Вазодипин таблетки по 5 мг №30 (10х3): инструкция по применению | Tabletki.ua\nВазодипин таблетки по 5 мг №30 (10х3)\nміжнародна та хімічна назви: amlodipine; 3-етил-5-метил-2-(2-аміноетоксиметил)-4-(2-хлорфеніл)-1,4-дигідро-6-метил-3,5-піридиндикарбоксилат бензилсульфонат;\nтаблетки білого кольору, круглої форми, з плоскою поверхнею, з фаскою, без оболонки, з відбитком “АР” на одному боці і з рискою – на другому;\n1 таблетка містить амлодипіну безилату у перерахуванні на амлодипін 5 мг або 10 мг;\nдопоміжні речовини: целюлоза мікрокристалічна (Avicel PH 102), кальцію фосфат двозаміщений, натрію крохмальгліколят (тип А), кремнію діоксид колоїдний безводний, магнію стеарат.\nСелективні блокатори кальцієвих каналів з переважним впливом на судини. Похідні дигідропіридину. Код АТС С08С А01.\nФармакодинаміка. Амлодипін зв’язується з дигідропіридиновими рецепторами, блокує кальцієві канали, інгібує трансмембранний перехід іонів кальцію усередину клітини (у більшій мірі – у гладком’язові клітини судин, ніж у кардіоміцити). Виявляє пролонгований дозозалежний антигіпертензивний ефект. Гіпотензивна дія зумовлена розслаблюючим впливом на гладенькі м’язи судин, зниженням загального периферичного опору судин. В результаті зниження навантаження на серце зменшується потреба міокарда у кисні; розширення крупних коронарних артерій і коронарних артеріол як у незмінених, так і в ішемізованих зонах серцевого м’яза збільшує надходження кисню в міокард. Гальмує агрегацію тромбоцитів; збільшує швидкість клубочкової фільтрації, виведення натрію і діурез. Ефект розвивається через 1 - 2 год після прийому і продовжується приблизно 24 год. Завдяки поступовому прояву дії і пролонгованому ефекту викликає плавне зниження артеріального тиску і мінімальну рефлекторну стимуляцію симпатичної нервової системи. При артеріальній гіпертензії зменшує ступінь гіпертрофії міокарда лівого шлуночка; виявляє антиатеросклеротичну і кардіопротективну дію при ішемічній хворобі серця.\nФармакокінетика. Всмоктується (незалежно від прийому їжі) повільно, але майже повністю. Біодоступність – 60 - 65% (за рахунок ефекту “першого проходження” крізь печінку). Сmax у плазмі досягається через 7 - 8 днів. Зв’язування з білками плазми – 97 -98%. При постійному прийомі рівноважна концентрація утворюється через 7 - 8 днів. Об’єм розподілу – 20 л/кг. Проникає через гематоенцефалічний бар’єр. Період напіввиведення – 35 - 38 год, рівень у плазмі через 24 год становить 2 - 12 нг/мл. Біотрансформується у печінці з утворенням неактивних метаболітів; елімінація двофазова: перша фаза – коротка, друга триває 35 - 50 год. Загальний кліренс – 0,5 л/хв. Екскретується із сечею (60% у вигляді метаболітів, 10% – у незмінному стані), з жовчю (20 - 25% у вигляді метаболітів) і з грудним молоком. Т1/2 при порушеній функції печінки та у літніх пацієнтів подовжується, при порушенні функції нирок – не змінюється.\nАртеріальна гіпертензія, ішемічна хвороба серця (стенокардія стабільна і вазоспастична).\nВнутрішньо. Стенокардія – в початковій дозі 5 мг 1 раз на добу, з поступовим збільшенням до максимальної 10 мг 1 раз на добу; артеріальна гіпертензія – 5 мг (у літніх 2,5 мг) 1 раз на добу, у випадку необхідності через 7–14 днів дозу збільшують до 10 мг.\nМаксимальна добова доза становить10 мг.\nЗ боку серцево-судинної системи і крові (кровотворення, гемостаз): гіперемія шкіри обличчя, відчуття серцебиття; рідко – порушення ритму (брадикардія, шлуночкова тахікардія, тріпотіння передсердь), біль у грудній клітці, гіпотензія (у т. ч. ортостатична).\nЗ боку нервової системи і органів чуття: стомлення, головний біль, запаморочення, сонливість; рідко – стомлюваність, астенія, зміна настрою, розлади зору.\nЗ боку сечостатевої системи: периферичні набряки (набряклість щиколоток і ступнів), рідко збільшення частоти сечовипускання, імпотенція.\nЗ боку органів травного тракту: нудота, біль у животі, рідко – диспепсія, зміна режиму дефекації, жовтяниця.\nЗ боку респіраторної системи: рідко – задишка.\nЗ боку опорно-рухового апарату: рідко – артралгія, міалгія, парестезія і біль у кінцівках (при тривалому застосуванні).\nЗ боку шкірних покривів: висипання, свербіж, рідко – мультиформна еритема.\nІншії: рідко – гіперплазія ясен, гінекомастія, підвищення рівня печінкових ферментів.\nГіперчутливість (у тому числі до інших дигідропіридинів), артеріальна гіпотензія (менше 90 мм рт. ст.), шок, гострий інфаркт міокарда.\nСимптоми. Надмірна периферична вазодилатація, виражене і тривале зниження артеріального тиску, тахікардія.\nЛікування. Промивання шлунка, призначення активованого вугілля, хворого кладуть у горизонтальне положення з піднятими ногами, моніторинг показників роботи серця і легенів, контроль об’єму циркулюючої крові і діурезу, симптоматична і підтримуюча терапія, внутрішньовенне введення плазмозамінників, глюконату кальцію, допаміну, мезатону. Гемодіаліз не є ефективним.\nОбмеженнями для застосування є виражений аортальний стеноз, серцева недостатність, порушення функції печінки, дитячий вік (безпека і ефективність застосування у дітей не встановлені).\nЗастосування при вагітності можливе, якщо очікуваний ефект терапії перевищує потенційний ризик для плоду. На час лікування слід припинити годування груддю.\nПрепарат може викликати запаморочення, що слід враховувати пацієнтам, які працюють з потенційно небезпечними механізмами або керують транспортними засобами, або пов’язані із діяльністю, що потребує пильності і узгодженості дій.\nПацієнти літнього віку добре переносять препарат.\nХворим з нирковою недостатністю препарат призначають у звичайних дозах, зміни концентрації препарату в плазмі не корелюють із ступенем тяжкості ниркової недостатності.\nВазодипін не виводиться при діалізі.\nНе підвищує ризик смерті у пацієнтів з серцевою недостатністю (ІІІ - IV клас за NYHA), на фоні терапії дигоксином, діуретиками та інгібіторами ангіотензинперетворюючого ферменту.\nСумісний з основними групами антигіпертензивних засобів (діуретики, інгібітори ангіотензинперетворюючого ферменту, бета-адреноблокатори), нітратами і гіпоглікемічними препаратами. Засоби інгаляційного наркозу (похідні вуглеводнів), аміодарон, хінідин та інші антагоністи кальцію можуть посилювати дію. Нестероїдні протизапальні засоби (особливо індометацин) знижують антигіпертензивний ефект (гальмують синтез простагландинів у нирках та натрійурез).\nПри поєднанні з дигоксином не змінюється рівень останнього в сироватці крові і його кліренс. Циметидин не змінює фармакокінетику Вазодипіну. Вазодипін не змінює вплив варфарину на протромбіновий час, не впливає на зв'язок з білками крові дигоксину, фенітоїну, варфарину, індометацину, не змінює фармакокінетику варфарину.\nПо 10 таблеток у блістері; по 3 блістери у пачці із картону.\nРозповсюджується Кей Джи Пі Леборетріз (Ю Кей) Лімітед, Велика Британія.\nМумбаї Сентрел, Мумбаї 400 008, Індія.\nАннотация (инструкция по применению) продукта Вазодипин, утвержденная производителем, представлена исключительно с ознакомительной целью и не является поводом для самолечения.\nТолько ваш лечащий врач может принять решение о необходимости применения Вазодипин, назначении схем лечения и дозировок, а также обсудить совместимость Вазодипин с применяемыми вами лекарствами, разъяснить побочные действия и противопоказания.\nГде купить Вазодипин?\nПоказать все аптеки, где есть Вазодипин


Bugatti Chiron може подолати бар'єр в 500 км/год | pohudelka - новости для людей\nBugatti Chiron може подолати бар’єр в 500 км/год\nУ Bugatti стверджують, що Chiron здатний розігнатися до 515 км/ч.\nНа початку вересня спеціально побудований «довгохвостий» Bugatti Chiron встановив новий рекорд швидкості на німецькому гоночному треку «Ера-Лессин». Британський професійний гонщик Енді Уоллес зумів розігнати гіперкар, який в компанії називають «передсерійним автомобілем нової похідної Chiron», до 490.484 км/ч.\nНа створення автомобіля, здатного подолати бар’єр в 400 км/год, команда інженерів з Bugatti, Michelin та майстрів шасі Dallara витратила шість місяців. Прототип на 250 мм довше стандартного Chiron і оснащується іншим аеродинамічним обважуванням, а також особливими колесами Michelin Pilot Cup 2. У гіперкара повністю перероблена підвіска з лазерним управлінням для визначення регулювання висоти дорожнього просвіту, немає антикрила, а опір повітрю зменшено за рахунок переглянутої компонування вихлопної системи. У салоні «довгохвостого» Chiron встановлено одне сидіння, імовірно, у серійної версії компонування буде такою ж.\nГіперкар укомплектований 8.0-літровим твін-турбо двигуном потужністю 1600 л. с. від недавно представленого Centodieci. Агрегат поєднується з 7-ступінчастим «роботом» з двома зчепленнями і повним приводом.\nЯк заявили в компанії, якщо б заїзд, став для Chiron рекордним, проходив на іншому випробувальному треку, швидкість могла б бути на 25 км/год більше. Причина в тому, що траса «Ера-Лессин» розташована на висоті 50 метрів над рівнем моря, тому аеродинамічний опір тут більше, ніж на трасах, що знаходяться вище. Наприклад, на State Road в Неваді, розташованої на висоті 1 036 метрів. Саме там два роки тому Koenigsegg Agera RS завоював титул найшвидшого «серійника» у світі, розігнавшись до 447.24 км/ч.\nAudi розробив «супермозг» для автомобілів\nPrevЕлектричний кросовер Ford відбуксує до 454 тонн\nNextUFC 242 Хабіб Нурмагомедов — Дастін Порье. Дивитися онлайн прямий ефір\nCitroen представила крихітний електрокар за 6000 євро\nJeep оголосив конкурс на кращу «пасхалку»\nПозашляховик Range Rover перетворили в броньований лімузин\nОпублікована карта перевищення швидкості в Києві


Американська авіаційна влада розслідує виробничі недоліки Boeing 787 - Цікаві новини\nАмериканська авіаційна влада розслідує виробничі недоліки Boeing 787 після того, як компанія повідомила, що деякі деталі літака не відповідають її виробничим стандартам.\nBoeing визначив, що вісім літаків, які постраждали від проблеми, повинні бути перевірені та відремонтовані, перш ніж вони зможуть повернутися до експлуатації.\n"Ми негайно зв'язалися з авіакомпаніями, які експлуатують вісім постраждалих літаків, щоб повідомити їх про ситуацію, і літаки тимчасово виведені з експлуатації, поки їх не вдасться відремонтувати", — йдеться у заяві американського авіаційного гіганта.\n"Решта експлуатаційного парку була визначена таким, що відповідає обмеженню вантажопідйомності, і ми перевіряємо виробничі літаки, щоб переконатися, що будь-які проблеми вирішуються до доставки", — додав Boeing.\nВідповідно до пам’ятки внутрішньої Федеральної авіаційної адміністрації (FAA), яку побачив Wall Street Journal, регулятор може розглядати помилки контролю якості, які потенційно могли тривати протягом 10 років.\nРозслідування може призвести до посилених перевірок сотень літаків, повідомляє "Журнал" у понеділок.\n"Поки що рано роздумувати про характер або обсяг будь-яких запропонованих Директив льотної придатності, які можуть виникнути в результаті розслідування агентства", — заявила FAA агенції AFP.\nBoeing виявив дві проблеми з виготовленням з'єднання в частині фюзеляжу приблизно в 787-х роках, які "в сукупності призводять до стану, який не відповідає нашим проектним стандартам.\n"Ми повідомили FAA і проводимо ретельний огляд першопричини", — сказав Боїнг.\nВиробник літаків, що базується в Сіетлі, один з найважливіших постачальників Пентагону, переживає тривалий бурхливий період.\nСкасування замовлень накопичується для флагманського літака 737 MAX, який був заземлений вже більше року після двох смертельних аварій, в яких загинуло 346 людей, і відкриттів, які заплямували імідж компанії.\nАпетит до 787, останньої революційної моделі, значно зменшився.\nПотерпілий від пандемії коронавірусу, Boeing, який часто розглядають як символ влади Сполучених Штатів, опинився у принизливому становищі в березні, коли намагався залучити кошти на ринки для фінансування своїх побитих операцій — без успіху.\nВиробник вимагає 17 000 постачальників у США та 2,5 мільйона прямих та непрямих робочих місць.\nСтратозапуск у новому одязі. Крилатий гігант…


Резонансна справа із затриманням патрульних дійшла до підозри начальнику облуправління поліції | Український погляд\nРезонансна справа із затриманням патрульних дійшла до підозри начальнику облуправління поліції\n23 Сер. 2019 15:20 0\tНадрукувати\n– під час спілкування з патрульними водій зателефонував керівнику ГУ Нацполіції в Дніпропетровській області;\n– з метою перешкоджання виконанню патрульними службових обов’язків та примушення їх ухвалити незаконне рішення відносно водія «Range Rover», тодішній керівник обласної поліції організував затримання патрульних;\n– затримання співробітників поліції спецпідрозділом «КОРД» відбулося із застосуванням сили та демонстрацією зброї.\nПроцесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснює Генеральна прокуратура України, оперативний супровід – Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України.


