2011 Ноябрь 09 | Спорт і медицина\nArchive for Ноябрь 9th, 2011\n«Рубін» поділився очками з ПАОКом\nКазанський «Рубін» у 2-му турі групового етапу Ліги Європи на своєму полі не зміг переграти грецький ПАОК – 2:2, але зберіг лідерство в квартеті під літерою А.\nУ складі «Рубіна» виявилася, мабуть, лише одна несподіванка: на поле з перших хвилин разом вийшли Володимир Дядюн і Нельсон Вальдес, зазвичай змінюють один одного. Поява на правому фланзі оборони Петра Немова на сюрприз вже не тягнуло: в нинішньому «Рубіні» хавбеки закривають цю позицію регулярно. У лавах ПАОКа відсутні провідні гравці Пабло Гарсія і Дімітріос Салпінгідіс, які взагалі залишилися в Греції – начебто в інтересах майбутньої зустрічі з «Олімпіакосом» у внутрішньому чемпіонаті.\nПочалася гра в дуже стриманому режимі: поспішати суперники явно нікуди не збиралися. Ця обачність була, взагалі-то, зрозуміла: команди вважаються прямими конкурентами за вихід у стадію плей-офф. Розбудив гру на 16-й хвилині дальній удар Алана Касаєва, який парирував Даріо Крешіч. Наступного разу голкіпер грецького клубу вступив у гру на 20-й хвилині, отримавши м’яч з-під поперечини після навісу-удару Вальдеса. Послідувала пара кутових остаточно розігріла ситуацію в штрафній площі гостей. Коли вектор ігрової активності, здавалося, оформився остаточно, все несподівано перевернулося.\nНа 22-й хвилині перша ж атака ПАОКа завершилася голом. Легка позиційна неточність Сесара Наваса дозволила гостям провести швидку атаку. Намагаючись локалізувати небезпеку, Сергій Рижиков покинув ворота, але Гіоргос Георгіадіс зумів-таки відшукати пасом Стефаноса Атанасідіса, який відправляв м’яч вже по суті у порожні ворота. 0:1.\nДо перерви греки провели, мабуть, ще лише одну виразну атаку, на 36-й хвилині. Остаточно вона відбулася знову в результаті неточності Наваса, але цього разу Рижиков удар Атанасідіса парирував. Решту часу пройшло в спробах господарів зрівняти рахунок. Але стрункістю вони не відрізнялися. Активний був Вальдес, який виконував роль вільного художника – на зразок тієї, що в «Динамо» належить Андрію Вороніну. Однак необхідної узгодженості з партнерами парагваєць ще не досяг, а тому його підприємливість особливої користі команді не приносила.\nДругий тайм розпочався з потужного натиску господарів. М’яч метався по штрафному ПАОКа, гості увісьмох відбивалися в межах площі воріт, зрештою Касаєв все ж вибрав можливість для удару, але м’яч, лізнув поперечину, пішов вище. На 49-й хвилині Касаєв спровокував суперника на порушення метрах в 18-ти від воріт, але штрафний удар у виконанні Бібарса Натхо у верхньому куті парирував захисник. Кутовий породив черговий вихор перед воротами гостей, і після удару Натхо з лінії штрафного м’яч рикошетом від ноги Стеліоса Малезаса знайшов-таки шлях у сітку. 1:1.\nГреки прибули до Казані з репутацією фахівців в справі оборони власних воріт. І дійсно, відбивалися вони і числом, і вмінням. Якщо м’яч і доходив до їхнього воротаря, то неабияк пошарпаним. «Рубін», зрівнявши рахунок, з новими силами продовжував шукати шляхи до чужих воріт. У порівнянні з першим таймом гра господарів стала набагато більш різноманітною і пристрасною. На 66-й хвилині включився в атаку на свій лівому флангу Олег Кузьмін отримав передачу від Натхо, увійшов у штрафну і, поклавши на замаху суперника, пробив. Крешіч удар парирував, і здалося, що захисники гостей знову відіб’ються. Але на цей раз відскік вийшов на користь Казані: гольовий удар Дядюн наносив з метра. 2:1.\nГра набула двосічний характер. Ситуація змушувала гостей йти вперед, але і господарі відсиджуватися біля своїх воріт не збиралися. Можливо, і дарма. Колишня Казань в такій ситуації гру напевно засушив б і свою скромну перевагу зберегла. Нинішня обороняється без колишнього фанатизму. І дозволяє супернику біля своїх воріт занадто багато чого. Але 80-й хвилині гості відкрили ешелоновану оборону господарів з незвичною легкістю. Пас у вільну зону на Етто – навіс до дальній штанзі – удар головою Георгіоса Фотакіс без всяких перешкод. 2:2.\n«Рубін» спробував повернути перевагу, але зробити цього не вийшло. А греки і самі були не проти забити ще раз. На третій доданій хвилині тільки розторопність Немова, який вибив м’яч майже вже з порожніх воріт, дозволила господарям зберегти нічию.\nГол Павлюченко допоміг «Тоттенхему» виграти (0)\nМарек Сікора: Добрій людині важко бути тренером\nГоловний тренер мінського «Динамо» Марек Сікора в ексклюзивному інтерв’ю кореспонденту Sportclub Сергію Олехнович поділився враженнями про вересневому відрізку чемпіонату КХЛ, розповів про ставлення до Вацлаву Гавелу і про своїх улюблених місцях в Празі.\n- Назвіть, будь ласка, кращу і гіршу, на ваш погляд, гру мінської команди у вересні.\n- Гірша? Може бути, з ЦСКА. Начебто і рух був, але бажання, настрою команді в тому матчі явно не вистачало. А кращий? Мабуть, з «Авангардом» та СКА. Точніше – треті періоди цих поєдинків.\n- До ажется, що в порівнянні з минулим роком у вас в очах з’явилося більше суму.\n- Правда? А я думаю, що навпаки. Може, у вас таке враження від того, що я став на рік старший? Тепер не переживаю так, як минулого сезону, намагаюся спокійніше до всього ставитися. Не виключено, що на обличчі мої емоції відбиваються, але в серці, в душі мені спокійніше. У принципі, всім задоволений: мені подобається команда, з асистентами у нас повне взаєморозуміння. Та й до Мінська вже адаптувався.\n- Ви відомі як добрий, чуйний і порядна людина. Іншими словами, справжній чех.\n- Сподіваюся, справжній. Я народився в центрі Чехії, в місті Кладно, розташованому недалеко від Праги. І завжди намагаюся відгукуватися про рідну країну тільки позитивно. Природно, у мене є певне невдоволення деякими чеськими політиками. Але взагалі говорити про політиків – погано. От якщо про них нічого не чути, а вони працюють на благо громадян своєї країни – значить, все в порядку.\n- А важко добрій людині працювати тренером?\n- Важко. Мені часто кажуть: «Марек, треба бути з хокеїстами жорсткіше». Але я всю тренерську життя був демократом, намагався знаходити з гравцями спільну мову, і в 62 року змінюватися не можу і не хочу. Вважаю, що моя кар’єра склалася вдало. Значить, можна і з таким підходом добиватися добрих результатів.\n- Які ваші улюблені місця в Празі?\n- Староміська площа і острів Кампа, що омивається з одного боку Влтавою, а з іншого – штучним каналом Чортиця.\nА ще мені дуже подобається гуляти з онукою (адже одна з моїх дочок із сім’єю живе в Празі) по Бертрамке – це на околиці чеської столиці з боку Пльзень. Там дуже красиво, стоїть будинок, де жив Вольфганг Амадей Моцарт. Ще, зрозуміло, Вацлавська площу. Або Вацлавак, як називають її пражани. Це місце треба не просто подивитися – їм треба перейнятися.\n- Хто з великих чехів – Ян Гус, Вацлав Гавел, Ян Жижка чи, може, вигаданий герой Ярослава Гашека Йозеф Швейк – вам найбільш близький?\n- Гавел. Він для мене – і як людина, і як президент – чех номер один.\n- А до бравому солдату Швейку як ставитеся?\n- Знаю, що в Росії і Білорусії цей літературний персонаж користується чималою популярністю. Книгу Гашека прочитав в молодості, але потім до неї не повертався. Якщо чесно, більше люблю кінофільм – класичну екранізацію Карела Скло 1956 року з Рудольфом Грушинський в головній ролі. Але пристрасним шанувальником Швейка все-таки не є.\n- До речі, Швейк був любителем поїсти, та й випити ніколи не відмовлявся.\nНазвіть ваш улюблений празький ресторан і улюблену марку чеського пива.\n- У мене до пива трохи інше ставлення, ніж у багатьох. Що стосується сорту, віддаю перевагу Pilsner Urquell, 12-градусний. Воно корисно для здоров’я. Це не жарт, мені рекомендували його пити в невеликих кількостях – по 0,3 літра з хорошою їжею. А просто сидіти і пити пиво – це не для мене. Щодо ресторану: приблизно в 10 хвилинах ходьби від Вацлавака розташований ресторан «Амбієнте». Це недалеко від колишнього парламенту Чехословаччини, в будівлі, де потім поширював «Радіо« Свобода ». Там відмінна кухня, в тому числі і чеська. І хоча я вперше відкрив його для себе лише нинішньої весни, куди ми зайшли разом з сім’єю, мені там дуже сподобалося.\nРівно два місяці залишилося до старту біатлонного сезону – першого етапу Кубка світу в Естерсунді. Сезону, який російська команда проведе без двох, на жаль колишніх, лідерів – Івана Черезова та Максима Чудова . Про складну ситуацію у збірній – у матеріалі Sportclub.\nЧЕРЕЗ терни …\nВболівальники знають Івана Черезова як сильного і відповідального спортсмена. Без нього уявити російську збірну важко, але в майбутньому сезоні він не допоможе команді. Травма, яку отримав біатлоніст на одному з спусків уфімській траси, не дозволить йому змагатися ще, як мінімум, півроку. Діагноз лікаря – перелом щиколотки і вивих лівої стопи. У російській команді вже другий сезон немає капітана. Точніше, офіційного. Негласно Черезов завжди був її лідером, надією. Якщо результати були погані, то Черезов ставав паличкою-виручалочкою. «Уж, Юрійович точно не підведе», – так думали вболівальники, тренери, спортсмени.\nХто займе місце Черезова в майбутньому сезоні? Над цим питанням старшому тренеру чоловічої команди Андрію Гербулову і головному тренеру збірних Валерію Польховскому ще належить поламати голову. І якщо в індивідуальних гонках, при хорошому збігу обставин, вистрілити може кожен, то що робити з естафетою? Чемпіонат світу в Ханти-Мансійську 2011 року та, зокрема, срібло в чоловічій естафеті – яскраве підтвердження тому, що якщо поодинці ми поки не сюячи, то в команді – сила. Тільки от щоб повести цю команду за собою, потрібен впевнений у собі «полководець».\nНа нещодавно завершився літньому чемпіонаті світу в Чехії ні олімпійський чемпіон Євген Устюгов , ні призер Ігор у Ванкувері Антон Шипулін\nрезультатами не порадували. Справа навіть не в тому, що чемпіонові Нове-Місце Дмитру Ярошенко , який поступово повертається до колишніх результатів, вони програли по дві хвилини кожен. Судити про спортивній формі за результатами річного біатлону все-таки не дуже правильно. Хвилювання викликають, скоріше, спогади про минуле зимовому сезоні. Кілька призових місць на тлі частих провалів – такі результати виглядають не надто переконливо. Тим не менш, на роль «першої скрипки» чоловічої команди, швидше за все, більше підходить саме Устюгов. Незважаючи на те, що естафетний досвід олімпійського чемпіона поки не дуже багатий, і, на жаль, не дуже успішний, в особистих гонках він не раз демонстрував свій сибірський характер. Чого тільки варті дуелі з норвежцем Емілем Свендсеном на останніх кілометрах дистанції і заповітне золото Ванкувера, якого більше ні в кого в команді немає.\nКозирем у руках тренерів може стати і Ярошенко. Для нього двері в основну збірну на Кубок світу поки не відкрита, і розкрити її можна, лише привертаючи увагу керівництва команди успішними стартів на внутрішньоросійських змаганнях. Тим не менш, на даний момент саме Ярошенко всіма силами намагається довести, що він готовий, повернувся і хоче перемагати. З іншого боку, через дискваліфікацію, як і Катерина Юр’єва, на майбутніх Іграх у Сочі Ярошенко виступити, найімовірніше, не зможе. Напрошується логічне запитання – чи є сенс включати його в команду на Кубок світу, а більш того, вводити в естафетну четвірку? Але поки у спортсмена ще є шанс оскаржити заборону на виступ на Олімпіаді, питання залишається відкритим. Докладніше про ситуацію з Ярошенком читайте найближчим часом на Sportclub.\nНе побачать вболівальники в майбутньому сезоні і Чудова, найбільш обговорюваною біатлонної фігури останніх років. Минулий сезон для спортсмена складався вкрай невдало. Його лаяли вболівальники, фахівці, та й сам він був не в захваті від того, що відбувається. Забуто прізвисько Російська Ракета, забуті і гучні перемоги над шестиразовим олімпійським чемпіоном Уле Ейнаром Бьорндаленом . У минулому сезоні ми бачили зовсім іншого Чудова. Тим не менш, спортсмен не опустив руки. Він хотів повернутися і перемагати, навіть незважаючи на невдалий сезон, який він провів на тлі посилюється болів в спині. І все ж майбутню зиму він пропустить через рецидив травми хребта. За словами спортсмена, наприкінці вересня за підсумками обстеження у Франкфурті може стати ясно, що йому доведеться і зовсім завершити кар’єру, а зараз він поки живе «в режимі очікування».\nУ своїх останніх інтерв’ю 28-річний Чудов не раз підкреслював, що почав думати про інше життя. Без біатлону. Він зазначив, що його приваблюють бізнес і громадська робота. А колишні біатлоністи та діючі спортсмени вже не вірять, що Чудова вдасться повернутися в свою стихію.\nСкладна ситуація в чоловічій збірній може подарувати шанс молодим спортсменам. Дозволить їм розправити крила і заявити про себе. Хочеться вірити, що такі люди знайдуться.\nБитва гігантів: PES12 проти FIFA12\nНа цьому тижні, практично одночасно, виходять два найважливіших футбольних симулятора – FIFA 12 і Pro Evolution Soccer 2012. Спори фанатів про те, яка з ігор краще, тривають з року в рік. Якщо ви берете активну участь в цьому непростому обговоренні, то цей розділ створено на Gmclub\nспеціально для вас.\nВ найближчі дні на Gmclub працюватиме спеціальний футбольний центр запуску, в якому будуть опубліковані всі актуальні статті, коментарі і факти по FIFA і PES.\nОдночасно з цим на Gmclub буде йти голосування, в якому вам пропонується визначити, який симулятор все-таки краще. Наприкінці тижня будуть підведені підсумки.\nДва кроки до скандалу\nОглядач Sportclub, розмірковуючи про важкий старт «Салават Юлаєв» в регулярному чемпіонаті КХЛ, приходить до висновку, що проблеми у уфімського клубу лежать не в ігровий площині.\nУ «Салават» нічого особливого не відбувається. Старт сезону (дуже важкий для всіх без винятку з відомих причин). Притирання до нового-старого тренера. Налагодження гри. Чинний чемпіон найбільше забиває і більше всіх пропускає, третину очок втрачена, але все тільки починається, так що підстав для паніки ніби як немає.\nУ «Салават» щось відбувається. Є речі абсолютно об’єктивні – рідко у кого старт послечемпіонского сезону виходив гладким. А тут ще з золотим дуетом довелося розлучитися відразу після тріумфу (таке в клубі-чемпіона в новітні часи траплялося всього один раз), фінансові апетити вгамували, з преміальними за минулий переможний сезон до осені розбиралися – цього цілком вистачило б, щоб зрозуміти: чемпіонат простим не буде.\nНа цьому тлі й відбулися події, пов’язані з двома командоутворюючим гравцями. Фігуранти відкоментувати їх дуже стримано: відносини у Сергія Зінов’єва й Олександра Радулова з головним тренером нормальні, ніяких проблем немає, а якщо щось і було, то це просто непорозуміння. Може, обидва лідери і справді чимось незадоволені, але вони в Уфі під контрактом, стерпиться-злюбиться. Або вже не злюбиться – тут як справа обернеться.\nДля В’ячеслава Бикова Саша Радулов був недоторканним, абсолютна розчиненого в грі цієї «електростанції» виправдовувала для тренера багато чого, якщо не все. Биков найвищих своїх успіхів і досягав тоді, коли ступінь довіри і самовіддача підопічних приходили в стан якоїсь гармонії – ніхто не буде заперечувати, що у «Салавата» зразка минулого сезону це була наявна.\nАле тут грань дуже тонка. І я далеко не впевнений, що, продовжуй В’ячеслав Аркадійович з Ігорем Володимировичем працювати в Уфі, у них би йшло по накатаній. Тому що всі ми бачили, що відбувається, коли довіра «по Бикову» переходить в биковських ж безконтрольність, що веде до хаосу. Втім, це справа минула. Важливо, що відбувається зараз.\nВ Сергія Михалева немає і не може бути улюбленців, для нього дотримання загальнокомандних принципів – понад усе. Він зовсім не «добрий дідусь», як його часом сприймають з боку, він працює серйозно, як звик – того ж від інших вимагає, а від зірок навіть більше. В цьому плані він цілком «старорежимний», до того ж власний послечемпіонскій сезон в «Салават його багато чому навчив.\nОлександр Радулов, кращий (заслуженно!) хокеїст минулого сезону, зірка і улюбленець публіки, самовільно літав до Москви на організований Олександром Овечкіним благодійний матч. Один з кращих, якщо не кращий російський центрфорвард Сергій Зінов’єв не визнав за необхідне попередити головного тренера, що йому треба летіти в Москву на медобстеження. Ймовірно, у них були свої резони (Зінов’єв взагалі не любить посвячувати в свої плани кого б то не було), але все одно неприємно. «Михалич» не сказав про ці ситуації нічого зайвого, але між рядків читалося, що незадоволений (і я його розумію). Зірки, враховуючи особливості їх характерів (дуже різних, але однаково непростих), теж не дуже зраділи.\nЯкщо причини лежать глибше (невдоволення контрактом, незгоду з методикою, психологічна несумісність), то ситуація для «Салавата» вибухонебезпечна. Поки вона не перейшла в розряд бунту на кораблі, але ознаки його є, і клуб при будь-якому результаті не виграє. На Михалева легко навісити ярлик фахівця з минулого століття, але «на пенсію» з «Салавата» його вже відправляли. Невдоволеним зіркам репутаційний шкоди (до підвищення вартості він точно не веде) теж ні до чого.\nА розставання навіть при таких незначних, але які стали відомими широкому загалу ввідних, не скандальним бути не може. Сподіваюся, до цього справа не дійде.\nАндрій Воронін: У Самарі не вистачило ласт і масок з трубками\nКапітан «Динамо» Андрій Воронін після відкритого тренування клубу поділився думкою про майбутню гру з «Краснодаром» і підкреслив, що прикрої поразки в Самарі від «Крильєв Совєтов» (0:1) не має вибити команду з колії.\n- Не можна опускати руки, – наводить слова Вороніна кореспондент Sportclub Михайло Фрідман. – Звичайно, прикро терпіти такі поразки (зустріч в Самарі проходила в жахливих погодних умовах, а в кінцівці суддя відмінив взяття воріт господарів через сумнівний офсайд. – Прим. Sportbox. Ru), і настрій після матчу у всіх було просто жахливе. Але треба зібратися і не дозволити трапилося обірвати хід, який «Динамо» набрало останнім місяці. Ми повинні довести, що не дарма знаходимося на третьому місці.\n- Вам раніше коли-небудь доводилося виступати на полях, подібних самарському?\n- Ні, ніколи. Думаю, у світі мало футболістів, кому доводилося грати в таких умовах.\n- Сильно здивувалися, коли суддя Ігор Єгоров прийняв рішення проводити матч, незважаючи на жалюгідний стан газону і сильний дощ?\n- Сильно. Перед розминкою нам сказали, що мають приїхати інспектори та оглянути поле, тому була надія, що зустріч перенесуть. Але в підсумку виявилося, що рішення приймає одна Єгоров …\nВзагалі, це вже не перший випадок, коли «Динамо» намагаються зупинити, нахабно забираючи у нас очки. Після матчу в Махачкалі («Динамо» програло «Анжи» з рахунком 1:2. – Прим. Sportbox. Ru) команда змогла зібратися і почати нову переможну серію. Сподіваюся, так буде і цього разу. У кінцівці другого кола нас чекають напружені поєдинки, в тому числі з «Зенітом», «Рубіном» і московським «Спартаком», постараємося набрати якомога більше очок.\n- Виступаючи в Німеччині й Англії, стикалися з випадками «нахабного відбору очок», чи це суто російське явище?\n- Чесно кажучи, в Європі зі мною такого не траплялося. Втім, це не означає, що такі речі ніде не відбуваються. Інша справа, що говорити про це не бачу особливого сенсу. Скільки б це питання ні піднімали, толку все одно немає і, напевно, не буде. Наприклад, після матчу з «Анжі» розмов було багато, але результат нульовий. Тому над подібними ситуаціями залишається тільки іронізувати.\nЖиття триває. Сподіваюся, в останніх матчах будемо виступати не в басейні, а на нормальних полях. До речі, на тренуванні багато хто дивувався, чому граємо в футбол, а не займаємося водною аеробікою, адже нам в Самарі так сподобалися водні процедури (сміється).\n- Може бути, вам варто було тоді гідрокостюми одягнути …\n- Ага, а ще ласти і маски з трубками видати. Напевно, зіграли б по-іншому (сміється).\n- У зв’язку з подіями в Махачкалі й Самарі немає побоювань перед матчем з «Зенітом» в Санкт-Петербурзі, який чекає вас через тур?\n- Ні. З побоюванням ставлюся до зустрічей з такими командами як, наприклад, «Краснодар» або «Томь», коли недооцінка супротивника може призвести до втрати очок. «Краснодар» добре виглядав у поєдинку з московським «Спартаком» (2:4). Бували моменти, коли червоно-білі довго не могли перейти центр поля. Сподіваюся, з нами підопічні Славолюб Мусліна теж будуть намагатися грати в атакуючий футбол. Що стосується матчів з лідерами, то вони нам у цьому сезоні вдаються непогано. Думаю, майбутні зустрічі з «Зенітом», «Рубіном» і московським «Спартаком» теж вийдуть цікавими. Якщо, звичайно, судді не втрутяться.\n- Ваш одноклубник Ігор Семшов вважає, що в матчах лідерів арбітри навряд чи стануть здійснювати навмисні помилки.\n- Чесно кажучи, вже давно нічому не дивуюся. Виходячи на поле, просто намагаюся робити свою роботу чесно і правильно. Так, судді можуть не зарахувати чистий гол або необгрунтованого когось видалити, але ми, футболісти, на це ніяк вплинути не можемо, тому намагаюся не звертати на такі речі уваги. Так, неприємно, так, прикро, але нічого не поробиш.\n- Інший ваш одноклубник Кевін Кураньї пропустив матч з «Крилами Рад» через перебір жовтих карток. А ви, Семшов і Олександр Самедов, як і раніше перебуваєте під загрозою дискваліфікації …\n- Якби знали, що в Самарі все так вийде, Сергій Сілкін, напевно, сам сказав би нам у зустрічі з «Амкаром» картки отримати (сміється). Але ми поїхали в місто на Волзі грати на перемогу. «Крила Рад» ведуть відчайдушну боротьбу за виживання і дуже потребують окулярах. До того ж самарцев очолює наш колишній наставник Андрій Кобелєв. Тому поєдинок обіцяв бути напруженим та видовищним. Але, на жаль, через погодні умови довелося грати в болоті.\n- Після «Краснодара» «Динамо» зустрічається з «Зенітом». У зв’язку з цим будете обережніше, щоб не отримати четвертий «гірчичник»?\n- Під час гри про це не думаєш. Якщо потрібно буде зробити технічний фол на користь команди, я це зроблю. Але «дурне» попередження, звичайно, отримати не хотілося б. Втім, не здивуюся, якщо судді зараз «поставлять» нас на картки, і ми з Семшова і Самедова, отримавши у зустрічі з «Краснодаром» по четвертому «гірчичнику», пропустимо матч з «Зенітом». Нас вже попереджали про таку можливість.\n- Від цього можна якось захиститися?\n- Не грати (сміється).\nІншого способу немає. Суддя завжди може знайти привід показати футболістові жовту картку. А якщо почати свідомо уникати єдиноборств, то це вже буде не футбол.\nШарапова не змогла взяти реванш у Квітовою\nРосійська тенісистка Марія Шарапова відмовилася від продовження боротьби в першій партії чвертьфінального матчу на турнірі WTA в Токіо проти Петри Квітовою. Причиною стала травма ноги.\nТаким чином, Шарапова не змогла взяти реванш у чешки за поразку у фіналі Вімблдону.\nУ півфіналі Квітова чекає зустріч з Вірою Звонарьовою, яка обіграла іншу росіянку Марію Кириленко.\nТокіо (Японія). Турнір WTA. Хард. Призовий фонд – 2 000 000 доларів\nПетра Квітова (Чехія, 5) – Марія Шарапова (Росія, 2) – 4:3,\nПортугальські ЗМІ: Віллаш-Боаш, на кого ж ти нас проміняв?\nПорадівши перемозі «Зеніту» над «Порту» (3:1), Sportclub перегорнув португальську пресу і прийшов до висновку, що, на думку місцевих журналістів, у всіх бідах «драконів» винен тільки одна людина – колишній головний тренер Андре Віллаш – Боаш, в міжсезоння перейшов в лондонський «Челсі».\nМатрьошка для «Порту»\nПортугальська преса одностайно поставила «Порту» за матч з «Зенітом» твердий «незадовільно». Причому навіть не стільки команді, а її тренеру. Варто зазначити, що Вітор Перейра доводиться зовсім несолодко – журналісти і фахівці раз у раз порівнюють його з попередником Андре Віллаш-Боаш. І порівняння, як правило, виявляється не в його користь.\n- «Порту» знаходиться в глибокій кризі, – вважає видання O Jogo. - У наявності відсутність ігрової дисципліни і взаєморозуміння між футболістами.\n«Зеніт, за великим рахунком, розкрив всі слабкі сторони португальської команди, і показав, що проблеми її за принципом матрьошки накладаються один на одного. Такий результат був абсолютно неможливий, перебувай у керма команди Андре Віллаш-Боаш, який обіграв російські ЦСКА та «Спартак». Тоді у «драконів» була мертва хватка, тепер же підопічні Вітора Перейри запросто можуть розбазарити майже будь-яка перевага в рахунку.\nФусіле – зрадник!\nДругим винуватцем того, що сталося місцева преса так само одностайно називає Хорхе Фусіле, що отримав червону картку під кінець першого тайму. Багато хто вважає, що у уругвайця подібна поведінка вже входить у звичку.\n- Отримавши дві безглуздих жовтих картки, Хорхе Фусіле скоїв даний зрада, – пише видання Record. - Він підвів команду в ключовий момент матчу.\nВіллаш-Боаш ні за що б не залишив таку поведінку безкарним, адже уругваєць отримує червону картку аж ніяк не вперше. За весь час перебування в «Порту» це вже п’ятий (і рекордний!) Випадок.\nВсе не слава богу …\nЗ фінальним свистком у матчі «Зеніт» – «Порту» неприємності португальської команди не закінчилися. Як свідчить видання A bola, «драконам» довелося кілька годин просидіти в аеропорту «Пулково», щоб дочекатися вильоту. Мабуть, це єдина проблема команди, до якої Віллаш-Боаш не причетний.\n- Митні формальності не дозволили команді полетіти з Санкт-Петербурга вчасно. Таким чином, Віторія Перейра довелося скасувати тренування, спочатку заплановану на вечір четверга.\nНаші суперники.Другий шанс (0)\nВсе про автомобили: http://autosaity.ru | Читаем тут: https://novostid.ru


