Etänä yhdessä – viestintää ja kokoontumisia – Kirjala\nikankaan 30.3.2022 13.4.2022 Yleinen\nNämä artikkelit ovat syntyneet spontaaneina reaktioina vuodesta 2020 lähtien yleistyneisiin etäkokouksiin ja etäkoulutukseen, pontimena covid-19-pandemia ja kokoontumisrajoitukset. Samoihin aikoihin tietoverkkoihin kehitettiin lisää tekoälypohjaisia toimintoja ja verkkosivujen saavutettavuutta parannettiin.\nVerkko-opetukseen ei ole olemassa kiveen hakattuja oikeita tapoja. Osallisuus, vuorovaikutteisuus ja yhteisöllisyys pyrkivät kuitenkin ihmisten välisessä toiminnassa aina pinnalle; yhteyden etsiminen muihin on kaikkia maailmankatsomuksia yhdistävä piirre.\nArtikkelissa erottuu kolme teemaa: verkkokoulutuksen tai videokokouksen järjestelyt, vapaamuotoiset verkkotapaamiset ja organisaatioiden verkkoviestintä. Toimijoiden puolesta niissä liikutaan yksilötasolta yhteisötasolle, tekniikkaa kevyesti sivuten. Samat tekstit on julkaistu Kirjalan sivuilla aikajärjestyksessä kirja-arvioiden lomassa, tähän ne on järjestetty teemoittain.\nKiitän Suomen tietokirjailjat ry:tä sen hankkeelle osoittamasta tuesta.\nKuva: Michelangelo, Public domain, via Wikimedia Commons, excerpt.\n1. Verkkokoulutus, videokokous\n11. ”Olipa hyvä verkkokoulutus!”\nOsallistujan itseohjautuvuuteen ja motivaatioon perustuvan verkkokoulutuksen malli.\n12. Webinaarin ja videokokouksen järjestelyt\nWebinaarin ja videokokouksen mallintaminen, metaforat.\n13. Onnistunut videokokous\nVideokokouksen malli, puheenjohtajan, osallistujan ja teknisen assistentin näkökulma.\n2. Uudenlaista yhteisöllisyyttä\n21. Virtuaalikahvit ruudun ääressä.\nSosiaalinen järjestörupattelu videokokoustekniikalla, osallistujan näkökulma.\n22. Kruunupään varjossa – enteriläisten koronakevät 2020\nEristyneisyyden selättäminen tieto- ja viestintätekniikan keinoin. Julkaisupaikka Ikinörtti-blogi, ENTER ry, Helsinki.\n23. Verkkokeskustelun verevät vuosikymmenet\nSuominen Jaakko, Saarikoski Petri & Vaahensalo Elina. 2019. Digitaalisia kohtaamisia. Verkkokeskustelut BBS-purkeista sosiaaliseen mediaan. Helsinki: Gaudeamus. 323 s. <https://kirjala.wordpress.com/2020/01/19/verkkokeskustelun-verevat-vuosikymmenet/>\n3. Organisaatioiden verkkoviestintä\n31. Järjestöt digiturbulenssissa: modernisteja ja konservatiiveja\nMitä sopeutuminen kokoontumisrajoituksiin vaatii pieniltä järjestöiltä?\n32. Botin mustelmat\nTekoälypohjainen palvelurobotti asiakkaan näkökulmasta vuonna 2022.\n33. Saavutettavuus: 12 ikkunaa\nVerkkosivujen saavutettavuuden operationalisointi ja mallinnus.\n34. Chat 2.0 palvelualalla: ratkaisija, auttaja, suodattaja\nAloittelevat palvelurobotit kaupan asialla.\nEdellinen Järjestöt digiturbulenssissa: modernisteja ja konservatiiveja\nSeuraava Ratikoista lapsille


