Ніжин: urbi et orbi* | Газета «День»\nНіжин: urbi et orbi*\nДекілька епізодів з інтелектуально-духовного життя міста\n27 травня, 2005 - 00:00\nНаша наступна подорож — у Ніжин Чернігівської області — була невипадковою.\nУ «Дня» тривалі дружні стосунки з місцевим університетом. Туди у 1999 році була запрошена головний редактор Лариса Івшина. Власне, та зустріч із студентами започаткувала майстер-класи у багатьох українських університетах. Взагалі Ніжин виявився легким на руку. У ньому відбулася одна з перших фотовиставок газети, після якої щорічний фотоконкурс мандрує Україною. Відтоді минуло чимало часу. Нам було цікаво дізнатися, чим живуть викладачі, студенти, й, зрештою, самі ніжинці. Й привід доречний знайшовся: там саме мав відбутися науковий семінар на тему творчості Володимира Винниченка, куди, до речі, їхав і автор «Дня» Володимир Панченко. А заодно дорогою з Ніжина ми запланували помандрувати маєтками української аристократії: Тарнавського — у Качанівці, Скоропадських — у Тростянці, Галаганів — у Сокиринцях. А також спробувати відшукати на колишньому хуторі Іванівському, а нині Шевченка, могилу знаменитого російського художника Миколи Ге (про це читайте у наступних числах газети).\nВід Києва до Ніжина понад сто кілометрів. Десь приблизно через дві години їзди на автомобілі ми були на місці. А далі попрямували до першої запланованої адреси. Тутешній університет був і є епіцентром наукового й культурного життя Ніжина, як і, зрештою, всієї Чернігівщини. Історія його заснування тісно пов’язана з родиною Безбородьків. Олександр Андрійович походив з української козацької старшини. Працював в уряді Катерини II (у 1796 році навіть домігся часткового відновлення на Лівобережній Україні адміністративно-судових установ Гетьманщини!), був канцлером Павла I. Він заповів значні кошти на відкриття навчальних закладів. За втілення його задуму взявся рідний брат Ілля Андрійович. У 1805 році було ухвалено постанову про будівництво «Гімназії вищих наук князя Олександра Безбородька» у Ніжині, де розташовувався фамільний маєток. Так у 1820 році відкрився один із перших вищих навчальних закладів в Російській імперії! Нині це два корпуси в глибині розкішного парку: старий, збудований у стилі класицизму, і новий, споруджений у стилі соцреалізму в 70-х роках. А поряд стоять гуртожитки. Усі ці будівлі в комплексі творять студентське містечко. Тому влітку, коли студенти роз’їжджаються на канікули, Ніжин помітно порожніє.\nМи саме потрапили на перерву. Студенти повиходили на вулицю: хто підчитував конспекти, хто розмовляв із знайомими, а хто розслаблено лежав на траві просто неба... Нас зустрів завідуючий кафедрою української літератури Олександр КОВАЛЬЧУК, до речі, один із авторів підручника з української літератури для учнів 11 класу загальноосвітніх шкіл України. Пролунав дзвінок на пару. Подвір’я спорожніло. Це саме була нагода оглянути університет: довгі з високою аркоподібною стелею коридори, старі дерев’яні сходи, просторі аудиторії... Якби не поодинокі блукаючі студенти, одягнені по-сучасному, здавалося б, що от-от із-за котрихось дверей з’являться гоголівські спудеї із «Вія». За майже двохсотлітню історію навчального закладу його випускниками були: письменники Микола Гоголь і Євген Гребінка, байкар Леонід Глібов, фольклорист Олександр Афанасьєв-Чужбинський, графік Яків де Бальмен (це йому Тарас Шевченко присвятив поему «Кавказ»), живописець Анатолій Мокрицький, письменники Юрій Збанацький та Євген Гуцало...\nВ університетських стінах розташована картинна галерея, відкрита ще 1845 року онуком засновника. За словами Олександра Ковальчука, на 25-річчя Ніжинської вищої школи граф Кушельов-Безбородько подарував 175 полотен із власної колекції живопису. Щоправда, частина з них — копії. Але ж копію картини «Марія Магдалена», наприклад, зробив сам Тіціан зі свого твору! Тут представлені роботи Рубенса, Караччі, Брейгеля, Ван-Лаара, а також невідомих художників. Досліджено, що «Пресвята Діва з немовлям Ісусом» належить школі П’єтро Перуджіно, учнем якої бум сам Рафаель Санті! З пізніших надходжень — скульптури Івана Кавалерідзе, картини Тетяни Яблонської... Колекція університетської галереї є однією із найбагатших в Україні. Олександр Герасимович розповів, що близько двох місяців тому були спроби викрасти мистецькі цінності. На щастя, зловмисників затримала міліція.\nА бібліотека пишається рідкісними екземплярами стародруків XVI—XVIII cтоліть, деякі з них подаровані ще Безбородьками. Серед раритетів: «Іліада» та «Одіссея» Гомера, «Енеїда» Вергілія грецькою та латиною 1567 року видання (уявляєте !!!), «Граматика» Мелентія Смотрицького, «Слово о полку Ігоревім» 1800 року випуску, рукописи гетьманських універсалів, збірка творів Михайла Ломоносова....\nЗайшовши у читальний зал, ми зауважили, як щойно хтось здав цьогорічну підшивку «Дня» за січень. З’ясувалося, університет традицiйно передплачує нашу газету. Дивимося, а примірники затерті. «Цікавляться?» — запитуємо в бібліотекаря. «День» часто беруть читати, особливо, студенти історико-правознавчого, філологічного, іноземного факультетів, — говорить Наталія Мухомодєєва. — Приходять по нього й місцеві жителі — не всі ж мають змогу купити чи передплати газету. От бачите того чорнявого молодика, що сидить у другому ряді?» Ми підійшли до нього — він саме працює з «Днем». Студент історико-правознавчого факультету Андрій Хамар на основі наших публікацій писав реферат про сучасні українсько-американські відносини!\nА щоб читали ще й книжки із серії «Бібліотека газети «День», ми подарували «Україна Incognita», «Дві Русі» та «Війни і мир» у бібліотечний фонд.\nВзагалі, Ніжинський університет є одним із найповажніших університетів старої Європи. «Старанням і працею» — написано латинською на його вході. Саме старанням і працею професорів тут сформувалося багато діячів української культури, чиї знання і талант служили місту і світові або urbi et orbі, як говориться латинською. Із часу свого заснування він був не тільки освітнім та культурним осередком, а серцевиною українського духу Центральної та Східної України, яка тоді входила до складу Російської імперії. Варто згадати хоча б про ніжинських вільнодумців — групу професорів, які у 20-х роках XIX cтоліття пропагували ідеї французького просвітництва: свободу, демократію, за що й були позбавлені посад. Довго й непросто відбувалося «перековування» класичного навчального закладу в радянський ВНЗ, де головним став факультет соціального виховання... Викладачів української мови перекваліфіковували у вчителів старослов’янської й російської. Але й тоді формувався інтелектуально-духовний потенціал нації, який не змогли знищити колективізація, голодомор, німецька окупація та сталінські репресії. Адже «дух не вмирає, дух не згаса...».\nМІСЦЕ ДЛЯ ЗЙОМОК ІСТОРИЧНИХ ФІЛЬМІВ\nНіжину понад тисяча років. Вперше про поселення Нежатина Нива згадується Нестором-літописцем у «Повісті минулих літ» за Іпатіївським списком 1078 року. Теперішня назва утвердилася тільки на початку XVI століття. У складі Чернігівського князівства місто увійшло до князівства Литовського, потім — до Московської держави, а згодом стало частиною Речі Посполитої. Ніжинські козаки відомі тим, що брали участь у повстанні під проводом Якова Остряниці та Богдана Хмельницького. Під час національно-визвольної боротьби 1648—1654 років Ніжинський козачий полк був військовою й адміністративно-територіальною одиницею. У 1663 році тут на ярмарковому майдані відбулася сумнозвісна «Чорна рада», на якій «чернь» — козацькі низи — обрали гетьмана Лівобережної України Івана Брюховецького. Тоді саме загинув інший претендент на булаву полковник Яків Сомко. Подія стала сюжетною основою для однойменного роману Пантелеймона Куліша. Власне, Пантелеймон Олександрович є одним із зачинателів жанру історичного роману в українській літературі. У радянський час цей твір востаннє передруковувався у період українізації, а після 1945 року був заборонений. У школах його почали вивчати тільки на початку 90 х. А чи осмислили? «Історія все-таки вчить. Тільки я б не називала її вчителькою життя. Це радше сувора наглядачка, яка карає за незнання її уроків, — хай то будуть уроки Переяславської ради чи Чорної ради...», — написала головний редактор «Дня» Лариса Івшина у своїй передмові до книжки «Україна Incognita» із серії «Бібліотека газети «День».\nВзагалі, з історією Ніжина пов’язані життя і творчість багатьох відомих особистостей. У ньому народилися церковний діяч Іван Максимович, ректор Київської академії Георгій Кониський... Тут побували Іван Величковський, Стефан Яворський, Іван Котляревський, Олександр Пушкін, Михайло Лєрмонтов, Тарас Шевченко, Марко Вовчок з Лесем Мартовичем, Марія Заньковецька, Марко Кропивницький, Микола Садовський... Подекуди вціліли й будинки, в яких вони зупинялися. Цікаво, що центр стотисячного Ніжина переважно одноповерховий. У місті збереглися цілі квартали із забудовою XIX — початку ХХ століть. Тут можна знімати історичне кіно! Вулиці вимощені старою бруківкою. Одне біля одного — перукарні, магазинчики, кафе, ательє, ремонт взуття й бюро ритуальних послуг... Через таке близьке сусідство трапляються навіть курйози. Наприклад, на внутрішніх дверях магазину тканин почеплена вивіска «Зачинено», а знадвору висить готовий вінок для похорон... Здається, з глибини скверика двозначність ситуації зауважує Гоголь, увічнений у мармурі. Він був, як вiдомо, справжнім цінителем тонкого гумору та іронії. У місті кілька пам’ятників письменнику. Але це погруддя особливе. Якщо дивитися на нього з правого боку, видно профіль автора скульптури Пармена Забіли.\nЗовсім поруч одразу кілька церков, споруджених у стилі українського бароко. «Миколаївський собор збудований у XVII cтолітті коштом козаків та міщан, зокрема ніжинського полковника Івана Золотаренка, персонажа повісті «Конотопська відьма» Квітки-Основ’яненка, — розповідає Олександр Герасимович. — У «Літописі Самовидця» від 1663 року згадується, що новообраний гетьман Брюховецький саме в ньому складав присягу». Заходимо всередину — і складається враження, що тут все первозданне: ці ж вівтар, завівтарна частина, іконостас... Біля образів, давніх на вигляд, розсіюють пітьму лампадки. Здається, що відтоді рука реставратора й не торкалася ликів святих, намальованих невиразними кольорами на стінах. Адже зараз біблійних персонажів зображують здебільшого у світлих кольорах. Прикладом того є Всесвятська церква, збудована у ХVIII ст. Після реставрації храм лишень побілено та встановлено розкішний різьблений з дерева іконостас, прикрашений рушниками. Прикрашати церкви вишивками — давня українська традиція.\nЗа кілька метрів звідси — музей «Поштова станція». Відомо, що це єдиний комплекс будівель поштової контори ХVIII століття, що зберігся в Україні. Музейна експозиція присвячена розвитку кінної пошти кількох останніх століть. Тут демонструється унікальна виставка листівок, більшість яких — із серії «Виды и типы Малоросии» із зображенням українських краєвидів та самих українців різних регіонів. У окремій кімнаті відтворено інтер’єр робочого місця станційного наглядача: старий, майстерно зроблений стіл, а на ньому чорнильниця з пером, підсвічник, рахівниця, копії подорожніх Миколи Гоголя й Тараса Шевченка. Згідно подорожніх, тобто квитків, говорячи сучасною мовою, надавали необхідну кількість коней і встановлювали плату за проїзд — 1 рубль 10 копійок за версту. У тій же залі обладнано куточок для відпочинку подорожніх... Ось скрині, куди клали пожитки мандрівників, накритий стіл... Виглядає затишніше, аніж «забігайлівки», що ми зустрічали на трасі Київ— Борзна. «Пока приезжий господин осматривал свою комнату, внесены были его пожитки: прежде всего чемодан из белой кожи, несколько поистасканный, показывавший, что был не в первый раз в дороге...» — Олександр Ковальчук процитував уривок з «Мертвих душ» Гоголя. До речі, ніжинці частенько звертаються до творчості письменника, особливо коли порівнюють своїх сусідок, свекрух чи тещ, знайомих загалом із гоголівськими героями. Наприклад, навіжена як Хівря (персонаж із «Вечорів на хуторі поблизу Диканьки»).\nНеподалік музею — скверик Марії Заньковецької. Так його називають через те, що в ньому встановлений пам’ятник великій актрисі. Марія Костянтинівна народилася у селі Заньки на Чернігівщині, вінчалася у Ніжині, де згодом бувала на гастролях у складі трупи Марка Кропивницького. Завідуючий кафедрою української літератури університету розповів, що з 1908 по 1915 роки вона навіть керувала тутешнім аматорським гуртком... Це улюблене місце дітлахів і студентів. Перші відчайдушно ганяють тут голубів, другі — призначають побачення: як не як, а поряд пристойна кав’ярня.\nВзагалі, майже кожен куток центру Ніжина збережений в якійсь одній історичній епосі. Найбільше представлене ХIХ — початок ХХ століть.\nХИСТ ДО КУПІВЛІ ТА ТОРГУ\nДосі достовірно невідомо про те, в яких саме творах Микола Гоголь відтворив атмосферу тогочасного Ніжина. Однак ніжинці переконані, що чимало епізодів з «Вечорів на хуторі поблизу Диканьки» взяті з життя їхніх прапращурів. Базар, наприклад. «С утра еще тянулись нескончаемой вереницею чумаки с солью и рыбой. Горы горшков, закутанных в сено, медленно двигались, кажется, скучая своим заключением и темнотою; местами только какая-нибудь расписанная ярко миска или макитра хвастливо выказывалась из высоко взгроможденного на возу плетня и привлекала умиленные взгляды поклонников роскоши. Много прохожих поглядывало с завистью на высокого гончара, владельца сих драгоценностей... Одиноко в стороне тащился на истомленных волах воз, наваленный мешками, пенькою, полотном и разною домашнею поклажею, за которым брел, в чистой полотняной рубашке и запачканных полотняных шароварах, его хозяин...» — так Микола Васильович описував Сорочинський ярмарок. Однак, за словами жителів Ніжина, такою ж колоритною була вона і тут сотню-дві років тому. Оскільки місто лежить на шляху Львів—Київ—Москва, сюди з’їжджалися звідусіль. Тому місцеві жителі вважають, що хист до купівлі й торгу в них у крові! Ну що ж, пересвідчимось самі.\nУ полудень ринок у самому розпалі. Покупців чимало: придивляються, торгуються... «Не поступлюся й копійкою! — лунає при вході. — Еге ж, підіть пошукайте дешевше». Далі суперечка переростає у розмову про курс долара та ціни на пальне. Доходить навіть до прогнозів, що їх у народі називають «одна баба сказала»... Проходимо вглиб торгових рядів і чуємо: «А ви їй що?», «А вона вам що?» «А ви ж їй?»... Чим не діалог Возного і Виборного з «Наталки Полтавки» Івана Котляревського?.. Бракує лишень колоритного виразу «теє то, як його»... До речі, нині у Національному академічному драматичному театрі ім. І. Франка прем’єра вистави «Наталка Полтавка» з Олегом Скрипкою у ролі Возного.\nЗ неприхованою цікавістю зупиняємося біля старого дідуся, який зосереджено рахує копійки. «Багато заробили?» — запитуємо. «Та не дуже. Продавав цибулю зі своєї грядки — пучечок за 50 копійок. Отих два, що зостались, вам віддам за 80», — пропонує він. Аби підтримати розмову, купуємо цибулю. «Я приходжу на базар побути між людьми. А щоб не даром тут сидіть, беру городину на продаж», — розповідає 82 річний Микола Іванович.\nМісцевий продовольчий ринок для літніх людей є своєрідним «виходом у світ». Володимир Сурмачевський тільки-но приїхав з Саратова у рідний Ніжин, відразу прийшов сюди. «А де ще дізнатися усі місцеві новини: хто народився — одружився — розлучився — помер? — розмірковує він. — Я жив тут до 1965 року. І хоч батьки вже померли, їхньої хати не продаю — щоб було куди приїхати».\n«Дєвушка, купіть гурки», — пропонують нам. «Гурки» — це огірки. А ніжинськi огірки — це бренд! Взагалі, у Ніжині молодь розмовляє українською або російською мовами, а старші говорять здебільшого на місцевому діалекті, дещо схожому на суржик.\nІдемо й бачимо, що нам посміхається чоловік: «Беріть півлітру меду зі своєї пасіки. Дешево віддам». Придивляємося до нього: посивілі скроні, добрі очі, акуратні сиві вуса. Чим не Солопій Черевик, герой гоголівських «Вечорів на хуторі поблизу Диканьки»?.. «Ціни знижувати не будемо. Хочете, беріть півлітру за 12 гривень, а як літр, то за 24. І так майже задарма продаємо, — з’явилася його дружина: голосна й криклива, як Хівря! Які метаморфози! За півтори години ходіння по ринку ми вже почали порівнювати, як це роблять тутешні мешканці. Ні, таки молодий Гоголь повинен був запам’ятати цю непідробну атмосферу Ніжина, аби потім окремі нюанси відтворити у своїх творах. То він письменник російський чи український?..\nЇдучи у Ніжин, ми були переконані, що побачимо чимало слідів радянської доби в архітектурі соцреалізму, та й, зрештою, в людській ментальності. А з’ясувалося, українська культура пустила тут міцне глибоке коріння. У ментальності й поведінці ніжинців мимоволі впадають в око типово українські прояви. Приміром, індивідуалізм, гордість, яку в Галичині називають гонором, побожність... Щороку 14 жовтня, на Покрову, тут відзначають храмове свято, хоч ця традиція загублена у багатьох селах Центральної та Східної України! У місті є церкви, які належать до Православної церкви Київського патріархату. Пригадую, мій добрий друг, режисер Сергій Архипчук, розповідав, що на Костопільщині (Рівненська область) досі переважна більшість соборів — Московського патріархату. Він завжди порівнює Ніжин з Коломиєю Івано-Франківської області, яка до 1939 року, приходу радянської влади, мала 39 друкованих органів, кілька потужних видавництв, хорів, професійний театр. До речі, зараз у Ніжині активно діє драматичний театр. З’ясовується, що у місті були власні технології боротьби з радянською владою. Киянин Юрась Красюк, чий батько родом звідти, розповів свою родинну трагедію. Усі його родичі добре пам’ятали, як брат дідуся зник тільки тому, що тихо наспівував гімн «Ще не вмерла Україна», пораючись на городі... «Відтоді всі стали дуже обережними, — говорить Юрась. — Однак дідусь, в минулому учасник Великої Вітчизняної війни, а потім відомий в місті лікар, дозовано давав моєму батькові читати історичні книжки, твори письменників «розстріляного відродження», користуватися словником Грінченка, наодинці розмовляв з ним українською... У нас вся крамола відбувалася на кухні: за чаєм або за наливкою говорили з найближчим про заповітне. Будучи студентом, батько почав відвідувати гуртки, на яких він та його однокурсники, старшокурсники обмінювалися забороненими виданнями, серед яких був і самвидав. А це 60-ті роки...» Ось тільки одна із історій ламання українськості.\nФактично не тільки у радянські часи, а й впродовж кількох останніх століть Ніжин був центром спротиву, опору проти поневолення, насаджування чужих культур, зрештою, кітчу. Доказом того є вцілілі культові споруди у стилі українського бароко, чепурні будинки, які, хоч заможні українці й будували для себе, однак споруджували на віки. І те, що сучасний райцентр не став культурною провінцією, — частково надбання попередніх десятиліть й століть. Відбувалася своєрідна ретрансляція інформації від покоління до покоління, яка відчутна й зараз. Тому місто інтелектуально-духовно живить наш та інші народи. Urbi et orbi — місту і світові.\n* (лат.) місту і світові\nНадія ТИСЯЧНА, фото Бориса КОРПУСЕНКА, «День», Київ — Ніжин — Київ