Залежно від комплекса послуг та комфортності подорожування тури поділяються на класи обслуговування. Мотивація подорожі та її комфортність визначають програму туру. За формою тури поділяються на комплексні та індивідуальні. Індивідуальний тур ("інклюзив-тур") передбачає забезпечення подорожування відповідно до побажань туриста. Комплексний тур ("пекидж-тур") формується туристичною фірмою, включає певний набір попередньо узгоджених з туристом послуг, вартість яких сплачується в повному обсязі.\n3) об'єкти дозвілля - музеї, театри та інші заклади культури, заклади шоу-бізнесу, виставки, поточні події культурного життя (концерти видатних митців та колективів, фестивалі тощо); та класи відповідно до їх атрактивності (пам'яткі/ всесвітньої спадщини, регіонального значення, національні святині, визначні місця).\nМатеріально-технічна база характеризується категорією підприємств, що надають послуги гостинності певного класу (тип закладів розміщення та їх категорія за євростандартом, ціни номерного фонду). Інфраструктурне забезпечення включає характеристику сполучень (наявність транспортного зв'язку, в тому числі прямих лінійних рейсів, їх взаємозамінність, інтенсивність руху), транспортних засобів (тип і відповідна йому комфортність та швидкість пересування, місткість), інформацію про вартість проїзду та транспортні компанії.\nОбов'язковим елементом інформаційного забезпечення розробки туру повинна бути карта території, оскільки розробка маршруту є результатом картографічного моделювання, яке спирається на оцінку території: її туристсько-географічне положення, протяжність, конфігурацію, систему розселення і транспорту, що склалися, адміністративно-територіальний поділ.\nМаршрути, відповідно до мети, сезону, тривалості подорожування та інших ознак, можна класифікувати наступним чином (мал. 3.9).\n1)\tвибір пунктів маршруту - критерієм відбору є атрактивність об'єктів показу для задоволення мети подорожі, можливість забезпечити різноманітність програми перебування в даному населеному пункті, його транспортна


Бінарне практичне заняття з елементами тренінгу – ОДУВС\nБінарне практичне заняття з елементами тренінгу\n23 квітня для курсантів 3 курсу факультету № 3 професором кафедри цивільно-правових дисциплін Андрієнко І.С. було проведено відкрите бінарне практичне заняття з елементами тренінгу з навчальної дисципліни «Цивільний процес» за участі голови юридичної компанії «AS LEGAL» Андрєєва М.Ю.\nЗаняття проводилося за темою: «Судовий розгляд» та мало на меті формування та закріплення цілісних знань та вмінь щодо судового розгляду як основного етапу цивільного судочинства.\nАндрєєв М.Ю. поділився власним досвідом участі у судовому процесі в якості представника та експерта з питань права, розкрив окремі аспекти розгляду справ у порядку цивільного судочинства, окреслив коло новел цивільного законодавства та їх реалізації у практичній діяльності.\nУ рамках бінарного заняття була проведена ділова гра «Судові дебати», завдяки якій курсанти мали змогу отримати практичні навики участі в судовому процесі в якості учасників цивільного судочинства, а також досвід складання процесуальних документів.


ᐈ Книжка "Таємниця на мільярд. 20 принципів багатства й успіху мільярдерів" купити в інтернет-магазині Vivat\nГоловнаКнижкиБізнес книгиКниги про історії успіхуТаємниця на мільярд. 20 принципів багатства й успіху мільярдерів\nЄ тисячі книжок про спосіб мислення мільйонерів. Але такі знання не допоможуть вам досягти найвищого успіху. В сьогоднішньому світі найбагатші люди - мільярдери! Лише один з 5 мільйонів людей належить до цієї категорії. Мільярдерів напрочуд мало, і за способом мислення вони дуже відрізняються від звичайних мільйонерів. У "Таємниці на мільярд" підприємці-мільярдери своїми словами розповідають про власний досвід. Ще ніхто не здійснював такого глобального проєкту - взяти інтерв'ю в більш як 20 мільярдерів з усього світу, а потім на їхній основі вивести 20 принципів, які дозволили цим непересічним підприємцям почати з нуля й за одне життя заробити мільярдні статки. Пропонована книжка стане для вас дорожньою картою у світ надзвичайного багатства й успіху. Попереднє слово Джека Кенфілда - популярний американський письменник і мотиваційний спікер, відомий як автор книг про правила досягнення успіху та кар'єрного зростання. Його твори відрізняються тим, що засновані на особистому досвіді і містять велику кількість практичних порад.\nЛідерство в буремні часи 280 грн. Емоційний інтелект 196 грн. Економіка вражень:битва за час, увагу та гроші клієнта 256 грн. Продається все. Джефф Безос та ера Amazon 211 грн. Ask a Manager. Спитай у керівника: як працювати з нетямущими колегами й босами, які крадуть ваш робочий час 149 грн.


Правильна економічна політика дозволить підвищити мінімальні пенсії до 3 тисяч гривень, - Тимошенко - портал новин LB.ua\nГоловна — Політика — 27 червня 2019, 14:14\nІ направити в бюджет додатково 67 млрд гривень.\nЗавдання коаліції дій у новому парламенті – суттєве зростання доходів громадян у найкоротші терміни. Про це заявила Юлія Тимошенко в прямому ефірі на телеканалі «112 Україна».\nНавіть за нинішніми законами, мінімальна пенсія має бути не меншою за 3094 грн, наголосила лідер «Батьківщини». Для того, щоб збільшити пенсії, зарплати в бюджетній сфері, запровадити медстрахування, потрібні кошти. І їх можна знайти, змінивши економічну політику, переконана політик.\nВона нагадала, що, за даними МВФ, 44% української економіки зараз перебуває в тіні: «Нинішня податкова система тисне настільки, що економіка йде в тінь і не платить податки».\nТому, впевнена Юлія Тимошенко, треба знижувати податковий тягар і водночас змінювати базу оподаткування. Замість корупційного ПДВ ввести податок на реалізацію, замість податку на прибуток – податок на виведений капітал, а податок на Фонд зарплати має бути скасований із запровадженням персоніфікованої пенсійної системи.\nНе менш важливо, провести деофшоризацію, переконана лідер «Батьківщини». Партія розробила відповідні законопроекти, але їх вже три роки відмовляються розглядати у нинішньому парламенті.\n«Якщо ці закони ухвалять, бюджет отримає додатково 67 млрд грн лише за перший рік», – повідомила голова "Батьківщини".\nУсе це, за словами Юлії Тимошенко, дозволить не лише збільшити державні доходи, а й вирішити найболючіші соціальні питання: «Не можна гаяти часу, треба діяти вже зараз».\nТемы: податки та збори, пенсії, Юлія Тимошенко


