Чим полоскати хворий зуб в домашніх умовах і як це робити правильно\nЧим слід полоскати хворий зуб, щоб якомога швидше позбутися від зубного болю;\nЯкий механізм зняття болю при полоскання рота і як це реалізується на практиці;\nВажливі правила ефективних полоскань, які дозволять отримати позитивний ефект і при цьому не нашкодити своєму здоров’ю;\nА також які саме розчини і відвари можна і не можна застосовувати для полоскання рота при зубному болю.\nНайчастіше зубний біль з’являється в самий невідповідний час – наприклад, під час свят або в поїздці, коли негайно звернутися за допомогою до стоматолога може бути вельми проблематично. І, мабуть, перше, що робить людина в такій ситуації – намагається полоскати хворий зуб в надії на швидке позбавлення від неприємних відчуттів (другий поширений підхід – прийом таблеток від зубного болю, хоча нерідко обидва варіанти активно поєднуються).\nПерш за все, варто відзначити, що полоскання рота в ряді випадків дійсно здатні істотно полегшувати зубний біль, якщо підійти до процедури правильно. Однак, як показує практика, коли людина страждає від сильного зубного болю, в хід частенько йдуть далеко не самі нешкідливі варіанти полоскань – полощуть рот буквально, чим попало: спиртом, горілкою, перекисом водню, міцним розчином марганцівки і навіть бензином. Що й казати, без розуміння принципів полегшення болю шляхом полоскань хворого зуба у людини є всі шанси завдати собі більше шкоди, ніж отримати користі.\nТому давайте розберемося, як же все-таки потрібно правильно полоскати рот для полегшення зубного болю, щоб дійсно помітно знизити її інтенсивність і при цьому не нашкодити собі.\nПерші згадки про користь полоскання рота зустрічаються в китайській і аюрведичній медицині майже в 3000 році до н.е. Пізніше Гіппократ писав про застосування суміші з оцту, квасцов і солі для лікування ясен.\nСьогодні виробляються велика кількість спеціальних ополіскувачів для рота, що застосовуються в тому числі для лікування стоматитів, виразок порожнини рота, гінгівіту, а також призначаються після деяких стоматологічних втручань.\nДля початку слід мати на увазі, що зуби можуть хворіти з різних причин, і якщо говорити спрощено, то найбільш поширені причини такі:\nКарієс зруйнував частину зуба, і тепер нервові закінчення, наявні в дентині, реагують на різні подразники, які потрапляють в каріозну порожнину (залишки кислої, солодкої, гострої їжі і т.д.);\nАбо бактерії дісталися до пульповой камери зуба і викликали запалення так званого зубного «нерва» – пульпи. Тут, в замкнутому просторі пульповой камери, судинно-нервовий пучок набрякає, здавлюється серозним або гнійним ексудатом, що провокує сильні болі, коли людина в буквальному сенсі слова не знаходить собі місця. Надалі пульпіт може перерости в періодонтит – на цьому етапі щока може вже бути з добру третину особи, нерідко піднімається температура;\nЗуби також можуть хворіти (нити) через стоншування або пошкодження емалі – наприклад, після процедури кабінетного відбілювання, або через тривале використання отбеливающей зубної пасти, після прийому кислої їжі і т.д.\nІноді людині може здаватися, що у нього болять зуби, а насправді проблема в яснах.\n«Нещодавно теж мучилася, до вечора починали сильно хворіти зуби, я думала, що це карієс. Кожен раз весь вечір нили. Але виявилося, що проблема не в них, а в яснах. Мені лікар призначила краплі для ясен, ось їх розводила і полоскала тиждень, відразу краще стало … »\nМеханізм зняття болю при полоскання рота\nЗі сказаного вище стає зрозумілим і те, як саме полоскання рота здатні полегшити стан хворого зуба:\nЯкщо прополоскати рот, то це посприяє вимивання дратівливих залишків їжі і гнильних бактерій з каріозної порожнини, що нерідко в найкоротші терміни усуває зубний біль (за умови, що причина була саме в цих найбільш дратівливих залишках). До речі кажучи, прополоскати рот, корисно буває просто заткнути на час глибоку каріозну порожнину шматочком вати, щоб при прийомі їжі в неї знов не потрапили залишки їжі і не викликали сильну біль.\nПри пульпітах і периодонтитах, коли має місце запальний процес, полоскання хворого зуба теж здатні полегшити біль, хоча зазвичай ефект настає досить повільно і не завжди сильно виражений. Полоскати рот в цьому випадку буде корисно для посилення припливу крові до місця запалення і внаслідок цього прискореному відведення від нього токсинів і продуктів розпаду тканин. Якщо каріозна порожнина в хворому зубі повідомляється з пульповой камерою, то такі полоскання будуть додатково сприяти відтоку з неї гною.\nЯк було раніше про може бути викликана запаленням ясен, а не руйнуванням зубів через карієсу. Тобто людині може здаватися, що у нього болить зуб, а в дійсності має місце запалення ясен, наприклад, внаслідок скупчення залишків їжі в так званому ясенній кишені (в місці прилягання ясен до зуба).\nКорисно також почитати: Сильні змови від зубного болю: як вони працюють і що про них важливо знати\nАктивно розмножуються тут бактерії в процесі своєї життєдіяльності здатні не тільки приводити до запалення ясен, а й вражати тверді тканини зуба – наприклад, викликати карієс кореня зуба, хоча коронковая частина при цьому буде здаватися абсолютно здоровою.\nУ всіх таких випадках полоскання рота теж роблять досить позитивний ефект, сприяючи видаленню залишків їжі і бактерій з ясенних кишень.\n«… Хороші ліки для полоскання рота – це Листерин, мені він добре допомагає при зубному болю. Спеціальний такий розчин, його ще прописують стоматологи тим, у кого зубна емаль слабка. Коли зуб болить, я роблю так: після їжі чищу зуби, потім полощу рот спершу простою водою, а потім Лістерін. І все, після цього розчину ясна трохи щипає і зубний біль заспокоюється ».\nОднак все-таки значно частіше зубний біль є наслідком карієсу або пульпіту – ось про ці випадки ми далі і поговоримо докладніше. Причому щоб домогтися позитивного ефекту важливо не тільки знати, чим саме краще полоскати хворий зуб, але і як правильно це робити, щоб ефект був максимальним.\nДепульпувати зуб можуть допомогти не тільки різні домашні засоби на зразок оцту, спирту або прополісу, але й спеціалізовані медикаментозні склади. В їх основі використовується формальдегід або миш’як. Залежно від процентного співвідношення, виділяють такі мазі:\nКрезофен – складається з експіцівіта, дексаметазону, тимолу, п-Хлорфеноли. Цей препарат не має подразнюючої дії на розташовану поруч ясна, його успішно можна поєднувати з попередньою обробкою антисептиками або прийомом антибіотиків. Він випускається у вигляді крапель. Після застосування порожнину або коронку, на яку накладався тампон, слід промити водою.\nКаустінерв Рапід – в засобі є 30% ангідриду мишьяковістого, решта – це допоміжні компоненти, що виступають провідником активної речовини. До них відносять фенол, ментол, лідокаїн, соляний ефедрин. Скільки временіпотребуется для отримання ефекту девіталізациі? Залежить це від того, наскільки глибоко знаходиться під дентином нерв. Швидше за все подіє медикамент при прямій дії на пульпу. Звичайний термін 1-2 діб.\nДевіт АРС – депульпірування за допомогою цього засобу швидке і безболісне. Основний компонент такої ж, як у Каустінерва, мається на складі і лідокаїн. Запобігають ризику зараження і добавки хлорфенол, метакрезол і інші антисептики. Вбити пульпу вдається за 1-2 дня, так як тут має значення складність будови зуба. Придбати Девіт АРС можна в шприці або у вигляді 100 універсальних доз. Їх консистенція трохи відрізняється.\nЗ усіма пастами, що містять миш’як, звертатися потрібно дуже обережно. Ротову порожнину промивають ретельно, а після обов’язково відвідують лікаря. Якщо вчасно не видалити вбиту цим компонентом пульпу, може початися остеонекроз щелепи. Альтернативою для таких засобів є медикаменти з іншим складом. Чекати потрібного ефекту доводиться довше, але зате можна не проводити після повного видалення нерва і небезпеки інтоксикації немає.\nДевіт-П є пасту, що містить не тільки знеболюючі, але і відразу 4 компоненти з антисептичною дією – хлорфенол, ментол, параформ, камфора. Девіт-С – це інша варіація препарату. Він містить:\nНезаперечною перевагою є факт того, що після самостійного депульпірованія не потрібно спеціальної обробки, ретельного вимивання порожнини. Використовувати такі медикаменти потрібно при наявності протипоказань для миш’якових паст, а також в дитячому віці. Прикладати тампони доведеться на 2-3 дні довше, зате серйозних ускладнень після девіталізациі не трапиться. Але краще користуватися будь-якими пастами тільки під наглядом стоматолога.\nЧи не вбити, але знизити ймовірність інфекції і зняти больовий синдром вийде, якщо накласти на зуб ватяну кульку, змочену в перекису водню або йоді.\nВідео: народні засоби проти зубного болю.\nПравила ефективних полоскань\nУсуваючи зубний біль полосканням рота, слід враховувати ряд важливих правил, дотримання яких дозволить отримати бажаний ефект і при цьому не нашкодити своєму здоров’ю.\nОсь ці прості правила:\nНе слід полоскати рот занадто гарячим розчином. Оптимальна температура становить 37-45 ° С, але не вище. Любителі полоскати хворий зуб гарячими відварами можуть не тільки обпекти собі слизові рота, але і обпалити пульпу всередині цілком живого зуба, що згодом призведе до її некрозу.\nЧим частіше відбуваються полоскання, тим краще. В ідеальному випадку хворий зуб і ясна регулярно повинні омиватися свіжим розчином. На практиці в більшості випадків досить полоскати рот один раз в годину-дві приблизно по 15-20 хвилин на процедуру.