ТЕМА 12. ЛЮДИНА ТА ЇЇ БУТТЯ - Методичні рекомендації для студентів заочного відділення з дисципліни «Основи філософських знань»\nМетодичні рекомендації для студентів заочного відділення з дисципліни «Основи філософських знань»\nПитання 1. Проблематичність людського буття. Співвідношення понять існування людини, буття та життя людини.\nПитання 2. Проблема походження людини в її сучасному звучанні.\nПитання 3. Співвідношення понять "людина - індивід - особа - особистість - індивідуальність" як сходинки конкретизації провідних характеристик людини.\nПитання 4. Основні цінності людського буття. Свобода як цінність, її характеристики та прояви.\nПитання 5. Проблема смерті, безсмертя та сенсу життя в аспекті людського життєвого самоутвердження\nКонтрольні питання та завдання.\nТЕМА 12. ЛЮДИНА ТА ЇЇ БУТТЯ\nЯК ПРЕДМЕТ ФІЛОСОФСЬКОГО ОСМИСЛЕННЯ.\nЛюдина для самої себе постає як найперший предмет зацікавленості та осмислення. Все, що людина знає, з чим пов'язана практично, життєво або уявно,— усе це, врешті-решт, замикається на неї саму як на реальний суб'єкт та центр свого універсуму. Водночас саме буття людини, з одного боку, незбагненне різноманітне у своїх проявах, з іншого— проблематичне в тому сенсі, що воно непередбачуване і не гарантоване як у своїй якості, так і в кінцевій виправданості. Тому філософія розглядає людину в окресленнях свободи, самоздійснення, пошуку та утвердження життєвих сенсів.\n1. Проблематичність людського буття. Співвідношення понять існування людини, буття та життя людини.\n2. Проблема походження людини в її сучасному звучанні.\n3. Співвідношення понять "людина - індивід - особа - особистість - індивідуальність" як сходинки конкретизації провідних характеристик людини.\n4. Основні цінності людського буття. Свобода як цінність, її характеристики та прояви.\n5. Проблема смерті, безсмертя та сенсу життя в аспекті людського життєвого\nЗасновник філософського вчення про людину (філософської антропології) М.Шелер писав: "Наша епоха виявилась за приблизно десятитисячолітню історію першою, коли людина стала цілком і повністю "проблематичною", коли вона більше не знає, що вона таке, одночасно вона також знає, що не знає цього". Таке загострення уваги людини до питання пізнання власного місця в оточуючому світі та власної сутності породжує нагальну необхідність осмислення провідних аспектів людського буття. Сократівське "пізнай самого себе" - це установка на постійне утримання цього питання у полі зору власного життя, що неминуче постає перед кожною людиною.\nВ історії філософської та суспільно-політичної думки була здійснена велика кількість спроб визначення людини, що розкривають окремі суттєві властивості, та прояви чотирьох вимірів людини: біологічного, психічного, соціального та духовного. Але вся багатоманітність спроб визначити людину через виділення її окремих властивостей не дає можливості побачити власне універсальний зміст людського буття - його цілісність, повноту, субстанційність та потенційну невичерпність виявлення нового у творчості. Тому необхідно сформулювати такі фундаментальні характеристики людини, в яких виявляється власне проблематичність буття людини, тобто неможливість повного попереднього визначення всіх дійсних сутнісних проявів людини як такої та вичерпного пізнання окремо взятої людини:\nЛюдина не може бути жорстко визначена ні законами свого біологічного виду, ні законами культурної еволюції: людська істота є неспеціалізованою, такою, що втратила більшість інстинктивних адаптаційних програм. Людина від народження не має жорстко визначеної програми своєї життєдіяльності, і наперед не призначена для певної професії, життєвого стилю, морально-етичної позиції чи світоглядної орієнтації.\nЛюдина є нескінченною відкритою потенційністю, з найбільшим ступенем свободи у порівнянні з іншими живими істотами, з невичерпними можливостями самовдосконалення та розвитку.\nСутність людини не співпадає ні з власною тілесністю, ні з власними психічними можливостями, ні одна із форм людської життєдіяльності не дає можливості повністю втілити гнучкість та неоднозначність людської природи.\nЛюдина здатна до трансцендування, тобто постійного виходу за межі досягнутого втілення, за межі означених раніше можливостей, цілей.\nЛюдина володіє характеристикою відкритості свого внутрішнього світу до вищих субстанційних засад світу, до матеріального світу речей і процесів, до світу цінностей і світу міжособистісного спілкування, які постають джерелами наповнення внутрішнього світу, спонуками розкриття внутрішніх можливостей.\nПевною мірою людина є істотою надприродною, оскільки найважливіші цінності її існування: любов, сумління, гідність, розум, свобода - коріняться не у природній необхідності, а пов'язують людину з вищими цінностями, які можуть перевищувати цінність життя як такого.\nМ.Шелер визнавав, що людина стає людиною, визначається у своєму бутті завдяки поєднанню життєвого, інстинктивного "пориву" та "духу", який є формотворчою силою, що "олюднює" природну, хаотичну і стихійну основу людини. "Дух" людини - це діяльність розуму, здатність до "споглядання сутності", різноманітні емоційні та вольові акти, серед яких найважливішими є любов, свобода, здатність до формування ієрархії цінностей. Здатність до ціннісного ставлення характеризує, за М.Шелером, формування людської особистості, яка засвідчує існування в людині певного центру всіх духовних актів, які характеризують людську свідомість, власне людяне в людині. Тому М.Шелер вважає визначальною ознакою людини її духовність. Найсуттєвіші риси людської духовності проявляються у наступному:\nЛюдська свідомість включає в себе здатність до вільного волевиявлення та цілеспрямованої діяльності, націленість людини на самовизначення та самоутвердження у зовнішньому світі.\nЗдатність до усвідомлення своєї історичності, прагнення формувати власне відношення як до минулого, так і до майбутнього завдяки діяльності пам'яті, уяви та фантазії.\nЗдатність до створення людських форм спілкування, які постають основою формування соціального світу, процесів персоналізації та індивідуалізації.\nЗдатність людини бути особистістю - вміти відповідально зосереджувати всі духовні, тілесні та психічні здатності людини навколо єдиного центру самоформування і саморозвитку.\nЗдатність до оцінювального ставлення до оточуючого світу, інших людей та самої себе, здатність до наділення їх смислом, і, відповідно, до морально-етичної, естетичної діяльності, формування особистого світогляду.\nЗдатність до творчості в усіх сферах пізнавальної, ціннісної та практичної діяльності, у самоактуалізації власних здібностей, ціннісних орієнтацій, у спілкуванні з іншими людьми та світом в цілому.\nЦі особливості людини не виявляються автоматично від народження, не є функціональними виявленнями людського природного організму. Тому існує своєрідна систему ієрархічно вибудованих сходинок послідовного залучення людини до людського способу життя:\nВключення людини від народження у соціокультурні процеси в ході виховання та спілкування з іншими людьми в різних формах соціального життя та міжособистого спілкування.\nОпанування людськими способами діяльності у процесі навчання, виховання та самовиховання, здійсненні самостійної творчості.\nОволодіння вмінням самостійного осмислення та оцінювання життєвих ситуацій, подій, процесів, довколишніх речей та самої себе.\nВміти створювати духовний універсум - означає надавати цілісність та повноту ієрархії відповідально прийнятих особистісних цінностей, які акумулюють в собі як особистісні орієнтації, так і загальнолюдські цінності.\nЦей шлях залучення людини до людського способу буття можна охарактеризувати поняттями "існування", "життя" та "буття". "Існування" людини - це її перебування в колі переважно фізіологічних потреб як природної істоти, або задовільнення певним станом адаптації до соціокультурного оточення. Але включенність людини у життя суспільства, долучення до культури розкриває їй можливості для реалізації особистісного аспекту свого існування. Завдяки цьому людина наповнює своє "життя" активною творчою діяльністю - може реалізовувати свої особисті задатки, визначати вартісні цілі, реалізовувати прагнення та ідеали. Тим самим її життя набуває визначенності у особистих досягненнях, значущих подіях, реалізаціях власних задумів, бажань, мрій. Повнота власне "буття" людини - це рівень та спосіб творчого відношення до власного життя та оточуючого світу. Людська особа стає суспільно значущою особистістю та унікально вартісною індивідуальністю, вона надає особливого сенсу своєму життю завдяки максимально можливій повноті самореалізації, постійному і напруженому втіленню всіх своїх можливостей. Таким чином, власне людська "одиниця життя" перетворюється на унікальний "універсум свободи", який розкриває граничні можливості всього людського роду.\nНа ґрунті спроб філософського узагальнення наукових даних і гіпотез про походження людини з'являється реальна можливість створити достатньо цілісну теорію, яка б визначила особливості та унікальність становища людини у Всесвіті, її місце та призначення в ієрархічній будові природи. Кожна із тих концепцій, що будуть подані нижче, дає пояснення певних фактів будови людського організму або особливостей діяльності людини. Разом з тим, кожна концепція виявляє свою обмеженність, бо залишаються факти, принципово не пояснювальні в їх межах. Також можна виділити більш актуальні та менш актуальні концепції в залежності від використання ними досягнень сучасної наукової думки.\n1. Версія антропного принципу в будові Всесвіту пояснює людину з позиції Всесвіту в цілому. Цей принцип висвітлює факт залежності біологічної будови людини від універсальної космологічної ситуації: як природна структура космічних об'єктів, так і виникнення життя залежить від незмінної комбінації фізичних констант (швидкість світла, рівновага сил гравітації, заряд електрона і маса протона). Зміна у величині цих фундаментальних констант унеможливила б виникнення життя на Землі, його еволюцію та появу людини. "Слабкий антропний принцип" визначає місце людини в ієрархії Всесвіту. В цій версії людина як спостерігач та співучасник Всесвіту виступає не лише мірою всіх речей, але й творцем всіх речей світу. "Те, що ми очікуємо спостерігати, з необхідністю обмежено умовами, які необхідні для нашого існування як спостерігачів" (Б.Картер).\n"Сильний" варіант антропного принципу є більш сміливим та набуває філософського характеру. Згідно з ним людина, яка спостерігає цей світ, є кінцевою метою комбінації названих елементів та констант. Якщо саме людина як спостерігач надає сенс еволюції, це означає, що присутність людини в світі не є випадковою, а постає метою всієї еволюції. Всесвіт породжує на певному відтинку часу свого існування спостерігачів-співучасників, спостереження яких надають Всесвіту відчутності, помітності та реальності. Цей принцип "участі" стверджує, що той Всесвіт, який ми знаємо і який є для нас звичним, "створюється" завдяки сукупності спостережень всіх людей у минулому, сучасному і майбутньому. Ні одне явище не стане справжнім явищем, поки не стане спостережуваним явищем.\n2. Людина - це істота, в якій втілені результати космічної та біологічної еволюції.\n- Інопланетна версія про можливість занесення людини (життя) на Землю з інших світів або планет. Класична ідея панспермії - це ідея спонтанного або випадкового занесення бактерій або спор з космосу за допомогою комет, які складаються з космічного пилу (включає спори та бактерії). Теорія виникла як заперечення хімічної еволюції живого з неживого шляхом випадкових комбінацій: прораховано, що для отримання лише 100 ферментів (всього 2000) необхідна така кількість комбінацій, що перебільшує число всіх атомів, які вміщує весь існуючий Всесвіт. Комети у свою чергу вміщують і елементарні органічні речовини, і воду, які за сприятливих умов можуть стати основою життя.\n- Концепція еволюціонізму. Найбільш розроблена у теоретичному плані, включає в себе біля 30 теорій, які розглядають людину як результат еволюції біосфери та антропосоціогенезу – виникнення людини сучасного типу. Доведено, що понад 5 мільйонів років тому назад з'явились істоти нової породи - людиноподібні мавпи (австралопітеки). Два мільйони років назад одна з гілок австралопітеків перетворилась на "людину вправну", що мала більш розвинений мозок та вміла користуватися знаряддями праці. Найважливішими факторами такого перетворення гомінідів на людей були: знаряддєва діяльність, розвиток мови, регулювання шлюбних відносин, виникнення первісно-родової общини, формування моральних норм, соціокультурне об'єднання людей на основі матеріального виробництва. Всі еволюціоністські концепції поділяють на версії визнання випадковості виникнення людини, та версії цілеспрямованої еволюції живої природи у напрямку до виникнення складної будови людського мозку та появи свідомості, як основи подальшої антропосоціальної еволюції.\nТеорії еволюціонізму вміщують в собі непересічні здобутки: відкриття законів генетики, відкриття генів, або спадкових факторів, які локалізовані у хромосомах, палеонтологічні дослідження, порівняльна анатомія та інші. І сьогодні теорія еволюції вважається необхідною умовою осмислення людини в її психофізичному та соціальному вимірах, але втратила свою актуальність у порівнянні з дослідженнями феноменів людської культури, духовності, непередбачуваності моральної поведінки людини. Пояснення для цих останніх феноменів еволюціонізм не може дати.\n- Концепція виникнення людини як "помилкової" гілки еволюції. Подібні міркування приводять до висновку, що людина - результат певної мутації, прикрої помилки у механізмах доцільної природно інстинктивної поведінки. Відповідно, не можливо достатньо мотивовано охарактеризувати призначення людини у світі, але можливо передбачити, що спроби формулювання та реального втілення смислу людської цивілізації - є лише шляхом до самознищення.\n3. Ідея креаціонізму (творення) людини Вищим розумом - або природнім або надприроднім. Перша концепція природного розуму відповідає концепції "ієрархічного Всесвіту" (А. Ейнштейн): Всесвіт складається з цілого ряду ширших систем певної щільності, кожна із яких заповнена "молекулами", тобто попередніми системами (зірками, галактиками, скупченнями галактик, тощо). Вищий космічний розум виникає природнім шляхом, створюючи нижчі за себе розуми, тому можливою є також і "ієрархія розумів", відповідна "ієрархічному Всесвіту".\nДруга концепція творення визнає існування Вищого Розуму, який знаходиться поза Всесвітом. Ця концепція ґрунтується на запереченні можливості пояснити ґенезу життя природними причинами і направлена проти концепції хімічної, передбіологічної еволюції: матерія сама по собі не здатна породити відкриті живі та мислячі системи. Людина створена або Богом, або світовим розумом, або світовим духом, і, відповідно, втілює певні їх характеристики, властивості та здатності. Саме в межах філософсько-теологічних концепцій виникнення людини з'являється можливість пояснити переважну більшість власне людських здатностей не лише до продуктивного мислення, але і переживання вищих духовних станів, вміння оцінювати відповідно до вищих критеріїв, здатність до віри, любові, надії, пізнання істини.\nВ даних концепціях знайшли втілення два базових, основоположних принципи розуміння людини в залежності від пояснення її походження. Принцип еволюціонізму визначає розуміння людини як мікрокосму, тобто єдності зі всією живою та неживою природою, розкриває визначальну роль розвитку в існуванні як окремої людини, так і людства в цілому. Принцип творення (креаціонізму) акцентує увагу на осмислені духовних та екзистенціальних способів буття людини у світі, підкреслює особливу вартість самопізнання, ціннісного відношення, дає пояснення процесам самореалізації та самоутвердження людини як особистості у світі.\nВ наш час існують спроби синтезувати певні погляди на походження людини і утворити проміжні концепції: так, синтез креаціонізму та еволюціонізму приводить до ствердження, що лише на вищих щаблях біологічної еволюції людині прищеплюють духовні та розумові якості. Концепції еволюціонізму намагаються поєднати із концепціями ієрархічних шарів світобудови (існують процеси матеріальні, астральні, ментальні та духовні, а всі явища дійсності визначаються мірою причетності до них усіх), виявленням особливих людиноутворюючих чинників культури, спілкування, соціуму. Враховуючи те, що жодна окрема концепція не може пояснити усієї складності людини, можна вважати синтетичні концепції більш-менш виправданими.\nПоняття "людина - індивід - особа - особистість - індивідуальність" - це поняття, з допомогою яких розкриваються найсуттєвіші виміри людини, її якісні прояви. Поняття людини означає вищий рівень розвитку живих організмів на Землі, унікальний біологічний вид - біосоціальних істот, у яких біологічні структури та функції під впливом соціальних чинників значною мірою модифікувалися та досягли якісно вищого рівня розвитку порівняно з тваринами. Тому визначаючи сходинки якісних проявів людини необхідно виявити не лише взаємодію біологічного та соціального в людині, але й розкрити особливість прояву власне людського в людині - процеси соціалізації та персоналізації.\nПоняття індивід або індивідуум позначає окремо взятого представника людського роду, окрему людину - на відміну від окремої групи або суспільства в цілому. Поняття індивіду може вживатися стосовно будь-яких живих істот, індивідуум як правило використовується лише щодо людини. З одного боку, індивід є представником людського роду в цілому та певної соціальної групи. З іншого - завдяки своїй одиничності індивід виділяється як неповторний та своєрідний, як одиничне виявлення загальнородових характеристик. Тому його специфіку складає певна сукупність соціально значущих психологічних рис, які становлять самобутній характер. Подальший розвиток окремого індивіда здійснюється через процеси соціалізації - поглиблення родових психосоціобіологічних властивостей, та індивідуалізації - розвиток його специфічних особливостей, що не зводяться до загальних родових.\nПоняття "особа" характеризує результат соціалізації індивіда у суспільстві, тобто конкретну соціальну реалізацію різних задатків індивіда. Це поняття виражає цілісність стійких властивостей індивіда, які формуються не лише на основі біопсихічних задатків, але й залежні від соціальних зв'язків. Поняття особи фіксує властиві окремому індивіду способи включення у соціальні умови, спрямованність соціальної поведінки у певних сферах діяльності, спрямованність вчинків у типових ситуаціях. Приклади: непересічна особа (реалізує різноманітні орієнтації), видатна особа (досягла найвищих досягнень у певній сфері), моральна, принципова особа, примітивна, інтелектуально заглиблена. Соціальні характеристики особи відображають її соціальну позицію у системі суспільних або ж міжособистісних стосунків. Особа в даному аспекті розглядається і як суб'єкт соціальної діяльності, соціальних стосунків, і як їх об'єкт, для якого у кожному конкретному суспільстві формуються певні вимоги правового, морального, соціального, професійного порядку.\nПоняття особистості на відміну від поняття особи акцентує увагу на здатності людини до певної автономності, до свободи у своїх діях і поведінці та на власній відповідальності за свої вчинки. У складному та багаторівневому феномені людського буття виділяють ядро, найперший носій людських якостей - особистість, яка одночасно концентрує їх та сприяє їх реальному виявленню. Осмислити належним чином особистість як атрибутивну ознаку людини означає синтезувати всі знання про людину в єдиному фокусі - розумінні того, що метою розвитку всього людського роду постає формування унікальної індивідуальності людини, яка здатна виявити творчі можливості всього людства. Особистість є втіленням самостійної субстанційності людини, тобто здатність не лише до соціалізації, але й формування стійкої ієрархії особистісних цінностей. Визначальною її характеристикою постає самодетермінація - здатність особистості бути вихідним джерелом власної активності у поведінці та діяльності через формування мотиваційних структур, пов'язаних з виявленням особистісних установок та ціннісних орієнтацій. Установки та ціннісні орієнтації проявляються через оцінки, визначення значущості чогось для діяльності особистості.\nГраничною основою існування особистості постає самість або самототожність. Це духовне ядро людини, яке визначає здатність людини бути причетною до світу вищих духовних, вартостей, тобто здатність надавати перевагу ціннісним мотиваціям перед практичними мотивами індивідуального самозбереження чи соціального статусу тощо. Через самість особистість формує самодостатнє становище серед собі подібних, подане в унікальному та своєрідному вигляді. Збереження власної самості може поставати граничною метою людини, поступаючись навіть перед проблемою збереження соціального становища, або фізичного самозбереження. Через самість, як духовно-діяльнісний стрижень особистості, активізуються цінності, ідеали, принципи, переконання, вірування особистості. Вона також сприяє втіленню їх через такі процеси самодетермінації як самосвідомість, самооцінка, самоусвідомлення, самовизначення, самодостатність, наділення сенсом себе та ін. Окрім того, досягнення самототожності особистості не можливе без персоналізації власної тілесності, без формування власного життєвого стилю в усіх його проявах: манер поведінки, стилю діяльності, спілкування, особливостей власної зовнішності тощо.\nЧерез поняття індивідуальності здійснюється осмислення, з одного боку, проблема збереження цілісності в єдності індивідуальних, особливих та суспільно-родових проявів в особистості, а з іншого - питання про усвідомлення самототожності, тобто власного Я. Питання про розвиток індивідуальності людини - здатності до повноти та цілісності виявлення самості в різноманітних видах діяльності, поведінки, спілкування, та здатності до самоідентифікації Я постає, - особливо актуальним для сучасної цивілізованої людини. Людська індивідуальність проявляється на рівні усвідомлення повноти самовиявлення особистості (самості) завдяки виходу за власні особистісні межі у сферу міжособистісних стосунків. Усвідомлення неповторності власного Я постає можливим через особливе рефлексивне осмислення складності власного особистісного світу, який формується у міжособистісних стосунках. В них формується структура "множинного Я", виділяються різноманітні "центри Я" в залежності від особливих відносин "суб'єктивного Я"- уявлень особистості про свою справжню внутрішню сутність, про свою виокремленість та протиставленість іншим Я. "Суб'єктивне Я" зіставляється з образом свого "дзеркального Я", яке складається з оцінок його іншими людьми, та "рольового Я", що формується на уявленнях про реально виконувані соціальні та комунікативні функції. Складні структури індивідуалізації особистості виявляються у відносинах "Я і Ти", "Я і Ми", "Я і Інший". Вони передбачають вміння людини стати на позицію іншої людини, спільноти, здатності до відвертості, співпереживання, співчуття, вміння сприймати Іншого та, врешті решт, вирізняти у своєму внутрішньому світі образ "Іншого Я" - нерозпізнаних власних можливостей.