Українським міністрам без дозволу не можна спілкуватися з росіянами - Вільне життя\nУкраїнським міністрам без дозволу не можна спілкуватися з росіянами\nПрем’єр-міністр України Володимир Гройсман заявив, що міністри повинні узгоджувати з урядом свою позицію в будь-яких перемовинах із Російською Федерацією.\nЯк повідомляє UA1, прем’єр зазначив, що міністри не мають мандату вести будь-які розмови з країною-агресором, а всі розмови та контакти із Росією повинні координуватися з Міністерством закордонних справ.\nТаку вимогу прем’єр озвучив у зв’язку із появою напередодні в ЗМІ інформації про намір Міністерства енергетики та вугільної промисловості відновити співпрацю з “Росатомом”. Зокрема, було опубліковано листа глави відомства Ігоря Насалика, в якому йдеться про зацікавленість “у подальшому розвитку двосторонніх відносин”.\nПізніше сам Насалик спростував інформацію про пропозицію співпраці з “Росатомом”. Глава Міненерго заявив, що озвучена інформація є фейком: міністерство не відновлює співпрацю з РФ, а навпаки – повністю завершує.


Микола Петров. Місто Кам’янець-Подільський в 30-х роках XV–XVIII століть. Проблеми соціяльно-економічного, демографічного, етнічного та історико-топографічного розвитку. Міське і замкове управління, Андрій Блануца | КРИТИКА\nКам’янець-Подільський – місто унікальне в усіх аспектах, які є предметом дослідження історичної урбаністики. Нещодавно видана посмертна монографія Миколи Борисовича Петрова (2008 року автор відійшов на 56-му році життя, після важкої хвороби) дає вичерпні відповіді на всі питання історії міста від часу остаточного підпорядкування Польському королівству разом із Західним Поділлям 1434 року й до входження в склад Російської імперії внаслідок другого поділу Польщі 1793 року. У 1672–1699 роках столиця Поділля перебувала в політичній системі Османської імперії.\nВсе своє життя автор по крихтах збирав унікальний матеріял у різних архівах, опрацьовував масив опублікованих джерел, вивчав і узагальнював низку досліджень про місто. Це й дало йому змогу написати справді підсумкову працю з історії Кам’янця-Подільського періоду Середньовіччя і раннього Нового часу. Автор зосереджується на соціяльно-економічних, демографічних та етнічних питаннях, адміністративному та історико-топографічному розвитку міста; історії його громад і норм їхніх самоврядних інституцій, соціяльно-правових відносинах між ними та різними етнічними групами; функціонуванні міської влади, замкового управління та багатьох інших проблемах.\nМонографію підготував до друку за авторськими рукописами науковий консультант Валерій Степанков, він же і відповідальний редактор видання. Вступним словом упорядника, в якому той коротко розповідає історію її написання, і починається книжка. Після редакторського вступу вміщено матеріял до біографії Миколи Петрова, який написали колеґи-друзі науковця Валерій Степанков і Сергій Копилов.\nМонографія має шість розділів, висновки, допоміжний апарат і анотації українською, російською, польською та англійською мовами.\nҐрунтовний перший розділ, присвячий аналізові джерел та історіографії, за обсягом міг би скласти окрему брошуру. Те саме можна сказати й про історіографію. Другий розділ починається зі з’ясування історичної топографії Кам’янця-Подільського. В ньому детально проаналізовано проблеми динаміки і тенденцій територіяльного розвитку Старого Міста, значення передмістя та замкових сіл в історико-топографічній структурі міста, а також висвітлено просторову локацію та планувальну структуру Старого й Нового замків. Просторова локація міста та її еволюція не відбулися за один етап, а розтягнулися на декілька століть. Містобудівний процес, пише Микола Петров, ґрунтувався переважно на західноевропейських традиціях, крізь призму норм маґдебурзького права.\nВ третьому розділі монографії увагу зосереджено на проблемах демографії, соціяльної структури міста, етнічних громад та їхніх самоврядних інституцій, а також замкового управління. Зрозуміло, що достеменно встановити кількісний склад міського населення в усі періоди неможливо, адже з ранньої історії Кам’янця збереглися здебільшого уривчасті та неповні дані. Далі автор, спираючись на статистичні дані ревізій і люстрації, а також апелюючи до коефіцієнту обрахунку кількости міського населення (що його запропонував Мирон Капраль для Львова), наводить уже точніші дані. Скажімо, станом на 1570 рік у Кам’янці мешкало близько 5200 міщан, а 1648 року – 11 тисяч осіб. Етнічно титульним у місті були руське (автор на його позначення вживає також поняття «українське») та вірменське населення. Впродовж кількох століть значно менше було представників польського, єврейського, німецького та інших народів. Така ж ситуація властива й для населення передмістя та замкових сіл. Самоврядні структури в місті мали руське, вірменське та польське населення.\nЧи не найбільше місця в монографії присвячено економічним сюжетам. Зокрема, три розділи книжки (4–6) дають ґрунтовне уявлення про торгівлю, ремісниче виробництво, промисли та землеволодіння і сільськогосподарські заняття Кам’янця-Подільського. Приміром, у четвертому розділі автор зосередив свою увагу на внутрішній торгівлі, її організації та функціонуванню в міському середовищі. Далі дослідник з’ясовує значення міста в структурі торгівлі всіх українських земель. Тут розкрито панораму боротьби Кам’янця-Подільського зі Львовом за складське право. Окрему увагу в цьому розділі присвячено з’ясуванню зв’язків міста з державами Центрально-Східної, Південно-Східної Европи, Прибалтики, Сходом і Кримом. Аналізуючи ситуацію з міською торгівлею та торгівельний потенціял міста загалом, Микола Петров дійшов висновку, що апогеєм торговельного розвитку був період XV–XVII століть, натомість у другій половині XVII–XVIII столітті місто поступово втрачало свої позиції, насамперед у міжнародній торгівлі.\nРемісниче виробництво та промисли є предметом окремого розділу дослідження. Ремесла в Кам’янціПодільському активно розвивалися від початків розбудови міста, а з отриманням маґдебурзького права вони стали ключовим сеґментом цехової організації. Микола Петров наводить низку даних про внутрішню структуру кам’янецьких цехів, особливості їхньої організації, роль промислів, кількісні дані щодо продукції, ціни та прибутку окремих цехів і майстрів від реалізації своєї продукції.\nШостий розділ монографії розкриває проблеми міського землеволодіння та особливостей сільськогосподарських занять. Історик, зокрема, виділяє такі форми міського землеволодіння Кам’янця-Подільського: громадське, приватне, шляхетське та церковне. Спираючись на джерела, автор намагається також визначити розміри земельних володінь, підпорядкованих місту. Невідокремну частину міського господарства становило також сільськогосподарське виробництво, в яке було втягнуто частину кам’янецьких міщан. Кам’янець-Подільський, як і всі міста европейського реґіону, володів навколишніми селами; на них поширювалися його влада та юрисдикція. Тож у цьому розділі автор детально аналізує участь сіл кам’янецького староства в господарському життя міста.\nВарто окремо відзначити ексклюзивне ілюстрування книжки, яке істотно пожвавлює її сприйняття.


Виріб ялинка з гофрованого паперу своїми руками | kiev-map.com.ua\nПередноворічний час – це прекрасний період проявити свої творчі здібності, тим більше з користю. Не всяке рукоділля вимагає майже професійних навичок і величезного терпіння. Будь-якому підійде проста виріб ялинка з гофрованого паперу.\nЯлинка з спідничок\nДля виготовлення не потрібні матеріали для формування підстави, і вони тут не потрібні. Відмінний вибір для святкової вироби – ялинки з гофрованого паперу, якщо така є. Решта інвентар не важко буде знайти в будь-якому господарстві.\nшпажка довжиною рівній передбачуваної висоті ялинки;\nстеплер або клейовий пістолет;\nлисти гофрованого паперу.\nПри бажанні причепурити композицію список доповнюється гарячим клеєм і самими прикрасами. В якості останніх використовуються або готові, або вироби на ялинку з гофрованого паперу. Ця ялинка відрізняється простотою виготовлення, що навіть найменші члени родини впораються з її виконанням.\nЯк робиться ялинка:\n1. Готуються квадрати різного розміру. Першими повинні бути два найбільших листа, наприклад, по 17 см.\n2. З квадратів формуються «гармошки» так, щоб згини йшли вздовж гофрування.\n3. Заготовки складаються по лінії згину і перев’язуються посередині.\n4. Краї обрізаються так, щоб вийшли кути.\n5. Бічні сторони скріплюються один з одним степлером або клейовим пістолетом. В результаті заготівля розкриється і вийде спідничка.\n6. Повторити пункти з другого по четвертий для всіх листів.\n7. Береться шпажка. На неї надівається найбільший виготовлений коло.\n8. Нанизуються наступні спіднички в порядку убування за розміром. На верхівці повинна виявитися найменша з заготовок.\n9. При наявності порожнього шматка шпажки він відламується.\n10. Клеяться прикраси.\nВийшов пишний і легкий атрибут Нового року.\nЯлинка з круглими гілками\nБільш складний варіант схожий на яскраву картинку робиться з щільного матеріалу. Коли в будинку є кілька різнокольорових непотрібних ґудзиків або невеликих яскравих аксесуарів і баночка, тоді вийде виріб з щільного гофрованого паперу.\nЗнадобляться, крім прикрас, такі матеріали: картон, щільна гофрований папір, банку або кошик. В роботі знадобиться клейовий термопістолет, циркуль і ножиці.\nгофрований папір зеленого кольору (рекомендується флористична гофрований варіант, так як він відрізняється щільністю і здатністю добре тримати форму);\nбаночка, пляшка чи горщик;\nневеликий декор в якості прикраси (рекомендуються намистинки, дрібні ялинкові іграшки, бантики);\nфлок (ворсова пудра для додання пухнастого ефекту);\nклей ПВА для приклеювання блискіток, флока.\n1) Беремо циркуль і картон. Встановлюємо центр на кут листа і креслимо коло з радіусом рівним висоті «стволи» вироби. Вийде чверть кола.\n2) Вирізаємо, звертаємо в конус і склеюємо.\n3) Баночку приклеюємо в основу дном назовні. Вона повинна частково заходити всередину конуса. Це буде стовбур.\n4) Вирізаємо кілька стрічок на гілочки. Готуємо з таким розрахунком, щоб вони були ширше на нижніх рядах ялинки і вужчі на верхніх.\n5) Кожну смужку один раз скручуємо посередині.\n6) Краї з’єднуємо.\n7) Розправляємо листочки так, щоб вийшов пелюстку.\n8) Беремо найширші гілочки і приклеюємо їх в ряд на низ конуса.\n9) Клеим наступні ряди по спадаючій ширини пелюсток, розташовуючи їх у шаховому порядку.\n10) Завершує композицію виріб на ялинку з гофрованого паперу у формі невеликого конуса.\nЩе одна виріб ялинка зроблена своїми руками з гофрованого паперу готова прикрасити будинок. Робота вийде досить міцною і з широкими листки, на які дуже зручно клеїти різного роду прикраси від ґудзиків до крихітних іграшок. Другий варіант доводить, що вироби на ялинку своїми руками з гофрованого паперу можна створювати самостійно без будь-яких проблем.\nЦя робота потребує часу і ретельності, тому на деяких етапах варто вдатися до допомоги молодшого покоління. Вийде не просто пухнаста красуня, а ще й дитяча виріб: ялинка з гофрованого паперу.\nпраска (якщо обраний фоаміран);\n4 аркуша формату А4 гофрованого паперу або фоамірана.\nЗазначена кількість підійде для вироби висотою 20 см. Картон при бажанні замінюється покупним конусом.\n1) З картону скручуються і склеюється конус, якщо такої не купувався.\nСкріпити можна як клеєм, так і скріпкою.\n2) З листів нарізаються квадрати розміром 2х2 см.\n3) На кожному квадраті нарізається бахрома довжиною до половини листочка. Надрізи робляться не на стороні, а на розі.\n4) Для фоамірана. Притулити бахрому на хвилину до гарячого праски. Вона повинна стати хвилястою.\n5) Підготовлені вироби з гофрованого паперу на ялинку приклеюються до основи, але не «голками».\n6) Прикрашається верхівка.\nЯлинку можна причепурити намистинами або іншими маленькими і легкими декоративними елементами.\nПадалка відрізняються складністю виконання і зовнішнім виглядом. Друга стане оригінальною прикрасою, як ніби зійшов з картинки. А перша і третя послужать не тільки символом свята, а й стануть непоганим заняттям, адже до їх виготовлення можна залучити всю родину.\nМайстер-клас красивою ялинки з червоними бантами\nгофрований папір яскравого, зеленого і червоного кольору;\nнамистинки невеликого розміру;\nглиттер золотого кольору;\n1. Виконуємо основу-конус висотою 14 см. Беремо ватман креслимо коло радіусом 14 см. Потім чверть фігури вирізаємо, звертаємо, склеюємо або кріпимо на степлер.\n2. Щоб виріб ялинка не просвічує білим кольором, конус обклеюємо зеленої папером.\n3. Буде потрібно зробити 120 заготовок-кульбаб. Для цього використовуємо техніку квіллінг. Беремо папір зеленого кольору і нарізаємо смужки 1,5х15 см. З одного боку, надрезаем, робимо подобу бахроми.\n4. Накручуємо на ручку пензлика. Кінець смужки приклеюємо. Вийшли кульбаби для нашої ялинки.\n5. Беремо заготовки, рівномірно приклеюємо на конус. Як результат: пишна, зелена красуня.\n6. Тепер приступимо до виготовлення прикраси. Робимо бант червоного кольору і прикрашаємо бусинкою невеликого розміру.\n7. Беремо пінопласт, формуємо кульки. Потім покриваємо золотим глітером, даємо висохнути фарби. У нас вийшла намистинка.\n8. Прикрашаємо бантами і намистинками саморобку.\n9. На верхівку прикріплюємо яскравий бант.\n10. Виріб ялинки з гофрованого паперу готова.\nМайстер-клас Казкової ялинки\nгофрований папір яскраво-зеленого кольору;\nканцелярський клей або клей-олівець.\nАлгоритм виконання «Чарівної ялинки»:\n1. Виготовляємо конус – це підстава для нашої вироби. Для цього беремо ватман, креслимо коло, вирізаємо чверть і склеюємо або фіксуємо степлером.\n2. Для вироби ялинки з гофрованого паперу вирізаємо смужку якомога довше, а шириною 5,5 см. Плетемо з неї косичку, процес добре показаний на відеоролику.\n3. В результаті виходить прекрасна косичка, яка кріпиться на конус.\n4. Беремо косичку, приклеюємо на клей до основи. Потім йдемо далі по спіралі, не забуваємо призбирається сторону без зубчиків.\n5. Рекомендується щоб зубчики не розташовувалися внахлест, а були поруч один з одним. Після повного висихання, «голочки» необхідно підняти. Цією дією надаємо пишність. Виріб з гофрованого паперу ялинка готова. Залишається тільки народити.\nДля виготовлення цієї красуні нам будуть потрібні: пробка від пляшки, дерев’яна шпажка, шматочок яскравою ганчірочки для декорування та гофрований папір. Починаємо процес з розподілу пробки навпіл, потім встромляємо шпажку, декоруємо підставу.\nПісля переходимо до паперу: нарізаємо смугами різної ширини, далі ділимо на рівносторонні трикутники. В кінці нанизуємо на спицю від великих до менших. Все вироби ялинок з гофрованого паперу готові.\nЯлинка виконується за схемою другого майстер-класу, тільки косичка НЕ плететься. Для цієї красуні нарізають смужки 2-3 см, один бік розтягуємо. Приклеюємо до конусу по спіралі, прикрашаємо.\nБеремо двосторонній картон. Складаємо навпіл, проводимо діагональ, вирізаємо. По лінії згину робимо надріз одного контуру з низу вгору, іншого з верху вниз. Вставляємо один в одного. Зовнішню сторону трикутника розстригається на дрібні смужки. Потім смужки направляємо в сторони.\nПадалка ялинки з гофрованого паперу створять у вашому будинку атмосферу свята і будуть креативним подарунком для гостей.\nПопереду святкові новорічні дні. У дорослих і дітей почалися передсвяткові клопоти. Купують або роблять своїми руками подарунки для близьких. Встановлюють новорічну ялинку. Останнім часом, люди прикрашають будинок так, щоб він був індивідуальним, не схожим на інші. Виріб ялинка з гофрованого паперу – це креативна ідея для прикраси.\n1. виготовляємо конус, вирізаємо і закріплюємо (можна нитками, скотчем).\n2. Нарізаємо полички по 3 – 4 см.\n3. призбирається, збираємо на нитку як на фото.\n4. Якщо смужка довга, можна просто обгорнути конус, закріпити тільки біля основи і верхівку.\n5. Прикрашаємо бантом, кульками, стразами.\nЗовсім скоро настануть новорічні довгоочікувані свята. Підготовка до Нового року стає пріоритетним завданням, адже хочеться привнести вогник радості і чаклунства в свій будинок. Не дивно, що виріб ялинка з гофрованого паперу, зроблена своїми руками заслуговує до себе підвищеної уваги.\nПухнаста і об’ємна ялинка може бути створена з красивою гофрованого паперу. Передбачається використання простої технології для реалізації завдання. До того ж елегантна виріб ялинка з гофрованого паперу може зайняти своє законне місце в будинку або в офісі. Рекомендується доповнити композицію червоним бантом, золотими або срібними намистом. Прикраса обіцяє перетворити весь інтер’єр …\nдекор – намиста, бант.\n1. Початкове завдання – правильне визначення висоти майбутньої ялинки. Потім слід накреслити коло на картоні відповідного розміру і вирізати його. На першому етапі створюється конус, склеєний по краях.\n2. Конусная конструкція обертається зеленої папером і склеюється.\n3. Для створення новорічної вироби нарізають смужки дрібної бахроми, яка визначить ступінь пухнастості ялинових голочок.\n4. Довга заготівля намотується на олівець, після чого – склеюється біля основи.\n5. Паперові «голочки» щільно приклеюють до конусу.\n6. Остаточний крок – прикраса лісової саморобної красуні намистом.\nТака виріб ялинка виготовлена своїми руками з гофрованого паперу привнесе потрібні новорічні відтінки в інтер’єр.\nБатьки з дітьми можуть вибрати відповідний майстер клас для того, щоб самостійно створити найстильніший варіант новорічного декору. Багато вироби ялинок з гофрованого паперу заслуговують на увагу завдяки легкості. Акуратні дії і максимальне намагання дозволять стати володарем кращої лісової красуні з паперу.\nВиріб ялинка з гофрованого паперу своїми руками Ссылка на основную публикацию


