, яка мешкає в Лівії, змогла фактично стати тимчасовим представництвом великої новинної агенції. Ліон наводить приклад Алагурі (Alaguri), мешканця Бенгазі, який у середині лютого став єдиними очима агенції Associated Press у Лівії. Бо на той час західні журналісти тільки-но вирушили до цієї країни. «Ми знайшли хлопця в лівійському місті Бенгазі, він розміщував свої фото в інтернеті, – розповідає Ліон. – Ми знайшли його по профілю на фейсбуці. Поспілкувались із ним, поставили кілька питань, аби переконатися, що це саме та людина. Потім отримали згоду на публікацію його фотографій та запропонували попрацювати на нас кілька днів. Завдяки цьому ми мали ексклюзивний погляд на події в Бенгазі, тоді як жодних інших картинок із Лівії тоді не було. І нашим покупцям це сподобалося. Це була справжня журналістська сенсація, яка підсилювалася якісним, віртуальним репортажем із традиційним виїздом на місце подій та перевіркою інформації».\nДля фотожурналістів, які використовують соціальні медіа як джерело фотографій, перевірка їхньої автентичності може бути найменшою перепоною в роботі. Але саме ця перевірка має головне значення в етичних та чуттєвих питаннях екстремальної журналістики (crisis reporting).\nПеревірка автентичності часто може стати проблематичною, бо справжній автор та відповідний контекст часто губляться в морі ретвітів та перепублікацій на фейсбуці. Якщо навіть пощастить вийти на автора, то звідки новинна агенція знає, що має справу саме з фотографом чи власником авторських прав на фотографії? Як домовитися про легальне розповсюдження контенту? Чи потребує це фінансової компенсації? Отже, навіть виявити справжнього автора фотографії є проблемою. «Це дуже важко зробити, бо те, що відбувається в соціальних медіа, схоже на кімнату з ефектом відлуння, – зазначає Ліон. – Тобто люди тупо злизують контент зі сторінок одне одного, тож відповідний контекст сильно змінюється або втрачається взагалі».\nЯкщо автентичне джерело фотографії неможливо перевірити, тоді й цінність такого контенту сумнівна. «Ми маємо розглядати такі випадки індивідуально. Немає якогось універсального підходу. Просто ви маєте бути впевнені, що це справжній контент і що ви дійсно маєте справу з його власником або представником власника, – каже Ліон. – Все оцінується через його цінність. Ми бачимо це, коли не приймаємо такий матеріал або перекриваємо його своїми ж власними матеріалами (тобто він нам не підходить через недостатню якість). Або ж навпаки – це матеріал, який нам конче потрібен, бо в нас такого взагалі немає, бо його зроблено у важкодоступному для нас регіоні тощо».\nНевдовзі після землетрусу на Гаїті 2010 року новинні агенції Agence France-Presse та Getty Images мали великі неприємності через порушення авторських прав. Фотограф Деніел Морел (Daniel Morel) опублікував фотознімки з фактами розкрадання зруйнованої столиці Гаїті Порт-о-Пренс на своїх профілях у флікрі та твітері. Пізніш ці знімки було вкрадено та передруковано на сервісі Twitpic домініканцем Лісандро Суеро (Lisandro Suero). Відповідно, агенції AFP та Getty купили ліцензію в Суеро та розповсюдили фотографії із посиланням на нього по найбільших медіа, таких як New York Times, Time та Washington Post. В результаті у грудні 2010 року Морел отримав досудову перемогу в федеральному суді проти AFP та Getty за порушення авторських прав. «Тут новинні агенції були просто недостатньо уважними, – пояснює Ліон. – Це безапеляційне твердження: яким би чудовим не був контент, ми завжди маємо бути впевнені, що маємо справу саме з власником авторським прав».\nДля фотожурналістів, які використовують нові медіа як джерело отримання новин, перевірка їхньої автентичності може бути технічною або навіть юридичною перепоною. Але саме ця перевірка посідає головне місце в етичних та чуттєвих питаннях фото- та екстремальної журналістики. Дещо неочікуваний наплив непрофесійних фотографій із зон політичних конфліктів або природних катастроф може призвести до надлишку інформації. І багато новинних організацій, що мають обмежені бюджети, можуть більше покластися на громадянську журналістику. Проте ці знімки не обов’язково створюють повну історію, яка цінується в фотожурналістиці.\nЯ розмовляв із працівниками Пулітцерівського Центру екстремальної журналістики (Pulitzer Center for Crisis Reporting) – незалежної організації, що фінансує створення репортажів про міжнародні проблеми – щодо все більшої ролі нових медіа в фотожурналістиці. Заснований 2006 року, Пулітцерівський Центр розглядає медійне висвітлення системних глобальних питань в якості довготривалих медіакампаній, підтримуючи увагу до різних часто ігнорованих тем, починаючи з небезпеки від неякісної їжі та води і закінчуючи гомофобією, стигматизацією вразливих груп, а також захистом жінок і дітей під час кризових явищ.\n«Пулітцерівське визначення слова “криза” відрізняється від загальноприйнятного тлумачення цього терміну, – розповідає Нетелі Еплвайт (Nathalie Applewhite), виконавчий директор Центру. – Ми не кажемо, що наше розуміння кризи не стосується неочікуваних кризових явищ на кшталт землетрусу чи наводнення. Але Центр Пулітцера в першу чергу має справу із системними кризами: що було до та після, а також який контекст самої кризи. Нові медіа мають важливу роль щодо невідкладної реакції, але не дуже допомагають у довготривалій перспективі. Бо значення має саме історія, а не сотня камер на місці подій. Важливу роль відіграє саме фотожурналіст із високопрофесійним баченням, яке проходить далі, ніж поверхове медіависвітлення. Це зовсім інший медіапростір».