Настав час вивести на чисту воду благодійників із «Сумського регіону» | Данкор онлайн | Сумской информационный портал: все новости Сумщины\nНастав час вивести на чисту воду благодійників із «Сумського регіону»\nЧаси регіоналів минули, а їхні благодійні фонди продовжують утримувати свої фінансові піраміди. Пора покласти цьому край.\nЩо ви знаєте про благодійний фонд «Сумський регіон»? Не чули?\nGoogle каже, що БФ «Сумський регіон» створений у 2011 році, зареєстрований за адресою Петропавлівська, 61 (співпадає з адресою офісу Партії регіонів). Спочатку він мав назву «Фонд розвитку області «Нова Сумщина» (співпадає з назвою стратегії Чмиря «Нова Сумщина-2015»). Але, коли рєбята зрозуміли, що Стратегія накривається «мідним тазом», і враховуючи тягу Чмиря до всього «регіонального» (приміром, він перейменував Сумську ОДТРК у Регіональне телебачення Сумщини), фонд також змінив назву і став «Сумським регіоном».\nКерівником БФ «Сумський регіон» є Артем Соколов. Це той самий Соколов, якого вважають бухгалтером Партії регіонів і який у день виборів 2012 року «спалився» на розсилці СМС: «За Партію регіонів, За Єпіфанова!»\nТакож за моєю інформацією, БФ «Сумський регіон» надав багатомільйонну позику ТОВ «Федорченко» на будівництво гуртожитку на для Футбольного центру «Барса». Крім того «Сумський регіон» надавав в оренду Сумській ОДТРК автомобілі та дороговартісне обладнання. Звісно, після падіння режиму «благодійники» поспішили забрати все назад, адже ОДТРК перестала бути інформаційним рупором Партії регіонів.\nЗвідки такі великі кошти у благодійного фонду, про який майже не знає навіть пошуковик Google?\nПісля нашестя на Сумщину команди Чмиря, він організував стійке злочинне угрупування, яке окрім всього іншого, обклало підприємства області неофіційним оброком (так звані «соціальні угоди»). Коли раніше соціальні угоди укладалися між підприємством та місцевою громадою, то з певного часу довелося платити і «на область» – на користь БФ «Сумський регіон». Найбільше постраждали від цього оброку підприємства сільськогосподарського спрямування.\nЦей фонд став «чеченською касою», з якого отримували другу зарплату чиновники-члени Партії регіонів. Під час Майдану за кошти фонду оплачували участь сумських «тітушок» в АнтиМайдані.\nЗараз на Донбасі іде війна. Силовикам не вистачає бронежилетів, шоломів, спальників. Як ви думаєте, кого в цій війні фінансує «Сумський регіон»?\nЗ усією вищевикладеною інформацією я звернувся до правоохоронних органів з проханням провести ретельну перевірку БФ «Сумський регіон». Хочу зауважити, що діяльність благодійних фондів чітко регламентована і кошти, які збирає благодійний фонд, можуть бути використані виключно на благодійність. Тому зараз головне завдання – за допомогою правоохоронних органів зробити усе необхідне, щоб кошти з рахунків «Сумського регіону» були перенаправлені на АТО, підтримку наших військових та їх сімей.\nДнями отримав відповідь на своє звернення від прокуратури. Сподіваюся, з цього буде толк.\nПолитика Артем Соколов Партия регионов Сумской регион Чмырь


Мистецтво Гойї або «хто не лестив королям?» | Versal\nМистецтво Франсиско Гойї (1745-1828), одного з найбільш національних художників Іспанії, випередило свою епоху. Про нього говорили, як про те, хто не лестив навіть королям. Чому про нього склалася така думка?\nІспанський живопис того часу багато в чому була наслідувальної, пов’язаної офіційними замовленнями. Гойя ж наситив своє мистецтво реальністю, він збагатив його нововведеннями композиції, появою нетрадиційних сюжетів і відчуттям національного життя. Він зображував прогулянки, пікніки, дітей, сцени на ринку, прачок на березі.\nУ ранніх картинах живописця переважають зображення махо і мах (від ісп.- красунчик, чепуруха) – представників міських низів, що було також новим для свого часу. Адже вважалося, що справжнє мистецтво має бути піднесеним, і воно не повинно звертатися до простих або звичайним людям. Але всі ці роботи Гойї були настільки виразні і повні м’яких барвистих відсвітів, що викликали у глядачів відчуття радості.\nАле зовсім інші почуття виникають при погляді на груповий портрет королівської сім’ї (1801), який об’єднав чотирнадцять фігур у палацовому спокої.\nКартина вражає своїм поєднанням краси і потворності: з одного боку – розшиті золотом і сріблом одягу, блискучі ордена і прикраси, з іншого – пихаті фігури з потворними, нікчемними, самовдоволеними особами. У центрі портрета панує королева Марія Луїза Пармська; її поза пихата і зухвало, на негарному обличчі з гачкуватим носом застигла зловісна посмішка. Вона, а не її чоловік Карл IV, фактично управляла державою. Бундючним індиком виглядає і сам король. Старша сестра короля дена Марія Хосефа схожа на облізлі хижого птаха.\nВикривальну силу портрета замовники так і не зрозуміли, більш того він їм сподобався! Гойя не боявся реакції королів, схоже він був не з тих хто їм лестив.\nА люди, піднесені на вершину влади, так і не зрозуміли суворої правди і не змогли подивитися на себе з боку.


Історична правда і художній вимисел у новелі “Камінний хрест” (3 варіант) | Твори з української літератури\nГоловна ⇒ 📌Твори з української літератури ⇒ Історична правда і художній вимисел у новелі “Камінний хрест” (3 варіант)\nІсторична правда і художній вимисел у новелі “Камінний хрест” (3 варіант)\nВ. Стефаник реалістично зображував у своїх новелах життя селян Західної України, тяжке і нужденне, сповнене цілоденної праці. На очах читача проходять одна за одною трагедії, викликані постійними нестатками. Зокрема, в новелі “Камінний хрест” селяни, втративши всі свої сили і здоров’я на рідній землі, збираються шукати легшого та кращого життя за океаном – у Канаді.\nНаприкінці XIX століття дійсно багато українських селян продавали свої домівки і землю, повіривши рекламам різноманітних агентств. В листівках, що поширювалися по\nселах, говорилося про райські землі Бразилії та Канади, яка безкоштовно роздається усім бажаючим. Така реклама потрапила і до рук синів Івана Дідуха. “Сини, уважаєте, письменні, ти як дістали якесь письмо до рук, як дістали якусь мапу, та як підійшли під стару, та й пилили, пилили, аж перерубали”, – скаржиться він сусідам. Отже, в основі новели лежить історична правда про так звану першу хвилю еміграції наприкінці XIX сторіччя.\nЖиття Івана Дідуха могло бути життям будь-якого селянина того часу. Молодого парубка забрали до війська, повернувшись додому, він не застав живими ні батька, ні матір, бо тоді служили\nбагато років. Отримавши свій спадок – ниву на найвищому і на найгіршому горбі у селі, Іван починає тяжко працювати. Надбавши трохи грошей, він одружується, народжує синів, купує собі ще землі, таким чином, стає справжнім газдою. Але продовжував працювати на горбі, впрягаючись разом із своїм конем, тягав нагору снопи з поля та гній. На цьому горбі він підірвав своє здоров’я: став Переломаним, тобто зігнутим. І ось, піддавшись вмовлянням синів і жінки, Іван збирається у далеку дорогу. Якщо не зважати на деякі деталі, то перед нами типове життя українського селянина. Як письменник-реаліст, В. Стефаник не міг відійти від історичної правди, але зрозуміло, якщо б він не додав до цього вимислу, то перед нами був би нарис з історії або народознавства.\nВ. Стефаник розкриває свого героя у монолозі перед усіма газдами і газдинями, яких він зібрав, щоб попрощатися. Іванові дуже тяжко прощатися з рідною землею, з друзями. Він боїться, що у його смертну годину ніхто не згадає про нього. Тому просить, щоб як тільки до селян дійдуть відомості про його смерть, що вони пом’янули його та замовили в церкві обідню. Розуміючи, що він або-його жінка можуть померти ще в дорозі, Іван заздалегідь прощається з нею і просить вибачення за все погане, що вона від нього, можливо, зазнала. Але найголовніше в цій сцені – його розповідь про горб, на якому він вкоротив собі віку і стратив здоров’я: “Так баную за тим горбом, як дитина за цицков. Я на кім свій вік спендив і окалічівєм. Коби-м міг, та й би-м го в пазуху сховав, та й взєв з собов у світ. Банно ми за найменшов крішков у селі, за найменшов дитинов, але за тим горбом таки ніколи не перебаную”. Саме тому востаннє він впрягся у візок, щоб підняти на горб камінний хрест, на якому вписав своє і жінчине ім’я.\nКамінний хрест, на мою думку, символізує тяжке життя цього селянина, більшу частину якого він провів на горбу. Він ніс свій тяжкий хрест у прямому і переносному смислі. Хоч як далеко не зібралися Дідухи, але Іван, поставивши хрест, мовби підкреслює: його душа залишається тут, на тому місці, яке найрідніше його серцю.\nВся сцена від’їзду починаючи від монологу Івана і розповіді його про камінний хрест і закінчуючи прощанням із хатою та хрестом на горбі, – це є художній вимисел.\nІ саме завдяки поєднанню історичної правди і художнього вимислу В. Стефаник досягає найкращого ефекту, бо зміг показати еміграцію як справжню трагедію для старих селян, що навіки прикипіли душею і тілом до рідної землі.\nІсторична правда і художній вимисел у новелі “Камінний хрест” (2 варіант) У новелі “Камінний хрест”, що має символічну назву та базується на конкретному факті, В. Стефаник торкається болючого питання: еміграції селян за океан у пошуках кращої долі. Він показує, як крайня...\nІсторична правда і художній вимисел у новелі В. Стефаника “Камінний хрест” Історична правда і художній вимисел у новелі В. Стефаника “Камінний хрест” І. Причини масової еміграції селян Західної України до Америки. (З 90-х років XIX століття тисячі трудівників Західної України виїжджали...\nКамінний хрест як художній символ трагізму українського селянина-бідняка в новелі Василя Стефаника “Камінний хрест” Письменник-гуманіст Василь Семенович Стефаник – один із найвідоміших новелістів світу – жив і творив для народу. Тому його твори – документ про важке, безпросвітне життя людей. Сам письменник говорив: “Я...\nКамінний хрест як художній символ трагізму життя українського селянина – бідняка в новелі Василя Стефаника “Камінний хрест” Василь Стефаник – трагік у сприйнятті життя, стиль його творів гранично напружений, рельєфний, ніби біль, що вилився в слова. Ці характерні риси його творчості притаманні й відомій новелі “Камінний хрест”,...\nКамінний хрест як художній символ трагізму українського селянина-бідняка в новелі В. Стефаника “Камінний хрест” Він витесував слово, як брилу, Він трудився завзято, як віл, Аж допоки не падав безсило… А коли відчинялися двері, Щоб гукнути його надвір, Він лежав, наче мрець, на папері. Та...\nКамінний хрест як художній символ трагізму долі українського селянина-бідняка в однойменній новелі В. Стефаника Письменник-гуманіст Василь Семенович Стефаник – один із найвідоміших новелістів світу – жив і творив для народу. Тому його твори – документ про важке, безпросвітне життя людей. Сам письменник говорив: “Я...\nКамінний хрест як художній символ трагізму українського селянина-бідняка у новелі В. Стефаника “Камінний хрест” Новели В. Стефаника – це маленькі шедеври, у яких зважене кожне слово. У щільних, як кам’яні брили, рядках проглядає народне безталання та бідність. Твори, напоєні кров’ю серця, увібрали в себе...\nКамінний хрест як художній символ українського селянина-бідняка (за новелою В. Стефаника “Камінний хрест”) Розпочати свій твір я хочу спогадами про зустріч Василя Стефаника і Гната Хоткевича. Якось письменник-новеліст запитав письменника-романіста: Як ви можете так багато і легко писати? Хоткевич відповів: “Бачите, така несправедливість...\nТрагедії вимушеної еміграції у новелі В. Стефаника “Камінний хрест” (1 варіант) Наприкінці XIX століття капіталістичні відносини на селі вщент зруйнували дрібні господарства. У пошуках хліба, шматка землі селяни почали вибиратися в розхвалений найманими емісарами “обітований край” – в далеку Америку. Еміграція...\nІсторична правда і художній вимисел у поемі І. Франка “Іван Вишенський” Історична правда і художній вимисел у поемі І. Франка “Іван Вишенський” У 1990 році І. Франко створює одну з найвеличніших своїх поем – “Іван Вишенський”. Присвячена Агатангемові Кримському, поема ввійшла...\nКамінний хрест – символ трагічної долі українського селянина-бідняка (за новелою В. Стефаника “Камінний хрест”) Кінець XIX століття… Західна Україна. Журавлями розлітаються по світу українці. Що змушувало їх залишати рідну землю? Чого шукали вони в чужих країнах? Селяни західних українських районів залишають батьківську землю, зводячи...\nТвір-роздум. У нас у кожного свій хрест і своя доля (за новелою Василя Стефаника “Камінний хрест”) Твір-роздум. У нас у кожного свій хрест і своя доля (за новелою Василя Стефаника “Камінний хрест”) “Я свою душу пустив у душу Народу, і там я почорнів з розпуки”. /...\nУ кожного свій хрест і своя доля (за новелою Василя Стефаника “Камінний хрест”) “Я свою душу пустив у душу народу, І там я почорнів з розпуки”. В. Стефаник Василь Стефаник писав коротко, влучно і страшно. Кожна його новела – це окрема картина трагедії...\nСимволічність образу камінного хреста в новелі В. Стефаника “Камінний хрест” Василь Стефаник увійшов в історію не лише української, а й світової літератури як автор правдивих соціально-психологічних новел із життя галицького селянства. “Мабуть, ніхто до Стефаника не показав селянську душу хлібороба...\nВасиль Стефаник – Камінний хрест (Скорочений переказ, дуже стисло) Василь Стефаник Камінний хрест (Скорочений переказ, дуже стисло) Скільки у селі пам’ятають Івана Дідуха, у нього завжди була одна конячина, якою селянин оброблював горб, що залишився йому у спадок від...\nКамінний хрест – символ втраченої батьківщини (за однойменною новелою В. Стефаника) (2 варіант) Важким було життя селян Галичини наприкінці XIX століття, безрезультатні пошуки того, як прогодувати родину, поступове розорення, перспектива голодної смерті – все це примушувало селян зриватися з місць, де протягом багатьох...\nТрагедії вимушеної еміграції у новелі В. Стефаника “Камінний хрест” (2 варіант) Читати новелу В. Стефаника “Камінний хрест” цікаво і корисно з двох причин: по-перше, вражає майстерність митця у зображенні простих людей у непростих обставинах, по-друге, викликає інтерес злободенність та актуальність поставленої...\nКамінний хрест – символ втраченої батьківщини (за однойменною новелою В. Стефаника) (3 варіант) Твори Василя Стефаника особливі. Кожен вражає своїм трагізмом, у кожному чиясь важка доля, частіше – чиясь загибель.. Письменник з Галичини правдиво змальовував життя своїх земляків, пригнічених і знедолених, страждав разом...\nДоля україни та українців у романі тигролови.\nВи зараз читаєте: Історична правда і художній вимисел у новелі “Камінний хрест” (3 варіант)\n« Образ “нової” людини в оповіданні Миколи Хвильового “Я (Романтика)” (1 варіант)\nПригодницький роман І. Багряного “Тигролови” і духовна перевага його позитивних героїв над виконавцями і стражами тоталітарного режиму »