\nНе можна гріти хворий зуб зовні – наприклад, грілкою, або притискаючись до печі або батареї опалення (були і такі випадки). Від цього щока може дуже сильно распухнуть. Також не слід спати на тій стороні особи, де розташований хворий зуб.\nСаме такі рекомендації зазвичай дають стоматологи своїм пацієнтам, які просять поради у телефонному режимі, щоб дотерпіти до самого лікування (ну, хіба що ще можуть додатково порекомендувати знеболюючі засоби від зубного болю). При цьому чим сильніше болить зуб і чим більш виражено запалення, тим зазвичай більш рішуче налаштований пацієнт будь-що-будь і скоріше позбутися від своєї проблеми – ось на цей випадок важливо не впадати в крайнощі і не забувати про здоровий глузд (Не гріти розчин для полоскання до кипіння в надії на те, що чим він гаряче і чим болючіше буде їм полоскати, тим корисніше, не парити розпухлу щоку в лазні, виганяючи віником «ненависну хвороба»; і т.д.).\nІноді можна почути, що для видалення гною з гнійних кишень рекомендуються «гарячі» полоскання рота – так ось, це не означає, що потрібно заливати собі в рот окріп. Мова якраз таки йде про розчинах і відварах, що мають температуру близько 45 ° С. У будь-якому випадку, розчин для полоскання не повинен обпалювати або заподіювати сильний біль: якщо у вас пульпіт і розчин з температурою 45 ° С викликає різке посилення болю, то не треба себе мучити – полощіть хворий зуб розчином з температурою 36-37 градусів.\nУ більшості випадків найбільш ефективне полоскання хворого зуба виглядає так:\nУ ємність набирається теплий розчин для полоскання – близько літра або півтора;\nГотується порожній тазик, якщо полоскання буде проводитися не над раковиною;\nВ рот набирається приблизно половина повного глотка розчину, і протягом 20-30 секунд ротова порожнина ретельно полощеться. Причому потрібно робити це так, щоб саме хворий зуб зрошуваних розчином особливо інтенсивно.\nПісля того як пополоскали – розчин спльовує в тазик, потім набирається нова порція, і процес повторюється. І так до вичерпання всього приготованого розчину, на що має йти близько 15-20 хвилин. Через пару годин всю процедуру можна повторити.\nА ось якщо вам видалили зуб і болить ясна (після того як дію анестезії пройшло), то до полоскань рота потрібно підходити дуже обережно. Тут важливо не пошкодити захисний кров’яний згусток, який сформувався в зубній лунці і надійно захищає її від інфікування. Багато щелепно-лицьові хірурги взагалі не рекомендують полоскати рот в перший день після видалення зуба. На другий і наступні дні активні полоскання також не прийнятні, але цілком годяться акуратні ротові ванночки – набрали в рот розчин, потримали у хворого місця і сплюнули.\nКорисно також почитати: Використання таблеток Найз для зняття зубного болю\nЯкщо болить зуб після видалення нерва\nНавіть через кілька годин після видалення нерва в ушкодженому зубі може відчуватися біль – при натисканні, при накусиваніі або злегка пульсуючий. Це нормальна реакція організму на втручання.\nПрийняти одну-дві таблетки будь-якого знеболюючого – анальгін, баралгін, темпалгин, пенталгин, дексалгін, парацетамол, найз.\nМожна обережно помазати ясна одним з гелів – Холісал, Метрогил Дента, Камістад, Солкосерил.\nЯкщо біль не вщухає або навіть посилюється, доведеться повертатися до лікаря.\nЧим полоскати: підбираємо найефективніший розчин\nМоже здатися дивним, але склад розчину для полоскання хворого зуба, за великим рахунком, другорядний – набагато важливіше те, як саме проводиться процедура. Якщо проводити процедуру правильно, то максимального ефекту можна досягти і простий теплою водою.\nВтім, окремі добавки можуть підвищити ефективність заходів, що вживаються:\nСіль або сода – їх додають в кількості однієї чайної ложки на склянку води (можна обмежитися однією лише сіллю). Такий гіпертонічний розчин забезпечує відведення гною з місця запалення, а підвищена температура розчину сприяє притоку крові до хворої ділянки.\nРомашка, що володіє протизапальну та протимікробну дію. З неї просто роблять відвар, заливши літром окропу дві столові ложки сухих квітів, дають розчину охолонути до потрібної температури, проціджують і потім вже проводять полоскання.\nШавлія, властивості якого досить близькі властивостям ромашки. Можна сказати, що полоскання рота відваром шавлії – це класика, і багато стоматологи часто рекомендують саме цей варіант. Полоскання шавлією проводяться так само, як і полоскання відваром ромашки, і відвар готується за таким же рецептом, за тією лише різницею, що замість ромашки беруться листя шавлії.\nТакож варто згадати кору дуба, відому своїми антибактеріальними і протизапальними властивостями.\nУ випадках, коли всі ці кошти недоступні, полоскати рот слід простий теплою водою або навіть чаєм (без цукру). Важливо тільки, щоб рідина не була холодною.\nЧим НЕ рекомендується полоскати рот при зубному болю:\nПерекисом водню – так недовго заробити хімічний опік слизових рота; крім того, якщо каріозна порожнина має повідомлення з пульпової камерою, то розчин перекису водню може затекти в цю камеру і почати в ній розкладатися з виділенням бульбашок кисню. Різке ж підвищення тиску в пульповой камері може викликати значне посилення больових відчуттів;\nМіцним розчином марганцівки – теж може викликати опіки (якщо вже хочете полоскати марганцівкою – слід використовувати 0,1% -й слабо-рожевий розчин);\nБензином і гасом – ніякого ефекту (крім небезпеки для здоров’я) такі полоскання не дадуть;\nСпиртом – так, він є хорошим антисептиком, але одночасно обжигающе діє на м’які тканини. При тривалому контакті із зубом, що має глибоку каріозну порожнину, етанол може продіффундіровать в пульпових камеру і привести до некрозу пульпи.\n«Полоскання сіллю особисто мене частенько рятували від зубного болю, навіть не доводиться пити таблетки. Коли відчуваю, що ниє, третина ложки харчової солі в склянку гарячої води насипаю, перемішую, полощу рот і все проходить. Зрозуміло, що це працює, тільки якщо свої зуби берегти. У мене так сестра довела вся справа до запалення, ходила потім з щокою до плеча … »\nСимптоми і причини запалення нерва\nІснує ряд явних ознак запалення зубного нерва:\nПосилення больового синдрому (пульсації, ниючий тривалої по часів болю) при поворотах, нахилах голови. Больові відчуття поширюються на кілька зубів, точно визначити «винуватця» дуже складно.\nВідчуття постійного дискомфорту в скроневій зоні або області шиї.\nЗапалений нерв миттєво реагує на зовнішній подразник – прикладений до проблемного (відкрився канал) зубу тампон з гарячою чи холодною водою викликає миттєвий спалах болю, таку ж реакцію нерв проявляє на солодке, продовжуючи хворіти ще деякий час.\nТочну причину зубного болю зможе назвати тільки професійний стоматолог після огляду ротової порожнини. Неприємні відчуття можуть викликати кілька факторів – приєдналася до пульпіту запалення ясен, стоншена зубна емаль з підвищеною чутливістю і ін. Симптоми запального процесу – біль і початкове підвищення температури.\nКоли полоскання не допоможуть від зубного болю\nВажливо розуміти, що полоскання рота не дозволяють вилікувати хворий зуб: роз’їдена карієсом емаль від цього не наросте, а напівмертва пульпа не оживе. Такі полоскання позбавлять від болю лише на короткий термін, так що при першій же можливості потрібно здатися стоматолога.\nУ деяких випадках полоскання допомагають слабо або не допомагають взагалі – багато що залежить від фізіологічних особливостей людини і конкретної патології, яка привела до появи зубного болю.\nІноді полоскання рота можуть навіть зашкодити, особливо якщо при цьому не поспішати потрапити на прийом до лікаря. Наприклад, при утрудненому прорізуванні зуба мудрості може відбуватися сильне запалення оточуючих його тканин ясен, і теплі, та ще й не завжди правильно виконуються полоскання рота можуть в окремих випадках лише погіршити запальний процес.\nЯк би там не було, намагатися полосканнями знімати зубний біль лише для того, щоб не ходити до лікаря, може бути дуже небезпечно. Так що використовуйте цей прийом з розумом і лише як тимчасову рятівну міру.\nЯкщо вам уже доводилося знімати зубний біль шляхом полоскань рота – обов’язково залиште свій відгук внизу даної сторінки: чим полоскали, чи допомогло це і якщо так, то наскільки швидко? ..\nКорисне відео про методи зняття зубного болю в домашніх умовах без застосування таблеток\nІнші корисні методи усунення болю в зубі\nВідвар з лушпиння цибулі швидко прибирає біль. Візьміть 2 великі цибулини і очистіть їх. Шкірку гарненько промийте і помістіть в каструльку з 250 мл гарячої води. Накрийте кришкою, зверху накиньте рушник. Залиште для насичення на 15 хвилин. Потім процідіть і прополощіть рот протягом 15 хвилин. Повторіть процедуру 3 рази (зазвичай після цього зубний біль усувається). Використовуйте ліки в міру необхідності.\nВідвар з лушпиння цибулі швидко прибирає зубний біль\nЗаспокійливим ефектом володіє настоянка прополісу і лепехи . Кошти можна придбати в аптеці або приготувати самостійно. Для лікувальної процедури змішується 1 ч. Л. настоянки прополісу і 1 ст. л. спиртового настою аїру. Тримати суміш в роті необхідно не менше 10 хвилин. Зазвичай після першого разу біль вщухає. Якщо цього не відбулося – потрібно повторити процедуру. Застосовуються засоби у міру виникнення болю.\nНазад Причини запалення щелепно-лицьових лімфовузлів і їх лікування\nДалее Як зняти чутливість зубів в домашніх умовах?