З чого складається архитектурна виразності будівель комерційного призначення | INOX - строительный онлайн-журнал\nЗ чого складається архитектурна виразності будівель комерційного призначення\nby adminPosted on 21.01.2021 21.01.2021\nПри створенні сучасних торгових та офісних будівель архітектори приділяють особливу увагу ряду важливих критеріїв.\nСтворення проекту починається з концепції будівлі,що в значній мірі обумовлює вибир матеріалу для несучого каркасу та огороджувальних конструкцій. Якщо в будіві є великі безколонні прольоти для спортивного залу, конференц-залу, тощо, тоді архітектор передбачає металоконструкції в якості основного конструкційного матеріалу. На відміну від залізобетонного каркасу, металеві рішення дозволяють створювати великі безопорні прольоти до 100 м при невеликих габаритах.\nМеталоконструкції що виготовляє компанія Термобуд Стандарт якнайкраще підходять для комерційних будівель будь-якого призначення. Для торгових будівель та складів металоконструкції дозволяють отримати великі простори без колон, що спрощую логістику товарів, та не створює незручностей для людей що знаходяться в приміщеннях будівлі. До того ж такі БМЗ отримають на 1-3% більше функціональної площі.\nЗ точки зору архітектурної виразності застосування металоконструкцій дозволяє створювати великі атріуми, складні архітектурні форми, консолі, тощо. Жоден альтернативний матеріал не є настільки ж гнучким та водночас міцним і довговічним як метал. Тому коли для замовника важливо швидко та ефективно побудувати будівлю від закладає в якості основного каркасу зварні металоконструкції заводського виготовлення.\nЩе одним елементом будівлі від якого в значній мірі залежить архітектурні можливості є фасад. Як правило для відвідуваних будівель застосовують вентильовані фасади, в одночас для таких споруд як овочесховища, склади та промислові будівлі найкраще для зведення стін та покрівлі підходять сендвіч-панелі високої енергоефективності. Термобуд Стандарт пропонує енергоефективні панелі за оптимальною ціною, що дозволяє обрати з широкого переліку кольорів типорозмірів та профілювань обкладинок. Панелі можуть бути з поліуретановим або мінераловатним наповнювачем.\nЗвернувшись до компанії клієнт отримує не просто високу якість металоконструкцій або фасадів, а ще й професійну консультацію та оптимізацію конструктиву будівлі, що може значно скоротити терміни реалізації проекту та ціну конструкцій. Адже багаторічний досвід та власне сучасне виробництво зварних металевих конструкцій дозволяє запропонувати саме ті рішення які будуть оптимальними для бізнеса інвестора.\nPrev Какие есть варианты покупки квартиры в новом ЖК от застройщика?\nNext Программа eezzee.io — це чудовий сервіс для найпростішого перетворення в PDF