Росія погрожує Ісландії – військові вантажі в Україні будуть розцінювати як «цілі»\n22 Квітень 2022, 18:55\nПосольство Росії в Ісландії обурене через військову допомогу Україні з боку Рейк'явіка і погрожує – військові вантажі в Україні будуть розцінювати як «законні цілі».\n«З жалем доводиться констатувати, що свій «внесок» у забезпечення постачання озброєнь в Україну…вносить і Ісландія… з кінця лютого організувала 13 авіарейсів для транспортування військового обладнання з Албанії, Словенії, Італії, Хорватії та Португалії. Сподіваємося, що ісландська влада усвідомлює рівень відповідальності за негативні наслідки подібних дій. Звертаємо також увагу на те, що Росія залишає за собою право розцінювати вантажі з іноземною зброєю на території України як законні військові цілі», – йдеться у повідомленні російського посольства, яке опубліковане у фейсбуці.\nПри цьому російські дипломати наголошують, що «накачування озброєннями» Києва не призведе до бажаних для Заходу результатів, а поставлені керівництвом Росії завдання «з демілітаризації та денацифікації України однозначно будуть досягнуті».\nПрезидент Володимир Зеленський 20 квітня заявив, що закордонні партнери «стали краще розуміти» потреби України у відбитті агресії Росії.


Чернівецька область — серед найгірших за результатами ЗНО » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nЧернівецька область — серед найгірших за результатами ЗНО\nЧернівецька область пасе задніх за результатами ЗНО. Так Буковина на другому місці за кількістю шкіл, в яких 10 і більше випускників не перейшли поріг "склав/не склав" за тест з української мови та літератури. Також Буковина показала найгірші результати ЗНО з математики. Про це в інтерв’ю DT.UA розповів директор Українського центру оцінювання якості освіти Ігор Лікарчук.\n— Чи багато абітурієнтів не отримають сертифікат з української мови та літератури?\n— Уточнюю. Вони не отримають сертифікат, тому що не подолали поріг "склав/не склав" Це — 22 тис. 610 осіб, або 8,9% від загальної кількості тих, хто складав цей тест. Хочу зазначити, що якби експертна комісія не знизила поріг, то ця кількість становила б 35 тис. 634 особи. Саме стільки абітурієнтів, на думку кваліфікованих експертів, не мають мінімально необхідного рівня знань з української мови та літератури. Але навіть після зниження порогового бала загальні результати цього тесту невтішні. Маємо 472 загальноосвітніх навчальних заклади, в яких 10 і більше випускників не перейшли поріг "склав/не склав". Є навчальні заклади, у яких його перейшли лише близько 5 осіб. Найбільше таких шкіл у Закарпатській області (24%). Друге місце тримає Чернівецька область (майже 20%). Хочу нагадати, що ще два роки тому в Чернівецькій області було чи не найбільше медалістів в Україні.\nУ Рівненській та Івано-Франківській областях в 11% шкіл є по 10 і більше учнів, які не пройшли поріг "склав/не склав". У Перегінській школі №2 Рожнятівського району Івано-Франківської області не змогли продемонструвати мінімального обсягу знань і не пройшли поріг аж 26 випускників. Школа №328 м. Києва — 30 осіб не подолали поріг. Житомирська область, Володарськ-Волинська гімназія — 19 осіб не перейшли поріг. Це ж гімназія, туди, напевно, відбирають дітей?\n— Чи вже відомо, скільки медалістів "зрізалося" через те, що один випускний іспит (українська мова і література) складали не в школі, а в центрах тестування?\n— Ми аналізуватимемо це питання. Крім того, думаю, будуть медалісти, які, наприклад, успішно склали українську мову, але мають дуже низькі результати тестування з інших предметів.\n— Результати з математики занадто невтішні. Нинішнього року, на думку експертів, тест із математики був чи не найлегшим за всі роки ЗНО. Але 24% абітурієнтів не змогли розв'язати 10 дуже простеньких задач і, відповідно, не перейшли поріг. На мою думку, це скандал. Максимально можливу кількість балів набрали лише 684 особи зі 105 тис. У тесті з математики була й відкрита частина, де треба було написати власний розв'язок. 32% тих, хто складав математику, отримали за цю частину нуль балів Найгірші результати з математики у Чернівецькій, Херсонській, Кіровоградській, Полтавській областях. Найкращі — Київ, Львівська, Харківська області.\nТеги - Чернівці, Буковина, ЗНО, результати


З НАГОДИ ВІДЗНАЧЕННЯ ДНЯ ЮРИСТА У ВОАС ВІДБУЛИСЬ УРОЧИСТОСТІ\nНапередодні, професійного свята – Дня юриста, у Вінницькому окружному адміністративному суді відбулась урочиста нарада, у якій взяли участь судді та працівники апарату.\nЗ вітальним словом до присутніх звернувся голова Вінницького окружного адміністративного суду – Олександр Вільчинський.\nВітаючи колег з Днем юриста, голова суду зазначив: «Саме на представників юридичної професії покладено надзвичайно важливу місію – оберігати конституційні права та свободи українських громадян, забезпечувати діяльність демократичних інститутів, формувати правову культуру суспільства.\nУ час, коли Україна, долаючи труднощі, проходить складний шлях реформ, діяльність юриста набуває в суспільстві особливого значення. Адже на кожного з вас покладено важкий, але вкрай відповідальний обов’язок – бути в авангарді тих, хто утверджує в Україні верховенство права».\nНа завершення свого виступу очільник суду побажав присутнім доброго настрою, плідної праці, успіхів у впровадженні правової думки в життя людини і суспільства, міцного здоров’я, добробуту та миру!\nЗгодом із найкращими словами вітання до присутніх звернувся керівник апарату Вінницького окружного адміністративного суду – Сергій Климчук, побажавши добробуту та благополуччя, життєвої наснаги та успіхів на нелегкій ниві юриспруденції.\nТакож, у ході заходу за високі показники в роботі окремих працівників суду було нагороджено відзнаками Вінницького окружного адміністративного суду та Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області.