З 1 квітня у Херсоні на повістку у ЗСУ можуть чекати чоловіки від 20 до 27 років - 0552.ua\nЗ 1 квітня у Херсоні на повістку у ЗСУ можуть чекати чоловіки від 20 до 27 років\n07:40, 5 апреля 2017 г.\n1 квітня розпочався весняний призовдо лав Збройних сил України. Триватиме він упродовж квітня і травня.\n3 квітня у Херсоні відбулось перше засідання міської призовної комісії, на яке було викликано 40 призовників. За результатами роботи комісії, вони були визнані придатними до військової служби за станом здоров’я і призначені в команди згідно з планом відправок. Усі призовники підтвердили бажання служити у ЗСУ.\nЦього разу до весняного призиву внесено деякі зміни. Вони стосуються віку громадян. Так, раніше на військову службу призивали юнаків від 18 до 25 років, а тепер на повістку можуть чекати чоловіки від 20 до 27 років.\nУ зону АТО призовники направлені не будуть, повідомляється на сайті Херсонської міської ради.\nХерсон військові призов армія ЗСУ


ЛІТОПИС ГАДЯЦЬКОГО ПОЛКОВНИКА ГРИГОРІЯ ГРАБЯНКИ (частина 2) » Невідома історія України\nЛІТОПИС ГАДЯЦЬКОГО ПОЛКОВНИКА ГРИГОРІЯ ГРАБЯНКИ (частина 2)\nКОЛИ І ЧОМУ КОЗАКИ ПОВСТАЛИ НА ПОЛЯКІВ?\nСталося це, коли деякі архиєреї в литовських землях, страху перед богом не маючи і нічого не потребуючи, відреклися віри православно-католицької і зібрали собор в Бресті литовському; і з'їхалися на той собор митрополит Михайло Рогоза, Іпатій Прототроній (єпископ Володимирський та Брестський), Кирило Терлецький (екзарх, єпископ Луцький та Острозький), Ермоген (єпископ Полоцький та Вітебський), Іоанн Гоголь (єпископ Пінський та Туровський), Діонісій (єпископ Хелмський та Белузький). Відкинувши на тому соборі благословіння свого першого архипастиря патріарха Константинопольського, вони послали гінця в Рим до папи Климентія восьмого і віддали себе під руку західному костьолу. А благочестиві сини, забачивши цю новоявлену химеру, жахнулися, відреклися від тих запроданців, а не пастирів і, розгорівшися благочестивою ревністю, Косинський із запорожцями на ляхів рушив, багато фортець узяв, силу ляхів перебив, але року 1594 під П'яткою і сам ляхами здоланий був.\nТого ж року гетьман війська запорізького Наливайко, розбивши мадьярів, повернув на Україну і не застав уже в живих Косинського; як син православ'я, зневажаючи новоявлену унію, він зібрав серед низових козаків побільше війська і рушив на Литву, і там, перемігши у багатьох битвах, спалив Слуцьк та Могильов і силу ляхів побив. Проти нього з військом вийшов коронний гетьман Жолкевський, прийшов на Україну і року 1597 під Лубнами, в урочищі Солониці, розбив силу козацьку, а самого гетьмана з полковниками Лободою та Мазепою живими взяв і до Варшави відвіз; там, у Варшаві, на міднім волу його ляхи зажарили. Саме з цієї причини й розпочалася війна козаків супроти ляхів. Після Наливайка гетьманом війська запорізького спершу був Кушка, а опісля Бородавка.\nА вже після цього, року 1606, Петро Конашевич-Сагайдачний гетьманом запорізьким назвався, і забажавши щастя своє спробувати, ходив із військом запорізьким по воді на Кафу (місто турецьке), повоював його добре, силу бранців християнських з неволі звільнив і з добичею великою з Чорного моря повернувся, за що велику прихильність та ласку мав у запорожців та у поляків. А вже року 1608, за панування Жигмонта, короля польського, не закликавши навіть на підмогу війська запорізького, він зібрав на Україні козаків і рушив, як і гетьман коронний Жолкевський, на Цоцору з ляхами та з козаками. Був на той час поміж ними і Михайло Хмельницький, сотник козацький.\nКОРОТЕНЬКА РОЗПОВІДЬ ПРО РІД ХМЕЛЬНИЦЬКОГО ТА ПРО БИТВУ НА ЦЕЦОРІ\nЛітописець польський Веспасіан Коховський, розповідаючи про рід Хмельницького, вказує, що походить він — за одними свідченнями — з жмудських земель, а за іншими з Лисянки, міста на Україні. Чи звідти, чи звідси походить — не ясно, ясно тільки, що через Жолкевських у люди вибився. І коли Іоану Даниловичу, воєводі руському, король пожалував староство Чигиринське Хмельницького відрядили туди писарем, аби описав податі, людьми знесені. Поживши там деякий час, він одружився і жінка народила йому сина Зіновія (його опісля Богданом прозвали), якого з малолітства віддали в науку спершу до Києва, а потім до Ярослава ксьондзам-єзуїтам. Отак в науці літа проводячи, він дійшов змужніння. І коли батька його, року 1620, настановили козацьким сотником, він пішов з ним на поміч до гетьмана Жолкевского на Цоцору і там, під наглядом батька, призвичаювався до військової справи. Отам у битві зійшлися ляхи з турками і татарами, і знищивши всю лядську силу, перемогли турки; в цій битві загинув гетьман Жолкевський і наклав головою Михайло Хмельницький, а Зіновія, сина його, взяли в полон і погнали в татарську неволю; тільки через два роки його викупили з полону козаки за татарських бранців і він вступив на службу до королівського війська. А між тим, року 1621, після перемоги на Цоцорі, Осман, цар турецький, з величезною силою прямує на землю польську. Зачувши про те, Жигмонт, король польський, вирядив сина свого Владислава на чолі польського війська супроти турок; а оскільки турок було набагато більше аніж поляків, то польське військо трималося подалі від турецького. Водночас Жигмонт відрядив гінця до козаків за пороги і, пообіцявши волю та серебро, просив їх допомоги. Петро Сагайдачний, скаравши гетьмана Бородавку, за п'янство і сповільнений рух на поміч королевичу, вдруге перебрав собі гетьманську булаву, зібрав шість тисяч козаків реєстрових та запорізьких і чимдуж поспішив під Хотин на підмогу Владиславу, оружно пробившися через велику турецьку силу, став обіч королевича в осаді і коли настав час битви, військо запорізьке стало попереду й обрушили на нього турки всю силу, і огонь і меч, але вперлися немов у мур необоримий; закипіла того дня січа велика і багато в тей день полягло турок, а козаків і поляків мало. З поміччю божою, що оберігає християн від поганих, козаки застукали сонних турків, пробралися до їхнього становиська і цілу ніч рубали ворогів у їхніх наметах, а коли настав ранок, огляділися турки, побачили безліч своїх перебитими і доповіли про все царю своєму, серце у того заніміло від страху і він запросив миру у королевича Владислава. І настав мир вічний. За справи ці Сагайдачний у короля та Речі Посполитої удостоївся поваги та відстояв волю велику для люду малоруського, коли б гетьман оцей запорізький Сагайдачний з козаками не вистояли проти турок і татар, то турки б в Росії та Польщі з церков і кастьолів стайні для коней поробили. Року 1622 Петро Сагайдачний, славний гетьман запорізький, великий оборонець віри православної та ктитор Братського монастиря і школ латинських — преставився; тіло його віддане землі в Києві, у Братському монастирі, і схоронене було з великим сумом війська запорізького і всього люду православного.\nОдразу ж після смерті Сагайдачного, гетьмана запорізького, і в його часи у Києві та в містах українських князі, воєводи і старші були православними, тому і шкоди не чинили. А коли ж брали собі за жінку ляшок і коли від благочестія відходили та до костьолу римського приставали, тоді починали чимдуж церкву православну до унії привертати, а на своїх підданних повинності накладати та різними поборами притісняти; і на велике нещастя України, після битв, які були у поляків зі шведами, полки ляхів зайняли Київське воєводство, стали постоєм у містах та селах і почали велику шкоду чинити людям. Всього цього козаки не стерпіли, повстали, ляхів порубали, а тих, що живі лишилися, розігнали; з цієї причини коронний гетьман Конецьпольський з великою силою вирушив на козаків, маючи намір всіх їх знищити; а козаки зібралися всією своєю силою, обрали собі гетьманом Тараса і року 1628 під Переяславом вступили в битву з ляхами. У цій битві козаки стільки ляхів порубали, скільки не загинуло їх за многії літа війни з шведами; а золоту корогву гусарську за Дніпром у бору вщент знищили. Після битви цієї уклали перемир'я. Здобувши передишку під Переяславом і пообіцявши не чинити на Україні козакам та люду руському шкоди, поляки підступно замишляли відплатити за поразку під Переяславом, всіляко прагнули козаків погубити; виступили на Україну і простий люд почали притісняти поборами та солдатськими постоями, козаків знатних потаємно, а щонайголовніших не криючись викрадали та по-різному в руки смерті віддавали. Не стерпівши того, року 1637, козаки зібралися, настановили гетьманом Павлюка і вирушили на Кумейки супроти ляхів, але під Кумейками коронний гетьман Конецьпольський, до підступу вдавшися, здолав козаків, з тими ж, що залишилися оружно стояти під Боровицею, уклав перемир'я, а через деякий час, до хитрості вдавшись, піймав гетьмана Павлюка і у Варшаві відділив голову від тіла. А козаків почали на палі сажати. Забачивши все те, козаки переконалися, що ляхи замислили всіх їх загубити і знову року 1638 зібралися, настановили собі гетьманом Остряницю, а на підмогу дали козака Гуню, і повстали проти ляхів, виманили їх у степ на річку Старицю, і там у битві множество їх побили. Побачивши, що не сила їхня козаків подолати, ляхи хитрістю на мир їх підмовили. І тут, мир укладаючи, пан Кисіль та інші панове іменем самого гетьмана Конецьпольського поклялися, Що волю козакам дадуть і кров'ю платити не будуть; та скоро ту клятву порушили, зловили гетьмана Остряницю і Гуню й стратили у Варшаві, а Казиму, сотника київського і сина його посадовили на палю, а також силу козаків славних і хоробрих під різними тортурами погубили: одних начетверо розтинали, других на палю саджали, а ще інших за ребра на залізних гаках вішали. І відтоді всякі свободи у козаків забрали, а люд благочестивий тяжкими й нечуваними поборами пригнітили, не відаючи, що бог за кривду та за кров невинну помсту насилає. Саме від тих часів беруть свій початок побори різні — якісь дуди, повивачне та пороговищизна, подимне та поголовне, очкове, ставищизна, поємщизна, сухомельщина. Навіть храми господні жидам розпродали і малят тільки з дозволу жидівського хрестити можна було, та і всякі обряди церковні, що їх благочестиві правили, були віддані в аренду жидам. Козаків же поклали мати всього шість тисяч, всіх же останніх, хай він буде навіть сином найславетнішого козака, віддали у підданство, а реєстрових у великій нарузі ляхи тримали — ні честі, ні слави, ні волі, перебивались вони гірше, аніж у неволі турецькій. А ще понастановляли над реєстровими козаками полковників і сотників і всю старшину тільки лядської віри, щоб не давали їм волі; і використовували їх, коли треба грубу палити, а старости і старші всякі ставили козаків коней та хортів глядіти і двори прибирати. І отак проживаючи, знову зібралися козаки під проводом Півторакожуха на Мерлі, але, не маючи ні вождя доброго, ні доброї