Ігровий автомат Alice and the Mad Tea Party - грати безкоштовно\nНа жаль, оскільки Alice and the Mad Tea Party вимагає наявність Flash Player, який більше не підтримується, ви не зможете грати в цю гру онлайн.\nІгровий автомат Alice and the Mad Tea Party - грати безкоштовно онлайн. Грайте в слот Alice and the Mad Tea Party без скачувань і реєстрацій.\nAlice and the Mad Tea Party — це слот від WMS. Відповідно до кількості гравців, які шукають цей слот, Alice and the Mad Tea Party є досить популярним. Звісно, він не входить до топових списків, але його вподобало достатньо гравців, тож спробуйте зіграти в нього безкоштовно й перевірити самостійно.\nІгри подібні на Alice and the Mad Tea Party\nНайкращі казино на справжні гроші з Alice and the Mad Tea Party


Ожиріння - причини і лікування ожиріння - допомога в лікуванні | Лікування захворювань.\nОжиріння представляє собою надлишкове накопичення жирової тканини в організмі. Такий стан виникає в результаті позитивного енергетичного балансу, коли кількість споживаної енергії перевищує кількість витрачається. Ступінь ожиріння можна встановити за індексом маси тіла (ІМТ). Значення ІМТ понад 25 кг/м2 свідчить про наявність надлишкової маси тіла, а більше 30 кг/м2 вказує на ожиріння.\nДо недавнього часу ожиріння розглядалась як прямий наслідок висококалорійного раціону і малорухливого способу життя. Хоча ці фактори, без сумніву, призводять до ожиріння, на сьогоднішній день з'явилися сведетельства великого значення спадкового чинника у розвитку захворювання. За різними даними від 40 до 70% випадків ожиріння підтверджують спадкову природу захворювання. Сучасні дослідники вважають, що більшість випадків ожиріння зумовлене взаємодією поведінкових і спадкових факторів, а також факторів навколишнього середовища. Менш ніж в 1% випадків ожиріння має вторинний характер - тобто викликане іншими захворюваннями.\nДо найбільш важливим і частим наслідків ожиріння відносяться: артеріальна гіпертензія, гіперліпідемія, серцеві захворювання, цукровий діабет 2 типу та інші ендокринні порушення, дегенеративні захворювання суглобів, протеїнурія (білок в сечі), підвищення концентрації гемоглобіну та психосоціальну непрацездатність. У хворих ожирінням частіше зустрічається рак товстої кишки, прямої кишки і рак передміхурової залози у чоловіків; рак матки (див. Саркома матки), біліарного тракту, рак грудей і яєчників у жінок; тромбоемболічні захворювання, захворювання шлунково-кишкового тракту (жовчнокам'яна хвороба, езофагіт) і шкіри.\nКлінічні симптоми впливу ожиріння на органи і системи:\nТромбофлебіт і тромбоемболічні ускладнення.\nПорушення менструального циклу - менструальний цикл подовжується до 36 днів.\nЖовчнокам'яна хвороба (у 35% жінок з ожирінням).\nТромбози ниркових вен.\nЗниження клітинного імунної відповіді та зниження фагоцитарної активності гранулоцитів.\nАртрози відчувають велике навантаження суглобів (хребта, стегнового, колінного).\nЛікування ожиріння переслідує дві основні мети: довгострокову модифікація харчових звичок і зміна способу життя. Тісний контакт і взаєморозуміння пацієнта і лікаря бувають набагато важливіше, ніж рекомендації запропонованих схем лікування. Корисно надавати пацієнтові можливість вибору розвантажувальної програми, що збільшує ймовірність успіху лікування і знижує почуття розчарування при недостатньому результаті як у пацієнта, так і лікаря. Добре мотивований пацієнт буде більш відповідально виконувати програму лікування. Бажано визначити мотивацію пацієнта, наприклад, за допомогою повторних опитувань кожні 3 дні з записом у щоденнику на тлі призначеної дієти. Хороший ефект приносять програми з комплексним підходом до зниження маси тіла, включають застосування низькокалорійних дієт, модифікацію харчової поведінки і зміна харчових звичок, заняття аеробікою і соціальну підтримку. При складанні дієти необхідно керуватися принципами харчування, спрямованими на ведення здорового способу життя особами, які не страждають ожирінням. До таких принципів відносять низький вміст жирів у раціоні, високий вміст складних вуглеводів і клітковини. Особливу увагу приділяють виключення з раціону висококалорійних, бідних вітамінами і мікроелементами продуктів - жир, цукор, алкоголь.\nДієти, які обмежують прийом вуглеводів і містять велику кількість білка або жиру, малоефективні. Крім цього, малоефективно і одноразове харчування. Для збереження досягнутого прогресу у зменшенні маси тіла необхідно стійке зміна харчової поведінки. На сьогоднішній день існують спеціально розроблені програми корекції харчового поведінки, які можна рекомендувати пацієнтам. Значну користь приносить навчання хворих простим прийомам, в першу чергу, планування і збереження одержаних результатів. Пацієнту рекомендують самостійно складати меню та визначати інтенсивність фізичного навантаження, а також записувати деякі аспекти власної поведінки. Таким способом пацієнт вчиться розпізнавати мотиви спонукають до прийому їжі і контролювати їх.\nПацієнтам з тяжким ступенем ожиріння і небезпечними для життя ускладненнями призначаються більш агресивні терапевтичні заходи. Для швидкого зниження маси тіла застосовують низькокалорійні дієти, енергетичною цінністю менше 800 ккал на добу. Таке зниження калорійності сприяє купіруванню метаболічних ускладнень ожиріння. Як правило, хворі дотримуються такі дієти протягом 4-6 міс, що дозволяє їм скидати в середньому 1-2 кг в тиждень. У теж час, недостатня збалансованість швидких розвантажувальних дієт загрожує розвитком деяких ускладнень. Дієти, спрямовані на обмеження споживання вуглеводів (менше 50 г/добу) призводить, особливо в перший час, до значних втрат натрію, калію і води. При зменшенні рівня натрію відбувається різке падіння артеріального тиску, що може призвести до ішемічному інсульту у пацієнтів, срадающих атеросклерозом судин головного мозку. При дефіциті калію можуть спостерігатися порушення серцевого ритму. Ускладнення усуваються поновленням прийому вуглеводів, при цьому відбувається збільшення у вазі на 2-3 кг.\nЗастосування низьковуглеводних дієт призводить також до підвищеного утворення кетонових тіл, зменшення виділення сечової кислоти нирками і, як наслідок, підвищення її концентрації в крові. У міру зниження концентрації кетонових тіл у крові, сечова кислота починає виділятися з сечею у великих кількостях, приводячи до утворення каменів у сечовивідних шляхах або, в окремих випадках, до гострої ниркової недостатності. Тому рекомендований вміст вуглеводів у раціоні харчування становить не менше 90 г/добу.\nДієти, спрямовані на обмеження споживання білка призводять до зниження маси міокарда і скелетних м'язів, порушенням серцевого ритму. Рекомендована кількість білка в розвантажувальних дієт становить не менше 50 г/добу. При тривалому дотриманні розвантажувальних дієт (протягом декількох тижнів) слід додатково приймати вітаміни. При відсутності протипоказань бажано вживати по 2-3 л рідини на добу.\nОстаннім часом застосовуються два нових препарату для печива ожиріння: сибутрамін і орлістат. Сибутрамін блокує зворотне захоплення серотоніну і норадреналіну із синаптичної щілини. Орлістат знижує всмоктування жирів у шлунково-кишковому тракті.\nСибутрамін, звичайно в дозі 10 мг/добу, призводить до втрати маси тіла на 5-10 кг протягом 6 міс. У препарату є побічні ефекти: сухість у роті, анорексія, запори, безсоння. У низки пацієнтів (<5%) сибутрамін може підвищувати артеріальний тиск.\nОрлістат - перший препарат для лікування ожиріння, що діє не на нервову систему, а на шлунково-кишковий тракт. Орлістат знижує всмоктування жирів за рахунок інгібування шлунково-кишкових ліпаз. Серед побічних ефектів спостерігають діарею, метеоризм, переймоподібні болі в животі, порушення всмоктування жиророзчинних вітамінів. За результатами рандомізованих досліджень, прийом орлістату протягом 2 років призводить до зниження маси тіла на 2-4 кг більшого порівняно з плацебо.\nНезважаючи на те, що хірургічні процедури служать останнім етапом в лікуванні ожиріння, великому числу пацієнтів проводять операції. Найбільшою популярністю користуються вертикальна гастропластика і операція обхідного шунтування шлунка. В ряді центрів ці процедури проводять лапароскопічно. Обидві операції забезпечують значне зниження маси тіла, за даними ряду досліджень, до 50% порівняно з вихідною масою. Порівняння операцій показує, що накладення анастомозу більш ефективно. Ускладнення спостерігають у 50% пацієнтів, до них відносять перитоніт при неспроможності анастомозу, грижі черевної стінки, розрив швів, жовчні камені, нейропатії, крайові виразки, стенозу шлунка, інфікування ран, тромбоемболічні ускладнення, трофічні порушення і гастроінтестинальні симптоми. Смертність протягом 30 днів після операції досягає 1%. Міжнародні рекомендації допускають застосування хірургічних методів лікування ожиріння тільки у осіб з ІМТ >40 кг/м2 або пацієнтів з ІМТ>35 кг/м2 з ускладненим перебігом захворювання.