1. Теорія суспільного вибору в економічній теорії 1 Сутність та основні передумови виникнення теорії суспільного вибору\n1. Теорія суспільного вибору в економічній теорії\n1.1 Сутність та основні передумови виникнення теорії суспільного вибору\nТеорія суспільного вибору, як самостійний напрям економічної науки сформувалася тільки в 50-60-х рр.. ХХ століття. Безпосередній імпульс теорії суспільного вибору дали дискусії 30-40-х рр.. з проблем ринкового соціалізму та економіки добробуту (А. Бергсон, П. Самуельсон). Широкий резонанс у 60-і рр.. викликала книга К. Ерроу "Соціальний вибір та індивідуальні цінності" (1951), в якій проводилася аналогія між державою та особистістю. На противагу цьому підходу, Дж. Б'юкенен і Г. Таллок в книзі "Обчислення згоди" (1962) проводили аналогію між державою і ринком. Відносини громадян з державою розглядалися при цьому згідно з принципом "послуга за послугу" (quid pro quo). Саме ці ідеї, що одержали подальший розвиток у роботі Дж. Б'юкенена "Межі свободи" (1975), лягли в основу теорії суспільного вибору. Важливу роль в її розробці зіграли також Д. Мюллер, У. Несканен, М. Олсон, Р. Толлісон та ін\nТеорію суспільного вибору називають іноді "нової політичної економією", так як вона вивчає політичний механізм формування макроекономічних рішень. Критикуючи кейнсіанців, представники цієї теорії поставили під сумнів ефективність державного втручання в економіку. Послідовно використовуючи принципи класичного лібералізму і методи мікроекономічного аналізу, вони зробили об'єктом аналізу не вплив кредитно-грошових і фінансових заходів на економіку, а сам процес прийняття урядових рішень.\nВперше ідеї, що лежать в основі теорії суспільного вибору, були сформульовані наприкінці 19-го століття представниками італійської школи державних фінансів: М. Панталеони, У. Маццола, А. Де Віті де Марко та ін Ці дослідники були піонерами використання граничного аналізу і теорії ціни для вивчення бюджетного процесу, а також для моделювання попиту і пропозиції на ринку суспільних благ. Даний підхід знайшов подальший розвиток у роботах представників шведської школи в економічній науці - К. Вікселля і Е. Ліндаль, які приділяли першорядну увагу політичним процесам, що забезпечує визначення державної бюджетної політики.\nРозроблені підходи довгий час залишалися практично невідомими для дослідників. Разом з тим у 1940-50-х роках подання про раціональне характер поведінки індивідів у політичній сфері стали активно проникати у наукові дискусії, завдяки опублікованим в цей період робіт Й. Шумпетера, К. Ерроу, Д. Блека, Е. Даунс. Об'єднання двох зазначених напрямків стало основою розробки комплексу ідей, відомих нині як теорія суспільного вибору. Ключову роль у цьому зіграли представники так званої Вірджинської школи в економічній теорії. Визнаним лідером цієї школи є Дж. Б'юкенен, нагороджений у 1986 р. Нобелівською премією.\nУ своїй Нобелівській лекції Дж. Бьюкенен сформулював три основні передумови, на які спирається теорія суспільного вибору: методологічний індивідуалізм, концепція "економічної людини" та аналіз політики як процесу обміну.\nВ умовах обмеженості ресурсів кожен з нас стоїть перед вибором однієї з наявних альтернатив. Методи аналізу ринкової поведінки індивіда універсальні. Вони з успіхом можуть бути застосовані до будь-якої зі сфер, де людина повинна зробити вибір.\nОсновна передумова теорії суспільного вибору полягає в тому, що люди діють у політичній сфері, переслідуючи свої особисті інтереси, і що немає непереборної грані між бізнесом і політикою. Ця теорія послідовно викриває міф про державу, у якої немає ніяких інших цілей, крім турботи про суспільні інтереси.\nТеорія суспільного вибору (public choice theory) - це теорія, що вивчає різні способи і методи, за допомогою яких люди використовують урядові установи у своїх власних інтересах.\n"Раціональні політики" підтримують, перш за все, ті програми, які сприяють зростанню їх престижу та підвищують шанси отримати перемогу на чергових виборах. Таким чином, теорія суспільного вибору намагається послідовно провести принципи індивідуалізму, поширивши їх на всі види діяльності, включаючи державну службу.\nДругою передумовою теорії суспільного вибору є концепція "економічної людини" (homo economicus). Людина в ринковій економіці ототожнює свої переваги з товаром. Він прагне прийняти такі рішення, які максимізують значення його функції корисності. Така поведінка раціонально.\nРаціональність індивіда має у цій теорії універсальне значення. Це означає, що всі - від виборців до президента - керуються у своїй діяльності в першу чергу економічним принципом: порівнюють граничні вигоди і граничні витрати (і перш за все, вигоди і витрати, пов'язані з прийняттям рішень), прагнучи до виконання умови:\nде MB - marginal benefit - граничні вигоди,\nМС - marginal cost - граничні витрати.\nТрактування політики як процесу обміну сходить до дисертації шведського економіста Кнута Вікселля "Новий принцип справедливого оподаткування" (1896). Основна відмінність між економічним і політичним ринками він бачив в умовах прояву інтересів людей. Ця ідея лягла в основу робіт і Б'юкенена. "Політика - пише він, - є складна система обміну між індивідами, в якій останні колективно прагнуть до досягнення своїх приватних цілей, оскільки не можуть реалізувати їх шляхом звичайного ринкового обміну. Тут немає інших інтересів, окрім індивідуальних. На ринку люди міняють яблука на апельсини, а в політиці - погоджуються платити податки в обмін на блага, необхідні всім і кожному "1.\nПрихильники теорії суспільного вибору розглядають політичний ринок за аналогією з товарним. Держава - це арена конкуренції людей за вплив на прийняття рішень, за доступ до розподілу ресурсів, за місця на ієрархічній драбині. Однак держава - це ринок особливого роду. Його учасники мають незвичайні права власності: виборці можуть вибирати представників до вищих органів держави, депутати - приймати закони, чиновники - стежити за їх виконанням. Виборці і політики трактуються як індивіди, що обмінюються голосами і передвиборними обіцянками. Основними сферами аналізу цікавить нас теорії є при цьому сам виборчий процес, діяльність депутатів, теорія бюрократії, політика державного регулювання.\nНайважливішим напрямом теорії суспільного вибору є економіка бюрократії.\nЛогічним завершенням теорії суспільного вибору є, тому постановка питання про "провали" держави (уряду). Зазначені провали - це випадки, коли держава (уряд) не в змозі забезпечити ефективний розподіл і використання суспільних ресурсів.\nТаким чином, основний принцип теорії суспільного вибору полягає в тому, що люди діють однаковим чином, як у ролі приватної особи, так і будь-якої суспільної ролі. При аналізі особистого вибору людей економісти давно дійшли висновку про те, що люди діють виходячи з раціонального переслідування особистих вигод. Як споживачі вони максимально збільшують корисність; як підприємці вони максимально збільшують прибуток і т.д. А теоретики суспільного вибору припускають, що дії та вибір людей, що займають громадські пости, також управляються міркуваннями особистої вигоди.\n1.2 Суспільний вибір в умовах прямої демократії\nПряма демократія - це така політична система, при якій кожен громадянин має право особисто висловити свою точку зору і голосувати з будь-якого конкретного питання.\nПряма демократія зберігається в сучасному суспільстві. Вона типова для зборів колективів підприємств і установ, роботи клубів і творчих спілок, партійних зборів і з'їздів. У масштабі країни це проявляється у виборі депутатів парламенту чи президента, проведення референдумів. При цьому першочергова увага приділяється регламентом: від того, який принцип голосування (одностайність, кваліфіковане або проста більшість і т.д.), залежить його результат. 2 Тому представників теорії суспільного вибору цікавить основа основ - конституційний вибір, тобто правила вибору регламенту. Конституція - ключова категорія концепції Дж.Бьюкенен. Під терміном "конституція" розуміється "набір заздалегідь узгоджених правил, за якими здійснюються подальші дії". Саме від них залежить розвиток демократії. Б'юкенен і його прихильники щиро вірять, що конституційний регламент може зробити демократичний лад більш ефективним і дієвим.\nТрактування походження держави і права як результату вільного договору вільних індивідів веде походження від популярної в Новий час теорії "суспільного договору" (соціального контракту). Ця концепція спочатку була ілюзією особливого роду - сучасністю, перекинутої в минуле. Вона народилася в епоху релігійних воєн, коли освячена традиціями феодальна регламентація стала поступово поступатися місцем свідомому регулювання громадянського суспільства. Це був час загостреного розуміння справедливості, чесність і бізнес здавалися багатьом несумісними. Розвиток контракт ної етики, культури дотримання договорів стало настійно необхідним. Відбувається корінне переосмислення прав і свобод, дарованих кожному індивіду "від народження". Одним з основоположників контрактній (договірній) теорії суспільства був англійський філософ і економіст Джон Локк (1632-1704), на якого Б'юкенен часто посилається як на свого ідейного попередника. Саме в його працях ми знаходимо обгрунтування поняття приватної власності як необхідної передумови громадянського суспільства та договірну інтерпретацію повноважень державної влади. 3\nКонтрактна теорія розглядає свободу як "природний стан", основу якого складають права на життя, на свободу і на власність. Саме ці три права утворюють конституційний базис громадянського суспільства. Кожне з цих прав створює передумови для іншого, переходить в інше, створює себе як інше. Право на життя реалізується в діяльності, підпорядкованої щастя і вигоді. Право на свободу заперечує політичне рабство, деспотизм. Право на власність виступає як передумова і гарантія цих прав. Вільна діяльність грунтується на незалежному судженні, індивідуальному виборі та свідомому цілепокладання. Свобода совісті, слова, друку, зборів виступає як найважливіша передумова незалежної діяльності, вибору професій, свободи пересувань.\nЗвичайно, концепція "природних прав" і "суспільного договору" відбивала не реальний процес політогенеза, а програмні вимоги "третього стану" в його боротьбі з абсолютистські державою. Ця концепція є абстракцією, ідеальним чином ринкового господарства, де всі люди - прості товаровиробники, що діють в умовах досконалої конкуренції. Звернення Б'юкенена до контрактної теорії суспільства дозволяє йому показати позитивні можливості саме такого ідеального ринкового механізму, діючого в сфері політичних відносин.\nЩе в статті 1954 року "Індивідуальний вибір при голосуванні і ринок" Б'юкенен виділив два рівні суспільного вибору: 1) початковий, конституційний вибір (який відбувається ще до прийняття конституції) і 2) постконстітуціонний. На початковому етапі визначаються права індивідів, встановлюються правила взаємовідносин між ними. На постконстітуціонном етапі формується стратегія поведінки індивідів у рамках встановлених правил.\nДж. Б'юкенен проводить наочну аналогію з грою: спочатку визначаються правила гри, а потім, в рамках цих правил, здійснюється сама гра. Конституція, з точки зору Джеймса Б'юкенена, і є таким набором правил для ведення політичної гри. Поточна політика - це результат гри в рамках конституційних правил. Тому результативність та ефективність політики значною мірою залежать від того, наскільки глибоко і всебічно була складена первісна конституція; адже за Бьюкенену, конституція - це насамперед основний закон не держави, а громадянського суспільства.\nОднак тут виникає проблема "дурної нескінченності": щоб прийняти конституцію, необхідно виробити предконстітуціонние правила, за якими вона приймається, і т.д. Щоб вийти з цієї "безнадійної методологічної дилеми", Б'юкенен і Таллок пропонують позірна самоочевидним в демократичному суспільстві правило одностайності для прийняття первісної конституції. Звичайно, це не вирішує проблему, так як змістовний питання підміняється процедурних. Однак в історії такий приклад є - США в 1787 році показали класичний (і багато в чому унікальний) приклад усвідомленого вибору правил політичної гри. В умовах відсутності загального виборчого права Конституція США була прийнята на конституційному нараді.\nПравова система виступає як своєрідний суспільний капітал. Характеристика закону як капітального блага отримала всебічне обгрунтування в роботі Б'юкенена "Межі свободи". "Система законів, чи формалізовані вони на практиці чи ні, - писав Б'юкенен, - представляє з себе суспільний капітал, віддача від якого підвищується з плином часу" 4. Навіть в умовах прямої демократії зазвичай використовується принцип простої більшості. Однак запровадження цього принципу може призвести до ущемлення прав меншості і тим самим до спотворення демократії.\nРозглянемо як приклад розподіл голосів виборців відповідно до їх ідеологічними уподобаннями. Зазначимо на горизонтальній осі позиції виборців від украй лівих до крайніх правих (рис. 1). У середині осі позначимо позицію медіанного виборця точкою М. Якщо позиції виборців розподіляються між крайнощами в суспільстві рівномірно, ми отримаємо нормальний розподіл з піком над точкою М. Загальна площа, що знаходиться під кривою, представляє 100% голосуючих. Припустимо, що голосуючі віддають свої голоси тим, хто їм ближче за своїми ідеологічними поглядами.\nПрипустимо, що є лише два кандидати. Якщо один з кандидатів обирає серединну позицію (наприклад, в точці М), то тоді він отримає принаймні 50% голосів. Якщо ж кандидат займає позицію А, то він отримає менше 50% голосів. Якщо один кандидат займає позицію в точці А, а інший - у точці М, то кандидат у точці А отримає голоси виборців, що знаходяться лівіше лінії а (а - серединна позиція між А і М), тобто меншість голосів. Кандидат, що займає позицію М, зможе отримати голоси виборців, що знаходяться правіше лінії а, тобто більшість. Кращою для кандидата буде стратегія максимально наближена до позиції медіанного виборця, так як вона забезпечить йому більшість голосів на виборах. Аналогічна ситуація складеться, якщо один з кандидатів буде правіше іншого (займе позицію в точці В). І в цьому випадку перемога дістанеться тому, хто краще відобразить позицію виборця-центриста. Проблема полягає, однак, у точному визначенні (ідентифікації) інтересів і сподівань медіанного виборця.\nЩо станеться, якщо в боротьбу вступить третій кандидат? Розглянемо приклад, коли один кандидат займає позицію В, а два інших - позицію М. Тоді перший отримає голоси, що знаходяться під кривою розподілу правіше лінії Ь, а кожен з двох інших - половину голосів, що лежать лівіше цієї лінії. Тому більшість голосів виграє перший кандидат. Якщо один з двох кандидатів прийняв би позицію А, то кандидат, який займає позицію М, отримав би дуже незначний відсоток голосів, що дорівнює площі, що знаходиться під кривою розподілу між лініями а і Ь. Тому у кандидата М є стимул вийти із сегменту АВ, тим самим він ставить одного з двох інших кандидатів у скрутне становище. Процес просування може тривати якийсь час, але він має свої межі. Поки пік розподілу знаходиться в точці М, будь-який кандидат може підвищити свої шанси, рухаючись у напрямку до М.\nРис. 1. Розподіл голосів виборців відповідно до їх ідеологічними уподобаннями\nВ умовах жорсткого протистояння двох різних партій розподіл голосів може придбати бімодальному форму (див. рис. 4). У реальній дійсності бімодальне розподіл може мати як симетричну (як на рис.2), так і асиметричну форму (що зустрічається набагато частіше).\nРис. 2. Бімодальне розподіл голосів виборців\nНарешті, в суспільстві, де відсутня чітка поляризація інтересів, може зустрітися і полімодальні розподіл голосів виборців. Якщо в такому суспільстві діють три партії, то розподіл голосів може придбати (в ідеалі) таку форму, яка показана на рис. 3. На малюнку зображено рівномірний розподіл голосів між партіями. Однак це окремий випадок. Тут також можливий асиметричний зсув вправо або вліво.\nРис. 3. Полімодальні розподіл голосів виборців\nПредставлені моделі політичної конкуренції дозволяють отримати загальне уявлення про напрямки сучасних досліджень у цій області.\n1.3 Суспільний вибір в умовах представницької демократії\nВ умовах представницької демократії, вважають дослідники суспільного вибору, процес голосування ускладнюється. На відміну від приватного, суспільний вибір здійснюється через певні проміжки часу, обмежений колом претендентів, кожен з яких пропонує свій пакет програм. Останнє означає, що виборець позбавлений можливості вибирати декількох депутатів: одного - для вирішення проблем зайнятості, іншого - для боротьби з інфляцією, третього - з проблем зовнішньої політики і т.д. Він змушений обрати одного депутата, позиція якого далеко не повністю збігається з його перевагами. У сфері бізнесу це означало б покупку товару "з навантаженням", тому виборець змушений з багатьох зол вибирати найменше.\nУскладнюється і процедура голосування. Виборче право може бути обумовлено майновим цензом (як у стародавньому Римі) чи цензом осілості (як у деяких країнах Балтії). Для обрання кандидата може вимагатися відносне або абсолютна більшість.\nВиборці повинні мати у своєму розпорядженні певну інформацію про майбутні вибори. Інформація ж має альтернативну вартість. Для її отримання потрібно час або гроші, а частіше і те, й інше. Аж ніяк не всі виборці можуть дозволити собі значні витрати, пов'язані з отриманням необхідної інформації про майбутні вибори. Більшість прагнуть мінімізувати свої витрати. І це, вважають економісти, цілком раціонально.\nОсновним фактором, що формує думки значної маси виборців, часто бувають засоби масової інформації і, перш за все, телебачення. Відзначимо, що це не тільки зручний, але і порівняно дешевий метод отримання необхідної інформації. Однак деякі виборці не використовують і цей шанс, поклавшись на власну думку або думку знайомих і родичів. Нарешті, багато виборців просто не беруть участь у голосуванні. Це свідчить про те, що вони не бачать користі від участі в політичному процесі. Таке явище в теорії суспільного вибору називається раціональним незнанням (rational ignorance). Існує своєрідний ефект порога - це мінімальне значення користі, яке необхідно перевищити, щоб виборець брав участь у політичному процесі. Якщо воно нижче певної величини, виборець намагається уникнути виконання свого громадянського обов'язку, стаючи людиною, для якого типово раціональне невідання.\nПредставницька демократія має, вважають дослідники суспільного вибору, поряд безперечних переваг. Вона, зокрема, з успіхом використовує вигоди суспільного поділу праці. Обрані депутати спеціалізуються на прийнятті рішень з певних питань. Законодавчі збори організовують і спрямовують діяльність виконавчої влади, стежать за перетворенням прийнятих рішень у життя.\nУ той же час при представницької демократії можливе прийняття рішень, що не відповідають інтересам і сподіванням більшості населення, дуже далеким від моделі медіанного виборця. Створюються передумови для прийняття рішень в інтересах вузької групи осіб.\n"Було б нереалістично допустити, - пише Б'юкенен, - що обрані офіційні особи, які займають відповідальні пости виконавчої чи законодавчої влади, не мають індивідуальних думок щодо розміру громадського сектору, джерел коштів для нього і, що найбільш важливо, з приводу конкретних статей державних витрат . Індивіда, який дійсно байдужий до всіх цих питань, політика навряд чи б залучала як професія, і як побічне заняття. Ймовірно, політики - це ті люди, які дійсно мають особисті уподобання стосовно тих питань та кого політика приваблює саме тому, що, як вони вважають, у ході політичного процесу вони зможуть зробити певний вплив на результати колективних дій. Якщо це основне, хоча і елементарне, положення усвідомлено, легко можна побачити, що підсумкові бюджетні показники не будуть повністю відображати уподобання виборців, навіть тих, хто є членами коаліції , що принесла перемогу своєму кандидату або партії ". 5\nВ умовах представницької демократії якість і оперативність рішень залежать від необхідної інформації і стимулів, що сприяють її перетворенню на практичні рішення. Інформація характеризується альтернативними витратами. Для отримання її потрібні час і гроші. Пересічному виборцю небайдуже вирішення того чи іншого питання, однак вплив на свого депутата пов'язане з витратами - доведеться писати листи, посилати телеграми або телефонувати. А у випадку, якщо він не дослухається прохання, - писати гнівні статті в газети, привертати увагу радіо чи телебачення самими різними способами аж до організації демонстрацій і мітингів протесту.\nРаціональний виборець повинен співвідносити граничні вигоди від такого впливу з граничними витратами (витратами). Як правило, граничні витрати значно перевищують граничні вигоди, тому бажання постійно впливати на депутата у виборця мінімальне.\nІнші мотиви у тих виборців, інтереси яких сконцентровані на певних питаннях, як, наприклад, у виробників конкретних товарів і послуг (цукру або виноводочних виробів, вугілля або нафти). Зміна умов виробництва (регулювання цін, будівництво нових підприємств, обсяг державних закупівель, зміна умов імпорту або експорту) для них - питання життя чи смерті. Тому такі групи з особливими інтересами прагнуть підтримувати постійний зв'язок з представниками влади. Вони використовують для цього листа, телеграми, засоби масової інформації, організовують демонстрації і мітинги, створюють спеціальні контори і агентства, щоб чинити тиск на законодавців і чиновників (аж до підкупу). Всі ці способи впливу на представників влади з метою прийняття вигідного для обмеженої групи виборців політичного рішення називають лобізмом. 6\nГрупи зі взаємними і значними інтересами можуть з лишком компенсувати свої витрати, якщо законопроект, який вони відстоюють, буде прийнятий. Справа в тому, що вигоди від прийняття закону будуть реалізовані всередині групи, а витрати розподіляться на все суспільство в цілому. Концентрований інтерес небагатьох перемагає розпорошені інтереси більшості. Тому відносний вплив груп з особливими інтересами набагато більше їх частки голосів. Вигідні їм рішення не були б прийняті в умовах прямої демократії, коли кожен виборець прямо і безпосередньо виражає свою волю.\nПослідовники теорії суспільного вибору наочно показали, що не можна цілком і повністю покладатися на результати голосування, оскільки вони в чималому ступені залежать від конкретного регламенту прийняття рішень. Сама демократична процедура голосування в законодавчих органах також не перешкоджає прийняттю економічно неефективних рішень.\nДосить часто процедура голосування не дозволяє зробити узгоджений висновок. Парадокс голосування не тільки дає можливість пояснити, чому нерідко приймаються рішення, які не відповідають інтересам більшості, але і наочно показує, чому результат голосування піддається маніпулюванню. Тому при розробці регламенту слід уникати впливів кон'юнктурних чинників, що заважають прийняттю справедливих і ефективних законопроектів. Демократія не зводиться лише до процедури голосування, гарантом демократичних рішень повинні бути тверді та стабільні конституційні принципи і закони. "Вибір такий: або вільний парламент, або вільний народ. Щоб зберегти особисту свободу, - пише Ф. А. Хайєк, - потрібно обмежити будь-яку владу - навіть влада демократичного парламенту - довготривалими принципами, схваленими народом". 7\nПрихильники теорії суспільного вибору (наприклад, Дж. Б'юкенен і Г. Таллок) не вважають всяку "торгівлю голосами" негативним явищем. Іноді за допомогою логроллінга вдається домогтися більш ефективного розподілу ресурсів, тобто розподілу, підвищує загальне співвідношення вигод і витрат відповідно до принципу Парето-оптимальності.\nРозглянемо це на конкретному прикладі (див. рис. 4). Відкладемо очікувану корисність від прийняття політичного рішення для індивіда Х на осі абсцис, а очікувану корисність індивіда Y - на осі ординат. Крива споживчих можливостей буде виглядати як YmEBCDXm. Якщо первинне положення індивідів характеризується точкою А, то сектор ABCD є областю Парето-оптимальних рішень. Це означає, що переміщаючись з точки А, наприклад, у В ми покращуємо становище індивіда Y, не погіршуючи корисності індивіда X. Переходячи з точки А в D, ми покращуємо очікувану корисність X, не зменшуючи корисності Y. Нарешті, при русі в точку З виграють обидва. Однак якщо можливі компенсаційні платежі, то область можливих політичних рішень помітно збільшується. Наприклад, при русі з А в E виграш індивіда Y настільки великий, що він може частину свого виграшу поступитися потерпілому X, купивши тим самим його згоду на такий перерозподіл. Таким чином, за допомогою логроллінга (використовуючи компенсаційні платежі) можна поліпшити добробут суспільства в цілому, навіть якщо хтось несе при цьому прямі збитки.\nРис. 4. Парето-оптимальний перерозподіл ресурсів і компенсаційні платежі\nПроте не виключений і прямо протилежний ефект. Йдучи назустріч місцевим інтересам, за допомогою логроллінга домагаються схвалення великого дефіциту держбюджету, зростання асигнувань на оборону і т.д. Тим самим загальнонаціональні інтереси нерідко приносяться в жертву регіональним вигодам.\nКласичною формою логроллінга є "барило з салом" - закон, який включає набір невеликих локальних проектів. Щоб отримати схвалення, до загальнонаціонального закону додається цілий пакет різноманітних, нерідко слабо пов'язаних з основним законом пропозицій, у прийнятті яких зацікавлені різні групи депутатів. Щоб забезпечити його проходження, до нього додають все нові й нові пропозиції ("сало"), поки не буде досягнута впевненість в тому, що закон отримає схвалення більшості депутатів. Подібна практика таїть в собі небезпеку для демократії, оскільки принципово важливі рішення (обмеження громадянських прав, свободи совісті, друку, зборів і т.д.) можуть бути "куплені" наданням приватних податкових пільг і задоволенням обмежених місцевих інтересів.