Георгій Жуков вважав Миколи Ватутіна дуже працездатним воєначальником, а Микиті Хрущову він запам’ятався як людина, майже непитущий. Командуючий 1-им Українським фронтом загинув в результаті фатальної випадковості, яку можна було запобігти достатніми заходами обережності. Але Ватутін ніколи не відсиджувався в штабі, так що куля могла наздогнати його де завгодно.\nБіографія Миколи Федоровича Ватутіна почалася в грудні 1901 року. Майбутній генерал армії з’явився на світ у селі в Воронезької губернії (зараз це село Ватутіне) в родині селян Ватутиных Федора Григоровича і Віри Юхимівни. У Миколи було ще чотири брати і чотири сестри.\nДо десятирічного віку Миколай жив не тільки зі своїми батьками, братами і сестрами, але і з двома братами батька. Сім’я вела спільне господарство на п’ятнадцяти десятинах власної землі і ще десяти десятинах, взятої в оренду поміщицької, тримала вітряний млин. Під час революції, яка обійшла їх стороною, батьки майбутнього радянського полководця займалися сільським господарством на одинадцяти десятинах, відданих в оренду.\nВатутін навчався в місцевій церковно-парафіяльній школі, а потім поступив в земське училище в найближчому місті. Училище Микола Федорович Ватутін закінчив із похвальним листом. Потім він продовжив освіту в четвертому класі комерційного училища, де навіть отримував стипендію. Виплату стипендії призупинили в 1917 році, у зв’язку з чим Микола повернувся в рідне село, жив і працював там до 1920 року.\nПочаток служби в армії\nНавесні 1920 року Миколи Федоровича Ватутіна у віці 19 років призвали в Червону Армію. Червоноармієць стрілецького полку (Харків) та батальйону (Луганськ) воював з махновцями, бандою Бєльського та іншими супротивниками влади Рад. Вже тоді молодий військовий відзначився видатними здібностями.\nПісля закінчив піхотну школу і удостоївся звання командира, а за чотири роки (з 1922 по 1926) майбутній генерал Микола Федорович Ватутін пройшов нелегкий шлях від посади командира відділення до ротного. До початку Великої Вітчизняної (відучившись в двох академіях) молодий офіцер зробив успішну партійну і військову кар’єру. Він був заступником начальника Генштабу і числився в складі ЦК Комуністичної партії в Україні.\nЗ початку війни майбутній генерал армії Ватутін Микола Федорович очолював Північно-Західний фронт, де обстановка залишала бажати кращого. Фронт брав участь у проведенні кількох операцій, серед яких переважно були оборонні. У 1942-му Микола Федорович кілька місяців служив в Генеральному штабі, куди його відкликав Йосип Сталін.\nПотім тлумачного військового призначили командувати Воронезьким фронтом. Сполуки цього формування провели ряд наступальних боїв, в результаті яких німецько-фашистські загарбники вже не змогли займатися перекиданням військ, які були необхідні на Кавказі і під Сталінградом, на цій ділянці військових дій. Важкими виявилися бої за Воронеж, але до кінця літа 1942 року наші війська зайняли Чижовский і Осетровский плацдарми.\nЧерез два місяці Миколи Федоровича Ватутіна призначили командувачем Південно-Західним фронтом, яким належало взяти участь у відомої операції «Уран», в ході якої війська двох фронтів вдалося оточити більше двадцяти гітлерівських дивізій. В подальшому спроби Манштейна зняти блокаду угруповання Паулюса були припинені, а німецько-фашистські загарбники під Сталінградом у січні 1943 року були розгромлені.\nУ березні 1943 року Микола Федорович Ватутін знову став командувач Воронезьким фронтом. Саме він займався розробкою плану першого етапу Курської битви. Восени того ж року Ватутін отримав останнє призначення в його житті – командувач 1-м Українським фронтом (був перейменований Воронезький фронт).\nЦей етап короткої біографії Миколи Федоровича Ватутіна включає битви за Дніпро, Київську наступальну і оборонну операції, кілька інших наступу Червоної Армії. Останньою для генерала судилося стати Рівне-Луцької операції.\nВажке поранення, в результаті коштувала життя, отримав Ватутін, здійснюючи поїздку в кінці зими 1944 року. Микола Федорович особисто хотів простежити за тим, як готуються до бойових дій солдати і офіцерський склад 60-ї армії. Дві машини (в одній з них їхав Ватутін) потрапили в засідку, влаштовану біля села Милятина в Рівненській області групою українських націоналістів (УПА). Взвод охорони полководця пересувався по іншому маршруту, а ось траса, яку вибрав сам Ватутін, виявилася неразведанной.\nГенерал захищався нарівні з усіма і отримав важке поранення в стегно. Ватутіна терміново евакуювали в київський госпіталь. Лікуванням генерала займалися кращі медики, включаючи головного хірурга Червоної Армії Н. Н. Бурденко. При пораненні у Миколи Федоровича Ватутіна була роздроблена частина кістки. Лікарі не змогли впоратися з гангреною. 15 квітня 1944 року генерал армії помер від зараження крові.\nКажучи коротко, Микола Федорович Ватутін отримав поранення (що згодом і стало причиною його смерті) при обстрілі машини «українсько-німецькими націоналістами». Двадцять років про обставини смерті генерала було не прийнято поширюватися, а офіційна версія обмежилася лише кількома фразами.\nКоли воєначальникові посмертно присвоїли звання героя, з’явилася офіційна версія події – стаття Крайнюкова, який опинився під вогнем разом з Ватутіним в той нещасливий день. Автор героїзував атмосферу сутички і не згадав про втрату машини з документами. Загибель генерала армії з тих пір офіційно увійшла в список злодіянь УПА.\nПодії, які передували поранення, детально викладені в довідці, підписаній заст. начальника Управління контррозвідки СМЕРШ Беляновым.\nВ 16:30 29 лютого військовий рада закінчив роботу в штабі генерала Пухова і виїхав у штаб 60-ї армії у Славуту. Розвідгрупа запропонувала три маршруту і доповіла про недавні сутички в цих районах з УПА, а також про численність повстанців (це було повідомлення від місцевих жителів). Але досвідчений бойовий командир чомусь не запропонував командуючому додаткових запобіжних заходів у вигляді охорони і бронетехніки супроводу.\nНа під’їзді до околиці села Милятина кілька бійців почули стрілянину. Машини потрапили під обстріл націоналістів, які взяли противника в кліщі. Пораненого Ватутіна посадили в авто, але машина, від’їхавши, перекинулася, а «Віліс» застряг у багнюці. В госпіталь пораненого доставили на санях. Потерпілий втратив досить багато крові, а медична допомога була надана тільки через п’ять годин після події.\nЯк розвідка доповіла\nРозвідгрупа «Тайга», що діяла на Волині, відразу після події отримала наказ вирушити на пошуки учасників зіткнення. Розвідники передали, що дорогу «тримала» угруповання підпілля ОУН під командуванням Ф. Павлюка. Туди ж були перекинуті групи «Черкеса» і «Жука». Останні влаштували засідку, а повстанці Павлюка повинні були прикривати основну частину сил. Але тоді залишається не зовсім зрозумілим, чому була чутна стрілянина, адже це демаскує засідку.\nРозвідка доповіла, що серед нападників був «видатний німець» і майстерний угорський стрілець, який міг поранити противника із звичайної гвинтівки за кілька сотень метрів. За твердженням деяких джерел, саме він поранив полководця. Трофеєм повстанців стала автомашина з документами, за якими й встановили особу високопоставленого пасажира.\nДостовірну картину подій того фатального дня навряд чи вдасться відтворити. Немає підстав говорити про навмисному нападі на високопоставленого командира, скоріше, це була випадковість, але все ж випадковість значуща. Сценарій розвитку зіткнення виглядає природно, адже угруповання ОУН/УПА і радянська влада перебували в стані війни. Крім того, бій був несподіваним для обох сторін і швидкоплинним.\nКомпетентність військових медиків часів війни не викликає сумнівів: вони повертали в дію 70 % поранених. Миколі Федоровичу Ватутіну, який проходив лікування в Києві, спочатку стало легше, але потім його стан раптово погіршився. Останнім часом інтерес викликає версія, записана Микитою Хрущовим у мемуарах. Йосип Сталін, побоюючись отруєння, заборонив лікувати Ватутіна американським пеніциліном (свого тоді не проводили). Сталін, переживаючи за стан здоров’я одного з стовпів власної військової потужності, відкинув рятівний засіб.\nПолководця не стало 15 квітня. На похороні були присутні діти Миколи Федоровича Ватутіна, його дружина і мати, воєначальники і керівники радянської України. Москва в день похорону віддала честь полководцю 24 залпами артилерії. Після цього його дружина сильно боліла, практично цілий рік навіть не виходила з госпіталю. Дочка генерала Олена згадує, що саме тоді відчула закінчення дитинства. У січні 1948 року на могилі встановили пам’ятник Миколі Федоровичу Ватутіну висотою 8,55 м.\nМеморіали встановлені в декількох містах України, Росії і Білорусії, ім’ям воєначальника названі вулиці, проспекти, невеликі населені пункти.