» Дистанційне навчання » 11-А » П'ятниця 2 03.04\nТема. Сучасний стан економіки країн. Галузева структура господарства.\nПрактична робота № 4. Тема. Порівняльна характеристика промисловості ФРН і Франції, Великобританії та Італії ( за вибором ).\nСучасний стан економіки країн світу.\nСвітова економіка стикається з численними труднощами, як короткостроковими, так і довгостроковими. У короткостроковій перспективі ризики для глобальної економіки — тривалий період млявого зростання, який призведе до таких проблем, як високе безробіття, дефолт і низький рівень інвестицій. У довгостроковій перспективі глобальна економіка стикається з великою кількістю загроз з боку навколишнього середовища, демографічні зміни та проблеми нестачі ресурсів . Не випадково виникли глобальні проблеми тільки коли Світова економіка показала певний рівень інтернаціоналізації і процеси взаємозалежності, комплекс розвитку виробничої потужності. Це стосується також і того факту, що саме їх походження визначається існуванням глобальної взаємозалежності, будь то взаємозалежність економічного або неекономічного змісту — поки економічний сенс є домінуючим. А також процеси інтернаціоналізації і взаємозалежності, спонукаються величезним науковим і технологічним прогресом, прискорюються неймовірно, також глобальні проблеми множаться. Їх кількісне зростання — це доказ того, що людство відстає в пошуку та знаходженні форм, методів та інструментів прискорення взаємозалежності.\nГалузева структура господарства - це сукупність його галузей, що характеризуються певними кількісними показниками (склад і пропорції розвитку галузей) та їхніми взаємозв’язками.\nОсновні галузі господарства (промисловість, сільське господарство, будівельна галузь і транспорт) поділяються на підгалузі, а ті - на однорідні (спеціалізовані) галузі й види виробництва.\nВажливою складовою частиною господарства є інфраструктура - сукупність матеріальних засобів з обслуговування виробництва і населення. Залежно від виконуваних функцій розрізняють виробничу й невиробничу (соціальну) інфраструктуру. До виробничої інфраструктури входять вантажний транспорт, дороги, електро-, газо- і водопостачання, складське господарство, зв’язок, інформаційне обслуговування. Невиробнича інфраструктура включає підготовку кадрів, шкільну й вищу освіту, пасажирський транспорт, телефонні мережі, заклади культури, охорони здоров’я, громадського харчування, а також комерційні банки, товарно-сировинні й фондові біржі та ін.\nПід час тривалого історичного розвитку галузева структура світового господарства зазнала кардинальних змін. З економічною діяльністю первісних людей були пов’язані так звані «первинні галузі» (сільське господарство, рибальство, полювання, лісівництво, видобувна промисловість). Із середини XVIII ст. вони поступилися першістю «вторинним галузям» (обробна промисловість і будівництво). На сучасному етапі розвитку світового господарства спостерігається чітке зменшення частки виробничої сфери і збільшується значення «третинних галузей» (сфера послуг). Нині у світі в невиробничу сферу залучено вже близько 1/3 активного населення, а в окремих розвинутих країнах світу цей показник зайнятості становить понад 50 %\nЧасто з третинної сфери економіки виокремлюють четвертинну - інформаційну, що охоплює інформаційні технології, освіту, наукові дослідження, маркетинг, банківські, фінансові й інші послуги, пов’язані не з самим виробництвом, а з його плануванням та організацією.\n– закріпити знання про промисловість двох країн світу ( за вибором)\nПараметри порівняння країна __________ країна __________\n1. Тип економіки за структурою ВВП ____________________________\n2. Частка промисловості в структурі ВВП (%) _______________________\n3. Основні чинники розвитку та розміщення промисловості _____________________________________________\n4. Первинний сектор: добувна промисловість та її сировинна база _________________________________________\n5. Вторинний сектор: обробна промисловість\nі її продукція_______________________________________________\n6. Найбільші промислові корпорації (ТНК) та центри їх розміщення_______________________________________\n7. Місце промислової продукції в структурі експорту країни______________________________________________\nЗробити висновки щодо спільності та відмінності спеціалізації країн та записати їх.\nСтан економіки світу, дайте коротку характеристику.\nНазвіть основні галузі господарства світу.\nВиконайте практичну роботу №4.


Трилер про Василя Стуса або під чорною зіркою Медведчука | Republic.com.ua\nПуть:Главная»Мнение»Трилер про Василя Стуса або під чорною зіркою Медведчука\nОпубликовано в 23:29 2018-08-13 Мнение\nОстанні дні проминули під чорною зіркою Медведчука. Спочатку інтернет вибухнув обуренням на адресу його дружини. Тон цьому скандалу надав мужній колектив телестудії 0+0. Їх обурило, що кума Путіна буде вести якесь там шоу.\nПри цьому їх не обурює присутність на телеканалі програми «Гроші», яка є дешевим зливним бачком Бєні, чи побрехеньок Алєксандра Дубінского, ведучого цієї програми.\nНе обурює їх і цензура, яка там панує віддавна. Я десять років публікувався на сайті ТСН, аж поки не з’явилося нове ліцо, яке почало час від часу мої статті викидати до кошика, вигадуючи якісь геть безглузді причини. А все, що єднало ці статті, – це критичні висловлювання про «Свободу» та «Правий сектор».\nУявляєте, хто стоїть на варті їхньої репутації?\nІсторія з фільмом про Василя Стуса, звичайно, обурлива і скандальна. Але, перш ніж апелювати до совісті режисера Романа Бровка, варто б зазнайомитися з ним ближче. Бо з Медведчуком все ясно. Але писати, що він прирік поета на табори, це означає не орієнтуватися в тодішній ситуації. Стус недарма вимагав незалежного, а то й західного адвоката. Жоден український адвокат його б не порятував. Вся роль призначених кагебістами адвокатів полягала в тому, щоб схилити підсудного до каяття, до публікації зречення, після якого він, хоч і вийшов би з тюрми, але працював би, в кращому випадку, кочегаром – у популярній професії всіх дисидентів.\nАдвокати, які по-справжньому боролися за свого клієнта, були в Росії. В Україні їх не було. Але і в Росії вони не перемагали. Їм просто було височайше дозволено грати роль оборонця дисидентів, щоб світ не нарікав. Російських дисидентів милостиво відправляли на Захід, а в Україні діяли зовсім інші закони. У нас всі адвокати щиро визнавали провину дисидента. Та навіть не дисидента, а простого інженера, в якого знайшли всього лише кілька книжок старих та записник з січовими піснями. Як то було в Станіславові, де і я був на суді та визнав, що «Історію України» Івана Крип’якевича, видану під час війни, таки я подарував підсудному. Не визнати було безглуздо, бо на книжці був мій підпис.\nА прокурор волав, що всі свідки насправді повинні були б опинитися поруч із підсудним. А що адвокат? Той розповідав, що жодних причин для антисовєтських поглядів нема, бо ми живемо в дружній багатонаціональній родині. А підсудний потрапив під «тлєтворнає вліяніє нацианалістав і радіо «Свабода». Його промова ані на місяць не зменшила терміну покарання.\nЦе за Польщі українські адвокати сміливо виступали на захист навіть українських бойовиків, бо знали, що їм за їхні промови нічого не буде. А в Україні такий адвокат відразу сам би перетворився на дисидента і парію.\nА тепер про режисера фільму. Я подивився його інтерв’ю на «Радіо Свобода». Мушу визнати, що режисер глибоко в темі. Це не випадкова особа, він добре орієнтується в матеріалі і знає, чого хоче.\nНасторожують лише його надто сміливі трактування сюжету. Адже за його наміром це має бути «молодіжний трилер» про Стуса, «має бути масове кіно» і зі Стуса треба зробити якщо не секс-символ, то «міцного горішка» на зразок Брюса Вілліса. Бо мусить бути видовище. А тому вони вирішили знімати трилер, ба навіть історію, закручену на детектив.\nУже собі уявляю, як Стус рятує дітей під час пожежі, скаче по дахах і літає, розкривши плаща.\nАле трилер таки вийшов. Правда, він дещо поза фільмом, бо, як знаємо, з фільму викинуто епізоди суду з адвокатом Стуса. Версія, що це сталося просто задля скорочення хронометражу, сильно кульгає. Тому незабаром режисер змінив версію: «розуміючи, що картина виходитиме в прокат в розпал передвиборчої кампанії, ми не хотіли робити пам’ять про велику людину інструментом політичних впливів та аргументів».\nТобто творці фільму серйозно вважають, що коли фільм вийде в лютому, то може вплинути на рейтинг Опоблоку і особисто Медведчука? Це смішно. Їхні прихильники – це не ті, хто кинеться дивитися фільм про поета. Бо це вата і всепропальники.\nІнша справа, що особисто колишньому адвокатові буде неприємно, коли безліч людей почують його немічні і угодовські репліки на захист поета. Але суд – надто важливий епізод, щоб можна було його просто оминути. В деталях таких судових процесів можна багато чого цікавого розкрити і показати.\nАле й це ще не все. Є ще й третя версія. У своєму інтерв’ю режисер сам нам дає підказку, чому цей епізод знято. Він вважає, що «якби в цьому фільмі була постать Медведчука, то найбільші кінопрокатники в Україні не хотіли б це кіно брати в прокат… Ніби цензури, заборони нема, але ніхто ніби нічого не каже, ніхто нічого не забороняє, але є така певна обережність. Є певне таке перестрахування».\nІ отутечки сидить головна причина, чому епізод вилетів? Причина, скажемо так, доволі суттєва, знаючи, який вплив може мати кум Путіна на наших кінопрокатників, наприклад, на сході за підтримки тамтешніх зросійщених бонз. Фільм пустять зранку, наприклад, а потім доведи, що була цензура.\nАле інтрига на цьому не завершується. Бо це не головна причина.\nЧетверта версія. В іншому інтерв’ю режисер зраджує ще одну цікаву річ: епізод суду над Василем Стусом із фільму вирізали на прохання його сина Дмитра Стуса!!!\n«Для сім’ї Стуса є дві болючі теми – суду і відносин із художницею Аллою Горською, – пояснює режисер. – Обох тем Дмитро Стус попросив нас не торкатися. Між Медведчуком і Стусом-молодшим налагоджені відносини (!!!). У них були зустрічі і, можливо, спроби Віктора виправдати себе».\nЩо ж, це цілком добре укладається з дивною поведінкою Дмитра Стуса за часів Януковича. Налагоджені відносини, цілком можливо, були такими, що їх можна було помацати, перерахувати і сховати під ліжко.\nА взагалі я не розумію, чому режисер повинен питати дозволу в родини, що показувати, а що не показувати? Чи в Гемінґвея, Томаса Мана, Кнута Гамсуна, Августа Стрінберґа або Селінджера нема ще живої родини? Але фільми про них мають багато сцен, які могли б комусь із родини не сподобатися. Росіяни зняли цілий серіал про своїх шістдесятників, де знову ж таки багато скандальних сцен, пов’язаних з Євтушенком, Вознєсєнскім чи Ахмадуліною. І справді, окремі родичі були незадоволені. Але на них ніхто не зважав.\nТо до кого ж ми апелюємо? До Медведчука, чи до сина Василя Стуса?\nБо якщо режисер хотів зняти трилер, то вбивство коханої поета Алли Горської – це саме те! Бінґо! Ось він сам намагається розслідувати, ось за ним стежать, звучить тривожна музика, ось він у небезпеці.. Тут уже недалеко і до біганини по дахах.\nАле… родина проти? І це – головна причина?\nНі. Бо й на цьому інтрига не вичерпана: Д. Стус заперечив, що щось забороняв. Кому вірити?\nА от режисер Роман Бровко стверджує, що розмову з Д. Стусом він записував на відео, але показати його не може, бо (!!!) Д. Стус не дозволив йому це відео оприлюднити.\nТа потім усе ж виставив її, де ми чуємо з вуст сина поета про те, що, коли вже шкалювати Медведчука, то чому не слідчих, прокурорів, суддів, донощиків? Рація! Треба зняти серіал і пройтися по всіх. Тоді Медведчук перетвориться на такого собі малюсінького гномика в коротких штанятах, якого за шлейки тримає КГБ. Бідна безвольна маріонетка, яку треба всім жаліти.\nМати рідна Замарстинівська! Але тепер Дмитро Стус виростає в якогось монстра, який усе вирішує. Медведчук тут просто вихідний.\nХа! Ви гадаєте, що вже отримали всі відповіді на всі загадки цього трилера? Де ж би там!\nБо ви не зазирали до фільмографії Романа Бровка. А там сім русскіх сєріалів. На общєпонятном. «Только не отпускай меня» (2014), «Приговор идеальной пары» (2015), «Хирургия.Территория любви» (2016), «Цветы дождя» (2017), «Противостояние» (2017), «Курица» (2017), «Два полюса любви» (2018).\nТобто, знімаючи «Стуса», він паралельно клепав кондовиє русскіє мелодрами.\nА який його внесок в українську культуру? О, не без цього. Тут його доробок не тільки значний, а й епохальний. Він режисер славетного шоу «Фермер шукає дружину».\nТобто ми в черговий раз наступаємо на ті самі рускі лапті?\nАле таким чином вигулькує ще одна причина, і таки головна. Якщо у фільмі буде епізод з кумом Путіна, то наш режисер пролетить над Росією і російським телебаченням, як фанера над Парижем. Його успішний прорив на РАшкаТВ завершиться, і завершаться чудові зарібки. Досить було, мабуть, одного дзвінка російському продюсерові з адміністрації Путіна: «Фєдя, он же Вася, єслі етат епізод, б..дь, нє снімут, больше нікакіх кантрактав! Ти мєня, б..дь, понял?». Потім дзвінок з-за поребрика режисерові… І цього досить, щоб творці фільму різко затривожилися щодо хронометражу.\nВ інтернеті я знайшов цікаве резюме Романа Бровка, де він розповідає про свої здобутки. І є там така стрічка: «Готов переехать в другие страны».\nА ви кажете… Трилер вийшов хоч куди.\nМо’ в Голлівуд продати? Куди руки Дмитра Стуса і Медведчука не дотягнуться?\nМедведчук Стус ЮрійВинничук


Вакцинація в Україні - названі побічні ефекти від вакцини Covishield - інфографіка\n30 березня 2021 | 20:00\nНайчастіше українці скаржились на запалення в місці введення препарату (65,73%). Майже 13% поскаржилися відчули порушення з боку опорно-рухового апарату. Ще 12% - неврологічні розлади. Рідше фіксували шлунково-кишкові розлади (3,48%), імунні розлади і розлади на шкірі (1,87%), психічні розлади (0,42%) і серцево-судинні порушення. На частку інших розладів випало ще 1,27%.\nНагадаємо, раніше на Realist.online повідомлялося про те, що Степанов розповів, який вигляд матиме паспорт вакцинації в Україні.\nвакцинація Коронавірус побічні ефекти Covishield