Головна → Сесії районної ради → 3 сесія → ПРОТОКОЛ ІІ пленарного засідання третьої сесії районної ради VІІ скликання\n28 січня 2016 року Мала зала засідань\nУсього обрано депутатів – 34\nПрисутніх на сесії – 28 депутатів (список додається).\nЗапрошених – 36 чол. (список додається).\nГолова районної ради зачитав список відсутніх депутатів, які не зареєструвались та не беруть участь у роботі другого пленарного засідання третьої сесії районної ради (список додається).\nГолова районної ради Домашенко П.П. повідомив, що на сесію запрошені голова та заступник голови райдержадміністрації, начальник Чуднівського відділення поліції Бердичівського відділення поліції головного управління національної поліції в Житомирській області, керівники управлінь та відділів райдержадміністрації, сільські, селищні голови, представники засобів масової інформації, громадськість.\nУ роботі сесії бере участь депутат обласної ради Заруцький В.Т.\nХвилиною мовчання присутні вшанували пам’ять загиблого воїна АТО Мельничука Федора Вікторовича .\nГолова районної ради Домашенко П.П. попросив членів секретаріату сесії Кіндрук Раїсу Василівну, Снігур Людмилу Сергіївну, Яцкову Зою Володимирівну зайняти робочі місця та приступити до роботи.\nГолова районної ради Домашенко П.П. попросив членів лічильної комісії Білоуса Юрія Михайловича, Янківську Лесю Миколаївну, Поночовного Віктора Миколайовича зайняти робочі місця та приступити до роботи.\n1. СЛУХАЛИ: Про порядок денний другого пленарного засідання третьої сесії районної ради:\n2. Про передачу коштів на утримання дошкільних закладів освіти та установ культури.\nДепутат районної ради Лаврухін В.В. вніс пропозицію включити до порядку денного питання:\n– Про оплату праці голови районної ради.\nГолова районної ради Домашенко П.П. поставив на голосування пропозицію депутата районної ради Лаврухіна В.В. включити у порядок денний питання – «Про оплату праці голови районної ради».\nЗа – 28 проти – 0 утримався – 0\nГолова районної ради поставив на голосування прийняття порядку денного за основу.\nВИРІШИЛИ: Затвердити порядок денний другого пленарного засідання третьої сесії районної ради.\n2. СЛУХАЛИ: Про затвердження розпоряджень голови райдержадміністрації.\nВИРІШИЛИ: Прийняти рішення № 31 «Про затвердження розпоряджень голови райдержадміністрації» (додається).\n3. СЛУХАЛИ: Про передачу коштів на утримання дошкільних закладів освіти та установ культури.\nВИРІШИЛИ: Прийняти рішення № 32 «Про передачу коштів на утримання дошкільних закладів освіти та установ культури» (додається).\n4. СЛУХАЛИ: Про районний бюджет на 2016 рік.\nВ обговоренні питання взяли участь депутати районної ради Данілов А.В., Роспотнюк В.Л., Дячук В.М., які запропонували надати детальнішу інформацію щодо фінансування у 2016 році галузей освіти та медицини, пільгового перевезення населення та харчування дітей у школах.\nНачальник управління фінансів райдержадміністрації Захарчук Л.М. проінформувала присутніх з піднятих питань.\nВИРІШИЛИ: Прийняти рішення № 33 «Про районний бюджет на 2016 рік» (додається).\n5. СЛУХАЛИ: Про оплату праці голови районної ради.\nГолова районної ради Домашенко П.П. повідомив, що відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», статті 59¹ Закону України\n«Про місцеве самоврядування в Україні», п.32.4. Регламенту Чуднівської районної ради, з метою недопущення та врегулювання конфлікту інтересів приймати участь у обговоренні цього питання не буде та у голосуванні з цього питання утримується.\nВИРІШИЛИ: Прийняти рішення № 34 «Про оплату праці голови районної ради» (додається).\nЗа – 27 проти – 0 утримався – 1 (Домашенко П.П.)\nГолова районної державної адміністрації Яригін П.І. подякував за прийняття районного бюджету на наступний 2016 рік, за підтримку у роботі та висловив сподівання на подальшу плідну співпрацю з депутатським корпусом районної ради.\nГолова районної ради Домашенко П.П. надав слово для виступу голові районної громадської організації «Майдан» Макарцю В.В., який зауважив, що сільське населення стурбоване низькою закупівельною ціною на молоко. Головне завдання нашої організації, зазначив Макарець В.В., це інформування населення та надання допомоги у вирішенні нагальних питань. Майданівцями проводиться робота в населених пунктах району, пропонується об»єднатися та провести акцію протесту.\nЯригін П.І. – голова районної державної адміністрації, запропонував у понеділок 01.02.2016 року об 11.00 годині провести нараду за участю представників громадськості, сільських, селищних голів та керівників молокопереробних підприємств, які займаються заготівлею молока на території району по питанню цінової ситуації на ринку молока. Петро Іванович зазначив, що необхідно все робити цивілізованим шляхом, відстоювати та захищати інтереси жителів територіальної громади, а не проведенням страйків. За результатами наради будуть направлені листи у відповідні установи.\nДепутат обласної ради Заруцький Віктор Тадейович звернувся із питанням щодо функціонування медичного закладу селища Іванопіль. Ми повинні допомагати, робити все для добробуту наших людей. Щоб функціонували заклади соціальної сфери, нам необхідно вишукувати та рахувати кошти.\nГолова районної державної адміністрації Яригін П.І. у своєму виступі з даного питання зазначив, що спільними зусиллями необхідно зберегти заклад у селищі Іванопіль, тому пропонується створення пункту екстерної допомоги. Ми повинні шукати шляхи вирішення в районі всіх проблем, руйнувати, закривати заклади медичної мережі не потрібно.\nКарповецьким сільським головою Мельником С.А. та Тютюнниківським сільським головою Михалюком М.І. піднімалося питання щодо роботи зубних лікарів, які працюють в сільській місцевості. Було внесено пропозицію– за оренду приміщення лікарям платити 1 гривню.\nДепутат районної ради, начальник вимірювальної лабораторії ТОВ «Галіївський маслозавод» Снігур Л.С. підтримала питання щодо збереження медичного закладу селища Іванопіль.\nВід громади селища Іванопіль слово надано Атаманюку П.Д., який від жителів селища передав прохання відкрити пункт швидкої допомоги або утворити територіальний центр.\nГоловний лікар Чуднівської центральної районної лікарні Лукашенко І.В. проінформував присутніх щодо роботи медичної галузі, доповівши , що на сьогоднішній день змінюється структура, тому в цьому році потрібно скорочувати ліжка та спеціалістів. В 2015 році наш район єдиний в області не проводив скорочення.\nДепутат районної ради, пенсіонер Данілов А.В. підтримав питання цінової ситуації по молоку, по питанню об'єднання громад запропонував поїхати в населенні пункти області, щоб побачити як пройшла децентралізація.\nДепутати та сільські, селищні голови підтримали дану пропозицію.\nГолова районної ради Домашенко П.П. повідомив, що всі питання порядку денного вичерпано, висловив всім подяку за участь у роботі сесії та оголосив третю сесію районної ради сьомого скликання закритою.\nГолова районної ради П.П. Домашенко


