Посадка огірків у окріп, торф'яні таблетки, яєчну шкаралупу, тирсу\nЯких тільки способів не придумають городники при вирощуванні огірків на розсаду! Застосовуються як звичайні стаканчики, горщики, таблетки з торфу, так і досить незвичайна посадка в тирсу або окріп. Не менш оригінально розміщення в яєчну шкаралупу, пелюшки, що економить місце, дозволяючи при цьому отримати міцні проростки за короткий час. Звичайно, кожен вибирає те, що йому більше підходить, але головне – є можливість вибору.\n1 Способи вирощування розсади\n1.1 Ґрунтовий спосіб\n1.2 Безгрунтовой спосіб\n2 Розсада в стаканчиках\n2.1 Звичайний спосіб\n2.2 Посадка насіння огірків в окріп\n3 Огірки в тирсі\n4 Застосування шкаралупи\n5 Замість горщиків – таблетки\n6 Пелюшки і равлики для огірків\nІснують два основних способи посадки насіння на розсаду – ґрунтовий і безгрунтовой.\nПередбачає наявність відповідного для рослин субстрату і ємностей. Помічено, що огірочки дуже погано переносять пікіровку, тому при вирощуванні розсади насіння сіють відразу в індивідуальну тару.\nрозміщення в пластикових або паперових склянках;\nсамокрутки з паперу, плівки або підкладки під ламінат;\nпосадка огірків в торф’яні таблетки або торф’яні горщики;\nлегкі, портативні розсадники – касети з полістиролу;\nпосів у кокосові таблетки;\nвирощування в шкаралупі від яєць;\nживильні кубики або брикети.\nГрунт для розсади огірків повинен бути особливий. Тут не підійде будь-яка куплена в магазині грунтосуміш або земля з городу. Насіння огірків воліють дернової субстрат, змішаний навпіл з перегноєм. На 1 відро такої землі додають золу (досить 1 склянки), а також суперфосфат (20 г) і сірчанокислий калій (10 г).\nНе слід для вирощування огірків використовувати великі ящики, оскільки навіть при самій акуратною пікіровці можна нанести ушкодження, від яких розсада буде довго хворіти або зовсім загине.\nДаний метод на початковому етапі пророщування огірків дозволяє обходитися без землі, хоча надалі рослини зазвичай пересідають в контейнери або на грядку. До безгрунтовому способу можна віднести дуже цікаве рішення, коли огірки поміщають в поліетиленову пелюшку з використанням м’якого паперу замість грунту. Багатьом воно стало відомо з відео-каналу Юлії Миняевой, вона ж запропонувала висадити насіння на розсаду в равлика.\nЗа численними відгуками задоволених городників, дані способи дозволяють швидше і надійніше отримати огіркову розсаду, і що найголовніше – вона при цьому не витягується і має дуже розвинену і потужну кореневу систему.\nРозглянемо деякі технології більш докладно.\nРозсада в стаканчиках\nНайдоступніші ємності для розсади – це одноразові стаканчики із пластику для напоїв. Вони також можуть бути з-під сметани, йогурту, майонезу, підійдуть і невеликі баночки для консервів. На дні такої тари необхідно проробити отвір для дренажу. Розміщують в піддоні, куди буде стікати вода при поливі.\nПри бажанні використовують саморобні горщики. Виготовляють їх з глянцевих журналів, газет, накручуючи на пляшку і скріплюючи скотчем або степлером.\nЄ два способи вирощування огірків у стаканчиках – звичайний і посадка в окріп.\nЗвичайна посадка огірків в стаканчики не представляє нічого складного. Відповідні ємності заповнюються субстратом, але не більше ніж на дві третини за обсягом, оскільки в міру зростання сходів потрібно підсипка грунту. Це допоможе кращому розвитку коренів.\nНасіння використовують сухі або пророщені, розміщуючи їх по одній або дві штучки в горщик, заглиблюючи не більше, ніж на 1-1,5 см. Потім грунт добре зволожують (краще з обприскувача), затягують плівкою і ставлять у тепле місце (до +22, +25°С). При появі росточков її знімають і ставлять ємності до світла.\nКоли садити огірки на розсаду, залежить від бажаного строку її висадки на постійне місце. Якщо надалі передбачається використовувати теплицю, то можна починати вирощувати вже в березні. Для відкритих грядок цей термін, як правило, буде в кінці квітня.\nПосадка насіння огірків в окріп\nНа початку грунт насипають у ємності і легко придавлюють. Поливають звичайною водою, щоб земля наситилася. Після цього її гарненько проливають окропом (можна з заварювального чайничка, так зручніше) і розподіляють по горщикам сухе насіння, трохи заглиблюючи. Тару накривають плівкою і ставлять до батареї. Постійно перевіряють, щоб не пропустити сходи, потім знімають плівку і встановлюють піддони до світла.\nДля цього способу підійде тільки пластикова тара, адже якщо сіяти огірки в паперові стаканчики, вони можуть розкиснути. З цієї ж причини гаряча посадка не застосовна в торф’яних стаканчиках або в таблетках. При використанні окропу відбувається хороший прогрів огіркових насіння. При цьому вони не тільки дезінфікуються – пропарений посівний матеріал дасть в подальшому більше жіночих квіток. З цією ж метою насіння огірків можна посіяти в гарячі тирсу.\nСпосіб посадки в окріп застосовується і в тому разі, якщо сухі насіння висаджуються відразу на грядках безрозсадним методом. Технологія при цьому ідентична.\nОгірки в тирсі\nГородники замість ґрунту беруть іноді звичайні дрібні тирсу. Вирощування розсади огірків в тирсі має деякі переваги – в них добре розвивається коренева система рослин, потім їх буває легше пересаджувати на постійне місце.\nТирсу насипають шаром в 5 см в пластикову тару з отворами для зливу зайвої води. Перед посадкою огірків потрібно підготувати окріп, який наливають в тирса, щоб їх прогріти. Зверху розкладають сухе насіння і присипають їх пропареними тирсою шаром в 1-2 див. Ємність прикривають плівкою і ставлять в тепло. Розсаджувати рослини можна при появі кількох справжніх листочків.\nВирощування розсади огірків в яєчній шкаралупі – ще один оригінальний метод розміщення рослин. Приступати до збору скорлупок від яєць потрібно заздалегідь. Для їх кращої стійкості в піддоні можна запастися кількома пакувальними гратами.\nШкарлупки перед заповненням грунтом слід злегка прим’яти знизу, це дасть можливість коріння розвиватися далі.\nОтриману «тару» розміщують в піддони, заповнюють наполовину субстратом і розкладають насіння, зверху присипаючи землею. Рясно поливають і накривають плівкою, встановивши в тепло. Плівку знімають при появі сходів, продовжуючи вирощувати рослини. Висаджують На грядку, не витягуючи розсаду з скорлупок.\nЗамість горщиків – таблетки\nЗручною новинкою для багатьох стає вирощування розсади огірків в торф’яних або кокосових таблетках. Їх виготовляють шляхом пресування під тиском сухого торф’яного або кокосового субстрату. Городникам не треба витрачати час і зусилля на пошуки тари, заповнення її грунтом, так і місце економиться. Привабливі хороша повітропроникність, добавки різних поживних речовин в оптимальній пропорції, нейтральний рівень кислотності. Все це створює чудові умови для розвитку рослин.\nРозміри таблеток бувають різноманітними, що дає змогу використовувати їх для різних культур. Нерідко імпортні примірники обертають в спеціальну сіточку, що запобігає розсипанню субстрату. Встановлювати таку тару потрібно в піддони.\nІснують певні правила, як садити насіння огірків в торф’яні таблетки:\nПеред застосуванням визначте, де верх у таблетки, в ньому має бути поглиблення.\nВикладіть таблетки в ємність поглибленням вгору і залийте водою майже до самого краю, але так, щоб поглиблення не було занурене у воду.\nДайте таблеткам зволожити і розбухнути (від 5 до 25 хвилин, це залежить від їх величини), потім злийте зайву воду.\nТепер можна посіяти в поглиблення підготовлені насіння, а зверху присипати перегноєм.\nПіддон затягують плівкою і ставлять в тепло. Плівку піднімають при появі паростків. По мірі випаровування підливають воду.\nПелюшки і равлики для огірків\nВирощування розсади огірків у равликів і пелюшках відноситься до безземельному способом. При цьому в значній мірі економиться площа, рослини виходять більш потужні і здорові, немає потреби в грунті і тарі. Терміни посадки насіння за такої технології можна відсунути практично на місяць, і пересаджувати готові підрощених огірочки прямо на грядку. Крім того, при розгортанні рулончиків дуже добре видно, які паростки сильні, а які слабкі.\nЗ матеріалів знадобиться поліетилен, туалетний папір, канцелярські гумки, пластикові ємності. Для пелюшок плівку нарізаємо квадратами по 10 см, а для равликів – смужками довільної довжини. Зверху поміщаємо на них туалетний папір, злегка змочивши водою, бажано з добавкою стимулятора росту (по інструкції).\nРозкладаємо насіння, відступивши від верхнього краю на 1-2 см, і прикриваємо їх такий же змоченою папером. Далі складаємо поліетиленові квадратики довгими і вузькими трубочками, підігнувши низ конструкції, скріплюючи гумками. Для равликів поліетилен звертаємо в рулон і також закріплюємо гумкою. Встановлюємо отримані конструкції щільно в ємність, насінням вгору, наливаємо води на 3-4 см і ставимо в тепло. Воду необхідно підливати по мірі її випаровування. Через деякий час «грядки» весело зазеленіють. Подробиці – на відео.\nПосадка огірків у окріп, торф’яні таблетки, яєчну шкаралупу, тирсу Ссылка на основную публикацию\nЯк виглядає гібіскус - квітка смерті, чому його не можна тримати в будинку? ...


Розмір написано 36 (європейський). Скоріше на наш М (46).\nДовжина: зовнішня 107 см, внутрішня 79,5 см\nПОТ 37,5 см (тягнуться до 43 см)\nПосадка: перед 25 см, зад 39 см\nПоловина об'єму по нозі: верх 29 см, низ 21,5 см\nВодо і брудовідштовхуюче екологічне ecorepel ® покриття. Пояс з бічними еластичними вставками для ідеальної посадки і оптимальної свободи пересування. Блискавка в отворах для ніг - для зручності включення і виключення взуття. Комплексний чохол-спідниця для захисту від потрапляння снігу всередингу взуття. 2 бічні, 1 задня кишені на блискавці.\nСклад тканини: зовнішній 94% поліамід, 6% еластан; підкладка: 100 % поліестер.\nЛижні професійні штани Teflon,Recco Tchibo 46ЄР


Тимошенко підправила вилиці, Герман збільшила губи, а Бондаренко розгладила зморшки | Плітки | OBOZREVATEL\nКраса жінок-політиків часто дана не від природи. Нардепи все охочіше молодяться і деколи на очах міняються до невпізнання. На день-два вони пропадають з екрану, а повертаються оновленими: зморшки разглажени, губи збільшилися в об'ємі, а віями можна обмахуватися в спекотний літній день.\nПроте, якщо дамам поставити запитання в лоб: ви робили пластику? Всі як одна або уникають відповіді: мовляв, це до політики не має відношення, або і зовсім збігають від журналістів.\nТому "Обозреватель" вирішив поступити хитріше і показав кілька фото українських жінок-політиків одному з провідних українських косметологів. Спеціаліст конфіденційно розповіла нам, що в собі змінювали парламентарії.\n- Тимошенко, безумовно, часто вдається до послуг косметологів, - розповіла експерт. - Те, що я бачу на останніх її фото, говорить про те, що зморшки на лобі вона розгладила за допомогою ботулотоксину. Юлія Володимирівна також, безумовно, робила контурну пластику губ і скул.\nВтім, губи вона правила не повністю. Швидше за все, вона тільки збільшила верхню, так як нижня у неї і без того була пухла.\nА ось, що стосується носа, знаю, що багато хто вважає - вона робила ринопластику. Я б з цим не погодилася. Проглянула її дитячі фото, і вважаю, що з акуратним носиком їй просто пощастило народитися.\nНерідко підкидає ЗМІ приводи для роздумів про свою зовнішність і Анна Герман. Експериментує політик не тільки зі стилем і зачісками, але і з обличчям.\n- Так, Герман явно теж наш клієнт, - каже косметолог. - Лоб у неї зроблено за допомогою ботулотоксину. Він розслабляє міміку, розгладжує зморшки. До слова, це недешева процедура. Тільки очі коштують у середньому від тисячі гривень, а лоб в різних салонах обійдеться на порядок вище.\nТаку процедуру повторювати потрібно раз на шість місяців, щоб зморшки знов не прорізалися на обличчі.\nНу, і само собою, неозброєним поглядом видно, що політик "зробила" собі губи.\nСин кандидата в нардепи Корната грає у війну і тусить з Вакарчуком\nМи також показали фахівцеві фото однієї з найголовніших модниць Верховної Ради Олени Нетецької. Побачивши знімки політика, наш експерт перепитала: а скільки їй років? Дізнавшись, що парламентарій незабаром відзначить 42-річчя, косметолог похвалила нардепа:\n- Вона прекрасно виглядає. Не бачу, щоб вона щось робила зі своєю зовнішність. Швидше за все, вона просто підібрала для себе правильний догляд у косметолога і підтримує свою природну красу.\nЧитайте:Кернес показав, що він VIP-інвалід\nДжерело фото cit.ua\nПодібного відповіді ми очікували і відносно Ірини Бережної. Красуня-регіонал - одна з наймолодших і яскравих нардепів ВР. Їй явно не варто експериментувати із зовнішністю: щось там нарощувати або прибирати.\nОднак ми помилилися, 34-річна політик встигла відкоригувати в собі те, що вважала не особливо красивим.\n- Її губи і вилиці - це контурна пластика, - зазначила фахівець. А що стосується її яскравого виразного погляду, то вона якісно нарощує вії, які допомагають "відчинити" очі і привернути до них додаткову увагу.\nЧитайте:Дочка регіонала Деркача називає себе в соцмережах "сукою"\nДжерело фото kstati.dp.ua\nКоли ж наш фахівець перейшла до перегляду фото депутата від "Свободи" Ірини Фаріон, то лише руками сплеснула.\n- Скільки, скільки, ви говорите їй років? - Здивувалася косметолог. - 50 .... Але виглядає вона набагато старше.\nЩо ж, косметологів вона явно не відвідує, але я б їй дуже рекомендувала зайнятися собою.\nЯк мінімум особа політику потрібно привести в порядок. Перше, що їй необхідно - хороший майстер і гідний догляд будинку. Нехай це будуть прості пілінги. Також поліпшити стан обличчя можна за допомогою биоревитализации. Це процедура спрямована на корекцію косметичних недоліків шкіри за допомогою насичення її глибоких шарів гіалуроновою кислотою. Простіше кажучи, щоб личко було, як попка у немовляти (посміхається).\nДо того ж я радила б їй прибрати зморшки з чола за допомогою ботулотоксину. Цим же шляхом можна розгладити глибоку западину між бровами політика.\nВ її випадку також можна вдатися до контурній пластиці.\nЧитайте:Тягнибок побажав Путіну здохнути, а Богословська попросила його зробити харакірі\nФотографії регіонала Олени Бондаренко кілька заспокоїли нашого експерта після перегляду попередніх знімків.\n- Про неї можу сказати відразу, довго не розглядаючи її фото, - зауважила наш експерт. - Ми з колегами тільки недавно обговорювали її зовнішність.\nЙмовірно, лоб вона зробила за допомогою ботулотоксину. Але більше я нічого не бачу. До неї зараз всі ставляться по-різному, але от чого не можна відняти - так це хорошою спадковості. Думаю, що політик просто доглядає за собою і домоглася такого гарного результату пілінгами та іншими процедурами по догляду за обличчям.\nЧитайте:Бондаренко: проти України воює не Росія, а поляки і французи