Як не поправитися за свята - доступна покрокова інструкція - Коломийські Вісти | Новини Коломиї, Коломийщини, Прикарпаття\nЯк не поправитися за свята - доступна покрокова інструкція\nЯк не поправитися за свята - дуже актуальне питання для багатьох людей.\nПогодься, прикро і просто неприпустимо протягом тривалого часу, наприклад Великого посту, вести здоровий спосіб життя і помітно схуднути, а потім за тиждень свят звести нанівець всю свою працю. З іншого боку, веселощі і бенкет із багатим столом і надзвичайно смачними стравами - страшна спокуса, протистояти якій так важко! Тому питання, як не поправитися за свята, для багатьох зовсім не просте.\nЯк не поправитися за свята - правила до застілля\nНалаштуй себе на те, що святкове застілля - це, перш за все бенкет душі, а не живота. І ти йдеш туди заради спілкування, а не для того, щоб наїстися. Підготуйся до нього заздалегідь, узявши з собою збірник анекдотів або розваг для друзів.\nУ низці численних застіль спробуй влаштувати собі тематичні дні. Тобто сьогодні з важкої їжі вибирай тільки м'ясні страви, завтра - рибу, післязавтра - перепічку. Таким чином ти зменшиш імовірність з'їсти зайве.\nПеред тим, як сідати за багато накритий стіл, обов'язково заздалегідь трохи підкріпитися. Якщо за півгодини до основного банкету ти з'їси вівсяну кашу або пару ложок знежиреного сиру або йогурту, цього буде цілком достатньо, щоб перебити апетит і трохи підготувати шлунок.\nТакож можна обдурити шлунок і тим самим зменшити апетит, наповнивши шлунок рідиною. Випий за півгодини до їжі склянку чаю, бульйону або навіть простої води.\nПогодься, що контролювати себе в період загального тривалого святкування дуже складно, адже набір ваги відбувається поступово і непомітно для ока. Проте вимірювальні прилади не обдуриш. Тому перед тим, як сісти за стіл, зважуйся, а також міряй талію сантиметром (або улюбленими брюками), а потім звіряй із післяобідніми результатами. Повір, це серйозний стимул обмежити себе від зайвого шматочка!\nЯкщо ти господиня застілля або ж якщо йдеш у гості - у кожному разі забезпеч собі варіанти безпечних страв. На тлі висококалорійних і жирних делікатесів пара твоїх легких страв будуть вельми доречними. Підійдуть овочевий або фруктовий салатик, можна з додаванням вареної курки, запечені баклажани, кабачкова ікра, соління, телятина і нежирна риба. На десерт замість здоби краще вживати фрукти або сир.\nЯк не поправитися за свята - поради за столом\nПочинати застілля краще з овочів. Віддавай перевагу салатам, заправленим олією, а не майонезом, а також із мінімальною кількістю різнорідних компонентів. Зрозуміло, не варто їсти хліб. Різноманітні гострі приправи і соуси помітно підвищують апетит.\nПостарайся відразу наповнити свою тарілку усіма стравами, які ти плануєш скуштувати. Адже їжа, яка з'являється на тарілці по черзі, потроху, не так вражає, як весь обсяг відразу!\nНе налітай із жадібністю на їжу. Жуй повільно і ретельно, насолоджуючись смаком, а не кількістю. І пам'ятай, що для насичення організму потрібно приблизно 20 хвилин. А для тебе в цей час головне - утримати свою "фортецю", не здатися і не переїсти.\nКожен з'їдений жирний і калорійний шматочок компенсуються двома такими ж за розміром порціями здорової їжі. Так ти і наситишся швидше, і спробуєш "смачненьке".\nВибирай правильний напій. Найкращим вважається сухе вино або шампанське, бо вони сприяють травленню і покращують обмін речовин. Міцне спиртне містить більше калорій, розпалює апетит, а ще притупляє твою пильність. Також не бійся розбавляти алкоголь водою або соком.\nЯк не поправитися за свята - після застілля\nПодихай свіжим повітрям, зроби прогулянку, порухайся. Ще краще пограти з гостями в активні ігри, потанцювати, на крайній випадок - пошукати підходяще мальовниче місце для фотосесії. Навіть невелике фізичне навантаження сприяє спалюванню зайвих калорій.\nЗроби своєму організму розвантажувальний день. Це не означає голодування, а просто полегшений сніданок, що включає хліб грубого помелу з висівками або кефір, або вівсяну кашу, або фрукти, але ні в якому разі не продовження банкету. Також будуть корисними і низькокалорійними відварна риба, каша з олією, зелений салат, йогурт, натуральні соки.\nІ обов'язково додай у свій "раціон" фізичні вправи.


Геологічний заказник "Зачарована Долина" (Іршавський район, Закарпатська обл.): карта, фото, опис\nОпис Карта Фото17 Пам'ятки13 Природа13\nРозташування Іршавський район, Хребет Великий Діл, Закарпатська область, Вулканічний хребет, Українські Карпати\nНалежить до Національний природний парк "Зачарований край"\nПлоща 150 га\nВзято під охорону 1978 р.\nГеологічний заказник "Зачарована Долина" на Закарпатті був заснований у 1978 р., на основі численних мальовничих пам'яток природи і розташований на північний схід від міста Іршави, у північно-східному куточку Вулканічних Карпат, на південно-східних схилах масиву Великий Діл. Заказник об'єднує густі масиви лісу з дикими тваринами, багаторівневі пагорби скель з гірськими озерами та застиглу лаву з кварцовими утвореннями. Тут охороняється державою мальовниче міжгір'я у верхів'ї Смерекового потоку з оригінальними кам'яними утвореннями. Серед народу побутує дещо інша назва заказника – Смерековий камінь, оскільки заповідна територія розташована в однойменному урочищі поблизу села Ільниця Закарпатської області. Площа охоронної території становить приблизно 150га.\nНазва заповідника склалася завдяки особливим формам кварцових утворень, які вийшли назовні внаслідок вивержень вулкана багато років тому, причому висота цих скель становить від 10 до 100м, кожна з них має свою власну форму, яка часто нагадує добре знайомі предмети. Місцина вражає фантастичністю витворів природи. Серед схилів, які вкриті буковими лісами, наче грізні велетні звідусіль височіють величезні скелі різноманітних розмірів та форм. Людське око у скелях з вторинних кварцитів може угледіти різних верблюдів-велетнів, птахів, дерева, водоспади, цілі нерукотворні замки, одні нагадують вигадливі піраміди, інші – гігантську долоню із розчепіреними пальцями або зуби страшного дракона, а ще – видається застигле обличчя велета. Причому кожен з цих елементів був створений вулканом із лави, яка застигла на пагорбах Великого Долу. Найбільш яскраво фантастичні обриси скель вимальовуються на тлі заходу сонця, у сутінках. За свідченнями науковців, ці скелі, які є стрімкими, неприступними і непорушними, утворилися внаслідок процесів водно-повітряної ерозії, окремі з них отримали назви: Смерека, Стрімчак, Руїни Замку, Верблюд, Тронний Камінь.\nОсобливо вирізняється скельна вершина Смерека, яка є улюбленим місцем для тренувань українських альпіністів і скелелазів. Із західної сторони, де її висота становить приблизно 30м, прокладені маршрути для лазіння, яким також присвоїли власні назви. Східний бік Смереки (власне її ще називають Смерековий камінь) залишається ще малодослідженим. Про цю вершину існує поетична легенда. Колись один князь на одному з полювань натрапив на красуню-смереку і вирішив збудувати із неї палац. Однак, лісоруби, наблизившись до чудо-дерева, так і не змогли нічим йому зашкодити. Тоді, наприкінці важкого і безрезультатного дня, на їхніх очах диво-смерека перетворилася на високу скелю. У той час один зі старих лісорубів сказав, що ця смерека – це не дерево, а камінь, тому вони і не змогли її зрубати. На сьогодні цю скелю відвідують в усі пори року, приходять сюди відпочивати, помилуватися красою та здолати її висоту. Тут можна насолодитися спокоєм, прогулюючись буковим пралісом, помилуватися краєвидами з висоти скельних утворів та навчитися основам скелелазіння, а неподалік, в урочищі Кам'янка працюють туристично-оздоровчі табори "Закарпаття" і "Зачарована долина", де оздоровлюються діти з усіх регіонів України. У туристичних путівниках як орієнтир вказується вершина Бужора як найбільш помітна точка біля заповідника. Неподалік знаходиться також заказник "Чорна гора".\nГеологічний заказник "Зачарована Долина" відрізняється унікальними ландшафтами, рідкісними рослинами, коштовними видами деревини і безліччю видів фауни. Тут зростають букові ліси різного віку з домішкою смереки європейської, на заповідній території можна натрапити на печеру з джерелом мінеральної води. Серед тваринного світу тут зустрічаються типові для Карпат види: олень європейський, куниці, козуля, а також – ті, які занесені до Червоної книги України: беркут, сокіл-сапсан, кіт лісовий.\nВражені навколишньою природою мандрівники про цю місцину захоплено висловлюються: "краще один раз побачити, ніж сто разів почути", оскільки природа тут просто зачаровує. Відпочиваючі мають можливість сповна насолодитися мальовничими пейзажами, чистим повітрям і дзвінкими веселими потічками, а також у літній період скуштувати малину та суниці. Тут розміщені кришталево чисті, насичені киснем потічки, які весело видзвонюють своїми невеличкими водоспадами. Поки що цей заказник є маловідомою місциною та окрасою Закарпаття, тому тут, на відміну від, скажімо, Долини Нарцисів чи водоспаду Шипіт обмаль гостей з інших регіонів.\nЗаказник "Зачарована Долина" входить до складу національного природного парку "Зачарований край", відноситься до улюблених місць туристів, вважається одним з найкрасивіших куточків Срібної Землі і належить до пам'яток природи загальнодержавного значення.\nОб'єкти у комплексі (13)\n1. Водоспад Шигівський\n2. Скелі Смерековий Камінь\n3. Водоспад Шумило\n4. Водоспад Яловий\n5. Печера з мінеральним джерелом\nТип мінеральне джерело\nДата відкриття XX ст.\n6. Грот та джерело під скелею "Зуб"\n7. Скелі Одинак старший, Одинак молодший\n8. Скеля "Зруйнована фортеця"\n9. Скелі Новий масив, Сокілець\n10. Скеля Малий Тронний Камінь\n11. Скеля Великий Тронний Камінь\n12. Скеля Зуб\n13. Скельне утворення Смолова баба\nБільше фото (17)\nНа деякі скелі можна піднятись навіть без спецспорядження\nВерхівка Смерекового каменя\nЗаказник "Зачарована долина". Вид на Вулканічні Карпати з вершини скелі\nАлея у буковому лісі\nМісця для табору серед букового лісу\nПлямиста саламандра - типовий мешканець Карпатських лісів\nНа вершині скелі\nСкелі далеко не завжди монотонно-сірі\nФорми каменів залишають простір для фантазії\nТак виглядає застигла лава\nЗачарована долина - прекрасне мсце для походів\nГеологічний заказник "Базальтові стовпи"\nс.Базальтове, Рівненська обл.


В УКУ ЗАКОН ПРО МОВИ НАЗВАЛИ "ДЕШЕВОЮ ПРОВОКАЦІЄЮ", ЯКА РОЗДІЛЯЄ СУСПІЛЬСТВО\nлипня 04, 2012\nВ УКУ ЗАКОН ПРО МОВИ НАЗВАЛИ "ДЕШЕВОЮ ПРОВОКАЦІЄЮ", ЯКА ПОЛЯРИЗУЄ СУСПІЛЬСТВО\n«Сталося те, у що здоровий глузд не хоче повірити. Партія регіонів у спілці з комуністами таки нав’язали Україні закон, який, усупереч її Конституції та рекомендаціям Ради Європи, підриває позиції державної мови, а тому серйозно дестабілізує гуманітарну ситуацію в країні. Ті, що обіцяли «почути кожного», проігнорували відчайдушні заклики та протести мільйонів.\nУкраїнський католицький університет, який вповні може виконати свою місію лише в умовах цивілізованого державного ладу, готовий бути активним учасником пошуку такого консенсусу».\nЗа матеріалама УКУ


Аква Марис Плюс - Инструкция, Применение, Дозировка, Показания, Противопоказания, Аналоги, Состав, Побочные действия, Производитель, Отзывы\nВиробник: «Ядран» Галенська Лабораторія д.д., Свільно б/н, Чавле, 51219, Хорватія.\nКлінико-фармакологічна група: Засоби, що застосовуються при захворюваннях порожнини носа. Протинабрякові та інші препарати для місцевого застосуванняя при захворюваннях носа. Інші засоби для лікування при захворюваннях носа.\nАква Маріс ® Плюс, спрей назальний, призначають дорослим та дітям старше 1 року.\nдітям від 7 до 16 років – 4 - 6 разів на добу по 2 впорскування у кожен носовий хід;\nдорослим – 4 - 8 разів на добу по 2 - 3 впорскування у кожен носовий хід.\nдітям віком від 1 до 7 років – 1 - 3 рази на добу по 1 - 2 впорскування у кожен носовий хід;\nдітям від 7 до 16 років – 2 - 4 рази на добу по 2 впорскування у кожен носовий хід;\nдорослим – 3 - 6 разів на добу по 2 - 3 впорскування у кожен носовий хід.