Судовий процес над Карпюком і Клихом близиться до завершення - Культурне життя України. Цікаві новини культури.\nСудовий процес над Карпюком і Клихом близиться до завершення\nСудовий процес у справі українських громадян Миколи Карпюка та Станіслава Клиха в Грозному наближається до завершення\n9 квітня 2016 08:31\nПро це заявив адвокат Ілля Новіков програмі "Чорне дзеркало" на телеканалі "Інтер", передає depo.ua з посиланням на "Українську правду".\n"Він (судовий процес - редю.) зараз наближається до завершення... Ми очікуємо, що в Грозному вже протягом квітня в основній частині процес завершиться, і присяжні підуть для винесення вердикту", - повідомив він.\nРосійське слідство стверджує, що Клих і Карпюк в часи Першої чеченської війни створювали в Україні групи для участі в боях проти російських військ за незалежну Чечню, а Карпюк у кінці 1994 й на початку 1995 року сам брав у них участь.\nМітки: Карплюк, завершення, Клих


Колумбійські злочинці погрожують єпископу смертю – BuddyPress\nКолумбійські злочинці погрожують єпископу смертю https://credo.pro/2021/03/287232 Dovgalova Olena\n«Я спокійний, не боюся, маю залишатися зі своїм народом», — сказав єпископ-ординарій колумбійської дієцезії Буенавентура Рубен Даріо Харамільо Монтойя, якому останнім часом погрожують смертю злочинці.\nВони демонструють свою владу над містом — головним тихоокеанським портом Колумбії та стратегічним центром усіх видів торгівлі та контрабанди, зокрема, наркотиків.\nНа думку злочинців, «провина» єпископа Харамільо в тому, що він відкрито говорить про ситуацію в місті, де постійно відбуваються акти насильства. Ієрарх пояснює, що Церква лише «захищає бідних людей із пораненою гідністю, що стають жертвами насильства та переміщень, які протистоять торгівлі наркотиками та озброєним групам, що застосовують насильство».\nВища влада Колумбія висловила свою солідарність із ієрархом. До нього зателефонував президент Іван Дуке, а віце-президентка Марта Люсія Рамірес зустрілася з єпископом особисто. Багато уваги присвятили цій справі ЗМІ. Але хоча погрози з’явилися вже деякий час тому, про них повідомили лише в березні 2021р., коли єпископи 14 навколишніх дієцезій зібралися, щоб, зокрема, висловити свою близькість співбрату, якому погрожують. Також примас Колумбії, архієпископ Хосе Руеда Апарісіо з Боготи, опублікував заяву, в якій вимагає «шанувати життя та фізичну цілісність» як єпископа Харамільо, так і мешканців Буенавентура.\nНа думуку італійської агенції SIR, цей спільний акт солідарності з єпископом означає, що йдеться не про порожні погрози, а про «конкретний і дуже серйозний ризик».\nMarch 26, 2021 at 02:28PM CREDO https://credo.pro


що стосуються об’єднання громад\nВідповідно до закону України «Про добровільне об’єднання територіальних громад» таке об’єднання відбувається добровільно, за згодою, а не примусово. Іншими словами, бажаємо - об’єднуємося, не бажаємо – ні. А примусове об’єднання чи, як зазначає п. Богдан Дубневич «автоматично стати частиною міста Львова», неможливе ні тепер, ні з прийняттям поправок до ЗУ «Про добровільне об’єднання територіальних громад». Тобто автоматично стати частиною м. Львова с. Сокільники не може.\nСокільницька сільська рада інформує\nДля роз’яснення звернення народного депутата Богдана Дубневича змушені пояснити наступне.\nСільська рада одна з перших у Пустомитівському районі Львівської області винесла розпорядження про ініціювання добровільного об’єднання територіальних громад у Сокільницьку об’єднану територіальну громаду (ОТГ) з центром у селі Сокільники. Нами було проведено громадські обговорення, на основі чого сесією ради прийнято рішення про добровільне об’єднання з навколишніми селами.\nСільський голова з депутатами були присутні на сходах села Годовиця та Басівка. Жителі даних сіл хочуть приєднатись до Сокільник. Сільський голова Годовицько-Басівської сільської ради також підтвердив бажання громадян. На даний момент вживаються усі необхідні заходи щодо такого об’єднання.\nСлід також зазначити, що відповідно до закону України «Про добровільне об’єднання територіальних громад» таке об’єднання відбувається добровільно, за згодою, а не примусово. Іншими словами, бажаємо - об’єднуємося, не бажаємо – ні. А примусове об’єднання чи, як зазначає п. Богдан Дубневич «автоматично стати частиною міста Львова», неможливе ні тепер, ні з прийняттям поправок до ЗУ «Про добровільне об’єднання територіальних громад». Тобто автоматично стати частиною м. Львова с. Сокільники не може.\nСокільницька сільська рада відмовила Пустомитівській районній раді у створенні ОТГ проте згодом рішеннями Пустомитівської районної ради та Львівської обласної державної адміністрації було схвалено Перспективний план Пустомитівського району Львівської області, за яким село Сокільники віднесено до Пустомитівської ОТГ та подано у Кабінет Міністрів для затвердження в установленому порядку. Думка та бажання громади села при схваленні плану не враховувались.\nПроте згодом Львівська обласна державна адміністрація на звернення сільського голови відповіла, що громади, передбачені Перспективним планом спроможних територіальних громад Львівщини можуть створюватись виключно на добровільних засадах.\nВиконавчий комітет села надсилав звернення в Кабінет Міністрів України з проханням врахувати думку с. Сокільники при затвердженні Перспективного плану спроможних територіальних громад Пустомитівського району Львівської області. Відповіді досі не отримано.


19.02.2016 Мараховська Тетяна Останні новини 0\nВиставка «Англійська мова в повсякденному житті»\nУчасть у Всеукраїнському конкурсі «Pazzle». (Конкурс знавців англійської мови).\nКонкурс малюнка «Моя улюблена англійська літера».\nВиставка в бібліотеці книг англійською мовою.\nУчні початкових класів відвідали виставку «Англійська мова в повсякденному житті», де розвивали свої навички читання та впевнились у необхідності вивчення англійської мови.\nПерегляд відео “Great Britain” розширило знання учнів 4 класів про країну, мову якої ми вивчаємо та переглянуті сюжети стали темою для подальшого обговорення, у якому прийняли участь всі учні.\nДіти удосконалювали свої мовленнєві здібності, вміння працювати самостійно та в команді при розв’язуванні кросвордів та ребусів (2-4 класи). На коридорах школи розвішувались завдання для кожного класу, які вони мали виконати протягом перерви.\nУчні 2 класів мали змогу продемонструвати свої старання у «Конкурсі на визначення найкращих зошитів». Це стало мотивацією для інших школярів, щодо охайності та виконання всіх письмових завдань у зошитах.\nТакож учні 2 класів переглянули вже відомий їм мультфільм «Toys Will Be Toys» англійською мовою, під час якого закріпити лексику по темі «Відпочинок і дозвілля. Іграшки».\nУчні 4 класів приймали участь у Всеукраїнському конкурсі знавців англійської мови «Pazzle», де у формі тестових завдань показували свої знання.\nВиставка в бібліотеці книг англійською мовою зацікавила учнів вже відомими їм та невідомими казками. А також ознайомила з різними словниками, які стануть у пригоді при вивченні іноземної мови.\nУчні 4-А класу провели для учнів 3-4 класів усний журнал « Подорожуємо Англією». Ведучі підготували яскраві матеріали для презентації. Найбільшу активність проявили Басок Віктор, Громико Інна, Довідкевич Даніель, Гарник Анна, Божок Микола, Андрушко Світлана, Андрухов Денис та Бомбела Ярослав.