Спецоперації АБГ МГБ проти УПА | Збруч\n14 жовтня офіційно відзначають 75 років від дня створення Української Повстанської Армії, вояки якої боролися за Українську державу одночасно з кількома супротивниками.\nЛегендована група УПА з офіцером МГБ.\nВ історії УПА багато складних і неоднозначних сторінок, які досі не до кінця вивчені. Ми й нині не знаємо всієї правди про українських повстанців, про методи боротьби проти них радянських спецслужб. У день, який вважають днем заснування УПА, хотілося би поговорити про методи, якими боролися проти повстанців чекісти, а саме: про так звані агентурно-бойові групи (АБГ) НКВД, створювані для боротьби зі «справжньою» УПА.\nВони більш відомі в історичній та популярній літературі як «легендовані групи», «переодягнені енкаведисти», «лжебоївки УПА». Своїм зовнішнім виглядом АБГ нічим не відрізнялися від справжніх підрозділів УПА. Власне це й дозволяло чекістам вводити в оману та вступати в контакт зі «справжніми» упівцями. Завдяки таким групам їм удалося знищити та захопити в полон багатьох членів рядового та навіть керівного складу УПА.\nДослідники досі не встановили, кому належала ідея створення АБГ. Історик Дмитро Вєдєнєєв твердить, що ініціатором створення «легендованих груп» був капітан держбезпеки Віктор Кащєєв. Його колега-історик Юрій Зайцев вважає, що «батько» АБГ – нарком внутрішніх справ УРСР Василь Рясний. Утім, усі переконані, що такі дії представників НКВД не були підкріплені законодавчо, а лише кількома відомчими нормативними документами. Зокрема, як пише Дмитро Вєдєнєєв, нормативно використання «легендованих груп» закріпила директива НКГБ УРСР №1697 від 3 серпня 1944 року. А директива МГБ СРСР №22 від 25 березня 1949 року регламентувала використання АБГ у найбільш кваліфікованих оперативних заходах зі знищення націоналістичного підпілля в Україні.\nА проте цей метод, як ідеться у нечисленних збережених документах з цього приводу (1990 року КҐБ знищило майже всі відповідні документи) був одним із найдієвіших у війні СРСР з українськими повстанцями. Завдяки АБГ на 1 травня 1945 року чекісти ліквідували 1163 повстанців. На той час уже діяли 246 таких груп з 1011 учасниками. Радянські спецслужби зуміли закинути в ОУН/УПА близько тисячі агентів, із яких 125 потрапили до керівного складу. Від липня 1948-го до березня 1949 року, за даними радянських спецслужб, такими методами вдалося знищити 238 повстанців, 328 – захопити в полон.\nГрупа «повстанців». Другий справа – агент МГБ Роман Тучак ("Кіров"). У підпіллі займав посаду округового провідника СБ, що дало йому змогу знищити багато повстанців.\nБезперервну боротьбу з українським підпіллям чекісти розгорнули від початку лютого 1944 року. Спочатку з упівцями воювали регулярні війська Червоної армії, а проти учасників підпілля – підрозділи СМЕРШу (радянська фронтова контррозвідка). Утім, що далі фронт віддалявся на Захід, то більше ці функції переходили на внутрішні війська НКВД. За таких обставин у надії швидше ліквідувати УПА радянські спецпризначенці почали масово створювати АБГ. Від 1947 року використання «легендованих груп» стало систематичним: «Органи Державної безпеки західних областей УРСР під час виконання наказу МГБ СРСР №00207 від 22 квітня 1947 року з ліквідації підпілля ОУН і його озброєних банд, поряд з проведенням цілого ряду різних заходів, систематично використовують спеціальні агентурно-бойові групи як один із ефективних заходів у боротьбі з вищевказаним підпіллям, – ішлося в одній із доповідних записок МГБ. – Застосування у практиці чекістської роботи спеціальних агентурно-бойових груп повністю себе виправдовує».\nОснову АГБ спочатку складали підрозділи радянських партизанів, а згодом до них почали активно залучати завербованих вояків УПА та членів ОУН. Але передусім до АГБ намагалися брати завербованих працівників СБ УПА, які досконало знали роботу повстанської служби безпеки й могли реалістично імітувати допит «есбістів». На жаргоні радянських спецслужб легендована Служба безпеки УПА» називалася «МСБ» – «мнимая СБ». Відповідні групи чисельністю 2-5 осіб зазвичай створювались із завербованих повстанців. Інколи їх очолювали оперативні працівники МГБ. Діяли зазвичай під виглядом представників СБ або зв’язкових вищих центрів ОУН/УПА.\nОсь, що з приводу цього писалося в доповідній записці МГБ УРСР від 25 вересня 1949 року: «Специальные агентурно-боевые группы успешно действуют тогда, когда они подбираются из местных жителей или бывших участников подполья ОУН, отлично знающих местные особенности и обычаи, условия жизни, язык, правила общения и поведения среди оуновского подполья и его вооруженных банд, знающих практику и методы работы СБ, а также не расшифрованных своими связями как с органами МГБ, так и советскими органами вообще».\nОсновне завдання спецгруп полягало в дискредитації та дезорганізації ОУН і УПА. Члени АГБ, видаючи себе за упівців, чинили насильство щодо населення Західної України. Псевдоповстанці намагалися вийти на зв'язок зі справжніми підпільниками, щоби завербувати або знищити їх. Головними цілями спецзагонів були боївки СБ ОУН і керівні кадри українського підпілля.\nНайенергійніше у цій царині діяла легендована група під проводом самого Віктора Кащеєва у ролі повстанця «Тимоша», нібито начальника охорони командира сотні УПА. В ролі останнього виступав «Хмара», колишній керівник диверсійної групи УПА. Дмитро Вєдєнєєв пише, що спецгрупу в січні 1945 року спрямували в диверсійний рейд для ліквідації підрозділів УПА «Чумака» і «Недолі», які скоїли напад на районний центр Городницю на Житомирщині. Під час рейду кілька загонів повстанців були знищені. При цьому група діяла настільки артистично, що навіть заслужила повагу в повстанців.\nВарто зауважити, що елементи артистизму у таких групах були на найвищому рівні. Один із учасників АБГ Ігор Купрієнко, коли йшлося про підготовку спецагентів АБГ, зауважував: «Агенти-«повстанці» під керівництвом оперативних працівників готували і розігрували цілі спектаклі з мізансценами. Це була справжня акторська робота».\nЗ часом радянські спецслужби перейшли до формування цілих легендованих територіальних проводів УПА, які згодом зіграли вирішальну роль у захопленні провідникі УПА. В 1951-1953 роках в Україні діяло 7 легендованих проводів. З їхньою допомогою лише в Станіславській області до 1954 року ліквідували або захопили 300 підпільників, знищили та взяли в полон кількох членів Проводу ОУН в Україні: референта пропаганди Петра Федуна («Полтава»), Василя Галасу («Орлана») і самого Василя Кука («Леміша»).\nМетоди вербування та «розколювання» повстанців за допомогою АБГ\n«Досвід з використання АБГ показує, що їх застосування дає швидкий ефективний результат при обов’язковому знанні агентурної справи, його фігурантів, всебічно продуманих комбінацій і техніки застосування цих груп», – йшлося в одній із доповідних записок МГБ УРСР.\nУ більшості випадків захоплені МГБ повстанці чи підпільники відмовлялися називати свої прізвища, не давали показів щодо своєї повстанської діяльності, не видавали організаційні зв’язки, явочні квартири, склади зброї, друкарську техніку і тим самим давали можливість побратимам перелаштуватися і не допустити майбутніх провалів і арештів. У таких випадках, як свідчать звіти радянських спецслужб, АБГ часто давали чекістам неоціненну допомогу.\nОсь кілька таких методів. На об’єкт цікавості чекістів оперативники збирали всю необхідну інформацію. Відтак до людини додому приїздили представники МСБ, які пропонували проїхати на допит до керівника боївки, крайового, обласного чи районного проводів ніби для розмови. Якщо людина відмовлялася, застосували погрози і силою доправляли на місце, де проводили допит. Іноді для цього до підпільника спрямовували одного-двох агентів, які, видаючи себе за розвідників чи зв’язкових одного з керівників УПА, пропонували проїхати до нього на розмову.\nЧлени легендованого МГБ підрозділу «УПА».\nЗазвичай під час таких допитів повстанця звинувачували у зв’язках з чекістами. Звичайно, той відкидав звинувачення і для виправдання розповідав про своє становище в УПА, про пророблену роботу й імена своїх побратимів, які можуть засвідчити його чесність. Все це АБГ фіксувала.\nУже після допиту підпільнику пропонували їхати до провідника, який мав би вирішити його долю. У дорозі на таку групу «нападали чекісти», під час бою він разом із членами АБГ з протоколами допитів «потрапляли в полон». У цьому випадку повстанцю було неможливо відмовитися від написаного у протоколі. Користуючись нагодою, чекісти намагалися завербувати затриманого.\nДля тих, хто на допитах не «ламався», чекісти вигадали інший варіант вербування. Їх після допитів відпускали з в’язниці, а через кілька днів затримували і допитували від імені МСБ. Згідно з планом, легендована група СБ звинувачувала підпільника у роботі на МГБ, роблячи акцент на тому, що інакше його би не випустили з в’язниці. Виправдовуючись, підпільник розповідав все про свою діяльність і своїх побратимів.\nУ разі, коли затриманий підпільник нічого не говорив на допитах, і чекісти розуміли, що після звільнення він негайно втече до лісу, застсовували інший сценарій. Арештованому оголошували, що його етапують до сусіднього відділення МГБ (нібито для проведення слідчих дій). Під час переїзду на конвой «нападала» АБГ, «відбивала» підозрюваного й вела до лісу для допиту від імені МСБ.\nАрештований, будучи переконаним, що його звільнили свої, давав необхідні покази чекістам. Але на цьому сценарій не закінчувався. Під час «бою» один із чекістів ніби втікав від АБГ до МГБ і розповідав там про все. Відразу до відомого місця виїжджали радянські спецпризначенці та влаштовували постановочний бій з легендованою групою, у результаті якого АБГ зникали в лісі, а арештованого з протоколами допиту залишали працівникам МГБ. Добута таким чином інформація повністю викривала його та давала можливість для подальшого арешту та вербування.\nТаким методом вдалося викрити не одну повстанську групу. Скажімо, управлінням МГБ Львівської області при ліквідації пункту зв’язку Краєвого проводу ОУН була затримана утримувачка цього пункту Стефанія Олех. На допитах жінка мужньо трималася і не давала ніяких показів. Розуміючи, що таким чином витягти з неї інформацію не вийде, чекісти застосували метод із перевезенням її до іншого відділення МГБ і нападом АБГ. Після потрапляння до МСБ, жінка, вважаючи, що має справу зі «своїми», розповіла їм про відомих їй членів Краєвого проводу ОУН.\nУпівці нераз знищували представників партійно-радянського активу. Знайти винних у таких справах чекістам було вкрай важко. Тому чекісти активно використовували під час таких розслідувань АБГ, які з’являлися до підозрюваних у селах під машкарою повстанців і проводили допити. Для прикладу, одну з таких операцій провели в селі Іспас Чернівецької області 17 квітня 1949 року. Бійці УПА вбили в селі колгоспного бригадира. Тривалий час слідчі не могли розкрити вбивство. Вдалося це лише після того, як легендована група прибула до запідозреного у зв’язках із УПА пана Григоряка. Чекісти викрали його і допитали від імені МСБ. Григоряк на допиті розповів, що є представником ОУН, а вбивство бригадира колгоспу скоїли керівник СБ Буковинського окружного проводу ОУН «Кривоніс» і група селян. Псевдоповстанці після допиту відпустили чоловіка, а згодом його та виконавців вбивства заарештували чекісти.\nПовстанців, які дали згоду брати участь в АБГ, радянська влада намагалася різними способами заохочувати. Їх звільняли від кримінальної відповідальності, повертали зі сибірських спецпоселень їхніх рідних, давали престижні путівки на відпочинок, стимулювали матеріально. Скажімо, 1952 року такий «спецагент» отримував 1,5 тис. карбованців зарплати та стільки ж на екіпіювання. Активні учасники АБГ отримували в місяць не менше 3,5 тис. крб. 200-300 крб їм видавали готівкою, а інші йшли на ощадну книжку.\nКомандирів АБГ із колишніх повстанців, які відзначилися перед радянською владою, остання намагалися перевиховати «радянською дійсністю». Зазвичай їх разом із сім’ями відправляли до великих індустріальних центрів, аби показати здобутки комуністичного режиму та мирне життя в інших регіонах України. Один із оперативників-кураторів, описуючи поїздку такого свого підопчного до Києва, зауважив, що його з дружиною здивувало все побачене в столиці, адже він ніколи не був у таких містах. У Києві його з родиною поселили в люксовому готелі, водили по музеях, до опери, за покупками. Навіть відпустили самого погуляти центром Києва з донькою. Він був у захваті від побаченого. Засмутило його дві речі: що в музеї Т.Шевченка екскурсовод не розмовляла українською мовою і що в Києві «багато євреїв».\nГрабунок мирного населення під виглядом повстанців\nАле описані заходи не завжди мали для радянських спецслужб позитивні наслідки. Досить швидко АБГ починали розкладатися зісередини, часто вдавалися до пиятики, насилля щодо мирного населення, грабунків, про що писалося в доповідних записках до вищих керівників у Києві.\nМіністр внутрішніх справ УРСР Тимофій Строкач у доповідній записці від 9 червня 1949 року зауважував міністру внутрішніх справ СРСР Круглову: «Останнім часом зареєстрований ряд випадків, коли особи, що входять до агентурно-оперативної мережі органів МГБ західних областей України, були організаторами й учасниками грабункових груп. Працівники МГБ дають їм зброю – тим, хто має зв’язки зі злочинцями, не контролюють, не виховують, як наслідок вони діють під виглядом ОУНівських бандитів, займаються грабунком мирного населення».\nЗа допомогою АБГ грабунком мирного населення активно займався начальник відділення відділу «боротьби з бандитизмом»» УНКВС Рівненської області Авраам Швець. Під час перевірки його діяльності було встановлено, що керовані ним групи займалися грабунком у селах Рівненщини. Відбирали у селян одяг, гроші, продукти харчування та живність. Потім награбоване перепродували на базарах, а виручені гроші ділили між собою. Нерідко жителі пограбованих учасниками АБГ сіл бачили свої речі на членах спецгрупи у Рівному. «Руководитель» спецгруппы Чупринский Ф.М. по кличке «Андреев»… лично получал задания от т. Швеца о «заготовке» продуктов питания: муки, мяса, денег и т. д. В селе Арестово, Ровенского района, было изъято 6 лошадей, корова и другое имущество. Лошади были реализованы через участника спецгруппы «Орла», как установлено на сумму 40.000 руб., деньги передавались Швецу, якобы на хранение», – йшлося у звіті перевіряючих.\nЧасто-густо чекісти від виглядом повстанців ґвалтували жінок, аби очорнити повстанський рух і посіяти серед людности ненависть і страх щодо його учасників. У своїй доповіді від 19 лютого 1949 року військовий прокурор військ МВД Українського округу Григорій Кошарський зазначав: «Як показують факти, грубо-провокаційна і нерозумна робота ряду спецгруп і допущені ними безчинства та насилля над місцевим населенням, не тільки не полегшують боротьбу з бандитизмом [так чекісти називали збройний національно-визвольний рух – В.Г.], але навпаки». Далі прокурор наводить приклади негідної поведінки спецгруп. Зокрема, пише, що спецгрупа, очолювана агентом МГБ «Крилатим», у березні 1948 року в селі Грицьки Дубровицького району Рівненської області жорстоко знущалася над двома дочками Гордія Паламарчука. Ця ж група 23 липня 1948 року піддала тортурам жительку села Підвисоцьке Ніну Ріпницьку. Допитуючи жінку, переодягнені чекісти жорстоко її били, підвішували вверх ногами, вводили дрючок у статевий орган, відтак по черзі зґвалтували.\nЛегендована МГБ боївка ОУН "Довбуша". 13 липня 1947 р.\nЯк зауважує американський дослідник Джефрі Бурдс, ґвалтування жінок легендованими групами було для чекістів у боротьбі з повстанцями своєрідною тактичною зброєю, яка мала посилити недовіру місцевого населення до УПА.\nПроблема діяльності АБГ у боротьбі з УПА ще потребує детального вивчення істориками. Але навіть уже зібраний матеріал свідчить, що в такий спосіб радянські спецслужби знищили тисячі повстанців і скривдили значну кількість мирних жителів, посіявши у них зерна недовіри до українського підпілля, які й досі часом проростають на ґрунті антиукраїнської пропаганди.\nВсі світлини – з книги «Українська Повстанська Армія. Історія нескорених». – Львів, 2007. – 352 с.


