Визначні Тобольські місіонери-українці — Студопедия\nВизначні Тобольські місіонери-українці\nа) Святитель Філофей (Лещинський).\nПершого лютого 1702 р. в Москві за участю Місцеблюстителя Патріаршого престолу Рязанського митрополита Степана Яворського був посвячений у сан митрополита Сибірського й Тобольського архімандрит Філофей Лещинський.1\nЦим актом було виконано волю імператора Петра І, який 1700 р. спеціальним розпорядженням наказав Київському митрополитові Варлааму (Ясинському) «пошукати в малоросійських містах і монастирях з архімандритів й ігуменів або інших знаменитих ченців людину не тільки добру, благу, непорочного життя, а й учену, щоб він, ставши митрополитом у Тобольську, міг із Божою допомогою поступово в Китаї та Сибіру людей, перебуваючи в сліпоті ідолослужіння, приводити до пізнання істинного Бога».2\nНародився знаменитий місіонер 1650 р. в Україні в небагатій шляхетній родині Лещинських. Точного місця народження, як і його світського імені, дослідники не знають. Можна лише припустити, що народився він у Галичині, де прізвище «Лещинський» поширене. Вищу освіту майбутній святитель здобув у Києво-Могилянській колегії, яка згодом стала Київською академією. По її закінченні одружився та став парафіяльним священиком. Овдовівши, Фелофей прийняв чернечий постриг і поселився в Києво-Печерській Лаврі. Невдовзі, його обрали економом. Пізніше він був на посаді Брянського Свєнського монастиря, приписаного до Києво-Печерської Лаври, звідки й був покликаний на архипастирське служіння3 в Сибір. Рекомендував Лещинського на Тобольську кафедру св. Димитрій Ростовський, після відмови його самого обійняти Сибірську митрополію з огляду на стан здоров’я.4 Те, що побачив святитель в Сибіру слабодухого могло б привести до відчаю. Ще на шляху в Тобольськ, заїжджаючи в міста й села, митрополит Філофей запитував віруючих: «Як молитеся Богові?» — на що багато хто відповідав: «Не знаємо, що таке молитва».5 Прибувши в Тобольськ, 4 квітня 1702 р. про свої враження він пише в грамоті архімандритові Троїцького селенгінського монастиря Михаїлу: «Сповіщаєм вашому братолюбству, що по дорозі з царствуючого града Москви в місто наше напрестольне, бачив я таке безчинство велике, що навіть не хочу про це писати».6\nХрамів у єпархії, як і священослужителів було дуже мало. На момент прибуття святителя в Тобольськ, велетенська територія сибірської митрополії нараховувала всього 160 церков.7 У деяких храмах через брак коштів, відсутність начиння та несумлінність священиків церковні служби не відправлялися. Зміцнювалося магометанство, а переважна більшість корінного населення залишалась язичниками. Розкольники, що переселились у Сибір, вдавалися до самоспалення, чим ще більше ускладнювали і так важку ситуацію.\n6 грудня 1702 р. митрополит Філофей скликає в Тобольську церковний собор, який став однією з найпомітніших подій сибірського православ’я.8 На соборі було укладено соборні статті, які стосувалися Богослужінь, виконання треб, життя й побуту духовенства й мирян.\nВідразу після собору, митрополит Філофей пише прохання до Петра, в якому в 25-ти пунктах окреслює церковні потреби Сибірської єпархії.9 Прохання задовольнили далеко не повністю, коштів на утримання архієрейського дому й парафіяльного духовенства, як і раніше, бракувало. Петро І навіть не дозволив митрополиту Філофею перенести мощі св. мученика Василія Мангазейського з Туруханська в Тобольськ.10\nДіяльність Філофея була різноманітною. Багато він потрудився на ниві духовного просвітництва. Наприкінці 1702 р. при архієрейському домі засновується школа, куди запросили на викладання київських і чернігівських монахів. Митрополит хоче ввести в школі латинську мову та мріє про відкриття типографії для друкування навчальних посібників і книжок духовного змісту, але це йому забороняють.11\nВідомо, що вже при митрополитові Філофеї в Тобольській духовній школі навчалися діти новохрещених остяків, вогулів і тунгусів. 1715 р. наказав він навчати дітей хантів і мансі настоятелю Верхотурського Нікольського монастиря.12\nСтворенням 1704 р. першого церковного хору з засланих за невеликі провини козаків митрополит Філофей запровадив у Сибіру практику проведення богослужінь у супроводі багатоголосого хору.13 Він також дбав про будівництво та оздоблення храмів. Разом із сибірськими у будівництві брали участь запрошені з Києва майстри. 1710 р. Київські різьбярі й художники зробили в Тобольському Софіївському соборі чудовий іконостас, який викликав загальне замилування сибіряків.14\nПроте найважливішою для митрополита Філофея була безпосередня праця на місіонерській ниві. Святитель займав двічі Тобольську кафедру: з 1702-го до середини 1711 р. та з 1715-го до кінця 1721 р. Місія першого періоду зосереджувалася, головним чином, у районі Березова, досить близько на північ від Тобольська, на Іртиші та Обі. За особистими указами Петра І від 1 грудня 1705 р. й від 7 червня 1710 р. місіонери навертали в православ’я тамтешніх остяків, самоїдів, які перебували під владою шаманів. Новохрещеним для заохочення видавали одяг і зерно за державний кошт.15 Митрополит Філофей виношував ще грандіозніші плани. 1702 р. він поставив завдання підготувати місію в Китай і на Камчатку.\nТого ж року, невтомний Тобольський митрополит направив духовну делегацію до глави монгольських буддистів — Кутухти. Делегація спілкувалася з ним про релігію і навіть погодилася на запропоноване Кутухтою невеличке змагання в мудрості. Історик Сибіру П.А.Словцов писав, що це посольство принесло «тобольській ієрархії першу інформацію про зовнішні обряди буддизму і, можливо, про дух його».16\n1705 р. митрополит Філофей відправив групу місіонерів на чолі з архімандритом Мартиніаном на Камчатку, де було влаштовано Цепенську пустинь.\n1709 р. він тяжко захворів і відійшов на спокій у Тюменський Троїцький монастир, де прийняв схиму, з ім’ям Феодор, та відмовився від кафедри. Тут з особливою ностальгією згадує святитель рідну землю та Києво-Печерську Лавру, мріє повернутися до неї. У листі до будівничого Усть-Киренського Троїцького монастиря монаха Іоасафа, він пише: «Відомо тобі буде, що я, з волі Божої, залишивши архієрейство, прийняв схиму й хочу бути на спочинку в Києво-Печерському монастирі».17\n1707 р. з благословення митрополита Філофея, для покращення управління величезною єпархією і укріплення місіонерської діяльності було запроваджено вікаріатство Тобольської єпархії. Першим вікарним єпископом в Іркутську призначено українця архімандрита Варлаама (Косовського), котрому підпорядковувалися місіонерські монастирі Східного Сибіру: Нерчинський Успенський і Посольський Преображенський.17\nПроповідь святителя зустрічала спротив, але не всюди однаковий. Приміром, вогули, котрі ще не потрапили під вплив мусульманства, хоча й шумно висловлювали свою прихильність до релігії предків, але таки вступали в розмови з проповідниками віри, і, згодом, погоджувалися хреститись. Цілком інакше ставилися до місіонерів ті ж таки вогули, які були під впливом мусульманства. Наприкінці другої подорожі (1715) вони люто напали на православних місіонерів і навіть убили декого з них. Тричі загрожувала смерть і самому митрополитові, але, як пише супутник і біограф святителя Філофея, випускник Києво-Могилянської Академії, Григорій Новіцький, «десницею Вишнього соблюдаемый», залишився неушкодженим.18\nЩоб зрозуміти характер Філофея, усвідомити подвиг святителя, наведемо кілька прикладів із його життя. Так, під час другої подорожі 1713 р., яка була дуже успішною і багато язичників і навіть шамани прийняли хрещення, все-таки жителі Больше-Атлимського містечка вчинили проповідникам рішучий спротив. Вони зібралися на березі річки з луками та стрілами, погрожували вбити митрополита Філофея і навіть не дозволяли місіонерам підпливти до берега. Піднялася буря, яка викинула судно на піщану мілину, і святитель водою пішов на берег. Язичники спочатку відмовились слухати його проповідь. Три дні митрополит розмовляв із ними, переконуючи їх і насамкінець усі вони, зокрема й шаман, самі попросили в нього хрещення. Загалом під час цієї другої подорожі він навернув у християнство до 3500 язичників.19\nПід час третьої подорожі 1714 р., коли він був у Березовському краї, у буренькинських юртах язичники напали на місіонерів, обстрілявши їх із луків. Одного священика вони поранили в голову, келейникові Філофея стріла потрапила в плечі, монахові, що підняв руки до неба, прострілили долоні. Усі супутники Філофея повернулися на судно, тільки він один свідомо залишився на березі, піддаючи себе смертельній небезпеці.20 Остяцький старшина Ушанко вистрілив із пищалі у святителя, але куля прошила тільки його одяг. Ушанка ув’язнили та згодом кинули в Тобольську в’язницю. Філофей простив кривдника, і за згодою останнього, хрестив його.21\nОсь якою безстрашністю й самопожертвою святителя завойовувалися душі язичників і магометан. Крім цього, вся благовісницька діяльність сибірського просвітителя була проникнута духом євангельської лагідності. Дослідник П.Буцинський писав про нього: «ми не знаємо жадного випадку, щоб схимонах Феодор застосовував будь-яке насильство під час хрещення сибірських інородців».22\n10 червня 1715 р. відійшов до Господа митрополит Іоан Максимович. Указ Петра І про призначення Філофея знову на Тобольську кафедру застав схимника в рідному Києві, куди він у другій половині 1716 р. прибув із Тюмені на богомілля. 20 березня 1717 р. Філофей повертається в Тобольськ.25 У новий період управління Тобольською митрополією святитель більше уваги приділяв східним районам Сибіру. З актів, що збереглися в Іркутському й Селенгінському монастирях, установлено, що в січні 1719 р. митрополит Філофей проживав у Томську, у квітні та травні того ж року, а потім восени — в Єлисейську, в червні — в Туруханську. Кінець 1719 р. і початок 1720 р. він провів в Іркутську, подорожуючи Байкалом і за Байкал, весною плавав Ангарою.24 Святитель під час цих подорожей правив богослужіння, висвячував священиків, укріпляв у вірі новохрещене корінне населення Сибіру, закладав каплиці та храми.\n1721 р. митрополит Філофей знову йде на спокій у Тюменський монастир, де провів останні роки життя у великій бідності, не отримуючи навіть призначеної йому пенсії. Насамкінець, 1726 р., 76-літнім старцем схимонах здійснює свою останню проповідницьку подорож в Обдорськ до язичників-остяків, дорогою оглядаючи влаштовані ним раніше церкви та зміцнюючи у вірі своїх духовних дітей. Упокоївся сибірський апостол 31 травня 1727 р. в Троїцькому Тюменському монастирі, де за заповітом його й поховали.25\nНаступник Філофея на Тобольській кафедрі митрополит Антоній Стаховський писав про нього так: «Цей архієрей працю євангельської проповіді здійснював до своєї смерті; охрестив у Сибіру до 40000 язичників і побудував для них 37 церков», закликаючи до Христа не страхом, але «тільки євангельською проповіддю та своїми трудами».26\nРосійською церквою митрополит Філофей Лещинський зарахований до лику святих. Учасниками апостольського подвигу митрополита Філофея було чимало українців, однак імена лише декотрих нам відомі. З українців, без сумніву, соратниками святителя були Антоній Платковський, якого взято з Москви 1717 р. ієродияконом, а потім призначено будівельником Іркутського монастиря (з 1730 р. його архімандрит), де він започаткував і місійну школу. Також архімандрит Іларіон Лежайський. Зі світських осіб допомагали митрополитові вже згадуваний Григорій Новицький та Іван Перевицький, заслані в Сибір у справі гетьмана Мазепи. Григорія Новицького гетьман Мазепа призначив своїм резидентом у Польщі. Коли викрили союз гетьмана з Карлом XII, Новицький одержав наказ російського уряду повернутися до Києва, де його ще до Полтавської битви узяли під варту, як свояка Орлика. Вивезений до Москви, і перебуваючи у в’язниці, він подав 1712 р. чолобитну Сенатові, у якій просив залишити його в Москві за порукою, а не засилати, як було вирішено, у Сибір. Прохання його відхилили й у жовтні 1712 р. заслали до Верхотур’я. Митрополит Філофей під свою відповідальність брав Новицького в місійні подорожі, які той описав в «Кратком описании о народе остяцком» 1715 р. Новицького, як і Перевицького, було поставлено для нагляду й керівництва християнського життя новохрещених остяків. Закінчилося життя Григорія Новицького мученицькою смертю. Його вбили після смерті митрополита Філофея остяки-погани.27\nб) Святитель Іоан (Максимович).\nКоротким було архипастирське служіння митрополита Іоана в далекому Сибіру й на схилі літ воно здійснювалось, але все-таки він залишив помітний слід в історії цього краю, як і в історії всієї Церкви.