Muusikoiden.net - Keskustelu - Pettymykset hyllykitaroihin\nAihe: Pettymykset hyllykitaroihin\nKerätääs tähän keskusteluun asioita ja ominaisuuksia, mitä toivoisi löytyvän kitaravalmistajien soitinliikkeissä myitävistä ns. hyllymalleista. Lisäksi muita pettymyksiä hyllymallin kitaroissa.\n-Liian vähän eebenpuuotelautaisia sähkiksiä ja jos onkin eebenotelauta niin se on pilattu otelautamerkeillä. Otelautamerkittömien kitaroiden puuttuminen aiheuttaa närkästystä.\n-Mikitettyjen akustisten kitaroiden mikkinamikka syö soundin julmalla tavalla, vain harvalla merkillä rakennettu siten, että vain säätönupit tulevat rungosta läpi (näin huomattavasti parempi soundi)\nJatkakaa arvon herrasmiehet\nEt oo vittu tosissas!\nEebeniä on aika vaikea löytää hyvää nykyisin, kertovat. Jos väri on kohdallaan niin vääntyy sitten ihan muodottomaksi kun on laudan malliin tehtailtu. Ja hyvä puu maksaa sitten liikaa sarjatuotantoon.\nballfish: Eebeniä on aika vaikea löytää hyvää nykyisin, kertovat. Jos väri on kohdallaan niin vääntyy sitten ihan muodottomaksi kun on laudan malliin tehtailtu. Ja hyvä puu maksaa sitten liikaa sarjatuotantoon.\nEn tiedä mitä puuta tuo otelautaeben on. Aito ydin ebenpuu ei öljyisenä sovellu kitarassa kuin tallaan ja satulaan. Sitähän on käytetty, ainakin sota-aluksissa mm. potkuriakselin itsevoiteleviksi laakereiksi, ollen tässä ylivoimainen esim. pronssiin verraten. Aika haasteellinen materiaali liimattavaksi.\nSipasama: Kerätääs tähän keskusteluun asioita ja ominaisuuksia, mitä toivoisi löytyvän kitaravalmistajien soitinliikkeissä myitävistä ns. hyllymalleista. Lisäksi muita pettymyksiä hyllymallin kitaroissa.\nEben ei ole ehkä muutenkaan kaikkein suotuisin otelautamateriaali tänne maailmankolkkaan. Ja ainahan sen kitaran voi teettää jos ei millään meinaa sopivaa löytyä.\nAinoa mieleeni tuleva pettymys on kyllä persoonattomuus. Perinteisiä (gibsonin ja fenderin) muotoja monilla suurimmilla merkeillä, ja samat burstit, mustat ja valkoiset värityksinä.\nMuutamat valmistajat, kuten Ibanez tekevät muiden malliensa ohella myös melko persoonallisen muotoisia ja värisiä kitaroita. Tahtoisin kuitenkin lisää uusia värejä, muotoilua ja persoonallisia ideoita. Se piristäisi kivasti kauppojen hyllyjä ja laajentaisi valinnanvaraa.\nMöö. Koti on mun stage.\nOld Joe: En tiedä mitä puuta tuo otelautaeben on. Aito ydin ebenpuu ei öljyisenä sovellu kitarassa kuin tallaan ja satulaan. Sitähän on käytetty, ainakin sota-aluksissa mm. potkuriakselin itsevoiteleviksi laakereiksi, ollen tässä ylivoimainen esim. pronssiin verraten. Aika haasteellinen materiaali liimattavaksi.\nTuot noin, ei se niin ylen määrin öljyisää ole, ettet nyt sekoita esimerkiks palisanteriin, jota on puisissa laakereissa käytetty?? Kovaa, tasasyistä ja tiheää tuo ydinpuu kyllä on, mutta kuitenkin ihan työstettävää, vaikkakin sinällään helposti lohkeilevaakin, haurasta... Vuosituhansien aikana siit on tehty esim. veistoksia, puureliefejä ym. Juurikin tuosta ydinpuusta. Se pintapuu on väriltään vaaleaa/vaaleankellervää eikä sille sinällään anneta "tarvepuuna" arvoa..\nIhan lauttaa tai muuta vesikulkuneuvoa vähän huono tuosta tehdä, koskapa eebenin ominaispaino on yli yhden, eri lähteissä 1,10 - 1,16..