Підйомна платформа Southworth або Hymo High Scissors - Економічні гідравлічні вироби - MARCO LIFT\nМарко підйомник (Нінбо) Co., ТОВ\nПродукт високої якості, професійному обслуговуванню, у ліфтовій галузі основних постачальників!\nВисока ножицеподібний підйомник\nДвомісний ножичний підйомник\nЗавантаження підйомника док-станції\nТаблиця нижнього профілю\nПаллет Pal 360\nГоловна > Продукт > Одномісний ножичний підйомник\nПіднімальна платформа High Scissors\nОпис продукту / застосування Малі підйомник Marcolift використовується, коли потрібно мати високий рівень штреку в місцях з обмеженим простором. Дві або більше ножиць розташовані на вершині один одного, що забезпечує високі штрихи піднімання з відносно короткою довжиною платформи. Підйомник Marcolift може використовуватися ...\nОпис продукту / застосування\nПідйомник Marcolift використовується, коли в місцях з обмеженим простором необхідний високий ход.\nДві або більше ножиць розташовані на вершині один одного, що забезпечує високі штрихи піднімання з відносно короткою довжиною платформи.\nПідйомник Marcolift може використовуватися, наприклад, на робочих майданчиках, підйомних платформах, підйомниках, підйомниках для інвалідів і штабелеукладалях.\nІнформація про деталі виробу:\nНаші стандартні варіанти:\n1. Насос: бренд Європи\n2. Блок керування : керування мертвим людиною з вгору / вниз / е-зупинка\n3. Циліндр: розробка Marco, виконана OEM, включаючи клапан розриву, демпферні дії та пілотний клапан\n4. Ущільнювальний комплект для циліндра: марка SKF\n5. Двигун: двигун Хойєр, захист IP55\n6. Ножиця : Q345B\n7. Гідравлічний шланг / кріплення : Eaton\n8. Фарба: Фірмовий бренд - Tikkurila\n1) Вибухозахищені запобіжні клапани, щоб уникнути раптового падіння при виникненні аварій. 2) рельєф безпеки для забезпечення безпеки автомобілів над платформою. 3) Система обмежувального вимикача допомагає гідравлічному підйомнику ножів зупинитися у точному положенні. 4) Весь гідравлічний ножичний автомобільний ліфт проходить випробування на навантаження в 1,2 рази, перш ніж покинути фабрику. 5) Інші пристрої безпеки: захист сильфонний, захисна сітка, лоток колектора, роликова завіса\n1) Ми можемо спроектувати індивідуальний гідравлічний підйомник для ножиць, який відповідає вашим вимогам.\n2) Підйомник гідравлічного ножиця буде рекомендовано, коли ми отримаємо вашу вимогу.\n3) Відвантаження може бути організовано з нашого порту в порт призначення.\n4) Оперативне відео можна надіслати вам, якщо це необхідно.\n5) Зручний англійський посібник з експлуатації та експлуатації верстатів.\n6 ) 12 місяців гарантії на всю машину без техногенних помилок.\n7) Ми безкоштовно надішлемо вам деталі, якщо під час гарантійного терміну існують будь-які несправності факторів, що не є людськими.\n8) Надання цілодобової технічної допомоги електронною поштою, телефоном або іншою інформацією в Інтернеті.\nQ1. Які у вас умови упаковки?\nВ: Як правило, ми пакуємо товари в дерев'яних ящиках і контейнері, це спеціальна упаковка для експрес.\nQ2. Які у вас умови оплати?\nA: T / T 30% як депозит, та 70% перед доставкою. Ми покажемо вам фотографії продуктів і пакетів\nперш ніж сплатити залишок.\nQ3. Які у вас терміни доставки?\nQ4. Як щодо вашого часу доставки?\nВ: Зазвичай це займе 10 днів - 60 днів після отримання авансового платежу. Спеціальний термін доставки залежить від предметів та кількості замовлення.\nQ5 Ви можете виробляти за зразками?\nВ: Так, ми можемо виготовити свої зразки або технічні креслення. Ми можемо побудувати форм і світильників.\nQ6. Ви перевіряєте всі свої товари перед доставкою?\nВ: Так, ми маємо тест на 100% перед доставкою\nQ7: Як ви робите наш бізнес довгостроковими та хорошими стосунками?\nA: 1. Ми зберігаємо якісну та конкурентоспроможну ціну, щоб гарантувати нашим клієнтам;\n2. Ми поважаємо кожен клієнт як наш друг, і ми щиро займаємося бізнесом і друзям з ними, незалежно від того, звідки вони надходять.\nКомпанія Marco Group була заснована в 1935 році в Ангелхольм у Швеції та є провідним виробником столу підйомника в Європі. У 2009 році компанія Marco Group знайшла свою виключно власну компанію в місті Нінбо, щоб обслуговувати європейських покупців у Китаї та розвивати ринки Азіатсько-Тихоокеанського регіону.\nОсновні продукти компанії Marco включають гідравлічну підйомну платформу, стаціонарні малолітражні підйомники, гідравлічну платформу для підняття ножиць.\nЗавод Нінбо за всіма етапами проектування, структури та виробничого процесу відповідав стандартам Швеції Енгхольм, забезпечуючи тим самим і Швецію, що виробляється материнською компанією якості продукції, послідовності та стабільності.\nЕкспертний інженер з продажу\nМарко Ліфт (Нінбо) Лтд\nЕлектронна пошта: ada.xu@marcolift.cn\nАдреса: No.99 Jinhe Road, Zhenhai District, Ningbo, China\nHot Tags: підйомна платформа високих ножиць, Marco, Southworth, hymo, економічний, гідравлічний, індивідуальний, важкий обов'язок, сертифікат CE, європейський стандарт EN1570, виготовлений в Китаї\nПодвійний ножичний підйомник для духовки\nДвомісний ножичний підйомник встановлений на залізни...\nРобоча платформа з великим приводом\nРобоча платформа для хімічної промисловості\nU-фігура нижньої таблиці профілю\nПіддон Pal 360 Air\n№ 99 Jinhe Road, Zhenhai району міста Нінбо, Чжецзян Китаю P.R.\nCopyright © Марко підйомник (Нінбо) Co., ТОВ All Rights Reserved.