\nНародився святитель Іоан у м. Ніжині, на Чернігівщині в грудні 1651 р. Згодом з батьками та з шістьома меншими братами він переїжджає жити до Києва. Родове прізвище батька було Васильківський, та він частіше підписувався Печерський, бо жив недалеко від Києво-Печерської Лаври.1 Від імені батька Максима став він Максимович, тобто від звернення по-батькові. Трансформація звернення по-батькові у прізвище довершилась у Росії.2\nМайбутній святитель здобув освіту в Київській Колегії, з часом реформованій в Академію. Під керівництвом обдарованих викладачів Інокентія Гізеля, Іоанікія Галятовського й інших відданих Православ’ю та православній богословській науці вчителів, у ньому було посіяно глибоку любов до богословських занять, яким він і віддавався з усією ревністю молодості. Блискуче закінчивши 1676 р. курс Могилянської Колегії, він залишається при ній учителем латинської мови. Тоді ж і прийняв чернечий постриг у Києво-Печерській Лаврі. Молодому ченцю дають відповідальний послух проповідника й відтоді розкривається його особливий талант до проповідництва.3\n1681 р. вже ієромонаха Іоана Максимовича призначають намісником Новопечерського Брянського Успенського монастиря, відомого під назвою «Свєнського». На прохання Київської Лаври, цар Феодор Олексійович віддав цей монастир, хоча він перебував уже на території Росії. Віддав із метою переховування в ньому братії та її архімандрита на випадок військових дій. Ієромонах Іоан Максимович був першим намісником від архімандрита лаври в цьому монастирі, займаючи становище «Новопечерського» намісника впродовж 15 років.4\n1606 р. Іоана Максимовича призначають архімандритом Єлецького монастиря, а 10 січня 1697 р. в Москві патріарх Адріан5 висвячує його на Чернігівську архіпастирську кафедру.\nАрхієпископа Іоана любила й шанувала чернігівська паства за його натхненні богослужіння та глибоко повчальні проповіді. Тому дуже шкодувала Чернігівщина за улюбленим архієреєм, коли розійшлася чутка про призначення архієпископа Іоана в далекий Сибір на кафедру митрополита Тобольського й усього Сибіру.\nМало хто з архієреїв погоджувався бути архіпастирем Сибірським. Клімат Сибіру, а ще більше, контингент людей, які жили там, лякав їх. Крім темних і ворожих іновірців у Сибіру було багато злочинців, котрі відбували покарання. Тому йшли на Тобольську кафедру святителі, готові на самопожертвування заради поширення віри Христової. Невипадково серед них стільки святих, уславлених нетлінністю мощів і численними чудесами.\nІоан опікувався освітою духовенства, цим доповнюючи апостольську працю невтомного святителя Філофея.7\nПровидіння Боже звело разом ці дві могутні постаті, двох великих українців — Іоана й Філофея — для справи благовістя. Не здійснив би митрополит Філофей своїх героїчних місіонерських подорожей, якби залишився управляти митрополією. Тільки завдяки спільній праці двох святителів, місіонерська справа одержала такий поштовх, який протягом майже цілого століття відчували наступні місіонери. Без цього поштовху налагодити місіонерську справу було б майже неможливо. Резонанс спільної діяльності двох архіпастирів докотився до Аляски й далекого Китаю.\n1714 р. святитель Іоан відправив у Пекін місію на чолі з архімандритом Іларіоном (Лежайським). У Тобольську він розпочав видавничу діяльність, використовуючи створену ним у Чернігові типографію. До цього часу належить видання митрополитом Іоаном «Илиотропиона» слов’янсько-російською мовою, щоб його розуміли і сибіряки, ці «діти природи».8 Це був останній твір святителя, а до нього з-під пера свят. Іоана вийшло багато інших. У Чернігові він видав «Нравоучительное зерцало» 1703 р. і 1708 р. «Толкование на 50-ий псалом» 1708 р., «Царский путь Креста» 1709 р.; «Богомыслие» 1710—1711 рр.. З його іменем також пов’язують «Латино-греко-российский лексикон»9 та інші твори. Свою працю над «Илиотропионом», як свідчать деякі дослідники, митрополит Іоан розпочав ще обіймаючи посаду викладача в Києві, де видав його латинською мовою. І тільки в Тобольську, до кінця опрацювавши, випускає слов’янсько-руською мовою. «Илиотропион» у перекладі з грецької — соняшник. Цей улюблений ще з юних літ святителем образ соняшника став для нього аналогією, яка допомагала виявити узгодження волі людської з волею Божою. Отож святитель і поклав цей образ в основу «Илиотропиона». «Єдиним істинним засобом для досягнення нашого благополуччя, — у цьому житті й у майбутньому — пише святитель, — є постійне звернення нашої уваги в середину самих себе, на власну совість, на свої думки, слова й діла, щоб зважити їх не упереджено: це відкриє нам наші помилки в житті й укаже єдиний шлях до спасіння. Шлях цей є всеціле вручення всього єства нашого, всього себе з усіма обставинами нашого життя волі Божій. Емблемою такого звернення нашого до Бога нехай слугує нам рослина соняшник, нехай він буде завжди перед очима нашими.\nХристиянине! Запам’ятай це раз і назавжди, що соняшник і в похмурі дні рухається по колу за сонцем через незмінну любов і потяг природний до нього. Нашим сонцем, освічуючи наш життєвий шлях, є Воля Божа; вона не завжди безхмарно освітлює нам дорогу життя; часто з ясними днями чергуються похмурі для нас дні: дощі, вітри, бурі здіймаються. Але нехай буде така ж сильна любов наша до нашого Сонця, волі Божої, щоб ми нерозлучно з нею могли й у дні неспокою та скорбот, як соняшник у дні похмурі, продовжувати безпомилково пливти життєвим морем, за наказами «барометра» й «компаса» волі Божої, яка провадить нас у безпечну пристань вічності».10\nТепер зрозуміло, чому святитель Іоан погодився на Сибірську кафедру — він сприйняв це призначення як Волю Божку, котрій неодмінно слід коритися без нарікань і скарг. Він розумів, що дуже потрібний цій пастві й віддавав їй усі свої сили й таланти. Як свідчать сучасники святителя, для пастви своєї митрополит Іоан був не начальником, а справжнім духовним батьком, зв’язок із нею був у нього внутрішнім, глибоким і сердечним. У спілкуванні з усіма, він був простим і доступним. Двері його дому завжди були відчинені для всіх, особливо він допомагав найбіднішій верстві населення своєї єпархії не тільки словом, а й ділом. Уже за життя митрополита Іоана його паства бачила в ньому великого молитвеника за неї перед Богом. Він майже щоденно здійснював богослужіння в храмі. У вікнах його келії до глибокої ночі, а часом і до зорі, можна було бачити відблиск свічки та слабку тінь молитовно схиленої фігури перед невеликим аналоєм. Особистий приклад святого чистого життя, який доводив істинність православної віри, робив свій внесок у справу навернення й удосконалення хрещених, який був не меншим від внеску найсміливіших і самовідданих місіонерів. Один подвиг доповнював інший і це приводило до надзвичайних успіхів місіонерської справи.\nНа колінах перед іконою Божої Матері, привезеною з Чернігова, 10 червня 1715 р. скінчив своє життя святитель. Пам’ять про святителя Іоана бережуть сибіряки, а в Україні, на жаль, мало знають про свого святого. Він і сьогодні спочиває в Тобольському соборі. 1916 р. святителя Іоана Максимовича було канонізовано Російською Православною Церквою.11\nПо смерті святителів Іоана Максимовича та Філофея Лещинського, причислених до лику святих, Сибірську кафедру очолив ще один українець — митрополит Антоній Стаховеький (1721—1740), за якого почався відхід хрещених до старої віри. Антоній Стаховський головну увагу зосередив на збереженні жнив, зібраних його попередниками. 1727 р. він звітує Святійшому Синодові про відхід у язичництво остяків і просить розширити систему пільг. Синод дає Антонію 1000 рублів і в указі від 1730 р. рекомендує відмовитися від насильницького хрещення й не залучати до цієї діяльності «жорстких» місіонерів.\nУсіх своїх сил докладав митрополит для розвитку й заохочення місіонерства в Сибіру. Турбуючись про справжніх опікунів над новонаверненими християнами, св. Антоній не тільки сприяв місіонерській праці своїх попередників, а й сам продовжив її. Він посилює духовні місії на Камчатці й у Китаї. 1725 р. в Іркутському Вознесенському монастирі відкриває російсько-монгольську школу, яка готує місіонерів для Монголії і Китаю, виділяє самостійну Іркутську єпархію для кращого успіху місіонерства. Митрополит Антоній реорганізує в Тобольську слов’янсько-російську школу, збільшує в ній термін навчання. У пам’яті народу залишився св. Антоній як будівничий храмів і монастирів. При ньому вперше в Сибіру на Тагільському заводі відлито великий дзвін вагою 1011 пудів для Софійського собору Тобольська. Спочив він 1740 р. Канонізований Російською Православною Церквою 1984 р.12\nПісля митрополита Атонія Стаховського, який спочив 1740 р., був цілий ряд митрополитів-українців, котрі очолювали сибірську кафедру: Нікодим (Сребницький) з 29.05.1740 р. до 1741 р., Арсеній (Мацієвич) з 1741 р. до 1742 р., Антоній (Нарожницький) з 26.09.1742 р. до 9.10.1748 р., Сільвестр (Гловацький) з 6.07.1749 р. до 9.10.1755 р.13 Усі вони, в міру своїх сил і відповідно до терміну перебування на Тобольській митрополичій кафедрі, зробили внесок у справу місіонерства. Завершує список українських митрополитів у ХVІІІ столітті в Тобольську святитель Павло (Конюшкевич).\nв) Святитель Павло (Конюшкевич).\nОсобистість святителя Павла Конюшкевича вже майже два століття викликає велику зацікавленість православних істориків, починаючи з 1827 року, коли митрополит Київський Євгеній (Болховітінов) виявив його нетлінні мощі. Того року приготували новий склеп під підлогою Великої Лаврської церкви, щоб перенести туди розміщені в різних місцях гробниці. І ось, митрополит Євгеній пише: «цього 1827 р., 12 червня, доповіли мені, що в усипальниці під Стефанівським приділом тіло Тобольського архієрея Павла, але спочиває у гробі поверх землі і було призначене для погребіння на новому місці, виявилось нетлінним, чому і наказав я залишити подивитись мені самому, але того дня не встиг зробити огляд. В наступну ніч, коли я заснув, уявилась мені буря, яка хитала будівлю, від чого я прокинувсь і почув, що по залах твердими кроками хтось йде в мою спальню. Двері відчинились і уввійшов невідомий муж, осяяний світлом, в архієрейському одязі, з гнівом на обличчі. Припіднявшись на ліжку, я хотів встати і поклонитися йому, але не міг, тому, що ноги, особливо коліна, в мене сильно затремтіли. Той, що прийшов, сказав мені: «Чи даси нам почивати, чи ні? Не даси нам почивати, не дам тобі і я ніколи почивати». Потім він вийшов такими же кроками зі спальні. Вранці я прийшов до гробу архієрея, котрого напередодні хотів оглянути. Коли зняли кришку, то побачив того самого святителя Божого Павла, котрий явився мені вночі, і в тому ж облаченні. З сльозами цілував я руки його, відслужив панахиду і наказав залишити гріб на попередньому місці». Через 40 років Лавру відвідав Олександр II з імператрицею в супроводі церковного історика й письменника М.В.Толстого. Він пише: «Разом з іншими богомольцями я спускався в цей склеп. Припідняв кришку простого дерев’яного гробу, зняв пелену з лику святителя й усі ми були вражені надзвичайним нетлінням мощів. Павло був таким, ніби щойно заснув: русе з сивиною волосся й борода, лице спокійне, з заплющеними, дещо впалими очима; руки, складені на грудях; митра та облачення — все повністю збереглося, хоча пройшло вже майже 100 років як тіло святителя покоїться в гробі. Цього чудесного нетління не можна приписати дії повітря чи інший місцевий причинам, адже інші тіла в тому склепі зітліли й розклалися».1\nБагато дослідників вивчали його життєвий шлях, торкаючись різних аспектів його діяльності. Серед авторів дорадянської доби: Зноско В. свящ. «Жизнь и чудеса святителя Павла митрополита Тобольского и Сибирского»; Титов Ф., прот. «Павел Конюшкевич Митрополит Тобольский и Сибирский», Титликов Б.В «Павло Конюшкевич, митрополит Тобольський». Зацікавленість особистістю св. Павла виявив Карташов А.В. у своїх «Очерках по Истории Русской Церкви». Останні праці дослідників такі: Симонюк В. канд. дисертація «Життя і діяльність митрополита Тобольського Павла Конюшкевича», Швець О., прот. Святитель Павло (Конюшкевич) Митрополит Тобольський, його життя та діяльність2, Нас найбільше цікавить місіонерська праця святителя Павла.\nПочаток формування його, як особистості, припадає на роки, проведені майбутнім святителем у своєму рідному місті Самборі, що на Галичині. Народився він 1705 року в родині Самбірських міщан на прізвище Конюшкевичі. Хоча більшість українського населення Прикарпаття того часу усвідомлювала себе православними, але формально їх відносили до уніатів, бо ще 23 червня 1691 року таємний уніат єпископ Перемишльський Інокентій Винницький уже відкрито проголосив у Варшаві від себе й за свою паству про перехід православної Перемишльської єпархії до унії. Як відомо, Інокентій Винницький був останнім православним Перемишльським єпископом, до юрисдикції якого належав Самбір. Звичайно, були ще православні священики, які таємно духовно окормлювали своїх вірних, були братства, можливо й існували православні школи3, але все те діялося нелегально. Тому немає точних даних, де саме зробив перші кроки навчання малий Петро (таке було його ім’я до постриження), у православній чи уніатській школі. За словами одного з дослідників, хоч де навчався майбутній святитель, одне зрозуміло, що формувався він у православному оточенні4. У той час православна самосвідомість була в переважної більшості українського населення Галичини.5 Відомо також, що населення Самбора було поліконфесійним: там жили латинники, уніати, протестанти, євреї та інші. Чи не відтоді, ще з дитинства, у святителя Павла виникло бажання навертати іновірців до православ’я, віри, яку сповідували його батьки й він. Згодом, через багато років, це бажання він реалізує в далекому Сибіру, приводитиме до спасіння людей, що перебували в темряві язичництва.