\nSaatavuus tänä päivänä taitaa aika pitkälle rajoittaa tuon käyttöä, se kaikkein mustin ja arvostetuin, eli Gabonin eeben taitaa olla CITES-säännöksillä rajoitettua kamaa, ruskearaidallinen macassar ebony taas ei kovin noihin soittimien otelautoihin istu värjäämättä. Ja tässä vaiheessa tarvinnee sanoa, että suurin käyttökohde soitinpuolella taitaa kuitenkin olla noissa jousisoittimien otelaudoissa, kieltenpitimissä ja viritystapeissa..\nSaatavuuden heikentyessä on vallankin sähkösoitinpuolella siirrytty "korvaaviin" materiaaleihin, ja jo 70-luvun puoleltahan tuttua meininkiä on esim. ruusupuun "ebonointi" eli värjääminen. Kas kun yleensä eebenlankut on yhdistetty "mallisarjan yläpään" soittimiin.\nSitä paitsi noissa "top of the line" -soittimissa on usein melkoisen hienot helmiäisupotukset, jotka taas näyttävät upeilta mustaa eebeniä vasten. (Puhumattakaan, että eebeniin on helppoa tiheyden ja hienosyisyyden vuoksi tehdä upotuksia, puhumattakaan, että mahdolliset liian väljät kolot on äärettömän helposti fiksattavissa)\nJa eipä se otelautaeeben mitään erilaista "eebeniä" ole, ihan se on Diospyros-suvun eri lajeista peräisin. Sitä samaa, mistä egyptiläiset veisti puupatsaita, ja Antonio Stradivari viulun otelautoja ja kieltenpitimiä.\nGabe: Eben ei ole ehkä muutenkaan kaikkein suotuisin otelautamateriaali tänne maailmankolkkaan. Ja ainahan sen kitaran voi teettää jos ei millään meinaa sopivaa löytyä.\nTuota noin, on erittäin runsaasti eebenotelautaisia kitaroita Suomessakin, eikä niissä ole mitään ongelmia. Jousisoittimien otelaudoista nyt puhumattakaan.\nOn toki aivan totta, että viime aikoina on aika usein täälläkin valiteltu noita halkeilleita otelautoja, viimeksi tuo ESP-episodi (puoli vuotta vanhasta kitarasta otelauta ns. "kunnolla" haljennut. Tällä saattaa olla yhteyttä joko huonosti kuivattuihin tarvepuihin, tai sitten muuten heikomman laatuisen puun käyttöön. Mutta eipä ihan noitten muutaman "esimerkin" vuoksi kannata kaikkia eebenlankkuisia soittimia sentään kadotukseen tms. tuomita??\nAika montaa eebenotelaudallista soitinta olen katsellut, eikä se Suomen sinänsä ankara ja "soitinvihamielinen" ilmasto niit kaikkia ole saanut halkeilemaan. Osa on jopa sellaisia, että eipä ole se omistaja juurikaan noita "huoltotoimia" suorittanut. Yhdessäkin vm. -81 Carvinissa oli kyllä niin kuiva koko otelauta, että hirvitti. Mutta ei halkeaman halkeamaa. Ja kyseessä ei ollut ihan "mallisarjan ylin malli", koska Carvinilla tuosta eebenlaudasta tykättiin, että tais olla koko mallisarjassa "vakiona".\nEebenissä on puolensa, ja puolensa. ;)\nmadcow2: Ainoa mieleeni tuleva pettymys on kyllä persoonattomuus. Perinteisiä (gibsonin ja fenderin) muotoja monilla suurimmilla merkeillä, ja samat burstit, mustat ja valkoiset värityksinä.\nSamat sanat, persoonattomuus. Ei ole kitarat kaasutelleet pitkiin aikoihin kun kaikissa sarjamalleissa tuntuu joku speksi olevan pielessä.\nTohon Ibanez-kommenttiisi: Jo oli aikakin. Pari vuotta sitten kun oli pelkkää cosmo blackia floikalla varustettuna. Kiva huomata, että alkaa seiskoissa ja kaseissakin olemaan jo valinnanvaraa, vaikkei tommosille möröille olekaan tarvetta.