SemiAccurate: Intel спішно переглядає характеристики Cooper Lake в світлі анонсу AMD EPYC Rome\nЗ квітневої презентації Huawei відомо, що корпорація Intel готує до анонсу в 2020 році два «паралельних» сімейства серверних процесорів. Випускаються 10-нм технології процесори Ice Lake-SP запропонують не більше 26 ядер, але отримають підтримку PCI Express 4.0, а їх 14-нм «сусіди» по процесорного роз'єму LGA 4189 запропонують не тільки до 48 ядер, але і більш високі частоти. Правда, підтримка PCI Express 3.0 стане для них межею можливостей в частині роботи сучасних інтерфейсів.\nРесурс SemiAccurate повідомляє, що стали надбанням громадськості характеристики 7-нм процесорів AMD EPYC сімейства Rome, які вийдуть на ринок у третьому кварталі цього року, вже змусили Intel спішно переосмислювати характеристики майбутніх процесорів Cooper Lake. Зараз для головного конкурента AMD основним завданням є формування сімейства Cooper Lake з таким набором характеристик, який дозволить протистояти натиску AMD Rome, а спочатку вироби Intel в цьому сенсі були б приречені.\nЯк уточнює джерело, реалізовані зміни передбачають переробку дизайну процесорів, а не тільки поверхневу коригування частот або кількості ядер. Якщо це дійсно так, то загрозу з боку 7-нм виробів AMD суперник сприймає дуже серйозно. Старший віце-президент AMD Форрест Норрод (Forrest Norrod) в інтерв'ю сайту AnandTech заявив, що 7-нм процесори Rome виглядають на тлі виробів суперника навіть краще, ніж очікувалося. Рішення Intel зробити пам'ять типу Optane сумісної тільки з власними процесорами представник AMD теж вважає «жахливою стратегічною помилкою».\nПоки AMD претендує на 5 % ринку серверних процесорів x86-сумісні архітектурою, але вже до кінця цього або середині наступного року компанія розраховує переступити рубіж в 10%. Форрест Норрод переконаний, що AMD здатна випускати серверні процесори в суворій відповідності з оголошеним раніше графіком, а ось у Intel з такою дисципліною існують серйозні проблеми.\n2019-11-14 - 03:42:36 - З'явилися перші рендери смартфона Samsung Galaxy A51\n2019-11-14 - 01:15:11 - Apple випустила потужний 16-дюймовий ноутбук MacBook Pro\n2019-11-14 - 12:17:23 - Відразу після закінчення розпродажу Xiaomi знову знизила ціну Redmi Note 8\n2019-11-13 - 08:41:24 - Realme X2 Pro офіційно надійшов у продаж в Європі\n2019-11-13 - 08:12:25 - Cray і Fujitsu створять суперкомп'ютери на базі ARM-процесорів A64FX\n2019-11-13 - 04:59:50 - Чия «сімка» крутіше — порівняльні випробування iPhone 7 і Galaxy S7\nXiaomi випустить нову версію смартфона Redmi Note ...\nСмартфон Redmi Note 8 Pro є одним з найбільш затребуваних в своєму ціновому сегменті, і незабаром ...\nHard новини 2019-11-14 12:17:37\nSSD Kioxia CM6 отримали сертифікат PCI-SIG PCIe ...\nКомпанія Kioxia (раніше — Toshiba Memory) оголосила про те, що її твердотільні накопичувачі PCIe ...\nHard новини 2019-11-14 12:12:23\nKhronos Group готує API для візуалізації ...\nОстаннім часом Khronos Group розширює свою присутність у багатьох областях. У сфері її інтересів ...\nSoftware новини 2019-11-14 11:01:05\nBlitzSound - невелике зручний додаток для запису будь-якого звуку, відтвореного Вашим комп'ютером, а також швидкого створення


на заміщення вакантної посади головного спеціаліста управління з питань надзвичайних ситуацій.\nВимоги до кандидатів: освіта вища, відповідного професійного спрямування за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста, магістра; стаж роботи за фахом на службі в органах місцевого самоврядування (державній службі) не менш як рік або в інших сферах управління не менш як 3 роки; досконале володіння державною мовою; володіння ПК (наявність кваліфікаційного документа).\nЗаяви на конкурс приймаються протягом місяця з дня опублікування оголошення. До заяви на конкурс додаються такі документи: особовий листок з обліку кадрів форма № П-2ДС; автобіографія; копія документа про освіту; ксерокопія трудової книжки; декларація за 2010 рік; копія паспорта;\nЗвертатись за адресою: м.Рівне, вул. Соборна, 12-а, каб. 405. Телефон для довідок 26-55-09 – відділ кадрів міськвиконкому.\nКандидати на посади будуть складати іспити на знання Конституції України, законів України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та «Про боротьбу з корупцією», а також законодавства з урахуванням функціональної специфіки управління.


Ротики садові Том Тамб, суміш забарвлень Seedera (66287): купити насіння поштою в Україні | інтернет-магазин Дім і Сад\nРотики садові Том Тамб, суміш забарвлень Seedera\nРотики (антиррінум) Том Тамб – садова рослина, яку активно використовують для озеленення дворів, скверів, терас, балконів. Невисокі кущі, компактні, гіллясті, характеризуються рясним цвітінням. Форма квітки нагадує складені для поцілунку губи, звідси народні назви – губки, собачка. Квітки зібрані в довгі суцвіття. Цвітіння починається з нижніх квітів, поступово перебираючись до верхівки.\nКупуйте насіння ротиків Том Тамб, яке представляє собою мікс веселих і яскравих кольорів. Крім декоративних цілей, ротики широко застосовують у народній медицині для лікування печінки, кишечника, а сік використовують у різних мазях і косметичних засобах.\nПрипустимо вирощування левового зіву через розсаду і посівом у відкритий ґрунт. У першому випадку можна починати сівбу в березні, сходи з'являються приблизно через два тижні. У відкритий ґрунт насіння краще сіяти в травні. Розсадний спосіб дає можливість милуватися яскравими квітами вже з початку літа. Догляд нескладний – досить регулярно поливати рослини і до появи перших бутонів кілька раз підгодовувати мінеральними добривами. Якщо вчасно прибирати відцвілі частини, буйне цвітіння триватиме до самих морозів.\nПереваги покупки насіння Ротики в магазині «Дім і сад»\nНевибаглива лікарська рослина у вашому саду.\nГарантована схожість 98%.\nШвидке виконання замовлення протягом 24 годин після оформлення покупки на сайті.\nПостійно оновлюваний асортимент насіння ексклюзивними сортами і гібридами.\nяскравий і компактний\nАнтірінум Снеппі F1, суміш забарвлень Садиба центр\nАнтірінум Снеппі ліловий F1 Садиба центр\nАнтірінум Твінні F1, суміш забарвлень Садиба центр\nРотики садові білі Seedera\nРотики садові Веселка, суміш забарвлень Професійне насіння\nРотики садові Тетра, суміш забарвлень Seedera\nРотики садові Каліфорнія, суміш забарвлень\nАнтірінум Кімосі, суміш забарвлень Садиба центр


Торговельна марка (свідоцтво 301696): bionic food\nСвідоцтво на торговельну марку № 301696 Поширити\nПархоменко Сергій Васильович;\nВул. Короткевича, 2 В, с. Старі Петрівці, Вишгородський р-н, Київська обл., 07353 (UA)\nА/с 76, м. Київ. 02232\nМ'ясо, риба, птиця та дичина; овочі та плоди; желе, джеми, варення; яйця - всі вищезазначені товари, які відповідають визначенню "біонічне харчування".\nКава, чай, какао та замінники кави; рис, макаронні вироби та локшина; тапіока і саго; борошно та зернові продукти; хліб, хлібобулочні та кондитерські вироби; шоколад; морозиво, сорбети та інші харчові льоди; мед, меляса; сіль, присмаки, прянощі, трави законсервовані; оцет, соуси та інші приправи - всі вищезазначені товари, які відповідають визначенню "біонічне харчування".\nСирі та необроблені продукти сільського господарства, аквакультури, плодівництва та лісівництва; сире та необроблене зерно і насіння; свіжі фрукти та овочі - всі вищезазначені товари, які відповідають визначенню "біонічне харчування".\nБезалкогольні напої; мінеральні та газовані води; фруктові напої та фруктові соки; сиропи та інші безалкогольні складники для виготовляння напоїв - всі вищезазначені товари, які відповідають визначенню "біонічне харчування".\nАдміністративна допомога щодо запитів про подання комерційних пропозицій; адміністративне обробляння замовлень на купівлю; адміністрування програм лояльності для клієнтів; аналізування собівартості; веб-індексування на комерційні або рекламні потреби; вивчання ринку; визначання громадської думки; виписування рахунків; демонстрування товарів; забезпечування інформацією в сфері підприємницької діяльності за допомогою веб-сайтів; збирання інформації у комп'ютерні бази даних; збирання статистичних даних; комерційне інформування та поради для споживачів у виборі товарів і послуг; маркетинг; надавання онлайнових торговельних майданчиків для покупців та продавців товарів і послуг; оновлювання та ведення даних у комп'ютерних базах даних; оптимізація відвідуваності веб-сайтів; організовування виставок на комерційні або рекламні потреби; організовування ярмарків на комерційні або рекламні потреби; орендування рекламного місця; послуги з порівнювання цін; послуги закупівельні для інших (закуповування товарів та послуг для інших підприємств); послуги зі зв'язків із засобами масової інформації; послуги рекламних агентств; послуги щодо комерційного посередництва; пошук даних у комп'ютерних файлах для інших; послуги щодо оптового продажу м'яса,; риби,; птиці,; дичини та виробів з них,; законсервованих,; заморожених,; сухих та скуховарених фруктів,; овочів та плодів,; желе,; джемів,; варення,; молока та молочних продуктів,; бакалійних товарів,; макаронних виробів та локшини,; зернових продуктів,; хлібобулочних та кондитерських виробів,; прянощів,; приправ,; сирих та необроблених продуктів сільського господарства,; аквакультури,; плодівництва та лісівництва,; свіжих фруктів та овочів,; пива,; безалкогольних напоїв,; мінеральних та газованих вод,; фруктових напоїв та фруктових соків; послуги щодо роздрібного продажу м'яса,; риби,; птиці,; дичини та виробів з них,; законсервованих,; заморожених,; сухих та скуховарених фруктів,; овочів та плодів,; желе,; джемів,; варення,; молока та молочних продуктів,; бакалійних товарів,; макаронних виробів та локшини,; зернових продуктів,; хлібобулочних та кондитерських виробів,; прянощів,; приправ,; сирих та необроблених продуктів сільського господарства,; аквакультури,; плодівництва та лісівництва,; свіжих фруктів та овочів,; пива,; безалкогольних напоїв,; мінеральних та газованих вод; пошукова оптимізація для сприяння продажам; представляння товарів на засобах інформування з метою роздрібного продажу; прокат рекламних матеріалів; прокат рекламного часу на засобах інформування; рекламування; рекламування з оплатою переходів на веб-сторінку за рекламним оголошенням; рекламування через комп'ютерну мережу в режимі он-лайн; розробляння рекламних матеріалів; систематизування інформації у комп'ютерні бази даних; сприяння продажам для інших; сприяння продажам товарів і послуг шляхом спонсорської підтримки спортивних подій; створювання рекламних фільмів; узгоджування та укладання комерційних угод для третіх сторін