\nБатьки Петра, бачачи у свого сина особливі здібності, а також бажаючи дати йому освіту в дусі православної віри, відправляють його, ще зовсім юного, хоч у рідне й дороге, та все ж таке далеке місто — Київ. Різні дослідники по-різному визначають рік вступу Св. Павла в Київську Академію. Зноско В. вважає, що 1715 році, а Титлинов Б.Ф. подає 1716—1717 р. Найімовірніше, що це був 1721 р., про що переконливо, ґрунтуючись на простій логіці, доводить протоієрей Олександр Швець, у своїй кандидатській роботі.6 Навчання проходило в Київській Академії, яку він закінчив 1733 р. в 28-річному віці. Того ж року його було пострижено в ченці з ім’ям Павло, а через рік (1734) він прийняв сан священика.Його, як здібного, призначають учителем риторики й поезії. У 1740—1741 рр. майбутній святитель супроводжував архімандрита Київської Лаври Тимофія (Щербацького) в довгій подорожі до Санкт-Петербурга. Павла помітили, оцінили й викликали на посаду проповідника Московської Академії, яка була тоді в Заіконоспаському монастирі. 1743 р. Новгородський архієпископ Амвросій (Юшкевич), учитель Павла по Київській Академії, запросив його до себе та зробив архімандритом першого за честю й багатством Юріївського монастиря, у якому він перебував 14 років. Звідти Павла призначили 1758 р. митрополитом у Тобольськ.\nПрибувши в Тобольськ і познайомившись зі станом справ у єпархії, святитель Павло визначив для себе кілька стратегічних напрямів. Перше, чим він старанно зайнявся, було просвітництво. Колишній викладач Київської Академії та проповідник Московської Академії відразу звернув увагу на семінарію при архієрейському будинку. Заснована ще 1702 р. митрополитом Філофеем (Лещинським), на час приходу святителя Павла в Тобольськ вона занепала. Це, певне, була єдина семінарія Руської Церкви, яка не мала повного курсу навчання. У ній не було вищих класів філософії та богослов’я. Таке становище можна пояснити великим браком кандидатів на церковні посади, через що ніколи було чекати закінчення повного курсу навчання.7\nПроте головною причиною занепаду семінарії була відсутність державного фінансування. Згідно з Духовним регламентом, духовні школи вважалися школами при архієрейських будинках. Єпархіальні архієреї мали дбати про відкриття шкіл і утримувати їх на місцеві кошти. Тому стан духовної освіти в тій чи іншій єпархії залежав, переважно, від особи єпархіального архієрея. Тобольська єпархія, хоча за територією була й найбільшою, але далеко не багатою. Утримувати на свої кошти семінарію архієреєві було практично неможливо. Святитель Павло подає прохання в Святійший Синод про надання їй статусу штатної семінарії, але тільки 1765 р. домігся дозволу на отримання для неї 490 рублів на рік.8\nВідкривши відсутні два класи — богослов’я та філософії — вчений ієрарх сам особисто і безпосередньо контролював викладання уроків. Збільшивши кількість семінарських предметів, ревний архіпастир почав дбати про збільшення складу її викладачів. Звертається він до рідного Києва, й не стільки до Академії, скільки до Києво-Печерської Лаври, яка завжди мала вільних учених ченців. Після зволікань, нарешті прохання сибірського святителя задовольнили й у січні 1764 року в Тобольськ відіслано двох учених ієромонахів: Саватія Ісаєвича й Веніаміна Бєлковського.9\nКрім піклування про семінарію, яка мала виховувати грамотних пастирів-місіонерів, святитель задумав заснувати цілу мережу нижчих духовних училищ. Так, у 1759—1764 рр. у Тобольській єпархії було засновано низку так званих «заказних» шкіл, розташованих у «заказах». Це були школи в Барнаулі та Троїцьку, 1760 р.— у Красноярську й Верхотур’ї, 1761 р. — у Єкатеринбурзі, Далматові, Рафаїлові. Пізніше відкрилися школи й в інших заказах — Тарському, Томському, Самарівському, Ішимському, Туринському. Ці школи мали чотири класи: фари, інфіми, граматики й синтаксими. Після них учні мали вступати в піїтичний клас семінарії.10\nСвятитель Павло усвідомлював також важливість будівництва нових храмів для поширення християнства на території Сибіру. Він наполягав, аби будувалися камінні церкви. Разом з тим, намагався навести порядок із процедурою оформлення церковного будівництва, а також із збиранням коштів на будівництво нових храмів. Так, 1759 р. по духовних заказах було розіслано указ; у ньому докладно перераховувалися пункти, з яких у майбутньому мало складатися прохання парафіян про будівництво чи відновлення церкви.11\nСвятитель Павло не хотів миритися з безконтрольним збором пожертв на будівництво храмів. Ще попередні архієреї для нього ввели «шнурові книги» у яких ті, що збирали кошти, повинні були суворо стежити за записами пожертв. Дозволи на подібні збори видавалися десятками й сотнями безперешкодно. Митрополит Павло обмежив кількість шнурових книг і видавав їх переважно тоді, коли будувалася камінна церква, яка вимагала більших затрат.12 Загалом, на думку дослідників, саме Павло Конюшкевич у 1760-их роках зумів різко покращити діловодство та звітність у своєму відомстві, які за інших архієреїв велися недбало.13 Завдяки порядку й контролю за час перебування святителя Павла на Тобольській кафедрі збудовано багато храмів, особливо камінних.14\nПерш за все, було відновлено Богоявленську Церкву, яка за місяць до приїзду святителя згоріла разом із дерев’яною Захаріївською церквою. На місці Захаріївської 11 червня 1759 р. митрополит Павло заклав камінну двохповерхову церкву: згори — на честь Воскресіння Христового, внизу — святих Захарії і Єлизавети, з приділом св. Димитрія Ростовського. 1 квітня 1761 р. в Тобольську було освячено камінну Христовоздвиженську церкву. Того ж року, 12 вересня освячена в нижньому поверсі камінна церква на честь Покрови Пресвятої Богородиці. 28 квітня 1762 р. в Тобольському жіночому монастирі архієрей освятив літню церкву Різдва Богородиці, а при Благовіщенській церкві того ж року завершилося будівництво камінної дзвіниці. У Стрітенській церкві 27 жовтня 1762 р. освячено приділ на ім’я св. мучениці Параскеви П’ятниці.\nУ Знаменському монастирі українець Михайло (Міткевич) 1767 р. завершив будівництво камінної дзвіниці й камінної двохповерхової церкви: внизу — на ім’я свят. Миколая, згори — на честь Казанської ікони Божої Матері.\nУ місті Березові 1765 р. на місці згорілого храму на честь Різдва Богородиці за грамотою митрополита Павла побудовано камінну церкву. У м. Ялуторовську в 60-ті роки ХVІІІ століття, згідно грамоти митрополита Павла, зведено двохповерхову камінну Стрітенську церкву. У Тюмені 1765 р. закладено камінну Успенську церкву. На місці Спаської дерев’яної церкви, яка згоріла 4 червня 1766 р., 1769 р. побудовано камінну.\nУ місті Тарі святитель освятив першу камінну двохповерхову Спаську церкву. У м. Красноярську близько 1759 р. розпочато будівництво камінної соборної Троїцької церкви. Також чимало збудовано й освячено преосвященним Павлом церков і в інших провінційних містах і селах.\nДбаючи про семінарію, яка мала випускати потрібну кількість священнослужителів, будуючи храми, наводячи порядок в єпархії, тобто, створюючи базис, митрополит Павло постійно й безпосередньо займався місіонерськими справами. Для ознайомлення зі станом місіонерської справи в єпархії святитель Тобольський здійснював особисті візити в різні місця, незважаючи на труднощі, пов’язані з подорожами по Сибіру. Так, приміром, у лютому-березні 1762 р. він відвідав «верховні міста та інші визначні місця Тобольської єпархії» (за маршрутом з Тобольська через Тюмень та Турінськ до Верхотур’я). Його супроводжував численний почет, який складався з архімандритів, священиків, дияконів та хористів, котрі, очевидно, були необхідні для здійснення архієрейського богослужіння в різних місцях єпархії.15\nНеподалік кафедри митрополита Павла було Джунгарське (Калмицьке) ханство, яке межувало з Південним Сибіром річками Іртишом й Ішімом. У першу чергу сюди звернув ревний архіпастир слово євангельської проповіді. З довірою поставилися калмики до проповіді святителя Павла й охоче хрестилися. Коли китайська армія в 1757—1758 рр. зруйнувала Джунгарське ханство, дехто з джунгарців і їхніх тайшів (князів) рятувались у російських фортецях: Семипалатинську, Усть-Каменогорську, Ямишевську й ін., а також у містах Тарі й Тобольську. Там приймали вони російське підданство та православну віру. Серед них був сам Контайша (хан) Амурсана з жінкою Бетей і сином Пунцуком, котрі, прибувши до Тобольська, жили в заміському архієрейському будинку.16\nЗ метою пожвавлення місіонерської справи у Тобольській єпархії, святитель Павло 1764 р. запровадив у Тобольську посади двох спеціальних місіонерів для проповіді християнства серед іновірців-ідолопоклонників і для утвердження новонавернених з язичництва в істинах православної віри. На затверджені тоді посади місіонерів святитель подбав призначити найосвіченіших осіб із середовища духовенства Тобольської єпархії.\nІнструкції, правила й поради, з якими звертався святитель Павло до різних духовних осіб своєї єпархії з цього приводу, ясно свідчать про глибоку любов та істинно апостольське піклування його про нещасних людей, що не знали правдивого Бога. Протопопів «заказчиків», а через них і загалом усіх священиків Тобольської єпархії святитель Павло настійливо переконував ставитися з любов’ю та поблажливістю до ще нехрещених, заохочувати їх до прийняття таїнства хрещення, охороняти й захищати їх від лиха. Так, приміром, в інструкції протопопам — Дем’янському й Норимському святитель Павло наказував: «Поганським народам проповідувати Слово Боже та приводити їх до пізнання Єдиного Триіпостасного Бога, у Трійці Святій славимого і поклоняємого від усього творіння Отця і Сина і Святого Духа. Навертати їх пристойним чином, беручи за приклад апостолів: добровільно, з ласкою і без озлоблення. Тих із них, котрі добровільно бажатимуть хрещення, просвіщати святим хрещенням, не обтяжуючи їх на перших порах. Навчати їх найкоротших і найнеобхідніших молитов та спостерігати за їхніми нахилами й намірами. А вже згодом, коли охрестяться, подати їм достатньо настанов, навчити молитов і смиренно розповідати про віру, надію й любов до Бога та ближнього. Запроваджувати в них християнські звичаї привітно й ласкаво. Щоб через це в інших розбудити бажання до святого хрещення, а образ і озлоблення не допускати».17\nВеликих зусиль доклав митрополит Павло для покращення внутрішньої організації місії. Уряд не піклувався про місію, більше заважав їй. Місцеві кошти після секуляризації були мізерні. Місіонерська справа вимагала не тільки особливого піклування з боку єпархіального архієрея, а й штату його помічників. Відсутність місіонерів ускладнювала справу просвіти іновірців; а тут, як писав митрополит Антоній Стаховський (1721—1740) роботи вистачило б не на 70, а на 700 проповідників.18\nЯк уже говорилося, святитель Павло домігся від Святійшого Синоду дозволу лише на дві посади спеціальних проповідників місіонерів. Хоча їм і було призначено зарплату, але про регулярне надходження її не подбали. Коли Святійший Синод 19 травня 1768 р. вимагав відомості з єпархії про проповідників серед іновірців, то з Тобольської єпархії повідомили, що призначена проповідникам-місіонерам: протоієрею Афанасію Туясову та протоієрею Олексію Михайлівському зарплата з кінця 1766 р. в Тобольськ не надходила.\nУряд Катерини II практично припинив підтримку православної місії. Збідніла Тобольська кафедра після проведення секуляризації була неспроможна за власні кошти підтримати місіонерську справу. Якщо 1753 р. в Тобольській єпархії хрестилось 462 людей, у 1764 — 361 людина; то за даними Тобольської консисторії 1765 року було хрещено 176 людей, 1766 року — 34 людини, 1787 року — 97 людей, а 1768 року — 30 людей. Тобто, місіонерська справа не розвивалася, а навпаки, послаблювалася. Але в цьому немає жодної провини святителя Павла. «Згори» більше цікавилися створенням нового в катерининському дусі наказу для місіонерів, аніж проблемами місіонерів.19\nНа жаль, і місіонерська справа часом страждала від зловживань виконавців. Вони перебували далеко від начальства, у віддалених улусах і святу справу, бувало, перетворювали на предмет наживи, хоча святитель Павло категорично наказував: «місіонерську діяльність проводити з усяким старанням і добрим порядком не ображаючи й не озлоблюючи нікого й до хабарів не торкатися».20\nАле часто новохрещене населення тубільців, під впливом своїх нехрещених одноплемінників, звинувачувало місіонерів і в неіснуючих зловживаннях. Скарги на примусове навернення в християнство надходили до Синоду постійно ще при попередниках митрополита Павла. Однак Синод ставився до них раніше з недовірою. Тепер, коли до влади прийшла Катерина II, ситуація змінилася. Відчувши її ставлення до архієреїв і до Церкви загалом, скаржники безперервною чергою потягнулися в Петербург. Оббиваючи пороги установ і начальства, ходаки очорнювали своїх, невгодних їм священиків, протопопів і, зокрема, архієрея. Обер-прокурор Меліссіно й імператриця були готові слухати й вірити будь-яким звинуваченням на митрополита Павла, як земляка митрополита Арсенія Мацієвича *, і, зокрема, звичайно, підозрювали в ньому ворога секуляризації.\nПідозри ці були небезпідставні. Після сумнозвісного указу від 26 лютого 1764 року в Сибіру в монастирів було відібрано вотчини з селянами й самі монастирі розділено на класи. З 17-ти монастирів, на які всі сибірські митрополити покладали надії, як на найкращий засіб боротьби з розколом і поганством, шість було закрито, ті, що залишилися, після конфіскації земель були сильно підірвані в засобах існування, бо в малозаселеному бідному Сибіру землеволодіння були значно важливішими для них, ніж для монастирів у центральній Росії, які крім від земель, мали багато інших прибутків.