Кирилівка Гостьовий будинок Світлана у Кирилівці адреса, відгуки, фото, ціни 2020\nЗагальний рейтинг 4. 6 Всього голосів: 35\nПрацюємо до 15-го вересня!\n2-х місні номери - 100 гривень з людини в добу,\n3-х, 4-х і 5-й місцеві-80 грн.\nПропоную відпочити затишно і недорого!\nТут Вас чекають номери класу стандарт.\nВ номерах холодильник,телевізор., -двох і односпальні ліжка,вентилятор комод,тумбочка, дзеркало, вішалка, постільна білизна.\nБіля кожного номера стоїть стіл. Двір просторий, затінений, багато зелені і квітів.\nЗ заднього двору вид на море і молочний лиман з лікувальними грязями. До лиману три хвилини ходьби, до моря хвилин 10. На задньому дворі є зона для приготування шашлику з мангалами і альтанкою. Для дітей обладнаний дитячий майданчик,а для приїхали своїм транспортом-безкоштовна стоянка.\nНа території розташовані -душі з гарячою водою(відкриті цілодобово), туалети з унітазами,зона для прання. У вашому розпорядженні простора кухня з холодильниками, газовими пічками, мікрохвильовкою, мийками, посудом, столами та дошкою для прасування з праскою.\nПоряд з будинком є продуктовий магазин\nВ 10 хвилинах ходьби - центральний пляж, ринок, лунапарк,американські гірки, водні гірки,акваріум та багато інших розваг.\nПриїхали до нас громадським транспортом зустрінемо на автовокзалі,\nа після відпочинку відвеземо БЕЗКОШТОВНО.\nСподіваємося, вам у нас сподобається.\nЧасто задаваемые вопросы про Гостьовий будинок Світлана :\nКакие условия проживания в Гостьовий будинок Світлана?\nТелевізор, Інтернет, Дитячий майданчик, Харчування, Паркування, Знижки для дітей, Трансфер, Кухня в номері\nКакие цены на проживание в Гостьовий будинок Світлана?\nВартість проживання за добу: з травня до 15 червня - 80-100 грн з людини, з 15.06 до 28.06 - 100-120 грн, з 28.06 до 26.08: 2-х місцеві: 150грн. 3-х місцеві: 130-140 грн. 4-хі 5-і місцеві: 130грн. з людини на добу Можлива знижка на дітей - 50%, діти до 4 років-30грн.(за послуги) З 27.08: від 80 до 100 грн з людини.\nЦіни на проживання у Гостьовий будинок Світлана\nз травня до 15 червня - 80-100 грн з людини,\nз 15.06 до 28.06 - 100-120 грн,\nз 28.06 до 26.08:\n2-х місцеві: 150грн.\n3-х місцеві: 130-140 грн.\n4-хі 5-і місцеві: 130грн. з людини на добу\nМожлива знижка на дітей - 50%, діти до 4 років-30грн.(за послуги)\nЗ 27.08: від 80 до 100 грн з людини.\nФото Гостьовий будинок Світлана\nВідгуки про Гостьовий будинок Світлана:\nВідповідь для Мар'яна Львів Гостьовий будинок Світлана 16 Августа 2020\nВідповідь для Екатерина Гостьовий будинок Світлана 5 Августа 2019\nВідповідь для Владимир Гостьовий будинок Світлана 29 Июля 2019\nВідповідь для Таня Гостьовий будинок Світлана 29 Июля 2019\nВідповідь для Кирилл Гостьовий будинок Світлана 5 Июля 2019\nВідповідь для Юлия Гостьовий будинок Світлана 16 Августа 2018\nВідповідь для Віталій Гостьовий будинок Світлана 18 Июля 2018\nВідповідь для Ольга Гостьовий будинок Світлана 6 Июля 2018\nТатьяна(Владислава) (Підозрілий коментар: Написаний з однієї ip адреси.) 2 Июля 2018\nВідповідь для Татьяна Гостьовий будинок Світлана 12 Июня 2018\nВідповідь для Юлия г.Марганец Гостьовий будинок Світлана 12 Июня 2018\nВідповідь для Татьяна,Кривой Рог Гостьовий будинок Світлана 4 Июня 2018\nВідповідь для Никита Гостьовий будинок Світлана 12 Мая 2018\nВідповідь для Алла Алексеевна Гостьовий будинок Світлана 12 Мая 2018\nВідповідь для Инна Гостьовий будинок Світлана 2 Июня 2016\nВідповідь для Елена Гостьовий будинок Світлана 2 Июня 2016\nВідповідь для ВИКА Гостьовий будинок Світлана 2 Июня 2016\nВідповідь для Ольга Гостьовий будинок Світлана 2 Июня 2016\nВідповідь для Анна Гостьовий будинок Світлана 18 Апреля 2016\nВаша оцінка Гостьовий будинок Світлана:\nАдреса і телефон Гостьовий будинок Світлана:\nШевченко, 98а, Центр, Кирилівка, Україна.\n+380975578315, +380731138272 (Будь ласка, повідомляйте, що ви телефонуєте з сайту rest.guru.ua)\nГостьовий будинок Світлана на карте Кирилівка\nЗадати питання адміністрації Гостьовий будинок Світлана\nЗабронювати Гостьовий будинок Світлана


Найчастіше діти гинуть через нещасні випадки, – ВООЗ\n17 Січня 2011 10:57\nУ результаті ненавмисних травм, або так званих «нещасних випадків», яким можна було б запобігти, щодня гинуть 2270 дітей.\nПро це йдеться в доповіді Всесвітньої організації охорони здоров’я, яка буде обговорюватися в ході 128-ї сесії її виконавчої ради 17-25 січня, пише ukranews.\nПроблемою дитячого травматизму зневажали багато років, кажуть автори доповіді, та й зараз вона відсутня у багатьох національних програмах з охорони здоров'я.\nАле, незважаючи на це, нещасні випадки серед дітей залишаються серйозною проблемою й у розвинених країнах. Там на травматизм припадає 40% всіх випадків смерті дітей.


Як зробити крокодила з бісеру |ЯкПросто\nБісероплетіння — захоплююче заняття. При достатньому досвіді можна робити дуже красиві підробки: прикраси, сувеніри, брелоки і т.д. Якщо досвіду у вас поки мало, можна робити нескладні маленькі речі. Наприклад, можна зробити з бісеру крокодила і після використовувати як брелок на телефон, ключі, сумку або подарувати кому-небудь.\nбісер 2-3 кольорів, стрічка (або волосінь) товщиною близько 3 мм і довжиною 2 м, ножиці.\nВізьміть волосінь (або стрічку) і складіть її навпіл, щоб визначити середину. Прив’яжете її прикріпити до брелка або до будь-якого іншого предмету, до якого потім буде кріпитися крокодил: для цього складіть стрічку навпіл, щоб утворилася петля, причому вона повинна бути під тим предметом, до якого прив’язується стрічка. Потім потрібно просто протягнути вільні кінці нитки в цю петлю. Стрічка закріплена, можна приступати до подальшої роботи.\nОдягніть першу бісеринку на волосінь, а другий кінець волосіні пропустіть з протилежного кінця. Акуратно закріпіть її. Це буде перший ряд. У другому ряді проробіть аналогічні дії ще з 2 намистинками. Тепер треба зробити вічка: візьміть 3 бісеринки, один з вільних кінців волосіні пропустіть спочатку через бісеринку для ока, потім — під колір тіла, потім — знову для ока. Другий кінець волосіні Протягніть через бусинки з іншого боку. Це третій ряд. У четвертому і п’ятому рядах буде по 2 намистинки в колір тіла крокодила.\nВізьміть 2 намистинки під кольори тіла і 3 того, з якого будуть ноги. Одягніть черзі бісеринки на один кінець волосіні, присуньте їх до тіла настільки близько, наскільки ви хочете. Потім цей же кінець пропустіть через дві перші намистинки тому (тобто в напрямку до голови). Додайте лапку біля тулуба. Виконайте те ж саме для іншої ноги.\nЗа ногами потрібно зробити середню частину тіла нашого крокодила. Якщо рахувати з початку голови, то це буде шостий ряд. Візьміть 3 намистинки, дві під колір тіла, одну будь-якого іншого кольору. Надіньте їх на волосінь так, як це робили для перших п’яти рядів, т. е. волосінь просмикуєте з протилежних кінців. Спочатку розташуйте одну намистинку основного кольору, потім іншого кольору, і третю знову під колір тіла.\nДля сьомого ряду візьміть 4 бісеринки різного кольору. Насадите на волосінь, як у попередньому варіанті. Восьмий ряд — насадите 5 намистин контрастного кольору (по краях Розмістити бісер під колір тіла, в середині — іншого кольору). Дев’ятий ряд — 4 бісеринки, десятий — 3, одинадцятий — 2.\nКрокодил майже готовий. Залишилося зробити задні ноги і хвіст. Ноги робляться так само, як і в третьому кроці. Після того, як зробили ноги, одягніть дві бусинки, волосінь простягніть з протилежних кінців.\nДля хвоста візьміть стільки намистинок, скільки хочеться. Наприклад, 6. Розташуєте їх в ряд, простягаючи через кожну бісеринку волосінь з протилежних сторін. Коли хвіст досягне потрібної вам довжини, зав’яжіть волосінь і обріжте волосінь. Все, крокодил готовий.\nЯкщо ви використовуєте стрічку, то, щоб її було легше протягувати в бісер, вільні кінці можна обернути скотчем.