\nЕплвайт указує на роботу Андре Ламбертсона (Andre Lambertson), нью-йоркського фотографа, як на приклад фотожурналістики високого ґатунку. Андре поїхав до Гаїті після землетрусу 2010 року, щоби зібрати документальні підтвердження розповсюдження ВІЛ/СНІДу в Порт-о-Пренсі. «Уряд Гаїті підрахував, що перед землетрусом 24 тисячі гаїтянців проходили антиретровірусну терапію. В середині літа, згідно з даними організації UNAIDS, пацієнтами було вже трохи менше 40% населення, – зазначав Ламбертсон у серпні 2010 року, коли на сайті Центру Пулітцера розпочався його проект. – Сотні ВІЛ-позитивних людей живуть у наметових містечках для тих, хто тимчасово не має житла. І там їхній ослаблений імунітет, безжальна спека і дощі роблять їх ще більш уразливими до хвороб. До того ж статеве життя в таких таборах (примусове і добровільне), ймовірно, підвищило розповсюдження ВІЛ». За словами Еплвайт, саме робота цього журналіста в Гаїті є прикладом якостей, які визначають цінну фотожурналістику: «Чуттєве проти сенсаційного, картинки, що розповідають реальну історію».\n«Ми хочемо створювати фотографії, які витримають перевірку часом, – пояснює міс Еплвайт. –Аматорські знімки на мобільні телефони – це не ті фото, до яких можна повернутися пізніше, щоби зрозуміти щось глибше та краще. Натомість фотокартки з Гаїті та Конго розповідають не те, що зображено на них у якийсь єдиний момент. Вони розповідають значно більшу історію».\nЩо відбувається з традиційним фотожурналістом із появою нових медіа? «Це могло би бути справді негативним фактором, – вважає Еплвайт. – Новинні агенції задоволені випадковими фотками з Єгипту, й вони навіть не обов’язково потребують професійного, продуманого контенту».\nАле Еплвайт зазначає, що контент, отриманий через краудсорсинг, може бути безкоштовним як для професійних фотокореспондентів, так і для таких агенцій, як Associated Press і Reuters. І це дозволяє їм досліджувати та занурюватися в нові мережі. «Безпосереднє зацікавлення громадських журналістів та блогерів не потребує грошей і може скерувати всю увагу саме на вашу проблему, – каже міс Еплвайт, повторюючи тезу Сантьяго Ліона з Associated Press. – Але нам би хотілося перевіряти джерела інформації, щоб бути впевненими, що історії, яку дає ця інформація, ще ніхто не публікував».\nСпівробітники Центру Пулітцера особливо чутливі до питань перевірки автентичності. Бо в кризових ситуаціях перевірка часто виходить за межі питань авторського права та пов’язаних із цим судових наслідків, що є найбільшою турботою новинних агенцій на кшталт Associated Press, Getty Images та Reuters. Знімок, відірваний від обставин, може виявитися незатребуваним у постконфліктний період.\nЛюди вірять у реальність фото набагато більше, ніж у реальність слів. А картинками ж можна маніпулювати.\n«Фотографіям довіряють значно більше, ніж словам, – підкреслює міс Еплвайт. – Тож ними можна маніпулювати. Їх може використовувати будь-хто, якщо має власне зацікавлення в показі подій під певним кутом. Тому великі медіаорганізації мають деякі застереження щодо цього».\nГоловний редактор Том Хандлі (Tom Hundley) на власні очі бачив ефект від неперевірених знімків (тобто тих, що не відображають справжньої ситуації) ще до появи соціальних медіа. Під час натівських бомбардувань Косово та Сербії сербський військовий міністр для пропаганди опублікував серію ретельно продуманих фотографій та статей про масові жертви серед цивільного населення. «То були закривавлені знімки, що показували старих жінок із розірваними тілами, – пригадує Хандлі. – Впродовж тих подій я був там із десятками інших журналістів. Фактично, ми були у в’язниці, опинившись у будівлі белградського готелю “Хаят”. Винятком стала наша вдала спроба розповісти про жертви серед цивільного населення та інші супутні пошкодження. Сербсько-хорватський уряд, використовуючи радіо, газети і телебачення, нагнітав ситуацію тотального страху».\nБезперечно, головною проблемою була саме урядова маніпуляція знімками. Проте швидкість соціальних мереж, яка ускладнює перевірку автентичності, означає, що знімки з конфліктних зон часто може бути сприйнято неадекватно і, відповідно, можуть викликати насильницьку реакцію. «Кажучи про фотографії, завжди існує велика небезпека створення неадекватних вражень або отримання неточної інформації без якісного аналізу, – розповідає Джейк Натен (Jake Naughton), який відповідає за розповсюдження та виробництво контенту в Центрі Пулітцера. – Тепер нам потрібно лише 30 хвилин для коректури. Але в зоні конфлікту за ці півгодини може статися багато чого, особливо враховуючи швидкість передачі інформації».\nНезважаючи на недоліки соціальних медіа в питаннях автентичності фотографій та їхньої концентрації саме на аматорських, миттєвих знімках, новомедійні технології надають професійним журналістам і новинним організаціям хороші інструменти, щоб долучатися до написання історій, які робитимуть фотожурналістику справді цінною. Соціальні медіа, як і багато інших засобів комунікації, не є за своєю сутністю хорошими або поганими. Просто їх треба застосовувати у правильному напрямку, щоб якомога точніше розповісти свою історію. Щодо тривалих та зовсім не миттєвих кризових історій на кшталт голоду, погіршення навколишнього середовища або постконфліктної відбудови, то соціальні медіа якраз можуть тримати увагу аудиторії ще довго після показу кривавих знімків у всіх вечірніх новинах.\n«Одна з речей, що допомагають у нашій творчості – це можливість остаточно завершити історію через довгий проміжок часу, – пояснює Мора Янгмен (Maura Youngman), фахівець Центру Пулітцера зі стратегії в нових медіа. – Іноді той контент, що ми виробляємо, може стати нецікавим уже за кілька тижнів, повністю втративши свою актуальність. Використання нових та соціальних медіа для створення нестандартних підходів надає людям можливість отримувати, усвідомлювати й насолоджуватися інформацією».\nЯнгмен указує на роботу Ламбертсона в Гаїті як на приклад того, як сила соціальних медіа підтримує життя історії: «Через 8 місяців після завершення проекту Андре ми знов опублікували його фотографії, але вже з віршами англійською та креольською мовами. Нові медіа надали нам додаткові канали розповсюдження наших історій та підтримували цікавість до них. З тими системними кризами, з якими ми маємо справу, ми не ставимо собі за мету перебувати лише на піку популярності у випусках новин. Ми також намагаємося, щоб наші історії залишалися в пам’яті людей. Саме в цьому і є сила наших каналів соціальних медіа».