Відбулося офіційне вручення сертифікатів випускникам освітньої професійної програми «Медіа-право» | Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого\nВідбулося офіційне вручення сертифікатів випускникам освітньої професійної програми «Медіа-право» 20-04-2015, 16:31\nУ заході взяли участь ректор В.Я.Тацій, проректор із навчальної роботи Ю.Г.Барабаш, директори інститутів, декани факультетів, викладачі, співробітники, студенти.\nНа початку присутнім було презентовано фільм-інтерв’ю викладачів і слухачів курсу та головні і знакові події програми.\n«Упродовж багатьох років ми готували юристів широкого профілю. Але час змінюється. Враховуючи реалії сьогодення, де ми йдемо у новий світ з новими технологіями, та відповідно до вимог ринку праці, ми маємо піклуватися і забезпечувати наших випускників додатковими знаннями та навичками, щоб вони могли успішно йти дорогою життя. Цей напрямок, а з часом ще й з десяток нових, я переконаний, будуть розвиватися», − сказав В.Я.Тацій, відкриваючи захід.\nРектор розповів історію ініціювання Програми, подякував куратору проекту О.І.Поклонській та всім викладачам, які брали в ній участь не тільки як викладачі, а як партнери, і підкреслив важливість для юриста вміти професійно доносити інформацію до широких кіл громадян. Він також повідомив, що заплановано розширення можливостей Програми і це вже передбачено у будівництві нової бібліотеки.\nРектор вручив сертифікати студентам.\nПід час вручення сертифіката випускниці програми та Університету Катерині Хоменко, яка пройшла складний конкурс і працюватиме у прес-службі Генеральної Прокуратури України, В.Я.Тацій побажав їй та всім випускникам завжди високо нести прапор Університету.\nВипускниця Вікторія Василенко зазначила: «Ми дякуємо керівництву і викладачам за новий набутий досвід, ми навчилися працювати у команді, наші викладачі стали нашими друзями».\nДовідка: освітня професійна програма «Медіа-право» − курс вибіркових навчальних дисциплін, спрямований на ознайомлення студентів 5 курсу (1 курсу магістратури) денної форми навчання із питаннями інтелектуальної свободи, правового регулювання діяльності засобів масової інформації, захисту персональних даних, правового інституту інтелектуальної власності.\nМатеріал курсу передбачає поглиблене вивчення таких юридичних дисциплін як свобода слова, свобода преси, право на вільне самовираження особи. У курсі йдеться про ринок символічних зразків, інтелектуальну активність в умовах глобального ринку і ліберальної демократії, інформаційний обмін і його зв’язок із соціальним поступом, про американську та європейську парадигми захисту свободи слова.\nСлухачі отримають досвід безпосередньої журналістської діяльності на базі телецентру Університету.


У неділю – День працівників газової та нафтопереробної промисловості\nНовоселицьке відділення та Хотинська дільниця AT «Чернівцігаз» щиро вітає колег з професійним святом – Днем працівників нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України!\nЦе свято встановлено в Україні згідно з указом Президента у 1993-му році. А початком відліку індустрії природного газу прийнято вважати 1924 p., коли розпочалося промислове видобування природного газу на найбільшому на той час у Європі – Дашавському родовищі, на базі якого було створено одну з перших в світі систему локальних газопроводів.\nЕксплуатація Дашавського родовища та будівництво перших магістральних газопроводів дало змогу газифікувати не тільки міста Західної України, а й дозволило вперше транспортувати ґаздо споживачів Києва (1948 p.), Москви (1951 p.), Мінська та Риги (1962 p.).\nСвяткування Дня працівника нафтової, газової та нафтопереробної промисловості вже стало доброю вересневою традицією. Це свято людей, які присвятили своє життя нелегкій та важливій справі – розвитку паливно-енергетичного комплексу України. Не одне покоління майстрів газової справи створювало і примножувало здобутки нашої галузі.\nДорогі колеги! У цей нелегкий для України час ми маємо вистояти, бо від нашої з вами сумлінної праці залежить не тільки ефективна робота промисловості, а й затишок та тепло в оселях наших співвітчизників.\nУ ці святкові дні від щирого серця бажаємо вам та вашим родинам міцного здоров'я, невичерпного оптимізму, впевненості у завтрашньому дні та безмежного мирного неба над Україною!\nНовоселицьке відділення та Хотинська дільниця AT «Чернівцігаз».


Лекція модернізм в українській культурі кінця ХІХ початку ХХ ст Модернізм система художніх цінностей кінця ХІХ початку ХХ ст - Сторінка 8\nТвої листи завжди пахнуть зівялими трояндами...\nІ нехай вянуть білі й рожеві, червоні й блакитні троянди.\n"кліматом" витонченості, гармонійності, ритмічністю та мелодійністю іншого, ніж у віршах, "вільнішого", спонтаннішого характеру. Дослідники скаржаться, що цей жанр не піддається визначенню, він просто існує. Література кінця XIX — початку XX ст. характеризується підвищеним інтересом до внутрішнього, духовного світу людини, тяжінням більшості письменників до синтезу реалізму й романтизму, причому помітну роль у творах відігравало іномовлення, алегорія, романтична образна система. "Голос однієї російської ув'язненої" Лесі Українки, що його автор писала як послання французьким і поетам, крім витонченості і високої поетичності, притаманних цій формі, мав ще й усі ознаки політичного памфлету. А другий її шедевр поезії в прозі не призначався для широкого загалу. Він був, мабуть, для єдиного читача — для самої себе, бо виражав найінтимніші і найпалкіші її почуття. Написаний як лист, він не був посланий, очевидно, й до адресата — друга поетеси Сергія Мержинського, бо це "слова кохання, які тобі я не сказала", якщо можна судити з епіграфа, взятого з творів італійського поета Стеккетті, в її музичній новелі "Голосні струни". "Твої листи завжди пахнуть зов'ялими трояндами, ти, мій бідний, зів'ялий квіте!". Це перший дотик до найніжніших струн наболілого серця. Це перший акорд, який вводить нас у високу культуру світу серця поетеси. Від речення повіяло неповторним ароматом. Запахові образи, як досліджує Іван Франко у творі "Із секретів поетичної творчості", у всій європейській, у тому числі й українській, народній і писаній поезії рідкісні. Вражають своєю щирістю й музикальністю триразові повтори у Лесиній поезії в прозі — "Мій друже, мій друже" і "Візьми, візьми мене з собою". Це не розпач, не крик, а тиха покірливість долі в хвилину горя, лагідна, як промінь згасаючого сонця, мелодія вечірнього дзвону: "Візьми, візьми мене з собою, ми підемо тихо посеред цілого лісу мрій і згубимось обоє помалу, вдалині. А на тім місці, де ми були в житті, нехай троянди в'януть, в'януть і пахнуть, як твої любі листи, мій друже". Не можна не підпасти під вплив повільного музичного темпу "ададжо пенсіерозо", в якому лагідними хвилями пливуть м'які ритми цієї поетичної прози, поетичніші від, здається, найліричніших віршів.\nТвої листи завжди пахнуть зов'ялими трояндами, ти, мій бідний, зів'ялий квіте! Легкі, тонкі пахощі, мов спогад про якусь любу, минулу мрію. І ніщо так не вражає тепер мого серця, як сії пахощі, тонко, легко, але невідмінно, невідборонно нагадують вони мені про те, що моє серце віщує і чому я вірити не хочу, не можу. Мій друже, любий мій друже, створений для мене, як можна, щоб я жила сама, тепер, коли я знаю інше життя? О, я знала ще інше життя, повне якогось різкого, пройнятого жалем і тугою щастя, що палило мене, і мучило, і заставляло заламувати руки і битись, битись об землю, в дикому бажанні згинути, зникнути з сього світу, де щастя і горе так божевільно сплелись... А потім і щастя, і горе обірвались так раптом, як дитяче ридання, і я побачила тебе. Я бачила тебе і раніше, але не так прозоро, а тепер я пішла до тебе всею душею, як сплакана дитина іде в обійми того, хто її жалує. Се нічого, що ти не обіймав мене ніколи, се нічого, що між нами не було і спогаду про поцілунки, о, я піду до тебе з найщільніших обіймів, від найсолодших поцілунків! Тільки з тобою я не сама, тільки з тобою я не на чужині. Тільки ти вмієш рятувати мене від самої себе. Все, що мене томить, все, що мене мучить, я знаю, ти здіймеш своєю тонкою тремтячою рукою, - вона тремтить, як струна, - все, що тьмарить мені душу, ти проженеш променем твоїх блискучих очей, - ох, у тривких до життя людей таких очей не буває! Се очі з іншої країни... Мій друже, мій друже, нащо твої листи так пахнуть, як зів'ялі троянди? Мій друже, мій друже, чому ж я не можу, коли так, облити рук твоїх, рук твоїх, що, мов струни, тремтять, своїми гарячими слізьми?\nМій друже, мій друже, невже я одинока згину? О візьми мене з собою, і нехай над нами в'януть білі троянди! Візьми мене з собою. Ти, може, маєш яку іншу мрію, де мене немає? О дорогий мій! Я створю тобі світ, новий світ нової мрії. Я ж для тебе почала нову мрію життя, я для тебе вмерла і воскресла. Візьми мене з собою. Я так боюся жити! Ціною нових молодощів і то я не хочу життя. Візьми, візьми мене з собою, ми підемо тихо посеред цілого лісу мрій і згубимось обоє помалу вдалині. А на тім місці, де ми були в житті, нехай троянди в'януть, в'януть і пахнуть, як твої любі листи, мій друже... Крізь темряву у простір я простягаю руки до тебе: візьми, візьми мене з собою, се буде мій рятунок. О, рятуй мене, любий!\nПоряд із "камерною музикою" інтиму, пейзажно-музичною "новелою в поезії" в українській літературі на початку XX ст. розвивається символічно-алегорична мініатюра з структурою притчі: "Образи-символи сокола, чайки, вужа, метелика, хмар, сонця, лютої зими, весняного сонця та ін. Революційне передгроззя, буремний клімат 1905 року сприяв визріванню громадянської за своїм пафосом поезії у прозі Роль поетичного кредо виконували "Амбіції" В. Стефаника, "Поети" Ольги Кобилянської. Одним із опорних жанрів у цьому напрямі розвитку були етюд (образок, акварель) і ескіз (нарис, шкіц). Ці терміни запозичені з суміжних мистецтв — живопису й музики. Слід докладніше розібратись у таких термінах, як етюд, ескіз, нарис, шкіц, образок, акварель, оскільки вони, поряд із термінами "новела", "оповідання", часто фігурують як жанрововизначальні підзаголовки у малій прозі кінця XIX — початку XX ст. Передусім треба розмежувати поняття "етюд" та "ескіз". Етюд є загальним поняттям, яке включає в себе такі з певнйми понятійними відтінками види, як образок, акварель, картинка, а слова "нарис", "шкіц" є просто синонімами "ескіза". Етюд передбачає старанне спостереження, навіть свого роду дослідження. У певних функціях з етюдом збігається ескіз. Це також в образотворчому мистецтві ченетка, допоміжний начерк, нарис задуманої роботи, побіжна первісна зарисовка, але не так старанно виконана, як етюд. Ескізність -побіжність, сумарність, приблизність виконання цілого твору чи деталей. "Нарис" в кінці XIX ст. виступає: 1) у функції документально-публіцистичного твору (загальноприйняте сучасне розуміння цього слова); 2) у значенні ескіза до більшого твору; 3) у значенні ескізної техніки; 4) як фрагмент, сценка, образок в ескізній формі, і ця група превалює над всіма іншими.