(фрагмент есейних намагань)\n-- Чи подобається тобі "Тату"?\n-- Не знаю, мені не дуже подоба-\nється. Принаймні у кліпі мож-\nна було реалістичніше збити тим\nтягачем чоловіка, що на дорозі\nу касці стояв.\n(з ітрерв'ю Найка Борзова)\n"...За лінією вічних снігів немає ні буйних пасовиськ, ні золота", - стверджував один з дідусів екзістенціалізму. Один з батьків того ж таки екзістенціалізму додавав: "Смерть є споконвічним й межовим об'єктом кожного витиснення".\nТак пересічне мовлене розсідається на ухильність й свідка. Ухильність вже свідчить про присутність знаків смерті, свідок намагається від смерті ухилитися. В цілому маємо, напевне, найпоширенішу й найбезперспективнішу гру людської волі. У ній людина прагне - зрозуміло, що марно, марно, марно - вивищитися понад власною долею. Це нахабствування їй фатально не вдається. Принагідно до Гри залучається все навколишнє; так у подібній ситуації герой екшн-сінема-deathmatch, притиснутий ворогами до стіни, хапається за ковалок дроту, цеглину, дошку, уламок арматури, шматок церати, хвіст недбало затаєного чудовиська, енциклопедію, цирк на дроті, New Wave, Ska and Rock in Opposition у примарній надії отримати зброю для порятунку...\nНа тому Півострові Гри, що зветься Літературою, зброю для порятунку вичакловують заздалегідь. Наприклад, втрачаючи неймовірну кількість розумових ресурсів національного та компаративного жрецтва, вирощують з недолугих селянських говірок книжну мову, себто постійну й наскрізну laesio majestasis - образу величності. Так народжується (а потім воскресає кожної наступної епохи) ілюзія: буцім-то втекти від смерті насправді можна, невтомно ображаючи, упосліджуючи й ганьблячи все їй підвладне власними коментарями, напучуваннями та анекдотами. Овочі цієї фейлетонної фата моргани ще у вісімнадцятому столітті призвичаїлися називати мистецькими творами.\nНайнеспокутніших й, разом із тим, найбільш ілюстративних успіхів у справі витиснення смерті шляхом образи досяг - як це стало зрозуміло лише у кінці ХХ століття - Маркіз де Сад. "На його проклятих сторінках здригається Вічність", - говорить про Маркіза Суїнберн, а нам при цьому не заборонено згадати, що поняття "вічність" можна розкодувати ще й, припустимо, в якості найдовшого з атрибутів нежиття, себто смерті. Адже за лінією вічних снігів немає пасовиськ...\nЧерез вісімдесят три роки Маркіз воскресає у департаменті Пюї-де-Дом, стає учнем Шестова і архіваріусом. Тепер його ім'я - Жорж Батай. Намагаючись невідворотно образити невідворотнє, з котрим не вийде укласти кочової конвенції, він змушує себе до поетики розриву: "Тема смерті починається з розриву, без котрого жодна людина не спроможеться огорнути себе екстазом". Коли маленька лесбіянка Марсель з "Історії ока" помирає, її коханка Симона відганяє смерть від ще теплого трупа, рясно оббризкуючи його сечою. Автор оповідки, зрозуміло, не відходить далеко від цієї збуджуючої сцени, він поряд, він теоретизує (у кращих традиціях Маркіза): "Світ здається добропорядним тільки тим, кому кастровано очі".\nЯку частину відтято від кастрованих очей? Зародки фалоподібних рецепторів цвинтарної нечисті? Настовбучені детектори привидів?\nБатай намагається відповісти на всі питання сам: "Підводячись, я розсунув Симоні стегна: вона лежала боком і перед моїм обличчям опинилося те, чого - уявляю - я очікував вже давно, як гильотина очікує голову. Мої очі стали немов еректовані від жаху; я побачив у волохатій вульві Симони блідо-блакитне око Марсель, що дивилося на мене крізь сльози урини".\nБуденно-минуще життя з еректованими очима, наповнене поточними страхіттями невмотивовано щільного гуртожицтва, впирається у літературну архітектуру, марно намагається зкруглити лінійну конструктивність у гепу барокового путті, надривається й, врешті-решт, перестає бути життям...\nЗдається, що кожна культура має окрему, властиву виключно їй, архітектуру панування смерті. Відносно її стилю вибудовується й відбувається все навколишнє: побут будівничих пірамід, анастасична потуга неспалимих рукописів, нічні танці напівбогів, шлункові наснаження пророків, зніяковіння національних рушень, денний та вечірній формати художнього висловлювання, нидіння проклятих скрипторів, недоля всіх гуманітарних дискурсів, подібних здалеку на мух.\nПозаяк танатичні ордери строкатіші за будівельні, культурне роблення смерті досягає іноді перверсійної межі у простий спосіб - завдяки метафізичній контрабанді цвинтарної атрибутики.\nПригадую, як у роки Горбачовської перебудови й прискореного духовного відродження, я, тоді молодий вчитель історії, мимовільно став свідком дивного педагогічного перформенсу, присвяченого 175-ій річниці із дня народження (прошу запам'ятати цю життєстверджуючу підставу) Тараса Григоровича Шевченко. На сцені актового залу загальноосвітньої (тоді - "середньої") школи № 118 міста N учні, під керівництвом завуча з виховної роботи (жінки середнього віку, з колонадою золотих протезів у роті та зачіскою типу "прикарпатський каравай"), спорудили з магазинного чернозему могильний пагорб, обклали його дереном й встановили березовий хрест. На нього повісили пластикові віночки й притулили портрет Кобзаря. Кульмінацією сценічного дійства стала поява десятирічного хлопчика, босого, у вишиванці (певно, за задумом завучки, такого собі символічного "малого Тарасика"), котрий прочитав над тим хрестом "Заповіт". Вчительки плакали. З кастрованих очей струменіли сльози непідробного сентименту.\nНапевне, організатори цієї пречудової ювілейної акції дуже б здивувалися, якби хтось спробував пояснити їм, що, немудряще святкуючи день народження літературного класика, вони несвідомо створили щось на штиб містичного уроборуса - Змія Вічності, що кусає себе за хвіст. При цьому тавтологія знаків смерті, переплетених з мертвотною буденщиною шкільного уроку української літератури утворила таку тлусту метафізичну бганку, що password до неї можна відшукати либонь в Дельоза: "Якщо буттєва бганка Фуко - це вибір між смертю й пам'яттю, то гіпербганкована поверхня - це смерть й пам'ять одночасно..."\nТоді мене здивувала очевидність: саме від літературної - а не театральної - складової цього трагикумедного дійства віяло остаточною, концептуально довершеною смертю конкретніше й відчутніше, аніж від пірамідального горбика з портретом насупленого на невідомого ворога Тараса Григоровича. Юний та безгрішний виголошувач "Заповіту" так голосно прокричав у той вечір над "могилою" своє (й класикове): "Поховайте!" (у нього, щоправда, виходило "пахавайте" із відчайдушними трьома наголосами на кожному "а"), що навіть надійно проспиртований воєнрук невперто струсонув посивілою головою, благальним поглядом обмацав прийшле освітянське начальство і сказав: "Ну вааабщє!"\n...Якби мене спитали, у який спосіб найперфектніше описати питомо український топос і стиль панування смерті, я б обрав стрижневим брендом такого опису назву збірки тернопільського поета Ярослава Павуляка - "Могили на конях". Старожитнє сирітство й схлип степової попільної середи мешкає у цій назві. Так і бачу на спітнілих кінських спинах той черноземний горбик з березовим хрестом й шматки дернини, що неквапно обвалюються при кожному злеті кінського копита, падають й падають у хвилі сріблястої степової ковили, немов у вічне забуття...