\nСправжнім випробуванням для професійних фотожурналістів є поєднання технічних реалій світу нових медіа з етично-естетичними вимогами справжньої журналістики. «Ще ніколи не було такої великої потреби в журналістах професійного класу, – вважає містер Натен. – Наразі триває справжнє відродження формальних та естетичних якостей сучасної журналістики. З’явилася ідея навчання естетів та фотографів, які якраз розповідатимуть історії, а не просто робитимуть новини».\nЗа останні три роки нові медіа пережили справжнє «хрещення вогнем» в якості інструменту для збирання новин. Завдання інституцій на кшталт Центру Пулітцера полягає саме в злитті засобів нових медіа з традиційними. Провідні журналісти доносять свої історії і паралельно через соціальні медіа напрацьовують зв’язки з місцевими колегами та каналами. Тобто вони користаються інструментами нових медіа для ефективного розповсюдження власного контенту серед читачів усього світу. Отже, щоби наші історії було почуто, ми маємо витримувати тонкий баланс між швидкістю соціальних медіа та розвитком нових технологій.\nThe Atlantic, переклад – «Медіаграмотність»


Брестська фортеця Shutterstock\nІз Брестської фортеці, як говорили радянські історики, розпочалася війна, там, за їхніми ж джерелами, тривала героїчна 32-денна оборона і закладені "перші цеглини у підмурки Великої Перемоги". 5.ua знайшов для вас приголомшливі розповіді двох істориків – один із Білорусі, де відбувалися всі ці трагічні події. Інший – із Німеччини... А ви з прочитаного робіть власні висновки\nБрестська фортеця – форпост? Тюрма для смертників!\nРадянські історики розповідали про "форпост на західних рубежах імперії". Але в 1830-х рр. біля Бреста кордону не було – до складу імперії вже входила Польща, тож західний кордон Росії простягався набагато західніше Бреста.\nУ 1830-31 рр. у Польщі і Білорусі спалахнуло визвольне антиросійське повстання – під гаслом "За нашу і вашу свободу". Але було придушене – 40 тисяч убитих, а це майже третина повсталих. Почалися царські репресії на землях Польщі та Білорусі, тоді і з'явилася Брестська фортеця – форпост і гарнізон царських каральних військ, які стежили за "порядком" на завойованих землях, розповідає білоруський дослідник, аналітик Українського інституту майбутнього Ігор Тишкевич.\nЗ колишньої будівлі жіночого бригітского монастиря, який після будівництва фортеці опинився на її території, Росія зробила в'язницю – там тримали політв'язнів. Повстання проти "російських братів" на території сучасної Білорусі в ХІХ ст. ставалися часто, тож "Бригітки" не пустували: учасники повстання 1794 р., солдати корпусу Понятовського і гусари Великого князівства Литовського з армії Наполеона, підпільники "філомати", арештовані 1823 р., повстанці 1831-32 рр., польські й білоруські селяни – повстанці Калиновського 1863-64 рр., члени підпільних організацій кін. ХІХ ст. У період другої Речі Посполитої там же тримали командирів білоруських та українських антипольських партизанів. Невелика кількість місць (за польськими даними, до 350) і добра охорона робили втечу неможливою.\nВ'язниця "Бригітки", Брестbk-brest.by\nВ часи СРСР Брестська фортеця, якщо вірити тодішнім історикам, перебувала на балансі Червоної армії.\nА втім, цікавою є історія її оборони під час Другої світової. Точніше, епізод, про який туристам не розповідають. Він пов'язаний із 132-м батальйоном НКВС, бійці якого, без перебільшення, билися з німцями до останнього. Але повну назву батальйону і те, чим його бійці займалися в фортеці, наглухо "забули" в СРСР, і продовжує "не пам'ятати" Росія. Його повна назва: "132-й (конвойний) батальйон НКВС". Тобто він охороняв в'язнів.\nВ'язниць у Бресті було дві. Основна, №23 ("Краснуха"), дуже розрослася після захоплення Бреста "совєтами" 1939 р. Але все одно площ "не вистачало": згідно з доповідною запискою про "наповнюваність в'язниць", 10 червня 1941-го у "Краснусі", розрахованій на 2680 місць, тримали 3807 людей.\nЗгадані вище "Бригітки" стали внутрішньою в'язницею УНКВС. Так от, 132-й батальйон НКВС охороняв в'язнів "Бригіток" – "совєти" утримували там особливо важливих в'язнів, білоруських, польських і українських націоналістів. "Бригітки" були в'язницею смертників – люди, які потрапляли туди, були приречені на знищення.\nСтаном на 20 червня 1941 р. тут було приблизно 680 в'язнів – точна цифра невідома, бо на зміну мертвим постійно надходили нові смертники. Так, протягом 19-22 червня 1941 р. в Західній Білорусі були арештовані 24 442 людини. З них 2059 – члени білоруських, польських і українських організацій – поміщені в спецтюрми (зокрема в камери смертників). Решту вислали в ГУЛАГ. Останній ешелон пішов із Бреста о 1 год. в ніч на 22 червня.\n22 червня артилерія пробила діру в стіні "Краснухи" – варта розбіглася, в'язні вийшли на свободу.\n"Бригітку" арта обійшла стороною, в'язницю штурмували групи розвідбатальйону 45-ї піхотної дивізії вермахту під командуванням Г. фон Панвіца. Караул знищили, близько 280 в'язнів німці конвоювали в тил, а наступного дня відпустили. 280 осіб із 680. Решта, як кажуть російські історики, "загинула під час штурму". Але в тюрмі йшов стрілецький бій, когось із зачинених в'язнів могла наздогнати випадкова куля – але ж не 400 осіб! Найімовірніше, бійці 132-го батальйону НКВС в ніч на 22 червня і на початку штурму просто розстрілювали людей. Така логіка містилася і в наказах по відомству від 23 червня, спрямованих у західні області СРСР.\nУ цьому контексті, до речі, варто згадати тюрму на Лонцького у Львові.