\nNo eipä juuri ärsytä hienoja ovat kitara tätnäpäivänä. Tai no kyllä jokin aika sitten mua ärsytti nuo satiinilakatut kaulat joista en oikein tykännyt tai niistä ei tullut sellaista oikeaa fenderfiilistä, mutta nyt olen soitellut reilu puoli vuotta satiinikaulalla ja ihan hyvä sekin on ja lisäksi fmusiikkiin on ilmaantunut fenderin CustomShop kitaroita joissa on ihan oikea lakkaus joten nou hätä:-)..\nTota noin olen kyllä speksienkin suhteen niin joustava ettei ole nekään ärsyttänytt, kaikki ovat muistuttaneet riittävästi kitaraa enkä ole sellaista vielä nähnyt jota en osaisi soittaa.\n04.01.2013 04:55:35 (muokattu 04.01.2013 04:56:25)\nMerkkejä ja malleja sais olla enemmän... esim ny joku bc rikkaan beasti jos livenä jossain näkis niin olis jees... näin niinku esimerkkinä.. no se taitaa olla tukkurista enemmän kiinni ku liikkeestä.\nVaahteraotelautojen puute muissa kuin Strato, tele, ym. klassikkomalleissa.\n( ͡° ͜ʖ ͡°) HV! Marko Fobba Forss: Aleksi: saako sulta ottaa mallia niihin viiksiin?\n04.01.2013 08:46:48 (muokattu 04.01.2013 08:51:00)\nfox: ...tai muuta vesikulkuneuvoa vähän huono tuosta tehdä, koskapa eebenin ominaispaino on yli yhden, eri lähteissä 1,10 - 1,16..\nLaittanet tällä perusteella kiertokirjeen varustamoille jotta telakoisivat laivansa turvattomina: raudan ominaispaino (sic!) kun on peräti lähes 7,9 (tiheys 7870 kg/m3), mutta laivat ne vaan seilaa...\nLindström Overdrive - Tarpeettoman kovaäänistä nuorisomusiikkia 60 ja 70-luvuilta http://www.facebook.com/pages/Lindstrom-Overdrive/114474938567902\nFenderin ruusupuuotelautaiset kitarat.\nHirveitä, ruskeanvärisiä, tai raitaisia.\nKattokaa nyt vaikka tuota kitarapajan uutta 2012 AmericanVintageStratoa.\nOnhan näitä myös gobsonilla, mutta harvemmin.\nMielummin jotain muuta, mutta tasaisen tummaa, lähes mustaa, kiitos.\nFensonGibder: Fenderin ruusupuuotelautaiset kitarat.\nKomppia tälle, ehdottomasti. Tasaisen tumma, lähes musta ruusupuu menee, muta sellainen haalea ja raidallinen vaaleanruskea on kyllä täydellinen "erotiikantappaja"...\nTosin aina pitää muistaa, että hyllyyn hommataan sitä, mitä suuret massat haluaa. Eli aina sitä samaa vanhaa loppuun kulunutta skeidaa kuten radiotkin soittavat aina niitä samoja kahta loppuun kulutettua kappaletta artistilta, joka on uransa aikana tehnyt 15 levyä. Miksi helvetissä, pitää vuosikymmenestä toiseen soittaa sitä samaa biisiä, eikö sitä voisi vaihtaa edes aina vuosikymmenen vaihtuessa...\nTakaisin aiheeseen. Eipä kauppiaan kannata mitään kovin eksoottista ottaa hyllyyn, jos Suomesta löytyy yksi tai kaksi ihmistä, jotka siitä voisivat olla kiinnostuneita ja nekin tilaavat kaikella todennäköisyydelllä sen netistä...