Бернард Будянський — Вікіпедія\nангл. Bernard Budiansky\n23 січня 1999(1999-01-23) (73 роки)\nнауковий працівник, викладач університету, інженер\nмедаль Тимошенка (1989)\nМедаль ASME (1997)\nEringen Medal[d] (1985)\nУ Вікіпедії є статті про інших людей із прізвищем Будянський.\nБернард Будянський (8 березня 1925 року, Нью-Йорк — 23 січня 1999 року, Лексінгтон) Відомий вчений у галузі механіки, вніс значний внесок у механіку конструкцій і механіку матеріалів.\nНародився в сім'ї російських іммігрант ів. Батьки незабаром розійшлися і Бернард виховувався матір'ю і дідом.\nУ 1944 році закінчив Сіті Коледж в Нью-Йорку, отримав ступінь бакалавра з цивільного будівництва.\nПочав працювати науковим співробітником Національного консультативного комітету з аеронавтики (NACA, попередника NASA). У 1947 році взяв навчальний відпустку в NACA і вступив до аспірантури з прикладної математики в університет Брауна, отримав ступінь Ph.D. в 1950 році. Він повернувся в NACA в 1950 році, а в 1952 році був призначений керівником структурного відділення механіки. У 1955 році вступив до Гарвардський університет.\nЗаймався дослідженням впливу тріщин і швів в породах на поширення сейсмічних хвиль, його теорія стала основою для визначення властивостей гірських порід. Був одним з перших дослідників в галузі матеріалознавства і вніс значний внесок в пояснення руйнування пластичних металів і зміцнення зазвичай тендітних керамік і композитних матеріалів.\nмедаль Кармана (1982) медаль Тимошенко (1989)\nБув членом Національної академії наук, Національної інженерної академії, Американської академії наук і мистецтв; Нідерландської королівської академії мистецтв і наук, датського Центру прикладної математики і механіки.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Бернард_Будянський&oldid=16158488\nОстаннє редагування: 5 травня 2015, 14:09


AZ2319 Azzardo mx2295-m-bz-gr Milo 15644 купити ЗІ ЗНИЖКОЮ%\nAzzardo Код товару: az-23610\nОпис Стельовий світильник Azzardo mx2295-m-bz-gr Milo:\nСвітильники виробництва компанії Azzardo славляться своєю якістю. Стельовий світильник серії Milo має оригінальний дизайн, підходить для інтер'єрів в стилі модерн, з абажуром. Azzardo Milo (mx2295-m-bz-gr) зроблений з якісних матеріалів: тканина, метал. Цей світильник створить комфортну і затишну обстановку у Вашій кімнаті.\nХарактеристики Azzardo Milo mx2295-m-bz-gr:\nМатеріали світильника azzardo mx2295 m bz gr:\nЗамовляйте стельовий світильник az-23610 в нашому інтернет магазині mir-sveta.kiev.ua. Ми доставимо Ваше замовлення кур'єром по Києву або кур'єрською службою по Україні. Якщо цікавить моделі немає в наявності зв'яжіться з нашим менеджером по телефону або через форму @ задати питання або @ дізнатися термін поставки. Ми повідомимо Вам термін поставки або запропонуємо аналог.


«M.E.Doc» Про нас\nДля вищої міри збереження ваших даних в програму «M.E.Doc» вбудований засіб КП «Програмний комплекс «Варта», яке прошло державну експертизу у сфері криптографічного захисту інформації і повністю відповідає вимогам законодавства.\nВи завжди можете бути упевнені у юридичній значимості, цілісності і авторстві документа – за це відповідає технологія (ЕЦП/КЕП). «M.E.Doc» підтримує роботу з сертифікатами ЕЦП/КЕП більшості акредитованих центрів сертифікації ключів, що працюють в Україні.\n«M.E.Doc» є надійним засобом ЕЦП/КЕП, що підтверджується експертним висновком Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України.\nВикористання ЕЦП/КЕП «M. E. Doc» надає юридичну силу будь-якому документу, створеному в програмі. Підписання документів є дуже простим, а документи відправляються до контролюючих органів за лічені секунди. Послідовність дій для підписання документів ЕЦП/КЕП є поетапною для зручності користувача.\nБудь-який документ, створений в «M. E. Doc» та підписаний ЕЦП/КЕП, є оригіналом документу в електронному вигляді.\nЗ листопада 2018 року набрав чинності прийнятий Верховною Радою Закон України «Про електронні довірчі послуги», в якому чітко визначені поняття, сфера використання та юридична сила кваліфікованого електронного підпису (ЕЦП/КЕП).\nПТАХ - платформа, що об'єднує всіх учасників документообміну та забезпечує єдиний стандарт обміну, перевірки, захисту та транспортування юридично значущих документів, підписаних ЕЦП/КЕП.\nУ платформі «ПТАХ» реалізовано:\nКомплект підписів для документів.\nПерехід до більш зручного, швидкого і економного безпаперового юридично значимого документообігу.\nКриптографічний захист інформації (електронних документів) при передачі по відкритих каналах.\nМінімізація фінансових ризиків за рахунок підвищення конфіденційності інформаційного обміну документами.\nМожливість швидкого пошуку і перегляду електронних документів, а також визначення їх юридичної сили по ЕП.\nЗначне скорочення процедури підписання договорів, оформлення та подання податкової та фінансової звітності.


Матрац Aurora Cocos US100289 Usleep. Купити недорого в Києві, Україні | Ціна, Опис, Фото, Огляд | Інтернет-магазин Bestnight.com.ua\nМатрац Aurora Cocos US100289\nКод товару: US100289\nЦіна 2 435 грн\nОртопедичний матрац ComforteX Aurora Cocos є двосторонню модель з асиметричною жорсткістю. Це відмінний варіант для людей, які не звикли до конкретного рівня жорсткості.\nОртопедичний матрац ComforteX Aurora Cocos є двосторонню модель з асиметричною жорсткістю. Це відмінний варіант для людей, які не звикли до конкретного рівня жорсткості. Одна сторона моделі є середньо-жорсткої і підходить кожній людині без винятку. Друга сторона - помірно жорстка, рекомендована до використання людям щільної статури.\nВнутрішнє наповнення моделі представлено у вигляді матеріалів з різними властивостями. Основу матраца складає латексірованний бавовна, який відповідає за надання додаткового комфорту поверхні моделі. Додаткову жорсткість виробу надають такі матеріали, як ThermoFelt і кокосова койра. Захисний шар SpanGuard виступає в якості розділового полотна між вмістом матраца і пружинним блоком.\nМатрац ComforteX Aurora Cocos має ефект «Зима-літо», який досягається завдяки використанню таких матеріалів, як Softex Бавовна і Softex Шерсть. По периметру вироби розташована металева рамка для посилення каркаса і високоміцний Єврокаркас. Його завдання - захищати краю моделі від деформації, а сам матрац - від передчасного зносу.\nЄврокаркас, Захисне полотно SpanGuard, Латексована бавовна, ThermoFelt, Softex Бавовна, Кокосова койра 1000 гр./м2, Softex Вовна, Посилений блок, Каркас зі сталі, Пружинний блок Pocket Spring 14 см