\nОтже, суми на утримання архієрейського дому й монастирів виявилися зовсім недостатніми. Святитель Павло не міг і не хотів приховувати свого негативного ставлення до закриття монастирів. Маючи великий життєвий досвід і проникливий розум, він бачив, що багато сибірських чернечих обителей, не маючи засобів для існування, заглохнуть і не служитимуть уже справі просвіти сибірських народів21. Тому святитель Павло зробив сміливий і дуже небезпечний крок. Потрібна була неабияка мужність, щоб після відомої всім розправи над Арсенієм Мацієвичем подати свій протест проти указу про секуляризацію.\nЦе сталося наприкінці 1764 року. Хоча своїм поданням до синоду святитель намагався захистити свою Сибірську митрополію, але всім було ясно, що це протест проти всієї державної політики ставлення до церкви. Ряд дослідників стверджують реальність цього протесту: митрополит Іларіон (Огієнко), Симонюк В., прот. Олександр Швець. Є такі, що не погоджуються з цим твердженням. Так, Карташев А.В. пише: “По некоторому недоразумению до конца XIX в. в исторической литературе имя митрополита Павла примешивалось к делу митрополита Арсения”22. У своїх доказах він був щирим, шляхетним, справедливим ревнителем чистоти й успіху Православ’я. Синод не зважив на його докази, а вища державна влада сприйняла їх як виклик. Відтоді святитель Павло став особистим ворогом Катерини II. За її наказом Синод наприкінці 1764 р. відкриває вправу на митрополита Тобольського Павла. Ставши дисидентом, святитель терпів різні несправедливості та цькування з боку Синоду та світської влади. Протест став головною причиною негативного ставлення та звільнення митрополита з Тобольської єпархії 23.\nЗ тексту записів, поданих Синодом на вимогу неправославного напіватеїста обер-прокурора Меліссіно, й відповідей на них митрополита Павла видно явні перебільшення та прямі наклепи скаржників. Детально вивчивши скарги на митрополита Павла, а також його листування з Синодом, історик Титлинов В. дійшов висновку, що святитель Павло діяв згідно з традиціями й законами ХVIII ст., а справа, заведена на нього, була на основі фальшивих скарг або перебільшень24. Катерина, зводячи до смерті митрополита Арсенія, з самого початку свого царювання пильно стежила за особистістю митрополита Павла. Не дивна тому реакція Катерини II на відгук про святителя Павла вченого абата Шаппа. Цей французький астроном 1761 р. прибув у Тобольськ для спостереження проходу Венери перед Сонцем. При цьому був присутній митрополит Павло. Пізніше абат Шапп відізветься про святителя Павла, як про вчену людину. Він називає його ревнителем віри, коректним і приємним у спілкуванні. Абат пише, що Павло «міг би служити взірцем для всього християнського духовенства». Чи-\nтаючи ці рядки, вже 1768 р. Катерина роздратовано зазначає: «Ось чудовий взірець, який пропонує абат для наслідування: невіглас і фанатик! Цей прелат крім того був гордим і мстивим. Вади, за які він повинен був недавно залишити свою єпархію».25.\nНа виклик Синоду святитель Павло прибув у Москву 2.04 1768 р. Тут він, умовлений своїми друзями, написав прохання про звільнення його на спокій у Києво-Печерську Лавру. Імператриця затвердила відпуск на спокій, правда, без пенсії та без прогонних грошей. Прибувши в Київ, митрополит Павло повністю віддався молитовній, постовій і доброчинній підготовці до своєї мирної християнської кончини, оточений дедалі більшою шаною віруючого народу. Упокоївся митрополит Павло 4.11.1770 р. за старим стилем. Через чуму, яка лютувала в Києві й відсутність митрополита (Київська митрополія на той час була овдовівшою), а також відсутність розпоряджень Синоду, тіло святителя Павла 1,5 місяця залишалося непохованим. Похорони, нарешті, відбулися 19 грудня 1770 р. При закритті гробу виявилося, що тіло не розклалося. Безперервний ряд чудесних зцілень за молитвами до нього йшов із тієї пори й до спроби перенесення гробу 1832 р. і після того переходить в XX століття й до сьогодення26. Отакою є доля нашого великого земляка, українця митрополита Павла Конюшкевича.\nВелика кількість чудес від нетлінних мощів святителя Павла й усенародне його шанування як святого угодника Божого спонукало Київську міську Думу звернутися до вищої церковної влади з пропозицією всенародного прославлення пам’яті святителя. Прославлення мало відбутися 1915 р., але Перша світова війна перешкодила цьому. Помісний Собор РПЦ 1917—1918 рр. теж збирався канонізувати святителя, проте обставини воєнного часу змусили собор припинити свою діяльність. 1984 р. з благословення Московського патріарха Пімена у зв’язку з підготовкою до свята 1000-ліття Хрещення Русі було встановлено святкування на честь собору Сибірських святих, серед котрих — святитель Павло Тобольський.\nПроведення Архієрейського собору та майбутню канонізацію святителя Павла Конюшкевича було офіційно започатковано рішенням Священного Синоду УПЦ КП від 15 грудня 1997 р. під головуванням Святійшого Патріарха Київського і всієї Русі-України Філарета. Немало причинилися до появи цього рішення земляки святителя Павла самбірчани, які пам’ятали про нього й на його честь збудували величний храм. Перші розвідки про святителя Павла разом із місцевими істориками зробив прот. Іван Швець, тоді клірик церкви Різдва богородиці м. Самбір (зараз викладач КДА). Після нього вивченням життя й діяльності митр. Павла зайнявся брат, прот. Олександр Швець, який написав і захистив кандидатську дисертацію про нього.\nНарешті, відбувся сторіччями очікуваний Собор, перший пункт ухвали якого проголошує: «Приєднати митрополита Тобольського Павла Конюшкевича до лику святих для церковного шанування й занести його ім’я у православний церковний календар». У документі діяння освяченого Архієрейського Собору УПЦ КП «Про канонізацію святителя Павла Конюшкевича (1705—1770) митрополита Тобольського говориться: «Митрополит Павло є окрасою Церкви Христової, зразком самовідданого святительського служіння, утвердженням православ’я і подвижником благочестя. Справжньою величчю дихає проста, незламна у правді своїй, як старозавітні пророки, пряма і\nгрізна постать святителя Павла».27. Мощі митрополита Павла після піввікового перебування під уламками Успенського храму Києво-Печерської Лаври нині знайдено й поставлено для поклоніння віруючих.


Результати роботи Оператора ГТС України за І півріччя 2020 року - Оператор ГТС України\nРезультати роботи Оператора ГТС України за І півріччя 2020 року\nТОВ «Оператор ГТС України» інформує про результати своєї діяльності за перше півріччя як самостійної компанії та незалежного оператора ГТС з 1 січня 2020 року.\n24 липня 2020 року, м. Київ – В І півріччі 2020 року ОГТСУ в повному обсязі виконав всі добові заявки на транзит/імпорт та забезпечив безперебійність транспортування газу до європейських та українських споживачів. За результатами 6 місяців компанія стала одним з найбільших платників податків в Україні.\nОператор ГТС системно працює над лібералізацією українського ринку газу та його інтеграцією в європейський, а також над впровадженням нових послуг і можливостей для його учасників. Зокрема, в І півріччі 2020 року вперше запущено можливість віртуального реверсу на польському, словацькому і угорському маршрутах, для зручності трейдерів створено єдині віртуальні точки з Польщею та Угорщиною, реалізовано прозорий механізм розподілу потужностей на 2021 рік через аукціони на сертифікованих платформах. А попит на нову послугу shorthaul зростає з кожним місяцем, в тому числі завдяки цьому інструменту обсяги закачування газу до українських ПСГ досягли рекордних значень. Також ОГТСУ застосував новий прогресивний підхід при закупівлях газу та отримав оптимальну ринкову ціну, що корелює з котируваннями на європейських газових хабах.\n«Новий незалежний Оператор ГТС – відбувся. Ми забезпечуємо безперебійне постачання газу споживачам України та у повному обсязі виконуємо транзит газу до країн ЄС та Молдови. У нас працює висококваліфікований 11-ти тисячний колектив, який своєю щоденною сумлінною працею гарантує безпечну експлуатацію ГТС. Оператор ГТС стає потужною державною компанією, яка ефективно використовує українську ГТС та сплачує значні кошти державі у вигляді податків та акціонеру – у вигляді дивідендів. Тільки за перше півріччя цього року буде сплачено 6,5 млрд грн податків. Ми з упевненістю дивимося в майбутнє і готові до нових викликів», – прокоментував результати І півріччя під час онлайн-дискусії гендиректор ОГТСУ Сергій Макогон.\nТранзит. За 6 місяців 2020 року Оператор ГТС України протранзитував 24,9 млрд куб. м газу відповідно до нової транзитної угоди. Це на 45% менше, ніж у першому півріччі минулого року (45,1 млрд куб. м).\nГазпром повністю розраховувався за весь обсяг заброньованих потужностей, з яких за підсумками півріччя використав лише 77% (детальніше).\nВперше в історії української ГТС транзит газу організовано не тільки для Газпрому, а також на замовлення інших міжнародних компаній – між країнами ЄС через Україну. В І півріччі 2020 року були здійснені тестові транзитні операції по маршрутах Словаччина-Угорщина, Словаччина-Польща та Угорщина-Словаччина, а також з «митного складу» до Словаччини, Польщі та Угорщини.\nІмпорт. За перше півріччя 2020 року загальні надходження природного газу з країн ЄС в Україну склали 7,0 млрд куб. м, що на 24% (на 1,4 млрд куб. м) більше, ніж за аналогічний період минулого року. Зазначені обсяги імпорту включають віртуальний реверс (backhaul) в розмірі 1,7 млрд куб. м, який також вперше став доступний з початком цього року: з Угорщини – 1,2 млрд куб. м і з Польщі – 0,5 млрд куб. м (детальніше).\nВсього за 6 місяців 3,7 млрд куб. м імпортованих обсягів були направлені в підземні газосховища для зберігання на «митному складі», з яких 49%, або 1,8 млрд куб. м, надійшли в режимі shorthaul. За цей період частка імпорту в режимі shorthaul склала 26% від всього обсягу ввезеного газу до України.\nПСГ. За січень-червень 2020 року було направлено 6,0 млрд куб. м газу Оператору ПСГ для закачування в підземні газосховища, що на 22% більше, ніж торік, і є абсолютним рекордним значенням для цього періоду.\nВидобування. Надходження природного газу в ГТС від газовидобувних підприємств України склало 9,8 млрд куб. м, що на 7% менше за аналогічний період попереднього року.\nСпоживання. З початку року українським споживачам всіх категорій протранспортовано 15,4 млрд куб. м газу, що на 5% більше аналогічного показника в 2019 році. У зв’язку зі значним скороченням транзиту загальне використання газу для виробничо-технологічних витрат (ВТВ) зменшилося на 53% і складає 0,9 млрд куб. м.\nТОВ «Оператор ГТС України» отримує регуляторний дохід виключно за рахунок фіксованих тарифів на свої послуги, розмір яких встановила НКРЕКП. Витрати компанії чітко визначені фінансовим планом на 2020 рік, який на початку року був затверджений Наглядовою радою акціонера (АТ «Магістральні газопроводи України»).\nЗа оперативною інформацією фінансового департаменту, за перші 6 місяців ОГТСУ отримав 29,4 млрд грн доходів, з яких 73% – за надання послуг з транзиту газу з РФ до країн ЄС та Молдови, а інші 27% – за послуги транспортування в Україні, за послуги з добового балансування та інше. Загальна сума витрат за цей період склала 10,1 млрд грн. Варто зауважити, що більше половини витрат були використані на придбання природного газу для виробничих потреб та послуг балансування. Решта – на технічне обслуговування та поточні ремонти об’єктів ГТС, паливо-мастильні матеріали та реагенти, податки та інші виробничі витрати.\nЗа січень-червень 2020 року ТОВ «Оператор ГТС України» вже сплатив до бюджетів всіх рівнів податків та зборів у сукупному обсязі 5 млрд 151 млн грн. З врахуванням 1,4 млрд грн податку на прибуток за 2 квартал 2020 року, який буде сплачено в серпні, відрахування ОГТСУ за звітний період І півріччя становитимуть 6 млрд 551 млн грн.\nОчікується, що за підсумками поточного року ОГСТУ відрахує близько 12-14 млрд грн до державного та місцевих бюджетів, і таким чином ввійде в десятку найбільших платників податків в Україні.\nЗа рахунок закупівель через Prozorro в І півріччі 2020 року ОГТСУ вдалося досягнути економії в 3,8 млрд грн.\nЗа період січня-червня 2020 року Оператор ГТС України провів 655 тендерів із сумарною очікуваною вартістю 27,4 млрд грн (без ПДВ). Із них 60%, або за 391 аукціоном, вже укладені договори.\nНайбільшими категоріями серед оголошених закупівель в І півріччі були: 1) природний газ; 2) елекроенергія; 3) ремонти і технічне обслуговування газоперекачувальних агрегатів; 4) ремонт магістральних газопроводів; 5) модернізація компресорних станцій; 6) реконструкція магістральних газопроводів. Слід зазначити, що саме аукціони з найвищою очікуваною вартістю – природний газ та електроенергія – вирізнялися особливо високою конкуренцією. В них взяли участь по 4-7 компаній, що дозволило отримати оптимальну ринкову ціну.\nЗакупівлі природного газу склали 53% від усіх витрат ОГТСУ в І півріччі 2020 року. Всього було проведено 35 процедур з сумарною очікуваною вартістю 18,4 млрд грн. Завдяки високій конкуренції на торгах – по 4-7 учасників – вдалося отримати 19% економії. В результаті за цією категорією укладено договорів на 15,0 млрд грн.