Микола Гнатовський, перший віцепрезидент: Української асоціації міжнародного права Україні доведеться шукати свою власну модель амністії | Інтерв'ю з України\n← Борис Захаров, правозахисник: Піднімали прапор біля пам’ятника Тарасові Шевченку. Якась бабуся міліціонеру скаржилася: “Куди ви дивитеся? Це ж бандерівці!”\nІгор Семиволос, сходознавець: Влада не впоралася з випробуванням. Немає швидкої й ефективної реакції у надзвичайних обставинах →\n02.02.2020 · 5:35 pm\nМикола Гнатовський, перший віцепрезидент: Української асоціації міжнародного права Україні доведеться шукати свою власну модель амністії\nЧи буде амністія для учасників сепаратистських рухів, коли, як і хто її проводитиме? Зрештою, якщо Мінські угоди залишаються безальтернативними, то закладена в них амністія – це крок, який нам доведеться зробити якщо не завтра, то післязавтра. Допоки цю тему не осідлали прихильники та опоненти від політичного класу, ми вирішили поговорити із одним з найпомітніших фахівців міжнародного гуманітарного, міжнародного кримінального права та міжнародного захисту прав людини – президентом Європейського комітету з питань запобігання катуванням, першим віцепрезидентом Української асоціації міжнародного права Миколою Гнатовським.\n– Пане Миколо, яким, по-вашому, має бути український варіант (методика, рецепт, підхід) амністії?\n– Амністію здійснювати доведеться. І це обумовлено не лише зобов’язаннями, які Україна взяла на себе в рамках виконання Мінських угод. Це обумовлено й інтересами України. Якщо уявити таку ідеальну мету, як суспільна злагода та громадський мир, то без амністії не обійтися. У збройному конфлікті, який, безумовно, має міжнародний характер (йдеться і про окупацію Криму, і про безпосередню участь Російської Федерації у збройному конфлікті в Донецькій та Луганській областях), визнаємо, що є велика кількість і громадян України, які тією чи іншою мірою, в тій чи іншій ролі виступали проти України – і своїми діями завдали шкоди українській армії та державі: від безпосередньої участі у воєнних діях до підтримки «ЛНР/ДНР» та інших утворень, що існували та існують на території України й мають антидержавний та антиурядовий характер.\nІснують положення Другого протоколу до Женевських конвенцій – здійснювати максимально широку амністію. І навіть більш категорично сформульоване зобов’язання для неміжнародних конфліктів у звичаєвому міжнародному гуманітарному праві, принаймні у тому його варіанті, який опублікував Міжнародний комітет Червоного хреста і який має в світі широку підтримку. Там цей елемент амністії природний. В Україні ситуація складніша. Тут не просто внутрішньоукраїнський конфлікт, він носить міжнародний характер. В Україні навряд чи хто може уявити, що внутрішні суперечності досягли б рівня війни і збройного конфлікту без зовнішнього втручання.\nІ коли йдеться про майбутнє залагодження конфлікту і його наслідків, то навряд чи можлива ситуація, за якої Україна автономізується і буде вільна від зовнішніх впливів, що ми зачинимо двері в нашу хату й ніхто не буде заходити, пропагувати, а ми самі між собою розберемося – хто кому винен. В такій ситуації ми б одне одного і пробачили б, і вибачилися, й домовилися б, але оскільки зовнішній елемент існував від самого початку і нікуди не зникне, то говорити про амністію стає складніше. І нюанси й цілі, які вона буде досягати, стають більш проблемними. Це все пов’язано із поняттями постконфліктного правосуддя, перехідного правосуддя, відновлювального правосуддя.\n– Яка різниця між ними? Давайте розберемося із термінами…\n– Спочатку про перехідне правосуддя. Перехід може бути від будь-чого до будь-чого. Наприклад, перехід від авторитаризму до демократії, від тоталітарного режиму до демократичної держави. Перехідне правосуддя може використовуватися у ситуації, коли судова влада повністю себе дискредитувала, втратила довіру суспільства і треба створювати нові судові інституції, які виконували б судову функцію. Такою була ситуація в країні в кінці 2013-го – на початку 2014-го року, ці події збіглися в часі з повною зневірою людей в системі правоохоронних органів та системі правосуддя. Перехідним може бути правосуддя, коли є перехід від війни до миру. Щодо відновлювального правосуддя, то його слід розглядати у парі з каральним правосуддям (воно має певні цілі – запобігання подальшим злочинам, припинення злочинної діяльності, ресоціалізацію тих, хто покараний). Є також відновлювальне правосуддя, спрямоване на те, щоб залагодити наслідки насамперед, не обов’язково акцентуючи на покаранні усіх винних.\nУ чому особливості для України? Коли ми говоримо про постконфліктне та перехідне правосуддя для України, то зовнішній елемент, фактор наявності агресора – нікуди не зникають. І тому Україні доводиться шукати свою власну модель перехідного правосуддя. Їй не можна просто взяти та запозичити перехідне правосуддя Південної Африки, яка використовувала його, позбуваючись наслідків Апартеїду. Хоча елементи його можна брати і з досвіду Африки, Латинської Америки, Балкан. Наприклад, важливий елемент постконфліктного правосуддя – з’ясування того, що відбулося. Першою жертвою на війні стає правда. Кожна сторона конфлікту живе в своїй реальності, активно її пропагує, багато що в своїх діях підпорядковує не досягненню конкретних військових цілей, як у класичній війні, а для підтвердження свого наративу. Плюс – сторони замикаються в своїх реальностях, спілкуються лише з тими, хто сповідує таке саме бачення подій, люди впевнюються в тому, що їм подобається, це схоже на ситуації у соціальній мережі, коли відфренджуються всі, хто думає інакше, ніж я (не читати і не спілкуватися). Коли питання про амністію постане, то це все доведеться враховувати.\n– Які головні ризики майбутньої реалізації амністії?\n– Є таке прочитання Мінських угод, що, мовляв, давайте вибачимо всіх. Це прочитання характерне для Росії та проросійських сил в Україні – й його будуть намагатися нав’язати нам. Це неможливо і з суто юридичних причин, і з практичних. Існують норми міжнародного права, обов’язкові для кожної держави, України, Російської Федерації й інших держав. Це норми імперативного характеру, які зобов’язують за будь-яких політичних обставин переслідувати осіб, винних у найтяжчих злочинах проти загального міжнародного права. Ці злочини: геноцид, злочини проти людяності та воєнні злочини. Оці три категорії злочинів гарантовано мають бути покарані, так само як і, скажімо, катування, – цього вимагає Конвенція ООН проти катувань. Тобто якщо на національному рівні будуть амністовані особи, які вчинили ці злочини, то для міжнародних судів це рішення буде недійсне. Є яскравий приклад: рішення Великої палати Європейського суду з прав людини, ухвалене 2014 року у справі Маргуш проти Хорватії. Маргуш був хорватським військовослужбовцем, який під час війни вчинив низку злочинів проти цивільного населення, вбив та поранив кількох цивільних. У Хорватії після війни було оголошено загальну амністію за злочини, вчинені у зв’язку із війною – і Маргуша почали притягати до кримінальної відповідальності, але оскільки була амністія, то суд вирішив, що його злочини були пов’язані з війною – й він був амністований. Згодом хорватська прокуратура вирішила, що оскільки йдеться про воєнні злочини, а вбивство невинних цивільних осіб – це воєнний злочин, то він підлягає кримінальній відповідальності. Вони цю справу поновили, його звинуватили у воєнних злочинах, визнали винним, засудили на тривалий строк – і він звернувся до Європейського суду з прав людини зі скаргою про те, що його судили двічі. А стаття 4 Протоколу 7 до Європейської Конвенції з прав людини передбачає заборону подвійного притягнення до кримінальної відповідальності.\n– Бо жертви катувань можуть звернутися в Європейський суд.\n– Правильно. Але навіть без цього амністованим, які вчинили злочини, не можна сказати: ну, хлопці, можете спати спокійно. Тому що зміниться влада, прийде новий прокурор, відновить ці справи – і стара амністія не врятує. Тому що ці злочини вимагають покарання. Обов’язок держави – здійснювати ефективне розслідування будь-яких злочинів, пов’язаних із посяганням на життя. Якщо злочин залишиться непокараним, то жертви дійсно мають можливість звернутися до Європейського суду з прав людини. Є стаття 2 ЄКПЛ про право на життя, є стаття 3 про заборону катувань. Вони передбачають не тільки зобов’язання держави утримуватися від убивств і катувань. Держава повинна забезпечити, щоб у її кримінальному законодавстві було передбачене покарання за ці злочині, щоб будь-яка інформація про загибель людей, чи про катування людей, чи нелюдське поводження з ними, розслідувалася. Є низка вимог до таких розслідувань, воно повинно бути швидким, повним, з участю жертв тощо – тобто ефективним. І якщо це не виконується, – держава порушила свої зобов’язання за Європейською Конвенцією. Відповідно Європейський суд не матиме скоріше за все вибору, іншого варіанту дій, як це констатувати. Так що це суто така юридична частина. Плюс, треба сказати, що така тотальна, те, що називається «бланкетна амністія» (бланкетна, тобто, така, яка стосується всіх одразу, узагальнена, без розгляду конкретних ситуацій) може також означати, що держава не виконала свої зобов’язання за міжнародним кримінальним правом. Прокурори Міжнародного кримінального суду можуть розслідувати це. І це може закінчитися пред’явленнями конкретних обвинувачень людям із видачею ордерів на арешт і т.д. Ясно, що це буде стосуватися одиниць, тобто, дуже-дуже малої кількості людей, але тим не менше – це теж буде відбуватися. І насправді такою амністією жертву не втішити, і однозначно, це не є способом досягнення миру в суспільстві.\n– Давайте змалюємо механізм української амністії. Спочатку суди, а потім амністія. Чи як із Нюрнберзьким процесом?\n– Навряд чи можливі аналогії з Нюрнбергом. Тоді існувало політичне рішення держав-переможниць у Другій світовій війні, що вони верхівку – 24 особи, будуть судити в рамках Міжнародного військового трибуналу, а щодо решти – було прийнято так званий закон №10 Контрольної ради Німеччини. Контрольна рада Німеччини – це Радянський Союз, США, Франція й Велика Британія. На підставі цього закону були організовані суди в кожній із чотирьох окупаційних зон. І загальна кількість людей, яких притягнули до відповідальності в рамках тільки цих процесів, сягнула, наскільки я пам’ятаю, приблизно 15 тисяч. Там тисяч десять Радянський Союз пропустив через себе, а по 1-2 тисячі – решта союзників. Найбільш відомі, до речі, посттрибунальні, так звані «наступні нюрнберзькі процеси», були в американській зоні. Тому що американцям дістався власне Нюрнберг. Вони їх згрупували на 13 справ тематично. Наприклад, процес докторів, процес юристів, процес там про зондеркоманди, процес про СС і т.д. Тобто вони їх просто тематично зібрали, дуже серйозну роботу провели. Якраз американські суди там найбільш яскраві.\n– Тобто, комбатанти мають бути прощені?\n– А комбатанти – тема дуже непроста. Хто такий комбатант? Комбатант – це законний учасник збройного конфлікту, це синоніми. Законний учасник збройного конфлікту буває лише в міжнародних збройних конфліктах. Термін «комбатант», поняття законного учасника не поширюється в міжнародному гуманітарному праві на неміжнародні збройні конфлікти, бо в них за визначенням неурядові учасники не можуть претендувати на те, що беруть законну участь у конфлікті.\nВнутрішня складова у нас все одно є – нікуди не сховати той факт, що є багато громадян України, які воювали й досі воюють з Україною. Але якщо виходити з того, що конфлікт міжнародний, то можна говорити про комбатантів. Але хто буде комбатантом? Комбатант – це ж не кожен, хто взяв зброю і почав там воювати. Ти повинен мати право брати зброю. Хто має право воювати в міжнародному збройному конфлікті? Насамперед, військовослужбовці регулярної армії. За весь час Україною було затримано не так багато військових Російської Федерації: Єрофєєв, Александров, Старков, наскільки пам’ятаю, троє, плюс десять псковських десантників. Статус комбатанта дає так званий «привілей комбатанта», що полягає у праві брати участь у збройному конфлікті, за що він не несе юридичної відповідальності. Якщо його держава направила його воювати проти іноземної держави, він за те, що він зі зброєю у руках це робив, не несе відповідальності. На даний момент комбатанти – це військовослужбовці регулярної російської армії.\n– А два корпуси самопроголошених республік – це не є комбатанти?\n– Громадяни України, які воюють і воювали за т.зв. «ЛНР» і «ДНР», як на мене, – комбатантами не є. Є можливість у міжнародному гуманітарному праві, що т.зв. бійці ополчень, це термінологія Третьої Женевської конвенції і Першого Додаткового протоколу до Женевських конвенцій, у разі дотримання певних додаткових умов можуть розглядатися як комбатанти. Але всю цю аргументацію руйнує майже повністю той факт, що вони є громадянами України. Громадянам України воювати з Україною не можна, це тягне кримінальну відповідальність за законодавством України. І тут уже право України – їх за це амністувати чи ні. Тобто можна собі уявити, скажімо, якщо український законодавець так вирішить, що люди із бойовою функцією в угрупованнях «ЛНР і ДНР», які не вчинили інших злочинів, можуть підлягати амністії. Мають бути проведені розслідування у рамках кримінальних проваджень…\n– Щодо кожної особи?\n– Кримінальні провадження у нас, на щастя, за Кримінальним процесуальним кодексом 2012 року порушуються за фактом, вони у нас не проти осіб, особі там пред’являють підозру, відповідно особа отримує статус підозрюваної, але це не є кримінальна справа проти конкретної особи. Тому в рамках цих кримінальних проваджень проходять такі й такі люди, і суд може на підставі закону, коректно виписаного, таку амністію проголошувати. Але знов-таки – важливо пересвідчитися, що ця особа не вчиняла інших злочинів.\n– А дід, який приніс банку меду з вибухівкою, – і загинули люди?\n– У такій ситуації йдеться про віроломне вбивство, й амністування такої особи було б важко підтримати.\n– А коригувальник вогню?\n– Тут легше, в тому сенсі, що це особа, яка виконувала бойову функцію. Тут ідеться про цивільних осіб, які брали безпосередню участь у збройному конфлікті, не маючи на це права. По суті ясно, що шкода, завдана дідом з вибухівкою замість меду, і коригувальником вогню, – вона співставна. Проте щодо діда може йтися про віроломство, а от коригувальник вогню допомагав здійснювати військові операції. Тут певні градації є, і бажано мати достатньо деталізований, нюансований закон щодо амністії. Проте у це віриться важко: вони цілком можуть потрапити під одну категорію.\n– Чиновники одного з органів місцевого самоврядування ОРДЛО приговорили до страти ув’язнених голосуванням. Шляхом підняття рук – вони призначили розстріляти частину в’язнів у їхніх підвалах. Вони не взяли в руки зброю, але вони проголосували підняттям рук. Як трактувати їхні дії по новому закону?\n– Вбивство затриманих осіб є воєнним злочином, однозначно, як у міжнародному, так і в неміжнародному збройному конфлікті, бо це порушує найбільш мінімальні вимоги гуманності. Такі особи є не виконавцями, але співучасниками цього злочину, і тут апріорі не може бути амністії, потрібна якась форма відповідальності. З іншого боку, такі речі повинен вирішувати суд. Наприклад, обвинувачені можуть спробувати довести, що піднімали руки під примусом.\n– Як будуть вирішуватися питання злочинів, які вчинили діти?\n– З дітьми складність полягає в тому, що в збройних конфліктах дитина, яка брала участь у збройному конфлікті, й сама вчиняла якісь злочини, вона одночасно є і жертвою, й злочинцем. Тому що, в принципі, залучення дітей віком до 15 років до збройного конфлікту завжди є воєнним злочином. Є особливості кримінальної відповідальності неповнолітніх, безумовно, і там дуже важливий не стільки каральний елемент, скільки, так би мовити, виховний елемент, реабілітація, ресоціалізація цих дітей. Це надзвичайно складна проблема, про це потрібний окремий закон і треба організовувати заклади і системи підтримки таких дітей окремо, є достатньо багато дітей, чиї долі скалічені цим фактом. Мають бути додаткові заходи щодо їхньої реабілітації, тому що ці травми й у дорослих не проходять, а у дітей – це ще гірше.\n– У чиїх руках буде здійснення амністій?\n– Це справа суду. Тобто, зрештою, доля провадження буде, очевидно, все ж таки у руках суду. Стосовно притягнення до відповідальності винних у воєнних злочинах, а також конкретно щодо можливої амністії й її наслідків – дуже важливо виробити практику і підхід Верховному Суду й Офісу генерального прокурора. Відомо, що Офіс генерального прокурора працює над темою притягнення до воєнних злочинів, там з’явився заступник генерального прокурора, який цим спеціально займається, створені відповідні підрозділи, і я сподіваюсь, що вони будуть готові. Звісно, це треба було робити п’ять років тому, проте зараз це теж треба робити так само, адже питання стає ще більш актуальним. І так само суди мають бути до цього готові, а судам надзвичайно важко з цим. До цього часу в Україні, по суті, один тільки вирок, який набрав законної сили, за статтею про воєнні злочини, що в принципі є плачевною ситуацією.\n– Скажіть, а ми не станемо перед проблемою, що вони будуть боятися показувати пальцем на російських інструкторів, які їх вчили, давали їм накази і таке інше?\n– Все що завгодно може бути. Ми це все говоримо, виходячи із перспективи, що ми знову опинимося в одному просторі з тими частинами України, які наразі урядом не контролюються. Що ми там відкриємо, коли ці кордони зникнуть, і якщо вони зникнуть, і якою мірою вони зникнуть, – я не знаю. Я не думаю, що одразу всі захочуть розповісти все, що необхідно. Але, повертаючись до югославського досвіду, варто, я думаю, побоюватися повторення боснійського сценарію, коли в рамках однієї держави існують утворення, які дуже погано знаходять спільну мову одне з одним, де громадська думка налаштована однозначно проти іншої частини, де люди відмовляються погоджуватися з тим, що їхні захисники, їхні бійці вчиняли злочини, а ось вони тільки це приписують протилежній стороні тощо.\n– Це ви про те, що ми маємо карати своїх за злочини?\n– Якщо ми, Україна, не вживаємо адекватних заходів для того, щоб притягти до відповідальності своїх захисників і своїх бійців, які могли помилитися та вчинити воєнний злочин, то нас змусять це зробити, або це зроблять за нас.\n– Звісно, слід починати розмову про амністію. Але дуже обережно, враховуючи два моменти. У суспільства, яке проживає війни та кризи, запит на покарання завжди вищий, аніж здатність до прощення. Травми, для когось втрати близьких, втрати співвітчизників, скорботи – емоційна напруга дуже серйозна та зрозуміла. Україна ще не мала такого досвіду.\nТому юридичний процес забезпечення амністії мають супроводжувати іноземні фахівці. За їхньої допомоги мають бути встановлені ті самі червоні лінії, кожне законодавче обмеження має бути вивірене. Хоча без жодної експертизи зрозуміло, що люди, які здійснили тяжкі злочини, не можуть бути амністовані. Не вартує якось штурмувати цей процес, необхідність судити та амністувати має бути обґрунтована до деталей. І звісно, праця над законом повинна забезпечуватися найширшим суспільним діалогом про це, держава сама повинна виходити та говорити про це з людьми. І вона повинна бути головним джерелом інформації та інтерпретації. Я би сказав, що кожен крок на шляху прийняття якогось законодавства повинна супроводжувати ілюстрація: ось чому так було зроблено в тій чи іншій країні, ось кого амністували, а кого не амністували. Ось чому ми використали міжнародний досвід цієї країни – і як це допомогло.\n– Дискусію про амністію слід розпочинати. Зрештою, ці розмови та дискусії вже йдуть. Люди мають обговорити та усвідомити – яка амністія потрібна, кому можна пробачити, а кого пробачати не можна. Слід проговорити – що є злочином, а що правопорушенням. І лінії розділу тут провести не так вже й важко: ті, хто скоїв злочини, – тяжкі або особливо тяжкі, той не може бути амністований. Вбивства, катування, ґвалтування пробачати не можна. Пропозиції амністувати всіх, які вже лунали, приймати не можна.\nІ ті, хто отримував кошти з бюджету – лікарі, вчителі, представники комунальних служб та навіть співробітники цих так званих «органів влади». За що, наприклад, притягати до відповідальності прибиральницю, яка мила там підлогу? Тобто поділ має проходити так: чи скоїли насильницькі злочини, чи ні. Але найголовніше, закон слід писати тоді, коли буде існувати певна домовленість із суспільством про те, яким він має бути. Його основою мають стати спільні рішення влади та суспільства – тільки тоді результатом дії закону стануть і згода, й компроміс. Ми різні, але і для тих, кому важливіша справедливість, і для тих, для кого важливіше милосердя, – можна знайти спільні точки зору.\nФото: Павло Багмут, Укрінформ; Ельдар Сарахман, УП\nTagged as правник, право, правозахисник