Ющенко обговорив з держсекретарем США ситуацію в Україні - Korrespondent.net\nЮщенко обговорив з держсекретарем США ситуацію в Україні\nКорреспондент.net, 16 вересня 2005, 12:06\nУчора, 15 вересня, Президент Віктор Ющенко і державний секретар США Кондоліза Райс обговорили ситуацію в Україні, передають Українські новини.\nПро це повідомила прес-служба Президента з посиланням на його зустріч з Кондолізою Райс.\nПід час зустрічі Ющенко прокоментував свої рішення про відставку уряду і секретаря Ради національної безпеки й оборони Петра Порошенка, наголосивши, що ці рішення працюють на стабілізацію ситуації в країні і спрямовані на продовження реформ.\nПрезидент додав, що економічна ситуація в країні є стабільною і новий уряд працюватиме над тим, щоб зупинити охолодження економіки.\nУ свою чергу, Райс заявила, що США уважно стежать за ситуацією в Україні і підтримують дії української влади, спрямовані на боротьбу з корупцією.\nДержсекретар також зазначила, що її країна вітає кроки України з розвитку демократії.\nКрім того, під час зустрічі сторони обговорили питання двосторонніх відносин між США й Україною, при цьому Ющенко звернув увагу на те, що прагнення України до входження у європейські і євроатлантичні структури залишається незмінним.\nЗа словами Ющенка, Україна сподівається на підписання зі США двостороннього протоколу про взаємний доступ на ринки товарів і послуг, а також на підтримку з боку США в питанні отримання Україною статусу країни з ринковою економікою в межах антидемпінгового законодавства Європейського союзу.\nПрезидент нагадав, що Україна скасувала візи для громадян США і сподівається на відповідні кроки з лібералізації візового режиму для українських громадян.\nНа зустрічі був присутній виконуючий обов’язки міністра закордонних справ Борис Тарасюк.\n14 вересня Віктор Ющенко вирушив у Нью-Йорк (США) на ювілейну 60-ту сесію Генеральної асамблеї ООН.


Бюстгальтер місяця - Spacer 3D Viktoria | Astratex.ua\nБюстгальтер місяця Spacer\nпонад 799 Грн.\nГоловна Infobox Бюстгальтер місяця - Spacer 3D Viktoria\nБюстгальтер місяця - Spacer 3D Viktoria\nНастільки легкий і повітропроникний, що ви навіть не відчуєте його під одягом.\nУльтралегкий бюстгальтер для максимального комфорту\nМіж шарами унікального дихаючого матеріалу створюється спеціальний простір, що дозволяє повітрю проходити крізь. До того ж чашки залишаючись надтонкими. Використання легкої підкладки змушує бюстгальтер підлаштовуватися під будь-який бюст.\nНадлегкі чашки виготовлені із спеціального волокна, завдяки якому він ідеально пристосується до форми ваших грудей.\nМатеріал надзвичайно легкий, що дозволяє повітрю проникати і виводить вологу з тіла, щоб шкіра могла дихати.\nМ'які ремінці для більших розмірів ширші, завдяки чому вони забезпечують надійну підтримку і для великого бюсту.\nКольори, які повинні бути в кожному гардеробі\nМи пропонуємо бюстгальтер Spacer 3D Viktoria у чотирьох кольорах. Тож, коли ви закохуєтесь у цю модель, вам не обов’язково дотримуватися лише одного стилю.\nКомпроміс між білим і бежевим. Це елегантність сама по собі.\nПРИДБАТИ за 815 Грн\nБежевий не виділяється під білими сорочками, тому це мастхев.\nБіла класика символізує чистоту і, ймовірно, ніколи не вийде з моди.\nУніверсальний чорний ідеально підходить для темного одягу.\nНаші клієнти люблять бюстгальтери з легкої тканини Spacer. Вони погоджуються, що Spacer 3D Viktoria приємний на дотик, ідеально підходить і залишається комфортним навіть для великого бюсту. Він трохи ущільнений, тому візуально не збільшує груди.\nВідмінний вибір для спекотних днів\nБюстгальтер Spacer 3D Viktoria поглинає вологу зі шкіри, саме тому він забезпечує чудовий комфорт і в дні, коли термометри показують найвищі значення. З ним ви можете бути впевнені, що ваша шкіра залишиться сухою.\nПодаруйте собі трохи розкоші!


Про ігрову методикою введення дітей у детсадовській спосіб життя | vidpo.net\nПро ігрову методикою введення дітей у детсадовській спосіб життя\nМетодика «Дитячий садок для звірят» заснована на знайомстві дитини з дитячим садом через ігрові моменти.\nМета цієї методики – формування зацікавленості до дитячого саду заздалегідь, до моменту надходження в нього.\nДля початку підбираємо іграшки, якими будуть позначені вихователька, батьки і діти. Треба пам’ятати що кількість «діти-батьки» не повинно бути менше 5 і перевищувати 10. Все це проробляє сама дитина, це посилить його інтерес до ігрового моменту.\nПісля будуємо ігровий варіант дитячого саду. Вибирайте будівельний матеріал з того, що у вас є вдома: кубики, коробки, конструктор. Необхідно розділити наш уявний сад на ігрову групу, туалетну кімнату, в подальшому і спальню. Також потрібно наповнити групу столиками, ліжечками, посудом для годування діток, підбираються іграшки для групи садочка. Ними можуть послужити будь маленькі машинки, кульки і кубики – все, що може підійти за розміром для нашого дитячого саду. Для хлопців, хто вже привчений до горщика, слід знайти горщики для ігрового садка.\nПочинаємо програвати сюжети, які можуть статися з дитиною в дитячому саду.\n1) Прихід в сад / розставання з батьками. На цьому етапі треба ознайомити і закріпити той факт, що батьки на час підуть і в групу треба одному, а також розповісти про правила поведінки в дитячому саду. (Для цього використовувати тільки радісні інтонації)\n2) Вільна гра дітей. Показуємо дитині, що в саду достатньо нових невідомих іграшок і з ними можна грати. Розповісти про новий спосіб спілкування – спільні ігри.\n3) Конфлікти. Завдання цього сюжету показати, програти ті конфлікти, з якими він може зіткнутися. Знайти розумне рішення, а також пояснити, як уникнути конфлікту. Цей момент повинен бути обіграний природно, тобто з писком, обуренням та іншими емоціями. А вихователька повинна вирішити цю ситуацію.\n4) Повернення батьків. Ми виробляємо у дитини впевненість у тому, що його обов’язково заберуть. Підготувати до того, що діток забирають поступово.\nТакож можна програти їжу, сон, прогулянку, заняття та гігієнічні заходи.\n« Що таке газ бутан?