\nЗа підсумками січня-червня загальна заборгованість перед Оператором ГТС України за негативні небаланси складає 1 млрд 031 млн грн. Станом на сьогодні 99%, або 1 млрд 028 млн грн, заборгованості сформовано 33 облгазами, а іншими 4-ма замовниками послуг транспортування газу – всього 2,6 млн грн.\nОператор ГТС повністю виконує свої зобов’язання перед учасниками ринку та вчасно сплатив їм 100% (2,5 млрд грн) коштів за позитивні небаланси за період січня-червня 2020 року. Тоді як рівень розрахунків облгазів перед ОГТСУ за негативні небаланси складає лише 14%.\nЗа оцінкою Оператора ГТС, якщо проблема несплати приватними облгазами за відібраний газ не буде оперативно вирішена, то до кінця року обсяг сумнівної заборгованості може зрости до 5 млрд грн. Це означає, що на зазначену суму будуть зменшені дивіденди Оператора, які планувалися до сплати акціонеру, фінальним беніфіціаром якого є народ України.\nОдна з ключових стратегічних ініціатив ОГТСУ – зменшення негативного впливу на довкілля. В компанії затверджено Екологічну політику та Енергетичну політику, якими передбачено обов’язкове проведення оцінки впливу на довкілля при реалізації усіх проєктів реконструкції та будівництва КС.\nЗа підсумками І півріччя ОГТСУ суттєво зменшив викиди забруднюючих речовин, в тому числі через значне зменшення обсягів транзиту: СО2 – на 62%, метану – на 22%, сполук азоту – на 56%, використання води – на 28%.\nКомпанія також провела більше тисячі природоохоронних заходів – еколого-технічне обстеження газоперекачувальних агрегатів, лабораторний контроль якості поверхневих стічних вод, організація системи роздільного збирання і здачі вторинної сировини.\nЗ метою зменшення викидів природного газу ОГТСУ використовує нові технології виявлення та усунення джерел викидів газу (мобільні лабораторії) та розглядає можливість переходу у майбутньому до транспортування відновлювальних газів (водень і синтетичний метан).\nПопри успішні результати за перші півроку, перед Оператором ГТС України залишаються невирішеними виклики та проблеми, які безпосередньо вплинуть на життєздатність та майбутнє як компанії, так і ГТС України.\nСеред них – історична проблема небалансів (оператори ГРМ за 6 місяців заборгували 1,0 млрд грн), ризик добудови обхідних потоків – «Північного потоку – 2» та продовження «Турецького потоку» до Угорщини через Болгарію і Сербію, ризик недовершення анбандлінгу та втрати європейської сертифікації оператора ГТС, що може спровокувати припинення вигідного для України транзитного контракту. Крім того, ми активно готуємося до відкриття ринку газу для населення та відміни ПСО.\nНа наступне півріччя пріоритетними завданнями для вирішення з операторами ГТС сусідніх країн є: перехід на єдину віртуальну точку з’єднання на словацько-українському кордоні; запровадження прозорої процедури для транспортування газу через Молдову, що дасть можливість повноцінно використовувати трансбалканський газогін в обох напрямках; розширення дії міжоператорської угоди на всі точки з’єднання з Румунією, що відкриє доступ до румунського ринку.\n«Українська ГТС не існує сама по собі – це повноцінна частина європейської газотранспортної мережі. І ми дуже залежимо від того, скільки буде побудовано навколо нас обхідних потоків. Тому ми також ведемо цілеспрямовано роботу по проєктах «Північного потоку – 2» та «Турецького потоку», які попри різну потужність є однаково загрозливими для України, її економічних інтересів та національної безпеки», – зауважила Ольга Бєлькова, директор з питань взаємодії з державними органами та міжнародними організаціями ОГТСУ.\nПрезентація Результати роботи Оператора ГТС України за І півріччя 2020\nПовний запис трансляції онлайн-дискусії «Чи відбувся незалежний Оператор ГТС? Звіт за перші пів року після анбандлінгу»\nСергій Макогон, генеральний директор;\nЮрій Зябченко, головний інженер;\nПавел Станчак, заступник генерального директора з розвитку та трансформації;\nОльга Бєлькова, директор з питань взаємодії з державними органами та міжнародними організаціями.\nМодератор: Ігор Кравчишин\n[00:00:15 – 00:03:17] Слайд 1. Вступний слайд\n[00:03:18 – 00:06:10] Слайд 2. Основні факти про ОГТСУ\n[00:06:10 – 00:06:54] Слайд 4. Обсяги транспортування\n[00:06:54 – 00:09:36] Слайд 5. Обсяги транзиту\n[00:09:36 – 00:11:22] Слайд 6. Обсяги імпорту\n[00:11:23 – 00:15:30] Слайд 7. Ключові досягнення\n[00:15:30 – 00:18:01] Слайд 9. Фінансові результати\n[00:18:01 – 00:19:04] Слайд 10. Сплачені податки\n[00:19:04 – 00:20:42] Слайд 11. Закупівлі: огляд\n[00:20:43 – 00:21:47] Слайд 12. Закупівлі: природний газ\n[00:21:48 – 00:23:37] Слайд 13. Комерційне балансування: огляд\n[00:23:38 – 00:27:05] Слайд 14. Комерційне балансування: боржники\n[00:28:00 – 00:35:33] Слайд 16. ГТС: Ключові проєкти з реконструкції компресорних станцій\n[00:36:00 – 00:38:46] Слайд 17. Охорона довкілля і енергоефективність\n[00:38:47 – 00:42:15] Слайд 18. Декарбонізація та сталий розвиток\n[00:43:18 – 00:49:27] Слайд 20. Виклики та завдання\n[00:49:38 – 00:51:46] Підсумок від Сергія Макогона: Оператор ГТСУ відбувся\n[00:52:15 – 00:56:09] Ігор Яшкін, глядач трансляції у Facebook: Раніше ви повідомляли, що компанія буде оптимізувати ГТС з урахуванням очікуваного скорочення фактичного транзиту через п’ять років. Якщо не помиляюся, мова йшла про розрахунки можливого скорочення транзиту з РФ до 40 млрд куб. м газу в рік. Чи вже є відповідний проєкт оптимізації, можливо вже розпочалася консервація/демонтаж об’єктів ГТС (трубопроводи, ГРП, ГРС і т.д.)? Де саме планується їх демонтувати?\n[00:56:09 – 00:59:14] Альона Голубєва (Манжело), журналіст 112.ua: Ви зазначили про скорочення обсягів транзиту через зведення «Турецького потоку». Наразі дуже суперечливою є інформація про «Північний потік»: з одного боку – США готує новий пакет санкцій, а з іншого боку – Німеччина висловилася, начебто, в підтримку цього проєкту. Як ви оцінюєте шанси цього проєкту бути введеним до кінця року і як, власне, це позначиться на обсягах транзиту?\n[00:59:14 – 01:03:03] Альона Голубєва (Манжело), журналіст 112.ua: Які виклики наразі стоять перед Оператором ГТС через відміну ПСО і запуск ринку газу для населення, який готується з 1 серпня? І чи врегулювали ви ситуацію з Київгазом?\n[01:03:03 – 01:06:50] Альона Голубєва (Манжело), журналіст 112.ua: Можете розповісти більш детально про співробітництво, яке готується між ОГТСУ і Укренерго? Зокрема, яким чином ГТС може бути залучена до регулювання частоти ОЕС? Також повідомлялося, що ОГТСУ прораховує бізнес-кейс щодо можливості альтернативного застосування своїх газоперекачувальних агрегатів, які будуть вивільнені від товаротранспортної роботи і потраплять під програму оптимізації? Вірно я розумію, що вони будуть використовуватися як газопоршневі станції за аналогією, як маневри балансуючої потужності, яких наразі не вистачає системі? Чи не закінчиться це співробітництво об’єднанням ОГТСУ і Укренерго, адже такий варіант вже розглядався?\n[01:07:16 – 00:11:09] Геннадій Кобаль, директор ExPro Gas&Oil: Минулого тижня відбулася дуже значна подія, але їй мало уваги поки що приділено. На засіданні Кабінету Міністрів піднялося питання виділення коштів для АТ «Магістральні газопроводи України» для викупу 100% статутного капіталу ОГТСУ. Сума не маленька – 3 млрд 850 млн. Питання в зв’язку з цим: чи вплине це на роботу Оператора, які структурні зміни можна очікувати, чи можна це вважати якоюсь формальністю чи, можливо, дійсно щось серйозне відбувається?… Друге питання: фінансуватися це буде зі спеціального фонду держбюджету – чи є на це кошти і куди підуть ці кошти?\n[01:11:09 – 01:18:06] Геннадій Кобаль, директор ExPro Gas&Oil: Питання створення віртуальної точки на словацькому кордоні… Які можливі варіанти вирішення цього питання… Якщо створиться віртуальна точка, то словацький Оператор у зв’язку з цим буде недоотримувати якісь певні свої доходи, тому йому це не дуже, з точки зору фінансів, вигідно. Натомість, звичайно, всім учасникам ринку це вигідно. Тобто щоб не ганяти газ, а створити віртуальну точку, – і це буде дешевше для всіх, і всі учасники ринку будуть економити кошти. Які можливі варіанти, що ми можемо запропонувати словацькому Оператору, крім, скажімо так, якихось юридичних наслідків? Як ми можемо заохотити словаків, щоб вони все-таки прийняли і пішли нам на зустріч у створенні віртуальної точки?\n[01:18:06 – 01:20:35] Алла Єрьоменко, спеціальний кореспондент «Енергобізнес»: Прохання уточнити, в чому саме ризик недоанбандлінгу і втрати ліцензії?\n[01:20:35 – 01:24:02] Алла Єрьоменко, спеціальний кореспондент «Енергобізнес»: Німеччина висловлює велику зацікавленість щодо водню і його поставки через ГТС України. За яких умов це можливо?\n[01:24:02 – 01:26:05] Вікторія Довгаль, аналітик Argus Media: Які плани щодо використання Трансбалканського газопроводу?\n[01:26:05 – 01:28:26] Вікторія Довгаль, аналітик Argus Media: Чи виникне в майбутньому необхідність збільшення пропускної можливості на кордоні Україна–Польща у зв’язку по збільшенням потужності по Гданському LNG-терміналу?\n[01:28:26 – 01:29:27] Вікторія Довгаль, аналітик Argus Media: Коли буде доступна міжоператорська угода з Румунією [оновлена – ред.]? Чи буде доступний шортхол (shorthaul) для цього напрямку?\n[01:29:27 – 01:30:49] Михайло Свищо, аналітик ExPro Gas&Oil: Яку роль у розвитку торгівлі газом на кордоні з ЄС відіграє ціноутворення на українському ринку за принципом «європейський хаб + доставка»? Чи сприяє таке ціноутворення розвитку торгівлі з ЄС?\n[01:30:49 – 01:31:58] Артур Зубрицький, головний економіст відділу аналізу зовнішнього сектору Національного банку України: Чи планується запуск інтерактивної платформи щоденної інформації щодо віртуального реверсу та надходжень природного газу як в режимі шортхолу (shorthaul), так і до митного складу?\n[01:31:58 – 01:43:54] Валерій Загородній, член Технічної ради Асоціації виробників та постачальників газового обладнання: Які ви бачите шляхи і інструменти вирішення проблеми відбирання облгазами газу на виробничо-технологічні витрати? Який відсоток наразі встановлений чи обговорюється на виробничо-технологічні витрати для Оператора ГТС і для облгазів?\n[01:43:54 – 01:45:19] Микола Романюк, кореспондент OilPoint: Щодо боргів Кіровоградгазу перед ОГТСУ – чи є зрушення в переговорах з Нафтогазом щодо погашення боргів? І чи можуть, на вашу думку, структури Нафтогазу ставати постачальником останньої надії, коли їхні інші структури мають борги на газовому ринку?\n[01:45:19 – 01:46:07] Ольга Туча, начальник відділу аналізу зовнішньоекономічного сектору Національного банку України: Яким чином розподіляють тарифи на обслуговування ГТС між внутрішніми і зовнішніми споживачами?\n[01:46:07 – 01:48:32] Ольга Туча, начальник відділу аналізу зовнішньоекономічного сектору Національного банку України: Чи існує в Оператора ГТС проєкт бізенс-моделі розвитку системи після закінчення контракту з Газпромом у випадку повного припинення транзиту з Росії? Якщо є, то які основні моменти, на які Оператор буде робити наголос?\n[01:48:32 – 01:49:37] Василь Запухляк, доцент кафедри Газонафтопроводів та газонафтосховищ Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу: Скажіть, будь ласка, чи долучаєте Ви або чи збираєтесь долучати до вирішення проблем наводнювання металу в процесі підмішування водню до природнього газу чи до вирішення інших задач науковців Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу?\n[01:49:37 – 01:51:07] Альона Голубєва (Манжело), журналіст 112.ua: Ви зазначили про імпортний паритет. Наразі цікаво почути вашу думку, яких цін на газ ви очікуєте на передодні опалювального сезону восени – і на зовнішніх ринках, і в Україні? І чим це буде зумовлене?\n[01:51:07 – 01:52:22] Альона Голубєва (Манжело), журналіст 112.ua: Щодо ситуації по Київгазу – повідомлялося, що навіть місто може через цю ситуацію залишитися взагалі без газу. Чи врегульована вона, яким чином?\n[01:52:22 – 01:52:47] Альона Голубєва (Манжело), журналіст 112.ua: Власне, ринок і можливість переходу до інших операторів – може бути порятунком для киян в цій ситуації?\n[01:52:47 – 01:53:37] Альона Голубєва (Манжело), журналіст 112.ua: Чи можете ви сказати, як виростуть ціни на бронювання завдяки аукціонам? Чи ви таке спостерігали? І чи досі ніхто не імпортує газ з Росії в Україну?\n[01:53:37 – 01:54:41] Walter Boyarskiy, глядач трансляції у Facebook: Як Ви оцінюєте передачу/викуп частини виробничих потужностей ВРТП «Укргазенергосервіс» до ТОВ ОГТСУ? Теоретично, чи привело б це до покращення результатів роботи Оператора в частині ремонту та ТО ГПА порівняно з сьогоднішнім рівнем співпраці обох підприємств?\n[01:57:41 – 02:00:20] Алла Єрьоменко, спеціальний кореспондент «Енергобізнес»: Чи веде хтось перемовини уже про майбутню угоду з Газпромом після 2024 року? Наприкінці 2019 року договір був підписаний через посередництво з Нафтогазом. Коли ОГТСУ зможе підписати договір як самостійний Оператор?\n[02:00:56 – 02:00:20] Заключне слово Сергія Макогона: Оператор – відбувся. Але у нас попереду дуже велика робота і боротьба. Я дуже радий, що у нас є така фахова команда.