сили, розбіглися тільки-но прочули, що на них іде князь Вишневецький з великою силою. Господь-бог же візьми та й покарай ляхів та німців-найманців сильним морозом, і сила їх в дорозі мерзли, з коней падали і в полі гинули. Вже опісля цього гетьман Конецьпольський зібрав всіх начальників польського війська і почав думати, як у козаків волю забрати, бо побоювався, як би вони потай від міст не зібралися за порогами, та не відплатили ляхам, як то і подобає, за кривди свої. І року 1639 поклали над порогами місто Кодак збудувати, німців найняти те місто оберігати та козаків, що на порога прямують, ловити та у воді топити, бо ж через них, козаків, ляхам не раз доводиться лихо терпіти, бо вже скільки цар турецький на козаків королю скаржився, що вони у Чорне море виходять і турецькі міста та села плюндрують. Та й це не все. Гетьман Конецьпольський військо польське та німців-найманців і за пороги послав, серед козаків розселив, аби й за малу провину їх тяжко карати та волю забирати. На ту лиху годину довелося коронному гетьману Конецьпольському власною персоною у Кодаку побувати і козаків, що були йому відрекомендовані (а поміж них і Богдан Хмельницький), полаяти, а заразом і похизуватися міцністю Кодака-фортеці. До козаків звертаючись, він сказав: «Чи до вподоби вам, козаки, фортеця?» Хмельницький йому відказав латинською мовою: «Що руками людськими змуроване, ними ж і зруйноване буде». Гетьман був здивований сміливою відповіддю і зле подумав про Хмельницького, пригадавши, що той у всіх козацьких повстаннях брав участь, однак скільки їх, козаків, погинуло, а він все ще живий. І це тому, що Хмельницький був людиною хитрою у військовій справі і дуже розумною, знав задуми ляхів щодо козаків, знав суєтність їхніх клятв і розумів їхні військові задуми та все це глибоко в серці тримав, зовні привітністю прикривав, вів себе так, ніби ніякого зла на ляхів не тримає; тільки його серце зло своїм порадником має.\nРізні літописці вважають, що причиною воєн козацьких був собор Берестейський, бо саме після нього новоутворена унія внесла смуту серед православних, бо саме тоді Наливайко першим повстав на поляків. Проте літописець польський Веспасіан Коховський, засвідчує, як ляхи нестерпно тяжкий глум над людом українським чинили, над храмами божими глумилися, як силою брали у благочестивих маєтності їхні, а самих смертю карали, честі та влади позбавляли, навіть до суду не допускали; як козаків всіляко озлобляли, з усякої скотини і з бджіл десяту частину брали. Якщо ти маєш яку-небудь звірину, то шкіру пану віддай. Якщо ти зловив рибу, то дай визначене на пана. Якщо козак у битвах з татарином коня чи зброю добуде, то теж, хлопе, дай дещицю панові. А найгіршим було те, що жиди нові та й нові побори придумували і маєтки козацькі не вільно було тримати, хіба що хто тільки жінкою володів у себе вдома, та й то не зовсім. Якщо ж траплялося, що козак хоч чимось провиниться, то такими карами його карали, що й погані б придумати не могли, і так уже, караючи, самих себе перевершували, що невірних у цьому за ніщо мали. Хіба могли фараони у тортурах з поляками зрівнятися? Ці ж дітей у казанах варили, груди жінкам деревом припікали та всілякі інші біди творили, зовсім не думаючи, що майбуття потребує обережності, бо, навіть після найзвитяжніших перемог, легко дійти до нещастя; адже коли переможцям у завойованих землях волю велику дати, то вони мимохіть підданих та звойованих починають озлобляти і їх права з діда-прадіда топтати. І заради цього, коли яка земля, що підлегла королівству (коли терпіти несила) виявить непокору у чомусь, то її нужду розглянути потрібно, хоч вона й заслуговує кари, треба милосердя мати і карою не переборщати, в страху невольницькому не тримати та, довівши до розпачу, дощенту не ламати; бо ж хіба може бути твердою присяга, ґвалтом вирвана, хіба той не зрадить, хто вічно під страхом проживає? Тут теж за щонайменшу провину бог відплатив ляхам. І ось як.\nРоку 1647 ляхи, прийшовши з землі польської, стали постоєм у Чигирині та Черкасах, і, як це завжди бувало, сильно мешканців тих міст озлобили. Отоді і Богдан Хмельницький не одну наругу стерпів від ляхів. Задовго перед цим Михайло, батько Богдана Хмельницького, своєю відвагою завоював прихильність Івана Даниловича, старости чигиринського, і той наділив його маєтком, прозваним, здається, Суботів. З королівської служби повернувшися, Богдан Хмельницький приїхав у Суботів і почав його людьми заселяти, сподіваючись, що великі заслуги батька перед Річчю Посполитою та і його власні, дають йому на це право, оскільки батько той, будучи сотником чигиринським разом з гетьманом Жолкевським за Річ Посполиту польську на Цоцорі головами наклали, і там і він, взятий в неволю, перебував і звідти козаки йото на бранців татарських обміняли; та й після викупу з кінними загонами на орду ходив, татар бив і язиків до короля приводив, а року 1629 двох кантемирів живцем королеві привів (від них король немало дізнався про потаємні турецькі помисли щодо ляхів), за що й перебував у нього в милості великій, бо ж був від природи кмітливим та в науці мови латинської вправним. Король, зауваживши кмітливість козака, взяв його до себе за радника і, коли задумав туркам відплатити за перебиту війну з московією, що її вів року 1635 під Смоленськом, то, крім сенаторів, ще й з ним радився і великий загін морський з усіма гарматами під його оруду віддав. До всього цього заздрість маючи (це коли вже повернувся з королівського двору на батьківську землю), а рівно заздрячи і на заселену слободу, підстароста Чаплинський за рахунок Хмельницького багатіти задумав і в тих містах фундуватися забажав, тому він старості чигиринському Іванові Даниловичу доніс. «Не випадає, — сказав він, — простому чоловікові села та підданих мати». Іван же Данилович послухав і наказав те село забрати і Чаплинському передати. Побачив все те Хмельницький, згадав свої заслуги перед короною польською і образився, що замість честі має наругу від Чаплинського терпіти. «Ляхи, — мовив, — нас, козаків, озлобляють, та ще не вмерла козацька мати!». Прочув про ці слова Чаплинський і наказав взяти Хмельницького і кинути до темниці, а сина Хмельницького, Тимоша, повелів посеред Чигирина двома киями бити. Відчув Хмельницький, що нічого марне помочі ждати, і не знав, що діяти, та бог навернув до милосердя серце жінки Чаплинського, вона умолила чоловіка свого і той наказав Хмельницького з тамниці звільнити; отак вийшов Богдан на волю з надією на час. Тільки й мовив: «Ще живий господь і козацька не вмирала мати! Не все Чаплинський забрана, коли шаблю в руках маю!» Не тільки над Хмельницьким, а і над усіма козаками ляхи наругу чинили. Хоч козаки королю польському Владиславу про все це й писали у чолобитній, та той, і козаків і ляхів шкодуючи, вважав ніби вони не відають, що творять; та й раніше од імені всієї Русі не одну чолобитну королю подавали, і князь Острозький Костянтин Іванович (нині у монастирі Печерському з каменя витесаний покоїться), грецьку віру ісповідуючи, за образи руській землі до сенату супліку подав і сам король Владислав у сенаті на трибуналі за полегкість для Русі посередником був, та ні клопоти таких високих людей, ні народні супліки (прошенія) ніщо польського завзяття не вгамувало. З усіх цих суплік наведу одну.\nСупліка до всієї Речі Посполитої польської, подана народом руським, що його ляхи утискують. До преосвященного ясновельможне вельможного презацної корони польської та великого князівства литовського обох станів — духовного та мирського — сенату, а заразом і до ясновельможних вельмож наших всемилостивих панів, до їхніх милостей панів-послів воєводських та повітових Коронних та Великого князівства литовського, до генеральної конвокації Варшавської, що року 1632 збирається.\nСлавний і давній народ руський вже скільки десятків років у тяжкому стані перебуває та все ж і донині ледь чи не на увесь світ яскравіше сонця південного сяє. Нині ж, як у свій час богом обраний люд Ізраїлевий, слізно про своє горе слово мовимо: «Ми, ті, хто нині принижені нижче всіх на землі, хто не має ні князя, ні вождя, ні пророка, ні офір, якими ми змогли б умилостивити благосердного бога, та маючи серце скрушне і смиренне, молимо, прийми нас, господи. Отак і ми, в тяжкі для нашого руського народу часи, коли він довгі літа тяжко потерпає, так само слізно молимо. Чим ми завинили, що нашу честь зневажають, права і волю топчуть? Чому наші монастирі та храми, що ще здавна споруджені, опустіли? Чому в деяких з них богові триєдиному молитися заборонено? Чому навіть славним предками людям, тільки тому, що вони руські, в магістраті служити не вільно і у містах його королівської величності проживати заборонено? Чому їм незліченні образи та утиски чиняться? Про все це вісті надходять з усіх кінців землі нашої, бо з усіх кінців на зборища та собори ваші нескінченним потоком ідуть прошенія та чолобитні; про все це чимало чували й блаженної пам'яті предки Ваших вельможностей, про все це доволі говорено й Вам самим, вельможностям ясним. Проте й клопоти великих людей не змогли принести полегкості. І скільки їх клопоталося — не сила тут перерахувати. Досить згадати хоча б вартого згадки Владислава, короля шведського і королевича польського, який року 1632 був нашим посередником і який від свого імені відрядив людей до сенату і просив його дати нам волю та підтримку в нещасті. Та з чим прийшли вони, з тим і вернулися. А повернувшися, змушені були відказати, як відказували апостолові Петрові його посланці: «Наставнику наш! Цілу ніч у поті чола працювали, та так нічого й не піймали!» Врешті-решт і самі громадяни руські, духовного і мирського стану, не раз про все це волали. «Ну, як же це, — казали вони, — на вільній землі живемо, а волі не маємо?» А багато хто з болем у серці додавав і про пограбовані храми та маєтності, про утиски, що всі ми переносимо, що наші діти живуть нехрещеними і нехрещені помирають, а коли літ доходять, то без церковного вінчання подружнє життя починають і, що найгірше, без сповіді і без щонайсвятішого сокраменту з цього йдуть світу і царство небесне втрачають, та й врешті усопших наших без обрядів церковних, як подобає правовірним, хоронити доводиться. Оці та до них подібні зневаги чи ж не є ґвалтом над совістю? Чи ж не є порушенням наших давніх золотих свобод? Чи ж не терзають вони серце? Не ятрять утроби? Ви самі своїм високим розумом посудіть, панове, чи не досить всього цього, щоб отак утискуваний, отак страждущий народ не повстав? А ви ще хочете у нас, людей грецької віри, забрати і останнє добро наше — оту золоту волю. Хочете забрати і собі беззаконно привласнити, стверджуючи, що ніби тільки ті, хто по римському мудрованому закону молиться, можуть волю мати і до цього мудрування й короля