\nПоняття цінності (або вартості) широко використовується у філософсько-гуманітарних та соціально-психологічних науках для акцентації уваги на власне людському, гуманістичному значенні певних явищ, людських прагнень, потреб, оцінок, вчинків. Теорія цінностей або аксіологія - це філософське вчення про природу цінностей, про їх зв'язок між собою, з іншими культурними чинниками та самою людиною.\nБудь-яка діяльність невіддільна від постановки мети, наслідування норм і правил, систематизації та підведення вчинків під зразки, відділення важливого та фундаментального від менш суттєвого та другорядного. Тобто, поняття "мета", "норма", "правило", "система", "ієрархія", "зразок", "фундаментальне", "другорядне" мають, окрім суто пізнавального змісту, важливе оцінювальне значення. Тому істина та цінність взаємодоповнюють одне одного, і ні одне з них не може бути замінено іншим.\nЦінністю може бути названий кожний із трьох елементів, з яких складається ситуація оцінювання: 1) оцінюваний об'єкт; 2) взірець, який складає основу оцінки; 3) власне ситуація визначення відповідності оцінюваного об'єкта уявленню про те, яким він повинен бути. У відповідності з оцінюваним об'єктом виділяють "предметні цінності". Вся багатоманітність предметів людської діяльності, різноманітних соціальних відносин, окремих людей та міжособистісного спілкування може виступати в якості "предметних цінностей", тобто оцінюватись у плані добра і зла, красивого та відразливого, допустимого та забороненого, справедливого та несправедливого, та ін. Таке розуміння цінностей є більш властивим для буденної свідомості. Інше поняття цінностей ("суб'єктні цінності") – це ідеали, взірці та оцінки, імперативи та заборони, цілі і проекти, які виражені у формі нормативних понять. Вони широко використовуються в аксіології, соціології та теоретичному мисленні. Відповідно виділяють природні цінності (природа жива і нежива, природні копалини) та культурні цінності (свобода, творчість, любов, спілкування, діяльність). Відповідно до структури особистості виділяють біопсихічні цінності (збереження здоров'я) та духовні цінності, які структурують за формами духовної культури: моральні (сенс життя та щастя, добро, обов'язок, відповідальність, сумління, честь, гідність), естетичні (прекрасне, піднесене, відразливе), релігійні (віра), наукові (істина), політичні (мир, справедливість, демократія), правові (закон і правопорядок). Ці цінності мають загальнолюдське значення, є умовами людського цілепокладання у певній сфері діяльності. Таке розуміння цінностей отримує своє завершення у понятті "загальнолюдських вартостей" та уявленні про існування окремого "світу цінностей".\n"Загальнолюдські цінності" утворюють пріоритети соціокультурного розвитку націй, народів, особистостей, закріплені соціальною практикою та життєвим досвідом людини. Вони є універсальними формами вироблення соціальних зразків, ідеалів для кожної історичної та культурної епохи. Наповнюючись в кожній соціокультурній традиції власним змістом, вони виступають у будь-якому типові культури в ролі вартості. Основоположною загальнолюдською цінністю постає саме життя та проблема його збереження і розвитку у природній, соціальній та індивідуальній формах. Подальша ієрархія вартостей визначається найважливішими сферами самоутвердження людини: сім'я, освіта, праця, суспільна діяльність, творчість, тощо. Цінності добра, краси, істини, віри та свободи характеризують ще як абсолютні цінності в тому розумінні, що вони є найважливішими орієнтирами світоглядних, моральних, ідейних пошуків людства в цілому, сприяють збереженню людськості у суперечливих і парадоксальних історичних колізіях. В сучасну епоху глобальних змін вони є фундаментальними основами культури, забезпечують гармонію, міру, рівновагу цілісного світу людини. В загальнолюдській моралі зберігаються цінності мирного співіснування, ідеали гуманізму, справедливості, гідності особистості. Непроминаюче значення зберігають Біблійні моральні заповіді.\nТретій аспект розуміння цінностей зосереджує увагу на зв'язку цінностей та людської діяльності. Ціннісні орієнтації - найважливіші елементи внутрішньої структури особистості, які закріплені життєвим досвідом, всією сукупністю її переживань, - відмежовують значуще, суттєве для даної людини від незначного, несуттєвого. Вони забезпечують цілісність особистості, стійкість поведінки та діяльності, виступають найважливішими чинниками, які регулюють мотивацію особистості. Основний зміст ціннісних орієнтацій - світоглядні, моральні переконання людини, естетичні погляди, глибинні та стійкі прив'язаності, принципи поведінки. Вони задають загальну спрямованість інтересам та прагненням особистості; ієрархію індивідуальних переваг та зразків; цільові та мотиваційні програми; рівень домагань та престижних переваг; уявлення про належне і механізми вибору за критеріями значущості; спрямованість вольових зусиль, уваги, інтелекту, міру готовності та рішучості волі до реалізації власного "проекту" життя.\nСистема ціннісних орієнтацій розглядається як показник стійкості та автономності особистості, як ознака її зрілості, як призма, крізь яку сприймається не тільки зовнішній, але й власний внутрішній світ. Це фокус для вирішення в індивідуальному плані питання про сенс життя, що інтегрує ціннісні орієнтації в гармонійну особистісну цілісність. Людське буття не можливе без вибору як "фундаментальних", тобто найважливіших цінностей її життєвого світу, так і ситуативних цінностей, що відповідають певному життєвому випадку. Відповідно особистість постійно стоїть перед проблемою випробування власних цінностей. Тому гранично важливою постає проблема чинників людської діяльності та загальної визначеності (детермінованості) людського мислення та волевиявлення: наскільки вільною може бути людина у виборі мети та засобів діяльності, щоб реалізувати власні бажання, прагнення, ціннісні орієнтації. Людина володіє психологічною здатністю вибирати, і тому здійснювати вчинки. Разом з тим людська діяльність є обумовленою, з одного боку, зовнішнім світом та об'єктивними умовами життя як соціобіологічної істоти (генетична спадковість, стан здоров'я, інстинктивними та підсвідомими потягами, психічним станом). З іншого боку, внутрішні умови - це необхідність здійснення вибору із сукупності особистісних цінностей, бажань і потреб, який залежить від міри усвідомлення обов'язку та відповідальності, повноти інтелектуального осмислення, інтенсивності переживань та емоційного відношення до оточення та самої себе.\nСвобода як людська цінність фіксує можливість діяльності та поведінки людини в певних життєвих умовах. Свобода - це потреба та здатність людини діяти у відповідності до своїх інтересів, цілей, можливість здійснювати вибір. Це здатність, завдяки якій людина навіть при усвідомлені умов своєї діяльності може обирати спосіб дій або бездіяльності, який підпорядковується перш за все особистим цінностям, і не визначається повністю умовами існування. Свобода постає умовою функціонування та реалізації цінностей у цілеспрямованій діяльності людини. "Бути - це означає бути приреченим до буття вільним", наголошував Ж.-П.Сартр.\nСуттєвим є відсутність не просто спонукальних причин, але відсутність саме примусу, поневолюючих до певної дії причин. Останнім мотивом вільного вибору є сама свобода вільного самовизначення по відношенню до цінностей. Але свобода не може бути ототожнена з просто цільовою діяльністю. У вільній дії людина реалізує себе як особистість, оскільки тут реалізується моральний та ціннісний зміст особистості. Саме в активному досягненні цілей найповніше розкривається та реалізується особистість. Свобода реалізується як результат інтелектуального осмислення в умовах повної самовладності над власною волею. Складові здійснення вольового акту окреслюються таким чином: 1) усвідомлення уявлення про об'єкт, умови, обставини певної ситуації; 2) цільова мотивація, яка визначається через систему цінностей, пріоритетів, надання переваг; 3) вольове рішення, через яке людина визначається до реалізації даної цінності, інтересу, потреби; 4) вольове прагнення до певної мети, що переходить у дію. Розуміння свободи залежить від аналізу значення всіх її складових, особливо впливу зовнішніх чинників на можливість вільного волевиявлення. Крайніми позиціями тут є переконання, що свобода - це можливість робити все, що забажається (сваволя), або повне заперечення можливості свободи як такої (фаталізм). Більш докладно позиції щодо розуміння свободи окреслюються так:\nДетермінізм наголошує на зумовленості людської діяльності певною необхідністю. Діяльність людини залежить від природної, психологічної, моральної, прагматичної необхідності, яка повинна враховуватися при оцінці, виборі, та мотивації людини. При цьому необхідним залишається сам факт вибору між різними формами необхідності.\nПозиція фаталізму перебільшує значення необхідності. Вона ґрунтується на переконанні в існуванні надприродної і незбагненної наперед визначеності подій і вчинків, що заперечує саму сутність свободи, її реальність як свободи дій або свободи волі.\nВолюнтаризм - це протилежна позиція, що наполягає на необмежених можливостях здійснення будь-яких людських дій, які можуть залежати лише від особистого бажання, вибору та волі.\nОказіоналізм пом'якшує вище згадані позиції інтерпретації вольового акту, і визнає випадковими зв'язки нашої свободи волі з обставинами життя, оскільки дійсною причиною для діяння є лише Бог.\nВ залежності від прийняття суттєвості всіх складових вольового акту та характеристики більш визначального впливу одної із його складових виділяють певні види свободи.\nСвобода волі - найважливіший вид свободи. Поняття "свободи волі" визначає конкретну обумовленість волі переважно особистим виваженим рішенням із врахуванням зовнішніх обставин та умов, або через самовизначення людини через відношення до Бога.\nСвобода дій - вид свободи, який фіксує існування реальних можливостей здійснювати бажану діяльність. Цей вид свободи виявляє значення аналізу зовнішніх можливостей для здійснення обраного способу діяльності та досягнення бажаної мети: не варто обирати те, що фізично є неможливим.\nЗовнішня свобода та внутрішня свобода як види свободи характеризують ті ситуації, в яких людина стає господарем власного життя, виявляє і утверджує себе як особистість: або націленість на здійснення реально-практичних дій, або ж зосередження на внутрішній інтелектуальній діяльності, мисленні, переживанні, оцінюванні. Важливість наголошення на суттєвості внутрішньої свободи визначається тим, що існують ситуації, коли ускладнюється можливість реальної дії, і в даному випадку свобода внутрішнього відношення завжди залишається реальною і плідною альтернативою практичній дії. З іншого боку, внутрішня свобода за своїм змістом пов'язана з необхідністю розрізнення власних цінностей та власних інстинктивних потягів. Внутрішньо вільна людина повинна усвідомлювати, що вона керується власним розумом, а не йде за неусвідомленими бажаннями. Аналіз цільової мети, тобто того, що ж саме є об'єктом вільного вибору та вольового прагнення, дає можливість визначити конкретний характер прояву свободи у певній ситуації.\nНегативний характер свободи, або негативна свобода, характеризує таку ситуацію, коли особистісний прояв свободи націлений, перш за все, на звільнення від обмежуючих умов, обмежень, скерувань, примусу. Негативна свобода фактично співпадає із сваволею – бажанням рахуватися лише із своїми власними прагненнями. Така свобода, як правило, є ілюзією, оскільки людина пов'язана із дійсністю такою кількість зв'язків та залежностей, які виключають реальність сваволі.\nПозитивно-творчий характер свободи, або позитивна свобода, проявляється у здатності людини своєю діяльністю змінювати певну необхідність на іншу, прийнятну для реалізації її намірів, цілей, планів. Така свобода передбачає вміння оцінити ситуацію, усвідомити її внутрішню необхідність, визначити можливості використання її для досягнення поставленої мети. Людина є вільною не внаслідок негативної сили ухилятись від перешкод, а внаслідок позитивної сил "свободи для" – для самоутвердження, прояву власної індивідуальності.\nВірогідний характер свободи є нічим іншим, як можливістю вибору плану та спрямованості людських дій; він позначає ситуацію, в якій проявляється вміння здійснити вибір з різних можливостей, вміння спрямувати свій вибір на дійсне досягнення визначеної мети, повноцінну реалізацію особистісних цінностей.\nПідсумовуючи, варто сказати, що за будь-яких умов людина обирає не просто мету для досягнення певної цінності, але в кожному акті вибору вона обирає саму себе як цілісну особистість. ому найбільш суттєвою постає міра усвідомленої відповідальності за власне рішення. Причому Ж.-.Сартр наголошував, що "людина, яка здійснює самовизначення, завдяки цьому з'ясовує для себе, що вона є не лише тою, яку вибирає собі для себе, але і законодавцем, який одночасно із самим собою вибирає все людство, - тому людина не повинна уникати своєї повної глибинної відповідальності".\nСенс життя - це активний пошук змісту свого існування, усвідомлення вищої мети та способів її реалізації, пошук того, що для людини найвагоміше, що вона визначає як належне, і через яке визначає якою вона сама повинна бути в орієнтирах власного вдосконалення. Визначальною ознакою усвідомленого сенсу життя буде те, що він сам становить начало і причину активності людини, як особистості. Він складає основу буття для самої людини. Сенсом життя є те, за що людина може віддати своє життя. Це питання про існування таких цінностей, ідеалів, принципів, під які підводяться життєві ситуації та прийняття рішень світоглядного плану. Прагнення реалізувати сенс життя є основним мотивом людської поведінки, який не виводиться з інших потреб, а навпаки - визначає їх.\nВ європейській традиції вирізняються три альтернативні підходи до визначення сенсу життя, які постають як три способи осмислення людського буття. Людина претендує на те, щоби: 1) самій створити сенс власного життя, 2) віднайти його зовні вже сформованим або ж, нарешті, 3) виявляє готовність невпинного пошуку у діалозі з усім оточуючим світом та іншими людьми, не лякаючись, відкрито зустрічаючись з новими, невідомими, а може й несподіваними можливостями.\nПерша позиція може бути позначена у варіанті "життя як продукування сенсів". Таке тлумачення сенсу життя ґрунтується на тезі про відсутність сенсу у позалюдській діяльності та визначає окрему людину як його єдиного творця (Й.Г.Фіхте, А.Камю, Ж.-П.Сартр). Негативними наслідками такої позиції неминуче постає індивідуалістично-егоїстичне відношення до оточуючого світу, екзистенційна віддаленість від близького оточення. Людина розглядає навколишній світ як арсенал засобів для своєї діяльності.\nДруга позиція - життя як втілення сенсу, яка передбачає пошук певних готових ідеалів, планів, проектів, які б мали заздалегідь виправдати людське життя, у зовнішньому світі або у духовній сфері. Людина свідомо підпорядковує своє життя реалізації вищих настанов, здобуваючи завдяки цьому певне екзистенційне "полегшення", зменшуючи тягар свободи пошуку. Зворотнім боком постає зменшення радості від напруженого особистісного існування, втрата разом з отриманою відповіддю на питання про сенс життя переживання загадковості власного життя. Людина стає залежною від певних "провідників істини", "провісників правди", благодійників людства, що несуть різноманітні проекти налагодження як особистого, так і громадського життя.\nТретя позиція - здобування життєвого смислу у спілкуванні - має синтетичний характер. Тут береться до уваги сутнісна відкритість людини зовнішньому світу, її зацікавленість та готовність сприймати цей світ. Саме за умов такого відкритого контакту з буттям смисложиттєвий пошук постає як процес, заснований на вільному й відповідальному самовизначенні. Людина таким чином відкриває потенційну глибину буття, його смислову "наповненість", і завдяки цьому набуває повноти людського досвіду. Принципова довіра та спрямованість на спілкування з іншими, привчають бачити в цьому невичерпне джерело потенційного, ще не реалізованого сенсу. Творче осмислення буття інших людей та необмежене поширення сфери безпосереднього контакту з ним - два взаємопов'язані аспекти даного відношення. Рівною мірою воно вбирає в себе прагнення до розумної впорядкованості свого життя, і нестримне поривання вдалину, до нових обріїв людського досвіду.\nАле насправді, навіть за наймудрішого способу життя людині реально не надається можливість безмежного просування вперед у своєму індивідуальному бутті, оскільки перед кожним з нас постає питання: навіщо мені все це? Для чого взагалі живе людина, якщо її чекає невблаганна смерть?\nПроблема смертності та скінченності людського життя неодмінно постає перед кожною людиною, бо надто тісно переплітаються життя та смерть, сенс життя і сенс смерті. Пошуки сенсу, спроби його реалізації - це вже реальна спроба подолати смертність, неминучу приреченість до кінцевості буття людини. Від самого свого початку філософія була націлена на розкриття таємниці смерті. Так, Піфагор, наприклад, був прихильником віри у переселення душ. Платон, вбачаючи у посмертному існуванні душі запоруку її причетності до істинного світу ідей, висловлює думку про те, що справжні філософи взагалі "зайняті, по суті одним - вмиранням і смертю". Епікур формулює альтернативну, не менш радикальну концепцію, згідно з якою "найстрашніше із нещасть, смерть, не має до нас жодного стосунку, оскільки поки ми існуємо, смерть ще не присутня; а коли смерть присутня, тоді вже нас нема".\nФакт смерті перетворює життя людини у щось завершене і остаточне. Тому що є смерть, життя є таким, в якому "пізніше" нічого не можна змінити. Смерть перетворює життя у щось завершене і ставить, таким чином, питання про його внутрішню змістовність. Смерть - це не лише кінець, але і завершеність, тобто життя є тим, що повинно не лише закінчитись, але і завершитись, отримати у моєму житті своє завершення. Людина - єдина істота, яка знає про свою минущість, і в той же час єдина істота, яка бореться за вічність, за продовження свого життя, прагне залишити по собі добру пам'ять у свідомості наступних поколінь. Людина так будує своє життя, щоб частково залишитись безсмертною - у власних дітях, у результатах власної діяльності, у причетності до історії власного народу, людства в цілому. Таким чином, для людини постає суттєвим розуміння того, що фізична смерть ще не означає духовної смерті її унікальної та неповторної особистості. У сучасному філософському, науковому й релігійному осмисленні проблеми "смерть-безсмертя" формулюється ціла низка теорій, які стверджують існування різних типів безсмертя, тобто пожиттєвої причетності до людського роду, його духовно-історичної культури. Для християнства властивим є розрізнення душі та духу: дух визнається часткою божественої сутності, яка дарується при народженні, і тому є принципово безсмертною. Завдяки цьому людина виходить за межі свого індивідуального та конкретно-історичного існування та має можливість включатися у спілкування як із сучасниками, так і нащадками. Науково-філософські інтерпретації цієї проблеми формулюють поняття "генетичного" та "інформаційного" безсмертя. Людина може частково зберігатися у генетичних програмах власних нащадків, або ж нескінченно довго зберігати завдяки сучасним інформаційним технологіям інформаційний еквівалент власної особистості. У той же час спроби клонування людини - створення генетичного двійника людини, наштовхуються на морально-етичні проблеми про виправданість такого свідомого використання індивідуальних властивостей людини після її смерті, про штучне формування людства, його генетичної та психологічної природи.\nТаким чином, проблема смертності та безсмертя людини у її релігійному, науковому та філософському висвітленні виявляє такі фундаментальні характеристики людини, як здатність бути причетною як до мінливого та плинного, так і до вічного, невмирущого; як до зкінченного у своїх проявах та властивостях, так і незкінченного у його невичерпності та багатоманітності.\nЛюдське буття не постає явищем автоматично та стихійно набутим людиною; воно виявляється через цілу низку пов’язаних між собою ієрархічних рівнів людських необхідних якостей, набуття яких вимагає певних людських зусиль; внаслідок того людське буття є незавершеним та проблематичним, не співпадаючим із поняттями життя та існування.\nЗвернення до основних концепцій походження людини відкриває перспективу кращого та ширшого розуміння її місця в світі, чому також сприяє окреслення співвідношення в людському єстві природного, соціального, персонального та трансцендентального чинників (і складових).\nВ людському прагненні до самовдосконалення, самоутвердження велику роль грають ціннісні орієнтації людини, серед яких на першому плані стоїть цінність самого життя та виключне право конкретної людини їм розпорядитися; через це серед провідних цінностей знаходиться і свобода, яка має різні тлумачення та виявлення.\nСмертність людини безперечно її лякає, проте філософія намагається прояснити її різні прояви і показати, що з нею пов’язані питання про сенс життя, що у взаємозв’язку життя та смерті розкривається реальні перспективи людського безсмертя.\n1. В чому полягає проблематичність людського буття? Які форми людського буття ви знаєте?\n2. Охарактеризуйте співвідношення понять буття людини, існування та життя.\n3. Чи є людина лише соціальною істотою? Яке місце в людській сутності займає біологічний чинник?\n4. Охарактеризуйте основні філософські проблеми антропогенезу.\n5. Охарактеризуйте основні аспекти філософського розуміння особи та особистості.\n6. Розкрийте зміст поняття цінностей. Поясніть відмінності між цінностями та знаннями.\n7. Охарактеризуйте філософське розуміння свободи. Чи може свобода виступати найвищою людською цінністю?\n8. Окресліть філософські аспекти проблеми смерті та безсмертя людини. Як вона пов'язана з осмисленням проблеми сенсу життя людини.