В рамках тижня БЖД «Руху правила єдині, знати їх усі повинні» ми провели гру-подорож «Про безпеку руху дбаємо - зростати в безпеці бажаємо!"( з використанням Lego). Робота в творчих групах дозволила нам реалізувати своє бачення безпеки на дорозі, спрогнозувати небезпечні ситуації та шляхи виходу з них. Цікаво?\nБільше фото https://goo.gl/cjkxij\nМітки: Виховна робота, Для батьків, Для учнів\nЧорнобильська трагедія. Пам'ятаємо!\nОсь вже 32 років ця невигойна рана ятрить українську землю. Чорнобильський смерч забрав життя багатьох людей, завдає шкоди здоров'ю мільйонів українців. Наслідки чорнобильської трагедії ще сотні літ відчуватимуть на собі майбутні покоління. Щоб більше дізнатися про катастрофу та вшанувати пам'ять ліквідаторів аварії ми провели Годину пам’яті «Чорнобильська трагедія». В цьому нам допомагали вихователь ГПД Валуйко І.А. та працівники Побузької міської бібліотеки Запорожець Т.В. та Величко П.В.\nБільше фото тут https://goo.gl/YyJ853\nЖити безпечно та цікаво\nСаме під таким девізом у школі стартував тиждень знань безпеки життєдіяльності. У сучасному буремному світі, насиченому небезпеками, питання безпеки, життя і здоров’я людини стоїть на першому місті. Необхідно зауважити, що з кожним роком збільшується кількість факторів, що негативно впливають на життя і здоров’я людини. Відомо кожному, людина почуває себе у безпеці тоді, коли знає, як правильно діяти у певній ситуації. Ми склали ментальну карту, на якій відобразили свої знання про небезпечні предмети та оптимальні дії у разі виникнення небезпеки. Гайда з нами\nБільше фото https://goo.gl/fxjp4C\nПротягом тижня ми говорили про хліб, його походження, значення, різновиди хлібобулочних виробів. І щоб закріпити наші знання, сьогодні на уроці трудвого навчання влаштували "Хлібний ярмарок". Та не простий, а за допомогою "Lego". У нас вийшли різноманітні вироби з тіста: "Італійська піца", "Військовий торт", "Універсальний торт з кексиком" і навіть "Поліцейська піца". Якщо Ви хочете дізнатися як сконструювати та презентувати ідею, вироблену разом з друзями, тоді Вам сюди\nСьогодні на уроці літературного читання (вчитель Лисак Л.О.) ми говорили про хліб, шлях хліба від лану до столу та про людську гідність. Бувальщина Григорія Поволоцького "Скибка хліба" не тільки навчила нас поважати хліб, а й залишатися Людьми за будь-яких обставин. Напевно, найбільшим враженням для нас стало вимірювання 125 грамів хліба, який видавали під час Другої світової війни.\nІнші фото тут https://goo.gl/jocggs\nМітки: Для батьків, Для учнів, Ми вчимось