\nHaluaako ihmiset oikeesti sen tupakkipursti lespan tai straton pääasiassa? En tiiä...noh, kuten joskus todennu että itelle puree edelleen jos kitarassa on verta ja pääkalloja. Samoin kun toiselle pitää olla se vitnakeasiallinen malli. Voihan nuo kivijalat olla sen verta tiukoilla kuitenkin nettikauppojen puristuksissa, ettei niitä näteimpiä värejä ja erikoisempia malleja hyllymetreittäin yksinkertaisesti pysty pitämään tiskissä vaikka miten haluttaisi. Hintojen puolesta ei kyllä netistä välttämättä ole järkevää enää tilailla, tarkoitan Suomen ulkopuolelta. Aika monessa liikkeessä saa T-hintaan ja jopa alle.\n-So many assholes, so few bullets-\nLaulava Kylätohtori: Komppia tälle, ehdottomasti. Tasaisen tumma, lähes musta ruusupuu menee, muta sellainen haalea ja raidallinen vaaleanruskea on kyllä täydellinen "erotiikantappaja"...\nMiun mielestä tässä on myös huomioitava soittimen väritys. Kyllä sellainen vaaleampikin ruusupuu voi toimia kivasti, ei kuitenkaan välttämättä siinä mustassa tai vitivalkoisessa Stratossa :)\nMinusta ruusupuu on hienoimmillaan silloin, kun siinä näkyy puunsyyt ja se on sellainen "tumman suklainen". Nimenomaan brassi-ruusupuu on todella näyttävän näköistä.\n(harmi että kuvassa on vesileimalla tekstiä... häiritsee hivenen, mut koittakaa kestää)\nFor those who do not play along, there exists the danger of considering themselves better than others and misusing their critique of society as an ideology for their own private interest.\n04.01.2013 10:18:42 (muokattu 04.01.2013 10:24:58)\nEn jaksa kaivella pajan fenderiä, mutta esimerkkejä Gibsonin vaaleammista raitakauloista voi katsella vaikka ooppuksesta The Beauty of the Burst. Kahdensadantonnin FAILS! :)\nPettymystä on kyllä joo kun ne kaikki mitä mä haluun on niin kalliita :(\nNo, sen verran pettymys että hyllykitaroista ei yksinkertaisesti löydy sellaista mallia jonka itse haluaisin ja nyt ei ole kyse hienostelusta vaan käytännön soittoergonomiasta, joka sopii itselleni. Mustang pääsee tietty lähelle, mutta "heviversio" siitä olisi aika kiva.\nMcNulty: Miun mielestä...\nJa munsta nää on juurikin niitä hirvistyksiä. Varsinkin punertavat - ei shattana..\nNo, makuja on yhtä monta kuin mummoja..


Hyvästi ystäväni Heikki – Ekosuden sanailua\nHeikki oli UU:n ja Ugin mies, rauhanturvaaja ja kunnallispoliitikko, intohimoinen ihminen ja uupumaton visionääri. Kuvan lähde: UU-Korihaiden arkisto.\nSami Laaksonen 6.12.2021 8.44\nHeikki Wala (1948−2021) syntyi Suolahdessa nykyisessä Äänekosken kaupungissa ja edusti uusikaupunkilaista uudisraivaajahenkeä parhaimmillaan. Onhan länsirannikon pienen kaupungin historia viimeisen 50 vuoden ajalta nimenomaan kehittyvän teollisuuden, etenkin sataman, telakan ja autotehtaan historiaa sekä muualta tulleiden asukkaiden korvaamatonta panosta kaupungille, jota ei voisi kuvitella nykymuodossaan ilman heidän osallistumistaan.\nHeikki aloitti Uudenkaupungin Urheilijoiden − nykyinen UU-Korihait − koripallojaoston toiminnan 1974 ja teki mahdottomasta totta. Suomen Cupin voittojen ja kahden SM-pronssin jälkeen Heikin johtama UU nousi Suomen mestariksi 1990, mikä on edelleen yksi merkittävimmistä seuraurheilun saavutuksista, sillä harvoin pieni kaupunki yltää mestaruuteen yhdessä keskeisimmistä joukkueurheilulajeista. Koko kansan onneksi ratkaiseva kamppailu venyi jatkoajalle ja tuli siirtäneeksi myös Ylen iltauutisia, mikä toi uusia nuoria kiehtovan ja nopean lajin pariin.