\nЯкщо і учасники подій на "Бригітках" і залишили свідчення про перші години війни, ті поки не доступні. Спецархіви ФСБ засекречені, адже 132-й батальйон для Росії – "героїчні захисники Брестської фортеці".\nТа ставлення місцевих до радянської влади було, м'яко кажучи, нелояльним. У фортеці були випадки, що солдати – жителі Західної Білорусі – здавалися в полон або стріляли у своїх командирів, особливо завзятих більшовиків. Чому? Бо арешти і розстріли НКВС проводив із осені 1939-го. У кожного жителя регіону був друг або родич, який опинився в лещатах червоного терору.\n"Причини відчайдушної оборони бійців 132-го батальйону – катам нікуди було бігти. ... З563 чоловіки спискового складу, було лише 8 білорусів, покликаних зі східних областей. З них четверо – медики. Солдати й офіцери батальйону НКВС розуміли, що вирватися з фортеці не означає врятуватися – їх би вбили місцеві. І це не припущення. Є свідчення, що при підході німців до Західної Білорусі місцеве населення шукало офіцерів НКВС у будинках командного складу. Доля тих, кого знаходили, була незавидною. У м. Новогрудок місцеві напали на ешелон з ув'язненими, перебили конвой, відпустили земляків на свободу. Зауважу, це було в момент, коли Новогрудок був у тилу Червоної армії", – родповідає Тишкевич.\nТому бійці 132-го батальйону НКВС билися до останнього, не відступали, не здавалися в полон. Точно так кидається в останню атаку скажений звір, загнаний мисливцями.\nПравда про 132-й батальйон НКВС не вкладається в офіційний радянсько-російський міф про "доблесних захисників фортеці". Тому місця, де колись стояли "Бригітки", немає в офіційних путівниках Брестською фортеці, каже дослідник.\nТут знаходилася тюрма "Бригітки" у Брестіbrestdatabase.by\nБа більше, знаючи, що у в'язниці прийняв бій караул, ніхто не проводив пошук тіл бійців. Адже замість останків солдатів і офіцерів НКВС можна було натрапити на "незручні" останки "загиблих під час штурму" в'язнів "Бригіток" із типовими кульовими отворами в черепах.\nУ СРСР створювали міф. Тому будівлю колишнього монастиря, практично вцілілу під час війни, підірвали 1955 р. армійські сапери. Сьогодні там пустир, порослий лісом. У цей ліс не водять туристів. Про нього не пишуть російські історики. "Бригіток" нема в офіційній історіографії РФ і Білорусі.\nСвоєю чергою німецький історик, науковець із Лейпцизького університету Крістіан Ґанцер також багато літ досліджував історію Брестської фортеці. Через це, стверджує Ґанцер, він став персоною нон-ґрата в музеї фортеці. В інтерв'ю "Радіо Свобода" дослідник розповів, як виглядають дії Червоної Армії під час оборони Бресту з точки зору сучасної німецької науки. Питання – відповідь:\nВирішальна операція чи невеликий інцидент на Східному фронті?\n"Брест був важливим транспортним вузлом, там перетиналися різні шляхи. Якщо поглянути із Заходу на Москву – це пряма лінія. Цей вузол контролювався фортецею, і тому для німців було важливо ліквідувати гарнізон і спокійно рухатися. Це зробило фортецю важливою на початку війни.\nАле з глобальної точки зору там відбулося щось дуже незначне. Невеликий інцидент на Східному фронті, дуже мала частина Білостоцької битви. 9000 солдатів у фортеці – це приблизно половина дивізії. І німці кинули на неї одну дивізію зі 190.\nРайон наступу 45-ї дивізії поблизу Бреста був завширшки 5 км – це дуже маленький сегмент... Лінія фронту з півночі до Чорного моря була 2-3 тисячі кілометрів".\nБої на Білостоцькому виступіВікіпедія\nЧи були солдати у фортеці готові до нападу німців?\n"Цей випадок показує всі недоліки авторитарної системи. Один чоловік у СРСР тримав владу і ніхто з ним не сперечався, його всі боялися. Він завжди мав останнє слово. Якщо він помилявся, це було погано. Так сталося у цьому випадку.\nРадянське керівництво не раз чуло від своїх шпигунів, розвідників, коли саме буде напад. Звичайно, радянські спецслужби зауважили, що на кордоні розташовано багато німецьких військ – треба бути дурнем, щоб повірити, що це просто навчання. Місцеві жителі також спілкувалися з родичами та друзями з німецького боку й чули, що там відбувається. Пересічні люди зрозуміли, що назріває щось жахливе.\nКомандири на місці боялися діяти так, як треба було. Боялися, що їх розстріляють. Наскільки мені відомо, на флоті був лише один командир, який віддав наказ усупереч тому, що йшло з Москви (не рухатися і залишатися на місці). Він наказав своїм кораблям відплисти – і так їх урятував".\nБрестська фортеця, напис на стінівідкриті джерела\nНевже 21 червня у фортеці не ловили жодних німецьких шпигунів?\n"Головний радянський історик фортеці Сергій Смирнов писав у книжці "Фортеця на кордоні" (1956), що 21 червня там затримали двох німецьких диверсантів. Теоретично це могло бути, бо звична справа, що там десь були німецькі шпигуни.\nАле зі Смирновим є проблема. За його словами, німці сиділи в камері. Коли почався напад, охоронцем був чи то прикордонник, чи то НКВСник Олександр Щергалін. Він як хоробрий радянський воїн з пістолета почав відстрілюватися. І в якийсь момент зрозумів, що у нього немає шансів, тому розстріляв німецьких шпигунів і вистрілив собі у серце.\nАле звідки Смирнов міг це знати? Німців цей чоловік убив, себе теж. У сюжеті Смирнова він був один і один відстрілювався. Тож звідки інформація? Ось так працював Смирнов. І не тільки він. Пропагандисти вигадували історії і не помічали, що виходить нелогічно. Але це стало сакральною легендою. В СРСР релігія була заборонена, а людям треба було у щось вірити – люди почали вірити в це".\nЧоловік (у центрі) читає книгу Сергія Смирноваbk-brest.by\nЧи заважала фортеця німцям рухатися на схід?\n"У Брестській фортеці було багато солдатів. Але на момент нападу Вермахту більшість із них були на будмайданчиках, полігонах, навчаннях тощо. Вранці 22 червня у фортеці було майже 9000 солдатів. Це дуже дивно і не зовсім розумно – розміщувати такий великий гарнізон на відстані пістолетного вистрілу від ворога, від кордону.\n...