Лікування грибка стопи народними засобами | Медичний довідник Virgo\nВи тут: Головна Народна медицина Лікування грибка стопи народними засобами\nМетоди лікування грибка (мікозу, дерматомікози) стопи народними засобами користуються великою популярністю поряд з медикаментозними тому, що грибкові захворювання ніг у наші дні відносяться до числа найбільш «популярних» шкірних хвороб.\nПричиною грибкової інфекції на стопах є умовно - патогенні або патогенні грибки, що передаються побутовим шляхом: за допомогою предметів особистої гігієни, рушників, взуття, під час знаходження в басейнах, душах, лазнях, салонах, на пляжах і т.п.\n• тісна, незручна, що викликає пітливість стопи взуття;\n• мікротравми шкіри (подряпини, мозолі, тріщини тощо) на ногах;\n• зниження імунітету організму через переохолодження, куріння і алкоголізму, ВІЛ та СНІДу, затяжного стресу, цукрового діабету тощо\nВиди і форми грибкової інфекції\nГрибкова інфекція класифікується залежно від конкретного збудника (на ногах це - дерматофіти) і від місця локалізації:\n• грибок нігтьової пластини, або оніхомікоз, - зовнішнє помутніння нігтя, утворення на його поверхні жовтих смуг і плям, потім - його потемніння аж до чорного кольору, деформація, супроводжувана часом больовими відчуттями, витончення або надмірне ущільнення пластини;\n• міжпальцевий грибок - почервоніння і лущення шкіри, свербіж і печіння, поява бульбашок з прозорою рідиною, поступове помутніння цієї рідини, довільне розтин бульбашок і утворення нових ділянок для проникнення інфекції, поява між пальцями хворобливих тріщин, облямованих роговим белесоватим шаром шкіри;\n• грибок стопи - поява свербежу стопи і лущення шкіри, червоних плям на ній, ущільнення і шорсткість шкіри, нерівномірне відлущування мертвих клітин і збліднення лусочок, поява неприємного запаху від ніг.\n• сквамозна, або стерта, форма - поява лущення на п'яті, зводі стоп, на їх бічних поверхнях, між пальцями і у підстав пальців при відсутності будь-яких неприємних, болючих відчуттів;\n• гіперкератотіческая форма - шкіра на ступнях потовщується, в складках виникає муковідное лущення, проявляється зроговіння шкіри, яка починає покриватися тріщинами; все це супроводжується сверблячкою, сухістю шкіри і больовими відчуттями;\n• інтертригінозна форма - почервоніння шкіри між пальцями ніг, поява там тріщин, відшаровування епідермісу, супроводжуване сильним болем;\n• дисгидротическая форма - утворення бульбашок з прозорим вмістом, розтин їх і освіту ерозованою поверхні з колоподібність лущенням, відшаровування епідермісу цілими пластами; нестерпний свербіж, біль і печіння, набряк кінцівок, підвищення температури тіла.\nНа сьогоднішній день існує маса дієвих медикаментозних засобів лікування такого неприємного в усіх відношеннях захворювання, як дерматомікоз. Однак лікування грибка стопи народними засобами також не повинно викликати сумнівів у своїй ефективності.\nОтже, чим же лікувати грибок стопи, якщо раптом проявилися описані вище ознаки? Адже залишати все, як є, страждаючи від симптомів неприємного захворювання, естетичного дискомфорту і ризикуючи заразити микозом стопи своїх близьких, - не саме мудре рішення.\nТим більше що джерело захворювання відрізняється завидною сталістю і живучістю.\nГрибкова інфекція може до 5 років залишатися в одязі, взутті та на предметах побуту, представляючи серйозну загрозу для здоров'я їхнього власника.\nНародні засоби в домашній аптечці\nНа щастя, народна медицина дає безліч відповідей на запитання «Як позбутися від грибка стопи?», Пропонуючи як ліки самі звичні продукти і препарати, з якими ми маємо справу щодня.\nБільшість з цих коштів можна знайти в домашній аптечці:\n1. Перманганат калію, або марганцівка. Її розчин - кращий засіб у боротьбі з інфекцією: ноги перед сном спочатку гарненько розпарюють, а потім обгортають марлею, просоченою розчином марганцівки.\n2. 5 %-ний розчин йоду, яким обробляють уражені ділянки шкіри 2 рази на день.\n3. Прополіс: у ньому можна змочувати ватні тампони і щодня - краще перед сном - робити компреси.\n4. Борна кислота. Нею потрібно присипати розпарені в гарячій воді і висушені рушником ноги, включаючи ділянки між пальцями, потім надіти шкарпетки. Процедура проводиться протягом 10 днів перед сном.\n5. Нашатирний спирт. Розведеним з водою (1 ст. Л. На 1 скл.) Амиак потрібно просочити клапоть тканини (марлі, бинта) і обернути стопу на ніч.\n6. Медичний спирт. Тампони, змочені в спирті, прикладають до уражених ділянок і між пальцями вранці та ввечері протягом 2 тижнів.\n7. Морська сіль. Ванночка готується з 1 ч. л. солі на 1 л води і застосовується перед сном протягом 2 тижнів.\n8. Протигрибкова суміш з йоду, гліцерину і оцтової есенції, які з'єднуються в рівних пропорціях і розбавляються 2 частинами води. Ноги перед сном розпарюють в гарячій ванні і натирають противогрибковой сумішшю протягом 10 днів.\nЛіки з холодильника\n1. Винний оцет. Оцтом змащуються уражені грибком ділянки шкіри, яким потім потрібно дати висохнути, з промиваючи їх водою і не витираючи рушником.\n2. Яблучний оцет вважається не менш ефективним засобом у боротьбі з грибком стопи. 4 ст. л. оцту потрібно з'єднати з 100 гр морської солі і розчинити суміш у 5 л теплої води, застосовуючи розчин для ножних ванночок.\n3. Сода харчова. Кашку з соди і води наносять на уражені інфекцією місця на 15-20 хвилин, потім змивають водою і присипають дитячою присипкою. Рекомендується також застосовувати соду в з'єднанні з кухонною сіллю (1:1) як компонента прохолодних ванночок для ніг: по 1 ст. л. соди і солі розлучаються у воді, ванночка робиться перед сном, після неї ноги промиваються в чистій воді.\n4. Часник. Зубок часнику потрібно розрізати навпіл, обмокти в сіль і натерти ним уражені інфекцією місця. Інший варіант - часникова кашка з додаванням вершкового масла (або без нього) в рівних пропорціях - для компресів і розтирання.\n5. Лук. Цибульну кашку потрібно намазувати на уражені хворобою ділянки шкіри. Якщо на шкірному покриві є вогнища роздратування, в кашку додається вазелінове масло в пропорції 1:1. В якості лікарського засобу також застосовують віджатий з кашки цибулевий сік, яким можна протирати інфіковані ділянки, чекаючи потім їх висихання.\n6. Куряче яйце. Його потрібно залити оцтом і залишити в затемненому місці до розчинення шкаралупи. Потім зняти плівку, а в суміш оцту, білка та жовтка додати 1 ч. л. вершкового масла, ретельно все розтерти і наносити масу на попередньо розпарені і витерті насухо ноги, обертаючи їх целофаном і марлею. Мазь зберігати в холодильнику.\n7. Кава, як не дивно, може виявитися кращим засобом у війні з грибковою інфекцією. Ванночки з міцного натуральної кави потрібно робити на ніч. Це зніме біль і вилікує шкіру, зробивши її ніжною і гладкою.\nФітотерапія в боротьбі з грибком стопи\n1. Чистотіл. Відвар з 4 ст. л. на 1 л води настоюється після закипання протягом 5 хвилин, проціджують і після охолодження до терпимою температури застосовується для ножних ванночок (по 30 хв.) протягом 3 тижнів. А кашка з чистотілу з додаванням 2 ст. л. оцту застосовується як компрес.\n2. Деревій, полин, лопух і листя подорожника: 1 ч. л. подібного збору заливають 1 скл. окропу, настоюють 9:00 і п'ють настій по 3 рази на день перед їжею.\n3. Квітки календули. Для приготування настою потрібно залити 1 скл. окропу 250 гр. сухих квіток і настояти протягом 30 хвилин, процідити і змащувати получившимся засобом шкіру, даючи їй висохнути самостійно. Курс лікування становить 4-5 тижнів.\n4. Лист лопуха відбивається молотком або качалкою, поки не пустить сік, обгортається навколо стопи на ніч і закріплюється бинтом і носком. Дану процедуру потрібно виконувати протягом 3 тижнів. Таким же чином можна робити компреси з листя горобини, змінюючи їх кожні 12 годин.\n5. Кропива, м'ята, звіробій, ромашка, шавлія. Сухі трави (влітку можна застосовувати і свіжі збори) змішуються і збожеволіють в шкарпетки, які потрібно носити вдень протягом дня.\n1. Пральний порошок. Грибкова інфекція розвивається в кислому середовищі, порошок ж являє собою з'єднання лугів. Щоденна 10 - хвилинна гаряча ванна з додаванням 100 гр прального порошку протягом 10 днів здатна позбавити від дерматомікози, після чого процедури потрібно продовжувати ще 3-5 днів.\n2. Клей БФ. Клеєм змащуються інфіковані ділянки шкіри - 1 раз на день протягом 1-1,5 тижнів.\n3. Сеча. Ножні ванночки з ранкової урини робляться мінімум двічі на день протягом 10 хвилин, потім ноги промиваються водою, витираються насухо. Процедура виконується протягом 2 тижнів, потім замінюється іншим народним засобом від грибка стопи.\nНе забуваємо доглядати за взуттям\nВона повинна як супроводжувати лікуванню грибка, так і служити профілактичним засобом. Обробляти внутрішню поверхню взуття потрібно періодично, застосовуючи для цього 30 %-ний розчин оцту або 25 %-ний розчин формаліну.\nКращий варіант - це взуття з натуральної шкіри, так як вона «дихає», не створюючи сприятливого грунту для розмноження інфекції. Ці прості способи профілактики допоможуть уникнути такого вкрай неприємного захворювання, як грибок стопи.


Олена Жежук: Чарівниця - ВІРШ, Вірші, поезія. Клуб поезії\nСайт поезії, вірші, поздоровлення у віршах :: Олена Жежук: Чарівниця - ВІРШ\nМатіолою вечір вгощаю… І сміється у небі зірниця. А я знову фарби змішаю – Я для себе сама чарівниця. Намалюю простори поснулі, Там за обрієм сонце сідає. Зарум’янились хмари поволі, Де-не-де промінець виглядає. Небу зорі в волосся вплітаю, Хай в сузір’я стають ритуально. Літній вечір у ніч огортаю, Темно-синім вкрива простирадлом. Заспівав соловейко у лузі – Його спів змалювать чи зумію..? Намалюю закоханих в тузі – Про що тужать – сказати не смію. Виплив місяць з-під пензля холодний, І йому, як мені, теж не спиться… Намалюю життя без негоди – Я для нього й для вас чарівниця.\nдата надходження: 29.06.2016 22:10:01\n© дата внесення змiн: 30.06.2016 10:38:05\nВ Обране додали: Олекса Удайко, Красуля, Шостацька Людмила, Уляна Яресько, yaguarondi\nS.Nemo, Олекса Удайко, Ганна Верес (Демиденко), Мандрівник, zang, Онофрійчук Наталя, CherOkee, yaguarondi, Дмитро Кiбич, Хуго Иванов, Nino27, *Кассіопея*, Янош Бусел, Оксана Р.-Г., Шостацька Людмила, Мирослава Жар, leolapis, Микола Карпець)), Настасія, Systematic Age, Фея Світла, Зоя Енеївна, Ілея, Олена Вишневська, Уляна Яресько, палома, Красуля, Татьяна Прозорова ( Танюша Одинцова), Данила М, КВолынский, Ніна Незламна, Res, той, що шукає себе, Женьшень, dashavsky, Квітка)), Світла (Імашева Світлана), Чайківчанка, Вавилюк, Світлая (Світлана Пирогова), Ярослав К.\nЯрослав К., 25.09.2018 - 16:45\nОтримав задоволення від вірша і коментарів. Справжня Царівниця\nТатьяна Прозорова ( Танюша Одинцова), 17.07.2016 - 05:31\nНамалюю життя без негоди\nОлена Жежук відповів на коментар Татьяна Прозорова ( Танюша Одинцова), 17.08.2016 - 15:45\nДякую, Тетяно. І вам гожого погодного життя .\nпалома, 10.07.2016 - 09:32\nЯка ви гарна художниця, Оленко!\nВ мене фарби чарівні,\nними чарую день при дні.\nНачарую й вам любові,\nЩоб було її доволі...\nУляна Яресько, 08.07.2016 - 19:12\nЗабирайте, звісно))) Дякую! Рада знайомству з Вашою творчістю і Вами\nУляна Яресько, 08.07.2016 - 19:04\nЧарую тільки на добре)))\n"...Щоб маки цвіли... і волошки в очах - простеж..."\nЗабираю вас і ваші вірші до себе (з вашого дозволу)\nЗоя Енеївна, 05.07.2016 - 23:27\nSystematic Age, 01.07.2016 - 01:31\nприємно, що і тебе трохи причарувала ))\nМикола Карпець)), 30.06.2016 - 13:06\nДякую за каву, Сонечко! Побільше балуйте нас тут такими ЧУДОВИМИ творами! І ПРОХАННЯ до Вас, якщо будете бачити граматичні, чи інші помилки у моїх віршах - ОБОВЯЗКОВО відразу напишіть в коментах! Я з великою вдячністю сприймаю такі зауваження! Тому, що зі сторони воно ЗАВЖДИ видніше! Тому, що коли ти сам римуєш, то перебираєш різні варіанти і змісту і рими ....і в голові вже створюється каша з цих різних варіантів.....коли ж читаєш вперше ЧУЖИЙ твір, то він тобі незнайомий і відразу помітні всі вади.....тому, НЕУПЕРЕДЖЕНИЙ погляд зі сторони ОБОВЯЗКОВИЙ, якщо хочеш отримати хороший результат)....у мене виходить прочитати так свої вірші, як чужі, тільки десь через півроку після їх написання....коли трохи його призабудеш))) Тому, дійсно, об’єктивна думка зі сторони дуже важлива ...і я буду завжди радий її почути, особливо, якщо мова йде не про якусь мініатюру-експромтик, а про повноцінний вірш\nПогоджуюсь і рада творчій дружбі з вами.\nДякую за чай і улюблені ромашки...\nДмитро Кiбич, 30.06.2016 - 12:26\nГарний вiрш, Олено. Дуже яскраве звучання. Таким вашi рядки лiтературно - художнiм колоритом вiдрiзняються. Виникають асоцiацii з пiснею гурту "Рондо", ну, якщо мовою оригiналу:\nНочь, прожитых дней вуаль\nНочь, грешной души печаль\nВ ночь, в темную ночь.\nТiльки от у вас слова "ритуально" i "простирадлом" якось не зовсiм римовано звучать. Може вам, аби було бiльш римоване звучання, цей рядок трохи змiнити - "Темно-синьою вкрию вуаллю".\nМикола Карпець)), 30.06.2016 - 07:00\nПРЕЧУДОВА робота Сонечко.. ..і по змісту і по написанню....у першому куплеті відчувається незначний збій ритму із-за різного розміру рядочків....можливо його викласти у такій редакції\nМатіолою вечір вгощаю…\nІ сміється у небі зірниця.\nА я знову всі фарби змішаю –\nЯ для себе сама чарівниця.\nВ останньому куплеті явних помилок немає...але, після довгого рядочку(10) короткий(7) рве ритм...\nможливо краще доповнити його додатковими складами?\nВиплив місяць з-під пензля холодний,\nІ йому, як й мені – теж не спиться…\nНамалюю життя без негоди –\nЯ для нього, й для вас чарівниця.\nсонечко, ну Ви ж розумієте, що якби віршик був поганим, то його не хотілося б і підправляти...а коли ГАРНИЙ, то хочеться щоб він був ІДЕАЛЬНИМ! Тому, тільки в такому сенсі і сприймайте мої побажання)..а можливо я ще сонний і щось неправильно зрозумів)...тому, всі мої побажання - побажання сонної людини)) ..\nЧарівниця я справжня, Миколо,\nІ не тільки на чарах із фарбами знаюсь.\nТа штовхнув пензель перо випадково,\nЙ ритм нарушив, тому до вас прислухаюсь.\nДякую за чудові сонні побажання! Пригощайтесь кавою...\nNino27, 30.06.2016 - 00:06\nТака відповідь на коментар - аж подякувати захотілося щиро!!! Спасибі!!!\n"...На віях тиші -\nмерехтить роса ,\n...Ступив на землю\nтеплий , літній вечір...\nніжністю за плечі..."\nА я вас запрошую до "білого" списку\nШостацька Людмила, 29.06.2016 - 23:46\nА я дякую за такі чари. І чарівниці-гарної долі-щастя.\nХто читає, того зачарую\nДам любові для люду.\nСвоїм пензлем я радість дарую -\nІ про вас не забуду... (рада дружбі з вами)\nШостацька Людмила, 29.06.2016 - 23:34\nАй справді-чарівниця: і малюнок,і вірш чарівні.Браво!Дуже сподобалось.Справжній талант.\nА я й насправді вам начарую щастя...)))\nа ще Долі, Любові - Людмило - пригощайся...\nдякую вам за чарівний відгук !\nОксана Р.-Г., 29.06.2016 - 23:32\nОлена Жежук відповів на коментар Оксана Р.-Г., 01.01.1970 - 03:00\nА вас я також в казці намалюю,\nі навіть принца там для вас "вполюю")))\nХуго Иванов, 29.06.2016 - 23:29\nІ ти для мене стала чарівниця...\n... так воно й є -\nі це не небилиця.\nNino27, 29.06.2016 - 23:28\nПросто зачарований віршик!!! КРАСОТА !!!\nІ про вас не забуду...