ЧМ приймач на діапазон 430МГц | Світ електронних схем\nОпубликовано 04 Sep 2012 в рубриці «Радіо і зв'язок»\nозвиток аматорської ра-діосвязі на УКХ із застосуванням вузькосмугової ЧС стримується, як зазначалося в , в першу чергу відсутністю простих конструкцій УКХ ЧМ приймачів, передавачів і трансіверов.\nОписуваний приймач завдяки застосуванню в ньому детектора з фазового автопідстроювання частоти (ФАПЧ)  порівняно простий. Апарат працює в смузі 430 … 440 МГц. Його чутливість при співвідношенні сигнал / шум 10 дБ дорівнює 0,1 мкВ.\nПриймач побудований на супергетеродинні схемою з одним перетворенням частоти (рис. 1). Гетеродин складається з генератора G1 з кварцовою стабілізацією частоти, який виробляє коливання частотою 45 МГц, утроітелей частоти U3, U4, підсилювача А4 і смугових фільтрів Z5, Z6.\nКоливання частотою 405 МГц з гетеродина подаються на змішувач Ш. Сюди ж через вхідний фільтр Z1 надходять сигнали станцій. Перетворений змішувачем U1 спектр проміжних частот лежить в інтервалі 25 … 35 МГц. Смугу пропускання тракту ПЧ (з підсилювачами A1, A2) визначають фільтри Z2-Z4. Традиційне побудова приймача припускає далі застосування другого перетворювача частоти, перебудовуваного другого гетеродина і уз-кополосного підсилювача ПЧ з ЧС детектором – фактично необхідний додатковий ЧС приймач. У цьому апараті в якості вузькосмугового ЧС приймача використаний приймач прямого перетворення з ФАПЧ U2, виконаний на одному транзисторі  та володіє гарною чутливістю і вибірковістю.\nПринципова схема сигнального тракту наведена на рис. 2. Змішувач виконаний на тунельному зверненому діод VD1. Підсилювач ПЧ містить два однотипних каскаду підсилення, побудованих за каскодной схемою на транзисторах VT1, VT2 і VT3, VT4 відповідно. На транзисторі VT5 зібраний синхронний фазовий детектор, що перетворює проміжну частоту в звукову. Перетворення відбувається на другій гармоніці генерованих коливань, так як контур L7C18C20 перебудовується конденсатором С20 в інтервалі 12,5 … 17,5 МГц. Вибірковість забезпечується дією ФАПЧ: при наближенні частоти гетеродина до половинному значенню частоти сигналу приймається станції відбувається захоплення цієї частоти і синхронне детектування ЧС [З]. При цьому вихідна напруга 3ч незалежно від рівня вхідних ЧМ сигналів, що еквівалентно дії АРУ, а також придушується амплітудна модуляція і імпульсні перешкоди. Смугу 3ч (приблизно 3 кГц) визначає фільтр нижніх частот (ФНЧ) R19C17. На виході приймача можна застосувати RC або LC ФНЧ більш високого порядку, що додатково поліпшить співвідношення сигнал / шум.\nЗастосування лише одного транзистора VT5 замість багатокаскадного ЧС приймача різко знизило загальний рівень шумів тракту. Визначальним тут є те, що база цього транзистора по 3г через конденсатор С16 великий ємності (10 мкФ) з’єднана із загальним проводом. Експериментально встановлено, що ємність цього конденсатора визначає працездатність системи ФАПЧ. Для роботи як гетеродина, так і змішувача достатньо, щоб ємність була всього 10 000 пф. Однак при цьому система ФАПЧ практично не працює і різко зростає рівень 3ч шумів транзистора VT5.\nВихідний звуковий сигнал з рівнем кілька десятків мілівольт може бути поданий на простий підсилювач 3ч.\nПринципова схема гетеродина приймача зображена на рис. 3. Гетеродин виконаний по традиційній схемі множення частоти задаючого генератора, який зібраний на транзисторі VT1 і працює на частоті 45 МГц – третій механічної гармоніці кварцового резистора ZQ1. Каскад на транзисторі VT2 – утроітель частоти. Його навантаження – контур L2C8, налаштований на частоту 135 МГц. Каскад на транзисторі VT3 – підсилювальний. Контур L3C12 виділяє сигнал частотою 135 МГц. Другий утроітель частоти зібраний на транзисторі VT4. Його навантаження – контур на елементах L4-L6, С17, З 18, З20 – виділяє сигнал частотою 405 МГц і пригнічує побічні продукти множення частоти. 4ерез ланцюг зв’язку C19L7 сигнал подається на контур L8C21C22 додатково поліпшує фільтрацію спектру вихідного сигналу, 4ерез петлю зв’язку L9 коливання частотою 405 МГц надходять на вихідний роз’єм XW1 і далі на змішувач.\nКонструктивно приймач зібраний в двох корпусах, виготовлених з посрібленою латуні (міді) і розділених на секції перегородками. Сигнальний блок виконаний об’ємно-друкованим монтажем на платі. У гетеродині застосований об’ємний монтаж на опорних штирях, ізольованих від корпусу фтороплас-товимі втулками. Опорними елементами для ланцюгів живлення служать блокувальні конденсатори С5, С7, С9, С 11, С 13, С15, С16.\nРозташування основних елементів в блоках показано на рис. 4. Висновки елементів повинні бути як можна коротше, котушки L4, L5 і лінії L6, L8 в блоці гетеродина припаюють безпосередньо до висновків конденсаторів С17, CIS, C20-C22. Щоб зменшити розміри СВЧ коливальних систем, у вхідний ланцюга сигнального тракту і вихідних ланцюгах гетеродина застосовані спіральні резонатори, мають довжину в багато разів менше, ніж Полоскова\nлінії . Лінія L1 в радіочастотному блоці виготовлена з посрібленою мідної смуги шириною 4 і товщиною 1 мм, згорнутої у спіраль діаметром 6,5 і кроком 2,5 мм. Число витків в спіралі – 5, відводи зроблені від 1-го і 4-го витків. Лінія L8 блоку гетеродина виконана аналогічно, але без відводів. Петлі зв’язку L7, L9 зроблені у вигляді скоб з відрізків посрібленого мідного дроту діаметром 0,8 і довжиною 30 мм (рис. 4). Резонатор L6 являє собою посріблену смугу розмірами 48Х4Х1 мм. Відводи розташовані на відстані 6,5 +9,5 +16 мм (рахуючи від кінця, з’єднаного з корпусом).\nКотушки L2, L3, L5, L7 в сигнальному блоці намотані виток до витку проводом ПЕВ-2 0,5; L2 містить 5 +4 витка, L3, L5 – по 6 +4, L7 – 12. В гетеродині котушки L2 і L3 мають 2 +1,5 витка, L4 і L5 – по 3 витки. L2 і L3 виконані з кроком 2 мм посрібленим проводом діаметром 0,8 мм, L4, L5 – з кроком 4 мм посрібленим проводом діаметром 1,2 мм. Ці котушки намотані на полістиролових каркасах діаметром 6,5 мм від трактів УПЧИ уніфікованих телевізорів. Дроселі L4, L6 – ДМ-0, 1. Конденсатор С20 сигнального блоку виготовлений з підлаштування з повітряним діелектриком і подовженою віссю; розміщений безпосередньо близько контуру L7C18.\nПостійні резистори – МЛТ. Конденсатори підлаштування – КПВМ, опорні – КВ-2 або будь-які, підходять за габаритами, місткістю 1000 … 6800 пф, решта – КМ, КД. Конденсатори С16, С22 в сигнальному блоці – К53-1 або К50-6.\nЗамість діода ГІ401А можна застосувати ГІ401Б, АІ402А з будь-яким буквеним індексом, замість транзисторів ГТ313Б – КТ3128А, КТ3127А, КТ328Б. Транзистор ГТ31 IE (VT5 в сигнальному блоці) замінимо на ГТ311І, КТ306Б, КТ312Б, КТ316А.\nПриймач починають налагоджувати з сигнального блоку. До вихідного роз’єму XW1 приєднують підсилювач 3ч. Потім підключають джерело живлення і переконуються в роботі каскаду на транзисторі VT5, для чого доторкаються викруткою до емітером транзистора. При справному транзисторі повинен прослуховуватися фон змінного струму. Далі до колектора транзистора VT4 підключають антену або генератор стандартних сигналів (ГСС) і перебудовою контуру C20C18L7 домагаються прийом! радіоаматорських станцій мул “несучої частоти ГСС в діапазоні 28 … 30 МГц. При налаштуванні на несучу повинен спостерігатися захоплення й утримання частоти. При необхідності підбирають конденсатори С18 і С19, Домагаючись стійкого прийому [З]. Після цього антену або ГСС підключають до бази транзистора VT3, а потім до точці з’єднання елементів VD1 і С2 і перевіряють працездатність тракту ПЧ. Контури L2C3C4, L3C8R8, L5C14R16 налаштовують так, щоб смуга пропускання тракту ПЧ становила 25 … 35 МГц,\nНастройку блоку гетеродина починають з кварцового генератора – повинна бути стійка генерація на третій механічної гармоніці кварцового резонатора. В інших каскадах контури налаштовують на частоти, вказані на рис. 3. Потім підключають вихід блоку гетеродина до змішувача сигнального блоку і, подаючи на антенний вхід з ГСС несучу частоту в діапазоні 430 … 440 МГц, перебудовою контуру L7C20C18 домагаються прийому сигналу. Після цього зменшують рівень сигналу на вході приймача до зриву утримання частоти і, підлаштовуючи контури L1C1 в сигнальному блоці і L6C20, L8C21C22 в гетеродина, отримують надійне захоплення й утримання частоти сигналу. Ці операції повторюють до тих пір, поки не буде досягнуто мінімальне значення вхідного сигналу, ще забезпечує утримання частоти. На цьому налаштування приймача можна вважати закінченою.\n1. Поляков В. Радіозв’язок з ФМ. – Радіо, 1986, № 1, с. 24-26.\n2. Поляков В. Т. Радіомовні ЧС приймачі з фазовою авто-підстроюванням. – М.: Радіо і зв’язок, 1983.\n3. Захаров А. У KB ЧС приймачі з ФАПЧ. – Радіо, 1985, № 12, с.\n4. Жеребцов І. Введення в техніку дециметрових і сантиметрових хвиль. – Л.: Енергія, 1976.\nТеги: гетеродина, приймача, сигнал, сигналу, тракту, транзистори, частоти