Син шахтаря з Донбасу. 90-річчю патріарха Філарета присвячується - Главком\nСин шахтаря з Донбасу. 90-річчю патріарха Філарета присвячується\n23 Сiчня, 2019, 14:40\n«У моєму віці вже ніхто не працює. Якби Бог не давав мені здоров’я і сили, я б стільки не працював», – говорив патріарх «Главкому» на своє 87-річчя.\nСьогодні патріарху Філарету – 90. І він працює. І праця ця недаремна. Так склалась доля, що саме перед ювілеєм звершилась справа усього його життя – в Україні постала єдина помісна церква. І хоча він не став предстоятелем, його роль у її становленні визначальна.\nВраховуючи заслуги патріарха Філарета, у грудні минулого року Верховна Рада ухвалила рішення відсвяткувати його 90-й день народження на державному рівні, президент нагородив Святійшого званням Героя. Урочиста частина святкування відбудеться сьогодні увечері у палаці «Україна», куди запрошені перші особи держави.\n«Главком» зібрав найцікавіші висловлювання одного із засновників Православної церкви України. Більшість з них сам патріарх озвучував в інтерв’ю нашому виданню в останні роки.\nУ дитинстві маленьким хлопчиком до церкви причащатися мене водила бабуся. Але школа наклала на мене свою печать – печать невір’я. Я не виступав проти Бога, але виховувався у дусі радянських школярів. Коли почалась війна, і батько загинув на фронті під Запоріжжям, у мене виникло запитання: існує батько чи він перетворився у небуття? Мене вчили у школі, що людина помирає і на цьому її існування припиняється. Переді мною постало питання: якщо батька не існує, а я люблю його, то що я люблю, порожнє місце? Чи можна любити порожнє, неіснуюче? Ні! Ось так у 14 років я дійшов висновку: батько існує, тому що я його люблю.\nБатьки патріарха Філарета Меланія і Антон Денисенки, 1920-ті роки\n«Якось я залишився у церкві сам на цілий тиждень»\nПісля того, як я дійшов до висновку, що Бог існує, тому що є вічне життя, став ходити в церкву. Було дуже важко вистояти все богослужіння, але поступово я дійшов до того, що приходив у церкву першим, виходив останнім. Це для мене було найбільшою радістю. Одного разу я залишився у церкві на цілий тиждень. Усі вийшли, а мене зачинили. Я там молився – це була велика радість.\nПісля того, як батько загинув, Донбас звільнили, я вирішив піти на Савур-могилу. Вона розміщувалася за 30 кілометрів від мого Благодатного. Я пішов туди, а мати і брати не знали, куди я подівся, був великий переполох. Я пішов на цей крок від любові до всіх воїнів, які віддали своє життя за Батьківщину. Біля кожної з могил я молився, знаючи, що десь є могила і мого батька. Тоді мені було 15-16 років.\nЯ був старшим серед братів. Один з них став льотчиком, інший працював начальником цеху на цементному заводі, третій був начальником на шахті. Нині всі вони уже померли, я єдиний поки що живу. Спочатку всі брати не вірили в Бога, особливо один був затятим комуністом. Я, зустрічаючись з ним, говорив про Бога, про віру, про церкву, про вічне життя, але брата це не переконувало, хоч і не залишало байдужим. Якось він зізнався: думаючи про те, існує Бог чи ні, сказав собі: «Якщо Бог існує, то нехай мені пошле 5 рублів». І от відразу після цього, йдучи вулицею, він знайшов п’ять рублів. Не рубль, не десять, а саме п’ять. Це його дуже вразило. Після цього він став вірити в Бога, ходив до церкви, молився завжди, відмовився від комунізму.\nУ селі у нас була корова. І ми повинні були рвати траву для неї. Одного разу я нарвав її у сусідському саду. Коли батько про це дізнався, він мене покарав. Це був єдиний раз, коли мене побив батько за те, що я вчинив неправильно. Я запам’ятав на все своє життя, що чужого не бери, навіть трави.\nКоли я вирішив вступити до семінарії, для цього мені був потрібен паспорт, якого у сталінські часи сільське населення не мало. Покинути село та переїхати в місто було неможливо. Паспорта немає, то й не можеш вступати в інститут, тим паче в семінарію. Я пішов у район до прокурора, мав з ним дуже різку розмову, там ще був хтось із МДБ (Міністерства державної безпеки). Вони мене переконували не йти в семінарію, казали, що паспорт не дадуть. Я ж посилався на те, що мій батько загинув на фронті. Це був аргумент! Мене погрожували арештувати, але, зрештою, через голову колгоспу переказали таку умову: якщо я хочу мати паспорт – мушу купити облігацій на 500 рублів. Це були величезні гроші. Корова стільки коштувала. У мене таких грошей не було, тому звернувся до церковного старости, який мене вчив. Він був людиною благочестивою і сам сидів за віру у в’язниці. Так от, церква мені допомогла, дали ці 500 рублів, за які я купив облігації і таким чином отримав паспорт, вступив до семінарії.\n«Мене відразу прийняли до третього класу семінарії»\nЯ знав, що є духовне училище у Москві. Спочатку написав листа туди. Мені відповіли, що оскільки я з України, то рекомендують поїхати в Одесу, де є пастирсько-богословські курси. Я поїхав, ознайомився з умовами вступу. Виявилося, що потрібно складати багато предметів. До того ж мені ще не було 18 років, молодших туди не приймали. Тож мене відправили до архієрея, від якого за деякий час я отримав відповідь, що мене можуть прийняти. Все наступне літо я готувався до іспитів, а коли приїхав їх здавати, то ці пастирсько-богословські курси переформували у духовну семінарію. Я склав іспити так, що мене відразу прийняли до 3 класу семінарії.\nПатріарх Філарет та Митрополит Епіфаній під час святкування 1030-річчя Хрещення Русі, 28 липня 2018 року\n«Стояв біля вікна в аудиторії і вирішив: піду в монастир»\nМати, коли дізналася, була проти, але я не послухав. Бо, коли біля того вікна я ухвалив рішення, що йду в монастир, через 10 хвилин прийшов послушник від намісника Лаври і переказав його пропозицію залишитись у монастирі. В той момент я зрозумів: це є воля Божа. Господь послав цього послушника відразу після того, як я сам вирішив. Значить, Господь надихнув намісника. Так я став на чернечий шлях. Пройшло вже 67 (розмова відбувалась у 2016 році, - «Главком») років і в мене ніколи не виникало сумнівів, що я обрав не той шлях.\nУ Московській духовній академії я навчався, будучи монахом, тільки на першому курсі був світським. Жив у монастирі, відвідував лекції. Цей період я вважаю найкращим, бо духовно я був вільним, мав внутрішній спокій та радість, хоч і дуже багато тоді працював. Повністю був відданий наміснику монастиря, був слухняним: що мені говорили – виконував. За стіни монастиря виходити мені було заборонено. Я три роки й не виходив. Мені також не можна було писати ніяких листів, лише матері – двічі на рік. Більше ніякого зв’язку зі світом.\nКоли я став екзархом України (1966 рік, - «Главком»), мене викликав до себе уповноважений у справах релігії по Києву та Київській області Віктор Сухонін, чекіст ще з 30-х років. Викликав і питає: чи бачу я, що мені прийшов кінець, тому що всі священики старі, їм 60-70-80 років, вони скоро помруть, і мені теж прийде кінець? За його словами, у 80-х роках ми вже вступимо в комунізм, а комунізм не терпимий до релігії. Я ж йому кажу, що ми (церква, - «Главком») за соціалізму живемо, будемо і за комунізму жити. І навіть коли комунізму не буде, то церква буде, бо Господь сказав: побудуємо церкву і ворота пекельні не подолають її. І от що ми бачимо: церква існує, а комунізму вже немає.\nТак, я часто виїздив за кордон в часи СРСР. Органи знали, що я ніколи не зраджу свою Батьківщину. Супроводжував завжди мене представник КДБ та перекладач. Тому те, що я говорив, з ким зустрічався, все було під контролем. Одного разу я очолював делегацію церков Радянського Союзу з візитом у США (це було відразу після Хрущова, гоніння на церкву тривали, тому інтерес до нашої делегації був дуже великим). У кожному місті проходили прес-конференції, збиралася маса журналістів, мова йшла про релігійне життя в країні. Я повинен був відповідати на усі запитання. Говорив правду, але так, що ніхто не зміг мене ні в чому звинуватити: ні американці, ні КДБ. Одна американська газета тоді написала, що «митрополит Філарет ходив, як по канату». Коли я повернувся, через деякий час мене запитали: що я хочу за свою поїздку до Америки? Я попросив, щоб у Києві відкрили Київську семінарію. А через багато років цю мою діяльність відзначив і Конгрес США – грамотою. Ось такі були тоді міжнародні контакти.\nЯ міг очолити РПЦ, бо, по-перше, був місцеблюстителем, по-друге, мав підтримку з боку Ради у справах релігій, а вона керувалась Президією ЦК. Вони робили ставку на мене, але я пішов на один крок: підписав звернення до Горбачова разом із членам синоду, щоб усунули голову Ради у справах релігій (на той момент Костянтин Харчев, - «Главком»). Він почав втручатися у церковні справи і через укази патріарха Пимена звільняв членів синоду. Коли ми написали Горбачову листа, Харчев мене викликав і запитав, чому я зробив це, адже він докладав усіх зусиль, щоб поставити мене патріархом. Я пояснив: він порушував церковні канони, а я стояв на позиції їхнього збереження. У той же час альтернативним кандидатом у патріархи від КДБ був Алексій, і він випередив мене.\n«Київський патріархат був маленьким, незначним. Ми думали, що він не довго проіснує»\nВибрати шлях, якою дорогою мені особисто йти, було складно. Але не менш складно було тоді, коли Україна проголосила незалежність, а я вже тоді був Предстоятелем Української православної церкви. На той час я був місцеблюстителем московського патріаршого престолу, але патріархом не став. Вирішив, що Україна повинна мати свою незалежну церкву. Тоді мене і позбавили єпископського сану. Саме тоді переді мною знову постало питання, що робити далі. Пам’ятаю, перебував в лікарні у Феофанії, лежав на ліжку і роздумував, що робити у цьому безвихідному становищі. Розмірковував і вирішив об’єднуватися з автокефальною церквою, яка з дозволу Москви вже існувала в Україні. Тільки-но я подумав про це, як мені подзвонили зі служби внутрішньої політики Адміністрації президента Кравчука. За півгодини до мене приїхали представники президента, запропонували об’єднатися з автокефальною церквою. Вони ж не знали, що я вже вирішив це зробити. Я і в цьому побачив голос Божий. Господь показав, що треба йти дорогою української незалежної церкви. Оскільки це була воля Божа, я, не вагаючись, твердо вірив і до цього часу вірю, що це є вірний шлях. Коли ми об’єдналися з автокефальною церквою, створили Київський патріархат, він був маленьким, незначним. Ми думали, що він не довго проіснує».\nТреба відзначити, по-перше, першого президента Кравчука, бо якби він у Біловезькій пущі не підписав угоду про створення СНД і розпад Радянського Союзу, то сьогодні не було б Української держави. Заслуга Кравчука дуже велика, тому що він юридично проголосив державу незалежною, і тепер Росія не має до нас стосунку.\nПатріарх Філарет. Свято Водохреща, 19 січня 2018 року (фото: Станіслав Груздєв, Главком)\n«Кожна влада від Бога»\n«Кожна влада від Бога. Але треба розуміти, що це значить. Буває влада по волі Божій – добра влада, яка служить народу. А буває влада по попущенню Божому - вона зла… Якщо говорити конкретно про нашу владу… Люди обирали її. Бог дав кожному свободу, можливість обирати. Влада залежить від людей, від відповідальності кожного...», – говорив патріарх Філарет в інтерв’ю «Главкому» у 2012-му, коли керував ще Віктор Янукович.\n«Про чесні вибори»\n«Вибори повинні бути чесними. В чому полягає чесність? З одного боку, в тому, що влада не повинна застосовувати адміністративний ресурс. З іншого, самі ж виборці повинні віддавати свій голос відповідально, не за гроші, не за гречку і не якісь обіцянки. А розумно підходити і до кожної партії, і до кожного кандидата у депутати».\nЯкби Бог не давав мені здоров’я і сили, я б стільки не працював, бо у моєму віці вже ніхто не працює. Одні мої побратими вже давно померли, а інші вже на пенсії. За своїм здоров’ям я слідкую: не переїдаю, бо це призводить до хвороб, проходжу обстеження, і коли знаходять хвороби, то я лікуюся. Ось, наприклад, з кардіостимулятором живу вже 15 років (розмова записувалась у квітні 2016 року, - «Главком»). Його поставили в інституті Амосова. Також не ношу окуляри, бо мені зробили операцію і поставили кришталики. Поставили стенти на судини там, де вони звужені. Вважаю, це теж від Бога.\nРозкажу таку історію. Був один дуже віруючий чоловік, який покладав всю надію на Бога. Він захворів, і до нього прийшов лікар. Але чоловік сказав, що йому не треба лікар, його зцілить Бог. Лікар пішов. Чоловікові стало гірше. Лікар прийшов вдруге, чоловік і цього разу прогнав його. А потім хвороба розрослась, чоловік почав помирати і звернувся до Всевишнього: «Господи, я ж так у тебе вірив і покладав на тебе надію, а тим не допоміг!». А Господь відповідає тому чоловікові: «Я ж посилав до тебе лікаря, а ти його прогнав». З цього роблю висновок: Бог допомагає через лікарів, і їх не треба ігнорувати. Їх посилає Господь. Тому я і живу.\nБуваю на концертах чи ефірах, коли запрошують. Але тепер не слухаю ні радіо, ні телебачення. Цей час я присвячую перекладам. За 20 років я переклав усі богослужбові книги – це більше 20 томів, переклав Біблію. До п’ятдесятиліття мого перебування на Київській кафедрі ми закінчуємо весь комплект творінь Святих Отців – це більше ста грубих томів. Якби я дивився телебачення, цього не було б, часу не вистачило б.\nФіларет (в миру: Михайло Антонович Денисенко - народився 23 січня 1929, с. Благодатне, Амвросіївський район, Сталінського округу, Українська РСР, СРСР) — український православний церковний діяч, архієрей. Третій предстоятель Української православної церкви Київського патріархату (УПЦ КП), патріарх Київський і всієї Руси-України (з 1995 до 2019 року).\nНародився у Благодатному, Донецька область, УРСР. Випускник Московської духовної семінарії Російської православної церкви. 1950 року прийняв чернецтво. Єпископ Лузький (1962), Віденський і Австрійський (1962–1964), Дмитрівський (1964–1966); митрополит Київський і Галицький, екзарх України Російської православної церкви (1966–1990).\nПісля смерті московського патріарха Пимена в 1990 році став місцеблюстителем московського патріаршого престолу. Був одним із кандидатів на патріарший престол, але вибори програв. Ініціював створення Української православної церкви у складі Московського патріархату (УПЦ (МП)), став її першим митрополитом (1990–1992).\nВнаслідок здобуття Україною незалежності 1991 року виступив поборником української церковної самостійності. 1992 року створив незалежну від Москви Українську православну церкву Київського патріархату, за що російські ієрархи відлучили його від церкви й піддали анафемі (1997). Працював заступником київського патріарха (1992–1995).\nПісля смерті предстоятеля Володимира очолив Київський патріархат. Брав активну участь у створенні Православної церкви України. 18 квітня 2018 року разом з предстоятелем УАПЦ Макарієм та очільником УПЦ МП Онуфрієм зустрівся з Петром Порошенком та офіційно передав підписи 40 архієреїв Київського патріархату, які разом із листом-зверненням глави держави були направлені до Вселенського патріарха з проханням автокефалії для України. 11 жовтня 2018 року синод Вселенського патріархату зняв з Філарета анафему, накладену у 1997-му. Виступає за міжцерковний діалог в Україні.\nФіларет церква телебачення США вибори війна гроші радіо школа РПЦ Російська православна церква в Україні Українська православна церква паспорт незалежність релігія православна церква КДБ МДБ Україна СРСР село


21% суддів першої інстанції у Тернопільській області є недоброчесними 21% суддів першої інстанції у Тернопільській області є недоброчесними - Тижневик "Номер один"\n21% суддів першої інстанції у Тернопільській області є недоброчесними\nОпубліковано: 19 Березня о 11:44\nТакі результати аналізу кампанії «Чесно. Фільтруй суд!», презентованого 12 березня в Тернополі. За даними «Чесно», ці судді порушили щонайменше один критерій доброчесності, тобто виносили сумнівні рішення, мають непрозорі статки, причетні до корупції або кримінальних проваджень, порушень прав людини або ж порушували професійну етику. Всього аналітики кампанії проаналізували 92 судді першої інстанції Тернопільської області, 23 з яких не відповідають критеріям доброчесності згідно з методологією руху.\n– Одним з наших завдань стало очищення судової системи від недоброчесних суддів. Ми створили базу профайлів, вона наповнюється поступово. В Україні зараз понад 5,5 тисячі суддів, а профайлів у базі поки що 3666. Аналіз здійснювали за нашою методологією і за п’ятьма критеріями. Це непричетність до корупції і кримінальних правопорушень, прозорість статків, непричетність до порушень норм професійної етики, до ухвалення сумнівних рішень, а також до порушень прав людини. Всю інформацію ми беремо з відкритих джерел – це відкриті реєстри, звіти міжнародних правозахисних організацій та українських правозахисних організацій, а також рішення органів державної влади і звіти журналістських розслідувань, – розповіла координатор проєкту Людмила Слива.\nУ профайлах суддів є інформація про біографію судді, майнові декларації, родинні зв’язки, декларації доброчесності, офіційні документи, оцінка доброчесності за методологією руху «Чесно», додаткова інформація про професійну діяльність і резонансні справи, публікації про суддю у ЗМІ.\nНайбільше судді Тернопільської області порушили критерій прозорості статків – 18 осіб. Як зазначила Людмила Слива, найпоширенішими серед порушень, що були виявлені в ході аналізу, стали значні розбіжності між майновими деклараціями суддів, відсутність у деклараціях нерухомості, де можна проживати.\nЧотири судді Тернопільщини порушили критерій непричетності до ухвалення сумнівних рішень. Найбільше їх у Тернопільському окружному адміністративному суді – три особи. Судді Ольга Чепенюк, Уляна Мірінович та Андрій Жук, що були причетні до ухвалення рішень, які обмежували право громадян на мирні зібрання, в тому числі й під час Революції гідності.\nЩе двоє служителів Феміди причетні до порушень норм професійної етики. Зокрема, мова йде про суддю Тернопільського окружного адміністративного суду Андрія Осташа та суддю Господарського суду Тернопільської області Сергія Стопника. Обидва вони були визнані судами першої інстанції винними у керуванні авто в стані алкогольного сп’яніння.