Виробничі практики студентів - Факультет Економіки та Бізнесу\nФЕБ » Міжнародна діяльність » Виробничі практики студентів\nОдна з найбільш популярних сфер міжнародної діяльності університету – це ознайомчі виробничі та лінгвістичні практики студентів за кордоном.\nСтуденти факультету мають можливість пройти практику за понад як 20-ма програмами у 12 країнах світу. Тривалість практик становить від 3 до 18 місяців. Основними вимогами для участі в програмі є наявність сільськогосподарської освіти, базові знання іноземної мови, бажання та можливість проходити стажування за кордоном.\nТДАТУ має договори щодо організації практик за кордоном з 6 партнерами в Україні та за її межами:\n1) ФОП Ніканов Максим Олександрович (м. Київ);\n2) ТОВ «Інтер Агро Імідж» (м. Київ), директор Гурковський Олег Юрійович;\n3) Всеукраїнський центр освітніх практик АПОС (м. Київ); директор Фурман Дмитро Степанович;\n4) Федерація «Обміни Франція – Україна» (Франція), співпрезидент з питань співробітництва Жак Форжерон;\n5) Німецька Селянська Спілка (Німеччина), керівник відділу міжнародних обмінів Ант’є Баух;\n6) Асоціацією зі співробітництва в галузі екології, сільського господарства та розвитку села в Східній Європі «Аполло» (Німеччина); виконавчий директор програми Кристина Берчи.\nФакультет активно приймає участь у допомозі студентів проходити різні стажування. На сьогодні найбільш популярними країнами для студентів-економістів є Франція і Германія. У період з 2013 по 2017 року 38 студенти факультету відвідали інші країни і отримали перший досвід та яскраві враження, працюючи на різних спеціальностях різних країн.\nБагато наших студентів, що навчаються на різних спеціальностях, переконалось в тому, що проходження таких практик є однією із головних умов саморозвитку і першою сходинкою на шляху до світлого майбутнього, і тому не зупинились на одному разі.\nДо таких студентів належать: Крамаренко Світлана, Коваленко Ірина, Повзло Катерина, Супруненко Ірина, Агамірова Вікторія, Яросевич Ірина та інші. У 2016 році було й багато дебютантів, які у подальшому плануюють активно продовжувати набувати закордонного досвіду, для того щоб застосувати його у подальшому безпосередньо в Україні.\nСтудент другого курсу магістратури спеціальності 281 “Публічне управління та адміністрування” Самофалов Дмитро влітку 2020 року пройшов практику у Німеччині та набув міжнародного досвіду з розроблення та реалізації заходів щодо адаптації зарубіжних практик діяльності установ.\nКерівництво факультету підтримає цілеспрямованих студентів.


Які продукти краще споживати, щоб імунна система не давала збою\nКожен третій житель планети має ті чи інші прояви алергії. А через кожні десять років кількість алергіків зростає вдвічі. Чому так стрімко шириться алергія? Чим загрожує людині? Та як не сплутати її симптоми з проявами коронавірусної інфекції, які дуже між собою схожі?\nПро все це розпитаємо в алергологині з 25-річним досвідом Оксани Обущак, — йдеться у публікації в газеті «Твій вибір».\n– Оксано Василівно, насамперед поясніть, що таке алергія та чому виникає?\n– Алергія – це надміру активна реакція імунної системи та якийсь зовнішній подразник: пилок квітів, продукт харчування чи навіть солона вода. Імунна система дає організму сигнал «чужий» – і організм реагує на цей сигнал кашлем, чханням, висипанням на шкірі тощо.\nПричиною можуть бути спадковий і набутий фактори. Схильність до алергії передається генетично і виникає в дітей тому, що в родині вже є алергіки: батьки, бабуся чи дідусь. Набута алергія з’являється навіть без спадкової передумови під впливом зовнішніх чинників.\n– А які фактори можуть спровокувати появу алергії?\n– Основний фактор – спосіб нашого життя. Людство оточило себе великою кількістю шкідливих елементів, які є в усьому: продуктах харчування, побутовій хімії, будівельних матеріалах. Окрім того, додається фактор українського менталітету. Приміром, у нас є традиція передавати подушки й перини від батьків до дітей та внуків. А це не правильно. Адже в пуху накопичуються дуже небезпечні пилові кліщі. Добре, що хоч зараз уже відійшла в минуле мода на килими та масивні штори, які теж назбирували в собі кліщів побутового пилу та ставали першоджерелом алергічної реакції.\n– До вас щодня звертаються дуже багато пацієнтів. Чи є протягом року періоди з особливо високою активністю хворих?\n– Якщо відверто, то ні. Адже від березня до листопада в природі цвітуть рослини, чий пилок викликає алергію в тієї чи іншої людини. А харчова алергія та реакція на пилового кліща може дошкуляти пацієнтові весь рік. Сюди додайте алергію на плісняву, яка особливо активна в дощові пори року. Тож бачимо, що проблема не втрачає своєї актуальності протягом усього року.\n– А чи є ризик того, що людина заразилася коронавірусом, однак помилково вважає, що в неї алергія, і не дотримується самоізоляції, не звертається вчасно до лікаря?\n– Симптоми обох захворювань справді дуже схожі: нежить, кашель, задишка, іноді – підвищення температури тіла. Однак в алергіків ці ознаки повторюються з року в рік у визначений сезон, а прояви слабшають після прийому антигістамінних препаратів.\nПроте якщо людина сумнівається з діагнозом, якщо контактувала із зараженою особою чи перебувала в зоні особливого ризику (інфекційній лікарні, приміром), то в разі появи тривожних симптомів не завадить порадитися із сімейним лікарем.\n– А чи можна таблетками, спреями, краплями вилікувати алергію?\n– Ні. Алергія – це пожиттєвий діагноз. Переліченими засобами можна лише зняти симптоми: свербіж очей та слизової горла, кашель, риніт, кон’юнктивіт, закладеність носа та вух. Однак тут настійливо рекомендую уникати самолікуванням. Бо, до прикладу, висипання на шкірі може бути проявом не лише алергічної реакції, а й автоімунних, інфекційних захворювань, а також недуг крові. Тож деякі протиалергійні засоби можуть тільки нашкодити при інших хворобах.\nОкрім того, самостійно лікувати алергію не варто й тому, що тільки лікар зможе підібрати препарат, який буде цілеспрямовано діяти на «проблемний» орган: очі, горло, ніс, шкіру. Тим паче, що зараз можна застосовувати не лише препарати «нашого дитинства» (хоча й вони можуть бути доволі ефективними), а й ліки так званого другого покоління, що теж швидко знімають симптоми алергії.\n– Невже сучасна наука не винайшла жодного методу, що цілком позбавляє алергії?\n– Подолати першопричину цього захворювання – тобто змусити імунну систему не реагувати на зовнішні подразники – може лише специфічна імунотерапія, яку скорочено називають абревіатурою «СІТ».\nКурс лікування може тривати три-п’ять років. Спочатку береться кров пацієнта на аналізи, аби серед сотень алергенів встановити того, який провокує агресивну реакцію імунної системи. Після того підбирається препарат, до складу котрого в необхідній дозі входить алерген-«провокатор» (він може випускатися у формі ін’єкції, драже, спрея). І щодня вводячи в організм такий препарат, ми поступово привчаємо імунну систему пацієнта спокійно реагувати на зовнішнього збудника.\n– І що – людина повністю позбувається алергії?\n– Так, звичайно. От буквально днями прийшли результати лабораторного дослідження одного пацієнта. Ця дитина дуже потерпала від алергії. Батьки виключили з її раціону що тільки могли – безрезультатно. Самі втомилися, дитина змордувалася. Зробили аналізи і з’ясували – причиною всіх їхніх бід була береза, яка виділяє дуже алергенний пилок. Відтак варіантів лікування два: або оселитися в місцині, де немає беріз, або застосувати специфічну імунотерапію.\n– А як здоровій людині запобігти чи мінімізувати ризик розвитку цієї недуги?\n– Для того треба відмовитися від агресивних мийних засобів, замінивши їх содою та гірчичним порошком. Не треба додавати у прання різноманітні пом’якшувачі, освіжувачі, бо вони потім із тканини переходять на шкіру. Для прибирання достатньо використовувати воду. Підбираючи меню, вибір раджу зупиняти на тих овочах, фруктах, ягодах, які достигають у місці проживання людини. Адже екзотичні, не властиві нашому регіону продукти організм теж сприймає за «чужих» та може агресивно на них реагувати.\nВсе про: медицина, Здоров'я


Форум Я люблю молоко • Перегляд теми - Чи знаєте Ви, як виробляють дитяче харчування на заводах?\nСписок форумів ‹ Дитяче харчування ‹ Виробництво дитячого харчування\nЧи знаєте Ви, як виробляють дитяче харчування на заводах?\nValrias Kardinal » 18 липня 2013, 10:32\nRe: Чи знаєте Ви, як виробляють дитяче харчування на заводах\nСветка » 15 серпня 2013, 16:28\nНічого харошого там не виробляють. Сиплять сухе молоко і всьо, ще кучу якихось барвників та "єшок"\nЗ нами з: 15 серпня 2013, 16:17\nНаташа » 23 серпня 2013, 11:14\nЯ сама працюю на заводі дитячого харчування і знаю, що для дітей продукція з натурального молока.\nНе вигідно власнику такого бізнесу, в який вкладено мільйони доларів виготовляти фуфло.\nБільш того, до нас інші вимоги, постійні перевірки і контроль.\nБудь хто, може взяти і замовити аналіз в незалежній лабораторіі.\nМоя Вам порада, при виборі бренду дивіться чи завод експортує свою продукцію. Якщо так, то це хороший сигнал. В Європу чи в Росію не пустять погану молочну продукцію. А у нас звичайно інша ситуація\nМожете перевірити молочну продукцію в домашніх умовах. Ось інструкція http://www.ilovemilk.info/pages/kontrol ... i--20.html\nАнастасія » 23 серпня 2013, 15:37\nНаташа написав: Не згодна.\nЧого невигідно. Нормальне молоко зараз коштує недешево. Іноді простіше запхунти туди якоїсь "хімії", ніж робити хороший продукт. Звідки тоді стільки отруєнь у дітей?\nНаташа » 23 серпня 2013, 15:56\nВисокоякісне молоко, яке виробляється на молочні фермі коштує максимум 3,50 - 4 грн за літр. Не так і дорого.\nНе можу гарантувати якість всієі продукціі, але повірте, до титячого харчування інше відношення.\nДіти трується не молоком, а просроченими продуктами, яким перебили термін зберігання в торговій мережі або зіпсовані продукти бо іх неправильно зберігали в маленьких магазинах...\nТак що проблема зазвичай криється не в молоці, а в не дотриманні правил збереження\nЯкщо боітесь отруєнь, готуйте мол продукти дома\nМАрточка » 23 серпня 2013, 16:31\nНаташа написав: Високоякісне молоко, яке виробляється на молочні фермі коштує максимум 3,50 - 4 грн за літр. Не так і дорого.\nЯ слышала, что в десткое питание Тема как-то крысу обнаружили! Девочки, представляете - крыса - в детском питании!!!! Кто может сказать что-то об этой марке. Кстати, на каком заводе ее делают?\nЗ нами з: 15 серпня 2013, 16:47\nІрішка » 06 вересня 2013, 16:22\nТема - це по-моєму Данон. Його так гарно рекламують. а насправді виявляється така гидота. що колір, що запах відразу відлякує. Чого тільки коштує той "растішка" їхній. запах такою хімією відгонить. що мені стає страшно. що хтось це ще й їсть. взагалі не довіряю цій "молочній" компанії.\nЗ нами з: 06 вересня 2013, 16:03\nДенис » 06 вересня 2013, 16:31\nДа Данон все делает из сухого молока и из красителей. У них новая Линийка Простоквашино появилась - я там комок крахмала был нашел.\nIlona » 19 грудня 2013, 16:38\nЗа Данон я теж багато негатива чула! Але не всі виробники "крис" підкидають, є і відповідальні!!!\nПовернутись до Виробництво дитячого харчування


Генерала Пустовара позбавили права оскаржити запобіжний захід! | Адвокатское объединение «Дефендо Капитал»\nГлавная » Новости » Генерала Пустовара позбавили права оскаржити запобіжний захід!\t»\nГенерала Пустовара позбавили права оскаржити запобіжний захід!\nМар 31, 2016 в Новости\nОлег Гуріч — захисник очільника обласної поліції Владислава Пустовара незадоволений рішенням суду щодо обрання йому запобіжного заходу.\nСуддя фактично позбавила нас права оскаржити запобіжний захід.\nНа думку адвоката Пустовара Олега Гуріча, суддя Юлія Фаркош не звертала уваги на аргументи захисту, а під час ухвалення рішення “керувалась внутрішніми переконаннями”.\nПро це Олег Гуріч заявив у коментарі кореспонденту видання “ІнфоМІСТ”.\nЯк відомо, Печерський районний суд міста Києва обрав для Владислава Пустовара запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю застави.\n– Під час ухвалення такого запобіжного заходу суд не звертав уваги ні на що і керувався якимись своїми внутрішніми переконаннями. Ми навіть не знаємо, чим суд мотивував своє рішення, бо отримали скорочену ухвалу. Це те, що КПК України прямо забороняє робити слідчому судді. Скорочену ухвалу може постановляти лише суд під час розгляду кримінального провадження уже по суті. А зараз суд виніс скорочену (ухвалу, – ред.), що є прямим порушенням закону, – говорить Олег Вікторович.\n– Суддя повідомила, що ми зможемо про це дізнатися лише четвертого квітня. Невідомо, чому так пізно. Вона сказала, що дуже завантажена в роботі. Ми позбавлені можливості оскаржити це рішення, тому що не знаємо, що саме нам необхідно оскаржити. У нас є п’ять днів для оскарження з моменту оголошення ухвали з сьогоднішнього дня. Тобто фактично часу не буде.\nОлег Гуріч також підтвердив, що за звільнення з-під варти Владислава Пустовара вже внесено заставу.\n– Я думаю, що сьогодні (30 березня, — ред.) ми його звільнимо. Це буде застава, але фактично, це домашній арешт. Тому що суд зобов’язав його носити електронні засоби контролю, але я не розумію, яким чином буде обмежуватись його пересування. Контролювати його пересування поки ніяк не передбачено законом. Чи це буде електронний браслет, чи якийсь інший засіб, поки що невідомо.\n– Активність органів досудового розслідування чомусь припиналась. Нас не викликають, нічого не повідомляють, чи планують якісь слідчі дії за нашої участі, – додає Олег Гуріч.