Усе й одразу (2014) дивитися онлайн на Vsi-show.net.ua безкоштовно\nУсе й одразу (2014) Загрузка... Сучасний російський кінематограф лякає і шокує деякими комедіями. Фільм Романа Карімова називається «Усе й одразу», герої стрічки хочуть в швидкий час отримати від життя «все», але це ж можна застосувати і до творців картини, які хочуть вирулити на кінокомедії досить середнього рівня, навіть за мірками вітчизняного кінематографа. І якось проблематично визначити категорію глядачів, які оцінять даний фільм по заслугах. Але він явно не для любителів легких комедій зі змістом, так як сильної моралі тут немає. Ну а те, що «все і відразу» отримати від життя не можна, це і так зрозуміло. І чим сильніше ми хочемо халяви і женемося за легкою наживою, тим більше в результаті втратимо.І так, перейдемо до сюжету нового вітчизняного «кіношедевру». У провінційному російському містечку живуть два друга невдахи, Ден і Тіма. Дівчат у них ні, навчання давно закінчена, а працювати немає ніякого бажання. І ось хлопці погоджуються виконати доручення місцевого бандита, щоб заробити солідні гроші, не докладаючи великих зусиль. Їм необхідно інсценувати підроблене пограбування наркокур'єра. І для більшої реалістичності хлопці з собою на справу беруть автослюсаря Жору, такого ж хронічного невдахи. У ході пограбування виникає величезна проблема, по чистій випадковості роль наркокур'єра дісталася дембелю Вані, який не знав про всі домовленості, схеми і обіцянки. Всіх 4-х хлопців чекають бійки, погоні і реальні неприємності. Вони мріяли про легкий заробіток, а отримали серйозні проблеми.Ну що можна сказати про такий сюжет, нічого сильного нового в ньому немає. І історії про горе-бандитів виходять постійно. Але питання ще в тому, як усе це обігрується. У фільмі «Усе й одразу» обігрування вийшло самого примітивного рівня. Фільму сильно не вистачало реалістичності, кримінальних аспектів і більш серйозних героїв. Головні персонажі сильно були схожі на клоунів, яким така справа не стали б довіряти в справжньому житті.Щоб підсилити ефект на глядачів і залучити їх до фільму «Усе й одразу», сюди приплели творців кінострічки «Гірко!», А дана комедія за загальними зборами, які склали близько 25 мільйонів доларів, неабияк нашуміла. Але як часто це буває, не завжди одні й ті ж кінематографісти створюють постійно хороші кінострічки.«Все й одразу» - це нова російська комедія, яка відштовхує свої сумбуром, примітивним гумором, середньої акторською грою і відсутністю пам'ятних сцен. Комедія повинна смішити, а не викликати істеричний регіт, який адресується її творцям. Але навіть у таких фільмів будуть свої глядачі, шанувальники і навіть обожнювачі, адже, скільки людей, стільки й думок. І часом найпримітивніші історії стають самими затребуваними і сильно переоціненими.загрузка... 1\n| Теги: одразу, Усе, комедії, (2014)\nПереглядів: 688 | | Коментарі: 2\nПроект Vsi-show.net.ua створений спеціально для вашої зручності, щоб ви не блукали в інтернеті в пошуку потрібного вам випуску або серії улюбленого телешоу, адже всі випуски поспіль представлені на нашому сайті у відмінній якості безкоштовно. На даній нам сторінці надано реаліті телешоу (фільм або серіал) Усе й одразу (2014), про те як ви зможете дізнатися тут дуже багато. Дата виходу нових і старих випусків, анонси, промо і трейлери, все це ви побачите і дізнаєтеся тут. Але найголовніше те, що ви маєте можливість переглянути випуски цікавих передач.\nshow (24.06.2014 17:48)\nНу хто б з нас не хотів отримати все і відразу? Але ми-то люди дорослі, розуміємо, що так не буває. А ось до героїв фільму «Усе й одразу» (2014) це не стосується. Ден і Тіма живуть у провінційному містечку і цих друзів можна назвати класичними невдахами. Навчання нарешті позаду, але шукати роботу не хочеться - тим більше що і вибору-то особливого немає. В особистому житті головним героям теж не щастить, але ж дівчат у них немає тільки тому, що вони ще не вибилися в люди. Принаймні, Ден і Тіма в цьому впевнені. Що ж, значить, їм треба просто вибитися в люди, але добре б зробити це, не особливо напружуючись ... Рішення приходить само собою. Персонажі стрічки вирішують виконати завдання місцевого криміналітету. На справу вони відправляються не одні - з собою вони беруть Жору, місцевого автослюсаря. Хлопець такий же невдаха, як вони самі, але Дена і Тіму це не бентежить, адже на кону астрономічна для них сума, і все, що потрібно зробити для її отримання - це грамотно інсценувати пограбування підставного кур'єра, а він буде своїм, підставним, так що проблем бути не повинно. На біду, в силу ряду обставин роль кур'єра дістається чесному хлопцю, який не посвячений в ці плани. І ситуація серйозно ускладнюється. Ця кримінальна комедія, знята в кращих традиціях жанру, сподобається навіть тим, хто не надто шанує такі фільми - герої викликають симпатію, незважаючи на все своє нехлюйство. Та й стрічка вийшла дійсно смішний, а сьогодні це велика рідкість.\nshow (07.06.2014 13:04)\nВітчизняна комедійна кінокартина "Усе й одразу" розповість про двох кореша з невеликого міста. Вони повні невдахи, їм ніколи не щастило, але чудеса бувають, можливо героям небудь пощастить. Ден і Тім - чоловіки з глибинки, звичайні адепти молодих людей з периферії, які пристрастилися ледарювати, тільки марять досягти якимось чудесним чином успіху у всьому. Вони бажають пригод і засобів, репутації та безтурботного життя в майбутньому. Дані довірливі чоловіки бажають досягти тільки і сходу, ніяк не напружуючи себе важкою роботою і непростими справами. Полювання домогтися бажаних висот приводить двох героїв Дена і Тіма до знайомства з злочинним престижем. Вони дають згоду виконати доручення бандита, розмірковуючи пристойно отримати на даному. «На ремесло» дані двоє аутсайдерів беруть бевзя, автомеханіка - Жору. Доручення приятелів - інсценування грабежу нарко-кур'єра, кой в тому числі і ніяк не розуміє ніщо про сильні наркотики, про масові пограбування, про злочинний престиж. Напевно колишньої боєць, який демобілізувався не так давно з армії і ніж ніяк не залучених. У підсумку приключається абсолютна плутанина, злі погоні, жорстокі сутички і стрільби. Ніж скінчиться настільки непроста обстановка і присічуть чи невезіння гнати приятелів? Захоплюючий кінофільм, невигадлива комедія, яку дозволено подивитися, як і в великий розвеселій фірми, отак і 1, холоднокровним до даного кінофільму буквально ніхто ніяк не залишається. Він елементарно ніяк не видасть занудьгувати. Зовсім радісний, в кінофільмі чимало тямущих жартів, хороші юні артисти, які відмінно передають те, ніби вони зобов'язані дати, щоб кінофільм вийшов непоганим. Мислю, ніби кінофільм віддав друге життя російської кримінальної комедії, так як справді, давно вже ніщо незабутнього ніяк не знімали. Однак неможливо заявити, ніби кінофільм згідно власній природі зовсім унікальний. Тут дозволено побачити асоціація з іншими кінокартинами про кримінал, наприклад, я помітила асоціація з роботами Гая і вважаю, ніби напевно зовсім в тому числі і відмінно, тому ніби він створив зовсім немало найрозумніших кінофільмів, а існувати схожим на шедевр ніяк не отак вже й недобре. Я вважаю кінофільм вважається однією з найкращих кримінальних картин крайніх років, в якому місці узгоджено переплітаються і печаль, і гумор.