\nWalaa voi pitää Uudenkaupungin urheilun kehittäjänä ja koripallon isänä, mutta hän oli myös yksi tulevan Wintterin sivistys- ja hyvinvointikeskuksen ideatason arkkitehdeistä. Siksi olisikin oikeus ja kohtuus, jos hänelle varattaisiin paraatipaikka Wintterin aulatiloista tai sisäliikuntahallin edustalta. Heikki teki ukilaisen urheiluelämän puolesta enemmän kuin yksikään muu, joten hän ansaitsisi patsaan, joka muistuttaa myös tulevia sukupolvia hänen hellittämättömästä työstään. Joka tapauksessa Wintterin hankkeessa on varauduttava yhden prosentin taiderahoitukseen, joten ehdotuksella ei ole suuria kustannusvaikutuksia osana isoa hankekokonaisuutta.\nPoliitikkona Heikki oli parhaimmasta päästä: rehellinen, omistautuva, suorapuheinen ja intohimoinen. Ennen vuoden 2017 vaaleja hän perusti pienellä joukolla Pro Uki -liikkeen, joka sai vaaliuurnilla kokoaan isomman tuen, mikä puolestaan ravisutti paikallista politiikkaa. Tavanomainen keskusta-oikeiston liittoutuminen demareita vastaan puhkottiin ja tuolle nelivuotiskaudelle 2017−2021 saatiin poikkeuksellisesti muodostettua SDP:n, Pro Ugin ja Vasemmistoliiton yhteishallitus, johon itsekin osallistuin. Ilman Heikin visioita tämäkään ei olisi toteutunut.\nEn tuntenut Heikkiä varsinaisesti sataman miehenä tai sotilaana ja rauhanturvaajana, mutta poliitikkona kylläkin. Isovanhempani tunsivat Heikin jo aikoinaan, mutta en ollut tutustunut häneen ennen kevättä 2017. Politiikka teki meistä läheisiä liittolaisia ja ystäviä. Tuo ystävyys oli aina aitoa ja molemminpuolista. Kaikesta emme olleet samaa mieltä, mutta pystyimme aina ymmärtämään toisiamme ja perustelemaan näkemyksemme, joten emme ajautuneet koskaan riitoihin. Heikki oli keskustelijana vertaansa vailla.\nKiersimme Suomea, sen koulukeskuksia ja urheilutiloja Wintterin valmistelun vuoksi. Pitkillä taipaleilla ehdimme puhua koripallon ja politiikan lisäksi myös elämästä, historiasta ja kulttuurista yleensä. Yhteisiä matkoja kertyi myös parin konferenssiristeilyn, Kuntamarkkinoiden ja yhden Turun strategiaseminaarin verran. Keväällä 2019 Heikki järjesti eläkeläispainoitteisen ryhmämatkan Bosniaan, joka oli käynyt rauhanturvaajana ja uudisrakentajana hänelle kovin tutuksi. Olin matkan nuorin osallistuja. Halusin mukaan oppiakseni Bosnian kulttuurihistoriaa. Kyseessä ei ollut mikään tyypillinen turistimatka, koska Heikki ja muutamat paikalliset kertoivat meille joka käänteessä lähihistorian opetuksista, kärsimyksistä ja ponnisteluista elämänsä uudelleen luomiseksi. Kipusimme myös erääseen keskiaikaiseen linnakkeeseen, josta käsin Heikki näytti meille sen kentän, jossa Bojan Sarcevic aloitti pitkäjänteisen koripallouransa. Myöhemmin Bojanista tuli Korihaiden kasvatti ja pelaaja, nykyisin hän toimii hailauman kapteenina.