У Тернополі вибори… Різдвяної шопки - 0352.ua\nУ Тернополі вибори… Різдвяної шопки\n13:30, 13 січня 2013 р.\nСолома, дерево, тканина, а ще макарони та пінопласт – так у Тернополі відбувається конкурс на найкращу шопку «Різдвяне диво».\nЦьогорічні учасники проявляли креативність та експериментували з матеріалами. Хтось обирав традиційне зображення різдвяного сюжету, а хтось вирішив представити власне бачення біблійних подій, – повідомляє ІНТБ.\nНа конкурсі представили 24 шопки. Переможців оголосять і нагородять 13-го січня, каже начальник управління культури та мистецтв міської ради Олександр Смик.\n«В нас є дві номінації. От шопки, які тут представлені, і шопки, які ми об’їхали в усіх церквах Тернополя. Буде 2 номінації: суто духовні шопки, які розміщаються в наших духовних закладах, і шопки, які виготовляли діти наші, майстри», - розповів начальник управління культури та мистецтв ТМР Олександр Смик.\nСвою шопку також представила одна з тернопільських етномайстерень. Проте ця робота на конкурсі лише експонується і не претендує на перемогу, зазначив Олександр Смик.


Вихідцям із Apple вдалося розробити лідар, придатний для використання в автомобілях — SUNDRIES\nОпубліковано 5 Січ, 2021 306 0\nПланшети та смартфони Apple певних моделей недавно отримали так званий лідар — оптичний датчик, що дозволяє за допомогою лазерного випромінювання в інфрачервоному спектрі визначати відстань до об’єктів з високою точністю. Заснована вихідцями з Apple компанія Aeva готова розробити лідар, придатний для застосування в автомобілях.\nЯк пояснює Bloomberg, для отримання необхідного фінансування своєї діяльності Aeva поєднує партнерство з великими автовиробниками та угоду зі зворотним поглинанням публічної компанії. Гонконзький інвестиційний фонд Sylebra Capital Management вкласти в Aeva близько $200 млн, а угода з поглинання InterPrivate Acquisition Corp. збільшить суму інвестицій до $563 млн. Поточна капіталізація Aeva оцінюється приблизно в $ 3млрд. Після злиття компаній в інвестиційного фонду Sylebra залишиться близько 7% акцій Aeva.\nАкції компанії InterPrivate на тлі цих новин виросли в ціні на 14% до $15,84. Про операцію між компаніями було оголошено ще на початку листопада, з того часу акції публічного учасника угоди виросли в ціні на 60%. Закрити угоду передбачається в першому кварталі цього року, вона відкриє Aeva шлях на фондовий ринок. За останні кілька місяців це вже четвертий випадок виходу на ринок розробника лідарів внаслідок поглинання публічної компанії.\nЛідари, які розробляє Aeva, за словами представників компанії, виходять досить компактними для застосування як в автомобілях, так і в мобільних пристроях, а також медичній техніці. Інвесторами Aeva на цю мить вже є марки Porsche й Audi, а також деякі учасники ринку вантажних перевезень. Німецький виробник автокомпонентів ZF має намір використовувати розробки Aeva для інтеграції в серійні автомобілі. Виручку від реалізації серійної продукції Aeva розраховує отримувати з 2024 року.