8 хобі, які можуть стати вашим бізнесом | Дім\nБудь-захоплення може стати прекрасним джерелом доходу, якщо правильно підійти до цього питання\n4. Ручна робота\n6. Ведення блогу\n7. Організація заходів\nЗараз є безліч людських захоплень, які можуть принести вам не тільки задоволення, але і додатковий дохід. А іноді ваше хобі може перетворитися на основний бізнес. Головне не бояться ризикнути і спробувати, і тоді у вас є великі шанси отримати бажане і бути успішним. Адже що може бути для людини краще, ніж займатися улюбленою справою і отримувати дохід.\nЯкщо ви не можете ні дня прожити без спорту, якщо вам хочеться бути в гарній спортивній формі, то немає кращого способу поєднати приємне з корисним, чим зайнятися тренерською роботою, з часом створивши свій власний фітнес-центр.\nВажливо не стільки залучати новачків, скільки утримувати постійних відвідувачів. Тому можна вводити в заняття елементи пілатесу, йоги. З часом можна взагалі кожен день зробити спеціалізованим, щоб всі ці напрями збереглись.\nЯкщо вам подобається фотографувати, ви маєте здатність побачити обличчя людини або пейзаж в незвичайному ракурсі, тоді можливо ви зможете освоїти професію фотографа. Для початку ви можете знімати своїх знайомих, поширюючи фото через соціальні мережі.\nПерші замовлення можна робити безкоштовно або за невисоку плату, але з часом, коли у вас з’явиться гарне портфоліо, можуть з’явитися солідні замовлення. Це можуть бути фотосесії на весіллях, випускних вечорах, корпоративах та ювілеях. Важливо пам’ятати, що потрібно постійно вчитися, освоюючи з’являються все нові і нові програми.\nДля того що б займатися музикою вам необов’язково мати диплом музичного коледжу, вам буде досить і свідоцтво про закінчення музичної школи. Ви можете навчати грі на гітарі, синтезаторі та інших музичних інструментах. А бажаючі навчиться грати, повірте, знайдуться.\nЯкщо ви творча людина, і вмієте робити речі своїми руками, перетворюючи їх у цінні речі, то можливо вам слід зайнятися “хендмей”. Це вироби своїми руками. До речей, які можуть принести вам прибуток, відносяться в’язані речі, просто пошиті речі, на приклад, жіночий одяг, сумки, одяг для вагітних.\nТакож ви можете робити вироби з воску, бісеру, солоного тіста, глини і не тільки. Меж ручна робота не має. Тут головне фантазія і бажання докласти зусиль. Такі вироби можуть стати відмінним подарунком для ваших рідних і близьким, а ще ви зможете їх вигідно продавати.\nЯкщо ви любите готувати і у вас це виходить, то ви можете організувати ПП по виробництву м’ясних напівфабрикатів або домашньої випічки. Багато великі торгові мережі беруть такий товар не тільки у виробничих цехах, але і у приватних підприємців. Для цього потрібно лише отримати відповідні документи. У перспективі можна спробувати відкрити своє невелике кафе або сімейний ресторан або магазин.\nВеденням сайту зараз нікого не здивуєш. Багато творці сайтів розповідають про свої захоплення, діляться секретами або новими ідеями. Але на сайті немає можливості обговорити що-небудь, отримати зворотній зв’язок. Тому більшою популярністю користуються блоги – інтернет-журнали, де блогери не просто діляться своїми міркуваннями, але і отримують відповідні повідомлення, де є можливість вступити в полеміку з автором, залишити свої коментарі.\nТак як подібні веб-сайти користуються великою популярністю (яка прийде, звичайно, не відразу), багато рекламодавців використовують їх сторінки для розміщення реклами. Отже, вести блог – це не тільки захоплююче заняття. Це ще й спосіб заробити гроші, причому цілком пристойні.\nЯкщо ви душа компанії, якщо ви можете на одному диханні провести свято для будь-якої аудиторії, то проведення таких заходів може обіцяти гарний прибуток. Адже зараз дуже багато батьків вважають за краще організувати свята для своїх дітей не вдома, а веселити всю компанію в дитячому кафе з допомогою аніматора. Тому організація веселощів – це воістину золота жила. Люди відзначають ювілеї, одружуються, у дітей випускні проводяться мало не з ясельної групи.\nЯкщо ви підійдете до створення сценарію з великою відповідальністю, щоразу створюючи його практично заново, то незабаром знайдете славу хорошого тамади, і на ваші послуги будуть записуватися заздалегідь, погоджуючись на ту суму, яку ви призначите. Набивши руку в цій справі, можна створити своє агентство, зібравши команду з діджея, фотографа і аніматора.\nЯкщо ви любите проводити своє дозвілля в городі і саду, то можете перетворити своє хобі в роботу, яка зможе вам принести високий дохід. Якщо чисто теоретично співвіднести вартість пакета насіння та розсади, яка виросте з нього, то прибуток вже складе суму, у 10-15 разів більшу. Є люди, які зробили на розсаді стану, побудували будинок, купили автомобіль. А якщо ще здавати в магазини плоди своїх праць – буряк, морква, картопля, то, звичайно, ви завжди залишитеся в плюсі.\nПідводячи підсумок, можна з упевненістю сказати, що при бажанні будь-яке, навіть, на перший погляд, марне заняття може призвести до отримання доходу, якщо тільки грамотно розпорядитися цим умінням.


Імітація бруса що це таке\nІмітація бруса. Що це таке?\nЯкщо ви на сторінці нашого сайту,\nде можна купити імітацію бруса, то це означає, що ви вже в своєму будівництві підійшли до заключного етапу - обробці. Будь-то внутрішня обробка або зовнішня, імітація бруса буде служити вам довго і вірно. У компанії «Ліспром» ви зможете вибрати для себе найкращий варіант завдяки широкому асортименту, високоякісній сировині і передовим технологіям обробки. На нашому виробництві використовуються тільки екологічно чисті матеріали і працюють професіонали своєї справи. За телефонами (044) 223-50-62, (050) 266-12-57, (067) 934-84-84 ви зможете замовити імітацію бруса в Києві, задати хвилюючі питання щодо сортності, вартості та наявності на складі.\nВагонка дерев'яна, що імітує брус, додасть затишок і комфорт будь-якого інтер'єру і прикрасить своїм зовнішнім виглядом будь-який дизайн. Якщо ви хочете надати своєму житлу незабутній теплий і душевний зовнішній вигляд, то купити імітацію бруса - це найкраще рішення.\nТак ви вирішите відразу кілька проблем:\nВирівняєте стіни, які довелося б рівняти штукатуркою або іншими будівельними сумішами.\nЗаощадите на такому простому і доступному рішенні обробки, як імітація бруса. У порівнянні з іншими оздоблювальними матеріалами ви не витратите даремно жодної гривні.\nОтримуєте в результаті гарний інтер'єр і незабутнє зачарування деревини.\nЛегкість і простота монтажу - кріпити вагонку імітацію бруса не складно, якщо ви знаєте елементарні правила.\nЕкологічно чиста і безпечна обробка будинку на відміну від пластикових обшивок, синтетичних шпалер та інших ненатуральних матеріалів.\nВартість імітації бруса вас також приємно здивує, адже мова йде не про цілісний обробленому колоді, а про вагонці, яка має певну форму. Цей матеріал з кожним роком завойовує більш стійкі позиції на ринку оздоблювальних матеріалів і це цілком виправдано. Тому що звести повноцінний дерев'яний будинок сьогодні - це дороге задоволення, а от обробка з імітації бруса цілком по кишені багатьом.\nТому купити імітацію бруса і провести обробку приміщення - правильне рішення. Вона має універсальне застосування і широкий спектр використання при шикарному ефекті натуральності та повної імітації справжнього дерева.\nЗвернувшись в компанію «Ліспром», ви точно будете знати, що ваш будинок - це якісні матеріали та безпечне життя.


Основні умови кімнатної культури - Квіти - - Персональный сайт\n16:58 Приветствую Вас Гість\nОсновні умови кімнатної культури\nОрхідеї прийшли в наші квартири з різних регіонів земної кулі, і, хоча це сталося давно, вони не забули умов своєї батьківщини.\nОдна з таких умов - реакція рослин на температуру навколишнього середовища. У різних орхідей ця реакція різна.\nВ одних і тих же географічних широтах можуть рости рослини абсолютно різних температурних режимів. При цьому істотне значення має висота над рівнем моря. Рослини, що ростуть високо в горах, звикли до холодних ночей і жаркого дня. Інші - до прохолоду протягом усього дня, а багато - до постійно високій температурі.Так, цимбідіуми, що походять з тропічних областей Південно-Східної Азії, ростуть високо в горах і звикли до великих температурних перепадів від 5' вночі до 35'С вдень, а їхні земляки з тих же географічних широт, але рівнинних лісистих областей, фаленопсиси при таких умовах загинуть в першу ж ніч. Їм потрібна постійно висока температура протягом всього дня.\nАналіз кліматичних умов у місцях зростання орхідей показав, що їх можна звести до трьох основних температурних областях, підходить для більшості орхідей. Виходячи з цього, всі орхідеї умовно ділять на три температурні групи:\n- з нічною температурою 10-12' З;\n- з нічною температурою 12-15' З;\n- з нічною температурою 15-18'С.\nПри цьому враховувалися нижні зимові нічні температури. Зимові денні температури повинні бути вище нічних приблизно на 5'. Влітку ці температури безумовно стають вище. Літні денні температури можуть бути трохи тепліше нічних, але краще, якщо вони не перевершують їх більше, ніж на 5 - 8'С. Особливо небезпечно, якщо поряд з надмірно високою температурою рослини освітлюються сонцем.\nТемпература регулює активність рослини. Низькі температури уповільнюють процеси; підвищення температури прискорює їх, хоча і не безмежно. Оптимальний температурний діапазон такий, при якому рослина веде нормальний спосіб життя зі збалансованими активністю і спокоєм.\nКонкретні рекомендації по температурним режимам ми дамо при описі окремих видів.\nПросмотров: 368 | Рейтинг: 0.0/0 | - Оцінити - Відмінно Добре Непогано Погано Жахливо


Колишній чемпіон світу з боксу, а нині градоначальник і лідер партії "Удар" Віталій Кличко, багато років відомий не лише своїми успіхами на рингу, а й яскравими, проте безглуздими висловлюваннями. Шанувальникам Кличко не завжди вдається відразу зрозуміти, що саме хотів насправді сказати прославлений спортсмен і зірковий мер.\nТрадиційно однією з найбільш обговорюваних тем наприкінці листопада — на початку грудня є готовність комунальних служб міста до появи снігу та льоду на міських вулицях та тротуарах. У Києві ця проблема є особливо актуальною.\n«Через мороз і опади у вигляді мокрого снігу та дощу на дорогах Києва утворилася ожеледь. Місто стоїть у багатокілометрових пробках. Усюди ДТП. Замерзає не лише проїжджа частина, а й тротуари. Жителі столиці вже самотужки посипають вулицю сіллю. Також шаром льоду покрилися вікна в будинках та автомобілі на вулиці», - повідомляв про те, що відбувається у Києві Telegram-канал PavlovskyNEWS.\nНезважаючи на те, що київські комунальники звітували про неймовірні зусилля щодо боротьби зі стихією, у жителів міста склалася інша думка. У соцмережах з'явилися відео, зняті на Андріївському узвозі. Якщо вниз люди обережно з'їжджали, то підйом вгору схожий на іспит з альпінізму.\n«У Києві, на знаменитому Андріївському узвозі, через ожеледицю люди взагалі не можуть пройти, посковзуються та падають. Хапаються за паркани, віконні підвіконня, стіни будинків. Комунальників тут також немає. Автомобіль BMW хотів проїхати вгору до Андріївської церкви, але його занесло і він врізався в припаркований автомобіль», - написав Telegram-канал «Політика країни».\nКияни, які намагалися не втрачати почуття гумору, охрестили відео з обледенілих вулиць The Walking Dead - Ходячі мерці. Але десяткам людей було не до жартів через отримані травми, зокрема переломи.\nПри цьому городяни помітили, що район, де проживає мер міста Віталій Кличко, був упорядкований досить оперативно.\n«Усі служби попереджені»\nЗрозуміло, що подібні ситуації рейтинг градоначальника не підвищують. І зараз Кличко всіма силами намагається показати, що уроки з помилок зроблено, і з будь-якою зимовою проблемою комунальники впораються.\nВ етері столичного телеканалу «Київ» мер заявив:\n«Завжди коли сніг, у нас Київ — суцільна кірка. Всі служби попереджені, посипатимемо снігом, розчищатимемо максимально швидко, вночі, вдень. Тобто всі підготовлені, чекаємо».\nСвоєї помилки градоначальник не помітив, поповнивши велику скарбничку своїх афоризмів. Тепер черговий оригінальний вислів Кличка активно обговорюють у соцмережах.\n"Це правильно. Кашу олією не зіпсуєш». «Сім кораблів, навантажених снігом, уже зафрахтовані і незабаром прибудуть, тож кияни не пропадуть». "А мені б просто снігом стати". "Генератор випадкових думок". «Не тільки всі зможуть посипати снігом у завтрашній день».\nКиївські коментатори іронічно помітили, що Кличко, сам того не бажаючи, розкрив причину зимових лих у місті — виявляється, посипають не тим, що треба.\nКоронною та найзнаменитішою фразою Віталія Кличка стало висловлювання в етері одного з телеканалів:\n«А сьогодні у завтрашній день не всі можуть дивитися. Точніше, дивитися можуть не тільки всі. Мало хто може це робити.\nАле взагалі мер столиці не обмежується лише філософією. Комунальні питання він теж не вперше висвітлює оригінально.\nУ 2016 році в етері телеканалу Newsone Кличко розповів городянам про те, що київські комунальники отримають допомогу з Німеччини:\n«Щодо підготовки до снігу я хочу відзначити, що ми отримали також допомогу від ФРН. Сьогодні я зустрічав 15 автомобілів, які були на митниці, 13 з яких – MAN, а 3 – Mercedes».\nТе, що 13+3 дорівнює 16, а не 15, градоначальник, так і не зрозумів.\nВзагалі, комунальна тема у виконанні Кличка нерідко починає носити похмурий відтінок. У 2014 році, тільки вступивши на посаду градоначальника, він так готував киян до сезонних труднощів: «Кожного з киян я прошу з розумінням ставитися до цієї проблеми, і просив би також усіх киян так само з особливим складником звернутися до проблеми теплозбереження та підготовки до землі».\nВраховуючи, що зима у Києві насправді майже завжди небезпечна, мешканцям столиці краще бути готовими до всього, що завгодно.\n«Щоб ви не знали горя та удачі», - як сказав колись кумедний столичний мер.\nКиївмер КиєваВіталій Кличко\nCopyright © 2019, req:45 sql:0.0280 s php: 0.0564 s time:0.0844 s mem:6 mb