У районі Бреста насувалися три дивізії, і лише 45-та піхотна мала безпосереднє завдання атакувати Брест і Брестську фортецю. 31-ша і 32-га пройшли повз Брест, північніше і південніше, – і пішли вглиб країни. Їх ніхто особливо не зупиняв. А 45-та на кілька днів затрималася в Бресті.\nАле фортеця ніяк не перешкоджала Вермахту рухатися вперед. Після того, як німці перейшли Буг і був забезпечений рух танковою магістраллю, нескінченний потік військ пройшов через ці мости на схід. А в фортеці уже після першого дня солдати нічого не могли зробити".\nФорпост чи кам'яна пастка?\n"Така велика кількість людей у фортеці – також проблема, як їх вивести. Брама була побудована так, щоб ніхто не міг туди потрапити, щоб можна було добре оборонятися. Не було передбачено, щоб пропускати через цю браму швидко велику кількість людей.\nТому коли почався артилерійський удар, багато радянських солдатів і командирів спробували покинути фортецю і просто застрягли в цій брамі. Вона була дуже вузька, а людей, які хотіли пройти через неї під час обстрілів, багато. Тому укріплення перетворилося на кам'яну пастку для солдатів Червоної армії".\nРуїни Брестської фортецівідкриті джерела\nСкільки днів тривала оборона? Радянські історики кажуть, що 32\n"Що таке оборона? Якщо одна людина все ще там і, можливо, час від часу стріляє, – це оборона фортеці чи опір однієї людини? Бої на всій території фортеці точилися 3 дні. Потім було кілька пунктів опору – за них билися ще 2 дні. Увечері 5-го дня всі, крім одного, були придушені. Залишився східний форт на північному острові (кобринському напрямку). Піхотою його неможливо було взяти, оскільки він має форму копита. Зайдеш у двір – і тебе розстрілюють. За нього билися ще 5 днів. Увечері 29 червня гарнізон форту здався.\nТобто ввечері 8-го дня війни бої закінчились. Під час оборони фортеці загинули 430 людей.\nТож скільки тривав захист: 3, 5 чи 8 днів? Чи 32, бо, здається, 23 липня була перестрілка на кобринському напрямку? Якщо йти за цією логікою, то німці ніколи не брали Мінськ, бо там завжди було підпілля та спротив. Радянська пропаганда навмисно плутала оборону та опір, щоб зробити все більш героїчним".\n75% брестського гарнізону потрапили в полон?\n"Перший міф навколо фортеці полягав у тому, що оборона тривала так довго, а другий – що полонених не було.\nПриблизно 75% Брестського гарнізону потрапили в полон, 6800 людей. Це активно приховується і музеєм Брестської фортеці, і в принципі. Загинуло приблизно 2000 радянських солдатів.\nЗагалом у німецькому полоні загинули 90% радянських солдатів. Це геноцид. Про це у Німеччині говорять поки що мало".\nБрестська фортецявідкриті джерела\nЧи всім спогадам можна вірити?\n"З точки зору історика, ці спогади проблемні. Ті, хто писав їх, знали, про що писати, а про що ні. Знали, що їх звинувачують у зраді, то, можливо, слід показати себе не зрадниками, а патріотами? І тому вони сильно прикрашали власні вчинки. А ще радянська цензура діяла. Те, що опубліковане, було досить сильно відредаговано.\n...Наратив Брестської фортеці створив Сергій Смирнов (радянський історик – ред.). Він шукав свідків – і знайшов Махнача та Матевосяна. Але вони вийшли з бою пораненими на 2-й чи 3-й день війни, були у казематах із пораненими і не могли розповідати, що далі відбувалося.\nСмирнов знайшов в Центральному архіві Радянської армії в Москві листи Олександра Філя, який писав офіцеру радянської армії Білошеєву. 1951 р. Білошеєв опублікував кілька статей про Брестську фортецю в армійській пресі. Їх можна було прочитати по всьому СРСР. А Філь був десь на Далекому Сході – його судили за те, що він був власівцем. Сам він так не вважав. Філь побачив шанс реабілітуватися – і написав Білошеєву. Той не відповів. Смирнов знайшов листи і запросив Філя до Москви, бо Філь писав, що воював у фортеці понад тиждень, а це більше, ніж Матевосян і Махнач. Філь багато і довго розповідав, але, схоже, систематично маніпулював Смирновим.\nВін сказав, що воював понад тиждень, беручи участь у зустрічі командирів 24 червня, коли був написаний наказ №1, одна з ікон Брестської фортеці. Смирнов не міг знати, що Філь потрапив у полон 23 червня. Тобто все, що він розповідав – фантазія або почуте від інших. Щоправда, Філь робив розумно: не виставляв себе головним героєм, але навмисно ставив себе поруч із ними.\nНа основі таких історій Смирнов писав книги та статті. У нього майже не було джерел. Основа Смирнова – вигадка, перекручування джерел та цензура. Тож він створив картину героїчного захисту".\nБрестською фортецею радянська пропаганда маскувала свій крах на початку війни?\n"Створення з Брестської фортеці "візитівки" війни – це успіх радянських пропагандистів. Коли Сталін був живий, ніхто, крім нього, не мав права говорити про війну. Історичних досліджень про війну майже не було. Після смерті Сталіна СРСР почав розробляти наратив. Матеріал для великої історії був дуже вдалим – Курська дуга, Сталінград, битва під Москвою, за Кавказ. Відбулося звільнення Східної Європи, Червона армія взяла Берлін і перемогла нацизм.\nМатеріал був, але переконливого початку не було, бо в перші місяці війни бачимо майже цілковитий розпад Червоної армії. Мільйони вбитих і мільйони військовополонених. Коли б довелося починати історію з такої невдачі, треба було би пояснювати, як сталося, що німці зайшли так далеко. Потрібен був такий початок, який би не викликав незручних запитань до радянського керівництва".\nЧому саме Брест?\n"Не скрізь на радянському кордоні був такий провал. Наприклад, у Раві-Руській в Україні чи Лієпаї в Латвії.\nАле фортеця мала кілька переваг. По-перше, цей об'єкт можна було показати. По-друге, розташування вельми вдале, адже всі поїзди із Заходу до Москви ішли через Брест. Поки міняли колеса в поїздах, люди могли гуляти містом і зайти до фортеці. В політичному плані це безпечне місце, оскільки Білорусь не є заходом України чи Латвії. Десь 1954 року в Москві вирішили: буде Брест".