На Рівненщині посилять заходи з безпеки – Телерадіокомпанія РИТМ\nГоловна » Новини » На Рівненщині посилять заходи з безпеки\nНа Рівненщині посилять заходи з безпеки\nМихайло Вишневський 24.01.2015, 13:07\tНовини, Суспільство, Тема дня\nЩоденно координувати роботу з безпеки громадян і об’єктів інфраструктури. Таке доручення отримали голови облдержадміністрацій від Прем’єр-міністра України Арсенія Яценюка під час загальноукраїнської селекторної наради. Участь в ній взяли перший заступник голови Рівненської ОДА Юрій Приварський, керівники силових та правоохоронних структур області, повідомляє прес-служба Рівненської ОДА.\nГлава Уряду дав доручення посилити охорону об’єктів загальнодержавного значення. «До таких об’єктів відносяться порти, аеропорти, об’єкти Укрзалізниці, гідротехнічні об’єкти, електростанції», – пояснив Арсеній Яценюк. Крім того, глава Кабміну дав завдання забезпечити охорону об’єктів водо-, газо-, електропостачання і місць масового скупчення людей.\nТакож в кожному регіоні мають бути створені мобільні групи для реагування на техногенні катастрофи. Прем’єр доручив встановити в кожній області контроль на наявністю лікарських засобів і медпрепаратів, пов’язаних з лікуванням поранень та опіків.\nДо того ж на селекторній нараді Прем’єр-міністр дав завдання Міністру внутрішніх справ прийняти рішення щодо збільшення вдвічі кількості патрулів по Україні. Адже, за його словами,після таких заходів у Харкові й Києві «як криміногенна ситуація, так і ситуація з терористичною загрозою суттєво зменшилася».\nPrevious Міноборони заявляє про провокації проросійського “диванного війська”\nНаст. День пам’яті журналісту та краєзнавцю Григорію Дем’янчуку


Cадівниче господарство «Перлина Поділля» — одне з провідних на Вінниччині - AgroTimes\nІнтерв'ю 27 серпня 2015\nCадівниче господарство «Перлина Поділля» — одне з провідних на Вінниччині\nвласник ФГ «Перлина Поділля»\nСитуація, коли почате батьками продовжують діти, є звичною. А якщо навпаки? Старшокурсник аграрного вишу створив сад, а коли загинув, то за справу взялися батьки. Нині садівниче господарство «Перлина Поділля» одне з провідних на Вінниччині. Наша розмова з його директором, Володимиром Пастухом.\n— Якою є історія створення вашого фермерського господарства?\n— Господарство з’явилося 2003 року, створював його не я, а син. На той час я працював директором садівничого радгоспу, а син закінчував Вінницький аграрний університет, вивчав аграрний менеджмент. Я наполягав, щоб він ще студентом визначався, де працюватиме після закінчення вишу. І ось син якось каже: «Пам’ятаєш, ти мене питав, куди я маю йти після закінчення? То будемо брати землю — я буду фермером». Ми оформили 15 га із земель запасу, трохи взяли кредиту, трохи позичили в людей, купили саджанці, і 2003 року посадили перші 15 га саду. Потім кожен рік досаджували по 5–10 га, для цього орендували людські паї. Син довів площу саду до 30 га, далі вже працювали ми з дружиною — на сьогодні в нас близько 100 га насаджень, усі вони створені господарством, колишніх радгоспних садів ми не залучали.\n— А як люди реагували на існування господарства? Особливо в перший час?\n— Доки я не посадив в Попівцях першого садка, люди садків тут не тримали, хоча тут і було 600 га радгоспного саду. Сьогодні ви можете проїхатися селом — усі Попівці засаджені садами, я добрий на почин. Коли ми починали, землю в обробіток ніхто не хотів брати. А сьогодні земель запасу в Попівцях немає. У нас нині шість садових фермерських господарств, їх загальна площа —як пів нашого саду. У них лише холодильників немає.\n— На самому початку, як ви знали, що саме потрібно робити?\n— Я маю аграрну освіту. Працював і агрономом, і керівником відділення й директором радгоспу. На початку 90-х на обійсті своїх батьків заклав сад новими для того часу сортами — для того привіз із Молдови живці Айдареду, Голден Делішесу, Спартану, Монтуану, окулірував ними старі яблуні Джонатан і Бойкен, згодом виготовив саджанці. Саду з таких сортів тоді не було не те що в окрузі, а й у господарствах самого Вінницького Садвинпрому. Як у батьків місця не стало, засадив яблунями город тестя і тещі. І раніше, і сьогодні на кожного громадянина можна взяти 1 га землі на присадибну ділянку. Ми саме переїхали в Попівці, почали будуватися і узяли 3 га — на себе з дружиною і на сина. Створили на тій землі сад — це вже був 97–98 рік. Також тримали пасіку. Діти — і син, і дочка — змалечку бачили, що то таке вирощувати садовину, і знали, з чого ми живемо.\nКоли створили фермерське господарство, купили перший трактор, потім — другий, брали не нові, а вживані, ремонтували. Потім купили старий обприскувач, обладнали його італійськими форсунками та насосом. Майже все робили господарським способом: відновлювали вживану техніку, перебудовували старі приміщення. Син був сам сконструював косарку, то вона й досі в нас працює. Холодильники, що їх маємо нині, перебудовували з телятників. Два приміщення купили ще більш-менш цілими, а третє — з розібраними до підвіконь стінами. Відновлювали, бетонували, вкривали стіни ізоляцією. Перший холодильник у нас з’явився 8 років тому, а нині холодильники у чотирьох приміщеннях, їх загальна ємність — 3,5 тис. тонн.\nЦе зараз біля сховищ чисто та забетоновано, а коли ми сюди прийшли, то, навіть взувшись у чоботи, можна було начерпати багнюки.\nМи багато на чому заощаджуємо. У нас у саду нема жодного залізобетонного стовпчика. Ми міркуємо так: популярність отримують усе нові й нові сорти, через 15 років сад на підщепі М9 потрібно буде міняти, тож на його життя цілком вистачить дешевших дерев’яних опор. Однак, коли ми вручну встановлювали в саду стовпчики, то в людей від того були криваві мозолі: якщо два місяці нема дощу, то викопати в глині ямку дуже важко. Як тільки я побачив чеський стовпостав, ми його відразу купили. Чому? Бо, перше — вручну ніхто так не закопає та не затрамбує опори, як це робить спеціальна машина, а друге — ми стількох людей вивільнили від тієї пекельної праці! Тобто є господарський спосіб, а є сучасне обладнання, хоч і дороге, але потрібне. З тих самих міркувань, щоб забезпечити належну якість і ціну яблук, ми купили сортувальну лінію і збудували спеціальний цех.\n— Як ви навчалися сучасних інтенсивних технологій? Десь їздили за кордон і дивилися?\n— Син із професором Олександром Мельником кілька разів їздив у Польщу, дивився, яке там садівництво. Раз приїхав звідти і каже: «Тату, треба по-іншому робити». Ми тоді з ним дуже сперечалися, аж посварилися. Згодом я зрозумів, що він правий.\nНайбільше їздила переймати досвід дочка — була в Австрії, Голландії, в Польщі, жінка також їздила. Я — не їздив ніде (сміється). Мене, а так само інших місцевих садівників найбільше навчало наше Вінницьке галузеве об’єднання Садвинпром і дослідна станція садівництва в Медвежому Вушку. Їхня турбота нас усіх надихала на створення садів і на пошуки чогось нового в садівництві. Результати помітні: позаминулого та минулого років Вінниччина стала лідером у вирощуванні садовини та в закладанні молодих інтенсивних садів.\nСадвинпром щомісяця організує два семінари. У нашій спілці до 60 садівничих підприємств, кожного разу збираємось у котрогось із нас, приїздять також науковці та представники хімічних компаній, розповідають нам про захист, обрізування, закладання саду. Ми на цих семінарах між собою також спілкуємося: чи дієвий той чи інший препарат, чи надійне обладнання, що його хтось із нас першим купив. Останній такий семінар був у нашому господарстві. Я показував садок, сховища, техніку, запросив фірму, яка мені якісно облаштувала теплоізоляцію в холодильниках: той підприємець отримав добру рекламу серед вінницьких садівників.\nНе знаю, чи треба дякувати за підтримку садівництва державі, а от Вінницькому Садвинпрому — то напевно. Спілка не лише організує навчання, а й гуртує нас для придбання хімії. Садвинпром обліковує потребу спілчан в добривах і пестицидах, і тоді дає гуртове замовлення дистрибутору. Ми отримуємо добру знижку, часто — товарний кредит. Буває, що компанії-постачальники нам привозять якісь нові складники технології із закордону. Без корпорації ми б того ніколи не отримали. Також спілка допомагає зі збутом. На Вінниччині дуже низькі закупівельні ціни на яблука для переробки. Анатолій Семенюк, очільник Садвинпрому, телефонує й пропонує наші яблука на заводи, що розташовані по всій Україні. Те саме із закупівлею садивного матеріалу: корпорація питає про наші плани щодо закладання нових садів і сортів для них, потім — звертається в розсадники по всій Україні.\nТе, що на Вінниччині садівництво в Україні найпотужніше, — заслуга Садвинпрому. В областях, де є садки, але немає об’єднання господарств, садівництву не повстати. Переймати досвід корпорації до нас приїздили з Миколаївщини, а з Тернопільської та Хмельницької областей садівники приїздили радитися, як ліпше збудувати сховище, де брати садивний матеріал й інше. Для садівника, який не має великих грошей і тільки починає бізнес, спілка подібна до нашої дуже багато може зробити!\n— Як продаєте вирощене? Чи співпрацюєте з мережами супермаркетів?\n— Яблука ми продаємо посередникам-оптовикам. Спочатку їх купували для продажу в Росію, також везли у Крим, Донецьк і Луганськ. А вже останні 2–3 роки 80% наших яблук ідуть в супермаркети. Ми напряму із супермаркетами не працюємо, бо для цього щоразу потрібно виряджати менеджера, який їм здаватиме продукцію. Натомість заключаємо угоди з постачальниками супермаркетів. Вони, своєю чергою, мають договір із супермаркетом: беруть у нас яблуко, здають мережі й чекають, доки та з ними розрахується, тоді вже платять нам. Затримка з оплатою — місяць. Однак останнім часом намагаємося продавати за передоплатою. Біда навчила: двійко фірм, що ми з ними тривалий час працювали, розчинилися в повітрі, не розрахувавшись за яблука. Посередники потроху ідуть на те, щоб наперед оплачувати товар. Вони приїздять, ми укладаємо договір про якість і ціну яблук, вони присутні, коли ми калібруємо та пакуємо яблука. Потім завантажили, зважили. Сьогодні по клієнт-банку гроші швидко ходять, доки покупці попили чаю, гроші надійшли. Гроші надійшли — ми відпустили машину.\n— Теперішня війна і, як наслідок, економічна криза, як вони вплинули на ваше господарство? Чи була у вас паніка?\nПаніки не було, але тривога була. За все переживали. Відпав Луганськ, а через нього йшов експорт яблук у Росію. Вже Росія купує яблука в Сербії та Молдові. Вже в нас активізувався імпорт із Польщі, нині його стримав лише високий курс долара, через який полякам було невигідно везти сюди навіть саме дешеве яблуко.\nНа чомусь ми втрачаємо, на чомусь — надолужуємо. Минулої осені продавали яблука нижче за собівартість. Витрати на осіннє яблуко такі самі, як і на зимове. Однак за нього ніхто не давав належні 6 грн/кг, давали лиш 3 грн. Ми продали, за що можна — все одно це краще, ніж здати на переробку по 70 копійок. На початку весни, коли закупівельні ціни зросли до 10–11 грн/кг, ми ті втрати трохи надолужили.\nПідвищуються ціни на паливо та добрива, на засоби захисту рослин, які в нас усі імпортні, ціни зросли втричі. Ми на свою продукцію ціни не можемо підняти, бо купівельна спроможність населення залишається на тому самому рівні, що й 2–3 роки тому, й люди не здатні змиритися із сьогоднішніми цінами. Ми мусимо купувати добрива та захисну хімію і якось виживати. От зараз замислюємося: як підтримати господарство, як підтримати людей, як зберегти людям зарплату, як зберегти колектив. Працюємо над тим, щоб збільшити врожайність. Якщо врожайність і якість будуть ті самі, що й раніше, то ми гарантовано програємо.\n— А як у ці важкі часи ведеться малим навколишнім фермерам-садівникам? Чи вистоять вони?\n— Садівництво — це не те саме, що дядьків город: посадив сьогодні картоплю, а вона збиткова, то завтра посадив цибулю чи інше. Це багаторічні насадження. На гектар треба 2500 саджанців по 35 грн, плюс шпалера, бо сади на вегетативній підщепі без неї неможливі. Якщо сад створив початкуючий фермер, йому треба купити обприскувач, міндобрива і хімію для захисту. І от якщо сад уже посаджений, гроші витрачені — фермеру нема куди діватися. Заклав садок — мусить доглядати.\nДрібним фермерам значно важче захистити сад від шкідників і хвороб й отримати якісне яблуко. Потужні підприємства купують пестициди в надійних постачальників. Завдяки значному обсягу покупок мають кращу ціну. А малі фермери за пестицидами ідуть на базар. Туди приїздить машина, в неї все те саме, що беру я. Однак фермеру треба не п’ять літрів препарату, а один. Йому теналивають із каністри. А що в тій каністрі? Ніхто не знає. Фермер обприскав сад, а воно не діє, парша прогресує. Він і гроші витратив, бо купив лише на пару гривень дешевше, ніж я, і результату не отримав. Щоб такого не було, малим садівникам треба об’єднуватись уп’ятьох-ушістьох, формувати одне велике замовлення і купувати препарати в тих постачальників, що і я.\nМалі підприємства виграють в іншому: свої прості яблука вони самі вивозять на ринок і на ринку продають їх по тій самі ціні, що й ми свої якісні яблука.\n— Свого часу ви були сільським головою, тепер керуєте підприємством — ці два заняття дуже різняться?\n— Я працював і головним агрономом, і керівником, і директором радгоспу, і сільським головою. І мені скрізь було важко, бо я ніколи не робив як-небудь. Робив так, як треба. Однак якщо сільським головою якісь питання можна було обминути й згладити, то в садівництві вже технологія, вже треба обов’язково ухвалювати якесь рішення. Головуючи, я міг щось пропустити, з кимось домовитися, а тут — ні. Мені здається, що як був сільським головою, то й там було моє все: до мене люди приходили і вдень, і вночі — коли хоч.\nРозташоване в Барському районі на Вінниччині у селі Попівці. Фермерське господарство «Перлина Поділля» має сад площею 100 га. Вирощують переважно яблука, також мають трохи слив і черешень (по 2 га), є 5 га ягідника суниць і малини. Підприємство сімейне, керує ним Володимир Пастух, його дружина Олена опікується збутом вирощеного. Мають холодильники та сортувальну лінію, садовиною торгують до квітня. На підприємстві постійно працює 30–40 осіб, у сезон збирання врожаю кількість робітників зростає до 200.\nЯблуні вирощують на вегетативних підщепах М9, М26 та ММ106. Оскільки землі розташовані в найвищій точці району, на вододілі Подільської височини, і облаштувати зрошення там дуже важко, 60% саду закладено на підщепі ММ106 і без поливу. Також є ділянка молодого зрошуваного саду на підщепі М9, його заклали три роки тому.\nҐрунти в господарстві глинисті і добре тримають вологу. Щоб зберегти те, що надійшло з опадами, приштамбові смуги раз на три роки мульчують перегноєм, який спеціально купують в населення. Аби дерева не споживали з ґрунту зайву вологу, їхнє навантаження пагонами ретельно регулюють: на додаток до інших операцій улітку обов’язково виконують зелене обрізування.\n2014 року в незрошуваному саду яблуні на підщепі ММ106 вродило 50 т/га яблук. Весна та перша половина літа 2015 року видалися посушливими (від початку весни й до середини липня випало 30 мм дощу), тому чекають, що врожайність незрошуваного саду дещо зменшиться.\nІнтерв’ю було надруковано у журналі “Садівництво по-українськи”. Усі авторські права на інформацію розміщену у журналі “Садівництво по-українськи” та інтернет-сторінці журналу за адресою https://agrotimes.ua належать виключно видавничому дому «АГП Медіа» та авторам публікацій, згідно Закону України “Про авторське право та суміжні права”. Використання інформації дозволяється тільки після отримання письмової згоди від видавничого дому «АГП Медіа».\nАвтор: Володимир Пастух