Падіння джазменів триває - Телеканал новин 24\nПадіння джазменів триває\n14:18, 22 січня 2011 544\n“Юта” зазнала третьої поспіль поразки у регулярному чемпіонаті НБА і скотилася уже на шосту сходинку східної конференції.\nТріумфувати у Бостоні “джаз” не допоміг і внесок українця Кирила Фесенка який набрав сім очок та зробив 5 підбирань.\nВідверто не пішла гра у лідерів “Юти” - Дерона Вільямса та Пола Мілсапа. Відтак у “Селтікс” не виникло значних проблем із тим аби вже в першій чверті захопити ініціативу і не випустити її з рук до фінальної сирени.\nЗавдяки результативним діям Пола Пірса, Кевіна Гарнета, Рея Алена на Рейджона Рондо кельти жодного разу за весь поєдинок не дозволили суперникам вийти вперед. 110:86 на користь “Бостона”, який здобуває п’яту поспіль перемогу і продовжує впевнено очолювати Західну конференцію.\nТріумфувала і найкраща команда сходу – “Сан-Антоніо” впоралося із “Нью-Йорком”. У матчі аутсайдерів “Нью-джерсі” здолало “Детройт”. Прогнозовані перемоги здобули “Орландо” та “Фінікс”. “Новий Орлеан” знищив “Атланту”. “Мілуокі” переграло “Клівленд”, “Мемфіс” – “Х’юстон”. “Лейкерс” впоралися із “Денвером”, а “Голден стейт” в овертаймі дотис “Сакраменто”.\nЮрий Касьянов 452\nБлог Соцмережі 2722\n3 листопада 2017 , 19:02\nСестри Кардашян-Дженнер стали героїнями рекламної кампанії Calvin Klein: спокусливі фото відео фото


З чого почати прикорм дитини? LiveLife.kiev.ua - ЗОЖ\nВід того, наскільки плавно пройде цей процес, багато в чому залежать майбутні гастрономічні пристрасті малюка, правильна робота кишечника і часто схильність до тієї чи іншої харчової алергії.\nВиробники дитячого пюре і соків, з яких і починається прикорм, нерідко пишуть на упаковках, що їх продукт можна вживати з чотирьох місяців, проте кожна сім'я вирішує це питання самостійно. Багато мам все частіше прислухаються до рекомендацій Всесвітньої організації охорони здоров'я і поступово відмовляються від грудного вигодовування після того, як дитині виповниться шість місяців.\n"Відповідь на це питання вибирається індивідуально, залежно від медичних показань або протипоказань (тобто після консультації з педіатром). Більшість фахівців рекомендують починати у віці 6-7 місяців. Деяким дітям може знадобитися більш раннє введення прикорму, але не раніше чотирьох місяців".\nПрикорм дітей з харчовими алергіями проходить так само повільно, як і для дітей без дієтичних обмежень, оскільки перехід на нове харчування потрібно починати з гіпоалергенних продуктів. Не грає великої ролі і те, годують дитину грудьми або спеціальною дитячою сумішшю.\n"Зазвичай діти, що перебувають на штучному вигодовуванні, можуть отримувати прикорм дещо раніше, але якщо дитина розвивається нормально, необхідності вводити прикорм у віці до шести місяців немає", - упевнений фахівець.\nНайчастіше батькам активних малюків радять почекати і починати вводити в раціон овочі і злаки вже після шести місяців.\n"Якщо ж у дитини, наприклад, анемія, то педіатр якраз може рекомендувати більш раннє введення прикорму", - говорить експерт.\nПокупне або власного приготування: яке дитяче харчування краще?\nПобоюючись консервантів, батьки іноді готують дитячі каші та пюре самостійно. Однак фахівці впевнені, що проблеми з травленням у малюка виникнуть скоріше в тому випадку, якщо він харчується тим, що приготували для нього вдома.\n"Приготування дитячого харчування вдома пов'язано з цілим рядом ризиків, які не характерні для готового промислового харчування".\nСеред подібних ризиків експерт відзначає "підвищений ризик забруднення продуктів мікробами", що може в кінцевому підсумку призвести до харчового отруєння або кишкової інфекції у дитини. Нерозкриті упаковки, продовжує експерт, можуть стояти в холодильнику (у випадку з кисломолочною продукцією) або поза ним (ультрапастеризоване молоко, соки, пюре, готові каші) протягом встановленого терміну придатності, в той час як приготовлений вдома продукт швидко псується. Крім того, завжди є ризик, що овочі або фрукти, з яких батьки будуть готувати пюре, "будуть містити нітрати, токсичні елементи, пестициди та інші шкідливі речовини".\nДитяче харчування зазвичай продають у скляній банці або в асептичній картонній упаковці Tetra Pak. Картонні упаковки можна зберігати поза холодильником (крім кисломолочних продуктів) протягом усього терміну придатності. Завдяки спеціальному захисному шару вони не пропускають бактерії, вологу і сторонні запахи. Однак найбільша перевага картонній коробочки - безпека для дитини. Крім того, маляті зручно пити з пакетика і брати його на прогулянку.\nЯкщо купувати дитяче харчування сім'я з якоїсь причини не може, важливо враховувати всі санітарні норми і викидати залишки пюре і каш домашнього приготування відразу після того, як дитина поїла.\n"В якості продуктів прикорму у всіх випадках переважно використовувати готові" магазинні "пюре і каші, і лише якщо це з якоїсь причини неможливо, готувати дитяче харчування самостійно. В останньому випадку треба строго дотримуватися всіх вимог санітарії і уникати скільки-небудь тривалого зберігання готового пюре, навіть у холодильнику ", - говорить Мосов, який також є лікарем з гігієни харчування і з гігієни дітей та підлітків.\nВтім, навряд чи на кухні сучасної господині знайдеться промислове обладнання, яке здатне виробляти якісне, що відповідає всім санітарним нормам дитяче пюре або кашу. У той час як виробників дитячого харчування контролюють на всіх етапах виробництва: від вибору сировини до упаковки їжі для малюків.\nЗ яких продуктів починати?\nЗ початком введення прикорму дітей починають годувати п'ять разів на день. Переходити на пюре і каші не можна під час хвороби, а також перед або відразу після профілактичного щеплення, щоб не травмувати шлунок. На місяць не можна вводити в раціон більше 3-4 нових продуктів.\n"Введення прикорму однозначно варто починати з овочевих пюре або з каші (безмолочної, без цукру і солі). Послідовність введення цих продуктів, як сьогодні вважають вчені, не грає великої ролі", - упевнений керівник експертного спрямування.\nЗнайомство з новою дієтою завжди починається з монокомпонентних продуктів: в овочевому пюре повинен бути тільки один овоч, а в каші - один злак. М'ясні пюре в раціон дитини експерти рекомендують вводити з шести місяців. Завдяки збалансованій дієті з овочевого і м'ясного пюре малюк отримує необхідну норму заліза, цинку та інших поживних речовин. Дітям-алергікам краще давати пюре з індички або кролика.\nСолодке фруктове пюре малюкові варто давати вже після того, як він звикне до овочів.\n"З фруктовими пюре краще трохи почекати і вводити їх на другому етапі прикорму. Це пов'язано з тим, що солодкий - це єдиний смак, до якого у людини є вроджена схильність, тому, щоб сформувати у дитини раціональну харчову поведінку, спочатку потрібно познайомити його з несолодкими продуктами - такими, як овочеве пюре або каша ", - застерігає батьків Мосов.\nСоки в графіку харчування дитини, за словами лікаря, повинні з'явитися після пюре.\n"Щоб познайомити дитину зі смаком фруктів, правильніше використовувати фруктові пюре", - вважає експерт.\nНі в якому разі не можна примушувати дитину їсти насильно. Однак якщо малюк відмовляється від якогось продукту, батькам не варто відразу виключати його з раціону дитини. Якщо продовжувати давати його в малих дозах, швидше за все, з часом малюк звикне до незвичайного для нього смаку.\nВже починаючи з осені всі від мала до велика страждають від нежиті, болю в горлі, підвищеної температури та інших "принад" сезону застуд. Особливо несолодко ...


Вчені NASA пророкують всесвітній потоп і загибель людства | Винники Plus\nВчені NASA пророкують всесвітній потоп і загибель людства\nЗгідно з розрахунками суперкомп’ютера, в 2075 році на Землі може відбутися потоп, який затопить частину Європи і США, а також спровокує серйозні зміни клімату\nДжон Мартін. Всесвітній потоп. 1828\nВАШИНГТОН, 11 січня 2016 року, 12:18 — REGNUM Вчені NASA підрахували, що через 60 років на Землі може відбутися потоп, який змиє з особи планети кілька європейських столиць, в тому числі Токіо, а крім того, і частину США.Глобальне затоплення може статися, вважають фахівці, до 2075 року із-за критичного танення льодів. Про це повідомляє Planet Today.\nТаким чином, приблизно через шістдесят років рівень води в Світовому океані «переступить» критичну позначку на два метри, в результаті чого можуть бути затоплені Токіо, Лондон, Амстердам, частина США і інші мегаполіси.\nСпівробітники NASA зробили такі висновку завдяки результатом своїх досліджень. Експерти розробили спеціальну програму, яка ґрунтується на чинниках багаторічних кліматичних змін, танення льодовиків, рух Землі, її супутника і інших планет, а також на рівні води Світового океану. Всі ці дані вчені ввели для розрахунків у суперкомп’ютер NASA, який змоделював можливу ситуацію на шістдесят років вперед. В результаті катастрофи, яку спрогнозували в Національному космічному агентстві США, може загинути частина людства.А ті, що вижили, у свою чергу, стануть свідками різкого зміни клімату, яке потягне за собою виникнення і розвиток нових видів хвороб і голод.\nВарто зазначити, що, крім цієї шокуючої інформації, яку дав суперкомп’ютер NASA, він також передрік практично повне зникнення на планеті землі, що може статися через тисячу років. Це явище може статися із-за різкого підняття рівня води у Світовому океані.\nІА REGNUM нагадує, восени 2015 року світові ЗМІ повідомляли про всесвітній потоп, однак тоді Національне космічне агентство США спростувало цю інформацію.\nУ жовтні 2014 року фахівці Потсдамського інституту вивчення кліматичних змін в Німеччині опублікували прогноз, згідно йому ближче до 2100 року із-за танення континентальних льодовиків рівень Світового океану підвищиться на 0,75-1,5 метра. Внаслідок чого мегаполіси Європи і Америки у разі правильності прогнозу можуть виявитися затопленими. В найбільшій зоні ризику Венеція, Лос-Анджелес, Амстердам, Гамбург, Санкт-Петербург і деякі інші великі міста.\nВисока концентрація окису вуглецю від Каліфорнії до Британської Колумбії – ознака великого землетрусу? Що гелій може розповісти про вулкани