намовляєте. Та цар царів, десниця якого тримає і царські думи, зворушив серце пресвітлого Жигмонта третього і замінив його наміри отак, як у давнину намір царя Асевера, що, наслухавшись нашіптувань Аманових, наказав за єдину годину винищити усіх євреїв у його царстві. Відомо, що Аман сам попав у ту яму, що рив іншим. Бо коли стала явною його брехня, коли зрозуміли, що він отим людям смерть готував, то він сам же й скоштував її, будучи повішений на гілляці, немов тать, а євреям, на смерть рокованим, і що зла не творили, знову життя та волю вернули. Господь напоумив Жигмонта, щоб він вчинив і з нами так, як Асвер з євреями, бо Жигмонт не лише не вдовольнив бажання тих, що супроти нас неправедно ставали, але, завжди у пам'яті тримаючи, що сучасного стану народ руський давньої свободи добивався, своєю волею нам різні права та всякі свободи дарував і тільки щоб повніше і в кінець постановою права наші визначити, з дня на день, з години на годину відкладав, так що після кончини його, жалю гідної, намір цей так і лишився невиконаним. І саме тому ми просимо вас, преосвященнії, ясновельможнії, милостивії, духовного та мирського стану, презацної корони польської та великого князівства литовського панове! Узріть, де сонце ясне, зрозумійте, що Русь, котра православ'я відцуралася, так само нагло на наші права та свободи зазіхає, як у часи Соломона брехлива та підступна мати на дитя, коли погодилась, щоб його навпіл розітнули. Згляньтеся милостивим оком і ви ясновельможне вельможні п. п. посли обох народів на праведність наших дій, що їх ми вершили з 680 до 1510 року, на законність тих прав, що Володимиром, князем російським, самодержцем Ярославом Володимировичем, Мечиславом, Казимиром (королем польським), Ягеллом (князем литовським, а з часом і королем польським), Владиславом Ягелловичем (королем польським та угорським), Олександром Казимировичем (королем польським і князем литовським) були даровані блаженної пам'яті предкам нашого руського народу і що нині геть всі відібрані. Відчиніть же двері милосердя свого тим, що стукають до них, і дайте або ж скоріше віддайте нам (слізно молимо) нашу волю, простуйте дорогою своїх попередників, і, простуючи, наслідуйте їхню повагу до народу нашого, уволіть волю пресвітлого Жигмонта третього, про яку він не раз казав, і на цьому головному соборі вельможностей Ваших доведіть її ділом та покладіть край образам нашим та злобі нашій. І так як свого часу в ковчег до Ноя голубка принесла галузку маслини на знак того, що вода спадає, хай отак і ми, повертаючись додому, до люду нашого, як голубка вітку, в устах принесемо пісню — ныні отпущаєши раба своєго Владыко з миром и прочая — на знак того, що у народу руського вже спала вода злоби нашої і вгамувалися хвилі образ наших.\nТа нічого не добилися козаки у поляків, більше того настали тяжкі часи для всієї України. Написав король Барабашеві, тодішньому козацькому генеральному осавулу, листа під своєю королівською печаткою, а в тому листі писав: «Якщо й справді козаки воїни відважні, якщо меч і силу маєте, то чому ж свою волю не бороните?» Про цей лист Барабаш не сказав нікому, може тому, що вірно ляхам служив, а може заради користі — хотів добре жити, а про військо не дбати та на наругу над людом не зважати. Хмельницький дізнався про те королівське писаніє і замислив його у Барабаша відібрати та війську козацькому прочитати. Якраз на той час жінка Хмельницького дитя породила і попросив Хмельницький Барабаша за хресного батька стати. Барабаш погодився. І у Суботові на хрестинах, коли гості Хмельницького напідпитку були, коли вже й Барабаш під хмелем був і Хмельницького за друга собі мав, отоді він і сказав Хмельницькому про писаніє королівське та де воно заховане. А той вислухав усе це, запам'ятав і коли Барабаш на хрестинах вже зовсім упився й заснув міцно. Хмельницький зняв його шапку, пояс і перстень, покликав вірного слугу і послав його з усим цим до жінки Барабаша у Черкаси. Не відаючи про хитрість, вона віддала посланцеві лист королівський. Коли з Черкас до Суботова посланець той повернувся, козаки лист королівський прочитали і, на човни, королівським зичливцем знатним козаком Іляшем Переяславським зроблені, посідали й разом з Хмельницьким за пороги повтікали. Року ж 1647, грудня 7 дня, Хмельницькому стало відомо, що Микола Потоцький, гетьман коронний, наказав Кречовському взяти Хмельницького і скарати. Про все це повідомив Богданові сам Кречовський, полковник переяславський, потаємно переславши йому наказ гетьманський. Зрозумів Хмельницький, що ляхи задумали його погубити, і, не чекаючи на гірше, спершу подався на острів Бучки, а потім втік на Микитин Ріг, знайшов там чоловік триста козаків, розповів їм про себе, про все те, що ляхи з козаками задумали зробити, про ту наругу, яку вони чинять не лише над козацтвом, а й над господніми храмами. Прочув про все те народ на Україні і немов води весняні почав стікатися до Хмельницького на Дніпровські заплави; та оскільки на Запоріжжі не міг вйсько зібрати (через залогу, яка складалася з жовнірів на чолі з полковником лядським і була поставлена серед запорожців), хоча і бачив, як справа на лад іде, проте кілька разів коронному гетьману відписав, де на Чаплинського скаржився та до суду позивати просив; та не те що суду, навіть відповіді не дочекався. Тому й до татар вдався. Та спершу усіх жовнірів польських та німців-найманців (що залогою на Запоріжжі стояли) винищив, а вже потім відрядив гінця в Крим до хана Іслам-Гирея. Хан саме мав гнів на короля (той не заплатив домовленого викупу) проте не хотів меча піднімати, хотів знати, заради чого битву розпочинати. А поперед нього стояв із своїм загоном мурза Тугай-бей, воїн славний і невимовно відважний, що не завжди корився ханові, і з своїми татарами в окремому наділі проживав. На нього жартома хан рукою показав і повелів його запросити на поміч. А перед цим, якраз рік минув, козаки Тугай-бея і його орду добре побили. Згадавши все те Тугай-бей спершу розгнівався на козаків, як на недругів своїх, а потім, покладаючися на удачу, погодився допомогти козакам і домовився з ними про місце, де козаки розпочнуть бій з ляхами. Гінець привіз Хмельницькому добрі вісті.\nЗ цими вістями козаки від татар повернулися, прочули про них по всій Україні і возрадувалися, як ізбавлєнію господньому люду всьому від неволі лядської. І щодень воїнство козацьке множилося і росло. Дізнався про те коронний гетьман Павло Потоцький і наказав усім польським воїнам та козакам реєстровим і полководцям Хмельницького зловити, але господь не поміг йому. Тоді він через деякий час прийшов з силою великою до міста українського Черкас, та змушений був зазимувати в ньому. Коли ж зима минула і під сонячним теплом Дніпро та інші ріки скресли, він, щоб скоріше Хмельницького зловити, прийнявши присягу, наказав реєстровим козакам під проводом Барабаша рушати вниз по Дніпру човнами, а в човни ж до них посадив ще й німецьку піхоту і сина свого Степана, з комісаром козацьким, а разом з ними шість тисяч коронного війська, опріч козаків, полем вирядив, наказавши їм просто на Запоріжжя до Січі прямувати і, перепинивши Хмельницького, нищити його з загонами дощенту, або як зайців по полю розігнати і ту перемогу та славу хотів сину своєму приписати. А самі ж гетьмани з коронними військами, із військовим обозом і піхотою повагом путівцями простували, на лихо-біду не сподіваючись. Проте Хмельницький, не чекаючи, коли військо коронне до Запоріжжя дійде і, вирішивши поновити давню славу козацьку, коли ті свою силу в лугах-заплавах черпали, як воїн хоробрий вирушив в поле під Жовті Води, чигаючи на добрий улов для себе і не на силу, а на господню ласку уповаючи. Хоробро і ляхи своєю дорогою прямували, вони хотіли Хмельницького одним ударом розбити та всю силу козацьку посрамити на довгії літа і не знали, що й він готовий до бою, а господь його до допомоги. Та перш ніж обидва походи зійшлися, послав Хмельницький до реєстрових козаків Ганжу, особливого посланця, і наказав розповісти їм про свою силу, про татар і звернутися до них з такими словами: «Чию кров йдете проливати? Чи не братів своїх? Чи ж у нас не одна мати — Україна? За кого вам випадає стояти? За костьоли? Чи за храми господні, що породили і ростили нас від дня хрещення? Чи ви короні польській допомогти хочете, яка неволею за вашу мужність відплатила, чи матері своїй Україні, яка волею вас обдарувати воліє?» Прослухали все це козаки і всі шість тисяч, як одне серце і дума єдина, повстали. І щонайперше Філон Джечелий свого гетьмана Барабаша сонного списом пронизав, бо він ляхам допомагав. А потім всю старшину та полководців-ляхів з корогвами у Дніпрі потопили, а самі з драгунами німецькими, що разом з ними човнами пливли, рушули Хмельницькому на підмогу. Забачивши це, ті козаки з комісаром, що при війську коронному залишилися, а також драгуни польські, що були в німецькій одежі та строях, великим загоном відділилися від ляхів і, зрадивши їх, перейшли до Хмельницького. Спостерігаючи все це, Хмельницький зрадів невимовно і так звернувся: «Браття, славні молодці війська запорізького! Пробила година, візьміть зброю і щит віри вашої, закличте на допомогу господа і не лякайтеся пихатої сили ляхів, не бійтеся хижості та страховиськ з шкір леопардових та з пір'я страусового; згадайте давніх воїнів українських, котрі хоч і невірні були, та все ж своєю відвагою на всіх страх наганяли. З того ж тіста й ви зліплені. Синове воїнів хоробрих, явіть мужність свою. І вам во віки віків славу (з повеління господнього) запишуть, хай надія на бога не посрамить вас!» Коли отак Хмельницький військо козацьке підготував хоробро стати до бою з ляхами, генерал Степан, син Потоцького, опинившись немов у пастці між козаками й татарами, послав служку Яська з листом до батька і провістив недалеку біду. Та посланця татари зловили, привели до лав козацьких й передали і посла і листа того, і звістку ту, що в нім сповіщалася, і розпочалася битва, розгулялась січа великая. Тільки ляхи забачили, що сила їх знемагає, як кинулися навтьоки; правда Потоцький почав умовляти, що краще в бою, як подобає воїну, загинути, аніж, кинувшись тікати, уподобитися переполоханим вівцям і стати здобиччю звіреві-супротивнику. Відгукнулися ляхи на ті слова і почали, як снопи, валиться під ударами мечів, а тут ще линула злива і замочила вогнепальну зброю так, що вкрай знесилені, вони змушені були прийняти оборонні порядки і рушити на Княжий байрак, до міст направляючись; та Хмельницький, виславши наперед козацьку піхоту, наказав у Княжому байраці покопати рови. І ось дійшов табір польський до ровів, втратив лад, а татари й козаки на обоз напали і розгромили, навіть сам Потоцький, двічі кулею влучений, загинув, а все військо польське в полон потрапило. Взяли там татари Сапєгу і Шемберка, Чернецький та Гродзинський Хмельницькому дісталися Бранцями стали Хома Віленський, Іван Хребтовим — воєвода Новгородський, Христофор Холмський, Гаврило Баллацький, Малицький та Семигородський, знатні пани; розгромлене було й військо польське — частина під мечем загинула, а частина в полон до татар потрапила. І з усього війська, в тій битві уцілів один лише Марко Гдешинський, втік, правда і він був поранений. Сталося все те року 1648 у травні місяці числа 2.