Зеленський звернувся до США щодо санкцій для Росії » НОВЫЙ ФОРМАТ\n2022-01-20 10:22 . Новости, новости Украины\nУкраїнський президент Володимир Зеленський закликав сенаторів США, які побували нещодавно в Києві, не чекати на можливу ескалацію з боку Москви для введення санкцій проти Росії, а ввести обмеження вже зараз, повідомляє портал Axios з посиланням на свої джерела.\n«Президент дуже чітко дав зрозуміти: санкції проти Північного потоку 2 потрібно ввести зараз. Будь-які потенційні санкції проти «Північного потоку» або інші санкції марні [для Києва], — сказав співрозмовник, близький до глави держави.\nЗа його словами, Київ висловив думку, що санкції на основі ймовірної ескалації в майбутньому в кращому разі будуть нейтральними, а в гіршому – заохочують президента РФ Володимира Путіна.\nЯк зазначає Axios, переговори американських сенаторів та президента України пройшли у позитивному ключі, якщо не брати до уваги питання про час запровадження обмежень проти Москви. Зеленський розповів парламентаріям про ситуацію із безпекою навколо України. Він відзначив важливу роль Конгресу США у підтримці євроатлантичних прагнень Києва та поглибленні взаємодії між Україною та США.\nНагадаємо, український президент записав відеозвернення до громадян країни. Він назвав інформацію про «вторгнення Росії» чутками.\nЕксперт пояснив причину появи Назарбаєва після довгого мовчання\nТеги: зеленский, прохання, санкції, США


Колекторний шафа Gorgiel SGP-2 (565x575x110 мм) внутрішній Купити в Інтернет Магазині. Низькі Ціни, Львів, Київ, Харків, Україна\nШафа колекторний вбудовується для колекторів теплої підлоги, систем опалення та водопостачання\nШафа колекторний призначений для розміщення розподільника опалювального контуру і центрального вузла для регулювання температури нагріву для окремих приміщень складається з:\n• монтажної рами\n• складовою рами і дверцята\n• регульованих по висоті монтажних опор;\n• регульованою по глибині і знімною складовою рами;\n• дверцята закривається поворотним ключем;\n• бічних стінок з підготовленими отворами для приєднання виходу та повернення трубопроводу.\nКолекторні шафи призначені для установки в них колекторів систем водопостачання та опалення. У порожнині колекторної шафи можна встановлювати не тільки колектори, але й прилади визначають витрата холодної та гарячої води, різну запірну арматуру, а також прилади враховують витрата теплової енергії. Колекторний шафа можна кріпити до підлоги і стіни.\nЗалежно від способу монтажу колекторні шафи бувають двох видів: настінні і вбудовані. Це дає можливість монтувати їх в спеціальні отвори. У вбудованих шаф забарвлюється тільки передня панель, задня монтажна рама оцинкована.\nНа дверцятах шафи встановлюється замок, який попереджає несанкціонований злом із проникненням до обладнання, що знаходиться всередині шафи.


Урядовий портал :: На Донеччині протягом року відремонтують понад 700 тис. кв.м автошляхів\nУрядовий портал Головна Новини Регіонів На Донеччині протягом року відремонтують понад 700 тис. кв.м автошляхів\nНа Донеччині протягом року відремонтують понад 700 тис. кв.м автошляхів\n20.06.2013 | 15:50\nЦього року з «головного» бюджету країни Донецькій області запланували виділити майже 180 мільйонів гривень на поточний та капітальний ремонти доріг, що знаходяться у комунальній власності. Регіон вже отримав понад 55 мільйонів, однак, фактично витратив майже половину цієї суми.\n«Такий рівень освоєння субвенції є недостатнім», - зазначив перший заступник губернатора Сергій Дергунов. Він також додав, що до середини липня регіон має максимально прискорити проведення ремонтних робіт.\nВиділені з бюджету країни кошти спрямовуються містам та районам області. Так, цього року в регіоні за рахунок державних грошей відремонтують 711 тис. кв.м комунальних доріг. Минулого року на Донеччині реконструювали 536 тис. кв.м місцевих автошляхів.


Квентин Мартел зблід з лиця.\n— Я?! Та я б ніколи… ви ж не думаєте, що я причетний до…\n«Або це правда, або йому рівних немає у блазнюванні.»\n— Інші подумають, чому ні, — відповів пан Барістан. — Вашим дядьком був Червоний Гаспид. А ви маєте вагому причину бажати смерті цареві Гіздахру.\n— Безліч інших теж, — заперечив Геріс Пийвода. — Ось приміром, Нахаріс. Королевин…\n— …особистий супутник, — закінчив за нього пан Барістан, поки дорнійський лицар не ляпнув чогось образливого для честі королеви. — У Дорні ви ж не любите інших, грубіших висловів, хіба не так?\nНа відповідь він не чекав.\n— Великий князь Левин був моїм присяжним братчиком. За тих часів у Королегвардії ніхто нічого не ховав один від одного. Тому я знаю, що він теж тримав при собі… особисту супутницю. І не відчував за те жодного сорому.\n— Та вже ж, — відповів зашарілий Квентин, — і все-таки…\n— Дааріо вбив би Гіздахра за один удар серця, якби наважився, — вів далі пан Барістан. — Але не отрутою. Ніколи. Та Дааріо тут, власне, і не було. Проте Гіздахр однак звинуватив би його у отруєнні кониками, і то з великою охотою… якби не мав потреби у «Буревісниках». А цар їх втратить, якщо скарає на смерть їхнього полковника. Ні, пане князю. Якщо його милості знадобиться отруйник для покарання, він шукатиме вас.\nБарістан сказав усе, що насмілювався сказати безпечно. За кілька днів, якщо боги зглянуться, Гіздахр зо’Лорак більше не правитиме Меєрином… та в кожному разі нема потреби втягувати князя Квентина у кривавий безлад, який чекав попереду.\n— Якщо вам усе-таки кортить лишитися в Меєрині, то принаймні тримайтеся щонайдалі від двору і сподівайтеся, що Гіздахр про вас забуде, — скінчив пан Барістан. — Але наймудріше, пане князю, буде винайняти собі корабель до Волантису. Втім, хай що ви оберете, я бажаю вам усього найкращого.\nНе встиг він подолати і трьох сходинок, як Квентин Мартел покликав його знову.\n— Це ж ваше прізвисько — Барістан Зухвалий, хіба не так?\n— Є люди, які так мене кличуть.\nСелмі вислужив це прізвисько у десять років, коли ще тільки став зброєносцем, але вже забрав собі в голову — з дурощів та марнославства — що може рівнятися на бойовищі з досвідченими, гартованими лицарями. Він тоді позичив бойового коня та обладунок зі зброярні князя Дондаріона і записався до герців у Чорночалі як таємничий лицар. «На тому турнірі сміявся навіть оповісник. Я мав такі тендітні рученята, що коли опустив списа, то ледве не зорав ним поле.» Князь Дондаріон мав повне право стягти його з коня і дати прочухана, але Принц Драконобабок зглянувся на очманілого хлопчака у погано припасованій броні та зробив йому честь, прийнявши виклик. Одного зіткнення вистачило — після нього принц Дункан допоміг малому підвестися і зняв з дурної голови шолома.\n— Хлопчисько! — проголосив принц натовпові. — Зухвалий хлопчисько.\n«П’ятдесят три роки тому. Скільки живих людей нині лишилося з тих, хто був у Чорночалі того дня?»\n— Яке прізвисько, гадаєте, мені дадуть у Дорні, якщо я повернуся без Даянерис? — запитав князь Квентин. — Квентин Сторожкий? Квентин Боягузливий? Квентин Курям-на-Сміх?\n«Квентин Спізнілий» — подумав старий воїн… та якщо лицар Королегвардії чогось вчиться на своїй службі, то це тримати язика на припоні.\n— Квентин Велемудрий, — відповів він, сподіваючись, що не помиляється.\nВже наближалася година привидів, коли пан Геріс Пийвода нарешті повернувся до піраміди і повідомив, що Біб, Книжкар і Старий Білл Кістка таки знайшлися у одному з не надто вишуканих меєринських шинків; там вони цмулили жовте вино і дивилися, як оголені раби вбивають одне одного голіруч і підпиленими зубами.\n— Біб витяг ножа і схотів подивитися, чи не тече у жилах утікачів гидкий жовтий слиз замість крові, — доповів пан Геріс. — Але я кинув йому дракона і спитав, чи не вистачить жовтого золота. Він вкусив монету і спитав мене, що я хочу за неї купити. А коли я йому сказав, то прибрав залізяку і спитав, чи я п’яний, а чи божевільний.\n— Хай думає, що хоче, аби переказав, що його просили, — відповів Квентин.\n— Перекаже, нікуди не дінеться. Б’юся об заклад, і зустріч ваша теж відбудеться — хоча б на те, щоб Строкатий Килимок віддав тебе Мальованій Меріс, а вона засмажила твою печінку з цибулею. Було нам послухати Селмі. Коли Барістан Зухвалий каже тікати, розумна людина змащує салом п’яти. Треба пошукати корабля до Волантису, поки порт ще не зачинили.\nВід самої лише згадки про подорож водою щоками пана Арчибальда поповзла зелена барва.