За колабораціонізм - 15 років: в Україні хочуть карати посібників агресорів . МаркерУА : МаркерУА – Аналітичний портал новин\nСлідом за прийняттям в першому читанні законопроекту про реінтеграцію Донбасу і перенесенням його остаточного прийняття на січень, у Верховній Раді вирішили потурбуватися населенням тимчасово окупованих територій, точніше тією його частиною, яка співпрацювала з окупантами і «владою» псевдодержавних утворень.\nЩо таке колабораціонізм\n20 грудня на сайті Верховної Ради України був зареєстрований законопроект №7425 «Про захист української державності від проявів колабораціонізму» авторства 9 народних депутатів України.\nЗгідно з авторами, передбачається встановити чіткі визначення для осіб-громадян України, що вступили у співпрацю з ворогом. Так колабораціоніст – це особа, яка співпрацювала або співпрацює з ворогом під час здійснення ним агресивних дій, розгортання збройного конфлікту проти України; сприяла або сприяє в здійсненні такої агресії або розгортанні конфлікту; надавала або надає допомогу ворогові під час підготовки та проведення такої агресії, при розгортанні збройного конфлікту.\nКолабораціонізмом має стати співпраця з ворогом, сприяння в здійсненні агресивних дій, розгортання збройного конфлікту проти України, наданні допомоги ворогові під час підготовки та проведення агресії, при розгортанні збройного конфлікту.\nУ свою чергу співпраця з ворогом – це будь-яка участь, вчинення спільних з ворогом дій, спрямованих на нанесення шкоди суверенітету, територіальный цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.\nКолаборантам – перевірку, комісію і покарання\nВідноситься людина до колаборантів чи ні повинна показати перевірка на колабораціонізм, яку проводить спеціальна Комісія з питань розгляду фактів колабораціонізму, за заявою платника, за рішенням комісії, заяви третіх осіб або відповідно до вимог самого законопроекту №7425 «Про захист української державності від проявів колабораціонізму».\nЗгідно зі статтею 11 пропонованого законопроекту обов’язкова перевірка на колабораціонізм повинна бути проведена:\n1) перед призначенням особи на державну службу або службу в органах місцевого самоврядування;\n2) перед ухваленням рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про підтвердження чи не підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді;\n3) після реєстрації особи для участі у виборах органів державної влади та органів місцевого самоврядування;\n4) перед призначенням особою рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівником інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, військовослужбовцям Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до закону;\n5) після надходження особи на іншу посаду, пов’язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування;\n6) перед затвердженням складу комісій, робочих груп, інших органів, утворених при органах державної влади або місцевого самоврядування;\n7) при призначенні на роботу на об’єкт, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави;\nРосія vs Україна: антиросійські санкції і їхнє майбутнє\nВ ході перевірки Комісія може оперувати поясненнями учасників процесу перевірки, документами, свідченнями свідків, висновками або поясненнями експертів, поясненнями або консультаціями фахівців, інформацією, розміщеною в мережі Інтернет, інформацією, отриманою Комісією за результатами направлення запитів до фізичних, юридичних осіб, об’єднанням громадян, суб’єктам владних повноважень та інші джерела інформації, не заборонені законом.\nУ разі визнання особи такою, яка підпадає під дії закону про колабораціонізм, вона може оскаржити дане рішення в суді, що дозволяється статтею 23 законопроекту.\nЯкщо ж суд не підтримав претензії особи, визнаної колаборантом, згідно зі статтею 12 на неї накладаються такі обмеження у вигляді заборони:\n1) займати будь-які посади на державній службі та службі в органах місцевого самоврядування;\n2) обиратися в органи державної влади і органи місцевого самоврядування;\n5) займати, бути призначеним або обраним на будь-які посади, пов’язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування;\n6) призначатися, обиратися, бути включеним в комісії, робочі групи, інші органи, утворені при органах державної влади або місцевого самоврядування, бути залученим експертом по роботі зазначених органів;\n9) отримувати дозволи на придбання, зберігання і носіння вогнепальної мисливської, холодної, пневматичної зброї.\nДані обмеження можуть накладатися на особу, визнану колаборантом, на термін від 10 років (в разі каяття, співпраці і надання допомоги у викритті інших осіб, підозрюваних в колабораціонізмі) до 15 років.\nУ разі ж якщо на особу, визнана колаборантом згідно з Кримінальним кодексом України, накладена заборона займатися певною діяльністю або ж займати певні посади на якийсь термін, до цього терміну додаються ще 10 або 15 років від комісії з питань розгляду фактів колабораціонізму.\nТермін, протягом якого громадянина України можна перевірити на колабораціонізм, становить 20 років з дня закінчення агресії проти України і / або збройного конфлікту, що підтверджується постановою Верховної Ради України.\nКолаборантом можуть визнати за все: від участі в боях до постів в соцмережах\nЗаконопроект дуже широко трактує форми колабораціонізму, за які можна буде визнати громадянина колаборантом.\nСтаття 10 перераховує форми колабораціонізму, за які громадянин України може бути визнаний «неблагонадійним», і цей перелік досить широкий – забезпечення участі регулярних військ в бойових діях на території України; проведення розвідувально-підривної і диверсійної діяльності; розпалювання міжетнічної, міжконфесійної, соціальної ворожнечі і ненависті, сепаратизму і тероризму; створення і всебічну підтримку органів «влади», самопроголошених або створених ворогом; освіту екстремістських незаконних збройних угруповань, діяльність яких спрямована на дестабілізацію внутрішньої соціально-політичної ситуації в Україні та інше.\nЦікаво, що колабораціонізмом може бути визнана, наприклад, організація мітингу, демонстрації, пікетування, страйки в рамках співпраці з ворогом, з метою сприяння і надання йому допомоги в здійсненні агресивних дій, розгортання збройного конфлікту проти України.\nПоплатитися можна за пости в соцмережах, за допомогою яких закликається підтримати ворога або органи «влади» Криму і непідконтрольної частини Донбасу, робота в цих самих органах на відповідальних посадах, пов’язаних з прийняттям рішень.\nПотрапити під удар можуть педагоги шкіл і вузів, котрі публічно закликали до підтримки ворога і «органів влади», і які вели агітацію на користь адміністрацій Криму та самопроголошених ЛДНР, а також працівники медіа, які брали участь в організації і проведенні інформаційних компаній, спрямованих на «забезпечення підтримки ворога при здійсненні ним збройної агресії або збройного конфлікту проти України».\nНарешті, підпадає під колабораціонізм і безпосередня участь у військових діях, збройному конфлікті на боці ворога, а також проведення заходів з пошуку і вербування інших осіб з метою забезпечення здійснення агресивних дій і розгортання збройного конфлікту.\nВтім, самі автори законопроекту запевняють, що даний законопроект торкнеться лише незначної частини громадян України – близько 0,5%, в числі яких «депутати» в «ДНР» і «ЛНР», керівники міських «адміністрацій» та інші «чиновники», співробітники «республіканських» медіа, керівництво і викладацький склад вищих навчальних закладів, особи, причетні до проведення «референдумів» 2014 року.\nЗакон про колабораціонізм – кийок в руках Президента\nПерелік можливих фактів колабораціонізму настільки широкий, що трактувати його можна по-різному, про що вже заявили юристи.\nДень пам’яті жертв Голодомору: данина пам’яті або політичний піар\n«Самі формулювання закону настільки розпливчасті, що дозволять практично будь-яку людину притягнути до відповідальності за будь-які висловлювання, які суперечитимуть основоположної лінії висловлювань української влади. Так як, по суті, при бажанні будь-які слова можна вважати такими, які грають на руку агресору або “ЛНР” і “ДНР”, – коментує ситуацію юрист Ростислав Кравець. – Тобто, існує ризик, що новий законопроект може перетворитися в інструмент репресій. Законопроект дасть привід оголошувати колаборантами всіх, чия думка відрізняється від курсу правлячої партії. Цей законопроект втручається в цивільні права і несе в собі загрозу побудови тоталітарної держави».\nПравдоподібності такого висновку додає той факт, що згідно із законопроектом склад Комісії з питань розгляду фактів колабораціонізму з 50 осіб формується на конкурсних засадах комісією, до складу якої увійдуть по 2 представника від Президента України, ВР, Кабміну, СБУ і Служби зовнішньої розвідки України.\nОстаточний склад Комісії з питань розгляду фактів колабораціонізму також визначається Президентом і оформляється його Указом. Словом, очевидно, що новий орган буде абсолютно підконтрольний голові держави.\nВажливо також і те, що можливість Комісії з колабораціонізму збирати докази і призначати покарання фактично прирівнює її статус до судового органу, якщо і не де-юре, то вже точно де-факто, що мимоволі навіює аналогією з сумними «трійками НКВС» 30-х років минулого століття.\nВтім, в законопроекті є лазівка для «потрібних» людей. Так, згідно з частиною 3 статті 11 законопроекту, якщо підозрюваний в колабораціонізмі доведе, що змушений був брати участь в акціях на підтримку з-за загрози фізичного насильства, примусу або для усунення загрози їх застосування, то покарання йому вдасться уникнути.\nЗакон про колабораціонізм измена коллаборант коллаборационизм коллаборационист наказание ответственность сотрудничество с врагом Топ


ЛІСОВА ПІСНЯ - Харківський театр для дітей та юнацтва (ХТДЮ)\nПочаток вистави 15:00\nТривалість - 1 година 40 хвилин з антрактом\nЖанр - Драма-феєрія\nВік відвідувача - Від 16 років\nДраматург - Леся Українка\nРежисер - Олександр Біляцький\nХудожник-постановник - Тетяна Пасічник\nБалетмейстер - Раїса Ткач\nП’єса була поставлена в 1993 році засл. артистом України Олександром Біляцьким. Вистава, у якій задіяні кращі творчі сили театру, з незмінним успіхом йде на сцені вже майже тридцять років. Захоплений філософсько-поетичним сприйняттям життя, режисер створив яскраве і водночас глибоку драматичну дію. Таємничо-загадковий ліс, створений фантазією драматурга; художник Тетяна Пасічник втілила у яскраво-пишній зелені, могутності вікових дерев, принаді блискучої глибини озера.\nНа перший план виведена не тільки драматична лінія кохання, а й трагічна тема взаємин людини з природою. Розмірковуючи над духовними проблемами людства, режисер формулює головну ідею вистави: тільки мудра природа – невичерпне джерело духовності, натхнення і любові. І горе тому, хто цього не розуміє.\nВарто приходити на вистави за 30 хвилин до початку, щоб все роздивитись, помилуватися оздобленням і перейнятися духом театру. Все має значення Для вашої комфортності обов’язково запросіть з собою друзів.


"Яка страшна ... на мужика схожа": Оксана Марченко вразила зовнішнім виглядом. "Вперше у житті Медведчука шкода"\nТелеведуча Оксана Марченко опублікувала у своєму мірокблозі новий пост. Вона вирішила пофілософствувати про слова.\nМарченко торкнулася теми поганих слів і енергетики, яку вони несуть в навколишній світ. Однак, зрозуміти яку-небудь суть в тексті, який написала ведуча, дуже складно. В основному весь текст – метафори і епітети. Оксана згадала, що є хороші слова і описала, якого кольору вони можуть бути (в основному світлі тони) і погані слова, які, нібито пофарбовані в темний колір.\nЯк пише автор: «… Я навмисне намагалася “художньо” передати вам, що ж ми даємо людям і цьому світу, в які кольори слів фарбуємо своє існування і життя …». На думку Оксани Марченко, від того як і що ви говорите, залежить ваше життя і те, як світ буде посилати вам свої блага: «… а слова вони завжди сильніші за думки, адже це їхнє продовження …».\nТакож журналістка не зовсім гуманно написала, що люди, які говорять погані слова, живуть порожнім і нещасним життям.\nУкраїнці веселяться над постом у соцмережах.\n“Який жах”, “Їй кошмари повинні снитися без зупинки”, “Яка страшна стара … на мужика схожа”.


Місія ОБСЄ повідомила про чотирьох убитих цивільних на пункті пропуску "Оленівка"\nУ моніторинговій місії ОБСЄ заявляють про загибель, за попередніми даними, чотирьох цивільних громадян на контрольно-пропускному пункті "Оленівка" в Донецькій області.\n17:50, 27 квітня 2016\nНа місці спостерігачі провели аналіз 8-9 воронок / facebook.com/ato.news\nПро це йдеться у повідомленні місії у соцмережі. У місії поінформували, що спостерігачі прибули на блокпост в Оленівці орієнтовно о 10-й ранку, слідуючи за повідомленнями у ЗМІ щодо смертельного інциденту на цьому контрольно-пропускному пункті.\nЧитайте також У "ДНР" розповсюдили черговий фейк: цього разу звинуватили сили АТО в обстрілах під Оленівкою\nНа місці спостерігачі провели аналіз 8-9 воронок. "У відповідності до попереднього аналізу, три транспортні засоби були пошкоджені, чотири цивільні особи було вбито, і непідтверджене число людей отримали поранення", - йдеться у повідомленні.\nУ місії зазначили, що деталі спостереження будуть внесені у наступний звіт.\nЯк повідомляв УНІАН, раніше у штабі АТО заявили про провокації бойовиків, які поширюють інформацію про загибель людей на КПП "Оленівка".


Український модератор: Сайт, сторінка\nЦілком можливо, що попрацювавши з форумом, модератор відчує потребу в тому, щоб певні відомості, що стосуються основної теми (а може й кількох), зосередити на сайті. Або навпаки: сторінка вже є, а з'явилась потреба в групі, щоб розгорнути більш жваві дискусії, ніж це дозволяє сторінка. Так, нормальна ситуація, бо група - це, як подумати, лише певна складова інформаційного каналу. А різні комунікаційні потреби мають задовольнятись різними інформаційними форматами.\nНу, сторінка - то дуже просто і може про неї не варто було б говорити, як не певний організаційний нюанс.\nСторінка організації (вона ще називається інколи офіційною) є продовженням офіційного сайту в соціальній мережі. І якась фізична особа, яку та організація уповноважила, говорить на тій сторінці від імені організації. (Це як правило і здебільшого. Бувають такі нестандартні сторінки, що ого-го!)\nПро що йдеться на сторінці? Про новини, події в житті організації, може також важливі події галузі чи того проблемного середовища, в якому організація працює. Можливо, "сторінка" дає також роз'яснення чи відповідає на запитання відвідувачів сторінки, але, зверніть увагу, фізична особа, що підтримує сторінку, не може вступати в дискусії, викладати свою власну точку зору на ті чи інші події чи питання від імені організації. Це буде перевищенням її повноважень. А відвідувачам, зрозуміло, не дуже зручно спілкуватись розлого і комфортно з людиною, що називає себе "Бібліотека" чи "Університет".\nВідтак сторінка є продовженням сайту у Фейсбуці (на сайті є посилання на сторінку) і пов'язує його з однією чи декількома дискусійними групами. Дійсно, сторінка (офіційна) по своїй суті може бути лише одна, як і офіційний сайт. Їх основне призначення полягає в тому, щоб спочатку зустріти тих, хто шукає організацію вперше, а потім тримати з ними контакт. А от дискусійних груп буде стільки, скільки напрямків роботи у тої організації.\nЗрештою, у самому загальному вигляді концепція сторінки (згадаємо про форум) має давати відповідь на такі питання:\n1. Чи потрібна вам та сторінка? Для чого, власне? Одним словом не скажеш, але треба спробувати якусь більш-менш чітку і лаконічну формулу знайти.\n2. Що там буде розміщено, яка інформація, для кого, про що?\n3. Хто це буде робити?\n4. Скільки власного часу (на тиждень) цьому можна чи треба присвятити?\n5. Які кількісні показники є бажаним чи оптимальними: постів на тиждень, коментів (від кого?), лайків?\n6. За який час треба (прийнятно) на плановані показники вийти? Приблизно.\n7. Яке ставлення до сторінки буде у колег (найближча, головна спільнота)?\n8. Що скажуть ваші рідні, партнери, конкуренти (другорядні спільноти)?\nНа деяких сторінках у відвідувачів нема можливості написати повідомлення. Це абсолютно незрозуміле рішення модератора. Ні, як на сторінці якоїсь поп-зірки її фанам не дозволяють писати (бо чого ж можна очікувати від тих дописів?), то зрозуміло. Але коли якісь громадські організації чи й установи з самого почату розраховують на несиметричний інформаційний канал (як телебачення), то якої ефективності контакту можна очікувати? Хто буде в соцмережі читати якісь повідомлення без можливості висловити своє ставлення до прочитаного? А ті тисячі лайків, що є при таких сторінках, вони може і справляють враження, але не надто вигідне для модератора. Що таке свобода слова всі добре не тільки знають, але і відчули вже в Мережі - а тут не дають можливості писати, як це?\nОт для прикладу, скажімо, бібліотека: одна сторінка, на якій посилання на офіційний сайт і дві групи: літературний клуб і гурток вишиванок. Короткі повідомлення про події в клубі чи гуртку - на сторінці, а вже розлогі - у групах. Чи потрібні або навіщо потрібні тим спільнотам, що утворились при бібліотеці, дискусійні групи? Подумаєте про це - для нашого каналу то питання головне.\nДо речі. Була спроба зацікавити питанням наших міських депутатів. Марна.\nТепер щодо сайтів.\nРаніше їх створення і експлуатація вимагали часу, грошей, фахової кваліфікації. Не так тепер. Створити сайт може кожен, хто має досвід спілкування у Фейсбуці, його експлуатація буде безкоштовною. Але власний час на цю роботу витрачати треба як і раніше. І це - робота, треба розуміти це з самого початку. Хоча для того, хто вже веде групу як модератор, та робота не буде надто важкою чи незрозумілою, а щодо самої можливості навчитись, то тут не може бути жодних сумнівів. Надто для бібліотекарів, вчителів чи тих, хто має якийсь досвід підготовки документів юридичного, інженерного чи організаційного характеру.\nЦе як коротко, бо ми ж маємо триматись основної теми, тобто форумів, груп, може сторінок, започаткованих у Фейсбуці. А питання про сайти - воно складне, а відтак розлоге. Втім, для тих, хто вже відчув потребу в тому, щоб додати до групи сайт, є дистанційний навчальний курс Сайт власноруч\nЗвісно, що навчальний курс безоплатний. І звісно, що підтримка сайтів грошей не вимагає. Звісно також, що почати можна у будь-який момент. Головне, відчувати, що без сайту група вже не може. Або сторінка не забезпечує вільного і прозорого доступу до інформації.\nТак, можна побачити і приклади, краще робити це якось у порівняльному режимі.