\nКоли Марко Гдешинський розповів гетьману Потоцькому про розгром та загибель війська ляшського, описав, як козаки й татари (кого мечем забивши, а кого в неволю взявши) над поляками гору взяли і як, замість булави в руки заступ давши, смерть самого генерала Потоцького, сина його, тріумфують, то жахнувся гетьман Потоцький і польний Калиновський, а також і всі полководці та воїнство від страху заніміли, поникли, як трава або цвіт на морозі, коли після зимної ночі сонце засіяє. Не знаючи що діяти та самі незабаром на таку ж честь сподіваючись, зібралися вони на раду й почали думати, як би біду-лихо оминути; і на тій раді порішили йти на Корсунь, щоб ближче до Польського краю бути і, при потребі, скоріше допомогу зібрати. Відразу ж після ради прийшли на Рось і стали табором за милю від Стеблева. А у вівторок у гості до ляхів наспіли і козаки з татарами й, гукнувши скільки моці «до бою!», розпочали битву та, оскільки ляхи перебували в окопах, не сила було козакам і татарам ляхів подолати (та й не було козаків і татар більше п'ятнадцяти тисяч), тоді вони вийшли на пагорб і почали ляхів на двобій викликати. Якраз отоді і взяли ляхи якогось козака й привели до гетьмана, а той і почав випитувати про силу татарську та козацьку. Бранець, будучи від природи кмітливим та хитрим, а може й самим Хмельницьким підмовлений, сказав, що татар тільки з Тугай-беєм тисяч п'ятдесят і що скоро й сам хан з усією силою прийде, а козаків багато — без ліку. Вислухали все те ляхи і повірили, й напав на них острах незборимий, всі вони посмутніли, руки в них опустилися і втратили вони голову, бо боялися не лише сили козацької, а й голоду та облоги. Порадились вони й порішили пробиватися усім табором; та і тут взяли козака дорогу показувати і отак по вісім возів уряд усим табором рушили, за возами піхота та капітани, обік табору слуги з мушкетами, а з обох боків гетьмани з летючою кавалерією. Козаки ж влаштували засідку, відкрили вогонь з самопалів, коней у возах перебили і сильно потіснили піхоту польську і, хоч як не хотіли поляки, мусили поголовно всі, і малі і дорослі, зійти з коней і пішо з козаками бій тримати, та посеред того вогню, який вели з самопалів козаки та з своєї зброї татари, пройшли заледве півмилі. Та ще ж на лихо той козак, що вказував дорогу, навмисне завів обоз ляхів у яругу, прямо у хащі й болото; отут, побачивши, що прийшла їхня лиха година та погибель, вони почали свій обоз повертати — одні на гору з'їжджали, інші в болото прямували; Хмельницький же вислав наперед шеститисячний загін козаків, вони перекопали дорогу ляхам, зробили завали, а самі засіли у тих законах. Нічого не знаючи про засідку, поляки пішки простують собі своєю дорогою, вози позад полишивши — одні на горі, а інші в болоті, а тим часом козаки і татари налетіли і обоз розгромили. Бачачи все те з своїм військом на лівому фланзі, Калиновський сильно розгнівився, та коли і його поранило, змирився з поразкою і запросив миру та молив, щоб йому життя залишили. Всі ж останні кинулися навтьоки і козаки й татари по полю їх, як снопи, клали, бо ж їхні слуги, що коней тримали та за цілістю панських голів пильнували, вже тільки про себе дбали, на їхніх коней сідали та чимдуж утікали. Проте і їх селяни в лісі ловили, тут і всі інші польські полководці козаків та татар просили про милість. І воздавши хвалу господу, козаки забрали багатства польські, а татари забрали бранців, у їх числі, два гетьмани — Потоцький та Калиновський — Казановський, Одривольський, Балабан, Бекчановський, Хмелецький, Комаровський, Яскольський, Ковальський та сила інших полковників та капітанів,\nОто ж ви прийшли, щоб Хмельницького взяти,\nА в них з радниками обидва гетьмани.\nТа господь віддав її тим, хто вміє терпіти.\nА гордих з престоли низложив поляків.\nАвтор: Admin 6 червня 2011 | Переглянуто: 1970 | Коментарів: 0 | Друкувати


Чому навчити малюка\nЦей день ви чекали з нетерпінням. Настав час підводити підсумки, згадувати, як все було рівно рік тому, з хвилюванням переживати ті незабутні відчуття, коли стаєш мамою. А чого досяг за цей час малюк? Як просувається розвиток вашої дитини в рік? І до чого прагнути далі?\nЗвичайно, ви вже не так переживаєте, як раніше, з приводу того, набрав вага малюк. Тим не менш, зростання і вага залишаються важливими фізичними параметрами, і за ними все ще стежать.\nчи Знаєте ви, скільки важить 12 місячна дитина? У середньому близько 10 кг, навіть 10,5. Зростання теж не стоїть на місці — однорічні діти витягуються від 73 до 77 див. Хоча малюк став рости повільніше, при виборі одягу варто враховувати, що зростання кожен місяць буде і далі збільшуватися на 0,5-1 див.\nРадимо почитати: Режим дитини в 1 рік\nТаким чином, за рік карапуз поправляється на 7 кг і виростає приблизно на 25 див. Він вже не поміститься на ліктьовому згині подібно новонародженому, щойно принесеного з пологового будинку.\nДо 12 місяців малюк обзаводиться 8-ма зубами. Але якщо ви їх недорахувалися, не варто турбуватися. Ваша дитина — індивідуальна особистість і живе за своїм сценарієм, своїм темпом. Просто слідкуйте, щоб у харчуванні було достатньо кальцію, фосфору і крихітка гуляв на сонці для отримання вітаміну D. Багато дітки тепер сплять вдень лише один раз.\nДо кінця першого року необхідно пройти вузьких фахівців: ортопеда, хірурга, ЛОРа, окуліста та стоматолога. Потрібно зробити планове щеплення.\nНайважливіше досягнення місяці — ходьба без сторонньої допомоги. В 1 рік багато діти освоюють цей навик. Знову-таки, все індивідуально. Одним заважає зайва вага відірватися від підлоги, іншим — невеликий психологічний страх. Так що, якщо поки малюк не ходить, не квапте його. Варто переживати тоді, коли він до року не стає на ніжки.\nКрім ходьби, освоюються і інші навички:\nАктивно повзає на всі боки, вивчаючи простір будинку або квартири.\nОбожнює ходити по сходах. Правда, при спуску з'являється страх, і часто дитина просить маму підтримати його, навіть якщо є поручні.\nАктивно залазить на височини (диван, ліжко) і злазить з них.\nХодить за руку з дорослими.\nБудує вежу з кубиків.\nЛюбить грати з кухонними предметами, використовуючи їх як «по справі», наслідуючи маму, так і в своїх особистих цілях (наприклад, одягає каструлю на голову).\nКатає перед собою іграшку на коліщатках.\nГрається з предметами, використовуючи рольові ігри (причісує ляльку, годує ведмедика).\nДитина виражає свої почуття: обнімає, цілує, навіть сварить як дорослі.\nВміє танцювати і співати своєю мовою.\nВпізнає родичів з фотографій, висловлює радість, коли вони приходять в гості.\nДо чужих людей проявляє змішані почуття: від цікавості до підозрілості.\nЗнає свої книжки, любить їх переглядати, показувати, де намальована качечка, де курча і т. д.\nНаслідує дорослим у розмові по телефону, копіюючи тон голосу, міміку і жести.\nВміє відкушувати і жувати невеликі шматочки твердої їжі.\nСам їсть з ложки, намагається наколювати їжу на виделку. Поки ще не все виходить ідеально, але основна суть процесу схоплена.\nСамостійно п'є з чашки, підтримуючи її двома руками. Деякі діти поки п'ють з поїльника, чашки-непроливайки.\nБере участь у процесі одягання, простягаючи руки в рукава або вставляючи ніжки у взуття. Як і раніше, багато карапузи не люблять одягатися, але тепер вони розуміють, що, раз одягаємося, значить, підемо гуляти, заради такого можна і потерпіти.\nДитина розуміє, що в сухих штанцях набагато комфортніше, ніж в мокрих, тому голосно і чітко заявляє про «аварії». Якщо малюка пробують висаджувати на горщик, вловлює, що від нього хочуть.\nМета іграшок в однорічному віці — розвивати фантазію\nРозвиток мови також досягла приголомшливих результатів. Малюк вже має пристойний пасивний запас слів і оперує в розмові набором простих фраз. Добре розуміє слово «не можна», і тепер від образи може навіть розплакатися. З радістю приймає запропоновані дорослим ігри, такі як «ладушки», «сорока-ворона», «ку-ку».\nдо Речі, проспівувати звуки йому зараз легше, ніж промовляти. Тому, якщо ви хочете навчити своє чадо новими словами, найкраще робити це у формі гри і використовувати пісеньки-потішки, коли дитині потрібно закінчити пропозицію.\nМаленький єгоза прекрасно розуміє, про що йде мова, коли мама каже, що пора їсти, купатися, спати або гуляти. Якщо пропозиція йому не подобається, ви зможете спостерігати бурю емоцій в знак протесту.\nЯк і раніше, харчування у малюка п'ятиразове. Його меню досить різноманітне, адже він познайомився з кашами, м'ясними продуктами, рибою, хлібобулочними виробами, вершковим і рослинним маслом, фруктами і овочами.\nДіти до 12 місяців їдять практично те ж, що і дорослі. Тільки вимоги до приготування їжі залишаються особливі: краще їжа, приготована на пару або в духовці, нежирна, уникаємо солінь і гострих страв.\nВаша дитина сам ходить і говорить? Знайте, що не за горами криза першого року життя. Адже малюк почуває себе вільніше, впевненіше, здається, перед ним відкриті такі перспективи для дослідження... Але на практиці він підповзає до газової плити і чує: «не Можна». Знайшов якісь дрібні цікаві кульки і хоче спробувати на зуб — знову «не можна». Тільки дотягнувся до праски — знову «не можна»! Зрозуміло, що починаються істерики.\nПерш за все пам'ятайте, що всі ці примхи свідчать про новий етап дорослішання, і виховувати в дітях відповідальність і самостійність просто необхідно. Давайте йому волю в безпечних справах: вчіть самого мити руки, чистити зубки, тримати ложку.\nАле в той же час не потурайте примхам, що виникають із-за заборон. Терпляче, але твердо пояснюйте, чому не можна брати ту чи іншу річ. Пам'ятайте: якщо здастеся, то криза першого року закінчиться, а істерики залишаться.\nХоча карапуз ще не в силах сам вважати, можна познайомити його з цифрами 1, 2, 3. Наприклад, спробуйте збирати разом парні предмети: дві рукавички на дві ручки, два ботиночка на дві ніжки. Малюк швидко зрозуміє, про що йде мова. Також малютка може показувати, скільки йому рочків. А на рахунок «раз, два, три» запускайте машинку зі старту.\nСеред іграшок однорічного малюка повинен бути набір з яскравих циліндрів, кубиків, арок. Непогано мати кілька видів сортерів: фігурки, які потрібно вкладати у відповідні отвори. Саме такі заняття розвивають абстрактне мислення і впливають на розвиток творчої особистості.