Як ловити окуня влітку на спінінг — Fisher Go\nОкунь - риба хижа, дуже хитра, а з гастрономічною точки зору - досить смачна. Хоча чиститься не дуже добре. Окуня можна зловити практично у всіх прісноводних водоймах. Після закінчення нересту смугастий розбійник розбрідається по водоймі і його можна зловити в будь-якому місці. Велика риба любить місця глибше, біля опор мостів, глибинні бровки, донні валуни, дно з камінням, акваторії гідроелектростанцій, каряжнік. Дрібних представників можна зустріти на мілководді в траві або в не дуже глибоких затоках, там, де можна знайти собі дрібну рибку.\nУ спекотну погоду хижак мляво полює і тільки в тіні якихось дерев - виглядає здобич із засідки. Через спеку окунь любить годуватися на світанку, так само як і судак.\nЧим ловити окуня влітку\nВідповідь проста - спінінгом, як і будь-якого іншого прісноводного хижака. Тільки потрібно правильно його підібрати залежно від використовуваної снасті. Якщо Ви будете застосовувати воблери і блешню - сміливо купуйте лайтовий (легкий) спінінг з тестом до 15 грам. Для твічінгових воблерів він також підійде. Якщо в арсеналі є колебалки, мікроджига - підійде ультралайтових снасть. Довжина спінінга може бути різною. Все залежить від водойми. Підбирайте під свої завдання, головне - зручність. Вибір котушки - теж важливий момент. Головне, що необхідно враховувати - вага повинна відповідати вудилища. Вибирайте якісний продукт, не шкодуйте коштів, інакше доведеться замість лову хижака займатися розплутуванням «борід». А час-то йде.\nЩо використовувати: жилку чи шнур?\nТут 100 процентної відповіді немає. Обидва варіанти мають свої переваги. Шнур - підвищує чутливість оснащення і зменшує ризик втрати приманки під час проводки. Волосінь ж, завдяки своїй здатності розтягуватися, зменшує число сходу риби. Вибір завжди за рибалкою.\nЧи потрібен повідець?\nЗнову ж, вибирає кожен під себе сам. Але є компромісне рішення. Щось середнє. Можна використовувати тонкий шнур, однак перед приманкою рекомендується ставити поводок з флюорокарбона. Пам'ятайте, чим менше всяких наворотів, тим краще. Риба не дурна і вибіркова.\nНайпопулярніша в народі приманка на окуня - обертається блешня. Потрібно мати різні види приманки, так як довжина пелюсток теж може вплинути на увагу у окуня. Іноді рибалки самі займаються творчістю і домальовують всякі малюнки на блешнях спеціальним маркером. Це теж допомагає.\nОсобливості літнього лову окуня\nПогожі літні місяці - відмінна пора для окуневої риболовлі. Рибалка відчуває себе комфортно, його «візаві» активний і радує поклевками. Снасті можна використовувати найрізноманітніші: від звичайної вудки поплавця до навороченного спінінга. Але навіть в літній період зловити його не так просто, як може здатися. Чим же відрізняється ловля окуня влітку?\nУ теплу пору на водоймах повно малька - улюбленої їжі нашого хижака. Вибираючи місце лову, цей фактор потрібно враховувати в першу чергу. Окунь всюди слідує за дрібницею, яка тримається в основному на мілководді в прибережних зонах. Саме тому ловля в таких місцях вважається найперспективнішою. Коли мальок знаходиться в певному місці, окунь теж десь поруч, як тільки він піде на інше, хижак піде за ним. Рибалки часто спостерігають цікавий процес: окунь полює біля самої поверхні, утворюючи так звані котли. Це вірна ознака його присутності, а раз він тут, значить, саме час закинути блешню прямо йому під ніс.\nНа виборі снасті зупинятися не будемо. Сьогодні навіть новачок знає, що кращий спінінг для лову окуня - це лайт або ультралайт з відповідним оснащенням. Якому з цих варіантів віддати перевагу, залежить від використовуваних приманок. До речі, про принадах варто поговорити окремо.\nНавколо теми окуневих приманок ніколи не затихають суперечки. Одні хвалять колебалки, інші доводять, що спіннербейти краще, у третіх свою думку: ніщо так не приваблює окуня, як силіконові джиги. Однак всі варіанти по-своєму гарні.\nОбертається блешня - одна з найбільш популярних приманок в середовищі любителів лову спінінга окуня. Ще б пак, адже оберталка завжди показує хороші результати. Особливо якщо її трохи вдосконалити - нанести на пелюстка яскраві точки і додати галявину на гачок.\nОбертові блешні найкраще підходять для облову широких мілководних ділянок з рідкісною рослинністю. Вести блешню можна як у дна, так і у поверхні. Що стосується швидкості проводки, то підбирати її потрібно експериментальним шляхом. В цьому плані окунь непередбачуваний, зараз він може реагувати на швидко рухається приманку, а через день буде цікавитися тільки «повільної» вертушкою.\nБлешні, що коливаються менш популярні, але теж досить ефективні. Піймання великого окуня на таку блешню - не рідкість. Колебалку можна вести рівномірної, хвилеподібною або джиговой проводкою. Досить часто хижак атакує блешню в момент паузи, коли вона завмирає і починає повільно опускатися.\nСпіннербейти - ще один вид приманок, що добре зарекомендували себе в спінінга ловлі окуня. Їх приваблива високочастотна гра здатна «розбудити» навіть самого ситого і пасивного хижака. Невеликі спіннербейти дуже зручні для лову в зарослих місцях: вони легко обходять вертикально зростаючі стебла, їх можна закидати в «вікна», що утворилися серед трави.\nСиліконові приманки не відстають від своїх конкурентів. Сьогоднішнє різноманітність сіліконок просто вражає, але найдивніше те, що всі вони підходять для лову смугастого. Рибалці потрібно вгадати тільки розмір, а іноді ще й колір. Оснащуються такі приманки або джиг-головками, або шарнірним способом із застосуванням вантажу головки і офсетного гачка. Коли активність окуня падає, варто спробувати залучити його принадами, що імітують хробаків або п'явок (мікроджиг).\nВоблери на окуня - предмет постійних суперечок. Хтось «заводить» його твічінгом воблерів мінноу невеликого розміру, хтось чавканьем Поппера, але який з методів краще, однозначно сказати не можна. Наш хижак майже завжди реагує на обидві ці приманки. Єдина різниця лише в тому, що призивне булькання поппера закінчується поклевкой тільки якщо його розмір відповідає розміру об'єкта лову, тоді як на величезний твічінговий воблер може зазіхнути навіть невеликий окунь.\nMore in this category: « Як ловити окуня взимку\tЛовля окуня взимку на блешню »


Мало хто знає, що в Чорнобилі після аварії завелися літаючі ведмеді\nОто, бува, зайде якийсь дикий турист чи сталкер в Зону, аж тут ведмідь з неба - гуп. І нема туриста зі сталкером, тільки в Бульварі пишуть, що пропав блондин років тридцяти, голубоглазий, в/о, без ш/з, хай вернеться я всьо прощу і кредит не забуде віддати. Жили собі ведмеді, не тужили, аж тут про них Чорні Науковці дізналися. І давай тих звірів ловити, досліджувати і ліки на них випробовувати.\nЗажурились ведмеді і мутувать почали. Малі поробилися, з людську долоню і взялися нектар їсти і квіти вночі запилювати. А щоб їх ловити тяжче було, заповзялись вночі літать і колір шерсті міняти.\nАж тут відбилась від екскурсії раз восьмикласниця Оксана і в Зоні заблукала. Йде лісом нічним, кожного шереху лякається, за каждим пеньком упиря бачить. Аж тут, глип - хатинка. А в дверях - ключ іржавий. Постукала Оксана, ключ повернула - а в хатинці тій піч біла, рушники вишиті, а на полицях глеки повні меду. І ведмеді зграями літають, лапами помахують і Слава Україні кричать. Прийняли Оксану, за стіл посадили, медом почастували, спати положили, а вранці підлетів до неї найстарший Бурмило з довгою бородою і розповів як з того лісу вибратись. А якшо захоче вернутись, то порадив три рази по три коротких удари по дверях стукнути і аж тоді ключа повертати. Аби знали ведмеді, що то друг прийшов.\nВернулась Оксана додому і одразу за чарівний дім усім розпатякала. зачули то Чорні Науковці, приїхали до лісу, найшли той дім, три рази по три стукнули і ключа повернули. Аж тут вискочили з хати санітари, пов'язали нелюдів і до Глевахи лікуватись од шизофренії повезли...\nЧи бросали мене мущини...\nГггг, щас поки оце грамина рому вляглась на серце я вам все всіррьоз і розкажу.\nМужчини мене не бросали, якшо бути геть відвертою, просто вони десь дівались. Слава Богу мені попадалися добрі мудрі і красіві і ми обходилися без отетіх усяких, прасті, но нам с табой ні па путі. Ну чесно пока обом інтірєсно - вмєстє, потом десь ділись та і всьо. Ну так буває.\nЧи наставало оте "всьо", коли мені іще було не всьо?\nТа канєшно шо, серце тріщало і репалося на шматки, ночами писалися сумні вірші, днями думалося про ночі і в голові був такий беспрєдєл, тіпа там Надя Савченко ідеї заяв черпала. З памяті виринали всі поети срібного віку і даже розстріляного відродження. чули б ви як я орала Ахматову, знали б ви як я мурчала Симоненка, але з ким не буває.\nПеред очима даже поставав його образ подиву коли він осознає і пожаліє.\nАле ж як дівся то дівся, шо вже його там шукать?!\nтак шо не переживайте ковбасним суіцидом не занімалась, но пару раз прийшлось напитися на стадіоні))))\nА от тепер питання, чого люди запивають любов на стадіоні?\nШоб потом од сторожа тікать, чи шоб орать, "спасіть мене од цього турніка"?!\nСтранні які-то ці люди.\nНавіяно одним постом... Про журналістику.\nВ 1997 році я вставав о 5-й ранку і їхав на Шулявку в "ВВ", бо треба було здать колонку до восьми... Потім я їхав на Дарницю, в журнал "Компаньон", бо "горіла" моя "тема тижня", і Наташа Кононєнко була на мене сильно зла... Звідти я повертався в Київську міську державну адміністрацію, бо Слава Перевозченко вимагав муніципальних сенсацій для газети "День"... Звідти - прямо на вулицю Олеся Гончара, бо треба було редагувати тижневик "Смолоскип України", де я був редактором... Увечері я писав якусь хрєнь для легендарних ще тоді "Московських новостей"... У кожному місці (між трамваями, тролейбусами і маршрутками) я отримував по сто баксів в місяць...\nА потом я став політтехнологом і мені дали десять штук долларів просто так...\nНекрасіво... Але, удобно... Соррі\nЩо хочеться звиклій жінці?..\nНу щоб сім'я, діти, робота пристойна, чоловік роботящий і не питущий. Та і все власне.. Неначе і немає за що чоловікам переживати. Тільки от.. де ви у нас бачили звиклу жінку??? Немає.. Не існує..\nУ наших жінок в голові, серці і душі таке... таке... коротше кажучи таке, що ні хтось, ні вона сама, абсолютно не опише і не пояснить. Там океан... ні не так - там всесвіт. Ще один, а може і не один.. Може штук п'ять. І не простих. Кожна зірочка в тому всесвіті має сакральне значення.. І не дай Бог мужчина поставиться без належної уваги до отого супутничка, он тієї планетки, що крутиться навколо червоного гіганта, оно в тому, крайньому сузір'ї, третього справа всесвіту.. Він черствий, не розумний і взагалі - "він мене не любить!!!"\nА бідний мужчина в середині своєї душі, що складається з красивих простих речей плюс снасті, плюс запчастини і плюс пиво з ліпшим другом, абсолютно губиться в тих всесвітах, лякається, псіхує і врешті реш тікає..\nБо не розуміє.. українську жінку потрібно любити всю.. Всю разом.. Щоб ніколи не лишити поза увагою жодного шматочка космічного пилу в тих її безкінечних всесвітах.. Любити і навіть не намагатись зрозуміти. Просто любити..\nСон - треш трешовий мені наснився.\nПриватний будинок з великими кімнатами пофарбованими в темно-бежевий колір. На вулиці пізній вечір. Стіни прикрашені нечисленними ялинковими гірляндами. Верхнє світло не ввімкнуте, тому кімнати освітлені лише тмяним різнокольоровим миготінням ліхтарикіів гірлянди. В хаті декілька моїх знайомих, одна з них Пєтровна, що методично нудить мені, яка я курва непоміркована, що вже тиждень не приходила до неї. Атмосфера гнітюча і крім Петрівни ніхто не підвищує голос. Дзвінок на мобільний. Телефонує моя знайома, а Пєтровнина близька подруга. Каже, що щось трапилося з сином, який в АТО. Я завмерла, бо син тієї Ірини, яка телефонує, улюблений хрещеник Пєтровни. В цей час Пєтровна щебече, нічого не підозрюючи. Я тремчу, не можу почати до неї говорити. Тут ззаду мене торкають за плече і я чую Іринин голос "Леся, немає більше Сашка" Повертаюся. Стоїть Савченко.\n- Надя, - кажу, - то це ти телефонувала від імені Ірини, ти шо йобнута? Хто так шуткує?\n- Ой, які ми нєжні. - відповідає мені Савченко і ображено виходить на двір.\nЗ сусідньої кімнати вилітає Йуля в найкращих традиціях - в білому і з косою - пробігає повз нас за Надією і на чистому білоцерківському суржику говорить\n- Ой не обращайте вніманія дєвочки, вопше неуправляєма оказуєцця... - і зникає слідом за Савченко, розчиняючись в темноті відчинених дверей..\n- Леся, шо це ти тут устроїла? - питає мене Пєтровна - можна ж було і попередить, а то такі люди, а я в мене голова навіть не вимита!\nЯ прокидаюсь... як би вам сказати.. взагалі розгублена і здивована і ... коротше, це лікується?\nВ літньому дружньому...\nВ літньому дружньому неквапливому кумівському п’янстві є певні незиблімі правила... Наприклад таке: до 11-ти пить не можна... Принцип такий. Строгий і твердий як криця...\nКазалось би - безвиходна ситуація...\nАле навіть його (цей принцип) при достаточній смекалці можна обійти...\n-Давай, кажу, - куме, сьогодні одинадцять почнем в дев’ять отмічать...\n- О! Точно - каже... - Давай...\nГлавне, шоб консенсус був...\nТеорія родючого поля\nЛабораторія сучасних уродів, шляхом емпіричних досліджень, встановила наступне:\nОскільки в україномовний сегмент мордокнижки, вперто ходить срати велика кількість різноманітної чужорідної фауни, то згідно прадавнього агроельфійського постулату, "щоби з поля добре жити, треба поле угноїти", урожайність нашого поля тільки неухильно зростає.\nА беручи до уваги той незаперечний факт, що українці ще й великі аматори внутрішніх срачів, вищезгадана урожайність незабаром досягне позначки - нев'їбенна.\nСійся - родися, жито-пшениця, всяка пашниця, як той казав.\nПитання міфотворчості - це сурйозне світоглядне питання\nМати про себе більш-менш об'єктивне уявлення, хай навіть і куце, значно вигідніше і прагматичніше для виживання ніж споживати вигадки, хай навіть і живописні. З тієї простої причини, що історичні інстинкти у народа одні, основані на історичному досвіді, а міфи часом абсолютно їм не відповідають. І виходить роздвоєння народної свідомості і нерозуміння самих себе.\nДо речі оця війна разом перекреслила усі міфи про якусь особливу анархічність і стихійність українців. Українці в масі своїй ніхуя не запорожці, і ніяка не вольниця. Українці переважно реєстровці по духу. Тут московити і прокололися, бо вони думали, що ми всі пафосно покозачимося, впадемо в отаманщину і тут вони всіх по одному, грубо кажучі, нейтралізують. Згідно популярного міфа так і мало би бути.\nА тут хуяк - біндєравская армія з артилерії чітко по квадратах кладе сугубо по команді.\nЯкби вони відпочатку розуміли які вони ті українці, то й не сіпнулися в наш бік. Думали, оце ми зараз спустимо з них шаровари. А хуя вам, папуаси. Кучмівський дубок так просто не спустиш.