\nІсторія Брестської фортеці: наука чи ідеологія?\n"Героїзм у Брестській фортеці був. Але якщо героїзм – це основна постановка питання, то навіщо наука та факти? Тому навколо Брестської фортеці маємо справу не з наукою, а з пропагандою. У Білорусі є люди, які добре ставляться до науки і розуміють, що я маю рацію. Якби я зробив серйозні помилки, на мене накинулися б усі. Але досі ніхто не довів, що я сфальсифікував або неправильно інтерпретував.\nЯ пропонував музею провести круглий стіл, щоб публічно обміркувати питання про полон. Але вони не хочуть. Я там персона нон-ґрата...\nНаратив про героїчну оборону виконує кілька функцій. Деяких уже не існує: легітимація соціалізму, влада компартії. Але до розпаду СРСР це був сакральний момент.\nДруге – легітимація спецслужб. НКВС у героїчній історії має вигляд не злочинної організації, а справжніх патріотів. Подібно до того, як КДБшники сьогодні є патріотами, бо вони "захищають Батьківщину".\nЯ думаю, що батьківщина – це сумнівне поняття. Важливо те, яка там система. Я не хочу боронити нацистську Німеччину просто тому, що вона є Батьківщиною. Я не думаю, що варто обороняти злочинну державу".\nДо речі, 1941 року відбулася друга оборона Брестської фортеці. Коли була перша – і чому російська пропаганда так не любить про неї згадувати – 5.ua скоро розповість...\nЧитайте також: "Жах охопив Москву": як Виговський і союзники під Конотопом в один день розбили багатотисячне царське військо\nТарифний зашморг: скільки доведеться платити за комірне восени\nісторія Друга світова війна Білорусь окупаційна влада НКВС


Понад 40% здорових людей не знають, що у них атеросклероз - Новини Здоров’я\nПонад 40% здорових людей не знають, що у них атеросклероз\n21 вересня 2021, 15:50 Читать новость на русском\nПонад 40% здорових людей не знають, що у них атеросклероз / Pixabay\nВиявлення атеросклерозу має декілька проблем. Перша – найпоширеніші методи діагностики можуть пропустити навіть серйозні ознаки закорковування судин. Друга – здорові люди без будь-яких серцево-судинних симптомів не проходять обстеження для профілактики.\nАтеросклероз проявляється накопиченням жирових відкладень в кровоносних судинах. Коли холестеринові бляшки остаточно звужують артерії й блокують кровотік, стається серцевий напад.\nУвага Час подбати про вітамін D: готуємося до сезону застуд\nНині найпоширенішим методом оцінки цих ризиків є комп'ютерна томографія серця, яка вивчає ступінь кальцифікації коронарних артерій. Але цей метод нерідко пропускає ознаки атеросклерозу, який лише розвивається.\nТож вчені зі Швеції вирішили порівняти інформативність КТ серця і КТ-ангіографії – малоінвазивного дослідження судин серця, яке дає нібито більш точну картину про внутрішній стан артерій.\nДослідники проаналізували дані більш ніж 25 тисяч людей без серцево-судинних захворювань в анамнезі, які пройшли обидва обстеження. Вік учасників становив від 50 до 64 років.\nПереважно результати КТ серця оцінюють ризики атеросклерозу в балах від нуля до 400. Вчені встановили, що учасники з нульовими результатами по КТ серця вже мали ознаки атеросклерозу, які виявляла КТ-ангіографія в 5,5% випадків.\nКТ-ангіографія визначила ті чи інші ознаки атеросклерозу у 42% учасників.\nУ деяких людей ситуація виявилась важкою: у 5% кровотік був звужений на 50% і більше, а у 2% були заблоковані одна або всі коронарні артерії, які постачають кров до серця. Тим часом люди не знали про свій стан і не відчували будь-яких симптомів того, що у них ось-ось може трапитись серцевий напад.\nПрихований коронарний атеросклероз поширений серед людей середнього віку. І хоча високий показник КТ серця вказує на серйозні ризики закорковування артерій, не менш важливо, що нульовий показник не виключає атеросклероз,\n– заявив автор роботи Йоран Бергстрем.\nПодальші спостереження показали, що у чоловіків атеросклероз розвивається приблизно на 10 років раніше, ніж у жінок.


Іран і Україна домовилися про співпрацю\nУ вівторок, 8 березня, між Іраном і Україною був підписаний документ про всеосяжне економічне співробітництво. За інформацією агентства SHANA, на зустрічі міністр сільського господарства Ірану Махмуд Ходжаті і віце-прем'єр уряду України Геннадій Зубко уклали відповідну угоду. Співпраця охоплює сільське господарство, інвестиції, нафту, газ, енергетику і фінансову сферу. За даними агентства, раніше іранський міністр нафти Біжан Намдара Зангане заявляв про можливість співпраці з Україною в газовій...\nІран збільшить інвестиції в нафтову промисловість\nЗгідно із заявою заступника міністра нафти Ірану Рокнеддіна Джаваді, до березня майбутнього року країна має намір залучити від 10 до 15 мільярдів доларів в рамках нової моделі нафтових контрактів (IPC). При цьому політик не уточнив, з якими державами Іран планує співпрацювати. Відзначимо, що нова модель контрактів, запропонована міністерству нафти країни на минулому тижні, має на меті активне залучення капіталів в іранську нафтову промисловість. При цьому вартість чорного золота залишиться на...\nЄна дорожчає проти долара\nВ ході торгів середи японська єна демонструє підвищення щодо долара на тлі збільшення попиту на більш надійні активи через волатильність на ринку нафти. Курс долара до єни знизився до 114,06 єни з 114,07 єни за долар напередодні. Курс євро до долара знизився до 1,1135 долара з 1,1145 долара на попередніх торгах. Індекс долара, що відображає курс долара по відношенню до кошика валют основних конкурентів США, піднявся до цього часу на 0,3%, склавши 96,93 пункта. Сьогодні нафтові ціни змінюються...