Його Блаженству співслужили намісник обителі, митрополит Вишгородський і Чорнобильський Павел, а також духовенство монастиря.\nПісля читання Святого Євангелія Блаженніший владика звернувся до пастви зі словом проповіді, в якій відзначив важливість звершення життєвого шляху християнина у доброчинності, що є радістю для ангелів.\nПід час Літургії Предстоятель звершив священицьку хіротонію над кліриком Київської єпархії дияконом Вячеславом Дарпинянцем.\nПо завершенні Божественної літургії Блаженніший Митрополит Онуфрій привітав віруючих із днем Собору Небесних Сил безплотних і благословив усіх.\nЦього дня Свята Церква вшановує пам’ять всього ангельського воїнства на чолі з Архістратигом Михаїлом. Усі ангели, за словами Священного Писання, є «службовими духами, що посилаються служити тим, які мають успадкувати спасіння» (Євр. 1:14). Згідно з Переданням, вони різняться між собою особливістю служіння Богу і людям, що визначає місце кожного у дев’ятичинній ангельській ієрархії.\n← Столична парафія на честь Собора архістратига Михаїла та всіх небесних сил безплотних, що у Медмістечку, відзначила престольне свято\nДо столичного Свято-Пантелеімонівського храму прибула Зимненська ікона Божої Матері →


Отрута на прилавках: чим труять українців? «Інсайдер»\nICTV / Інсайдер / Отрута на прилавках: чим труять українців? «Інсайдер» / 11.04.2017 18:45\nЯк українці знаходять у ковбасних виробах рештки гризунів? А також, що насправді робиться за лаштунками м’ясних магазинів? Усю правду про продукцію в українських магазинах дивіться у програмі «Інсайдер» у четвер о 20:20!\nЯким чином миші потрапляють до ковбасних виробів? Як протухле гниле м’ясо перетворюється на свіже та потрапляє на прилавки? А також хто прикриває нечесних виробників неякісних продуктів і кому вигідно труїти українців?\nВідповіді на усі ці питання – дивіться у програмі «Інсайдер» 13 квітня о 20:20 на телеканалі ICTV!\nТеги: Інсайдер, Інсайдер анонс


Коронавірус лютує у Німеччині, але смертність низька: експерти пояснили чому - Новини здоров'я - Здоровʼя 24\n20 березня 2020 , 18:23 - Читать новость на русском\nУ Німеччині фіксують низьку смертність від коронавірусу / AP\nКоронавірус потужно вдарив по Німеччині, як і по інших країнах Європи. Кількість заражених стрімко зростає. Водночас кількість смертей досі є доволі низькою. Дослідники взялися пояснювати цей феномен.\nСправа в тому, що німецька влада намагається перевірити на коронавірус якомога більше громадян. Про це мовиться у матеріалі Financial Times.\nДо теми За добу в Німеччині 3 тисячі нових випадків зараження коронавірусом\nЗгідно з даними Університету Джона Хопкінса, у Німеччині станом на 20 березня виявлено 16 290 заражених коронавірусом. Це більше, аніж у будь-якій іншій країні, крім Китаю, Італії, Ірану та Іспанії. Водночас зареєстровано лише 44 смерті.\nУ сусідній Франції, до прикладу, виявлено 10 891 випадків інфекції та 371 випадок смерті. В Іспанії – 18 077 випадків зараження і 833 випадки смерті. У США, Великій Британії, Італії і навіть Південній Кореї показники летальності значно вищі, ніж у Німеччині.\nЯкі фактори можуть сприяти низькій смертності від коронавірусу у Німеччині\nЕксперти стверджують, що низький рівень смертності в країні, швидше за все, відображає той факт, що спалах хвороби все ще перебуває на відносно ранній стадії, а віковий профіль цих інфікованих був молодшим, ніж в інших країнах. У молодших пацієнтів без попередніх недуг набагато більше шансів вижити від коронавірусної інфекції, ніж у пацієнтів літнього віку.\nІншим фактором, який може допомогти пояснити різницю, є надзвичайно велика кількість тестів, що проводяться в Німеччині. За словами президента Інституту Роберта Коха Лотара Вілера, німецькі лабораторії наразі проводять понад 160 тисяч тестів на коронавірус щотижня. Це більше, аніж деякі європейські країни разом взяті з моменту початку кризи. Навіть Південна Корея, яка проводить 15 тисяч тестів на день і подається вірусологами як приклад для наслідування, схоже, тестує менше, ніж Німеччина.\nУ короткостроковій перспективі масове тестування сприяє зниженню смертності, оскільки дозволяє владі виявляти випадки Covid-19 навіть у пацієнтів, у яких мало або немає симптомів, і у яких набагато більше шансів на виживання.\nЦе також означає, що в Німеччині, ймовірно, буде менше випадків невиявлення, ніж в країнах, де тестування менш поширене.\nЩе однією особливістю спалаху коронавірусу в Німеччині є велика кількість відносно молодих пацієнтів: згідно з даними Інституту Роберта Коха, понад 80% усіх людей, інфікованих коронавірусом, молодші 60 років. Професор Кройссліх попередив, що ситуація може змінитися у наступні тижні та місяці. Це застереження підтверджується вірусологами і епідеміологами по всій країні.\nНімеччина мала можливість підготуватися до зростання серйозних випадків. Лікарні по всій країні розширюють можливості інтенсивної терапії і збільшують чисельність персоналу, а уряд скуповує стільки критичного обладнання, скільки може.\nЗверніть увагу! Минулого тижня німецький уряд замовив додатково 10 тисяч рятувальних систем штучної вентиляції легень, на додаток до 25 тисяч, які вже встановлені у лікарнях по всій країні.\nБерлін, у якому наразі зареєстровано 391 випадок захворювання на COVID-19, перетворює частину місцевого виставкового майданчика у лікарню на 1000 ліжок для майбутніх пацієнтів з коронавірусом. Аналогічні кроки були зроблені по всій країні.\nСтатистика смертності від коронавірусу / Інфографіка 24 каналу\nКоронавірус COVID-19 Євросоюз Лікування Новини Здоров'я Здоров'я дослідження\nВчені закликають зняти заборону на експерименти з людськими ембріонами


КОНТРОЛІНГ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ РЕСУРСАМИ. Корпоративні інформаційні системи. Українські підручники та статті – Бібліотека Posibniki.com.ua\nPosibniki.com.ua › Інформатика › Корпоративні інформаційні системи › 7.4. КОНТРОЛІНГ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ РЕСУРСАМИ\nГоловна мета контролінгу забезпечення ресурсами — знайти й доставити з мінімальними витратами матеріальні ресурси, необхідні для виробничого процесу. Крім того, важливими розрахунковими показниками є оптимальний розмір партії матеріалів, що замовляються, розмір запасу на складі тощо.\nДля виконання цих завдань широко використовують оптимізаційні методи. Наприклад, оптимальні маршрути доставки матеріалів визначають за допомогою транспортних задач, економічно вигідний розмір партії матеріалів — методами управління запасами.\nОсновні інструменти контролінгу забезпечення ресурсами такі: дослідження ринків закупівлі товарів і аналіз постачальників, АВС-аналіз, EOQ-модель.\nв) прийнятність ризику, закладеного у стратегії. Оцінювання виправданості ризику перевіряють за трьома напрямами: реалістичність передумов, покладених в основу вибору стратегії; негативні наслідки для фірми, до яких може привести провал стратегії; виправданість за можливого позитивного результату ризику втрат від провалу в реалізації стратегії. SWOT- аналіз є одним із основних методів, спрямованих на вирішення маркетингових проблем і можливості виживання підприємства у довгостроковій перспективі, визначення прогнозу попиту на потенційних ринках. Назва SWOT походить від перших літер англійських слів — Strengths\nДослідження ринків закупівлі товарів і аналіз постачальників здійснюють накопиченням інформації в пам’яті ЕОМ про ринки й постачальників та її аналізом. Інформація надходить із різних джерел — за результатами опитування, спостереження способом анкетування, безпосередніх відносин (укладення договорів), експертних оцінок.\nДля проведення маркетингових досліджень використовують широкий арсенал економіко-математичних методів. Це передусім статистичні методи оброблення даних, статистичний аналіз середніх оцінок і розміру помилок; багатовимірні методи (факторний і кластерний аналіз); регресійний і кореляційний методи; імітаційні методи; детерміновані методи дослідження операцій (лінійне та нелінійне програмування) тощо.\nВибір методу дослідження залежить від мети дослідження, змісту задачі, що реалізується на ЕОМ, та наявності відповідних програмних засобів.\nАВС-аналіз. Головна мета АВС-аналізу — надати допомогу службі маркетингу під час вибору найважливіших для підприємства матеріалів.\nСутність методу АВС полягає в тому, що вся номенклатура матеріальних ресурсів сортується в порядку зменшення сумарної вартості всіх позицій номенклатури одного найменування на складі. При цьому ціна за одиницю матеріалу множиться на кількість їх на складі та складається список, в якому матеріали розміщуються в порядку спадання сумарної вартості (добутків) їх на складі. Потім до групи А відносять усі найменування у списку, сума вартості яких становить 75—80 % від сумарної вартості всього запасу, до групи В — 5—20 %, а до групи С — 5\nПрактика використання цього методу показує, що зазвичай до групи А потрапляє 10—15 %, до В — 20—25 %, до С — 60—70 % усієї номенклатури. Отже, основну увагу під час контролю, нормування й управління запасами потрібно приділяти групі матеріалів А, яка за своєї нечисельності становить основну частину вартості та запасів, що зберігаються, і спричиняє найбільші витрати з їх зберігання і розміщення в запасі.\nМодель економічного розміру замовлення (Economic order quantity\n— EOQ) є найпоширенішою на практиці моделлю управління запасами. Цю модель можна використовувати за таких обмежень:\n— витрати ресурсу є безперервними, а інтенсивність попиту постійна;\n— період між двома суміжними поставками постійний;\n— попит задовольняється цілком і миттєво;\n— транзитного і страхового запасів немає;\n— місткість складського приміщення необмежена;\n— витрати на виконання замовлення (C v ) і ціна матеріальних цінностей, що постачаються, впродовж планового періоду постійні;\n— витрати на підтримання запасу одиниці матеріалу C n упродовж одиниці часу постійні та дорівнюють C v .\nКритерієм оптимальності розміру замовлення на поповнення запасів у цій моделі є мінімум загальних витрат на виконання замовлень і підтримання запасу матеріальних ресурсів на складі впродовж планового періоду. Складники загальних витрат по-різному залежать від розміру замовлення (величини поставки партії матеріалу). Витрати на виконання замовлення збільшуються прямо про-\nРозмір замовлення (поставки), Q\nРис. 7.4. Графічна модель розрахунку розміру партії матеріалів на замовлення\nСумарні річні витрати мають характерний вигляд увігнутої кривої, яка має сідлову точку, що дає змогу оптимізувати розмір запасу.