Показники і методи вимірювання продуктивності праці - Экономика\nОбразовательная библиотека » Экономика » Показники і методи вимірювання продуктивності праці\n' Таким чином, продуктивність праці - це ознака її ефективності, результативності, що характеризується співвідношенням обсягу продукції, робіт чи послуг, з одного боку, та кількістю праці, витраченої на виробництво цього обсягу, з іншого. Залежно від прямого чи оберненого співвідношення цих величин ми маємо два показники рівня продуктивності праці: виробіток і трудомісткість.\nВиробіток - це прямий ознака рівня продуктивності праці, що визначається кількістю продукції (робіт, послуг), виробленою одним працівником за одиницю робочого часу і розраховується за формулою\nКоли обсяг продукції вимірюється натуральними показниками (в штуках, тоннах, метрах тощо), то і відповідні показники продуктивності праці називаються натуральними. Наприклад, цукровий завод, на якому працюють 50 осіб, виготовив за рік 1600 т цукру. Виробіток на цьому заводі буде 1600 : 50 = 32 т цукру за рік в розрахунку на одного працюючого. Натуральні показники точні, дуже наочні й показові, проте вони мають суттєвий недолік: неможливість застосування до різнорідної продукції. Коли підприємство випускає кілька видів схожої продукції, обсяг випуску дозволяється виразити в умовно-натуральних показниках, що приводять різну продукцію до одного виміру (наприклад, різні види палива перераховуються в умовне паливо з теплотворною здатністю 7000 ккал/кг). Проте застосування цих показників теж дуже обмежене.\nСлід зазначити, що в ринковій економіці значення натуральних показників значно зменшується, оскільки домінуючу роль в усіх аспектах економічного життя відіграють вартісні показники. Вартісними називаємо показники виробітку, в яких обсяг продукції вимірюється грошовими одиницями. Дані показники найуніверсальніші, вони дозволяють порівнювати продуктивність праці при виробництві принципово різних благ. Коли за обсяг продукції взяти вартісний ознака чистої реалізованої продукції, то буде враховано і зростання якості продукції та її необхідність на ринку. Єдиним недоліком вартісних показників є те, що необґрунтоване завищення ціни продукції монополістами призводить до фіктивного зростання продуктивності їхньої праці, проте це вже проблема не економіки праці, а антимонопольного регулювання.\nДля оцінки рівня виробітку на окремих робочих місцях при виробництві різноманітної незавершеної продукції використовуються також трудові показники, в яких для характеристики обсягу виробництва застосовуються норми трудових витрат у нормо-годинах. Однак дані показники мають дуже вузьку сферу застосування, оскільки вимагають суворої наукової обґрунтованості використовуваних норм.\nВитрати праці при розрахунках її продуктивності можуть вимірюватися відпрацьованими людино-годинами, людино-днями і середньосписковою чисельністю персоналу. Однак всі дані показники вимірюють лише кількість праці, нівелюючи її якість. Іншими словами, в таких розрахунках робоча сила найкваліфікованіших конструкторів чи управлінців додається до робочої сили охоронців та прибиральників. І знову універсальним показником кількості витраченої праці може бути вартість витрат на утримання персоналу.\nТрудомісткість - це обернений ознака рівня продуктивності праці, що характеризується кількістю робочого часу, витраченого на виробництво одиниці продукції (робіт, послуг) і розраховується за формулою\nТрудомісткість обслуговування визначається витратами праці допоміжних робітників, що зайняті обслуговуванням виробництва.\nВиробнича трудомісткість складається з технологічної трудомісткості та трудомісткості обслуговування, тобто показує витрати праці основних і допоміжних робітників на виконання одиниці роботи.\nПовна трудомісткість продукції відображає всі витрати праці на виготовлення одиниці кожного виробу. Вона визначається за формулою


Enetri - firefox\nІнтернет → Два дрібних скрипти для Greasemonkey\nБачу, що нагально треба щось написати, тож за браком чогось більш цікавого вирішила поділитися парою дрібниць для Greasemonkey. Вони занадто вузького вжитку, щоб викладати їх кудись на userscripts, але можуть бути зручними.\nЯ їх використовую в Фаєрфоксі, але нічого FF-специфічного в них нема, тож мають працювати і в Хромі.\nFirefox → Вийшов Firefox 5.\nWebGL, Апаратне прискорення, покращена миттєва ідентифікація сайтів, IndexedDB, WebM та HD-відео та багато іншого.\nНу, а найбільше порадувала повна українізація :)\nтехнології, firefox, firefox 5, mozilla\nТехнології → FireFox. Маніакальна оптимізація інтерфейсу\nСьогодні я хочу розповісти про оптимізацію віконця прекрасного браузера на ім’я Firefox.\nНаперед кажу, буде подано декілька рецептів, різного рівня радикальності, їх можна комбінувати, і думаю кожен знайде щось для себе.\nЗробити інтерфейс більш зручним в користуванні\nЗбільшити робочу область програми\nОтож, битва за пікселі починається!\nтехнології, інтернет, браузери, firefox, оптимізація, інтерфейс, аддони\nРізне → Firefox 3.5.3\nВийшли оновлення безпеки Firefox 3.5.3 й 3.0.14\nРекомендується оновити старі версії\nТепер буде перевірятись версія плагіна Adobe Flash, якщо його версія застаріла виводиться повідомлення із проханням оновити на нову версію.\nрізне, браузери, firefox\nТехнології → Firebug - потужний плагін для FireFox\n(дивно, що про цю гарну штуку ніхто ще не написав)\nтехнології, firebug, firefox, плагін


Уряд хоче шоб регіони боролися між собою за інвестиції\nГоловна > #KиївГрад > Уряд хоче шоб регіони боролися між собою за інвестиції\nМоніторинг та рейтингова оцінка роботи місцевих державних адміністрації стимулюватимуть регіони конкурувати між собою за інвестиції.\nПро це сказав Віце-прем’єр-міністр — міністр регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Геннадій Зубко, представляючи перше рейтингове оцінювання соціально-економічного розвитку регіонів під час засідання Уряду.\n«Від того, наскільки ефективно формується бюджет та використовуються кошти, залежить і розвиток областей. У цьому році, за даними останніх 9 місяців, місцеве самоврядування збільшило свої бюджети на 43%. Це кошти платників податків, і вони хочуть бачити їх ефективне використання на реалізацію проектів розвитку інфраструктури, будівництва та реконструкції соціальних об’єктів тощо», - зауважив Геннадій Зубко.


Тлумачення сну - Домашні - Dream Book\nСонник » Д » Домашні\nТлумачення сну «Домашні»\nДомашніх уві сні цілувати - є знак хороший, який обіцяє приємну звістку.\nБачити у сні домашніх тварин - передвіщає дружні або любовні зв'язки. Білі домашні тварини - означають сердечну радість, побачення з друзями;\nЧорні — наживете собі ворогів;\nНезвичайного виду — до тривогам і хвилюванням.\nПестити домашніх тварин - до придбання власного будинку.\nБачити розлючених - усунути перешкоди на своєму шляху. Пасуться домашні тварини - мати вірних друзів, що біжать - ваша кар'єра під загрозою, худі та облізлі - до зміни роботи, вгодовані й доглянуті - знайдете щастя із супутником життя.\nЧути в сні ревіння домашніх тварин - наяву отримати погані звістки. Вереск свиней - засмучення через чиюсь смерть або недостатньо оцінена робота, виконана вами на «відмінно». Бекання або мукання - на вас можуть звалитися нові малоприємні обов'язки і турботи.\nБачити домашніх тварин на бойні - означає, що ваш коханий буде швидше побоюватися вас, ніж любити.\nПобачені уві сні домашні птахи - говорять про те, що звичка смітити грошима в кінці кінців змусить вас вважати їх, і лише тоді ви помітите, що ваші доходи збільшуються.\nДля молодої дівчини ганятися уві сні за свійськими птахами - означає, що через невміння організувати свій час вона не встигає нічого толком зробити.\nГодувати свійських птахів у сні - передвіщає в реальному житті шум і суперечки в будинку. Купувати цю живність - до того, що ваше благополуччя зросте. Зарізати якусь із них - значить, наяву позбутися від докучливих особ.\nБачити у сні виводок якийсь домашньої - птахи віщує виснажливі клопоти.\nЦілуватися з ними - зміна в справах.


Китай заблокував доступ до You Tube | Новини на Gazeta.ua\nКитай заблокував доступ до You Tube\nНеділя, 16 березня 2008 18:04\nВлада Китаю заблокувала доступ до популярного інтернет-сайту відеообміну YouTube.com на своїй території після появи там десятків відеороликів з маніфестаціями в історичній столиці Тібету Лхасі, повідомляє Associated Press.\nВ Тібетському автономному районі Китаю протягом тижня вирують заворушення. З понеділка ченці буддистів проводять маніфестації з нагоди 49-ї річниці повстання в Лхасі, яке закінчилося вигнанням духовного лідера Тібету - далай-лами.\nОфіційно влада повідомила, що десятеро людей згоріли, але керівнику Тібету, які перебувають у вигнанні на території Індії, в неділю поінформували, що в зіткненнях на заході Китаю загинули 80 людей, ще 72 одержали поранення.\nКитайський уряд заохочує інтернет з метою освіти і бізнесу, але вдається до он-лайнового фільтрування матеріалів небажаних з тих чи інших причин. Іноземні новинні сайти або сайти правозахисних груп регулярно блокуються, щойно там з`являються дражливі для КНР повідомлення. Місцеві провайдери зобов`язані відстежувати контент і вдаватися до цензури в зазначених випадках.\nУ Китаї, за даними уряду, 210 мільйонів користувачів інтернету, очікується, що за короткий час китайці випередять США і стануть найчисленнішими веб-серферами.\nЗараз ви читаєте новину «Китай заблокував доступ до You Tube». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


Пожежа у Вікторії - директор Петрос Саркісян залишається в СІЗО » Слово і Діло\n11 жовтня 2018, 23:26\nКолишнього директора оздоровчо-спортивного табору Вікторія Петроса Саркісяна залишили під вартою ще на два місяці.\nЯк пише «Слово і Діло», відповідне рішення виніс Київський райсуд Одеси в четвер, 11 жовтня, повідомляє телеканал Репортер.\nНа сьогоднішньому засіданні у справі про пожежу в дитячому таборі Вікторія допитали трьох свідків. Наступне засідання відбудеться 17 жовтня - на ньому також збираються допитувати свідків.\nЯк повідомлялося, влітку Київський районний суд Одеси продовжив арешт колишньому директору дитячого табору Вікторія Петросу Саркисяну на два місяці.\nРаніше в рамках розслідування трагедії в дитячому таборі «Вікторія», яка сталася у вересні 2017 року, прокуратура оголосила про підозру директору підприємства, яке було підрядником при реконструкції в таборі.\nНагадаємо, в ніч на 16 вересня 2017 року одеському таборі Вікторія сталася масштабна пожежа. Загинули троє дітей. 30 листопада директор табору Петрос Саркісян був заарештований без права застави.


Розроблений у Японії препарат від грипу виявився ефективним у лікуванні коронавірусу, – The Guardian - Главком\nРозроблений у Японії препарат від грипу виявився ефективним у лікуванні коронавірусу, – The Guardian\nПрепарат від грипу виявився ефективним у лікування коронавірусу\nПацієнти, яким давали «Фавіпіравір», одужували від коронавірусу протягом чотирьох днів\nРечник китайського міністерства науки та технологій Чжан Сіньмінь заявив, що препарат, який Японія використовує для лікування нових штамів грипу, виявився ефективним у пацієнтів з коронавірусом.\nПро це повідомляє The Guardian з посиланням на японські ЗМІ в середу.\nЗокрема, Чжан Сіньмінь сказав, що препарат «Фавіпіравір», розроблений дочірньою компанією Fujifilm, дав обнадійливі результати під час клінічних випробувань в Ухані та Шеньчжені. У дослідженні взяли участь 340 пацієнтів.\nЗазначають, що пацієнти, яким давали ліки в Шеньчжені, одужували від коронавірусу протягом чотирьох днів після того, як їхні тести показали позитивний результат. Натомість, ті, які не приймали цей препарат, одужували від корона вірусу за 11 днів.\nОкрім того, у 91% пацієнтів, які приймали фавіпіравір, рентген підтвердив поліпшення стану легенів.\nЛікарі в Японії використовують один і той самий препарат під час клінічних досліджень на пацієнтах з коронавірусом з легкими або помірними симптомами, сподіваючись, що це допоможе запобігти розмноженню вірусу.\nПроте в міністерстві охорони здоров’я Японії припустили, що у людей зі складними симтомами препарат не такий ефективний.\nПрепарат також відомий як «Авіган». «Ми дали «Авіган» від 70 до 80 особам, але, схоже, він не працює так добре, коли вірус вже розмножився», – пише видання Mainichi Shimbun.\nТак самі обмеження були виявлені в дослідженнях за участю пацієнтів, які страждають на коронавірус, з використанням комбінації антиретровірусних препаратів лопінавір і ритонавір.\nУ 2016 році уряд Японії надав фавіпіравір для екстреної допомоги у боротьбі зі спалахом вірусу Ебола у Гвінеї.\nВидання пише, що фавіпіравір повинен бути схвалений урядом для повномасштабного застосування на пацієнтах з Covid-19, бо спочатку він був призначений для лікування грипу.\nНагадаємо, нідерландські вчені вперше виявили антитіло, яке блокує інфекцію, викликану коронавірусом COVID-19.\nУ США 17 березня першим чотирьом волонтерам ввели вакцину від коронавірусу Covid-19, розроблену в рекордно короткий термін.\nТеги: здоров'я Японія медицина Китай ліки коронавірус