Завод «Інтерпайп сталь» запрошує студентів НГУ на стажування\nБеручи участь у програмі «Стажування в Інтерпайп», студенти мають можливість дізнатися про механізм роботи великої міжнародної компанії. Це допомагає молодим людям зрозуміти, яку саме спеціальність вони хотіли б освоїти. Студенти можуть застосувати теоретичні знання на практиці, набуваючи таким чином досвід.\nВ Національному гірничому університеті відбулася зустріч з представниками відділу співпраці з молодими спеціалістами. За словами Марини Блашуди, спеціаліста з підготовки кадрів «Наш завод готовий стати вашою базою для стажування чи першим робочим місцем»\nСтуденти 3-5 курсу НГУ мають змогу відвідувати курси за наступними напрямами: електрометалургія, металургійне устаткування, теплоенергетика, електротехніка і електромеханіка, автоматизація виробничих процесів.\nКомпанія надає змогу студентам пройшовши три етапи співбесід та тестувань пройти стажування або отримати робочу спеціальність з подальшим працевлаштуванням. Практичне стажування оплачуване (мінімальна заробітна плата).\nВ середньому стажування триває близько 4-5 місяців.\nДля того, аби подати заявку на стажування треба заповнити анкети чи надіслати резюме на офіційному сайті - www.interpipe.biz


Поезія - Олександр Сушко - Прощай! - Поетичні майстерні\nОх і чудово із цим Дон Жуаном!\nВірність - легкий вітерець.\nВ пущі любитися затишно, гарно -\nНащо весільний вінець?\nПестощі, сни наяву.\nЗрада струмує у погляді, слові -\nВ шлюбі на повну живу.\nНу, а опісля наводиться глянець,\nХутко вдягаю фартух.\nІ не дізнається, хто цей коханець\nМуж мій, рогатий лопух.\nВ ліжку сьогодні усіх переплюну,\nБахура вводжу у курс.\nРаптом кохання порвалися струни,\nДоля промовила "Упс!".\nРавлик від болю сховався у мушлю,\nСохне любові ручай.\nПише на дзеркалі парубок тушшю\nСлово єдине " Прощай!".\nДата публікації 2018-02-11 13:50:15\n* Народний рейтинг 4.939 / 5.5 (4.968 / 5.49)\n* Рейтинг "Майстерень" 4.938 / 5.5 (4.970 / 5.49)\nМарґо Ґейко (М.К./М.К.) [ 2018-02-11 14:28:35 ]\n"Але кохання порвалися струни," Наголос А́ле ?\nОлександр Сушко (Л.П./Л.П.) [ 2018-02-11 14:59:19 ]\nМарґо Ґейко (М.К./М.К.) [ 2018-02-11 16:20:31 ]\nНа мене пародія?\nОлександр Сушко (М.К./М.К.) [ 2018-02-11 18:02:17 ]\nЯк так? Ну це вже щось несусвітнє! То Ярослав знайшов у моєму вірші про самого себе свою персону, то Ви. Це ж -ПОЕЗІЯ! Літгерої мають своїх двійників і у житті. Нічого нового. А ми просто фантазуємо.\nНочі Вітер (Л.П./М.К.) [ 2018-02-11 18:26:46 ]\nІ про мене тут написав...)))!Ужас)))!\nСвітлана Майя Залізняк (М.К./М.К.) [ 2018-02-11 15:01:28 ]\nсклиці... Це що?\nКарії чорнії - стилізація під пісню на слова К. Думитрашка, що вважається народною.\nне подобається мені таке... поряд із інклюз\nмонета, що повертається до господаря.\nЯка честь...жінка ж заміжня...не цнотлива.\nперед хто завжди кома...\nАле наголос навіщо на А... алЕ має бути.\nНедбало... поспішає автор. Розхристано.\nСвітлана Майя Залізняк (М.К./М.К.) [ 2018-02-11 15:03:26 ]\nраптом кохання......... наче струни рвуться повільно.\nЗавжди раптом. Попрацюйте над віршем.\nОлександр Сушко (Л.П./Л.П.) [ 2018-02-11 15:14:16 ]\nДякую. Є робота. А з інклюзом у мене інші алюзії. У чесному подружньому житті честь завжди повертається до господаря, а у зрадливому - губмться назавжди. Десь так.\nСвітлана Майя Залізняк (М.К./М.К.) [ 2018-02-11 15:32:29 ]\nчесть повертається... яка саме... хто її господар...\nта, яку радять берегти змолоду...\nПодружнє життя... Все більше за життя соло, тенденції такі в Європі.\nОлександр Сушко (М.К./М.К.) [ 2018-02-11 15:46:32 ]\nСкладно все це. От баби наші та мами радили жити разом до гроба, перебіги туди-сюди вважали зрадою, ненормальністю. А нині і справді тенденції невтішні. Власна честь роздається щедро, з розмахом. І ця рідкісна дорогоцінна монета вже не повертається до господаря ніколи. Я довго думав, чи ужити тут таку паралель. Вирішив - хай залишиться. Але це ще не остаточний варіант.\nСвітлана Майя Залізняк (М.К./М.К.) [ 2018-02-11 15:43:15 ]\nСмердить від Ерметова. Жодного пристойного вірша не прочитала його авторства. Маячню продукує. Нице.\nДе саме я дала привід себе називати отак... Сайт нині для війн, драчок. А був же хороший ресурс...\nОт минув майже місяць. Що змінилося?\nНе повернеться Любов Бенедишин.\nЯ, продемонструвавши повернення, зачиню браму.\nПовернуся, можливо, коли клонам буде некомфортно.\nАле нескоро. Борітеся - поборете засилля клонів..\nОлександр Сушко (Л.П./Л.П.) [ 2018-02-11 16:15:26 ]\nПане Єрметов! Спротив учителю можна чинити, коли станеш сам майстром. Але й тоді не треба, бо і сам себе не поважатимеш, і люди. А поради слушні. Зараз люди звикли писати без критичної нагайки. От і вилазять не твори, а вилупки.\nОкрім того Ви тут знову образили жінку. Майстриню з Великої букви.\nУ Вас що - комплекси? Циці вчасно не дають? Хочте - мвзюкайте мене. Хоч і це у Вас виходить, як і завжди, незграбно.\nЯкщо Вам не подобається творчість Майї Залізняк - обходьте її стороною. І бажано б було вибачитися перед нею. Якщо у Вас залишилися хоча б крихти честі.\nСвітлана Майя Залізняк (М.К./М.К.) [ 2018-02-11 19:05:41 ]\nЗаздрість фраєра згубила.\nНавчити Сушка автору Ерметові не під силу.\nПотенціал Сушка неабиякий.\nАвтор Ерметов, що розмножується клонами...лютує, бо нічого вартісного, оригінального поки що не може явити ПМ.\nСам себе коментує. Тхне від його зневаги.\nЯка причина? Хто скаже? Чому така зненависть до Сергія Гупала, до мене... чому він пише про нас...\nБо не плигне Ерметов вище своєї планочки - віршової.\nНе провокую Ерметова, блокую, але сторінки його не всі блокуються.\nМоже, адміністратор зреагує на цього автора порведінку. А я попрощалася. До очищення сайту від цього пана та його відростків...\nБалеринам у пуанти леза клали, а тут яскравим...скабки на доріжку жбурляють неабиякі нахаби-"величини".\nОлександр Сушко (М.К./М.К.) [ 2018-02-11 19:42:46 ]\nМи обоє - "злоякісні пухлини"...хм. Розумію, аж як розумію. Треба про це завтра написати. А рецепт гарний.\nСвітлана Майя Залізняк (М.К./М.К.) [ 2018-02-11 19:12:20 ]\nНа прохання Сергія Гупала Редакція майстерень заблокувала Валена Серца. Клони цього автора множаться.\nЕрметов лишається і веде себе неадекватно.\nПриходить на мою сторінку, ображає. Скільки його ніків клонів слідить? Кому це потрібне?\nЛюбов Бенедишин менш важлива для сайту, аніж він? Я не потрібна...\nПрикро. На сторінці своїй написала причину свого зникнення з ПМ. Не коментую. Не публікуюся до створення на ПМ атмосфери, сприятливої для росту майстерності авторів. Це все.\nОлександр Сушко (М.К./М.К.) [ 2018-02-11 21:08:52 ]\nПрошу не переживати. Є ще порох у порохівницях. Відпрацьовую щиглі, репани, відшукав для ближнього бою віслючу щелепу. Найкраща відповідь - це сатира. І вона буде.