19:07 23 Січня 2021\nСнігу у 1961-му році було досить багато.\nІ хоча на вулиці плюсова температура і тротуари та дороги вкриті брудно-бурою сніговою кашею, на календарі у нас все ще зима. Проте світлини Юліана Дороша 60-тирічної давнини можуть, хоча б віртуально створити справжній зимовий настрій, йдеться на сайті Фотографії старого Львова.\nЛьвів, вул. Ушакова (сучасна Архипенка), січень 1961 р. Світлив Юліан Дорош\nЛьвів, вул. Радіщева (сучасна Йосифа Сліпого), січень 1961 р. Світлив Юліан Дорош\nСнігу в далекому 1961-му році було досить. На світлинах видно, як він товстою периною вкриває вулиці, дахи будинків і гілки на деревах.\nАвтор мандрує від вулиці Шота Руставелі вулицею Архипенка і виходить на вулицю Тарнавського та Йосипа Сліпого.\nЛьвів, вул. Кутузова (сучасна Тарнавського), січень 1961 р. Світлив Юліан Дорош\nЗ вулиці Архипенка відкривається чудова панорама засніженого міста в напрямку Високого замку.\nТрадиційно січень – пора шкільних канікул і тисячі юних активних львів’ян дістають ковзани, лещата і сани та перетворюють першу кращу гірку на поле зимових баталій.\nЧитайте також: Тепла і похмура зима і довге літо. Якою буде погода упродовж року\nТрадиції зимових видів спорту беруть свій початок дуже давно і завжди були популярними серед містян.\nЩе свого часу Петро Франко писав про лещетарську мандрівку навколо Львова 1910 року і, трошки згодом, розкривав секрет, де саме львів’яни каталися на лижах.\nЛьвів, вул. Шота Руставелі, січень 1961 р. Світлив Юліан Дорош\nА Степан Гайдучок докладно розповідав про зимові види спорту в своїй статті «Зима й наш спорт» уже в 1925 році.\nТЕГИ: Львів, сніг, засніжений Львів, фотографії старого Львова, зима у Лтвові у 1961 році


Лікування періодонтиту в Одесі - актуальні ціни | клініка Buteeth\nПеріодонтит – це досить підступна хвороба, що виражається у запальному процесі кореня зуба, а також близько розташованих до нього м’яких тканин.\nНа жаль, періодонтит – це не тільки підступне, але і часто зустрічається захворювання серед пацієнтів різного віку. У чому ж полягає його підступність? Перш за все, в тому, що якщо вчасно не зупинити запальний процес, можна і зовсім позбутися зуба.\nТакож підступність періодонтиту полягає і в тому, що це захворювання має здатність до мимикрированию – воно здатне приймати абсолютно різні форми і маскуватися під іншими хворобами.\nТак як же вчасно розпізнати періодонтит? Які симптоми йому передують?\nПеріодонтит – що ж це таке?\nНаші зуби дуже часто піддаються не тільки зовнішнім подразникам, але і внутрішнім. Деякі захворювання зубів помітні неозброєним оком, а деякі розпізнаються дуже складно. У будь-якому випадку, якщо вас протягом довгого часу мучить зубний біль або запалилися ясна – ні в якому разі не відкладайте похід до стоматолога. Адже тільки професіонал зможе встановити вам коректний діагноз.\nПеріодонтит-запалення зубних нервів і навколокореневих тканин-найчастіше виникає внаслідок:\nзапущеного карієсу, який починає в буквальному сенсі прогресувати;\nтравми зубів або щелепи;\nМожливо, у вас розвивається періодонтит, якщо ви помічаєте у себе наступні симптоми:\nістотна зміна кольору ясен – вони стають темно-бордовими, ніби до них постійно підливає занадто велика кількість крові;\nзбільшення розміру ясен;\nдесна, щека і губа «ні з того ні з сього починають опухати, що викликає певні труднощі при спілкуванні, а також під час прийняття їжі.\n«Запускати» періодонтит вже точно не варто. Лікування періодонтиту – це комплекс процедур, які повинен виписати лікар.\nЯкщо ви живете в Одесі і вас цікавить лікування періодонтиту зуба, загляньте в стоматологічну клініку B’uteeth – там вас вже чекають хороші фахівці, якісне обслуговування в цілому і уважність до пацієнта, адекватні розцінки на послуги і приємна атмосфера, яка сприяє швидкому і ефективному лікуванню!\nЗаписатися на консультацію або прийом можна в онлайн-режимі. Все, що вам потрібно, – це вказати ваше ім’я (як до вас можна звертатися), а також контактний номер телефону, за яким з вами можна буде зв’язатися.


Українських консулів у РФ двічі не пустили до викраденого 19-річного українця - портал новин LB.ua\nГоловна — Політика — 7 вересня 2017, 20:21\nЗниклий у Білорусі українець Павло Гриб опинився в СІЗО Краснодара.\nУкраїнські консули минулого тижня намагалися потрапити в місце утримання 19-річного громадянина України Павла Гриба у Краснодарі до офіційного підтвердження ФСБ РФ, але їх не пустили.\nДипломат сказав, що консули, які спочатку займалися пошуком і встановленням місця перебування зниклого українця, намагалися потрапити до нього в Управління ФСБ Росії до того, як це російське відомство повідомило українській стороні про утримання українця. Зокрема, за його словами, українські консули намагалися це зробити 31 серпня і 1 вересня, але "їх не допустили".\n"Офіційне підтвердження ми отримали сьогодні, але це не означає, що ми чекали, поки отримаємо офіційне підтвердження. Консули працювали в Росії і Білорусі над питанням встановлення місця перебування зниклого громадянина України", - сказав Кирилич.\nНагадаємо, син колишнього прикордонника, а нині військового капелана Ігоря Гриба Павло поїхав у Гомель 24 серпня, щоб зустрітися з дівчиною, з якою познайомився в інтернеті, і зник. Його батько поїхав на пошуки сина і дізнався, що ФСБ Росії звинувачує його у вчиненні терористичного акту.\nБілоруські прикордонники заявили, що не володіють інформацією про місце перебування хлопця, але 31 серпня офіційний представник Державного прикордонного комітету РБ визнав, що Гриб перетнув державний кордон. Консул України в Мінську повідомив, що Павла Гриба немає серед затриманих у СІЗО Білорусі.\nТемы: Росія, Білорусь, консульство, Павло Гриб


День жалоби і вшанування пам`яті жертв Великої Вітчизняної війни — 5 канал\nДень жалоби і вшанування пам`яті жертв Великої Вітчизняної війни\nДень жалоби і вшанування пам`яті жертв Великої Вітчизняної війни відзначають сьогодні на пострадянському просторі. Цього дня - тисяча дев`ятсот сорок першого року - війська Німеччини напали на Радянський Союз. Велика Вітчизняна тривала тисяча чотириста вісімнадцять днів.\nСхилити голову перед пам`яттю жертв закликав Президент Віктор Ющенко. У вирі війни - втратили життя майже 10-ть мільйонів наших співвітчизників", - нагадав у своєму зверненні Глава держави.\nА президенти Росії та Білорусі сьогодні вшанували пам`ять загиблих у Бресті - це місто одним із перших прийняло удар німецької армії. Тод на Брестську фортецю - бомби упали ще вдосвіта.\nГул літаків та вибухи - лунали у Бресті і сьогодні. Пам`ятні події відтворили на великому екрані посеред фортеці. За кадрами хроніки стежили десятки ветеранів, мешканці міста та гості з Росії. На честь роковин, до Бреста прибув спеціальний "потяг пам`яті" з Москви. У пам`ять про загиблих, пустили по ріцці вінки зі свічками, та поклали квіти до вічного вогню. Урочистості у Бресті триватимуть до вечора.\nУкраїнському хакеру загрожує 72 роки ув`язнення\nВ інциденті з зятем Тимошенко винні бійці ВВ,- МВС\nУкраїна готує на обмін агента ФСБ Смородінова, який вбив ветерана АТО в Рівному – "Спостерігач"\nБожественна літургія у Патріаршому соборі Воскресіння Христового УГКЦ у Києві – відео\nВ Україні зафіксовано 1251 випадків COVID-19, з них 32 – летальних


Онлайн ворожіння на кістках | Пані\nВорожіння онлайн «Так чи ні» на гральних кубиках\nВорожіння онлайн на кістках «Як мені діяти в ситуації, що склалася»\nВорожіння онлайн на кубиках «Чи будемо ми разом»\nВорожіння онлайн на кубиках «Чи зраджує мені чоловік?»\nВорожіння онлайн на кубиках «Чи повернеться коханий»\nСьогодні ми пов’язуємо кубики головним чином з азартними іграми, хоча в стародавні часи вони служили одним із способів передбачати майбутні події. Може бути, варто повернутися до старих звичок і кинути кістки?\nКістки мають багато застосувань. Кістки – це азартна гра, кістки також використовуються у всіх видах настільних ігор. Але це не єдині застосування кісток. Вони необхідні для ворожіння. Ворожіння на кістках зазвичай застосовується, щоб передбачити майбутнє.\nЙмовірно, цей тип ворожіння походить з давнього Єгипту. Варто відзначити, що грецьке слово astragalos стало основою для створення терміна “астрагаломантія”. У стародавній Греції гадання на кістки мали дещо іншу форму. Кубики і хребці тварин, належним чином відмічені, використовувалися для цього.\nВ даному розділі сайту «Пані» зібрані безкоштовні онлайн-ворожіння за допомогою кісток (гральних кубиків). Натисніть назву зацікавившого вас ворожіння, перейдіть за посиланням і ви одержите відповідь на свою проблему.


В Києві розквітли каштани - Фактосвіт\nВ Києві розквітли каштани\nВ Києві знову розквітли каштани\nВ останні дні жовтня в Києві розквітли каштани.\nЦього року через незвично теплу осінь в нашій столиці почали цвісти каштани. Фото квітучих дерев зроблено біля станції київського метро «Мінська».\nКаштан належить до родини букові. Це дерево теплого помірного клімату. Росте на схилах гір, затінених схилах з бурими середньої вологості ґрунтами, що залягають на безвапнякових гірських породах (сухих і заболочених ґрунтів не переносить).\nКаштан, батьківщиною якого є Греція, завезений до Києва десь з Угорщини. Увійшов «в моду» в XIX столітті. Відомий дослідник Києва М.Ф. Берлінський (1776-1848) в одному зі своїх рукописів зазначив, що на київському Подолі серед фруктових дерев з’явилося красиве декоративне дерево – кінський каштан, пірамідальний за формою і цвіте біло-рожевими квітами. Восени каштан приносить плоди, які, на відміну від плодів каштана звичайного, завезеного в західну Європу з Італії, неїстівні.\nЦікавий і той факт, що в старому (верхньому) Києві каштанових дерев тоді не було – в цих місцях ще не було садів. В 1839-1849 рр. за проектом архітектора В.І. Беретті був закладений Бібіковський бульвар (Д.Г. Бібіков в ті часи був генерал-губернатором Києва) – нині це бульвар Тараса Шевченка. Спочатку до приїзду Миколи I на бульварі висадили каштани, але імператору розлогі крони каштанів не сподобалися, тому протягом ночі всі каштани були викорчувані і замінені пірамідальними тополями. А викорчувані дерева кияни підібрали і посадили у своїх дворах. Це й призвело до бистрого поширення каштанів по всьому Києву.\nКаштанове дерево полюбилося киянам через свою красу. І сьогодні з’явилася ще одна можливість помилуватися цвітінням київських каштанів.\nЯк стверджують українські синоптики, підвищення середньорічної температури повітря в Україні випереджає світові показники. Вочевидь, що й цьогорічна зима не буде холодною.\n← Про тимчасовий захист від коронавірусу → В гільзі знайшли агітматеріали УПА