Подшипник генер зад Нубіра: 【купити 6202 2RS-Корея】 - Ціна в магазині ZAZ SHOP - 76 грн\n❹ Подшипник генер зад Нубира (GMB) 6202 2RS Корея Деу Нубіра\nПодшипник генер зад Нубира (GMB) 6202 2RS Корея Нубіра 6202 2RS-Корея - 76 гривень\nПодшипник генер зад Нубира (GMB) 6202 2RS Корея. Артикул: 6202 2RS-Корея\nПодшипник генер зад Нубира (GMB) 6202 2RS Корея Деу Нубіра\nПеред тим, як замінити Подшипник генер зад Нубира (GMB) 6202 2RS Корея, перевіряйте відповідність товару з артикулом 6202 2RS-Корея на автомобіль Деу Нубіра\nПодшипник генер зад Нубира (GMB) 6202 2RS Корея Daewoo Nubira.\nПодшипник генер зад Нубира (GMB) 6202 2RS Корея має оригінальний код виробника 6202 2RS-Корея.\nОригінальний код 6202 2RS-Корея застосовується для ремонту Деу Нубіра.\nНадійність давно вже оцінили тисячі водіїв зі всієї України. Тільки тут каталожний номер 6202 2RS-Корея можна придбати за низькою ціною 76 грн. Будь-яку деталь ви можете підібрати використовуючи каталог запчастин Деу Нубіра.\nНубіра Подшипник генер зад Нубира (GMB) 6202 2RS Корея Корея відгуки\nПоділіться Вашими враженнями про товар Подшипник генер зад Нубира (GMB) 6202 2RS Корея


Дитяче харчування ✔ Купити в інтернет магазині Дитяче харчування з доставкою в Київ та по Україні | MYplay\nжелейні цукерки Банани 12*100 г\nжелейні цукерки Боби 12*90 г\nжелейні цукерки Ведмеді неон 12*100 г\nжелейні цукерки Кислі язички 12*100 г\nжелейні цукерки Торнадо Fizzy 6 кол. 6*150 шт\nжелейні цукерки Торнадо райдужні олівці кислі 12*100 г\nжелейні цукерки Червоні і чорні ягоди 12*100г\nЖелейні цукерки Fini Крокодили 12*100 г (8410525116803)\nЖелейні цукерки Fini Мікс маленькі фігурки 12*100 г (8410525202575)\nжелейні цукерки Торнадо райдужні олівці 12*100 г\nжувальна гумка Яйця динозавра 6*200 шт\nжувальна гумка Boom Вампіри 12*80 г\nжувальна гумка Диня 12*100 г\nжувальна гумка Кавун 12*100 г\nЖувальна гумка Fini Бургер 5г\nЖувальна гумка Fini Fruit Salad 12*100 г (8410525143397)\nКранчі Fini з білим шоколадом 10*115г\nКранчі Fini з молочним шоколадом 10*115г\nПопкорн тубус Карамелізований містичний шоколад 170 г, 12 шт\nЦукерки Fini Веселі обличчя полуниця 7г\nцукерки з жувальною гумкою pop Вишня 6*100 шт\nцукерки-карамель Єдинороги кульки 12*80 г\nЧипси фруктові з ананаса Samo 25 г\nЧипси фруктові з манго Samo 25 г\nЧипси фруктові з яблука Samo 25 г\nДитяче печиво ТМ HEINZ 60 г\nфрукт-батончик абрикос 30г\nфрукт-батончик мікс-тропік 30г\nПіклуючись про здоров'я своїх дітей, люблячі батьки завжди приділяють велику увагу дитячому харчуванню. Саме здоровий раціон, як і правильний режим дня і відпочинку, достатня активність і перебування на свіжому повітрі, формує міцний і стійкий імунітет.\nЗдорові діти, що в достатній мірі витрачають енергію протягом дня, мають зазвичай відмінний апетит і, звичайно, хочуть їсти багато солодощів. Але не всі солодощі корисні і, тим більше, не в будь-якій кількості.\nЯкщо говорити про користь для організму, то дітлахам краще пропонувати у вигляді перекусу дитяче печиво, соки, нектари та смузі, цукерки, пастилу і фруктові батончики. Вибирайте таке дитяче харчування від відомих і перевірених часом торгових марок, у якості товарів яких у вас немає сумнівів. Наприклад, відмінно себе зарекомендували такі бренди: Bambolina, Фіксики, Snail Bob (Равлик Боб), Слодич, Смартік, Heinz, Sunfill.\nЗазвичай це все робиться з гіпоалергенної сировини: яблук, бананів, чорниці, сливи, вишні, персиків. Поширена складова - це шоколад, який також додасть вашому малюкові енергії, заповнивши її витрати.\nЩо стосується наявності екзотичних фруктів і різновидів горіхів, то батьки точно знають, що можна їх дитині, а що - ні. І для любителів ласощів саме з таким наповненням асортимент також пропонує широкий вибір.\nКупити дитяче харчування в інтернет-магазині України\nВи вибираєте подарунок для улюбленого чада, і хочете доповнити іграшки приємними і солодкими сюрпризами? Магазин MyPlay підібрав для вас найбільш цікаві та смачні пропозиції даної категорії.\nДіти будуть щасливі отримати солодощі в яскравій і привабливій упаковці і з зображеннями улюблених персонажів або іншими милими героями.\nОформити замовлення у нас абсолютно не складно - зібравши в кошику всі необхідні покупки, натисніть кнопку підтвердження замовлення і після заповнення короткої форми з контактними даними ми відправимо вам їх в найкоротші терміни в будь-яку точку України.\nПродукти дитячого харчування відмінно доповнять будь-який інший подарунок, зайвий раз продемонструвавши, наскільки ви любите цю непосиду!\nДитяче харчування ціна в інтернет магазині\nПопкорн Boomza Карамелізований історична карамель у тубусі 170 г (612) 69 грн\nПопкорн Boomza Карамелізований бойовой кокос у тубусі 170 г (611) 69 грн\nжелейні цукерки Банани 12*100 г 41 грн\nжелейні цукерки Боби 12*90 г 41 грн\nжелейні цукерки Ведмеді неон 12*100 г 41 грн\nКупити Дитяче харчування в інших регіонах