Як швидко зробити красиву і легку зачіску: 15 наймодніших укладок | Краса\nГоловна » Краса » Як швидко зробити красиву і легку зачіску: 15 наймодніших укладок\nЯк швидко зробити красиву і легку зачіску: 15 наймодніших укладок\nМодні способи укладання для будь-якого випадку\nЛегкі зачіски для середньої довжини\nНіжна з довгою чубчиком\nКоли дуже коротко\nСмілива для дуже коротких\nДля короткого каре з довгою чубчиком\nЗдрастуйте, дорогі друзі! Стаття розповість про різних варіантах укладання волосся без зайвих клопотів. Кожній з нас іноді хочеться зробити з волоссям щось незвичайне, привабливе, навіть дивовижне. Але такі експерименти потрібен час і терпіння. Куди актуальніше вміння створювати красу швидко, тому сьогодні поговоримо про те, як зробити легку зачіску з локонів будь-якої довжини.\n2 Легкі зачіски для середньої довжини\n2.5 Ніжна з довгою чубчиком\n2.8 Коли дуже коротко\n2.9 Смілива для дуже коротких\n2.10 Повний безлад\n2.11 Для короткого каре з довгою чубчиком\n3 Корисно знати\n3.1 Подивіться відео\nФеном надайте обсяг шевелюрі.\nЗберіть волосся в хвіст у шиї, зверху притримайте об’ємність.\nРозділіть хвіст частинами з допомогою гумок, залиште вільним кінець.\nТакий же хвіст ви можете зробити від маківки.\nВиділіть бічні пасма біля скронь, заплетіть як подобається.\nОберніть кожну косу тонкої прядкою.\nЗ’єднайте ззаду красивою шпилькою.\nЗнову перейдіть за пасма — вже від рівня вух.\nЗаплетіть, оберніть, з’єднайте нижче першої.\nУвага! Якщо дозволяє густота волосся, можете заплести ще пару кос. Результат з’єднуйте ззаду над основною масою волосся. Шпильки вибирайте однакові.\nДовгі легко вкласти в дуже романтичну зачіску.\nРозділіть шевелюру боковим проділом.\nВисушіть феном, надайте обсяг.\nПочніть плести косу з більшої частини вздовж особи до вуха. .\nВізьміть волосся з іншого боку, вплітайте їх у косу технікою “риб’ячий хвіст”.\nКінець закріпіть гумкою або шпилькою.\nПасма коси трохи ослабте для пишного ефекту.\nПучки дуже модні. Причому, чим незвичайніше, тим цікавіше.\nЗаплетіть три коси.\nЗагорніть кожну навколо, закріпіть дрібними шпильками.\nОберніть середню коси навколо, скріпіть.\nЛіву косу оберніть навколо середньої, скріпіть.\nПраву оберніть навколо лівої — знову скріпіть.\nЯкщо розглядати середню довжину, як локони до лопаток, то з такою шевелюрою можна зробити те ж саме, що і з довгою. Модно зараз носити ретро-зачіски.\nЗаплетіть дві коси-колосок до кінця.\nЗаведіть праву вліво, закріпіть під лівою.\nЗаведіть ліву вправо — закріпіть під правою.\nЗнаючи, як можна зробити легку зачіску кошиком, ви можете експериментувати: закріпити коси хрест-навхрест, залишити злегка звисають або затягнути тугіше, злегка ослабити пасма — результат вийде різний.\nСтворіть глибокий проділ збоку.\nВиділіть з більшої частини широку пасмо від маківки до чола. Зачешіть набік.\nЗзаду зберіть шевелюру пучком.\nВиділену частину завийте плойкою від середини до кінчиків.\nЛокони злегка растрепіте, зафіксуйте лаком.\nНезважаючи на те, що зачіска робиться швидко і легко, вона підійде до вечірнього вбрання.\nСлухняними і блискучими пасма зробить спрей. Він захистить їх від шкідливого впливу гарячих інструментів укладання.\nВиділіть спереду кілька пасом.\nЗагорніть кожну джгутом до потилиці, зафіксуйте.\nРешту шевелюру зберіть високим хвостом.\nВільні краї хвоста завийте плойкою.\nРозташуйте завитки так, щоб вони сховали кінці джгутів.\nЯкщо довга чолка:\nДжгути скрутіть, довжиною 3-5 см, не сполучайте.\nЗафіксуйте однією довгою шпилькою.\nРешту чубчика начешіте, залиште звисати з основною шевелюрою.\nЗав’яжіть два високих хвоста, пасма біля обличчя залиште.\nСкрутіть хвости пучком кожен, закріпіть.\nОсобові пасма випряміть праскою.\nРозділіть шевелюру вертикально.\nЧубок праворуч загорніть вгору валиком по всій довжині волосся, шиї зберіть хвостом.\nТак само поступите з другою частиною.\nХвостики загорніть пучком, фіксуйте дрібними невидимками.\nНадайте волоссю об’єм феном.\nНанесіть на пасма у особи засіб для укладання волосся.\nЗімніть пасма руками, щоб вийшли дуже легкі хвилі.\nПідсушіть, закріпіть лаком.\nЛегку зачіску краще фіксувати лаком слабкої фіксації, він залишить летить ефект.\nНачешіте знизу, укладіть тому бічні пасма.\nЧубок укладіть легким завитком у лоба.\nПросушіть Феном шевелюру, підніміть біля коренів.\nЧубок укладіть набік гладко. Для цього можете погладити її праскою.\nІнші завийте волосся тонкої плойкою.\nДайте локонам охолонути, растрепіте.\nБічні пасма закріпіть невидимками тому.\nОбробіть лаком легкої фіксації всю зачіску.\nНанесіть засіб для укладання.\nОбробіть феном, створіть обсяг у верхівки.\nВиділіть чубок набік.\nБічні пасма приберіть за вуха.\nВологі волосся обробіть мусом.\nВисушіть феном хаотично, гребінець не застосовуйте. Рухайтеся від потилиці до чола.\nПричеши результат пальцями, чубчик і верхівку растрепіте.\nМожете виділити деякі пасма чуба і боків воском.\nФеном обробіть шевелюру, обсяг на потилиці.\nЧубок заплетіть слабкою косою-колосок, кінець закріпіть за вухом.\nБічну частину також заплетіть і закріпіть.\nДля ефективного результату при роботі з феном пасма треба виділяти не ширше його сопла.\nНе варто направляти гарячу струмінь більше 10 секунд. Волосся пересушаться, не будуть лягати, як задумано.\nПогано просушіть коріння — зачіска швидко втратить обсяг.\nУкладка протримається довше, якщо закінчити фенирование в холодному режимі.\nСтійкість створеної зачісці забезпечують засоби для укладання. Ними обробляють вологі пасма перед сушінням феном, сухі — при роботі з гарячими приладами.\nСлухняним локони робить спрей для волосся.\nГель варто застосовувати тільки при створенні гладкою укладання.\nПри укладанні короткої стрижки першими обробляти треба скроневі пасма.\nОсь поки що і все. Ми сподіваємося, що наш матеріал здався вам корисним. Якщо це так, не забудьте натиснути кнопку соцмережі внизу. І якщо знаєте цікаві варіанти красивих і легких зачісок, поділіться ними з нашими відвідувачами. Спасибі.


exeapartments.com – Элитная недвижимость\nЖитлова нерухомість, Нерухомість знаменитостей 6 ноября 2021\nСин Девіда та Вікторії Бекхем Бруклін придбав особняк для своєї майбутньої родини. Старший спадкоємець зіркової пари обзавівся шикарною нерухомістю в Беверлі-Хіллз, на яку разом із нареченою витратив понад десять мільйонів доларів, пише TMZ.\nАрхітектура, Благоустрій 3 сентября 2021\nНерухомість знаменитостей 3 сентября 2021\nНевідомий покупець придбав у нью-йоркському районі Трайбека квартиру по сусідству з американської виконавицею Тейлор Свіфт. Співачка володіє в будинку декількома об’єктами нерухомості, повідомляє New York Post з посиланням на власне джерело.\nЖитлова нерухомість 13 июня 2021\nМаленьке місто в північній Хорватії, який постраждало від відтоку сільського населення, продає спорожнілі будинки фактично за копійки. Таким способом влада намагається залучити нових жителів, пише ПОСТУП.\nАрхітектура, Новости 9 мая 2021\nВчені розглядають Марс як притулок для людства, альтернативу або доповнення Землі. У статті журналу NoonPost розглядаються найбільш перспективні проекти, які дозволять зробити придатною для життя Червону планету.\nНерухомість знаменитостей 14 апреля 2021\nОсобняк німецького гонщика і семиразового чемпіона “Формули-1» Міхаеля Шумахера виставили на продаж в швейцарському місті Гланд. Про це повідомляє F1i з посиланням на Bunte.\nАмериканська співачка Мадонна купила новий будинок в Каліфорнії. До цього нерухомість належала канадському співакові The Weeknd (справжнє ім’я – Ейбел Тесфайе). Про це повідомляє New York Post.\nЖитлова нерухомість 2 февраля 2021\nКомуна Біккарі на півдні Італії оголосила масштабний розпродаж житла — придатний для проживання будинок там можна купити за ціною від 7,5 тисячі євро. Більшість пропозицій нерухомості оцінені в 10-13 тисяч євро, повідомляє CNN.


SpaceX має намір поселити на Марсі мільйон людей | УНІАН\nSpaceX має намір поселити на Марсі мільйон людей\n03:48, 28 вересня 2016\nЗасновник SpaceX Ілон Маск має намір поселити на Марсі мільйон чоловік, щоб "врятувати людство від неминучої загибелі".\nІлон Маск презентує план колонізації Марсу / REUTERS\nПро це Маск заявив на Міжнародному астрономічному конгресі в Гваделахарі, пише Слон.\nЗасновник SpaceX зазначив, що колонізація займе 40-100 років, за які буде здійснено 10 тисяч польотів. При використанні традиційних методів вартість перельоту на Марс складе $10 млрд на людину. Маск заявив, що потрібно знизити вартість поїздки, щоб "якомога більше людей хотіли переїхати".\nВін додав, що до 2035 році на Марс можна буде долетіти за 80 днів.\n"Нам слід виходити з більш реалістичних цифр, наприклад з урахуванням середньої вартості будинку, яка в США становить $200 тисяч", - пояснив винахідник.\nЧитайте такожНа Гаваях завершився експеримент по симуляції життя на Марсі\n"Ранній Марс був таким, як зараз Земля. Марс отримує достатньо сонячного світла, у нього є досить розряджена атмосфера. Ми зможемо вирощувати рослини на його поверхні", - сказав глава SpaceX.\nНа конгресі була також представлена модель корабля. Він використовує 42 двигуна, його довжина – 77,5 метра, діаметр – 12 метрів. Засновник SpaceX запевнив, що один корабель вмістить 100 осіб, разом з їх багажем і витратними матеріалами.\nSpaceX вже успішно випробувала двигун для міжпланетних подорожей.\nКожна ракета буде вирушати у космос один раз на 26 місяців, перша з них доставить на Марс завод з виробництва палива, який буде розширюватися вже на планеті.\nЧитайте такожSpaceX планує в найближчі три роки відправити корабель на Марс\nПерший космічний корабель, за планами винахідника, буде побудований протягом чотирьох років. При цьому до 2035 році до Марса можна буде дістатися за 80 днів.\nРаніше УНІАН повідомляв, що компанія SpaceX опублікувала відеоролик, який показує змодельований пілотований політ на Марс.\nЗгідно з роликом, SpaceX планує доставляти корабель на земну орбіту за допомогою ракети-носія, яка потім буде повертатися на Землю для нового старту. На орбіті корабель проведе дозаправку, після чого відправиться на Марс.


На Золочівщині варять підфранцузький сир з благословення священника | Новини Львова\nНа Золочівщині варять підфранцузький сир з благословення священника\n13:28 14 березня 2021 р.\nФонд "Милосердний самарянин" і уряд Люксембургу допомогають священнику на Золочівщині створити навчально-реабілітаційний центр для людей з інвалідністю.\nПро це розповіло Суспільне ТБ, пише Dailyliviv.\n"Це вже є під французькі: з пліснявою синьою, наприклад, чи з зеленою. Для того, щоб зробити такий сир, ми додаємо певні інгредієнти, а потім робимо проколи. Завдяки цьому, там де повітря доходить, утворюється пліснява", — каже священник.\nНа сироварні є холодильники, потрібні форми для твердих сирів, та головне – пастеризатор.\n"Сюди заливаємо молоко, тут є спеціальний шнек, який крутиться. Цей шнек проганяє молоко. Тут є такий простір, в якому є вода. Вода нагрівається до певної температури та проводить пастеризацію. Потім ми додаємо необхідні інгредієнти, закваски, ферменти. Так створюються тверді сири", — каже отець.\nФерму збудували за гроші фонду "Милосердний самарянин" та гранту уряду Люксембургу. Окрім того, на території спорудили будинок, який у майбутньому буде навчально-реабілітаційним центром для людей з інвалідністю. Згодом все це становитиме єдиний комплекс, у якому люди зможуть навчатись, працювати та соціалізуватись.\n"Ми хочемо просто дати дітям і молоді з інвалідністю можливості, щоб вони працевлаштувалися. Молочна галузь така, що є елементи, де вони можуть спокійно це робити. Там і моторика рук може бути задіяна, коли, наприклад, виготовляєш сулугуні чи моцарелу", — каже отець Михайло Сукмановський.\nЗа словами священика Михайла Сукмановського, фонд "Милосердний самарянин" опікується більше, ніж 20 людьми з інвалідністю. Незабаром охочих навчатимуть працювати в сфері сироваріння, фермерства, садівництва та сільського господарства.\nУ майбутньому на інклюзивній сироварні планують виробляти до 10 кілограмів сиру на день.\nЗараз родина священика оголосила збір грошей на закупівлю необхідного обладнання.\nНа Львівщині вісім безробітних змагаються одне робоче місце з оплатою більше 8 тисяч гривень