Швейцарія - Офшорні компанії | Company Express\nГеографічне положення, населення, мови\nШвейцарська Конфедерація, держава в Центральній Європі. Сусіди Швейцарії: на півночі – Німеччина, на заході – Франція, на півдні – Італія, на сході – Австрія та Ліхтенштейн.\nНа території Швейцарії помітні три природних райони: гірський масив Юра на північному заході, Швейцарське плато (плоскогір’я) в центрі і Альпи на південному сході.\nМальовнича природа альпійських високогір’їв приваблює багато туристів і альпіністів.\nУ Швейцарії багато річок – Рейн з Аре, Рона, Тічіно, Інн, а також озер – Женевське, Тунське, Фірвальдштетське, Цюріхське, Невшательське, Боденське, Більське та ін.\nКлімат континентальний, вологий, на плоскогір’ї – помірно-теплий, в горах – холодний.\nНаселення – 8 014 000 осіб (2012 р.)\nСтолиця Швейцарії – Берн.\nПлоща країни 41,3 тис. кв. км.\nОфіційні мови Швейцарії – німецька (його місцевим діалектом – алеманнським – швіцердюч – користуються 73% швейцарських громадян і 64% населення країни), Французька та італійська. Ретороманською мовою, похідною від латинської, говорить приблизно 1% населення країни.\nІсторична довідка, політичний устрій, правова система\nШвейцарський союз починався як військовий договір, укладений 1 серпня 1291 року, який об’єднав три німецькомовних кантони Урі, Швіц і Унтервальден для спільної оборони від неспокійних сусідів. У 1513 році до нього увійшли вже 13 кантонів. До теперішнього часу в складі Швейцарської Конфедерації налічується 26 кантонів.\nПолітична система держави – федеральна республіка з елементами прямої демократії.\nГоловні органи Швейцарської Конфедерації – Федеральна Рада, Федеральні Збори і Федеральний Суд. Виконавчим органом є Федеральна Рада з семи членів, що обираються парламентом строком на чотири роки.\nПравова система Швейцарії заснована на німецькому цивільному законодавстві.\nШвейцарія має стабільну, процвітаючу і високотехнологічну економіку. Рівень ВВП на душу населення – найвищий у світі.\nПриватний сектор економіки Швейцарії має переважне значення. Оподаткування в Швейцарії – одне з найнижчих серед передових країн світової економіки.\nІнфраструктура економіки чудово розвинена. Це сучасні телекомунікаційні системи і системи зв’язку, транспортне сполучення, прекрасна поштова та кур’єрська служба та багато іншого.\nУ структурі економіки Швейцарії переважає сектор послуг – 71,0% ВВП, промисловий сектор займає друге місце – 27,7%, сільське господарство – 1,3% (всі дані 2012 р.)\nБанківська система Швейцарії одна з передових у світі. В кінці 2000-х років швейцарські банки розпоряджалися активами в розмірі 5,4 трильйони швейцарських франків. Для порівняння – весь ВВП Швейцарії склав у 2012 році близько 400 мільярдів франків.\nКлієнтам швейцарських банків, у тому числі – офшорним компаніям, надається найширший спектр банківських послуг як в самій Швейцарії, так і в численних філіях і дочірніх компаніях по всьому світу.\nВалютою Швейцарії є швейцарський франк. Валютний контроль не здійснюється.\nКорпоративне та банківське законодавство Швейцарії включає:\nШвейцарський кодекс зобов’язань;\nФедеральний закон про стягування боргів і банкрутство;\nФедеральний закон про пряме оподаткування;\nФедеральний закон про банки і ощадні асоціації;\nФедеральний закон про інвестиційні компанії відкритого типу;\nФедеральний закон про приватне міжнародне право.\nВ корпоративних документах можна використовувати будь-яку з офіційних мов Швейцарії.\nПереклад з цих мов можливий.\nФорми компаній для міжнародної торгівлі та інвестиційної діяльності:\nAktiengesellschaft (AG) – акціонерна компанія;\nGesellschaft mit beshranktes Haftung (GmbH) – Компанія з обмеженою відповідальністю.\nШвейцарська компанія повинна мати спеціальну ліцензію або угоду, якщо вона збирається займатися банківською діяльністю, виступати як страхова компанія, займатися перестрахуванням, управляти фондами, організовувати колективні інвестиції.\nДля інкорпорації компанії в Швейцарії необхідно подати:\nЗавірену нотаріусом державну угоду про інкорпорацію;\nБанківську довідку про внесення на рахунок акціонерного капіталу;\nЗгоду передбачуваних директорів діяти відповідно до статутних документів компанії;\nВся документація разом із заявкою направляється до Торговельного реєстру разом з нотаріально завіреним підписом особи, призначеної в якості представника компанії.\nКомпанія повинна мати зареєстрований офіс, який розташовується в кантоні інкорпорації.\nПроцедура інкорпорації не передбачає наявність і покупку готових компаній.\nВимоги до найменування компанії:\nНазва може бути будь-якою мовою, що використовує латинський алфавіт, але громадський реєстр може зажадати переклад на будь-яку з офіційних мов;\nНазва повинна бути суто оригінальною;\nНазва, яка, як відомо, існує де-небудь ще, не є прийнятною;\nНазва, яка передбачає державний патронаж, не може бути використана;\nНазва, що, на думку Реєстру, може вважатися небажаною, не допускається;\nНаступні імена або їх похідні вимагають спеціального дозволу або ліцензії: Bank, Building Society, Savings, Insurance, Assurance, Reinsurance, Fund Management, Investment Fund, Switzerland, State, Country, Municipality, Principality, Red Cross та їх іншомовні еквіваленти;\nНазва повинна закінчуватися одним з наступних суфіксів, що позначають обмежену відповідальність: Aktiengesellschaft – AG; Gesellschaft mit beshrankter Haftung – GmbH.\nКомпанії достатньо мати тільки одного директора. Директорами компаній можуть бути тільки фізичні особи. Швейцарське громадянство директора є умовою. При кількох директорах більшість з них повинні бути громадянами або резидентами Швейцарії.\nСекретар компанії може не призначатися.\nМінімальне число акціонерів компанії AG – три, для компанії GmbH потрібно два акціонера.\nВимоги до мінімального випущеному акціонерного капіталу:\nДля компанії AG мінімальний розмір акціонерного капіталу становить SFr100 000, який повинен бути випущений і повністю оплачений. При перевищенні розміру акціонерного капіталу порога в SFR250 000 на суму понад SFR250 000 стягується мито в розмірі 1%;\nДля компанії GmbH мінімальний розмір акціонерного капіталу становить SFr20 000. Оскільки у компанії немає акцій, в комерційному реєстрі реєструється участь у власному акціонерному капіталі. На момент інкорпорації повинна бути оплачена половина мінімального капіталу в розмірі SFr10 000.\nКомпанія AG має право випустити іменні акції, акції на пред’явника та привілейовані акції;\nКомпанія GmbH випускає тільки звичайні акції. Акції на пред’явника дозволені.\nШвейцарія розділена на 26 кантонів, і кожен кантон має власну податкову систему\nУ Швейцарії існує трирівнева податкова система:\nна федеральному рівні – федеральний податок на прибуток (3,63% – 9,8%) і податки на вивіз капіталу (35%);\nна кантональному рівні – основний податок на прибуток (8% – 35%);\nкомуни оподатковують доходи, в основному в процентному відношенні від кантональних податків\nЗалежно від виду здійснюваної діяльності, типу компанії (холдингова, управлінська та інша) і кантону, де компанія зареєстрована, застосовуються різні ставки податків на доходи\nХолдингові компанії не повинні платити податок на отримані дивіденди, якщо володіють щонайменше 20% акцій\nШвейцарія уклала угоди про уникнення подвійного оподаткування з наступними країнами: Австралія, Австрія, Бельгія, Бразилія, Канада, Данія, Єгипет, Фінляндія, Франція, Німеччина, Великобританія, Греція, Угорщина, Ісландія, Індонезія, Італія, Японія, Малайзія, Португалія, Сінгапур , Південна Африка, Південна Корея, Іспанія, Шрі-Ланка, Швеція, Тринідад і Тобаго та США.\nЛіцензійні збори в Швейцарії не стягуються.\nВід компанії потрібно ведення бухгалтерського обліку та складання річного звіту.\nДля компаній з оборотом понад 50 млн. CHF необхідно подання аудиторського висновку.\nНеобхідне проведення зборів акціонерів не пізніше 6 місяців після закінчення фінансового року.


Побачити Барселону за два дні | OtiumPortal\n13.06.2020 19.01.2021 Traveler\nЗавжди сонячна, соковита та сповнена туристів Барселона – місто, у яке, приїхавши один раз, захочеться повертатися ще і ще. Як завітали до столиці Каталонії на два дні й встигнути подивитися найкращі пам’ятки, посмакувати традиційну паелью та повною мірою відчути іспанську атмосферу.\nНайкращий спосіб швидко дістатися від однієї пам’ятки до іншої (з власного досвіду) – це придбати квитки на туристичні автобуси від «Barcelona City Tour». Одразу відповімо на декілька запитань:\nНа площі Dreta de l’eixample – центральний район міста біля Каталонської площі. Там знаходиться і перша зупинка екскурсійних автобусів, і намети червоного кольору, у яких можна придбати квитки.\nЦіна за один дорослий квиток на один день – 27 євро, на два дні – 36 євро.\nЧому варто обрати саме такий спосіб пересування?\nМетро у Барселоні дуже не зручне: у ньому складно розібратися, адже там безліч входів та виходів на різні гілки метро та по одній колії можуть рухатися потяги у різні боки, тож заблукати дуже просто; а також станції метро охоплюють дуже мало визначних місць міста, тож Ви будете змушені часто йти пішки, а це забере багато часу.\nРадимо скористатися саме цими екскурсійними автобусами, адже в них дуже багато плюсів.\nПо-перше, вони рухаються маршрутами по найвизначніших пам’ятках.\nПо-друге, на маршруті є безліч зупинок, на яких Ви маєте змогу вийти та прогулятися містом у будь-якому напрямку, відвідати якось локацію, перекусити, пофотографуватися, а потім повернутися на ту зупинку, з якої вийшли, та сісти у наступний автобус і рушити далі за маршрутом.\nПо-третє, у автобусах видають одноразові навушники, через які Ви можете послухати екскурсовода будь-якою мовою світу.\nЩо подивитися в Барселоні в першу чергу?\nНе будемо ходити манівцями, а відразу зазначимо, що насправді столиця Каталонія від «А» до «Я» сповнена красивих місць. Напевно, кількох тижнів не вистачить, аби подивитися їх всіх.\nРозповімо про найвизначніші з них:\nSagrada Familia або Храм спокути Святого сімейства – центральний собор Барселони, початок будівництва якого сягає 1882-го року й триває досі. Неперевершений майстер, митець Ґауді будував храм упродовж тридцяти п’яти років, проте йому вдалося звести і оформити лише Різдвяний фасад. Закінчити свою геніальну роботу він не встиг.\nЗараз цей собор є візиткою міста, яка приваблює безліч туристів із усіх куточків земної кулі. Дійсно, споруда вражає до глибини душі своєю геніальністю та незвичайністю.\nPark Guell або Парк Гуель – ще одна родзинка у біографії Ґауді. Парк із химерними скульптурами, чаруючою атмосферою та дивовижними будиночками, що нагадують різдвяні пряники у білій глазурі.\nВідвідати цей дивовижний парк можна, купивши квитки заздалегідь на офіційному сайті. Ціна за вхід 10 євро, з екскурсоводом та групою 22 євро, а з приватною екскурсією – 50 євро.\nЯкщо у вашій подорожі одним з пріоритетів є економія, одразу запевнимо, що екскурсія у цьому місці не надважливий елемент, без якого не обійтися. Можна спокійно придбати квиток тільки на вхід та насолодитися парком, дізнаючись більше інформації про скульптури в інтернеті, який тут у вільному доступі.\nІ маємо ще одну пораду: візит до парку варто спланувати так, аби виділити на нього хоча б 4 години, адже там справді є на що подивитися.\nPaseo de Gracia або Пасеч де Грасіа – один з найбільших проспектів у Барселоні, де розташовані неперевершені архітектурні пам’ятки Ґауді, а саме будинок Міла та будинок Бальо.\nЦей проспект славиться великою кількістю магазинів, а Барселона, як відомо, дуже приваблює любителів шопінг-туризму. Тож, якщо Ви планували частенько діставати гаманець у магазинах, аби придбати новинки до свого гардеробу, то обов’язково зазирніть на цю вулицю, адже ціни там дійсно нижчі, ніж у торгових центрах України.\nНабережна Барселони – місце, де можна відпочити тілом та серцем. Не будемо кривити душею та скажемо відверто: міський пляж не славиться чистотою та у теплу пору року вщерть забитий відпочивальниками. Проте набережна Барселони просто чудова, тож однозначно обов’язкова для відвідування.\nДе смачненько поїсти?\nЯкщо у Вас є лише два дні, аби скуштувати усі смаколики Барселони, а полювання за історичними та архітектурними пам’ятками не залишає часу на обіди, то Вас врятують маленькі атмосферні кав’ярні, які є чи не на кожній вуличці міста.\nСередній чек на маленький перекус, у який входить кава та піца або сендвіч, виходить у 7-10 євро на одного.\nВвечері, коли у Вас буде більше часу, аби влаштувати собі гастрономічний тур, відвідайте ресторани традиційної іспанської кухні. Відверто кажучи, не можна виділити якийсь один заклад. Здається, що кожен ресторанчик цього міста наділений власною атмосферою і має дуже смачну їжу. Що можна сказати точно – замовляйте паелью з морепродуктами та сангрію на шампанському – це рецепт ідеального іспанського вечора.\nБарселона – унікальне місто, яке точно заслуговує на увагу та місце у вашому листі бажань для подорожей. Воно поєднує в собі глибокі каталонські традиції, справжню іспанську атмосферу, неперевершені та геніальні архітектурні пам’ятки, які не знайдеш більше ніде у світі.\nСкелясті гори, чисте Середземне море, смачна паелья та освіжаюча сангрія, весела музика кастаньєт та привітні іспанці – ось, що чекає вас у Барселоні.\nТож, веселої подорожі! Або, як кажуть в Іспанії, un viaje divertido!