Євгенія Губська зіграла аристократку (ФОТО) | Новини на Gazeta.ua\nЄвгенія Губська зіграла аристократку (ФОТО)\nСереда, 05 березня 2008 19:06\n4 березня в київському театрі "Сузір"я" показали виставу "Вісім жінок" за мотивами однойменної п"єси Роберта Тома. У спектаклі зіграли вісім бізнес-леді з клубу ділових жінок "Модус Вівенді". За квитки глядачі платили від тисячі доларів. На зібрані кошти — $70 тис. — закуплять обладнання для дитячого опікового центру Другої міської лікарні Києва.\nХудожник-постановник Олександра Пендраковська захоплюється костюмами акторок.\n— Какие вы красивые, — хвалить вона. — Костюмы так подчеркивают ваши особенности!\n— Ну спасибо! — поправляє рожеве боа на плечах дружина скульптора Олега Пінчука Лілія Добжанська. Вона грає повію П"єретту.\nПісля вистави найбільше квітів дарують 51-річній Вікторії Демехіній, яка втілила нянечку Шанель, закохану в П"єретту.\n— Востаннє я виходила на сцену років 40 тому. У восьмому класі у виставі за твором Пушкіна грала станційного наглядача, — розповідає "ГПУ" Вікторія. — Мені було важко завчити слова. Повторювала їх на ніч, але засинала на другій репліці.\nВікторія — дружина голови Херсонської облради Володимира Демехіна. Матір прийшов підтримати 24-річний син Антон — працівник київської фірми "IVK". Її 26-річна донька Катерина захистила дисертацію, нині працює в Лондоні. Демехіна розповідає, що дітей виховувала сама:\n— Які там няні! Ми 16 років жили в гуртожитку. Зараз маю домогосподарку, двічі на тиждень прибирає в нас. У мене на це часу не вистачає — керую Центром традиційної корейської медицини в Києві.\nПрезидент клубу "Модус Вівенді", дружина депутата-"бютівця" Богдана Губського 44-річна Євгенія Губська каже: хотіла показати, на що здатні ділові жінки.\n— Ми теж талановиті, — переконує вона. — Спочатку боялися вийти на сцену. Репетирували спектакль півроку, зате нині нашу виставу можна включати до репертуару хоч би й професійного театру. Режисер "Сузір"я" пропонує платити нам по 59 гривень за виступ. Думаю, нас чекає велике театральне майбутнє, — сміється Євгенія.\nРолі для бізнес-леді призначала режисерка Ганна Александрович.\n— У моїй ролі найбільше слів, але я це виявила надто пізно, — зізнається Євгенія Губська. Вона зіграла аристократку й буржуа Габріелу. — Зате навчилася давати ляпаси — за сценарієм я двічі б"ю партнерок.\nЖінка додає, що раніше не займалася ані співом, ані танцями:\n— Малою хотіла бути ветеринаром. Дні просиджувала в зоопарку та в гуртку юннатів.\nЗараз ви читаєте новину «Євгенія Губська зіграла аристократку (ФОТО)». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua\nПенсії зростуть: наскільки піднімуть виплати 1 Переглядів: 18891\nСильний вітер і раптове потепління - синоптики зробили несподіваний прогноз Переглядів: 13725


Cценарій "Я вдячний Богові за маму"\nМатеріал призначений для виховання пошани і любові до найважливішої людини на світі для кожного з нас -- Матері.\nВедуча 1:Творець неба і землі, всього видимого і невидимого «з уст дітей…учинив хвалу»(Пс.8:3)\nВедуча 2: Ростуть наші діти, і з ранніх літ славлять Бога за все, що мають у житті: яскраве сонечко, голубе небо, за місяць і зорі, за мальовничі краєвиди, за батьків, за милість Господню.\nВедуча 1: Сьогодні діти хочуть подякувати Богові за своїх матерів, за їх золоті руки і безмежно люблячі серця.\nВедуча 2: Виразити слова вдячності найдорожчим людям за дароване життя, за щоденні молитви, за турботу, що не має меж.\nВелике і прекрасне слово –Мати.\nТобі я шлю свої вірші,\nВедуча 1: Мама…Рідна і прекрасна, оспівана поетами, увічнена художниками. В усіх народів, в усі віки, жінка — матір була уособленням святості, ніжності і любові.\nВедуча 2: Її мудрість поважали в сім’ї, прислухалися до порад, в яких знаходили спокій і надію…\nВедуча 1: У житті кожного з нас мама займає особливе місце. Перше, що ми бачимо з’явившись на світ — це мамині ласкаві очі, чуємо — мамин лагідний голос. Слово, яке вперше вимовляємо — мама…\nВедуча 2: До мами ми приходимо зі своїми радостями і печалями. Її мудра порада нам потрібна тоді, коли і в самих уже посріблені скроні.\nМама — це найрідніша людина,\nМама – це подарунок від Бога,\nМоя матуся золота.\nПісня «Біля мами гарно так»\nВедуча 1: Коротке слово – мама, але які надлюдські глибини скарбів містить воно в собі!Усе життя із серця б’є великим невичерпним джерелом безкорисна любов до своїх дітей.\nВедуча 2: Усе її життя—це безмежна любов і самопожертва, пробачення провин. Мама створена з добра і любові, …\nВедуча 1:…з терпіння і великої мудрості. ЇЇ золоті руки можуть виконати будь-яку роботу.\nВедуча 2: Ким тільки не може бути мама! Та головне, щоб усе це вона робить з великою радістю для своїх діток, не чекаючи нагороди.\nМама: Цікаво, цікаво!(хоче підглянути)\nМама ( читає): Рахунок для мами Богдана, який зробив деяку роботу по господарству і хоче отримати за це певну суму грошей, а саме:\n2 рази приніс молоко -3 грн. 4 рази прибрав у кімнаті-9 грн. 2 рази помив посуд-6 грн. 5 разів почистив взуття-9 грн. 3 рази допомагав накривати на стіл-8 грн. Це разом —35 грн.\nАвтор: Мама недовго сиділа над своїм рахунком справилася дуже швидко і віддала синові.\nРахунок Галини Віталіївни синові Богданчику: 10 років для тебе варила їсти—0 грн. 10 років для тебе прала—0 грн. 50 штанів і курток , сорочок зашила—0 грн. 100 ночей просиділа біля тебе, коли ти хворів—0 грн. Усе разом—0 грн.\nБогдан: Але, мамо, чому ти скрізь написала 0 грн.\nМама : Тому що мати для своєї дитини все робить просто так. Але, якщо ти хочеш, я можу тобі дати ті 35 грн, які ти заслужив.\nБогданчик: Ні, ні, мамо… Я не хочу жодної копійки… Прости мені… Я все зрозумів.\nВедуча 1: Мама і дитина –єдине , нероздільне. Скільки ніжності в очах матері, скільки радості й тривоги за майбутнє своєї дитини.\nЛиш відкрию очки сонні—\nМама скаже: «Здрастуй, доню!»\nМама- сонечко моє.\nМама сонечко моє.\nВедуча 2: Для наших мам ми назавжди залишаємося єдиними і неповторними. Для вас, дорогенькі матусі, звучить пісня «Мамине сонечко»\nМама мене лагідно\nЛюбить мене матінка,\nМамине, мамине сонечко,\nМамина, мамина донечка.\nМоя мама квіточка,\nА я її сонечко.\nВсі стежинки і дороги йдуть від рідного …\nНас життєвими стежками Всі ведуть за руку…\nВсе для нас вони зробили. Щоб ми в світі не…\nМама любить нас !Так само Кожен любить рідну…\nВміє мама захистити, Може дітям все …\nЩоб не трапилося з нами, Біжимо куди?...\nВідведе біду руками, І прихилить небо…\nВам не передать словами, Як летить душа до …\nПідростаємо з роками, Але мами завжди …\nТо ж за все тобі, матусю, Я низесенько…\nХто найбільше із усіх Любить нас, дітей малих? Хто про нас найбільше дбає, Хто нас щиро доглядає? Хто, скажи, маленький брате?\nІ хлопчик: Мати.\nХто готує їсти нам, Хоч не раз не їсть і сам? Хто нас чеше і вмиває, В чисте плаття зодягає? Хто з вас це буде знати?\nІІ дівчинка Мати.\nІІІ дівчинка: Хто, як щось у вас болить, Цілу ніченьку не спить? Хто найкращу казку скаже, Як дитина спати ляже. Хто співає їй злегенька?\nІ хлопчик: Ненька.\nІІ дівчинка: Хто до школи перший раз Відпровадив з дому нас? Хто нам книжку дав у руки. Заохотив до науки, Вчив трудитись — працювати?\nІ дівчинка: Мати.\nХто за руку нас веде, Як у свято в церкву йде? Хто молитви нас навчає, В Бога долі нам благає? Хто вчить старших поважати?\nІІ хлопчик: Мати.\nІ дівчинка: Хто життя свого за нас Не жаліє в кожний час? Хто нас вчить у світі жити, Вірно Рідний Край любити, Рідну мову шанувати?\nБраття, сестрички мої, Не забудьмо ж її слів!\n«Смішинки» «А я мамі…»\nА я мамі помагав і на кухні прибирав Так я посуд перемив, що тарілки перебив\nРаз у рік, на свято мам, я у руки віник взяв. Залишилося від нього три соломинки всього.\nОсь почистити на свято думав сковорідку я, А тоді чотири дні мене мила вся сім’я.\nВ нас сьогодні в мами свято, і нас на кухні тато. Тато так обід варив, мало кухню не спалив .\nМи салат святковий з братом готували мамі в свято: Коли котик скуштував, цілий день і ніч нявчав.\nНаймиліші, найдобріші, дуже любимо ми вас. А тепер ловіть скоріше поцілуночки від нас!\nПісня « Старі фотографії» (Слайди)\nЧи є в світі що світліше як мамині очі, Що все зоріють за дітьми вдень і серед ночі?\nЧи є в світі щось миліше, як мамині руки, Що дитину обіймають навіть в дні розлуки?\nЧи є в світі щось щиріше, як серденько мами? Яке б’ється для дитини днями і ночами?\nЧи є в світі щось дорожче, як мама кохана, Що трудиться для дитини з ночі і до рана?\nМамо люба, мамо мила, мамо золотенька, Я люблю тебе, матусю, я твоя маленька!\nОбніму тебе за шию, притулюся до личка Ти мене пригорнеш, люба, я ще невеличка.\nТи ж мене усе голубиш,сонечком взиваєш. Все для мене, а про себе завжди забуваєш.\nАсоціативний кущ «Мама»\nКоли ти поруч, рідна ненько, Нічого в світі не страшно. І б’ється рівно в нас серденько, Біда і горе всіх мине.\nНічого кращого немає, Коли маленького тебе Матуся рідна обнімає, Покаже небо голубе.\nВсього нас матінка навчає, Щоб добрі, чемні ми були. Любов’ю щиро зігріває, Щоб ми в цей світ людьми ішли.\nІ вчить завжди добро творити, Веде за руку в майбуття. Ну, як же маму не любити, Вона ж мені дала життя!\nПісня «Сонечко проснулось»\nМамина молитва, як любов свята . Мамина молитва В дітях вироста. Помолюся Богу В світанковий час, Щоб усі тривоги Обминали нас.\nНавчіть мене молитись, мамо, Не за себе—за цілий світ. Не словом—Вашими піснями, Що Ви плекали стільки літ. Навчіть мене людей любити Без заздрості і без образ, Щоб в глибині очей відкритих Вогонь довіри не погас.\nВчитель: Немає щастя більшого для мами, Як в дивосвіт вести своє дитя. І захищати серцем і руками Малу й тендітну свічечку життя.\nЩоб променилась вічно, не вгасала, Несла у Всесвіт світло і тепло.\nТа щоб дитина добру долю мала, І в щасті й радості дитя зросло.\nМолитву шепче трепетно вустами, У Бога просить за своє дитя. І захищає серцем і руками, Малу й тендітну крихітку життя.\nМатір Божа, для світу єдина. Ти заступниця наша свята. Доля в Тебе була непроста. Народила Ти Божого сина.\nМатір Божа, свята і єдина. Перед іменем чистим Твоїм, Перед образом, нам дорогим, Опускаємось ми на коліна.\nВедуча1: Сьогодні, як дві тисячі років тому на Голгофі, стоїть мати і молиться, просить у Господа благословення для своєї дитини.\n-Пошли, Боже, нашим дітям щастя, здоров’я, милосердя й добра.\n-Світлого розуму й мудрості у житті.\n-Навчи їх завжди бути слухняними.\n-Бережи наших діток від всякого гріха у цьому світі.\n-Віри, любові й надії пошли, Боже!\n-Благослови , Господи, їхнє життя!\nКоли буває важко на душі, Промов, матусе, хоч півслова- І згасне біль, розсіються дощі, І сонце усміхнеться знову. Кохана мамо, ти — найкращий друг, Моя пораднице єдина. Я мовчки притулюсь до твоїх ніжних рук- В очах побачу небо синє…\nВедуча 1: Я знаю, що життя твоє важке- Біда і жаль, туга і тривоги… Але ніхто не любить так мене. Як ти, дана мені від Бога. Матуся приголубить в мить біди, Розділить всі важкі дороги . Спасибі, рідна, що ти у мене є .\nДівчинка: Спасибі вам, рідні мами За те, що сьогодні з нами. До вас наше щире слово: Разом: Матусі, будьте здорові! Бува ж і так, тож скажемо прямо, Що через нас сумують мами. То ж всі сьогодні просимо вас Разом: Пробачте, любі мами нас!\nВедуча 1: Що ж, пам’ятаймо, милі діти, Пам’ятаймо завжди з вами, Що для нас в цілому світі Найдорожчі наші мами.\nВедуча 2: І маленьким, і дорослим- Все дають вони з любов’ю Ніжне серце, світлий розум, Сили нашому здоров’ю.\nМатусю наша, ми це знаєм: Багато ангелів є в Божім раю, Та на землі лише один між нами — Це наша мама!\nКазка «Коли Бог творив маму »\nМамина сльоза… Це любов і турбота, це радість і горе, це біль і розрада, які вона переживає разом зі своєю дитиною, а часто замість своєї дитини. Адже в її серці горить священний вогонь божої ласки—любов до дитини.\nЗроблений нами крок — Мами сльоза, усмішка, Бачить її тільки Бог Серед нічної тиші.\nВедуча 1:Мама, матуся… Скільки спогадів і тепла таїть це дивовижне слово, яким називаємо найближчу, найдобрішу, найкращу, наймилішу, найріднішу для кожного з нас людину.\nДівчинка: Дорогі мами, Хай Бог охороняє Вас від злого, Хай світить сонце і колосяться жита, Щоб ви були щасливі і здорові,\nВиховний захід "Парад писанок"\nВиховний захід "Гра - подорож на планету книг".\nВиховна людина "Людина починається з добра"