Важкі долі маленьких дітей – Road\nВажкі долі маленьких дітей\nAuthor Soloha YaroslavaReading 3 minViews 20\nВже тривалий час я працюю в дитячому будинку. Лихо й горе приводить цих ангелочків в сиротинець. Моя історія про хлопчика Андрійка. Він вразив мене найбільше. З його особистої справи я дізналася, що він народився в повноцінній родині. Батьки його працювали на заводі. Трапилось лихо – нещасний випадок на виробництві. Тато Андрійка втратив дві руки. Ця трагедія тяжким хрестом лягла на родину. Батько почав хворіти, лікування коштувало багато грошей. Всі родичі та знайомі допомагали їм. Та біда не відступила. Батько хлопчика помер. Андрійку на той час було п’ять років. Мати довгий час горювала, почала й до чарочки заглядати. Хлопчик й зовсім залишався не доглянутий. Це почали помічати рідні та сусіди. Вони й звернулись до органів опіки. Андрійка забрали від матері. В шість років він став одним із вихованців дитячого будинку. Та щось вирізняло цього хлопчика серед інших. Він ніколи не скаржився, не плакав й не вередував. Доля намагалась його зламати та не змогла. В його очах була незламність духом.\nАндрійко разом з іншими дітьми почав вчитися в першому класі. Хлопчик був відмінником. Та доля знову почала його випробовувати. Мама “сиротинця” почала відвідувати його. Жінка все так же пила, тому приїздила до нього не тверезою. Дитинка все розуміла й від цього у нього краялось серце. Та хлопчик не здавався. Він старанно навчався. Вивчав англійську мову. Допомагав іншим дітям з навчанням.\nВін завжди запитував у вчителів: “Чому з людьми трапляються такі непереливки? Чому за життя людину спіткають не тільки радість, а й смуток?”. Вихователям ставало ніяково від таких дорослих питань маленького розумного хлопчика. Вони й самі не знали, що відповісти дитині. Один з вихователів сказав: “Бог не посилає людині випробувань більше, ніж вона може витримати.”\nАндрійко хотів жити з мамою. Та цього знову не судилося. Його мати написала відмову від сина, тому при живій неньці хлопчик був сиротою. Проте очі цієї дитини залишались не зламними.\nМинуло декілька років. Родина з Англії шукала собі дитину для всиновлення. Вони приїхали до дитячого будинку. Андрійко саме був на подвір’ї й грався з іншими дітьми. Жінка зупинилась, щоб запитати, як пройти до керівника. Діти не розуміли, що у них запитують. Тільки Андрійко зміг не просто зрозуміти, а й відповісти жінці. Чемно запропонував їм провести їх. Пара була зачарована таким гарним та чемним хлопчиком. Певно вже в той час вони зрозуміли, що він має стати “їхнім” синочком. Почались часті візити чоловіка й жінки до дитячого будинку. З розумним хлопчиком розмови легко йшли англійською мовою. Одного разу, чоловік сказав: “Андрійко, ми хочемо тебе усиновити, якщо на те буде твоя воля.” Сирота розплакався… Вперше, від тоді, як потрапив до дитячого будинку. Сльози накопичувались роками. “Нова” родина заспокоювала його, вони казали, що дуже прив’язалися до нього. Сирота зміг знести всі випробування, що випали на його долю.\nСім’я змогла оформити всі документи й об’єднатися зі своїм синочком. Життя цього ангелочка, нарешті, наповнилося щастям. Та долі більшості дітей, які потрапляють до дитячого будинку, не завжди закінчуються так щасливо…


Плямовивідник Sano KAL Spray & Wash, 750 мл, ціна 166 грн, купити на UB.UA - Товари - UB.UA\nКод товару 7290000286921\nЗасіб для виведення плям SANO KAL Spray&Wash видаляє плями з кольорового і білого одягу перед ручним або машинним пранням. Призначений для усіх видів тканин. Ідеально підходить для виведення плям в місцях (манжети, комірці, пахви, коліна і лікті), що легко забруднюються. Видаляє плями від олії, кетчупа, шоколаду, сліди від поту і крові.\nБезпосередньо перед пранням розпорошити спрей на забруднене місце, залишити на 5-10 хвилин, а потім помістити в пральну машину. Для тканини з нестійким барвником заздалегідь треба перевірити засіб для виведення плям в непомітному місці.\nКраїна виробник: Ізраїль.\nПлямовивідник для білих речей Sano Oxygen White 3 л.


Корфбол уже в Ужгороді – Закарпаття спортивне\nКорфбол уже в Ужгороді\nДо Ужгородського національного університету прибули гості з міста Лева – збірна команда Львівської федерації корфболу. Корфбол – це командна гра з м’ячем, багато в чому подібна до нетболу.\nУ корфбол грають у більш ніж п’ятдесяти країнах, але найбільшу популярність гра має у Нідерландах, Бельгії та Угорщині. Корфбол відрізняється від інших командних ігор тим, що це змішана гра: команда складається з чотирьох чоловіків і чотирьох жінок. У корфбол можна грати в спортивному залі, а також на відкритому повітрі.\nГра досить проста і не потребує дорогого інвентарю. Очки здобуваються закиданням м’яча до кошика іншої команди. Після здобуття двох очок настає зміна зон: захисники стають атакувальними гравцями, а атакувальні гравці – захисниками. Особисті навички та вміння тут важливі, однак це передусім колективна гра, яка потребує координації рухів, швидкості і витривалості.\nСамим тільки проведенням турніру львів’яни не обмежилися. Вони люб’язно подарували студентам УжНУ доволі дороге обладнання і спеціальний корфбольний м’яч. Також був укладений договір про продовження спортивних контактів на взаємовигідних умовах.\nКорфбол органічно вписується в концепцію новітніх технологій оздоровчо-рекреаційної рухової активності населення. Враховуючи давні спортивні традиції Закарпаття, цей вид має хороші перспективи для розвитку в краї. Крім того, завідувач кафедри теорії і методики фізичного виховання Валерій Товт підтримав бажання кафедри фізичного виховання налагодити зв’язки з угорськими корфболістами, які вже вважаються достатньо відомими в міжнародному спортивному середовищі.\nЗакарпаття, Закарпаття Спортивне, Крофбол, новини Спорту, Спорт, Спорт Закарпаття, Спорт Ужгород, Ужгород, УжНУ\n← Орест Кузик: моє майбутнє стане відомо після Нового року\nСергій Плоскіна: «Впевнений через певний час ми покажемо ще більші результати» →