Ігор Гузь: Я б запропонував тролейбусникам їхати в Київ до Уряду | Факти Волині\n25 жовтня, 2009 р.Б.\nБорис Загрева зауважив, що в планах створеної робочої групи – подання на розгляд прокуратури питання «збору виручки». Депутат-нашоукраїнець Володимир Бондар заявив, що «підприємство свідомо ведуть до банкрутства, і ті, хто цього хоче, є у залі».\n«Ми можемо говорити про гроші, але там борг – до 6-ти мільйонів. Ні Президент, ні ВР питання не вирішать. Я б запропонував працівникам їхати в Київ до Уряду», – таку пропозицію висловив депутат Ігор Гузь.\nПопередня новинаІгор Гузь: Журналістів не допускають на сесії облради Наступна новинаІгор Гузь закликає до революційних кроків боротьби із хабарництвом у вишах


Жіночий гороскоп на тиждень з 30 листопада по 6 грудня: Перехід від осені до зими не всім дається легко, проте справи не чекають – Особлива\nПредставниці прекрасної статі відрізняються більш тонкою душевною організацією, і астрологи рекомендують їм тренувати інтуїтивні здібності. Увага до внутрішнього голосу вбереже від безлічі неприємностей, а також допоможе впоратися зі справами в перший тиждень зими.\nНа цьому тижні енергетика зірок і планет будуть підштовхувати жінок-Овнів до роздоріжжя, на якому доведеться зробити важливий вибір. Овнам не можна братися за всі справи відразу, щоб не розгубити енергію, і тому їм доведеться скласти план дій, щоб вчасно відпочивати і заповнювати запас енергії. Збалансованість у всьому дозволить успішно завершити тиждень.\nЖінки-Тельці повинні бути готові до нових зустрічей і знайомств. Цей період буде насиченим на події, тому так важливо розподіляти навантаження і не брати на себе більше, ніж можна виконати. Астрологи рекомендують жінкам не послаблювати увагу, щоб не стати жертвами інтриг, а також не ігнорувати інтуїцію, яка допоможе з вірними рішеннями.\nЕнергія дам-Близнюків буде на висоті, і цей тиждень обіцяє бути позитивним. Для того, щоб не злякати удачу, астрологи рекомендують починати тиждень з підвищення енергетики і не забувати про свої обов’язки, навіть якщо настрій у своєму розпорядженні до тривалого відпочинку. Зібравшись з силами, Близнюки зможуть досягти чудових результатів.\nЖінкам-Ракам важливо прислухатися до своєї інтуїції, щоб обійти стороною тих, хто намагається ними маніпулювати. На цьому тижні допомога прийде від Меркурія, і завдяки енергетиці цієї планети у Раків вийде знаходити спільну мову з оточенням. Спілкування буде важливою умовою для того, щоб правильно оцінити обстановку і заручитися підтримкою тих, кому можна довіряти.\nЛевицям на цьому тижні вдасться обійти конкурентів. Для того, щоб удача не відвернулася у відповідальний момент, варто запастися амулетами. Активність не залишиться без уваги, і жінки цього Знака повинні бути готові до того, що хтось із заздрісників вирішить перешкодити їхньому щастю. Впевненість в собі і відмова від поспішних дій не дадуть кривдникам можливості нашкодити.\nПозитивний настрій і відмінну працездатність Дівам забезпечить підтримка Меркурія. Енергетика планети буде надихати їх на нові звершення, тому тиждень потрібно починати активно, щоб впевнено увійти в робоче русло і не відставати від складеного плану. На початку грудня у Дів трапляться нові знайомства, деякі з яких будуть корисні в майбутньому.\nЖінкам-Терезам прийдешній тиждень навряд чи здасться нудним. У перші дні грудня на перший план вийде робота, а до кінця тижня з’явиться час для особистого життя. Нові знайомства можуть стати джерелом гарного настрою, проте жінкам не варто близько підпускати тих, хто інтуїтивно викликає побоювання, щоб виключити неприємності.\nСкорпіонам перемогти нудьгу з приводу настання зими допоможе енергетика Венери. Її вплив допоможе залишити сумні думки і взятися за справи з ентузіазмом. На цьому тижні астрологи рекомендують жінкам-Скорпіонам тренувати впевненість у собі, щоб вони могли протистояти неприємностей і з легкістю долати тимчасові перешкоди на шляху до мети.\nЗірки і планети на цьому тижні будуть прихильні до жінок-Стрільців. Нові ідеї знайдуть втілення в життя, якщо Стрільці не стануть сумніватися в своїх силах і прислухаються до свого серця. Удача буде поруч. Для того, щоб її утримати, знадобиться позитивний настрій, а також вміння справлятися з емоціями і пускати їх в русло вирішення нагальних проблем.\nЖінкам цього Знака необхідна невелика перерва, яка допоможе відновити сили і потім взятися за справи з ентузіазмом. Астрологи рекомендують Козерогам на початку тижня як слід виспатися, а потім без зволікання зайнятися запланованими справами. Тривалий відпочинок може стати причиною промахів і зростаючої конкуренції.\nДамам-Водоліям астрологи рекомендують довіритися інтуїції. На цьому тижні вдасться уникнути багатьох конфліктів, якщо навчитися заздалегідь розпізнавати наміри людей, а також не боятися давати відсіч тим, хто намагається маніпулювати. Впевненість в собі і позитивний настрій допоможуть протистояти обставинам і взяти долю у свої руки.\nЕнергії жінок-Риб буде досить, щоб виконати все, що було в планах. Чи не розгубити бойовий запал допоможуть позитивні установки і думки про швидке винагороду. Рибам астрологи рекомендують вірити в себе і не піддаватися на провокації, щоб не втрачати час на вирішення конфліктних ситуацій.


Як Володимир Івасюк з друзями пам’ятник Леніну скинули — Високий Замок\nЯк Володимир Івасюк з друзями пам’ятник Леніну скинули\n04.03.2017, 08:02 11471\n4 березня генію української пісні виповнилося б 68 років.\nНародився композитор у Кіцмані на Буковині, де навчався у середній школі та у класі скрипки у музичній, відкритій багато в чому завдяки старанням його батька Михайла Григоровича, шкільного вчителя французької мови. Атестат зрілості отримав 1966 року у Чернівцях, куди переїхала родина Івасюків, коли її глава став доцентом української філології Чернівецького університету.\nВолодимир Івасюк вступив у Чернівецький медінститут.\nУлітку приїхав у Кіцмань, щоб разом із друзями відзначити закінчення школи і початок нового життя. Святкували щиро, подавшись увечері у міський парк. Там на невисокому постаменті самотньо стовбичив Ленін — стандартний гіпсовий бюст-штамповка з лисою голівкою. Друзів здивувало, що вождь — з непокритою головою, причому навіть під час дощів і снігопадів. До того ж на багатьох пам’ятниках і картинах Ілліч зображений у кашкеті. Хтось із друзів заявив, що це непорядок, і поліз натягати на гіпсову голову свого картуза. Картуз упав на землю разом з Леніним, який до п’єдесталу був прикріплений абияк. Картузу хоч би що, а Ілліч — на друзки.\nЗвісно, хтось винюхав, доніс. Компанію «пов’язали». Запахло статтею, і не просто адміністративною за хуліганство, а кримінальною, з політичним підтекстом за наругу над святинею.\nАле обійшлося лише адмінарештом на 15 діб, протягом яких майбутній геній підмітав кіцманські вулиці. У тому, що справу, по суті, спустили на гальмах, вирішальними стали два фактори. По-перше, беззаперечний авторитет Михайла Григоровича, якого у Кіцмані глибоко шанували. А ще за «хулігана» Володю перед місцевою владою замовив уклінне слівце Іван Миколайчук — також буковинець. На той час він уже був знаменитим кіноактором, зігравши Тараса Шевченка у фільмі «Сон» та головну роль у легендарних «Тінях забутих предків». Він високо цінував перші композиторські кроки юного Івасюка.\n1 вересня 1966 року Володимир Івасюк отримав студентський квиток медінституту, а наступного дня був відрахований за вчинок, який ганьбить високе звання радянського студента, - знову хтось «настукав», підсунув у ректорат копію міліцейського протоколу.\nСтудентом медінституту Володимир Івасюк став наступного року, але для цього цілий рік був на «виправних роботах» - працював слюсарем на чернівецькому заводі «Легмаш» (ідеальні вправи для пальців скрипаля!). Та нема лиха без добра. Довідавшись, що новий робітник — музикант, йому доручили створити і очолити заводський хор, який невдовзі почав перемагати на оглядах художньої самодіяльності.\nСаме там Володя познайомився і подружився з композитором і музикантом Валерієм Громцевим, який очолював заводський самодіяльний вокально-інструментальний ансамбль «Карпати» (з ним виступала і студентка Чернівецького музучилища Софія Ротару). Друзі разом написали пісню «Залишені квіти», яка у виконанні Софії Ротару стала знаменитою під назвою «Жовтий лист»: «Не знаю я, чи знов сюди прийду, та залишаю замість себе ті квіти, що знайшла в саду для тебе...». Це єдиний прижиттєвий твір Володимира Івасюка, де виступає тільки як автор віршів. Музику (до слова, вона була створена першою, вже на мелодію Володя писав слова) написав Валерій Громцев.\nСьогодні у Кіцмані, звісно, немає ніякого Леніна. Зате є пам’ятник Володимирові Івасюку на повний зріст — перший в Україні і, далебі, найкращий з тих, які вже встановлені. Його автори — львів’яни: скульптори - заслужений діяч мистецтв України Микола Посікіра і заслужений художник України Любомир Яремчук та архітектор Михайло Федик.\nВ день народження композитора у Києві — урочисте відкриття меморіальної таблиці Володимирові Івасюку на Будинку звукозапису Національної радіокомпанії України, що на вулиці Леоніда Первомайського, 5-а, на Печерську. Тут композитор бував безліч разів, записував зі знаменитими виконавцями свої твори, без яких ті не стали б тими, ким є сьогодні.\nІвасюк композитор автор біографія


Команда «Майстер м’яча» продовжить боротьбу у вищій лізі!\nКоманда «Майстер м’яча» у складі тренерів футбольного клубу Футбік і ФШ «Майстер м’яча» пройшла у вищу лігу!\nВ осінньому чемпіонаті Радмір Ліги AFC, в якому наші хлопці беруть участь, завершився груповий етап. Зі своєї групи команда «Майстер м’яча» вийшла з другого місця, набравши 9 очок і заробивши собі місце у вищій лізі, де їм належить зіграти ще в одне коло і поборотися за вихід у фінал.\nЗавтра у хлопців відбудеться перший матч у вищій лізі, де їм належить зіграти з командою Авангард (РЛ).\nМи бажаємо їм успіхів та перемог!


Бренди - Karakoram\nБрайс і Тайлер Клистер\nБрати близнюки Тайлер і Брайс заснували компанію Karakoram в лютому 2008 року, щоб слідувати мрією та об'єднати свої кар'єри із загальною пристрастю до гір. Катання на лижах і сноуборді завжди було частиною їхнього життя. Почали кататися на лижах у віці 3 років і в решті решт перейшли на сноубордінг в кінці 80-х. Їх перша проба беккантрі відбулася, коли брати вчилися в старшій школі, а після почали викладати сноубординг в Alpental Ski Area в штаті Вашингтон.\nУ 2008 році ми починали як два брата в гаражі з саморобним верстатом з ЧПУ. Сьогодні ми перетворилися в виробника з клієнтами по всьому світу і командою людей, які визначають Karakoram. Ви можете прийти в магазин, взяти пиво і подивитися, як ми робимо кріплення.\nБрайс і Тайлер мають наукові ступені в галузі машинобудування Вашингтонського університету, сертифікати AASI Level III Snowboard, які поєднують в собі 20-річний досвід в області механічного проектування і життя на лижах і сноуборді. Завдяки такій освіті і досвіду, вони поставили завдання звеличити беккантрі на наступний, більш високий рівень.\nКупуючи продукти Karakoram, ви підтримуєте нову хвилю інновацій в області беккантрі. Ми з нетерпінням чекаємо зустрічі з вами на пагорбі або в беккантрі.


Артем Семеніхін, міський голова Конотопа, повідомив про перший випадок коронавірусу в місті\nПро це він написав на своїй сторінці у Фейсбуці: «Жінка 76 років з села Козацького Конотопського району. На даний момент перебуває в реанімації ЦРЛ. Вживаємо всіх необхідних заходів. Людина при свідомості і під’єднана до апарату штучної вентиляції легенів».\nАртем Семеніхін - міський голова Конотопа\nВ Конотопі щойно діагностували перший випадок захворювання на Коронавірус. Жінка 76 років з села Козацького Конотопського району. На даний момент перебуває в реанімації ЦРЛ. Вживаємо всіх необхідних заходів. Людина при свідомості і під’єднана до апарату штучної вентиляції легенів. Детальніша інформація трохи згодом. Деталі: Жінці було зроблено два тести на наявність у неї «COVID19” і обидва показали позитивний результат. Взято ще додаткові аналізи і відправлені в лабораторію до міста Суми.\nНа світлині: Конотопська ЦРЛ.


В Україні підприємців почнуть штрафувати через клієнтів без масок\nУкраїна на карантині: бізнес штрафуватимуть за клієнтів без масок\nср, 01/13/2021 - 16:28\nЗакон, який запроваджує штрафи для підприємств і бізнесу за допуск осіб без засобів індивідуального захисту під час дії карантину, опублікований у парламентській газеті "Голос України", і набуде чинності 14 січня.\nТекст Закону "Про внесення змін до Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" опубліковано на сайті видання "Голос України".\nЗгідно із Законом, за допуск особи у громадські будинки, споруди, де здійснюється обслуговування населення, та громадський транспорт у період дії карантину, без масок та респіраторів, які закривають ніс та рот юридична особа, фізична особа-підприємець сплачують штраф у розмірі від 200 до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.\nЗа обслуговування споживачів у період дії карантину працівниками без вдягнутих масок, респіраторів, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, юридична особа, ФОП сплачують штраф у розмірі від 200 до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Закон набуває чинності з дня, наступного за днем його опублікування.\nРаніше начальник Головного управління Держспоживслужби в Києві Олег Рубан розповів, що 80-90% всіх підприємств і закладів Києва, які потрапили під дію січневих обмежень, дотримуються карантину. Також ASPI news повідомляло, що за словами експертів, "ковідний карантин" провалений в Україні.\nПовалені дерева і обірвані дроти: сніговий буревій завдав шкоди інфраструктурі Одеси (Фото, Відео)\nСнігопад в Одесі знову накоїв чимало лиха. Внаслідок негоди було пошкоджено лінії електропередач та повалено дерева.\nSaveФОП у Києві: на Майдані Незалежності сталися перші сутички, втрутилась поліція (Відео, Фото)\nНа Майдані Незалежності у Києві 28 січня розпочалась чергова акція протесту приватних підприємців. Посеред промови одного зі спікерів невідомий чоловік почав звинувачувати ФОПів у дестабілізації ситуації в країні, що викликало конфлікт з учасниками акції.