Орест Кавецький з робочим візитом перебував у Задвірнянському старостинському окрузі – Золочівська районна рада\nОрест Кавецький з робочим візитом перебував у Задвірнянському старостинському окрузі\n19.10.2021 rada Zolochiv Новини\n🔷Сьогодні,19 жовтня, голова Золочівської районної ради Орест Кавецький з робочим візитом перебував у Задвірнянському старостинському окрузі Красненської територіальної громади.\n☑Основним було огляд недіючого приміщення дитсадка. Тут планується провести реконструкцію та в майбутньому відкрити дошкільний навчальний заклад на 120 місць. Вартість робіт більше 20 млн. грн. Без підтримки держави та Львівської обласної державної адміністрації не обійтися.\n☑Проект подається на конкурс програм та проєктів, які можуть реалізовуватись за кошти державного фонду регіонального розвитку.\n☑Також, в рамках візиту, оглянуто Задвірянський ОЗЗСО І-ІІІ ст., у якому навчається 245 учнів та працює 35 педагогів; сільський спортзал, де цьогоріч реалізовується проект місцевих ініціатив із заміни вікон; сільську лікарську амбулаторію, у якій потрібно до зими відремонтувати димоходи та полагодити дах.\n☑Керівництво районної ради поспілкувалися з місцевим активом: старостою Задвірнянського старостинського округу Едуардом Марціняком та директором школи Антіном Максимівом.\nІван Закала взяв участь у всеукраїнській робочій онлайн-нараді з актуальних питань діяльності районних рад\nДень народження святкує голова Буської міської територіальної громади Ростислав Сліпець


Галоўная ➠ Покриття ➠ Основні етапи будівництва будинку з бруса\nОпубліковано: Субота, 05 серпня 2017, 22:43\nБезсумнівно, практично всі мріють про власному будинку, розташованому за містом. Але далеко не всі розуміють, а також беруть до уваги, наскільки важливо своєчасно ознайомитися з основними етапами, щоб не допустити серйозних помилок, які спричиняють надмірні витрати, наприклад, на www.sintegral.ru.\nПідбираючи ділянку, який надалі буде використовуватися, необхідно орієнтуватися не тільки на фінансовий аспект. Фахівці рекомендують попередньо провести спеціальний аналіз, що дозволяє встановити глибину, на якій розташовуються підземні води, тип самого ґрунту, тощо. Ці дані вам потрібні для того, щоб підібрати найбільш вдалий фундамент, правильно розташувати гідроізоляцію, інші матеріали.\nПеред зведенням також варто підготувати проект. Так, можна буде відразу ж встановити необхідну кількість матеріалу для будівництва, підібрати оптимальні шляхи для реалізації, підготувати інструменти, обладнання. До складання можна залучити майстрів, скористатися відповідними програмами.\nДалі можна переходити до підготовки фундаменту. Як правило, під будови з деревини встановлюють стрічкові, опорні типи. Наприклад, якщо будинок буде мати мінімальну вагу, то краще скористатися опорними типами, оскільки їх монтаж потребує мінімальних вкладень. Як тільки його підготовка буде здійснена, можна переходити до безпосереднього монтажу обв'язки.\nДалі здійснюється підготовка самого зрубу, а також його монтаж. Дана процедура відносно проста, швидка, оскільки на виробництві застосовуються високотехнологічне обладнання. Але при цьому почекати з іншими роботами після монтажу все ж доведеться, так як потрібен час на усадку. В залежності від того, який саме брус вами застосовується, процес може тривати 7-12 місяців.\nПокрівельна система встановлюється по закінченню усадочного процесу. Для досягнення необхідного рівня надійності спочатку монтується решетування, попередньо оброблена відповідними захисними складами. Потім йде гідроізоляція, утеплювач і вибраний вами покрівельний матеріал.\nМонтаж дверних, віконних конструкції, укладання обраного підлогового покриття, а також оздоблення стін здійснюється на фінальному етапі.


Багато людей намагаються задовольнити чужі очікування – психотерапевт з Тернополя | Про Те\n24, Травень, 2022, 6:52\nжиття Багато людей намагаються задовольнити чужі очікування – психотерапевт з Тернополя\n26 жовтня у світі святкували день любові до себе. Дехто вважає, що це свято тих, хто любить побути на самоті. Тож чи вистачає тернополянам любові до себе? Живемо так, як хочемо чи зраджуємо самі собі, наступають на власне горло? Психотерапевт Наталія Гаєвська розповіла, що буває, коли людина відмовляється від власних інтересів і хобі, намагаючись догодити іншими.\n– Якщо ми самі собі зраджуємо, – розповідає психотерапевт. – Якщо самі собі стаємо на горло, то як ми будемо сприймати те, коли хтось ставатиме нам на горло? Лояльно. Якщо я легко поступаюся своїми потребами, своїми інтересами і коли хтось буде це робити зі мною, як я це сприйматиму? Толерантно. Це дуже нелюбиме для мене слово – толерантно.\nНаталія Гаєвська каже, що в таких випадках потрібно самим собі чесно відповідати на правильні запитання.\n– Перше, – продовжує психотерапевт. – Тоді, коли я зраджую собі, чиї очікування я намагаюся задовольнити? Друге. Чому для мене настільки важливо задовольнити очікування саме цих людей? І там уже чітко можна простежити. Чиї саме очікування хочемо виправдати? Варіантів багато – це очікування мого батька, мами або очікування свекрухи – для того, щоби вона на мене, наприклад, не злилася. Очікування чоловіка –щоби він краще ставився.\nНа цьому, як каже пані Наталія, запитання ще більше прояснюють ситуацію.\n– Чому для мене це настільки вагомо – задовольнити ці всі очікування? – продовжує Наталія Гаєвська. – Невже я не можу обійтися без того, щоби не задовольняти чиїхось очікувань? Яке місце або задоволення цих очікувань займають у моєму власному житті? Чому це для мене стало настільки важливим? Можливо, я боюся, що мене відштовхнуть? Можливо, я боюся залишитися сама чи сам? Можливо, я боюся, що моя кохана людина піде до когось іншого? Можливо, я боюся, що мене будуть вважати погано жінкою, поганою мамою? І пішло-поїхало…\nПсихотерапевт каже, що дуже важливо усе виписати і потім проаналізувати.\n– Згодом ще себе запитати – наскільки очікування цих людей щодо мене є реалістичними? – додає Наталія Гаєвська. – І чи не занадто величезну ціну я плачу за ці крихітки, які я отримую? Це ж, як крихти, які падають зі столу. Ми їх беремо, а натомість вкладаємося, вкладаємося і вкладаємося… Я хочу, наприклад, щоби до мене начальник, свекруха чи дружина добре ставилися, але в дійсності плачу за це колосальну ціну. Мені потрібно робити щось додаткове, ходити на город, відмовитися від того, що я люблю і відповідати якимось їх очікуванням.\nТакож є ще одне запитання, яке задаю клієнтам, які приходять до мене з цією проблемою. А чиє життя ви насправді проживаєте? Те, що не своє, це зрозуміло. А чиє ж? І тут люди починають інші речі розказувати – а моя мама колись хотіла, щоби я те і те робила, а мій тато ще чогось хотів і так далі… Тут вже потрібна серйозна, глибинна робота над собою. Але, власне, треба починати з цього – чиї очікування мені необхідно задовольнити і чи дійсно мені це необхідно?\nКоли ми починаємо відповідати на ці запитання і трохи розставляти певні пріоритети у власному житті, розуміти цінності свого життя, багато що стає на свої місця, – вважає Наталія Гаєвська. І водночас стаються зміни.\n– Усі наштовхуються на підводний камінь, – продовжує психотерапевт. – Це те, що взаємостосунки будуть змінюватися. Коли я перестаю відповідати чиїмось очікуванням, ця людина або йде з мого життя, або наші стосунки виходять на вищий рівень. Одне з двох. Але для того, аби стосунки вийшли на вищий рівень, потрібно, щоби й інша людина була зацікавлена. Та все ж якщо ви перестаєте зраджувати собі, то виграєте в будь-якому випадку. Навіть якщо ця людина іде з нашого життя. Прийде інша людина, яка буде більше підходити вам, яка буде краще доповняти вас. Бо які би ми не були цілісні, все одно ми доповнюємо одне одного.\nЙдеться про те – наскільки ми цінуємо час нашого життя. Думаємо, що в нас попереду ледь не тисяча років – я тут потерплю, тут потерплю. А тут раз – і виповнилося 60 років. Все. Вже нема куди терпіти. Жінки у такому віці – найважчі мої клієнтки. Час минув, а поїзд уже пішов. У такому віці люди дуже важко переносять цей розпач і відчай. Тож чиє життя ми проживаємо?\nпопередня статтяУ Тернополі пропонують порятунок від росту цін на газ\nнаступна статтяЧому багатьох жителів Тернопільщини тішать ті, хто не отримує субсидій через заробітчан