ФОП ШЕВЧЕНКО МИХАЙЛО ОЛЕКСІЙОВИЧ, м. Суми — YouControl\nШЕВЧЕНКО М. О.\nФОП ШЕВЧЕНКО МИХАЙЛО ОЛЕКСІЙОВИЧ\nШЕВЧЕНКО МИХАЙЛО ОЛЕКСІЙОВИЧ\nАдреса: 40034, Сумська обл., місто Суми, Зарічний район, ВУЛИЦЯ МИХАЙЛІВСЬКА, будинок **\n✍ Інформація про ФОП ШЕВЧЕНКО МИХАЙЛО ОЛЕКСІЙОВИЧ\nНа цій сторінці вказано повну інформацію про ФОП ШЕВЧЕНКО МИХАЙЛО ОЛЕКСІЙОВИЧ, яка була додана більше ніж у 100 українських реєстрів. Запропонована інформація допоможе вам виконати глибокий аналіз ФОПу та виявити його добросовісність для подальшої коммунікації чи інвестування коштів в бізнес, з метою отримання заробітку у подальшому.\n💼 Яка інформація представлена про ФОП ШЕВЧЕНКО МИХАЙЛО ОЛЕКСІЙОВИЧ?\nПовноцінне досьє утворюється з кількох основних елементів, частина з яких пропонується користувачеві у відкритому доступі, а інша відображається після реєстрації в системі «YouControl».\nНазва установи: ШЕВЧЕНКО МИХАЙЛО ОЛЕКСІЙОВИЧ;\nАдреса, вказана при реєстрації: 40034, Сумська обл., місто Суми, Зарічний район, ВУЛИЦЯ МИХАЙЛІВСЬКА, будинок **\nЦі деталі відображаються у звичайному режимі. частини «Фінанси, історія, відомості, публікації» та інші, надаються користувачеві лише після проходження реєстрації на нашому сервісі. Пропонуємо скористатися цією інформацією, адже досьє, яке збирається нашою системою, є безцінним, особливо, коли мова йде про вірогідність чималих фінансових витрат на побудову комерційних зв’язків.\nОтримавши доступ до повних даних про ФОП ШЕВЧЕНКО МИХАЙЛО ОЛЕКСІЙОВИЧ, ви отримаєте можливість більш глибоко ознайомитися з підприємцем, зі спеціалізацією та історією його роботи.\nЗареєструйтеся в системі «YouControl» та отримайте всю необхідну інформацію про ФОП ШЕВЧЕНКО МИХАЙЛО ОЛЕКСІЙОВИЧ\nДані про ФОП ШЕВЧЕНКО МИХАЙЛО ОЛЕКСІЙОВИЧ формуються, шляхом збору офіційних фактів, які знаходяться більше ніж в 100 державних реєстрах та баз даних. Скористайтеся сайтом «YouControl» просто зараз та оцініть всі його гідності особисто!\nЯкщо ви волієте продовжити пошук, перегляньте список інших ФОП у місті Суми, або ж спробуйте пошук за алфавітом.\nФОП ОБРАВІТ НАТАЛІЯ ГРИГОРІВНА\nФОП ВОРОБЄЙ ВІКТОР НАУМОВИЧ


Лукареллі вирішив продати щасливу футболку | Новини на Gazeta.ua\nЛукареллі вирішив продати щасливу футболку\nПонеділок, 03 вересня 2007 20:53\nНападаючий "Шахтаря" Крістіано Лукареллі влаштував аукціон - на продаж виставлена футболка, в якій італієць забив свій перший гол в чемпіонаті України, повідомляє Спорт-Експрес.\nНагадаємо, що 25 серпня італієць зробив дубль в зустрічі з "Таврією". Стартова ціна смугастої оранжево-чорної футболки з номером "99" - 200 євро. Кошти від продажу будуть направлені на добродійні цілі, а торги продовжаться до 30 вересня.\nЗараз ви читаєте новину «Лукареллі вирішив продати щасливу футболку». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


ВЕРАНО ДНІПРО Дніпро – контакти сайт адреса телефон – ЄДРПОУ 36014924\nВЕРАНО ДНІПРО, ТОВ\n49000, м. Дніпро, вул. Кірова, 28а\nПро компанію «ВЕРАНО ДНІПРО, ТОВ» мало інформації для просування на UA-REGION і в пошуковій системі Google! Якщо це ваша компанія — рекомендуємо додати інформацію про ваші товари чи послуги, а також контактні дані: телефони, електронну пошту, офіційний сайт, графік роботи і т.д. А для просування на наших сайтах рекомендуємо обрати один з чотирьох варіантів інтернет-реклами.\nЯкий код ЄДРПОУ у підприємства «ВЕРАНО ДНІПРО, ТОВ»?\nЗа даними Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України юридичній особі «ВЕРАНО ДНІПРО, ТОВ» присвоєно код 36014924.\nХто є керівником підприємства «ВЕРАНО ДНІПРО, ТОВ»?\nКерівником підприємства «ВЕРАНО ДНІПРО, ТОВ» є Коджухарі Іван, згідно з даними Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.\nЯка юридична адреса у підприємства «ВЕРАНО ДНІПРО, ТОВ»?\nЗа даними Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України юридична адреса підприємства «ВЕРАНО ДНІПРО, ТОВ» — м. Дніпро, вул. Кірова, 28а.\nЯкий стан підприємства «ВЕРАНО ДНІПРО, ТОВ»?\nНапишіть свій коментар — відгук про роботу компанії «ВЕРАНО ДНІПРО, ТОВ»


Творчий доробок художника Сергія Григор”єва до Міжнародної виставки «ПОВЕРНИСЬ ЖИВИМ!» – 📰 УКРПРЕС-ІНФО\nдодому війна Творчий доробок художника Сергія Григор”єва до Міжнародної виставки «ПОВЕРНИСЬ ЖИВИМ!»\nТворчий доробок художника Сергія Григор”єва до Міжнародної виставки «ПОВЕРНИСЬ ЖИВИМ!»\nНаша Культура – то наша зброя! І нас тут не двоє і не троє! Нас тут – тисячі! Отож, переконаний : наш Культурний фронт на дасть ворогам зі Сходу знищити ментальність співвітчизників. Отож, і далі будемо берегти, як зіницю ока, сучасне українське Мистецтво у часи лихоліття.\nНа ранок 66 дня війни із великою радістю доповідаю : до Міжнародного арт-проекту «ПОВЕРНИСЬ ЖИВИМ», який ми разом із мистецтвознавцем Наталією Бондаренко оприлюднили 19 квітня цього року з кожним днем приєднуються все нові й нові митці. Один із них – мій друг, відомий український майстер акварелі Сергій Григор”єв.\nОсь що написав мені шановний тезка, із яким ми свого часу організували та провели із десяток резонансних виставок, у приват Фесбуку кілька днів тому :«Надсилаю тобі, Сергіє, для участі в колективній виставці «ПОВЕРНИСЬ ЖИВИМ!» чотири моїх роботи:\n«У вогні війни від Харкова до Львова. Єдиний біль єдина боротьба», акварель, 40×30см;\n«Проліски. Україна», акварель, 38×56 см;\n«Барвінок цвів і зеленів…», акварель, 56×76 см;\n«Незламні. Україна/Unbreakables.Ukraine», акварель 56×38 cм, 2022\nЯ, Григор’єв Сергій Євгенович, художник. Народився у місті Богодухів Харківськоїобласті 07.05.1959. Мешкаю в Києві. Працюю в техніці акварельного живопису, переважно в жанрі реалізм. Переконаний, в тому, що якщо кожен день не ділитися з людьминавколишньою красою, то наш світ неминуче перетворитися на злісне безглуздя.Докладніше про мої роботи можна дізнатися на моєму сайті http://grigoriev.com.ua/\nПогоджуюсь із тобою, друже мій! Так, краса і лише краса врятує світ. Навіть тоді, коли нашу Батьківщину намагаються завоювати дурноголові ординці, які ніколи не зрозуміють : у чому суть Мистецтва, чому його варто зберігати і примножувати, а не різати під корінь у режимі «вогнем і мечем». Дякую тобі, мій дорогий побратиме по безмежному цеху сучасного образотворчого Мистецтва, за те, що практично миттєво долучився до гурту Міжнародного арт-проекту «ПОВЕРНИСЬ ЖИВИМ».