Розділ з книги:Історія українського козацтва: нариси у 2 т.\_ Редкол: Смолій (відп. ред) та інші. – Київ.: Вид.дім „Києво-Могилянська академія”, 2006р, Т.1. - 800 с.\nДо середини XVI ст. козаками називали людей, які займались уходними промислами на південному порубіжжі та боротьбою з татарами. На жаль, в актових матеріалах про них збереглися лише фрагментарні згадки, але й вони дають підставу для конкретних висновків щодо джерел формування козацтва. Вже в 1492 р. кримський хан Менглі-Гірей повідомляв великого князя литовського Олександра Казимировича про напад на фортецю Тягиню загону козаків з Канева та Черкас. Документально свідчення про цю акцію зафіксовано у відповіді останнього від 19 грудня, надісланій до Бахчисарая: «Також писав нам в своєму ярлику, що наші люди канівці і черкасці, прийшовши Дніпром, під Тягинею човен твій розбили, чоловіка одного і багато статків та грошей побрали, а потім цього твого чоловіка забрали і кілька волів з ним взяли, а після того під Тягинею черкасці взяли десяток коней і трьох чоловік забрали з собою. Про те нам невідомо і сталося без нашої волі. З приводу того послали до наших урядників українних, щоб речі ті відшукали між козаками, а якщо б знайшли - передали в руки твоєму слузі Мусаці, і людей, які будуть знайдені і відібрані статки. А тих лихих людей, які те вчинили, повеліли стратити» . Безперечно, у поході могли брати участь вихідці й з інших міст та містечок України.\nМенглі-Гірей був добре обізнаний зі становищем на прикордонні з Литовсько-Руською державою, оскільки сам неодноразово здійснював грабіжницькі набіги на її територію. Однак він був зацікавлений, щоб литовські власті суворо покарали конкретних винуватців козацької експедиції, щоб запобігти ЇЇ повторенню в майбутньому. І, як свідчить лист Олександра Казимировича, урядники південноукраїнських староста зобов'язувалися вжити відповідних заходів. Майже аналогічний інцидент стався за три роки до цієї події (1489) на Таванському переїзді через Дніпро, хоча у листі великого князя московського Івана III до правителя Литовської держави вояків на чолі з ватажками Богданом, Голубцем і Васьком Жилою власне «козаками» не названо. Цілком можливо, що у Московії цей термін був ще маловідомим. У цьому разі йшлося про вчинки служебників київського воєводи Юрія Паца. Проте в тогочасній епістолярній спадщині козацтво виступало під різними назвами: загальною - «черкаси», від імені урядовця або ж ватажка громади - «князя Дмитрія козаки», «козаки Щурової роти» тощо .\nДокументальні свідчення про участь у козацьких походах представників місцевої адміністрації, зокрема, південноукраїнських старост Предслава Лянцкоронського, Остафія Дашковича, Єжи Струся, Миколи Сенявського, Берната Претвича, Семена Пронського та інших, стали основою для проголошення їх в історіографії ХУІІ-ХУШ ст. організаторами українського козацтва, першими гетьманами тощо . Насправді ж, виконуючи обов'язки з охорони кордону, старости замовчували факт спільних дій із козаками, бо це загрожувало немилістю великого князя або ж сплатою власним коштом збитків, заподіяних козаками. Зокрема, у листі турецького султана Сулеймана II (1520-1566) до польського короля Сигізмунда II Августа від 10 вересня 1557 р. йшлося про набіг козаків, очолюваних князем Дмитром Вишневецьким, на татарські улуси поблизу Акермана, а також містилася вимога повернути «що кому належало» і покарати учасників експедиції. На старост покладалися також обов'язки контролювати козаків, щоб не допускати їх збору і самостійних походів проти татар. У люстрації Кременецької волості 1563 р. було зазначено: «Козаків, або ж людей неосілих, прихожих не утримувати ніде в селах більше З днів, все село має знати, коли який козак прийде чи піде, оскільки від таких людей робиться по селах багато шкоди; а якщо б хто пустив до хати такого козака, людину неосілу, не сповістивши всьому селу (властям. - Авт.) і тримав його більше трьох днів, а відпустивши не оголосив всьому селу, і якщо б від того трапилась кому шкода, то будь-який господар повинен буде відшкодувати її і, крім того, зобов'язаний виплатити три рублі згідно статуту земсь-3 кого» . Контроль над козаками поширювався навіть на воєводські міста. Через брак свідчень важко зробити висновок, наскільки вдавалося старостам виконувати поліційні функції. Більше відомі випадки, коли вони в обхід закону очолювали загони служебників та козаків і вчиняли сміливі рейди в південні степи аж до Чорноморського узбережжя.\nДля боротьби з татарами влада активно залучала і місцеве населення. Наприклад, у привілеї, наданому місту Лисянка, підкреслювалося, що його мешканці мають ставити палісаду, а кожний міщанин повинен запастися рушницею, двома фунтами пороху і копою куль. Отже, не лише військова людність, а й усе населення прикордонних міст добре володіло зброєю, мало бойові навички і могло брати участь у козакуванні.\nЧимало інформації про джерела формування українського козацтва міститься в кореспонденції правителів сусідніх держав, зокрема, турецького султана та кримського хана. На початку 1540-х років хан Сагиб-Гірей писав з Бахчисарая польському королю Сигізмунду І, що канівські та черкаські козаки чинять шкоду татарам. У разі продовження таких дій хан загрожував послати ординців на українські міста. Майже аналогічним був лист турецького султана Сулеймана II до короля від 1546 р., в якому зазначалося, що минулого року козаки з Переяслава, Черкас, Брацлава і Києва, очолювані Претвичем, Сангушком і Пронським, здобували приступом Очаківську фортецю .\nОтже, актові матеріали і наративні джерела переконливо свідчать про вихід козаків з українських міст. Та це зовсім не означає, що козакували власне міщани - ремісники чи торгові люди. Саме вони не завжди становили більший відсоток населення насамперед прикордонних міст, призначених для оборони краю від ординської агресії. Наприклад, у Черкасах (1552) проживало 223 міщанина; бояр, панів і князів - 9 чоловік; слуг міських - 25; пушкарів - 2; почет старости - 66; драбів- 160; козаків - 250 . Аналогічним було співвідношення населення в той час у Брацлаві та Вінниці. Зауважимо: щоб вважатися повноправним громадянином, тобто перебувати під захистом міського самоврядування, користуватися привілеями, які надавалися городянам, зокрема, правом займатися ремеслом, вести торгівлю на міському ринку, необхідно було володіти нерухомим майном, як мінімум - власним будинком. Цим пояснюється той факт, що в південноукраїнських містах ревізори фіксували значну кількість бездомних, або ж «людей прихожих».\nРазом із тим, у більшості міст та містечок України проживали й селяни. Було б недоречно цілком виключити можливість їх участі у козакуванні, як і сільських мешканців, насамперед тих, хто перебував на нижчому соціальному щаблі. Безземельні або ж власники незначних земельних ділянок - городники, халупники, комірники, підсусідки - не були тісно пов'язані із землеробством і мали змогу займатися допоміжними промислами, в тому числі й козакуванням. Однак конкретних документальних свідчень про причетність селян до генези козацтва на сьогодні не виявлено. Наведену Дмитром Наливайком тезу з латиномовного «Трактату про дві Сарматії» (1518) польського гуманіста Мацея Меховіти, де українського козака названо «хлопом, підданим, бродягою, пішим або І кінним» , досить легко пояснити. У Польщі хлопом вважали кожного негербованого. Навіть боярина, який ішов козакувати, літописці часто записували в свої хроніки хлопом зі слів розгніваного господаря.\nІз середини XVI ст. розпочинається новий етап в історії українського козацтва. За слушним зауваженням І. Крип'якевича, на цей час: «в степах виробився оригінальний тип господарки, а в його обороні нова воєнна організація; знов під впливом сеї господарки і в війні зі степовими ордами повстала нова козацька суспільність, з своїм окремим побутом і окремим світоглядом. Виробивши собі новий лад в степах, переходять козаки до давніх українських центрів, до городів; тут лучаться з міщанською опозицією против нових міських порядків, переймають на себе її боротьбу з локальними урядниками і реорганізують міста по своїм ідеалам. Цілий цей процес відбувається дуже скоро; козацький лад так знаменито відповідав пограничним відносинам і в своїм поході показав стільки сили, що протягом двох-трьох десятиліть скозачіли всі міста над степовим поясом» . Перенесення козацького устрою на волості стало важливою передумовою формування окремого соціального стану. Цей процес збігається з притаманним для середньовічних держав переосмисленням панівним класом свого місця в суспільстві.\nКонсолідація панівних верств Великого князівства Литовського супроводжувалася ліквідацією різноманітних ступенів Ієрархії та ревізією прав на шляхетство. Підставою визнання останніх було не відбування військової служби, а наявність документально підтвердженого землеволодіння. Якщо для магнатів, князів і зем'ян ця обставина не створювала особливих проблем, то з усією гостротою вона постала перед боярами. Переважна їх більшість володіла землею за звичаєвим правом, тому лише небагатьом вдалося довести своє «благородне» походження шляхом надання жалуваних грамот на землеволодіння. Всіх інших представників цього стану було переведено до розряду державних селян. Аналогічну політику проводила на українських землях після Люблінської унії 1569 р. і польська влада. Вже наступного року було організовано люстрації Брацлавського і Київського воєводств. Під час їх проведення ревізори вимагали від усіх землевласників надання жалуваних грамот на маєтності, оскільки, за їх словами, при українських замках було багато таких зем'ян і шляхти, які не хочуть відбувати земську службу і заявляють, що вони вільні люди. Наприклад, бояри Заушани показали ревізорам копію королівської грамоти - виписку з київських земських книг - і були залишені при шляхетських вольностях. За володіння землею вони мали поряд з іншими шляхтичами Київського воєводства нести земську службу. Бояри Позняки ніяких документів на вимогу люстраторів не надали, а лише голослівне сказали, що їх звільнено від аналогічних служб згідно з королівським привілеєм . Однак ці аргументи до уваги не брали, оскільки за великої небезпеки для київського замку, на думку ревізорів, уже нікого було посилати оглянути татарські шляхи, та відправити листи до найближчих замків. Отже, перед південноукраїнським боярством стала проблема пошуку свого місця в суспільстві. Умов для заняття землеробством не було, тож бояри намагалися іншими шляхами обстояти свій попередній статус. Цьому ж об'єктивно сприяло створення козацького реєстру та залучення урядом Речі Посполитої українського населення до військової служби під час чергових кампаній, насамперед для боротьби проти Швеції та Московської держави. Найбільш підготовленими, безперечно, були бояри і слуги. Вони й стали основою створення козацьких загонів, які перетворювалися на вагому силу при кварцяному війську. Отже, бояри та слуги становили нову хвилю формування українського козацтва. Саме тому в документальних матеріалах південного порубіжжя кінця XVI -початку XVII ст. трапляються лише окремі згадки про бояр. При цьому обов'язково підкреслювалося їхнє «нешляхетське» походження, належність до «хлопства». У Північній Київщині та на Волині українському боярству під назвою «околична шляхта» вдалося утриматись аж до Національно-визвольної війни середини XVII ст.\nНа еволюцію козацтва помітно вплинули заходи, вжиті урядом Речі Посполитої, з колонізації Подніпров'я та Лівобережжя. Землі у власність з метою їх заселення роздавали ще за литовської доби. Більші можливості для встановлення польського панування на українських землях аж до кордону з Московською державою надала конституція, прийнята варшавським сеймом 1590 р. «Простори пустих місць на прикордонні за Білою Церквою,- зазначалося в цьому документі, - не приносять ніякої користі, ні державної, ні приватної, необхідно мати з них користь, щоб вони даремно не пустували. А тому за дозволом і повноваженням від усіх чинів сейму ухвалюємо, що ми будемо роздавати ті пустелі у приватну власність особам шляхетського стану за заслуги перед Річчю Посполитою по волі і розумінню нашому» .\nПрагнучи здобути земельні володіння, тисячі безмаєтних і дрібних шляхтичів із Волині та Галичини взяли участь у колонізаційному процесі. Обставини життя на Подніпров'ї, зокрема, слабкість виконавчих та судових структур, відкривали можливості панування кулачного права або ж фізичної сили. Звідси - поява латифундій нових власників, особливо гетьманів, воєвод, примноження магнатських родів, так званих «королев'ят» -Вишневецьких, Корецьких, Збаразьких тощо. Серед прибулих на Подніпров'я було чимало й таких, хто головним своїм заняттям вважав військове ремесло. Вже за Стефана Баторія (1576-1586) шляхта становила верхівку козацького реєстру. Зі зростанням престижу козаччини до королівської служби залучались нові представники привілейованої верстви як українського, так і польського походження. Проект католицького біскупа Йосипа Верещинського зі створення козацького князівства за Дніпром, вочевидь, ґрунтувався на реальних фактах наявності значної кількості шляхти серед українського козацтва. Шляхтичі не лише очолювали реєстрових, а й становили основну масу козацької старшини. Тим більше, що в її середовищі перебувало чимало представників польського етносу, зокрема, шукачів військових пригод, авантюристів, які схвально відгукнулися на заклик Папи Римського Климента VIII. Під егідою Ватикану створювалася ліга європейських християнських держав для боротьби проти турецької агресії, для чого призначалися значні кошти. Головну військову силу ліги мало становити запорозьке козацтво. Восени 1593 р. Папа Римський вислав свого нунція - хорватського священика Алессандро Комуловича -до українських козаків із метою залучити їх на службу. Згідно з інструкцією папський легат мав вести переговори на кресах Речі Посполитої: в Кам'янці, Каневі, Черкасах. У листі Климента VIII до козаків відзначалася поінформованість Ватикану про їхню хоробрість і військову відвагу . Вагомим додатком до послання понтифіка із закликом боротьби проти неприятеля святого Христа мали стати 12 тисяч дукатів, як завдаток до початку кампанії. Решту обіцяли виплатити в ході війни. Однак маршрут Комуловича пролягав через волості, де йому порадили звернутися до київського воєводи князя Костянтина Острозького.\nМабуть, через конфлікт Януша Острозького з Криштофом Косинським папський посланник не знайшов шляху до Запорозької Січі. Під час зупинки у Снятині він вів переговори з місцевим урядовцем Миколою Язловецьким. Колишній старший реєстру і надалі підтримував тісні контакти з козаками. Тому, вочевидь, не без ініціативи Язловецького в грудні 1593 р. відбувся похід на придунайські турецькі міста. У складі козацького війська перебувала значна частина подільської шляхти.\nБрак детального опису реєстрового війська на межі XVI-XVII ст. не дає змоги ґрунтовно проаналізувати його структуру та національний склад. Однак відомо, що наступний розвиток подій, зокрема війна з Московією, Цецорська та Хотинська битви, сприяв поповненню реєстру представниками української шляхти, до якої, зокрема, належали Петро Сагайдачний, Оліфер Голуб, Михайло Дорошенко, Марко Жмайло, Іван Судима, Богдан Хмельницький.\nРеалізація сеймової конституції 1590 р. в Україні супроводжувалася також посиленням соціальних суперечностей. Кожний прибулий шляхтич набув право будувати у своєму маєтку замок для захисту від татар, залучаючи поселенців з інших районів. Часто власники виділених їм урядом земель утворювали нове поселення за рахунок селян, захоплених у сусідніх феодалів. Актові матеріали кінця XVI - першої половини XVII ст. містять величезну кількість свідчень про шляхетські міжусобиці. Внаслідок грабіжницьких нападів шляхтичі ставали власниками нових маєтків та підданих, а згодом одержували документальні підтвердження від властей на право володіння ними. У пошуках нових джерел прибутків магнати реєстрували свої володіння у статусі міста чи містечка. В такому разі до рук землевласника переходило і право верховного суду над підданими, регулювання податків та повинностей.\nДля залучення нових поселенців феодали спочатку встановлювали пільги - звільнення від будь-яких повинностей на 5, 10, 15 і більше років. Протягом цих років селянин міг вести власне господарство, не відбуваючи панщини, не сплачуючи натуральних чи грошових податків, і вважати себе порівняно вільною людиною. Водночас освоєння нових земель було вигідне феодалам, оскіль ки пізніше вони могли використати їх для розширення власного фільварку. Крім того, окремі шляхтичі, попри окреслені умови, все ж залучали «слобожан» до виконання деяких робіт. Наприклад, у Курилівцях на Київщині в 1616 р. двадцятьох «свобідних», які не мали ніяких повинностей, змушували робити зажинки, обжинки, закоси, обкоси, допомагати в толоці. В люстрації остерського староства за 1636 р. зазначалося, що завдяки людям, які оселяються на слободах, оренда медів, млинів, мит пішла за значно вищу ціну, тому зріс і прибуток . Отже, шляхта використовувала можливі засоби для збору всіляких опосередкованих поборів із мешканців слобід. За надмірних утисків або ж наближення завершення строку «слобод» останні відходили на нове місце проживання в південні та південно-східні райони. Оцінюючи причини козацького повстання, польський магнат Микола Потоцький наприкінці 1637 р. зауважив, що осередки «свавільників» містилися саме в слободах .\nЗначна частина населення осідала в «слободах», але відмовлялася підпорядковуватися старостинській владі, оголошуючи себе козаками. Селян та міську бідноту приваблювало право козаків на володіння землею, свобода від експлуатації, насамперед кріпацтва. Перехід до козацтва асоціювався у них з ідеєю вільного господарювання. Такі люди фігурували у донесеннях королівських комісарів під назвою «непослушних». Уже восени 1593 р. коронний гетьман Станіслав Жолкевський писав із Поділля до канцлера Яна Замойського, що вони не сплачують повинностей і присяглися не допустити жовнірських постоїв.\nПро широкі масштаби покозачення населення Подніпров'я свідчать люстрації королівщин 1616 р. У Білій Церкві було «міщанських домів послушних 300», а таких, що не хотіли бути «послушними» - понад 300, Трилісах - відповідно 170 і ЗО, Богуславі - 200 і 400, Кацеві - 160 і 1346, Корсуні - 200 і 1300, Стеблеві -100 і 400, Переяславі - 300 і 700, Гельмязові - 40 і 100, Бикові - ЗО і 25, Черкасах - 150 і 800, Боровиці - 50 і 100, Ірклієві - 20 і 300, Говтві - ЗО і 700, Кропивні - ЗО і 60, Чигирині - 50 і 500, Крилові - 50 і 400 . Отже, в багатьох містах і містечках кількість тих, що вважали себе козаками, була значно більшою, ніж населення, яке відбувало феодальні повинності. На південному порубіжжі фактично ігнорувалися феодально-кріпосницькі порядки, а в разі спроб їх запроваджувати населення масово втікало на Запорожжя. У королівській інструкції на сейм 1615 р., зокрема, зазначалося: «...пішли до них (запорожців.- Авт.) неосілі, пішли засудженці, пішли втікачі, повтікали, покинувши поля, повтікала челядь, так, що мало хто і до плуга має людей на Поділлю» . До слова, у вищезгаданих містах існували козацькі громади.\nОчолювали їх отамани, як і в січовому товаристві. Можна гадати, що в житті міста їх вплив був значним, якщо в урядовому листі отаман зазначений перед війтом. До компетенції отамана, очевидно, належали управлінські функції в громаді та її відносинах з міською владою.\nЦікаві дані про джерела формування козацтва знаходимо і в деклараціях королівських комісарів до реєстровців під час Вільшанської комісії 1617 р. Поряд з обмежен ням кількості тих, хто перебував на державній службі, однією тисячею і погрозою смертної кари для неслухняних наказувалося: «Ремісників, купців, шинкарів, війтів, бурмистрів, кафтанників, балакезів, різників, кравців та інших неприкаяних від себе відігнати і виключити з реєстру, а також усіх тих новоприбулих міщан, які протягом останніх двох років, вийшовши з урядової юрисдикції, пристали до нашого війська,- аби вже більше козаками не називалися, і на майбутнє без волі короля і пана гетьмана коронного таких до війська приймати не будемо» . Отже, навіть серед реєстрових було чимало ремісників, торговців, колишніх представників міської адміністрації.\nНа наступний рік припадає нове піднесення козацького руху на Київщині. З'явилися десятки загонів як у королівщинах, так і в панських маєтках, на чолі з Топигою, Старинським, Шульжиним, Мировицьким та ін. У скарзі шляхтянки Гальшки Лозчиної до житомирського гродського суду від 25 серпня 1618 р. йшлося про напад на її маєтність Рожів загону Яроша Суми і зазначалося, що серед козаків були вихідці з «людей люзних, свавільних». До складу двотисячного загону Миська Фастовця також входили «свавільні люди» (селяни та міщани) з Котельні, Коростишева, Паволочі, Ходоркова, Брусилова, Фастова, Корнина, Лещина, багатьох інших сіл та міст Київського воєводства.\nНеодноразові спроби учасників Хотинської війни 1621 р. домогтися від уряду визнання за ними козацьких прав були безрезультатними. Закономірною відповіддю на це стала хвиля покозачення, про що свідчать результати люстрації Київського воєводства за 1622 р. Зокрема, на території Канівського староства було чимало сіл, якими володіли козаки: Пекарське, Решітки, Біркозова, Виргани, Чабаиівка, Костянець, Тростянець, Кришин, Райтків, Селище. Села та хутори Богуславського староства Біївці, Вільховець, Більмачі, Тептіївка, Охматів, Дибинці, Михай-лівка, Ісайки, Щербанівка, Пуники, Вулля, Семерхів також належали козакам. Із 25 сіл та хуторів Переяславського староства лише 280 сімей відбували феодальні повинності, а решту становили козаки, «які мають землі і всяке майно, від них немає ніякого прибутку і послушності, їх є понад 1000». Подібну картину зафіксували ревізори і в Черкаському старостві. Про масове покозачення населення писав у 30-х роках XVII ст. і Гійом Левассер де Боплан, зазначаючи, що серед козаків перебували «люди, досвідчені у всіх взагалі необхідних для життя ремеслах: теслі для будівництва жител і човнів, стельмахи, ковалі, зброярі, кожум'яки, римарі, шевці, бондарі, кравці... Всі уміють добре обробляти землю, сіяти, жати, випікати хліб, готувати м'ясні страви, варити пиво, мед, горілку, брагу тощо» .\nОтже, суспільні процеси значною мірою впливали на джерела формування українського козацтва. Уходництво й оборона південного прикордоння до середини XVI ст. були головними чинниками поповнення козакуючої людності, серед якої переважали вихідці з українських міст та містечок. Соціально-економічні та політичні зміни в Україні після Люблінської унії зумовили поповнення козацтва з числа колишніх бояр, шляхти і, особливо, селян та міщан.\nПерші згадки про Оліфера Голуба в джерелах, відомі під 1615 р., коли він очолював козацький флот у нападах на турецькі землі в Малій Азії. В цьому поході козаки спалили дві пристані турецької столиці - Стамбулу. Фактично, бачимо Голуба, вже в ранзі козацької старшини, а про час початку козакування джерела мовчать. Другу звістку про Голуба маємо між 1618 та 1620-ми рр. В цей час козаки вели переговори із перським шахом Абассом І Великим, який піклувався за створення антиосманської ліги. 16 квітня 1620 р., до Ісфагана – перської столиці, прибулі з Польщі вірмени привезли два листи; перший до шаха Абаса від королівської канцелярії, другий від козаків. Козацький лист було написано латиною і відправлено з Варшави. Авторство другого листа безсумнівно належить Оліферу Голубу, проте, цікаво, як підписано лист: “Olivarius de Marcones, P.K.”9 Певний час дослідники вважали, що під цим псевдонімом криється сам Петро Конашевич, на що звертало увагу абревіатура ПК. Але, цю думку відкинув Я. Дашкевич, який довів, що під підписом приховано ім’я Оліфера Голуба, а абревіатура ПК, ніщо інше, як “Полковник Козацький”. В листі, що був власноруч писаний Голубом з Варшави, було передано зміст попереднього листа до Шаха (квітень 1618 р.). Зокрема в ньому йшлося на згоду козаків захопити порт Яні на чорноморському узбережжі і прислати туди козацьке військо; “а (що найважніше) він сам, тобто пан Оліваріус, який писав цього листа, приїхав би вести переговори з персами про головні точки угоди”