Катерина Дідик » Молодь за здоров'я Катерина Дідик – Молодь за здоров'я\nВсі публікації користувача\tКатерина Дідик\nВідбулись парламентські слухання “Молодь за здоровий спосіб життя”\nНовини Катерина Дідик 12.11.2010, 12:10\n3 листопада в Верховній Раді України відбулись парламентські слухання про становище молоді в Україні за підсумками 2009 року на тему “Молодь за здоровий спосіб життя”.\nНа слуханнях Міністр у справах сім’ї, молоді та спорту України Равіль Саффіулін виступив з презентував інформаційно-просвітницькі матеріали підготовлені у межах Державної доповіді Президенту України, Верховної Ради та Кабінету Міністрів.\nДоповідь спрямована на висвітлення таких питань:\nспосіб життя української молоді, як один з визначальних факторів стану соціального, фізичного та психічного здоров’я;\nвплив соціально-економічних, культурних та інтеграційних процесів, що нині відбуваються у державі, на спосіб життя української молоді;\nаналіз нормативно-правової бази і діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, громадських організацій щодо створення середовища, сприятливого для формування здорового способу життя молодого покоління;\nоцінка передумов та шляхів впровадження цілісної системи формування здорового способу життя в Україні.\nВРУ, доповідь, дослідження, здоровий спосіб життя, Міністерство України у справах сім'ї молоді та спорту, міністр\nЯк краще налаштувати свій організм на зимовий час.\nДослідження та цікаві факти, Корисні поради Катерина Дідик 14.10.2010, 11:08\nПершим ідея переводити стрілки годинника прийшла до Бенджаміна Франкліна. В 1874 році, під час свого перебування у Франції, він написав анонімне послання до парижан, у якому їм пропонувалось вставати і лягати на годину раніше, щоб економити свічки та ефективніше працювати. Його пропозиції все ж не дійшли до уряду, на відміну від листів наступного, більш активного прибічника переводу стрілок. Гольфіст та наїзник Уїльям Уіллет вигадав літній час, коли здійснював ранкову кінну прогулянку. Проїжджаючи повз британські сільські поселення, що були занурені у сон, він вирішив, що залишатися у ліжку, коли сонце вже давно зійшло – це розкіш. Тому, через два роки, у 1907-му, він опублікував заклик, у яком запропонував уряду Великобританії перевести стрілки на годину вперед. Однак економічний ефект, що очікувався від такого переходу, був на стільки малий, що уряд рік за роком відхиляв пропозицію Уіллета. Винахідник літнього часу помер в 1915 році, не доживши одного року до втілення своєї ідеї.\nдослідження, здоров'я, час\nЩо треба обов’язково знати про молоко та інші молочні продукти?!\nІнформація, Раціональне харчування Катерина Дідик 4.10.2010, 14:17\nМолоко та кисломолочні продукти – важливе джерело кальцію, калію, фосфору, інших мінеральних речовин, а також безлічі вітамінів і білка.\nСкільки потрібно молока?\nДобову потребу людини в кальції – близько 500 мг – можна отримати з півлітра молока. Оскільки на вміст мінеральних речовин жирність молока не впливає, для отримання кальцію можна пити і цілісне, і низькокалорійне знежирене молоко.\nКальцій організм отримує також з кисломолочних продуктів. У кефірі, ряжанці і кисляку його приблизно стільки ж, скільки і в молоці.\nА рибофлавіну – він же вітамін В2 – в молоці міститься 0,15 мг на 100 г. Склянка молока продукту може забезпечити денну потребу дорослої людини в цьому вітаміні.\nВисновок: пийте хоча б пару стаканів молока або кисломолочних продуктів на день.\nздоров'я, здорове харчування, молочні продукти\nЗапрошуємо на тренінг для тренерів!\nНовини Катерина Дідик 23.09.2010, 10:52\nЦентр здорового способу життя та Молодіжна Студія “Молодь обирає здоров’я” запрошує активних молодих людей, які хочуть вчитись і їх цікавить здоровий спосіб життя та тренерство долучитись у листопаді місяці цього року долучитись до тренінгу для тренерів з формування здорового способу життя.\nЗаняття почнуться по мірі того, як набереться група!\nМолодіжна Студія, тренінг, центр здорового способу життя\nПерелік тренінгів які проводить Молодіжна Студія “Молодь обирає здоров’я”\nАнонси, Новини Катерина Дідик 16.09.2010, 10:51\nМолодіжна Студія «Молодь обирає здоров’я» Центру здорового способу життя Державного інституту розвитку сім’ї та молоді пропонує наступну тематику тренінгових занять:\n„Формування здорового способу життя в молодіжному середовищі ”\nМета: ознайомити учасників з поняттями «що таке здоров’я», «здоровий спосіб життя», «складові здоров’я»; сформувати відповідальне ставлення до власного здоров’я; активізувати внутрішній потенціал для протистояння негативним звичкам, визначити, які кроки потрібно робити для того аби залишатися здоровим та успішним. Набуття навичок щодо проведення інтерактивних вправ та занять;\nМолодіжна Студія, тренінг\nДержавна політика країн Росії, Білорусії та Казахстану в сфері здорового способу життя.\nДослідження та цікаві факти Катерина Дідик 12.09.2010, 15:09\nВсі країни на пострадянському просторі ведуть ефективну політику спрямовану на зміцнення здоров’я населення, покращення демографічної ситуації, розвиток фізичної культури і спорту та формування здорового способу життя. Ми будемо говорити про такі країни, як – Білорусія, Росія та Казахстан.\nВ Білорусії та Казахстані за збереження здоров’я відповідає – Міністерство охорони здоров’я, в Росії – Міністерство охорони здоров’я та соціального розвитку.\nПолітика кожної держави різна, але в кожній з країн до питань здоров’я відносяться досить серйозно.\nдержава, дослідження, здоров'я, здоровий спосіб життя, політика\nАнонси, Новини Катерина Дідик 6.09.2010, 16:33\nМолодіжна Студія “Молодь обирає здоров’я” запрошує всіх бажаючих долучитись до її роботи.\nЯкщо ви хочете розвивати свої лідерські, комунікативні, організаційні та креативні вміння, якщо ви ініціативні та маєте бажання отримати безцінний досвід волонтерської та тренінгової роботи, якщо ви свідомо ставитися до збереження та зміцнення власного здоров’я та здоров’я тих, хто вас оточує, тоді вам до нас!!! 🙂\nЗ 25 вересня Молодіжна Студія починає активну діяльність по створенню своїх осередків в навчальних закладах міста Києва!!!!\nЛітні канікули Молодіжної Студії!\nНовини Катерина Дідик 6.09.2010, 15:38\nПротягом літа Молодіжна Студія «Молодь обирає здоров’я» продовжувала свою діяльність та проводила тренінги й заняття для дітей та молоді.\nТак, члени Студії в липні місяці брали участь в дитячому таборі «Юний романтик» (Одеська область) в ролі вожатих та проводили інтерактивні заняття для школярів.\nМолодіжна Студія, молодь, тренери, тренінг\nВітаємо з Днем Знань і початком осені!!!\nНовини, Події Катерина Дідик 1.09.2010, 7:08\nСвято 1 вересня завжди залишається в пам’яті кожної людини. Хтось асоціює його зі шкільними роками, комусь більше запам’яталися часи навчання у ВУЗі, а хтось можливо більше хвилювався, коли сам вперше йшов на свій власний урок. Втім 1 вересня це Всенародне свято, адже дякуючи саме знанням людина змогла досягти сучасного розвитку.\nОтже з нагоди Дня знань вітаємо усіх з початком навчального року. Бажаємо міцного здоров’я, впевненості у власних силах та прагнення до нових знань та розвитку!\nЗ ПЕРШИМ ВЕРЕСНЯ, ДРУЗІ!!! 🙂\nДІРСМ, Молодіжна Студія, свято, центр здорового способу життя\nСекс та алкоголь: народні гуляння як найкоротший шлях до виродження нації\nІнформація Катерина Дідик 11.08.2010, 9:50\nНаціональні гуляння – найкоротший шлях до виродження нації, п’яного зачаття та як наслідок скаліченого життя дитини!\nаборт, алкоголь, народжуваність, репродуктивне здоров'я


УВАГА! Обмеження у роботі ЦНАП у зв’язку з оголошенням карантину | Сіверська міська рада (ОТГ)\nСіверська громада » Центр надання адміністративних послуг » Новини ЦНАП » УВАГА! Обмеження у роботі ЦНАП у зв’язку з оголошенням карантину\nДата: 18.03.2020 10:49\nМіський центр надання адміністративних послуг на період загальнонаціонального карантину через загрозу коронавірусу працюватиме в обмеженому режимі.\n- ЧЕРЕЗ ЗАГРОЗУ КОРОНАВІРУСА ВХІД ДО ВІДДІЛЕННЯ ЦНАП ТІЛЬКИ В МАСЦІ!!!\n- КАТЕГОРИЧНО ЗАБОРОНЯЄТЬСЯ ВХІД ЛЮДЯМ З ОЗНАКАМИ ЗАХВОРЮВАННЯ!!!\n- УТРИМУЙТЕСЬ ВІД ВІДВІДУВАННЯ ЦНАП БЕЗ НАГАЛЬНОЇ ПОТРЕБИ.\n- БІЛЬШЕ, НІЖ 5 ЧОЛОВІК НЕ ЗНАХОДИТИСЯ В ОДНОМУ ПРИМІЩЕННІ.\n- ВІДСТАНЬ МІЖ ВІДВІДУВАЧЕМ та АДМІНІСТРАТОРОМ, ПІД ЧАС ПРИЙОМУ, ПОВИННА БУДИ НЕ МЕНЬШЕ ОДНОГО МЕТРА.\nВарто зауважити, що суб’єкти надання адміністративних послуг призупиняють надання консультацій у приміщенні ЦНАП до 3 квітня 2020 року. Всі питання консультаційного характеру ви можете отримати за телефоном: 050-51-97-736


Browsing by Author Левчук, Ольга Богданівна\n2013 Дія протимікробних препаратів складного походження Мельник, Володимир Семенович; Баті, Вікторія Віталіївна; Левчук, Ольга Богданівна; Бойко, Надія Володимирівна\n2012 Микробиота ротовой полости детей с заболеваниями тканей пародонта и кариесом зубов. Мельник, Володимир Семенович; Дячук, Едіта Йосипівна; Левчук, Ольга Богданівна; Казакова, Римма Вікторівна; Бойко, Надія Володимирівна\n2013 Особливості мікробної безпеки традиційних страв із рослин Мудрик, М.Р.; Кутчак, І.І.; Петров, В.О.; Баті, Вікторія Віталіївна; Маркуш, Наталія Василівна; Левчук, Ольга Богданівна; Бойко, Надія Володимирівна\n2010 Рецензія на навчальний посібник для студентів вищих навчальних закладів. Мартиненко О.І. "Методи молекулярної біотехнології: Лабораторний практикум" Ніколайчук, Віталій Іванович; Шарга, Борис Михайлович; Левчук, Ольга Богданівна


День народження фірмового магазину Dnipro-M в Києві ᐉ вул. Біломорська, 6\nДень народження фірмового магазину Dnipro-M у Києві\nНаш фірмовий магазин у Києві (вул. Біломорська, 6) скоро відсвяткує свій день народження. Запрошуємо на наше свято, яке відбудеться з 25 по 27 червня. На Вас чекають розіграші призів, конкурси, подарунки, майстер-класи та багато іншого.\nСеред усіх покупців з чеками на суму від 500 грн. ми розіграємо цінні призи, головними з яких стануть перфоратор та мережевий дриль-шуруповерт. І це буде не один, а цілих три розіграші (по одному на кожен день свята):\n25 червня: маркер, захисні рукавички, рулетка Dnipro-M Profit 5 м * 19 мм;\n26 червня: захисні рукавички, будівельний степлер Dnipro-M BS-614/3М 6-14 мм в комплекті зі скобами гартованими оцинкованими Dnipro-M 14 мм, мережевий дриль-шуруповерт Dnipro-M TD-60;\n27 червня: будівельний рівень Dnipro-M Profit 800 мм з магнітом, перфоратор прямий Dnipro-M RH-100, секретний приз (створений на майстер-класі).\nВсі розіграші відбудуться рівно о 15:00. Присутність учасників обов'язкова!\nЗа заповнення анкети покупця ми даруємо 50 бонусних гривень, якими можна буде розрахуватися при покупці в наших магазинах. Також за заповнення анкети ми даруємо приємні подарунки – витратний інструмент.\nМайстер-класи для всіх\nУ дні нашого свята будуть проводитися захопливі майстер-класи:\nпо роботі з перфоратором.\nТакож для всіх відвідувачів будуть діяти тестові зони:\nтестування та презентація ручного інструменту;\nтестування акумуляторної лінійки;\nМи чекаємо Вас 25-27 червня за адресою: м. Київ, вул. Біломорська, 6 (навпроти головного входу в ТЦ «Даринок»).