Колір і аромат як у свіжих фруктів! Швидкий абрикосовий джем на зиму\nсереда, 28 липень 2021, 10:14\nЛіто - час заготовок на зиму. У холодну пору року буде дуже приємно дістати баночку абрикосового джему до сніданку, передають Патріоти України.\nЩоб влітку в спеку вам не довелося довго стояти на кухні, пропонуємо рецепт швидкого абрикосового джему на агар-агарі. Готується такий смаколик за лічені хвилини. І найголовніше — фрукти піддаються термічній обробці всього 1 раз, що дозволяє максимально зберегти смак, колір і корисні властивості свіжих абрикосів.\nЗамочіть агар-агар у воді і залиште для набухання. Видаліть кісточки абрикосів. Перекладіть абрикоси в каструлю, додайте цукор і лимонний сік.\nДжем виходить кисло-солодким, не нудотним. Він ідеально поєднується з сирниками, запіканками, млинцями. Джем має приємну щільну консистенцію. Докладний рецепт приготування абрикосового джему на агар-агарі дивіться у відео:


В 2012-му році швидкість Інтернету планують розігнати до 1 Гб/с – Репортер\nВ 2012-му році швидкість Інтернету планують розігнати до 1 Гб/с\nБлизько року тому Google повідомив про плани з формування надшвидкої експериментальної мережі доступу в Інтернет. Тепер компанія визначилася з місцем реалізації проекту.\nЯк повідомляється, в загальній складності Google отримала близько 1 100 заявок від адміністрацій американських міст, які готові на проведення експерименту. Один з основних критеріїв звучав так: мережу необхідно розгорнути з найбільшою ефективністю, а сам проект має відбитися на житті людей і взаєминах між владою та громадськими організаціями.\nУ підсумку вибір припав на Канзас-Сіті (штат Канзас, США). Google має намір тісно співпрацювати з місцевими університетами, представниками бізнесу та організаціями для надання жителям «якісно нових послуг доступу в Інтернет».\nПередбачається, що через волоконно-оптичні з’єднання користувачі зможуть працювати в Мережі на швидкості, яка приблизно в 100 разів перевищує пропускну здатність більшості сучасних широкосмугових з’єднань в США. Тобто мова йде приблизно про 1 Гбіт/с.\nЗапуск мережі в експлуатацію намічений на 2012 рік, пише Internetua.\nTagged Інтернет мережа швидкість\nУ Житомирі в “Кавоманії” нова виставка і новий інтер’єр: Тетяна Свірідова та Галина Касянчук представлять на загал свій творчий доробок!\nВ Житомире центр спорта превратился в центр для наркоманов (фото)\nЖитомирські водії не бояться ні влади, ні Бога, ні працівників Державтоінспекції\n15.07.2014 15.07.2014 Томчук Назарій\nЖитомирська поліція за півтора мільйони відремонтує своє приміщення по вулиці Пушкінській\n04.12.2017 08.12.2017 Томчук Назарій


Сьомому епізоду "Зоряних воєн" знайшли режисера і сценариста - dt.ua\nСьомому епізоду "Зоряних воєн" знайшли режисера і сценариста\n25 січня 2013 в 09:28\nПередбачається, що фільм вийде у прокат вже в 2015 році. Сценарій до фільму напише лауреат премії "Оскар" Майкл Арндт, а режисером стане Джей Джей Абрамс.\nПередбачається, що фільм вийде у прокат вже в 2015 році\nАмериканський режисер Джей Джей Абрамс, відомий за кінофільмом "Зоряний шлях" і серіалом "Lost", зніме сьомий епізод кіноепопеї "Зоряні війни". Цю інформацію підтвердило джерело у студії "Волт Дісней".\nПередбачається, що фільм вийде у прокат вже в 2015 році. Сценарій до фільму напише лауреат премії "Оскар" Майкл Арндт.\nУ 2012 році кіностудія "Волт Дісней" викупила фірму-виробника "Зоряних воєн" "Лукасфільм". Покупці заявили, що не обмежаться одним фільмом - на глядачів чекає продовження історії.\nПерший фільм кіноепопеї, відомий як "Епізод 4 - Нова надія", вийшов у 1977 році і мав колосальний успіх. Наступний фільм "Епізод 5 - Імперія завдає удару у відповідь" вийшов у прокат у 1980 році, а через три роки світ побачив "Епізод 6 - Повернення джедая". Перший, другий і третій епізоди, що оповідають про передісторію оригінальної трилогії, були представлені у 1999, 2002 і 2005 роках відповідно. Читати також:\nСаундтрек до "Зоряних воєн" визнали найбільш пам'ятним в історії кіно\nЛітаючий мотоцикл із "Зоряних воєн" став реальністю (ВІДЕО)


Право не бути вбитим. Чому в Україні можна "сісти" за самооборону — Військовий навігатор України\nПопри те, що українське законодавство досить чітко визначає, у яких випадках громадянин може захищатися від нападників, як завгодно, навіть використовуючи зброю чи інші предмети, та не нести за це жодної відповідальності, насправді ці норми не працюють. І доказ цьому – не тільки гучна справа Сергія Стерненка.\nЖиття Сергія Панкратова з Ізмаїла зламалося за 40 секунд. Приблизно стільки тривала бійка в придорожньому кафе восени 2015 року. Нападників було 15, в них в руках – залізні кийки, ножі і пістолети.\n«Коли на тебе нападають 15 осіб, ти захищаєшся… Вони стріляють, ріжуть, вбивають. Після пострілу в голову я вже нічого не міг… Насправді це дуже страшно», – розповідає він ТСН.Тиждень.\n«Більш зухвалої справи я не зустрічав, – розповідає адвокат Сергія. – Я працював десять років суддею і двадцять п’ять адвокатом. У радянські часи сам ухвалював виправдувальні вироки по самообороні. Але такої очевидної справи, коли на відео, на чотирьох камерах зафіксовано всі дії п’ятнадцяти нападників!…».\n«Поки я ходжу по судах, ні влаштуватися на роботу, ні виїхати… І як воно буде далі, я собі навіть не уявляю», – розповідає Сергій.\nЧитайте також: Як вибрати засіб самозахисту, щоб не піти під суд\n«Найбільше людей вбивають за допомогою ножа. Другим йде – вгадайте – сокира! Свого часу, в 70-ті роки, в Америці провели експеримент та вивели правило двадцяти одного фута. Якщо у противника ніж у руці, а у поліцейського пістолет у кобурі, то на відстані у 21 фут людина устигає здолати цю дистанцію і зарізати», – розповідає він.\n«Як я до цього не готувався, не думав, що можуть напасти, я не очікував. Розгубився», – згадує він страшні події.\nНавесні 2017 року в центрі Житомира на Антона напали троє. Хотіли помститися за банальну сварку в маршрутці – через відчинений люк.\n«Наздогнали ззаду. Схопили за рюкзак та почали бити. Я відмахувався. Збиваю нападника з ніг, але розумію, що їх ще двоє. Я дістаю ніж та починаю відмахуватись. Наніс поранення одному по шиї та іншому по руці. Я собі уявляю, що можуть зробити три здорових чоловіки з одним. Як далеко вони б зайшли, я не знаю. Краще не розраховувати на те, що ви відбудетеся кількома синцями. Потрібно припускати найгірше. Найчастіше саме такі дурні побутові конфлікти закінчуються вбивством», – розповідає Антон.\nВрешті, тренований чоловік зупинив нападників, сів у таксі та поїхав геть. А за кілька годин його з дому забрала поліція. Звинувачення – замах на умисне вбивство двох і більше осіб. І тут допомогли лише розголос та адвокат. Захист Антона спромігся довести, що це не він нападав, а на нього самого напали ззаду.\nСутичка потрапила на записи камер спостереження / скріншот\n«Потерпілі прийшли порізані, їх допитали, встановлювали і справа могла зовсім по іншому розгортатися. Ми пішли, зібрали всі камери, які були довкола, швидко встановили, хто були свідки події. Зібрали всі докази та за два дні принесли з клопотанням про закриття провадження. І, до честі прокурора, він виніс постанову про закриття», – розповідає адвокат Антона Віталій Коломієць.\n«Відбувся факт, комусь заподіяли тілесні або смерть, заводиться провадження і починається слідство. Слідчий працює, місяць-два збирає матеріал, два-три томи назбирав, і тут в нього стоїть питання – він встановив, що людина дійсно відбивалася від групи. Але що йому робити? Слідчий думає: «Пропрацював квартал, показника немає. Купу роботи зробив – ніхто мені ні погонів не дасть, ні премії». І людині кажуть: «Давай просто пройдемось по 118-й, отримаєш своє звільнення з випробуванням чи невеличкий штраф і справу закриємо. Для слідчого показник. А людина думає: «Ну, буде висіти рік якесь умовне»», – розповідає сумні реалії таких справ адвокат Віталій Коломієць.\nСергій Стерненко – одеський проукраїнський активіст. ТСН.Тиждень розповідав про всі три напади на нього.\nВостаннє – два роки тому біля власного будинку на Сергія та його дівчину Наталю напали двоє.\n«В якийсь момент я виставив ліву руку вперед і відчув, що мені її порізали. А далі я почав відмахуватися ножем», – говорить він.\nНа Сергій та його дівчину Наталю напали двоє.\nСергія було поранено в руку, але він, захищаючись, смертельно поранив одного з нападників / скріншот\n«Це явно був не збіг обставин. За чотири місяці – три напади біля мого будинку. Це явно говорить про замовний характер», – каже Сергій.\n«Однозначно, моє життя змінилося. Дуже сильно змінилося. Тому що я відбивався від нападів, а зараз я відбиваюся від української каральної системи, яка хоче мене запроторити за грати за те, що я відбивався від нападів. Але людям варто розуміти, що з в’язниці можна знайти вихід, а от з могили ти вихід не знайдеш», – розповідає Стерненко.\nТа справа Стерненка – це вже не кримінальне розслідування. Це корупція, піар і політичний тиск. І біда в тому, що зачіпає ця ситуація інтереси всіх інших громадян – бо повністю знецінює базове право людини захищати власне життя. Державна силова машина в брутально несправедливому нападі на окрему людину демонструє одразу купу сигналів: від безпринципності правоохоронної системи до убивства моральних законів суспільства.\nЗвісно, коли на вас нападуть, ви все одно захищатимете своє життя – це закон природи. Однак, коли ви побачите, як поряд з вами, наприклад, ґвалтують жінку чи вбивають дідуся, розумніше буде втекти. Наразі Сергія захищають не лише адвокати. На його боці – кожен, хто ще вірить у власну гідність і право людини не бути вбитими.\nАвтори: Станіслав Ясинський, Сергій Осадчук, Олена Кузнєцова\nІнформація публікується з відкритих джерел: https://www.unian.ua/society/\nTags:оборона самозахист самооборона\nОстаннім часом почастішали новини про вбивства чи тяжкі поранення Воїнів …\nВиживання 28.06.2017 Військовий навігатор України\nВ останні роки рівень злочинності в Україні зріс. За словами …\nВиживання, Озброєння 21.03.2020 Військовий навігатор України\nУкраїна щорічно витрачає на оборону понад 6 млрд доларів. Про це заявив міністр …\nСтану облаштування кордону з Росією на сьогодні приділяється вкрай велика …\nНовини 01.02.2017 Військовий навігатор України