Інфляція в Іспанії впала до рекордного мінімуму - Новости bigmir)net\nІнфляція в Іспанії впала до рекордного мінімуму\nІнфляція в Іспанії в січні 2009 року в річному вирахуванні впала до 0,8 відсотка, що є найнижчим показником з 1969 року.\nЦіни падають через рецесію в національній економіці\nУ порівнянні з груднем зростання споживчих цін у країні уповільнилося майже вдвічі - на 0,7 процентних пункти.\nТемпи зростання цін в Іспанії знижуються шостий місяць поспіль після того, як у червні вони досягли максимуму за 11 років - 5,3 відсотка. Ціни падають через рецесію в національній економіці, що почалася в середині 2008 року.\nЗгідно із прогнозом міністерства економіки країни, опублікованому в грудні, до середини 2009 року інфляція повинна була впасти до 1 відсотка на рік, однак реальне уповільнення зростання споживчих цін виявилося набагато більш значним.\nДефляційні процеси в Іспанії свідчать про триваюче погіршення макроекономічних умов у країні. У четвертому кварталі ВВП країни знизилося на відсоток, а рівень безробіття досяг 13,9 відсотка, що є максимумом для всіх держав єврозони. Зниження доходів населення і споживчого попиту приводять до різкого падіння інфляції.


Проповідь на День Пресвятої Тройці. » Кафедральний собор святого пророка Іллі\nПроповідь на День Пресвятої Тройці.\nКоли Воскрес Христос і явився жінкам-мироносицям, а також своїм апостолам, то вони понесли цю радість до кожного, сказали про це своєму й товаришеві Апостолу Фомі, який був відсутній. Чи повірив Фома своїм друзям? Ні! Він віддав перевагу своїм тілесним переконанням, а не вірі, і став вимагати для цього: «Якщо не побачу на руках Його знаків від цвяхів і не вложу пальці свої в рани від цвяхів, і не покладу руку свою в ребра Його, – не повірю» (Ін. 20 – 25). Побачив він Воскреслого Христа, торкнувся він ран святих – повірив, але чи був він нагороджений від Господа за таку віру? Ні! Це ми з вами, дорогі у Христі, і такі як ми, що не бачили, а повірили – щасливі, за те ми маємо більшу нагороду, як святий очевидець ап. Фома, бо так сказав Сам Господь Ісус Христос: «Тому ввірував ти Фомо, що побачив Мене, але щасливі ті, що не бачили , а повірили» (Ін. 20 – 29).\nБоже Об’явлення, весь сотворений світ, а також наш християнський розум вчить нас, що є тільки один Бог. В старозавітного пророка Ісайї читаємо: «Я є Господь і ніхто більше. Крім мене немає Бога» (45. 5). У П’ятій книзі Мойсея (6.4) теж читаємо: «Слухай Ізраїлю, наш Господь Бог є єдиний – Господом». Коли на горі Синай почувся голос Бога до Мойсея, то на початку було сказано: «Я є Господь Бог твій, не будеш мати інших богів крім Мене»( 2 Мойс. 20. 2-3). Божественний наш Спаситель Ісус Христос завжди говорить тільки про одного Бога: «Є мій Отець, що Мене славить, про котрого ви говорите, що Він Ваш Бог» (Ін. 8.54). А також апостол Павло у своєму посланні до Коринф’ян каже: «Для нас один є Бог Отець, від Котрого все» (1Кор. 8.6). І навіть наш розум може практично зорієнтуватися в цьому. Щоб у господарстві був лад і порядок, повинен бути один господар. А Господь є управителем і господарем усього світу, найвища і єдина влада. Тому Святий Тертуліан каже: «Якщо немає одного Бога, то взагалі немає Бога». Такі розумні висновки привели до істини таких освічених поган, як Сократ і Арістотель, які кожен у своїх творах засвідчували, що є лише один Бог. А якщо всякі інші поганські народи шанували більше богів, а нажаль і нині шанують, то тому вони і нині залишаються поганами, що їх блуд зіпсував серця своїми чуттєвими пороками, бо творили собі божків на своє уподобання: «Вони заміняли славу нетлінного Бога на подобу образу тлінної людини і… звірят» (Рим. 1. 23).У символі віри читаємо: «Вірую в одного Бога Отця… і Сина… і Святого Духа». В одному праведному Бозі є три особи Божі – Бог Отець, Бог Син, Бог Дух Святий. А спосіб їх божественного буття називається тайною Пресвятої Тройці.\nТе, що в Старому Заповіті було так утаємничено сказано про Пресвяту Тройцю, у Новому вже досить докладно об’явлено. Архангел Гавриїл, коли з’явився Марії в Назареті в час Благовіщення, то вже досить явно об’явив їй діяння над Нею всіх трьох Осіб Пресвятої Тройці: «Дух Святий зійде на Тебе, і Сила Всевишнього отінить Тебе, для того і Святе, що народиться в Тебе, Сином Божим назветься» (Лк. 1. 35). А сам Ісус Христос посилає апостолів з проповіддю, щоб навчили всіх про Пресвяту Тройцю, бо велить хрестити всіх в і’мя Отця і Сина, і Святого Духа. (Мф. 28. 19).\nСвяткуючи сьогодні день Святої Тройці, ми маємо повне моральне і практичне право повернутися в спогадах до таких великих свят, як Богоявлення та Преображення бо і там явно з’явилася Пресвята Тройця. В першому випадку, коли Бог Син стояв у Йордані, приймаючи хрещення від слуги, то Дух Святий у виді голуба сходив над ним, а з відкритих небес чувся голос Отця Небесного. У другому випадку Бог Син стояв на горі Фавор в присутності земних і небесних свідків, ясна хмара обнімала Сина Божого – це була дія Святого Духа і голос Отця Небесного чувся з небес: «Це Син мій улюблений, що я Його вподобав. Його слухайте» (Мф. 17. 5).\nТри Божі особи – це не форма якоїсь сили, яку ми називаємо Богом, але це три особи, кожна з яких має повну Божу природу, і котрим, кожній зокрема, належить свої імена, Божі діла, і Боже почитання. Бог Отець є від віків, Сам від Себе. Бог Син від віків народжується від Отця, і в часі зійшов на землю з неба, де разом з Отцем мав ту саму славу «ще заки був світ» (Ін. 17. 5). Чому і міг Ісус сказати до жидів: «Перш ніж Авраам був, Я є» (Ін. 8. 58). А Дух Святий предвічно сходить від Отця. Таким чином, Отець є Богом, Син є Богом і Дух Святий є Богом, це є триєдиний Бог в трьох особах і кожна із них має Свою Божу природу і Свої Божі властивості.


POSTUP/BRAMA - Кан і небесні сили знову допомагають "Баварії"\nКан і небесні сили знову допомагають "Баварії"\nабо Третя серія трагедії Купера\nФінал. “Баварія (Німеччина) – “Валенсія” (Іспанія) – 1:1, по пенальті – 5:4.\nГоли: Еффенберґ, 50', з пенальті – Мендьєта, 3', з пенальті.\nНереалізований пенальті – Шоль, 7'.\nПісляматчеві пенальті: Пауло Сержіо – 0:0 вище від воріт), Мендьєта – 0:1, Саліхаміджич – 1:1, Кар’ю – 1:2, Циклер – 2:2, Захович – 2:2 (Кан), Андерссон – 2:2 Каньїсарес), Карбоні – 2:2 (Кан), Еффенберґ – 3:2, Бараха – 3:3, Лізаразю – 4:3, Кілі Ґонсалес – 4:4, Лінке – 5:4, Пеллеґріно – 5:4 (Кан).\nКазкова команда Купера так і не зуміла втілити в життя мрію свого наставника й усіх валенсійців – здобути трофей Ліги чемпіонів. І що говорити самому тренерові? Адже це у нього вже третій програний фінал: перший був із іспанською “Мальоркою” в Кубку кубків, а тепер от двічі Ліга чемпіонів з “Валенсією”. Невже цьому наставникові “протипоказано” грати у фіналах будь-яких турнірів?..\nА тим часом, на відміну від минулорічного фіналу, в Мілані у “Валенсії” справді був великий шанс. Переможця не вдалося визначити ні після 90, ні після 120 хвилин напруженої та нервової гри.\nВирішальне слово мали сказати післяматчеві пенальті. І тут перевага від самого початку була на боці “Баварії” та залізних нервів її гравців. А втіленням цього бездоганного механізму того вечора став Олівер Кан. Як він витягнув потужний удар Карбоні, відомо, мабуть, лише Всевишньому... Та спершу Бог послав уболівальникам 120 хвилин справжнього футболу.\nДік Йол і його пенальті\nНіхто б у це до матчу, мабуть, не повірив. Але факт залишається фактом: голландський суддя Дік Йол уже до 7-ї хвилини встиг призначити два одинадцятиметрові удари. Спершу у ворота баварців, а потім – у протилежний бік.\nАле результат був різним: іспанці свій шанс використали, а німці – ні. Мендєта був точним, а от Шоль влучив у ногу Каньїсареса. “Та не біда!” – вирішив голландець і на початку другого тайму знову призначив пенальті. Цього разу вже злий на все та на всіх Еффенберґ невідпорним ударом примушує всіх мешканців Баварії зістрибнути з їхніх місць.\nА потім була тягуча гра. І лише кілька відносно небезпечних моментів, які нічим путнім не закінчилися. Героями матчу могли стати як Саліхаміджич та Елбер у баварців, так і Захович із Кар’ю у валенсійців. Міг вирішити долю матчу і суддя, якби знову призначив пенальті. Але Йол вирішив, що це вже буде забагато, і заплющив очі на гру рукою Карбоні у власному штрафному майданчику. Мовляв, іще прийде час: пенальті вистачить на всіх...\nКажуть, голкіпер – це половина команди. Та інколи трапляються голкіпери можуть замінити майже всю команду. Саме так цього разу трапилось у Мілані. Олівер Кан, голкіпер, котрому баварці вже давно повинні встановити пам’ятник, сумлінно взявся до справи. А як усе починалося! Не витримали нерви у Пауло Сержіо, й після його удару (першого в серії післяматчевих одинадцятиметрових) м’яч не влучив у рамку воріт. Мендьєта свого шансу не марнує, ту ж саму процедуру повторюють Саліхаміджич і Кар’ю. Настав час бити найбільшого кривдника української збірної словенця Златко Заховича. Його нехитрий удар став легкою здобиччю Кана. Нічия. Та відразу ж німецького голкіпера “підставляє” Андерссон, чий удар парирує Каньїсарес. Мабуть, у цю хвилину зламалася би будь-яка команда, а тим паче будь-який воротар.\nАле ж це – “Баварія”! Кан знову стає в рамку і видає черговий шедевр, якимось дивом відбиваючи потужний удар Карбоні. Після точних ударів Еффенберґа та Барахи розпочинається серія до першого промаху. Лізаразю та Кілі Ґонсалес не залишили жодних шансів голкіперам. Лінке теж пробив бездоганно. Й ось надходить чорна хвилина для іспанців: удар Пеллеґріно бере невгамовний Кан. Усе. “Баварія” – найсильніша команда Європи 2001 року, переможець Ліги чемпіонів!\nВажко передати, що в ці хвилини відчували вболівальники та гравці обох команд. Одні плакали від щастя, інші – від горя. Дуже довго Кан приводив до тями Каньїсареса, який ніяк не хотів підніматися з футбольного газону.\n“Валенсія” просто в жалобі. Команда Ектора Купера втратила свій, можливо, останній шанс здобути цей трофей. Адже якщо торік, після першого фіналу, “Валенсія” недорахувалася з відомих постатей лише Клавдіо Лопеса, то тепер команду можуть залишити не лише капітан Мендьєта, але навіть і сам творець “іспанської Попелюшки” Купер, якого кличуть у “Барселону”. Тож можна зрозуміти розпач іспанських уболівальників, адже коли у них іще буде така команда, як сьогодні, тепер сказати важко...