Мовна економіка | Тронка\nАндрій Чабан: історія людини у війні →\nPosted on 18 Липня 2012\tby Taras Tronka\nТут в коментарях до попередньої мовної статті мій тезко влучно зауважив, що варто купляти якісний український продукт, а не аби що, і тим самим зачепив досить важливу тему, за що я йому вдячний.\nЗвичайно, саме тому я приділив добряче часу для того, щоби навести конкретні приклади якісних українських видань – більшість із них я можу рекомендувати, оскільки сам їх читав/читаю або передплачував/передплачую.\nРазом з тим, тут варто розуміти, що якісний український інформаційний продукт не з’явиться нізвідки. Більш популярні часописи російською витягнуть на себе найкращі українські кадри, які, у свою чергу, зроблять ці часописи ще якіснішими. Економіка і приватний інтерес – основа всього, і з часів Сміта і Маркса тут нічого не змінилося.\n«Галицькі контракти» стали російськомовними «Контрактами», думаю, саме через те, що при однаковій якості із, скажімо, «Бізнесом», мали значно меншу аудиторію (і доходи). Доки їх було тільки двоє на всю країну – конкурували ще сяк-так. А щойно в Києві з’явилося ще пара якісних російськомовних бізнес-тижневиків – конкуренція загострилася, і «ГК» порвали, як тузик віхтика. Інший приклад – журнал «Новинар», який був започаткований видавцем як, грубо кажучи, україномовна альтернатива «Корреспондента». У результаті «Новинар» накрився з початком кризи, а «Корреспондент», хоч і змінив власника, продовжує виходити.\nОтже, маємо зачароване коло: бізнес не хоче вкладати гроші в україномовні видання та україномовних авторів, бо немає попиту від споживачів саме на українську (точніше, він значно менший від російської), натомість споживачі не бажають платити гроші за україномовні видання, які в тому чи іншому сенсі поступаються російськомовним аналогам.\nІ рвати це коло треба з обох боків – як з боку виробника, так і з боку споживача. Іншими словами, розцінювати україномовність видання як додаткову цінність друкованої продукції – нарівні із якісною поліграфією та якісним змістом. На жаль, давно минули часи Громади і «Просвіти», коли більшість українських видань фінансувалися саме таким чином – який-небудь Іван Франко або Михайло Грушевський оголошував про створення нового часопису, збирав із небайдужих людей передплату на рік вперед – і видавав.\nВласне, ця стаття і написана для людей, яким мова небайдужа. Вуличні протести не створять постійного україномовного культурного середовища. Голодування не нагодують україномовних авторів і журналістів. А десять тисяч українців, які передплатять «Тиждень», «Країну» або «Сучасність», створять цілий україномовний сектор економіки, нагодують десяток конкретних українських родин і змусять бізнесменів замислитися, чи не спробувати запустити й собі щось україномовне. Буде два таких «Тижні» – буде між ними конкуренція, буде і якість. Але ж із чогось таки треба починати, і починати, як вже казалось, з обох боків.\nНаостанок ще один приклад: одна знайома літня пані – радянська українка, яка переїхала жити до Фінляндії, кілька разів із подивом переповідала історію з тамтешнього супермаркету: такі самі літні пані-фінночки, роздивляючись огірки на полицях, ретельно вишукували ті, що марковані фінським прапором, і, задоволено поокавши одна до одної, брали саме їх, хоча поруч лежали імпортні звідкись із Польщі чи Прибалтики, удвічі дешевші. Це відбувалося ще років десять тому. Знаю – аналогія не бездоганна – але суть, я думаю, від цього не міняється. Де зараз ми, а де зараз фіни – усім відомо.\nОпубліковано у бізнес / економіка, культурне, скажу від себе | Теґи: про мову. | Додати в закладки: постійне посилання на публікацію.\n4 Responses to Мовна економіка\n19 Липня 2012 о 10:05\nГолодування нікого не нагодують, Ви абсолютно праві. Але боюся, мало кого нагодує і передплата.\nось приклад: “Українська культура”, що виходила кілька десятиліть, а нещодавно її колектив дружно пішов у відставку. Ви думаєте, їх хтось кликав назад? Гггг: пан міністр посадовив свою 22-річну племінницю, дав якийся транш, і наступне число таки вийшло – у кращих традиціях брежнєвізму.\nне хочу годувати такі родини. вони без нас прохарчуються, не бійтеся.\nЩе приклад. Я десь із рік тому писала у себе в блозі про “Культуру і життя”. дали бабла – швиденько надрукували якуся хрєнь із купою граматичних помилок на крейдованому папері. дали роботу своїм же, “прісосавшимся”. я так і сказала вголос, знайшовши кілька недругів.\nну та Бог із ними. от як відділити перших від других? чесних робітників від розпилювачів б’юджетику? можете мені сказати?\n21 Липня 2012 о 07:57\nЧесно кажучи, не бачу проблеми. Робити, як це завжди робилося:\n– по-перше, куштувати продукт перед передплатою;\n– по-друге, орієнтуватися на особу видавця / головного редактора, а також провідних авторів. От, наприклад, якби Іван Малкович оголосив про створення дитячого журналу за участю Сашка Лірника – хто би утримався від передплати? :)\n– по-третє, бути співпричетним до творення нового продукту: або писати/малювати для нього самостійно, або мати серед авторів друзів і поширювати інфу у соцмережах.\nЗрештою, ви ж самі все чітко описали: від “пильщиків” тхне за версту, а читати (а то й тримати у руках) їхній продукт неможливо. Як на мене, одразу видно, коли людина ще не вміє, але дуже старається (за рівнем щирості та ентузіазму), і коли хтось “відбуває номер”. Перших треба всіляко підтримувати, хоча б добрим словом, а про других – як про покійників :)\nЗнову ж, вказані проекти виходять із засади, що якісна україномовна журналістика/періодика не може бути прибутковою (або бодай самоокупною) справою. Я же думаю, що це очевидна неправда. Просто так склалося, що україномовна частина населення України значно поступається російськомовній в управлінських та підприємницьких навичках, але це справа наживна. Зрештою, ніхто не заважає підрядити на українську справу іншомовного менеджера/підприємця, і я знаю трохи вдалих прикладів як і з давньої, так і недавньої історії.\nП.С. Так, я розумію, що зараз взагалі іде глобальне зменшення друкованої періодики, але суть від того не міняється – в інтеренеті вже 15-20 мільйонів українців, більшість з яких укрмову розуміють, так що ринок достатній :) Та ще й лишається значна частина фріків типу мене, яким тримати журнал в руках приємніше, ніж дивитися його з монітору :)\n10 Червня 2015 о 15:54\nПоляки розвинули тему: Мова – це гроші. На українській російськомовності Росія заробляє мільярди. http://lifeinvest.com.ua/index.php/kreativ/6198-mova-tse-groshi-na-ukrajinskij-rosijskomovnosti-rosiya-zaroblyae-milyardi\n10 Червня 2015 о 16:01\nЦитата: “Україна є настільки великою країною і настільки важливою з ділової точки зору, що має потенціал, щоб іноземці масово вивчали саме українську мову як іноземну. Адже в такій Польщі, Словаччині, Австрії чи Німеччині на ринку праці потреба сотень тисяч осіб, котрі так чи інакше будуть працювати з українським клієнтом чи партнером – і разом із економічною євроінтеграцією потреба в них буде ще більшою. Якщо б Україна була хоча б в 70% україномовна – ці люди вивчали б саме українську мову як іноземну, а процес їх підготовки дав б української економіці величезний стимул. Бо це – і посади для українських лекторів (заробітчани могли б нарешті давати мовні уроки, замість прибирати), і екскурсії в Західну Україну для вдосконалення мови, і закупівля українських книжок, газет, журналів, навчальних посібників, і нарешті – відвідування українських сайтів і розвиток українського інтернет-бізнесу, а не російського”.


Чоловік мало не згорів, спалюючи сміття. Патруль. Телеканал «Рівне 1»\nЧоловік мало не згорів, спалюючи сміття\n26.04.10, 1491 переглядів\nВ селі Залісся, Здолбунівського району місцевий мешканець отримав опіки ІІ-ІІІ ступенів. Працюючи на подвір’ї Володимир палив сміття. Аби швидше справитися долив у багаття бензину, від чого й постраждав. Загорівся його одяг.\nЧоловіку вдалося самотужки загасити вогонь та звернутися за допомогою до медиків. Його доправили у Здолбунівську центральну лікарню, а згодом в опіковий центр обласної лікарні. Нині стан чоловіка стабільний – середньої важкості. У нього опіки обличчя, шиї та спини.\nРятувальники закликають жителів Рівненщини бути обережними при розведені кострів. За останні тижні внаслідок необережного поводження з вогнем під час спалювання сухої трави та сміття сталося 22 пожежі збитки від яких складають понад 300 тисяч гривень.


Читать онлайн "Артеміс Фаул. Розум проти чарів" автора Колфер Оуэн - RuLit - Страница 2\n— Свята правда! — Нгуєнові плечі обвисли. — Разюче!\n— Навряд чи так уже разюче. Невже ви гадаєте, що досить нацупити подертого фартуха — і ви вже й офіціант?\nНґуєн сів і налив собі м’ятного чаю в крихітну порцелянову чашечку.\n— Ковтніть спершу інформації про нашу оснащеність зброєю, — провадив Артеміс. — Особисто я не ношу зброї. А от Лаккей, мій… е… лакей, має: «Зігзауера» в наплічній кобурі, по одному метальному ножу в халявках черевиків, великокаліберного двозарядного міні-пістолета — в рукаві, гарроту — в наручному годиннику та ще три гранати паралізуючої дії, в різних кишенях. Чи не забув я часом чого, Лаккею?\n— Забули про кийка, пане.\n— О так! Ще ж він ховає під сорочкою добрячого кийка, начиненого кульками з підшипників.\nТремтливою рукою Нґуєн підніс чашечку до губів.\n— Та не хвилюйтеся, пане Ксуане! — посміхнувся Артеміс. — Ми не збираємось застосовувати всю ту зброю до вас.\nНґуєн чогось не дуже підбадьорився.\n— А взагалі всі ці цяцьки не дуже й потрібні, — незворушно провадив Артеміс. — І без них Лаккей міг би знешкодити вас сотнею різних способів. Хоча, я певен, вистачило б і одного-єдиного.\nТа Нгуєн і так уже вибивав зубами чечітку. Бо Артеміс, чого гріха таїти, вмів справляти враження. Блідий підліток із владними манерами й мовою сильного дорослого чоловіка, що звик повелівати. Звісно, Нгуєнові вже доводилося чувати ім’я «Фаул». Ще б не чувати! Хто тільки його не знав у міжнародному злочинному товаристві. Але ж він гадав, що матиме справу з Артемісом-старшим, а не з оцим хлопчиськом. Хоча слово «хлопчисько» якось не клеїлося до цього понурого типчика. А той здоровило, Лаккей? Таж своїми ведмежими лапищами він легко, мов суху паличку, зламає хребта людині. Треба мерщій тікати від цієї чудної парочки! Великі гроші? Та хай хоч сто тисяч дають — життя дорожче!\n— А зараз — до справи, — мовив Артеміс, викладаючи на стіл мініатюрного диктофона. — Ви відгукнулися на наше оголошення в Інтернеті.\nНгуєн кивнув головою, несподівано для самого себе молячи Бога, аби його інформація виявилася правдивою.\n— Авжеж, добродію… пане Фауле! Те, що ви шукаєте… я… ну, знаю, де воно.\n— Справді? І ви гадаєте, я маю повірити вам на слово? А що, коли ви заведете мене просто в пастку? Ворогів у моєї родини вистачає.\nТут Лаккей хвацько піймав у повітрі москіта, що посмів важити на вухо його юного господаря.\n— Ні-ні, що ви! — залепетав Нгуєн, дістаючи свого гаманця. — Ось, погляньте.\nАртеміс уважно вивчив полароїдний знімок. І звелів своєму серцю заспокоїтися. Виглядало начебто переконливо, але ж у наші дні можна що завгодно підробити за допомогою сучасної комп’ютерної техніки. На знімку видніла рука, простягнена з дедалі густіших шарів сутіні. Ряба зелена рука.\n— Гмм, — промимрив він. — Поясніть.\n— Це жінка. Знахарка, мешкає недалеко від вулиці Ту-До. Плату бере рисовою горілкою. Весь час п’яна як чіп.\nАртеміс кивнув головою. Виглядало таки правдоподібно. Пияцтво. Одна з небагатьох характерних рис, які він розкопав у ході свого дослідження. Хлопець підвівся, розгладжуючи бганки на білій своїй тенісці.\n— Дуже добре. То ведіть нас, пане Нґуєне.\nВ’єтнамець змахнув краплини поту з обвислих вусів.\n— Тільки інформація. Така була домовленість. Я не хочу зайвих проклять на мою голову.\nЛаккей елегантно схопив вивідача за шкірки.\n— Даруйте, пане Нгуєне, але давно минув час, коли ви могли вибирати: встрявати чи ні.\nІ Лаккей повів в’єтнамця, що впирався, до взятої напрокат чортопхайки на чотирьох колесах. Хоча на рівних вулицях Хошіміна (чи то Сайгона, як його й досі називали місцеві мешканці) можна було обійтися і без автомобіля, але Артеміс волів мати якомога менше контактів із тубільцями.\nДжип повз черепахою по вузьких вуличках. Жахливо повільний темп! Тим більше що сподівання в Артемісових грудях уже переростало в нетерплячку. Де взяти сил, щоб стримати це почуття? Невже ж саме зараз і закінчаться їхні пошуки? Шість разів вони кидалися на хибний слід, гасаючи туди-сюди по трьох континентах. Невже ця просякнута алкоголем знахарка і є те саме горнятко з золотом, яке слід шукати там, куди впреться рогом веселка? Скарб під веселкою з горілчаних випарів! Артеміс мано не засміявся. Це ж треба: він придумав жарт. Подібне траплялося з ним не щодня.


Українці не вірять, що їх можуть вилікувати від туберкульозу | УНІАН\nУкраїнці не вірять, що їх можуть вилікувати від туберкульозу\n15:19, 25 вересня 2007\nМайже 100% населення України знають про таку хворобу як туберкульоз. Водночас рівень обізнаності щодо симптомів на ранніх стадіях розвитку хвороби досить низький – 84% респондентів впевнені, що основним симптомом туберкульозу є кашель, тоді як на ранніх стадіях цього захворювання кашлю не спостерігають. Про це йшлося сьогодні на прес-конференції, де оприлюднили соціологічні дослідження, проведені на замовлення Благодійного Фонду СКМ “Розвиток України”.\nЯк повідомляє кореспондент УНІАН, моніторинг мав порівняльний характер – опитували мешканців з усіх областей країни (2 000 осіб) та, окремо, мешканців Донеччини (800 осіб). Метою досліджень було, зокрема, з’ясувати наскільки актуальна проблема туберкульозу в свідомості українців, як ставляться до хворих у суспільстві, а також виявлення ступеня довіри до вітчизняної медицини.\nЗа даними соціологічного моніторингу, жоден з опитаних не вірить, що захворівши на туберкульоз, зможе отримати усю необхідну допомогу за місцем проживання. Лише 28 % українців знають, що діагностика і лікування туберкульозу безоплатні, а понад 30 % вважають лікування - дорогим задоволенням. Один з парадоксів, який виявило соціологічне дослідження – люди довіряють лікарям, але не вірять у те, що їм нададуть кваліфіковану медичну допомогу. Водночас третина мешканців Донеччини вважають, що шанс захворіти на туберкульоз для них є цілком реальний. Це досить високий показник, порівняно з іншими регіонами країни.\nЩодо ставлення до хворих на туберкульоз, то понад половини опитаних на запитання: “Чи прийняли б Ви на роботу людину, хвору на туберкульоз?”, відповіли – ні, 23% уникли відповіді. У Донецькій області рівень толерантності до хворих на туберкульоз ще нижчий – 61% відмовили б “туберкульознику” у робочому місці.\nЗа оцінками громадян, найефективнішим чинником у боротьбі з туберкульозом буде поліпшення соціально-економічної ситуації в Україні (73%).\nЗа час роботи гарячої телефонної лінії, яка діяла у рамках інформаційної кампанії “Зупинимо туберкульоз”, найбільша кількість дзвінків була з Києва та Київської області, найменше – 1 дзвінок - із Луцька.


Два найсильніших дні в році: Як правильно загадати бажання 14-15 жовтня\nчетвер, 14 жовтень 2021, 21:57\nКілька разів на рік бувають дуже хороші дні для різного роду починань. Але в кожному році є два абсолютно особливих, чарівні дні, тому що вони підходять для всіх видів починань і всі справи, думки, бажання, вчинені в ці дні дають свої плоди в майбутньому. Віджаядашамі — одні з найсильніших днів в році. У 2021 році це свято — 14-15 жовтня, повідомляють Патріоти України.\nРезультати від відвідування святих місць, паломництва, читання священних писань і т.ін. посилюються багаторазово в цей день.