Посудомийна машина | Будуймо самостійно\nСказати, що посудомийні машини заполонили наші будинки і квартири, напевно, буде таки перебільшенням. Мільйонам жінок, на жаль, доводиться обходитися без них і це, звичайно, не радує. Тим більше, що перша посудомийна машин надійшла в продаж ще в 1886 році. А винахідником даного апарату була, як не важко здогадатися, жінка — Джозефіна Кокрейн.\nПідвищення рівня життя в цивілізованих країнах в кінці ХХ століття, викликало сплеск інтересу до посудомийних машин. Населення цих країн хотіло більше витрачати часу на розваги, тим більше, що таких можливостей ставало з кожним роком все більше і більше. І посудомийні машини виступали в цьому питанні союзниками, оскільки звільняли господинь від стомлюючого і нудного процесу миття посуду, після кожного прийому їжі.\nУ нашій країні, активне використання посудомийних машин почалося після економічних перетворень, які дозволили людям заробляти більше грошей, і витрачати їх на підвищення рівня комфорту і зручності життя. Законне бажання. У цій статті ми спробуємо задовольнити зростаючий інтерес до посудомийних машин, який спостерігається останнім часом.\nЦикл роботи посудомийної машини можна розділити на п’ять етапів.\n1. Підготовчий етап. У посудомийку закладається посуд, призначений для мийки, за допомогою ручок керування встановлюється режим миття, в дозатор закладається миючі речовини, призначені для посудомийних машин.\n2. Етап замочування. Як правило, посудомийні машини підключаються тільки до магістралі холодної води (трохи пізніше, ми більш докладно зупинимося на цьому питанні). Потім посуд збризкують водою з миючими засобами, щоб засохлі залишки їжі намокли і краще відділялися від посуду при митті.\n3. Етап мийки. Набравши необхідну кількість води, машина включає ТЕН (трубчастий електронагрівальний елемент), який зігріває воду до встановленої при програмуванні температури. Потім включається циркуляційний насос, нагнітає воду в розбризкувачі-коромисла. На коромислах знаходяться невеликі сопла, на які надходить вода під тиском, і за рахунок створюваного реактивного ефекту, обертає коромисла і струменя води омивають посуд по всій площі лотків. Після цього використана вода зливається в каналізацію, через фільтр, розташований в нижній частині машини, який затримує залишки їжі.\n4. Етап ополіскування. Машина знов набирає воду і обполіскує посуд спочатку холодною водою, а потім підігрітою водою зі спеціальними засобами для полоскання.\n5. І завершальний етап — сушка посуду. У цьому випадку використовується або гаряче повітря, яким обдувається посуд, або випаровування води з поверхні посуду відбувається природним чином, за рахунок того, що посуд була нагріта водою при полосканні.\nВиділяються три типи машин, де головною характеристикою є габарити. При цьому функціональність машин від габаритів не залежить.\nКомпактні машини — розмірність 45х55х50 см (вис х шир х глуб). Здатна вимити 4-5 комплектів посуду. Використовуються в приміщеннях з обмеженим простором, або в якості настільної посудомийки. Так, є і такий варіант використання машин. Звичайно, в цьому випадку важче організувати підключення комунікацій, але це питання має вирішуватися на місці установки посудомийки.\nВузькі посудомийні машини — розмірність 81х44х57 см. Здатна впорається з мийкою 6-9 комплектів посуду.\nПовнорозмірні посудомийні машини — розмірність 81х59х57 см. Розраховані на мийку до 14 комплектів посуду. Повнорозмірні і вузькі посудомийки дуже часто використовуються в якості вбудованих агрегатів на кухні. Хоча ніхто не забороняє їх використовувати в якості окремих предметів кухонного інтер’єру. Все залежить від побажань господарів квартири або будинку.\nНаступним параметром, за яким підрозділяються посудомийні машини — це матеріал, з якого виготовлені лотки для посуду. Застосовується два види матеріалів — нержавіюча сталь та пластик. Переваги використання нержавіючої сталі — це міцність, зносостійкість, можливість використання більш високої температури води при митті. Перевагами пластикових лотків — легкість, зниження загальної ціни на машину.\nЩе один важливий параметр посудомийних машин — можливість підключення гарячої води. За цим параметром машини діляться на ті, у яких є така можливість, і на ті, які використовують тільки холодну воду. Чи є можливість підключення магістралі гарячої води до посудомийної машини перевагою, залишається питанням спірним. Машини з підключенням і холодної, і гарячої води не обладнані нагрівальними елементами.\nІ тут треба згадати про регулярні літні відключення гарячої води. В результаті, в цей період часу, миття посуду у вас буде відбуватися тільки холодною водою. Сюди ж можна віднести і аварійні відключення води, коли частіше відключають гарячу воду, ніж холодну. Якщо у вас є гарантоване джерело гарячої води, то це міняє справу, і можна використовувати машину з можливістю підключення гарячої води.\nПосудомийні машини з підключенням тільки холодної води підрозділяються на машини, обладнані Теном, і з проточними нагрівачами. Другий варіант машин, швидше нагадує машини з можливістю підключення гарячої води, оскільки проточні електронагрівачі, як правило, знаходяться поза посудомийної машини. Який варіант віддати перевагу, знову ж, прерогатива споживачів.\nВажливий параметр, це використання сушки в посудомийній машині. Використовується три види сушіння посуду. Перше, це використання гарячого повітря або турбосушка. Швидко та якісно, але більший витрата енергії. Другий, це використання вентиляторів, що нагнітають повітря з поза. Ефективно, але недолік той же. Третій, це конденсаційна сушка. Вода природним способом випаровує з поверхні нагрітої при полосканні посуду і конденсується на стінках машини і стікає у водоприймач.\nІ ще один параметр, на який варто звернути увагу, це енергоспоживання. Звичайно, чим більше машина, тим більше вона споживає енергії, оскільки перемиває більшу кількість посуду і витрачає більшу кількість води. Але, сучасні технології, що застосовуються при створенні посудомийних машин, дозволяють знизити енергоспоживання до дуже невеликого рівня. Посудомийні машини споживають від 0,5 до 1,7 кВт * год на протязі циклу миття. Це, приблизно, стільки ж, скільки споживає, звичний для нас, праска.\nЩо не можна мити за допомогою посудомийної машини\nУ посудомийних машинах можна мити вироби з дерева, з нежароустойчівой пластмаси, вироби з міді, олова та алюмінію, кришталю з домішками свинцю, склеєну посуд.\nЗвичайно, це вивільнення часу, який витрачався на митті посуд, для занять більш приємними речами — спілкування в колі сім’ї, з друзями, відвідування розважальних заходів, і ще для багатьох інших речей. посудомийна машина виконає свою функцію і відключиться, не вимагаючи втручання людини. Миття посуду і її ополіскування проводиться водою нагрітою до 60-70 градусів, що не можна зробити руками.\nВитрата води в 2-3 рази менше, ніж при митті ручним способом. Це досягається, як за рахунок повторного використання води, так і за рахунок більш ефективного способу миття.\nДо переваг можна віднести і той факт, що немає необхідності підключення гарячої води (про тонкощі сказано трохи вище). Економія коштів в період експлуатації машини. Немає необхідності придбання різних чистячих засобів, губок, гелів і т.п. Купується тільки сіль для пом’якшення води (як правило на основі соди) і 1 миючий засіб, рекомендований виробником. Цей пункт може здатися несуттєвим, але, як мовиться, курочка по зернятку клює.\nЯк будь-який технічний засіб, посудомийна машина потребує догляду. Хоча б поглядайте всередину машини — що там діється, і регулярно очищайте фільтр зливу води в каналізацію.\nКрім цього, необхідно слідувати інструкціям фірми-виробника по застосування миючих і обполіскувати засобів. Вони випускаються у вигляді порошку або таблеток. Використання порошкоподібних засобів більш практично і ефективно.\nІ не забудемо про регенеруючу сіль. Вона закладається в спеціальний приймач і служить для пом’якшення води. Це допомагає уникнути утворення нальоту на рухомих деталях машини і можливого виходу машини з ладу.


-Немає інших, всі вони наче ти сам. Коли любиш то ще більше поєднуєшся з ними. Твій світ-цілісний та єдиний. Всередині одне ціле, зовні інше. Але коли душа болить у кожному ламку серця всі ті люди тепр уже стають чужими, іншими, навколо стає людно ти сам та інші, твій світ та світи інших... більше твій світ не єдине ціле\n-Володарю... я багато днів чекаю, щоб поговорити з вами, нарешті з'явилася нагода\n-Що хочеш сказати, Ібрагіме? Про, що розповісти? Як Султаном себе кличеш чи може як зрадив Хатідже? Скільки разів я застерігав тебе, все, що ти приховуєш не зробить тебе сильним, лише боягузом. Дивись у твоїх очах ще той самий страх!\n- Пробачте, володарю, але хіба я міг ділитися з вами сердечною втіхою?\n-Як би це була тільки втіха, я б не чув про це і не бачив, Ібрагіме! Але ти багато років з тією жінкою, у вас є свій дім і вона носить твою дитину. Ти збудував собі інше життя. Окремо від мене. Приховане від мене життя.\n(с) Султана Сулеймана і Ібрагіма паші. (69 серія)\nОпубліковано Богдан Іваночко о 08:55


Астрід Ліндгрен біографія, Ранні роки, Початок творчої діяльності\nАстрід Ліндгрен: біографія\nшведська письменниця, автор ряду всесвітньо відомих книг для дітей, в тому числі «Карлсон, який живе на даху» та «Пеппі Довгапанчоха»\nАстрід Ерікссон народилася 14 листопада 1907 року в південній Швеції, в невеликому містечку Віммербю провінції Смоланд (льон Кальмар), у фермерській сім'ї. Її батьки - батько Самуель серпня Ерікссон і мати Ханна Йонссон, - познайомилися, коли їм було 13 і 9 років. Через 17 років в 1905 вони одружилися і оселилися на орендованому хуторі в Несе, пасторській садибі на самій околиці Віммербю, де Самуель почав займатися сільським господарством. Астрід стала їх другою дитиною. У неї був старший брат Гуннар (27 липня 1906 - 27 травня 1974) і дві молодші сестри - Стіна (1911-2002) і Інгегерд (1916-1997).\nЯк вказувала сама Ліндгрен в збірнику автобіографічних нарисів « Мої вигадки »(1971), вона росла у вік« коня і кабріолета ». Основним засобом пересування був для сім'ї кінний екіпаж, темп життя був повільніше, розваги - простіше, а відносини з навколишньою природою куди більш тісні, ніж сьогодні. Така обстановка сприяла розвитку у письменниці любові до природи - цим почуттям пройняте все творчість Ліндгрен, від ексцентричних історій про дочку капітана Пеппі Довга панчоха, до повісті про Ронні, дочки розбійника.\nСама письменниця завжди називала своє дитинство щасливим ( в ньому було багато ігор і пригод, що перемежовувалися з роботою на хуторі і в його околицях) і вказувала на те, що саме воно служить джерелом натхнення для її творчості. Батьки Астрід не тільки відчували глибоку прив'язаність один до одного і до дітей, але і не соромилися показувати її, що було на ті часи рідкістю. Про особливі відносини в родині письменниця з великою симпатією і ніжністю розповіла в єдиній своїй книзі, не зверненої до дітей, - «Самуель серпня з Севедсторпа і Ханна з Хюльта» (1973).\nУ дитинстві Астрід Ліндгрен була оточена фольклором, і багато жартів, казки, історії, які вона чула від батька чи від друзів, лягли потім в основу її власних творів. Любов до книг і читання, як вона зізналася згодом, виникла на кухні у Крістін, з якою вона дружила. Саме Крістін долучила Астрід до дивовижного, хвилюючого світу, в який можна було потрапляти, читаючи казки. Вразлива Астрід була вражена цим відкриттям, а пізніше і сама опанувала магією слова.\nЇї здібності стали очевидними вже в початковій школі, де Астрід називали «віммербюнской Сельмою Лагерльоф», чого, на власну думку, вона не заслуговувала.\nПісля школи, у віці 16 років, Астрід Ліндгрен початку працювати журналістом у місцевій газетіWimmerby Tidningen. Але через два роки вона завагітніла, не будучи заміжньою, і, залишивши посаду молодшого репортера, поїхала до Стокгольма. Там вона закінчила курси секретарів і в 1931 році знайшла роботу за цією спеціальністю. У грудні 1926 року в неї народився син Ларс. Тому що грошей не вистачало, то Астрід довелося віддати гаряче улюбленого сина в Данію, в сім'ю прийомних батьків. У 1928 році вона отримала роботу секретаря в Королівському автоклубі, де познайомилася зі Стуре Ліндгреном (1898-1952). Вони одружилися в квітні 1931 року, і після цього Астрід змогла забрати Ларса додому.


Твіндемія: чим небезпечна нова пошесть і коли її чекати\nVideo: Ще одна пошесть? Чим небезпечна “твіндемія” і коли на неї чекати\nГоловні новини короновірусу в Україні та світі. Пандемію COVID-19 оголосили у березні 2020 року. Та тепер науковці попереджають ще й про загрозу так званої "твіндемії". За їх словами, вона може бути ще небезпечнішою за попередню пошесть, адже поєднає у собі одразу два віруси. [read_more_news] Що таке твіндемія? Коли її чекати? Які нові небезпеки піготувала особливо заразна "Дельта"? Та невже AstraZeneca створила ефективні ліки від коронавірусу? Усі подробиці — у сюжеті Альони Нестеренко. Нагадаємо, раніше ми розповідали про небезпеку коронавірусу для дітей. Фото: Unsplash\nГоловні новини короновірусу в Україні та світі.\nПандемію COVID-19 оголосили у березні 2020 року.\nТа тепер науковці попереджають ще й про загрозу так званої “твіндемії”.\nЗа їх словами, вона може бути ще небезпечнішою за попередню пошесть, адже поєднає у собі одразу два віруси.\nТакож по темі: По святих місцях коронавірус не ходить? Експерти про найабсурдніші коронаміфи Всіх вакцинованих контролюватимуть через 5G? Експерти спростували головні коронаміфи Коли закінчиться пандемія коронавірусу? Вчені зробили сенсаційну заяву\nКоли її чекати?\nЯкі нові небезпеки піготувала особливо заразна “Дельта”?\nТа невже AstraZeneca створила ефективні ліки від коронавірусу?\nУсі подробиці — у сюжеті Альони Нестеренко.\nНагадаємо, раніше ми розповідали про небезпеку коронавірусу для дітей.\nICTV / Ранок / Ще одна пошесть? Чим небезпечна “твіндемія” і коли на неї чекати / 15.10.2021 15:15