Інформація про цілодобову роботу мобільної лабораторії моніторингу довкілля 21.04.2021\nІнформація про цілодобову роботу мобільної лабораторії моніторингу довкілля 21.04.2021 (22/04/2021 11:17)\n21 квітня 2021 року продовжувалась робота мобільної лабораторії моніторингу довкілля в цілодобовому режимі.\nПротягом доби були проведені планові моніторингові дослідження атмосферного повітря на території житлової забудови по західному та південно- західному напрямку факелу викидів в денний та нічний час в точці по вул. Рекордна,27.\n0907- 0937 - вуглецю оксид – 6,39 мг/м3, в 1,3 рази вище ГДК\nСередньодобові концентрації пилу за добу 21.04.2021 р. у точці спостереження по вул. Рекордна, 27 становлять:\nЗа добу 21.04.2021 р. радіаційний фон є таким, який не перевищує властивий для цієї території природний фон.


Аутоплазмотерапія статевої дисфункції в Україні • Послуги • Лікар уролог-андролог Бойко Святослав Ігорович\nАутоплазмотерапія статевої дисфункції в Україні\nЛікар-уролог Бойко Святослав Ігорович ефективно лікує урологічні захворювання, застосовує ефективні методи лікування. Ми допомагаємо нашим пацієнтам з 2000-го року! Гарантована точна постановка діагнозу! В клініці є надсучасне обладнання провідних виробників світу, якому Ви можете на 100 % довіряти!\nАутоплазмотерапія - метод лікування захворювань, оснований на активації рецепторів клітин і здатності тканин до самовідновлення. За умови грамотної реалізації аутоплазмотерапія може стати реальною альтернативою медикаментозному лікуванню.\nЗамовити аутоплазмотерапію статевої дисфункції в Україні, а також уточнити ціни на цю послугу можна, звернувшись за контактними номерами до менеджера-консультанта.


Цукрозамінник стевія — дієтологиня Світлана Фус розповіла, чи корисна стевія - Здоров’я та спорт - TCH.ua\nЧи корисна стевія\nСвітлана Фус Здоров’я та спорт 21 жовтня 13:48\nВона може стати здоровою альтернативою столовому цукру, але потрібно знати кілька фактів про неї.\nАналоги цукру стали популярними в 90-ті. Ви пам'ятаєте маленькі коробочки, з яких під час натискання на кнопку, вилітала в чай маленька солодка пігулка? Такі засоби в основному використовували діабетики і для схуднення. Зараз багато цукрозамінників і підсолоджувачів використовуються і в харчовій промисловості, і в фармацевтиці, і в дієтології.\nВживають їх, як правило, для того, щоб задовольнити потребу в солодкому, підсолоджуючи страви і напої. Вони "віддушина" для тих, кому доводиться обмежувати себе в солодкому або, коли не можна вживати цукор за медичними показаннями. Нині широко використовується рослина стевія (медова трава), як природний підсолоджувач. Стевія схвалена в замінник цукру експертами ВООЗ.\nШтучні замінники цукру: користь чи шкода?\nРослина синтезує стевіозид — глікозид, який надає листю і стеблу солодкий смак. Висушена рослина солодша ніж цукор у 20 разів, а виділений з нього і концентрований стевіозид — у 300 разів. Стевія практично не містить калорій. У зеленому листі всього 18 Ккал, а в екстракті стевії калорій немає.\nЇї можна додавати до готових страв або використовувати у приготуванні їжі. Стевія безпечна і її вживання допускається в дитячих продуктах. Вона може стати здоровою альтернативою столовому цукру, але тільки якщо вживати її в міру. Навіть найкорисніша речовина в надмірній кількості може заподіяти неприємності організму.\nСлід пам’ятати: використовувати стевію у разі діабету безпечно, але це ніяк не лікування хвороби, вона не лікувальний засіб.\nВажливо також розуміти, що підсолоджувачі або замінники цукру не позбавлять вас від тяги до солодкого, а навіть можуть підвищити її. Відчувши насолоду, але не отримавши глюкозу, організм відчуває вуглеводне голодування, у відповідь — помітно підвищується апетит. В результаті "добираються" калорії іншими продуктами. Тому просто підсолоджувачами або замінниками цукру проблему скидання зайвої ваги не вирішити.


Високі польоти у Високих Татрах | Федерація легкої атлетики України\nГоловна Новини Україна Високі польоти у Високих Татрах\nВисокі польоти у Високих Татрах\n“Королева спорту” потроху прокидається після зимової сплячки: мало не щодня легкоатлети поліпшують найвищі досягнення сезону. Особливо вдається це українським стрибунам –“висотникам”\nВінничанин Андрій Соколовський з рекордним для себе результатом (під дахом) виграв турнір у німецькому Вупперталі. Починаючи з позначки 228 см, всі подальші висоти українець брав з першої спроби. Це вже третя поспіль перемога Соколовського на турнірі у Вупперталі.\nЩоправда, вчора ввечері на турнірі в Москві найкращий результат сезону в світі встановив Іван Ухов – 2 м 39 см. На чотири сантиметри нижче стрибнули Ярослав Рибаков і Сергій Терьошин.\nПорадував високими результатами й львів’янин Віктор Шаповал, який виступав на серії турнірів Beskydska latka (планка) у Чехії. Спершу Шаповал з результатом 224 см посів п’яте місце у Хустопечах (переміг тут росіянин Андрій Терьошин – 233 см), потім з таким же результатом став шостим в Остраві (переможець – чех Томас Янку – 232 см). Четвертим на ціх змаганнях був чемпіон світу-2005 Юрій Кримаренко – 227 см.\nА от на заключному турнірі – у Тржинці – Шаповал розділив першість з віце-чемпіоном Європи-2006 Томасом Янку. Обидва стрибуни з другої спроби підкорили планку на висоті 2 м 28 см, а надалі безуспішно намагались штурмувати – 231-233 см. Третє місце посів призер чемпіонату світу кубинець Віктор Мойя – 225 см. Ставши переможцем, Шаповал долучив своє прізвище до олімпійських чемпіонів Юрі Тармака (СРСР) та Розмарі Аккерман (НДР), які вигравали тут у попередні роки. У жіночих змаганнях найвище досягнення сезону встановили хорватка Бланка Власіч та болгарка Венеліна Венева – по 196 см.\nУ загальній класифікації серії Moravia Daylong Tour Віктор Шаповал (676 очок) поступився лише Мойї (679) та Янку (680 очок). Але найголовніше, що вихованець тренера Валерія Лебедюка виконав кваліфікаційний норматив на чемпіонат Європи 2007 року, який у березні прийматиме англійський Бірмінгем. Щоправда, для цього Шаповалу необхідно ще підтвердити свій клас на зимовому чемпіонаті України.\nМихайло РОМАНЯК, м. Львів\nПопередня статтяГран-прі меморіалу О. Дем’янюка поїхав до Вітебська\nНаступна статтяВажливо: оновлений розклад Чемпіонату України 2007 та фото з КУ 2007


"Динамо" не надало Мбокані "відпустку" - портал новин LB.ua\nГоловна — Спорт — 13 лютого 2015, 12:29\nДьюмерсі проходить медогляд у Бельгії\nДьюмерсі Мбокані мав у четвер приєднаєтися до "Динамо", яке проходить тренувальний збір в Іспанії. Про це повідомив гендиректор київського клубу Резо Чохонелідзе:\n"Мбокані мав прилетіти в четвер, 12 лютого, але він у Брюсселі проходить медогляд. Його туди направили з Федерації. Після обстеження він прилетить до нас. Змінювати клімат, півтора місяці перебувати поза командою - це все нормальне явище. Це африканський континент - ви знаєте, що там відбувається.\nНадати йому відпочинок? Ні, ніякої відпустки! Який відпочинок? Він був у себе на батьківщині, там їх нагороджував уряд, потім вирушив до Брюсселя на медогляд. Ми хочемо, щоб Мбокані якнайшвидше приєднався до команди".\nНагадаємо, Мбокані не проходив збори з українською командою через участь у Кубку африканських націй. Збірна ДК Конго посіла третє місце, а сам Дьюмерсі увійшов до символічної збірної турніру. Останній матч Конго провів у суботу.\nМбокані: я скоро повернусь


За насильство над 11-річною дівчинкою житель Київщини отримав 15 років - Korrespondent.net\nЗа насильство над 11-річною дівчинкою житель Київщини отримав 15 років\nТекст: Катя Юськів, 11 серпня 2021, 08:22\nЗлочин стався в березні 2018 року\nЗлочин стався три роки тому. Чоловік підстеріг дитину в під'їзді багатоповерхівки і "задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом".\nУ Києві суд виніс вирок жителю області за вчинення сексуального насильства щодо неповнолітньої дівчинки. Чоловіка засудили до 15 років позбавлення волі. Про це повідомляє прес-служба Київської міської прокуратури.\n"Згідно з матеріалами слідства, в березні 2018 року чоловік підстеріг 11-річну дівчинку поруч з ліфтом в під'їзді багатоповерхівки. Скориставшись відсутністю сторонніх осіб, зловмисник схопив дівчинку і вчинив стосовно неї дії сексуального характеру, задовольнивши свою статеву пристрасть неприродним способом", - йдеться в повідомленні.\nДії чоловіка кваліфіковано за ч. 3 ст. 153 КК України, тобто насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, вчинене щодо малолітньої особи.\nДеснянський районний суд Києва визнав підозрюваного винним в інкримінованому злочині та призначив йому покарання у вигляді 15 років позбавлення волі.\nЗловмисник перебуває під вартою.\nЯк повідомлялося раніше, у Вінницькій області кримінальник зґвалтував 14-річну дівчину. Під приводом в грозу підвезти дівчинку додому зловмисник завіз її в свій дачний будинок. Підозрюваний - 33-річний неодноразово судимий за насильницькі та майнові злочини чоловік.\nДодамо, жителя Дніпропетровщини звинувачують в зґвалтуванні власних дітей. Сексуального насильства з боку батька, починаючи з 2016 року, зазнавали підлітки 12, 14 і 17 років, стверджує заявниця.\nТЕГИ: Киев, суд, прокуратура, изнасилование, изнасилование детей, приговор, насилие\nУ Києві автобус потрапив під обстріл, поранений водій1998\nУ Києві сталася масштабна аварія1477\nУ столичному ботанічному саду жінку побили битою1288\nНацкорпус влаштував вогняний перформанс на Хрещатику1015\nУ Києві п'яний водій вантажівки збив двох людей792\nУ Києві відбудеться Марш слави УПА452\nУ Києві п'яний водій вантажівки збив двох людей\nУ Києві евакуювали людей через пожежу на території Інституту урології\nНацкорпус влаштував вогняний перформанс на Хрещатику\nУ Києві відбудеться Марш слави УПА


Слідчі поліції Чернігівщини відкрили понад 600 кримінальних проваджень за фактами воєнних злочинів росіян – Новини Ніжина/ новости Нежина\nПравоохоронці щодня виїжджають на місця ворожих обстрілів та бомбардувань, аби ретельно задокументувати обставини та наслідки воєнних злочинів росіян. Слідчо-оперативні групи методично фіксують кожен факт ворожих атак. Документуються пошкодження і руйнування будівель, цивільної інфраструктури. Крім того, правоохоронці записують свідчення місцевих мешканців щодо можливих злодіянь та фактів агресії відносно мирних громадян. Всі зібрані матеріали долучатимуться до кримінальних проваджень.\nПоліція Чернігівщини з початку ворожого вторгнення в Україну відкрила вже понад 600 проваджень за статтею 438 (порушення законів та звичаїв війни) Кримінального кодексу України. Нині в Чернігівській області триває збір, фіксація, документування та розслідування злочинів, вчинених військовослужбовцями рф. Вся зібрана слідчими доказова база буде використовуватися, в тому числі, і під час звернення до міжнародних судових інстанцій.