\nТвої чудові роботи на всі сто відсотків відповідають нашому творчому задуму. «Чи повинно мистецтво бути зрозумілим? Так, але лише для тих, кому воно адресоване», – зазначив свого часу Станіслав Єжи Лец. Саме на таку аудиторію – спільноту мислячих інтелігентних людей – патріотів – і розрахований наш проект, який, дякувати Богові, щодня набирає шалених обертів!\nАдже справжній патріотизм – особливо в умовах війни – це громадянське почуття, змістом якого є любов до Батьківщини і готовність пожертвувати своїми інтересами заради неї, відданість своєму народові, гордість за надбання національної культури, особливе емоційне переживання своєї приналежності до країни і свого громадянства, мови, історії, традицій, готовність діяти в інтересах Вітчизни та постати на її захист у разі необхідності.\nДякую вам, дорогі мої друзі – художники, яким не байдужа доля нашого образотворчого Мистетва у лиху годину випробування кожного із нас на громадянську мужність. Долучайтеся – якщо вам є що сказати – до реалізації Міжнародного арт – проекту «ПОВЕРНИСЬ ЖИВИМ!» Про його витоки, шановні друзі – художники, читайте за посиланням у Міжнародному інформаційному агентстві УКРПРЕС-ІНФО https://ukrpres.info/2022/04/19/%d1%83-%d0%b2%d0%b8%d1%82%d0%be%d0%ba%d1%96%d0%b2-%d0%bc%d0%b8%d1%81%d1%82%d0%b5%d1%86%d1%8c%d0%ba%d0%be%d0%b3%d0%be-%d0%bf%d1%80%d0%be%d0%b5%d0%ba%d1%82%d1%83-%d0%bf%d0%be%d0%b2%d0%b5%d1%80/\nІз великим нетерпінням чекаємо на нові роботи – картини, гравюри, плакати та скульптури… Все буде Україна, дорогі митці! Слава ЗСУ! Слава Україні! Слава Мистецтву! Віримо у нашу велику Перемогу і кожен – в тому числі, і на культурному фронті – добрими справами своїми наближаємо її щасливу мить!\nДОВІДКОВА ІНФОРМАЦІЯ ДЛЯ БАЖАЮЧИХ ВЗЯТИ УЧАСТЬ У ПРОЕКТІ :\nШановні друзі! Запрошую всіх українських та закордонних художників долучатися доМіжнародного арт-проекту “Повертайся живим!”, започаткуваного під час війни. Варто, дорогі мої друзі – митці!Адже Перемога кується не лише на передовій, а й в тилу. В тому числі, і на Культурному фронті…\nУчасть у митецькому проекті “Повертайся живим!» – безкоштовна. Всі роботи, які демонструватимуться на підсумковій колективній виставці, запланованій на найближчу перспективу, повертаються їхнім авторам. Принти цих картин організатори Міжнародного арт-проекту «Повертайся живим!» повезуть на фронт, аби показати цю пересувну виставку солдатам та офіцерам Збройних Сил України. Також принти робіт побачать поранені військовослужбовці, які проходитимуть курс лікування у шпиталях.Маємо домовленність із низкою мистецьких організацій країн Європи щодо проведення міжнародних виставок на їхніх теренах.\nЗа підсумками вернісажу буде видано каталог.Фото та стандартний опис картин (автор, матеріал, розміри та рік створення) надсилайте мені у приват Фейсбуку або на електронну адресу за адресою : komsv@ukr.netПодробиці про наш проект читайте у мене на сторінці в Фейсбуці. Щодня розповідаю про творчість митців, які вже надіслали на розгляд журі конкурсу фотографії своїх робіт та пройшли відбір.Наш вернісаж – не за горами. Точну дату та місце його проведення повідомлю додатково кожному із учасників.\nФото із приватного архіву Сергія Григор”єва\n#Повернисьживим #проектПовернисьживим #НаталіяБондаренко #ПрограмаМистецькахвиля+ #Мистецькахвиля+ #UKRVIDEOTRAVEL #СергійКомісаров #УКРПРЕС_ІНФО #Мистецтво #СучаснеМистецтво #Мистецтво #Mustsee #сучаснеобразотворчемистецтво #Творчість #Творчество #Культура #Искусство #НСХУ #Національна_Спілка_Художників_України #NUAU #National_Union_of_Artists_Ukraine #ЗСУ #Перемога #ХудожникСергійГригор_єв #творчістьСергіяГригор_єва\nпопередня статтяТворчий доробок Світлани Ревіної – Грамм до Міжнародної виставки «ПОВЕРНИСЬ ЖИВИМ!»\nнаступна статтяГригорій Сковорода виходить у народ!


Вчені виявили нову небезпеку для людства: «другий Чорнобиль». Politeka\n21 Квітня 2019, 01:11\nВчені виявили, що льодовики Землі тануть набагато скоріше, ніж вважалося раніше\nВідомо, що вчені проаналізували 19 тисяч льодовиків світу.\nПровівши дослідження, вчені змогли виявити, що за період з 1961 до 2016 року глобальна маса льодів скоротилася на 10,6 трильйона тонн, і сьогодні вони втрачають по 335 мільйонів тонн кожного року. Наслідки таких процесів можуть бути вкрай небезпечними.\nГеографи Плімутського університету вирішили звернути особливу увагу на кілька льодовиків з різних регіонів Замлі. Про їхню роботу розповіла Керолайн Клейсон у Відні, на щорічній зустрічі Європейського союзу наук про Землю (EGU). Досліджувалися льодовики з таких регіонів: Альпи, Кавказ, Канадська Британська Колумбія, Антарктида і Арктика (в Гренландії, Ісландії та на острові Шпіцберген). Учені шукали радіоактивні частинки і знайшли їх аж в 17 ділянках, що допомогло їм зробити висновок про серйозне радіоактивне забруднення.\nОчевидно, що забруднення пов’язане з численними випробуваннями і вибухами, які проводилися аж до 1960-х, а також з низкою масштабних катастроф, включаючи Чорнобиль і Фукусімі.\nФахівці визначили, що в льодовиках знаходиться велика кількість ядерних опадів. Вченими були взяті проби з майже 20 льодовиків в Ісландії, Антарктиді, Альпах, Арктиці і всюди виявлені радіонукліди. А, оскільки льодовики тануть в наслідок потепління, це може призвести до серйозно забруднення навколишнього середовища. Викиди радіації можуть бути пропорційними з Чорнобильською катастрофою.\nРаніше повідомлялося, що на одному з узбережь Антарктиди вчені виявили сотні мумій, які були поховані під древніми снігами.\nНагадаємо, що величезний льодовик обрушився прямо на туристів.\nЯк повідомляла Politeka, льодовики Антарктиди звільнили з полону інопланетний корабель.\nТакож Politeka писала, що через глобальне потепління рівень світового океану може піднятися.\nТеги: ледник / Наука / ученые обнаружили