Помилки при ремонті квартир\nДуже важливо при початку ремонту не допустити серйозних помилок, які можуть повлекті за собою великі проблеми і рішення їх потребують немалих грошей.\nКожен новий будинок або квартира має свою систему опалення, яка в основному прихована від ваших очей в підлозі або ж в стіні. Більшість забудовників і приватних бригад, що будують даний об'єкт, при здачі видають план розташування таких труб, щоб в подальшому виключити їх пошкодження під час ремонтних робіт. Але в нинішній час, як показує практика, не варто довіряти даним планам, так як вони не завжди відповідають дійсності. При укладанні труби будівельники керуються міркуваннями як би заощадити, ніж зробити все правильно. В результаті під час свердління отворів в підлозі або стіні, Ви можете зачепити трубу і затопити своїх сусідів. Якщо швидко не усунути цю проблему, тоді Вам в копієчку обійдеться новий ремонт сусідам.\nМожна з легкістю убезпечити себе від даних проблем, скориставшись послугою тепловізійного обстеження від компанії Будпрокат. Пошук труб здійснюється за допомогою сучасного тепловізора, який реагує на тепловий слід труби опалення і з високою точністю може визначити її місце розташування. Крім труб опалення тепловізор стане в нагоді і в пошуку системи теплої підлоги. Найчастіше вже при готовому ремонті ставиться завдання виконати монтажні отвори в підлозі, але при цьому в даному місці встановлений тепла підлога, цілісність якого при будь-яких обставин не можна порушувати. Тепловізор з високою точністю визначить розташування труб і покаже місця, в яких можна пробивати отвори.\nТакож з системою опалення можуть бути і інші проблеми, не пов'язані зі свердлінням отворів в підлозі або стіні. За правилами установки систем опалення, вона повинна пропрацювати в звичайному режимі не менше 2-х днів, для виключення витоків в місцях поганої пайки, або ж бракованих сполучних елементів, тільки після цього штроби з трубами заливаються бетоном. Але будівельники це не завжди роблять, здають об'єкт без будь-якої перевірки. В результаті є ймовірність того, що з'являться приховані витоку, які спричинять за собою безліч проблем. Послуга тепловізорного обстеження допоможе Вам знайти можливі точки прихованих витоків, тим самим виключається демонтаж труб по всій площі квартири або будинку.\nНе варто ризикувати, перестрахуйтеся і будьте впевнені в своїх діях, ніж потім переробляти ремонт собі і своїм сусідам.\nдетектори проводки оренда\nколінчастий підйомник прокат\nЦены в Будпрокат\nЧто такое секционная виброрейка


Чехія: журналісти та школи разом навчають медіаграмотності | Європейська обсерваторія журналістики – EJO |\nМедіаосвіта є частиною шкільної програми у Чеській Республіці\nЧеські журналісти вважають, що медіаосвіта стає все більш важливою в епоху фейкових новин. У нещодавньому опитуванні одинадцяти журналістів із десяти ньюзрумів усі погодилися, що ЗМІ повинні брати участь у навчанні аудиторій. Наприклад, журналісти можуть пояснювати, як визначити, чи надійним є джерело інформації.\nМедіаосвіта вже є частиною шкільної програми в країні. Багато журналістів працюють зі школами, аби розвинути розуміння учнями процесу новин: демонструють, як створюється контент і наскільки він може бути вразливим до маніпуляцій.\n«Ми працювали над проектами, спрямованими на виявлення фальшивих новин, — сказав Мартін Ясмінський (Martin Jašminský), генеральний редактор щоденної газети Hospodářské noviny. — Ми також організовуємо експертні конференції та публічні дебати. Крім того, пропонуємо екскурсії до нашого інформаційного центру для шкіл та широкої публіки задля глибшого розуміння журналістської професії».\nІнші журналісти розповіли про свою залученість до медіаосвіти через проведення дискусій та лекцій у школах, відвідування учнями ньюзрумів або ж через проекти неурядових організацій (NGOs).\nЖурналісти згадали низку причин свого залучення до процесу медіаосвіти:\nДеякі вважають, що медіаграмотність є частиною широкої базової освіти та необхідною умовою для розуміння сучасного суспільства.\nІнші стверджують, що журналістика виграє від активного просування медіаграмотності, особливо з метою посилення довіри до ЗМІ. «Я роблю усе можливе, щоби створювати матеріали, які могли би стати справді гарним та збалансованим джерелом інформації», — сказала Вероніка Седлачкова (Veronika Sedláčková) із Чеського радіо.\nЩе однією мотивацією для журналістів брати участь в освітніх програмах є їхнє переконання, що медіаграмотність — це передумова захисту демократії у Чеській Республіці.\nДеякі журналісти згадували також прагматичні причини. Медіаосвіта могла б допомогти зміцнити бренд новинної організації або ж збільшити кількість читачів та глядачів.\nМедіаосвіта в школах\nУ Чеській Республіці медіаосвіта є частиною навчальної програми у початковій та середній школах. Хоча чеські ЗМІ і не зобов’язані підтримувати зусилля, спрямовані на покращення медіаграмотності, низка новинних медіа активно залучені. Щомісячна культурна газета Literární noviny пропонує спеціальний дводенний курс для вчителів під назвою «Média a my» («Медіа і ми»). Він був акредитований Міністерством освіти, молоді та спорту та надає базовий огляд засобів масової інформації. Національне інформаційне агентство ČTK також пропонує Академію новин («Akademie ČTK»), яка є відкритою для громадськості. Компанія, що володіє інтернет-пошуковиком Seznam.cz, зосереджується на безпеці в інтернеті як на частині свого проекту Seznamsebezpecne.cz, випускаючи навчальні відеоролики та проводячи дискусії з учнями.\nТелерадіомовники повинні звітувати про зусилля у медіаосвіті\nНа відміну від друкованих видань та інтернет-ЗМІ, для теле- та радіомовників законодавчо передбачене щорічне звітування національному регуляторному органові (Раді телебачення та радіомовлення) про те, як вони підтримують медіаосвіту. Раніше повідомлялося, що тільки меншість мовників вказала медіаграмотність частиною своїх програм. Тим не менш, суспільна телекомпанія «Чеське телебачення» нещодавно випустила три телевізійні програми для дітей та молоді. «Підтримка медіаграмотності є важливим пріоритетом для Чеського телебачення», — заявила його представниця Альжбета Плівова (Alžběta Plívová).\nРоль суспільного мовника\nСуспільне мовлення також організовує курси для вчителів, регулярні семінари для телевізійних команд шкіл, а також тренінги для працівників НУО з акцентом на медіа і медіакомунікаціях. Другий державний телерадіомовник, Чеське радіо, також покриває деякі питання, але поки що не існує спеціалізованої програми, яка фокусується на медіа. «Чеське радіо повинне мати регулярну програму про засоби масової інформації та їх функціонування, — сказав Мартін Громан (Martin Groman), головний редактор Чеського радіо-2. – Це має бути довгостроковий проект. На жаль, зараз він не на порядку денному».\nВизначення медіаграмотності та медіаосвіти\nУ рамках дослідження медіаосвіту розуміють як спосіб отримання базового рівня медіаграмотності. Це набір знань та навичок.\nЗнання: охоплює історію засобів масової інформації, її поточну функцію, роль у суспільстві, принципи виробництва медіа тощо.\nНавички: включає в себе розуміння того, як створюється контент, аби краще зрозуміти його межі та можливості, а також, як він може бути вразливим до маніпуляцій.\nЖурналісти, які брали участь у цьому опитуванні, продемонстрували, що розуміють медіаграмотність як майстерність критичного мислення, аналізу та здатності розрізняти надійні та ненадійні джерела інформації.\nЗбір даних відбувався з 16 до 24 листопада 2017 року.\nРеспонденти: лідери ньюзрумів різних чеських ЗМІ. Оскільки радіо- та телемовники повинні повідомити Раді телебачення та радіомовлення про свою роботу, ми зосередилися головним чином на друкованих та інтернет-ЗМІ. Із 35 запрошених журналістів (із 24 редакцій) взяли участь 11 осіб (із 10 редакцій).\nЗалучені медіа: суспільні мовники – Чеське ТБ, Чеське Радіо, інтернет-видання Idnes.cz та Echo24.cz; таблоїд Blesk/Aha; тижневик Reportér; щоденна газета Hospodářské noviny; англомовна щоденна газета The Fleet Sheet; щомісячна газета про культуру Literární noviny; Echo24.cz.\nЗапитання: Чи вважаєте медіаграмотність важливою? Чому? Що повинна знати медіаграмотна людина і що вона може зробити? Чи повинні засоби масової інформації брати участь у медіаосвіті? Що ви (або ваш ньюзрум) робите для медіаосвіти? Яка ваша мотивація до цього? Які ваші плани на майбутнє у цій галузі?\nЗображення: Flickr, ліцензія CC, Kentucky Country Day\nПереклад з англійської мови статті Journalists and Schools Work Together to Teach Media Literacy\nTags: дослідження, медіаграмотність, медіаосвіта, Чехія\n» Етика та якість, Нещодавнє » Чехія: журналісти та школи разом навчають...


Більше, аніж подарунок від св. Миколая\nЧарівна ніч з 18 на 19 грудня щороку стає особливою для дітей і дорослих. Давно відомо, що святий угодник самотужки не дасть собі раду з таким обсягом робіт. І все ж ми добровільно беремо участь у цій грі, у цьому ритуалі обміну подарунками, огорненому таємничістю грудневої ночі. Адже це - ритуал, правда ж? Насамперед, непомітно довідатись, чого бажає дитина чи про що мріє кохана тобі людина, а потім, купивши, добре заховати подарунки (особливо) від дітей. І при тім не "спалитись" у розмові чи емоційно...\nЗазвичай починаємо готувати подарунки заздалегідь, аби нічого не забути і встигнути купити бажане чи знайти щось особливе за оголошеннями. Особливо ті подарунки, які готуємо своїм дітям чи іншим маленьким істотам.\n(Знаю, що подарунки на Миколая одержують навіть котики й песики - та найбільше із цього тішаться чомусь саме діти).\nТі, у кого є маленькі пронири, іноді мусять виявити максимум вигадливості й таланту, аби сховати подарунок так, щоб його ніхто не знайшов до 18 грудня! А декотрі діти ой як полюбляють робити рейди вдома, коли батьки на роботі! Щоправда, вони, знайшовши подарунки передчасно, також вдають, що нічого не сталося. Зате потім уже не так цікаво. Що ж - знаючи своїх нишпорок, доведеться переховувати подарунки або на роботі, або у родичів, або під трьома замками, а ключі тримати при собі. Бо нема на те ради!\nВажливим елементом чару є, звичайно, не подарунок, а очікування його. Та ще - вміння піклуватись про інших, прислухатись до побажань, смаків, сокровенних мрій. Це також бажання догодити тим, кого любиш і сказати, що саме ця людина тобі не байдужа, що вона заслужила на увагу, повагу і радість.\nАдже ми ділимось не лише подарунками, а радістю!\nВміння чекати - це дуже добрий виховний момент для найменших. Це вчить їх бути слухняними і послідовними у своїх бажаннях, плекати в них ту мить, коли очікування виправдовуються бажаним подарунком. І ще - чудова нагода помріяти. Адже ми, українці - мрійники і романтики! Інакше традиція подарунків не була б також важливою і поширеною в нашому суспільстві!\nОдержати подарунок від св. Миколая прагнуть усі. Навіть ті строгі дорослі, котрі на роботі - страшні начальники. Але ось ця мить, котра повертає їх у дитинство і дає їм на хвильку забути про те, що життя - це реальність, дисципліна і цифри у три стовпчики! Бо в житті навіть великого начальника повинно бути місце для гри і для дива. Тож будьмо уважнішими одні до одних і вірмо у диво!\nМіркувала Оксана Кришталева зі Львова\nОбряди і традиції, Свята та іменини, Актуальне


На Кіровоградщині спалах африканської чуми свиней — Агробізнес сьогодні\n/ Агроновини / Четвер, 02 грудня 2021 15:52\nЗазначається, що для встановлення причини загибелі було відібрано біологічний матеріал для лабораторного дослідження. Відповідно до вимог чинної інструкції труп тварини було спалено, місце спалення продезінфіковано.\nЗгідно з результатами досліджень Кіровоградської регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби було встановлено діагноз африканська чума свиней.\nПовідомляється, що, станом на 29 листопада 2021 року, в господарстві Веселокутського ПНІ утримувалося 28 голів свиней. Наразі проводяться заходи з локалізації та недопущення поширення інфекції. Зокрема заборонено вивезення, перегруповування та забій тварин, а також обмежено доступ стороннього транспорту та людей до господарства.\nУ навколишніх населених пунктах – зонах захисту та спостереження – проводиться робота по уточненню свинопоголів’я. Сигнальних повідомлень про випадки підозри на захворювання свиней не надходило.\n«Подальший план дій з ліквідації АЧС затверджений рішенням державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Новоукраїнській райдержадміністрації. Ситуація перебуває на контролі Держпродспоживслужби», – йдеться у повідомленні.\nНагадаємо, що статус АЧС-позитивної країни ускладнює відкриття нових ринків для української свинини.