Хабарник з волинської податкової звільнився за власним бажанням | Центр журналістських розслідувань «Сила правди»\nЦентр журналістських розслідувань «Сила правди» > Блог > Хабарник з волинської податкової звільнився за власним бажанням\n13 Жовтня 2017 в 15:02\nСправа заступника начальника Головного управління ДФС в області Руслана Вандьо, якого ще у лютому 2015 спіймали на хабарі, й досі не дійшла логічного кінця.\nНа останньому судовому засіданні, що відбулося на початку серпня 2017 захист заявив відвід суддям Луцького міськрайонного суду. І це після двох років розгляду справи!\nНагадаємо, у 2015 Руслан Вандьо, спільно з начальником управління податкового та митного аудиту Вікторем Полюховичем вимагали та отримали у представника підприємства «Кроноспан UА» 400 тисяч гривень за невідображення в акті перевірки порушень податкового законодавства на суму близько 3,5 мільйона гривень.\nЗловмисників спіймали на гарячому. Однак справа тягнеться ось уже другий рік. Інтереси Руслана Вандьо у суді захищає екс-глава Печерського суду Києва Микола Замковенко.\nУ травні 2015 Вандьо звільнили з роботи за проступок. Однак через рік Львівський апеляційний суд поновив його на роботі. І він знову приступив до виконання обов’язків заступника начальника податкової.\nУ 2017 Русланові Вандьо було встановлено посадовий оклад розміром 6800 гривень щомісяця, він також отримував надбавку за вислугу років 2652 тисячі та 600 гривень за звання Радника податкової та митної справи.\nПід час слухання справи у суді Руслана Вандьо тимчасово відсторонювали від виконання службових обов’язків, з лютого по квітень.\n22 червня цього року Вандьо звільнили задовольнивши його заяву.\nОтже тільки цього року хабарник отримав від держави, яку ошукував, близько 30 тисяч гривень.\nОкрім цього, Вандьо отримує пенсію. Руслан Вандьо також «прославився» й тим, що усі свої статки записує на доньку Соломію та тещу Марію Вороблевську.\nТеща податківця є найбагатшим членом родини, якщо вірити декларації. Про це зокрема, йдеться на порталіАнтикор.\nБрат Руслана Вандьо Ігор Вандьо працює на посаді заступника начальника ГУ ДФС у Житомирській області.\nРусланові Вандьо і Вікторові Полюховичу інкримінують частину 4 статті 368 Кримінального кодексу України.\nГотуються до «дерибану»?


Презентація на тему "Промисловість Молдови"\nGDZ4YOUГДЗ1-4 класи1 клас2 клас3 клас4 клас5 класМатематикаУкраїнська моваРосійська моваАнглійська моваНімецька моваФранцузька моваІнформатикаІсторіяОснови здоров'яЕтикаПриродознавствоУкраїнська літератураСвітова література6 класМатематикаУкраїнська моваРосійська моваАнглійська моваНімецька моваФранцузька моваГеографіяБіологіяІнформатикаІсторіяОснови здоров'яЕтикаПриродознавствоУкраїнська літератураСвітова література7 класАлгебраГеометріяУкраїнська моваРосійська моваАнглійська моваНімецька моваХіміяФізикаГеографіяБіологіяІнформатикаІсторіяОснови здоров'яУкраїнська літератураСвітова література8 класАлгебраГеометріяУкраїнська моваРосійська моваАнглійська моваНімецька моваХіміяФізикаГеографіяБіологіяІнформатикаІсторіяКресленняОснови здоров'яУкраїнська літератураСвітова література9 класАлгебраГеометріяУкраїнська моваРосійська моваАнглійська моваНімецька моваХіміяФізикаГеографіяБіологіяІнформатикаІсторіяКресленняОснови здоров'яУкраїнська літератураСвітова література10 класМатематикаАлгебраГеометріяУкраїнська моваРосійська моваАнглійська моваНімецька моваХіміяФізикаГеографіяБіологіяІнформатикаІсторіяПравознавствоУкраїнська літератураСвітова література11 класМатематикаАлгебраГеометріяЕкономікаУкраїнська моваРосійська моваАнглійська моваНімецька моваХіміяФізикаБіологіяАстрономіяІнформатикаІсторіяУкраїнська літератураСвітова літератураЗНОТвори у форматі ЗНОЗбірники2008 рік2009 рік2010 рік2011 рік2012 рік2013 рік2014 рік2015 рік2016 рікВідповіді2008 рік2009 рік2010 рік2011 рік2012 рік2013 рік2014 рік2015 рік2016 рікДПАЗбірники4 клас9 клас11 класВідповіді4 клас9 клас11 класПідручники1 класАнглійська моваБукварІспанська моваМатематикаМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яПриродознавствоРосійська моваТрудове навчанняУкраїнська моваФранцузька мова2 класАнглійська моваІнформатикаІспанська моваЧитанняМатематикаМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яПриродознавствоРосійська моваТрудове навчанняУкраїнська моваФранцузька мова3 класАнглійська моваІнформатикаІспанська моваЧитанняМатематикаМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яПриродознавствоРосійська моваТрудове навчанняУкраїнська моваФранцузька моваЯ у світі4 класАнглійська моваІнформатикаІспанська моваЧитанняМатематикаМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яПриродознавствоРосійська моваТрудове навчанняУкраїнська моваФранцузька моваЯ у світі5 класАнглійська моваЕтикаІнформатикаІспанська моваІсторія УкраїниМатематикаМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яПольська моваПриродознавствоРосійська моваСвітова літератураТрудове навчанняУкраїнська літератураУкраїнська моваФранцузька моваЯ у світі6 класАнглійська моваБіологіяВсесвітня історіяГеографіяЕтикаІнформатикаІспанська моваМатематикаМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яПольська моваПриродознавствоРосійська моваСвітова літератураТрудове навчанняУкраїнська літератураУкраїнська моваФранцузька мова7 класАлгебраАнглійська моваБіологіяВсесвітня історіяГеографіяГеометріяІнформатикаІспанська моваІсторія УкраїниМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яРосійська моваСвітова літератураТрудове навчанняУкраїнська літератураУкраїнська моваФізикаФранцузька моваХімія8 класАлгебраАнглійська моваБіологіяВсесвітня історіяГеографіяГеометріяІнформатикаІсторія УкраїниКресленняМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яРосійська моваСвітова літератураТрудове навчанняУкраїнська літератураУкраїнська моваФізикаФранцузька моваХімія9 класАлгебраАнглійська моваБіологіяВсесвітня історіяГеографіяГеометріяІнформатикаІсторія УкраїниНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яПравознавствоРосійська моваСвітова літератураТрудове навчанняУкраїнська літератураУкраїнська моваФізикаФізична культураХіміяХудожня культура10 класАлгебраАнглійська моваБіологіяВсесвітня історіяГеографіяГеометріяЕкологіяЕкономікаЗахист ВітчизниІнформатикаІспанська моваІсторія УкраїниНімецька моваОснови дизайнуПравознавствоРосійська моваСвітова літератураТехнологіїУкраїнська літератураУкраїнська моваФізикаФілософіяФранцузька моваХіміяХудожня культура11 класАлгебраАнглійська моваАстрономіяБіологіяВсесвітня історіяГеографіяГеометріяЕкологіяЕкономікаЗахист ВітчизниІнформатикаІсторія УкраїниКресленняЛюдина і світНімецька моваПравознавствоРосійська моваСвітова літератураТехнологіїУкраїнська літератураУкраїнська моваФізикаФранцузька моваХіміяХудожня культураПрезентаціїАстрономіяБіологіяГеографіяФізикаХіміяУкраїнська літератураСвітова літератураІсторія УкраїниВсесвітня історіяІнформатикаМатематикаАнглійська моваНімецька моваІнші презентаціїЛітератураУкраїнська літератураТвориСкороченоСвітова літератураТвориСкороченоШкільні твориПошук GDZ4YOU Презентації Географія Шукай! Презентація "Промисловість Молдови"\nНаступний слайд Завантажити презентацію "Промисловість Молдови"\nСлайд #1Промисловість МолдовиСлайд #2ПромисловістьСлайд #3Хімічна промисловість\nЦя галузь країни зорієнтована на внутрішній ринок. Зокрема, вона представлена виробництвом пластмаси, ізоляційних матеріалів, товарами побутової хімії. На довізній сировині виробляють штучну м’яку шкіру (Кишинів). На відходах харчової промисловості формується біохімічна індустрія (виробництво лимонної кислоти, вітамінів, кормових дріжджів, біостимуляторів). Слайд #4Легка промисловість\nУ Молдові розвиваються текстильна, бавовняна, шкіряно-взуттєва галузі. У Тирасполі працює бавовняний комбінат, а текстильно-ткацькі фабрики — у Бендерах і Бєльці. У Бендерах побудовано шовковий комбінат, у Бєльці — хутровий комбінгіт, швейні і трикотажні фабрики. Слайд #5Харчова промисловість\nЇї розвитку сприяють потужна сировинна база, низька собівартість продукції, висока продуктивність праці і фондовіддача. Переважно розвиваються виноробна (у т. ч. виробництво коньяків і шампанського), консервна, цукрова та олійна галузі. Кілька заводів виробляють м’ятну, лавандову і шалфейну олію для кондитерської промисловості. Важливе значення мають також молочна і маслосироробна промисловість. Основними центрами виробництва є Кишинів, Бєльці, Тирасполь, Бендери тощо. Слайд #6Машинобудування\nМашиобудування і металообробка Молдови спеціалізуються на приладобудуванні, обчислювальній і робототехніці, електротехніці, тракторобудуванні. Найбільші центри - Кишинів, Бєльци, Тирасполь, Бендери. Слайд #7Природно-ресурсний потенціал Молдова бідна на корисні копалини. Найбільш цінними є будівельні матеріали, зокрема білий вапняк. Поклади вапняків є поблизу Кишинева, Оргіїва, у північно-західній Молдові та в долині Дністра. Важливе значення мають поклади особливого вапняку, який використовується для рафінування цукру. У середній течії Дністра розвідані запаси цементної сировини. У багатьох місцях знайдені і розробляються поклади глин, суглинків, бентонітів, пісків, пісковиків, гіпсу, гравію. Паливні ресурси Молдова імпортує з інших країн - України, Росії, Румунії та ін. Це ставить її в певну економічну залежність від цих держав. Слайд #8Господарство\nМолдова — індустріально-аграрна країна. Провідна галузь промисловості — харчова. Комплекс галузей важкої, легкої промисловості, розвинене багатогалузеве сільське господарство.Слайд #9Сільське господарство\nВоно є значущим в економічній діяльності країни. Приватну власність на землю було легалізовано у 1991 р., але розпродаж сільськогосподарських земель розпочався лише у 2001 р., коли було створено майже 14 тис. фермерських господарств. Сільське господарство дає понад 2/5 обсягу національного прибутку. Площа сільськогосподарських угідь становить 2,5 млн. га, ріллею зайнято 1,7 млн. га, решта — пасовища, сади, виноградники тощо. На землеробство припадає 2/3 ВНП сільського господарства. Слайд #10Сільське господарство\nРослинництвоПровідними галузями є виноградарство і садівництво. У Молдові вирощують столові і технічні сорти винограду (350 тис. т). Найбільші площі виноградників зосереджені у Центральній і Південній Молдові (130 тис. га). Вирощування фруктів (яблука, груші, айва, сливи, абрикоси, черешні тощо) сконцентроване на півночі, у центральних районах та у долині Дністра. У країні є багато садів волоського горіха. Овочівництво (вирощування томатів, баклажанів, перцю, кабачків, огірків тощо) поширене повсюдно. Картоплю вирощують переважно у північних районах Молдови. Серед зернових культур основними є кукурудза й озима пшениця. Технічні культури представлені соняшником, цукровим буряком, тютюном, ефіроолійними культурами (лавандою, трояндою, шалфеєм, геранню). ТваринництвоЦя галузь спеціалізується на м’ясо-молочному скотарстві, свинарстві, вівчарстві. У країні нараховується понад 1,1 млн. голів великої рогатої худоби,1,8 млн. свиней, 1,3 млн. овець. Розвиваються також допоміжні галузі — рибальство, кролівництво, бджільництво і шовківництво. Слайд #11Експорт\nВ експорті (1,03 млрд. дол.) переважають сільськогосподарські продукти (вина, коньяки і тютюн), тканини, машини та хімічні вироби. Слайд #12Імпорт\nГоловні статті імпорту (1,83 млрд. дол.) — нафта, природний газ, вугілля, машини, продовольство. Основними торговими партнерами є Росія, Україна, Румунія, Білорусь і Німеччина. Україна останнім часом плідно співпрацює з Молдовою. Зовнішньоторговельний обіг у 2004 р. становив 727 млн. дол. Інші презентації\nЕлектричний струм у газахФізикаХолокостВсесвітня історіяФутуризмІнші презентації