Обірваний вірш Зузанни Ґінчанки – виставка у Луцьку\n15 червня 2017, в 15:14\nВиставка «Обірваний вірш» присвячена 100-річчю з дня народження польської поетеси єврейського походження Сари Поліни Ґінцбург (1917–1944), відомої під літературним псевдонімом Зузанна Ґінчанка.\nЕкспозицію відкрили 14 червня у Волинській державній обласній універсальній науковій бібліотеці імені Олени Пчілки. На 20 стендах можна побачити фото із Зузанною Ґінчанкою. Усі вони обрамлені старими світлинами міст, у яких проживала поетеса.\n«Відкриваємо невідому постать Зузанни Ґінчанки», – зазначив на початку Генеральний консул РП у Луцьку Вєслав Мазур. Дійсно, майже для всіх, хто прийшов на виставку, та навіть для тих, хто долучився до її створення, ім’я цієї поетеси раніше не було відоме.\n«Восени минулого року до Рівного приїжджав Ярослав Миколаєвський із Музею літератури імені Адама Міцкевича у Варшаві. Хотів дізнатися, що є в Рівному, пов’язаного з іменем Зузанни Ґінчанки. Здивувався, що ми про неї нічого не знаємо. Мабуть, ми, музейники, архівісти, краєзнавці, вперше від нього дізналися про цю поетесу. Після цього почали працювати: я, Андрій Климчук та Олена Гумінська», – розповіла Валентина Данілічева, старший науковий співробітник Рівненського краєзнавчого музею. Під час презентації вона також повідомила, що після завершення роботи над виставкою в Державному архіві Рівненської області будо знайдено близько 20 документів, пов’язаних із Зузанною Ґінчанкою та її родиною.\nНауковець Ірина Захарчук під час заходу підкреслила, що після війни ім’я Зузанни Ґінчанки було майже забуте: «У польську літературу воно почало повертатися у 80-х рр., коли Юзеф Лободовський видав у 1987 р. збірку віршів «Пам’яті Суляміти». Згодом, у 1994 р., вийшла книга Ізольди Кєц. Їй вдалося поспілкуватися з тими людьми, які знали Ґінчанку. У 2001 р. книгу про Ґінчанку видала Агата Арашкевич».\nВ Україну це ім’я повернулося на початку 2000-х рр. Його українцям відкрив професор Ярослав Поліщук. Ще 10 років тому він опублікував розвідку «Трагічна муза Зузанни Ґінчанки» та переклав українською деякі вірші поетеси.\nЦікаві паралелі між долею Зузанни Ґінчанки та інших поетів, які померли у молодому віці, провела Лілія Овдійчук. Вона, зокрема, згадала Михайла Лермонтова, Василя Симоненка, Богдана-Ігоря Антонича, Олену Телігу, які, попри ранню смерть, залишили цікаву спадщину та ввійшли в історію світової літератури.\nПротягом заходу присутні мали можливість пізнати біографію та творчість Зузанни Ґінчанки, послухати її вірші польською та українською мовами (у перекладі Ярослава Поліщука).\nДо створення виставки долучилися рівненські літературознавці та краєзнавці. Головний організатор виставки – Генеральне консульство РП у Луцьку.\nДовідка: Зузанна Ґінчанка народилася в 1917 р. у Києві. Дитячі та юнацькі роки провела в Рівному, де навчалася в польської гімназії. Була студенткою Варшавського університету. Товаришувала з Вітольдом Гомбровичем, Юліаном Тувімом, Юзефом Лободовським. Входила до літературних груп «Волинь» та «Скамандер». Твори поетеси друкувалися у виданнях «Wiadomości Literackie», «Sygnały», «Szpilki». Перша і єдина прижиттєва збірка «Про кентаврів» («O centaurach») вийшла друком у Варшаві в 1936 р. Повна збірка її творів «Зузанна Ґінчанка. Зібрані вірші» («Zuzanna Ginczanka. Wiersze zebrane») вийшла друком у 2014 р. у Польщі.\nНапередодні Другої світової війни Зузанна приїхала в Рівне, в гості до бабусі, де її застав прихід Червоної армії. У період першої радянської окупації мешкала в Рівному та Львові. Після захоплення німецькими військами Галичини у 1941 р. переховувалася в Львові, потім у Кракові. Розстріляна гітлерівцями в 1944 р.\nАвтор: Наталя ДЕНИСЮК


Кеті Перрі знайшла нове кохання?\nОстанні новини про зірок шоу-бізнесу » Чутки » Кеті Перрі знайшла нове кохання? (фото)\nКеті Перрі знайшла нове кохання? (фото)\n3-11-2014, 21:00 o_sem 1216\nЯскрава, у всіх сенсах цього слова, співачка Кеті Перрі, схоже, знайшла собі нового коханого. Принаймні, про це пліткують всі зарубіжні видання.\nНагадаємо, що зовсім недавно, вона розійшлася з Джоном Майером. Кажуть, що цей розрив був доволі болісний для неї. Проте, сумувати довго весела і позитивна Кеті не вміє. І, здається, що вона вже знайшла нового кандидата на роль свого нового коханого. За чутками, ним став ді-джей Уеслі Пенц, більш відомий широкому загалу як Diplo.\nЯкщо це дійсно правда, то цей роман можна заслужено назвати «службовим», адже почався він, скоріше всього, тоді, коли артисти записували свою нову музичну роботу.\nНагадаємо, що Diplo вже доволі давно відомий у музичних колах своїми роботами з такими іменитими знаменитостями як Бейонсе, Брітні Спірс, Ашер і Джастін Бібер. Тож, він точно не буде почуватись «у тіні» поруч з Кеті.\nГоловним аргументом на користь того, що між зірками дійсно роман стали недавні фото, зроблені папараці у Парижі. Схоже, що Кеті і Уеслі дійсно зустрічаються і вирішили більше не приховувати цього. Тож, чекаємо на появу цієї пари на червоній доріжці якогось заходу чи на прес-конференції, на якій вони зізнаються у тому, що вони тепер разом.


Виховна робота - Новопсковський газопроводський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів\nШкола має власну систему виховної роботи, побудовану таким чином, що пріоритетні напрямки роботи реалізовуються через модульну систему, яка у цьому навчальному році охоплювала тематичних модулів. Кожний модуль складається з міні-модулів для різних вікових категорій:\n- 1-4 класів школи;\n- 5-7 класів школи;\n- 8-9 класів школи;\n- 10-11 класів школи.\nТрадиційно щопонеділка для учнів школи проводяться тематичні та організаційні лінійки, щосереди – засідання учнівського парламенту, щотижня – виховні години та загальношкільні свята, вечори відпочинку у студії «Молодіжна п’ятниця» - один раз на місяць.\nПроблема виховної роботи школи:\nВиховна робота організована й проводиться в різних формах і напрямках:\nтрудове навчання та профорієнтація;\nробота з профілактики правопорушень, злочинів, бродяжництва серед неповнолітніх.\nКожний напрям відбито в річному плані роботи школи в доступному обсязі. Система виховної роботи спрямована на створення умов для розвитку та самореалізації особистості кожного учня.\nУправління шкільною виховною системою здійснюється через конкретизацію цілей виховання, розширення видів діяльності, введення інновацій у виховний процес, діяльність соціально – психологічної служби розширення взаємодій з середовищем. Пошук сучасних шляхів і засобів виховання школярів здійснюється на засадах педагогіки творчості і становить одну із найактуальніших проблем навчально-виховного процесу. Тому в школі визначено коло питань для пріоритетного вирішення сутності виховного процесу, функцій, які спрямовані на розв’язанні проблеми становлення творчої особистості. Створена модель управління виховним процесом.\nУ рамках традиційного місячника «Увага! Діти на дорозі!» наша школа не перший рік співпрацює зі співробітниками ДАІ РВУМВС Новопсковського району. Адже, такі зустрічі з працівниками Державтоінспекції завжди викликають живий інтерес у школярів. Дітлахи з цікавістю знайомляться з особливостями професії працівника ДАІ, задають багато питань з приводу служби та різноманітних ситуацій , що виникають на дорогах, висловлюють свої власні думки та побажання.\n12 вересня дітки разом з інспекторами ДАІ повторили Правила дорожнього руху, а після цього - мали змогу використати набуті знання на практиці з переходу вулиць та відчути себе справжніми вартовими доріг. Таким чином, підростаюче покоління здобувало теоретичні та практичні навички поводження на дорогах. Вчителі школи та працівники Державтоінспекції впевнені: така практика спілкування з підростаючим поколінням обов’язково дасть свої плоди, адже ми рухаємося у правильному напрямку!\nМожна з впевненістю сказати, що сьогодні у нашому місті дисциплінованих учасників дорожнього руху стало більше. Тож, вчителі нашої школи та працівники ДАІ звертаються до батьків: щодня нагадуйте дітям правила безпеки на вулиці, аби малята були обережними та уважними! Пам’ятайте: чужих дітей на дорозі не буває!\n~Переглянути фото... ~\nКiлькiсть переглядiв: 1523


Смачнющі суші у Сумах від Smaki Maki | Новости RUAinform\nСтатьи 16.04.2021 в 05:29 122 0.0 0\n«Смакі Макі» завжди орієнтується на інтереси клієнтів, доставка за 29 хвилин по місту виконується стабільно.\nДавно відомо, що азіатська кулінарія являє собою один з найбільш корисних варіантів їжі. І дійсно, ці страви дивно гармонійні і навіть якщо використовувати трохи більш змінені варіації, такі, як пропонуються на Заході, в Європі і в багатьох інших країнах, то все одно оптимальний склад компонентів і використання фактично класичної рецептури дозволяють отримати страви, які не тільки неймовірно смачні , а й корисні.\nСлова аж ніяк не є якимось рекламним трюком або чимось подібним, насправді, давно відомо, що поєднання зерновий їжі з морепродуктами і овочами є практично кращу дієту. Саме тому «Смакі Макі» sumy.smaki-maki.com з радістю нагодують людей в Сумах, і впевнені в тому, що вони отримають користь і зможуть спробувати дійсно смачні страви.\nСлід зрозуміти, що в цілому японська кулінарія має досить багато традицій, і також існує досить чітка класифікація варіацій суші:\nЦе тільки мала частина з усього розмаїття. Більш детально ви можете прочитати про те, як класифікуються страви, на самому сайті Smaki Maki, а зараз потрібно просто сказати, що завжди тут використовується оптимальний підбір компонентів і, звичайно, корисні інгредієнти.\nБільш того, «Смакі Макі» пропонує варіанти страв на самий різний смак і потреби. Наприклад:\nПрипустимо, ви маєте регулярну фізичну активність і в цілому потребуєте, щоб споживати досить велику кількість апетитних калорій, тоді відмінним варіантом будуть якісь насичені сирні роли з морепродуктами або смачна класична Філадельфія. Загалом, такі суші або ролли, в яких багато кольорових компонентів. Якщо ви дотримуєтеся вегетаріанського меню, то завжди є можливість вибрати щось зі свіжими овочами, сирними добавками або, наприклад, якісь фруктові або солодкі суші. Ну, і звичайно, для тих, хто, навпаки, трохи знижує калорійність своїх страв, є оптимальні варіанти, більш того корисні і вітамінізовані, наприклад, суші з корисними водоростями спіруліна, якими наповнюється витончена посипання з насіння кунжуту.\nОптимальні умови для клієнтів\nВиникає цілком розумне питання про те, який рівень сервісу? І тут потрібно сказати, що «Смакі Макі» завжди орієнтується на інтереси клієнтів, більш того доставка за 29 хвилин по місту виконується стабільно. А якщо кур'єр запізнюється, то «Smaki Maki» просто компенсує вам кожну хвилину запізнення 1 гривнею. Погодьтеся, така висока клієнтоорієнтованість і відповідальність говорять багато про що, замовляти суші ви можете з 11:00 до 00:30 на сайті або по телефону.\nТеги:суші, Смакі Макі, СУМИ


Срна - про переговори між Де Дзербі і Шахтарем - Телеканал Футбол\n«Ми зійшлися через дві хвилини»: Срна розповів, чому Де Дзербі миттєво погодився очолити Шахтар\n16:11, 26 травня 2021\nНовий тренер Шахтаря відразу побачив потенціал команди\nДиректор з футболу донецького Шахтаря Даріо Срна в ексклюзивному інтерв'ю проєкту BurBuzz висловився з приводу підписання контракту з Роберто Де Дзербі.\n- Моя перша гра в Італії була проти Сассуоло. Ми зіграли 2:2. Я зайшов в роздягальню і запитав у футболістів: «Якщо Сассуоло так грає, то як грає Інтер, Ювентус, Мілан? Куди я потрапив?». Це моє перше враження про Де Дзербі та Сассуоло. Я побачив, що цей тренер відрізняється від інших. Не тільки в Італії, а й в Європі.\nКоли у мене закінчився контракт з Кальярі, він хотів забрати мене в Сассуоло, але тоді надійшов дзвінок від президента Шахтаря. Так я прийшов в штаб Каштру.\nЯ радий, що сьогодні перебуваю тут. Радий, що ми запросили такого фахівця - молодого, амбітного і голодного тренера, який є дуже розумним коучем. Я впевнений, що він зробив правильний крок, переїхавши в Шахтар.\nМи зійшлися після перших переговорів. Він відчув команду і клуб, а ми відчули його. Ми зійшлися через дві хвилини. Він відразу сказав: «Шахтар - мій наступний клуб». Чому? Тому що система, яка побудована в Шахтарі, ніде не побудована в Італії. Це саме той крок, який йому потрібен між топовим клубом, - підсумував Срна.