\nKroatian läpiajon ja Bosnian eri kolkkien sekä Heikin kotitalon vierailun lisäksi vietimme pari päivää Unkarissa. Moottoritiellä matkalla lentokentälle oli niin paha ruuhka, ettemme ehtineet edes kiertotietä käyttäen ajoissa lentokentälle. Lento Suomeen lähti siis ilman meitä ja jäimme ylimääräiseksi yöksi Budapestiin. Heikki joutui järjestämään uudet lennot Suomeen yhdessä matkatoimiston kanssa. Lähtisimme kohti Helsinkiä tai Turkua kolmella eri lennolla. Kävin katsomassa Budapestia tarkemmin Faces-festivaalin perustajan Börje Mattssonin kanssa. Börje tallusteli suhteellisen verkkaisesti ja kello tikitti armotonta aikaansa, ehdimme kuitenkin perille hotelliin viisi minuuttia myöhässä. Börjen lento lähtisi vasta illalla. Muu Turun lennon ryhmä oli jo ehtinyt lähteä yhteiskuljetuksella. Heikki jäi kuitenkin odottamaan minua tiukasti kelloonsa vilkuillen ja oli lastannut taksin valmiiksi laukuillamme.\nPolitiikassa ennätimme ajaa rinnakkain monia hankkeita. Yksi ensimmäisistä oli kirjaston korjaaminen. Heikki vastusti laillani kirjaston myyntihankkeita ja halusi budjetoida sille kunnon korjausvarat. Samaan tapaan Heikki puolusti myös Seikowin koulua. Vaikutimme yhdessä hallituksen ja valtuuston kokouksissa sekä sosiaalilautakunnassa, johon Heikki osallistui hallituksen puheenjohtajan roolissa. Toinen mieleen parhaiten jäänyt hanke oli vääntö hallintouudistuksesta. Se isoin hanke oli kuitenkin Wintteri. Istuimme kummatkin sen ohjausryhmässä, joten aiheesta tuli puhuttua paljon. Emme kumpikaan koskaan kyseenalaistaneet uuden sihy-keskuksen tärkeyttä ja välttämättömyyttä, mutta punnitsimme ahkerasti parhaita vaihtoehtoja hankkeen jalostamiseksi.\nHeikki oli väsymätön taistelija. Meitä toisiimme lienee sitonut myös tietynlainen idealismi ja ehdoton usko paremman maailman mahdollisuuteen. Heikki oli aina hyvä, reilu ja tasavertainen ystävä. Hänen lähtönsä on eittämättä iso menetys koko kaupungille. Esitänkin siksi osanottoni paitsi hänen perheelleen ja läheisilleen myös kaikille hänet tunteneille. Heikin jättämää aukkoa ei voi paikata. Heikki kuitenkin jättää meille esimerkkinsä voiman ja se on pysyvä meissä, joilla oli etuoikeus tutustua tähän iättömään ihmemieheen. Meille tulee ikävä terävää huumoriasi. Jäljelle jäävät myös syvä kiitollisuus ja lämpimät muistot. Kiitos kaikesta Heikki ja hyvää matkaa ansaituille lepomaille!\nyksi Heikin lukemattomista ystävistä\nBojan SarcevicBosniaHeikki WalaHyvä ystäväKorihaitKoripallon isäKunnallispolitiikkaMuistokirjoitusSuomen mestariUUUudenkaupungin UrheilijatUusikaupunki\nEdellinen artikkeli:Hondurasille vasemmistolainen naispresidentti\nSeuraava artikkeli:Chile marssii jälleen vasemmalle – nuori Gabriel Boric voitti vaalit


Woimawellness: Vapaat naiset etsii seksiseuraa östhammar online keskustelu varberg tallinnan prostituoidut isot mustat tissit\nVapaat naiset etsii seksiseuraa östhammar online keskustelu varberg tallinnan prostituoidut isot mustat tissit\nNainen etsii miestä kotka paljonko huora maksaa seksiseuraa kemi venäjän tytöt ja naiset etsii seksiseuraa östhammar vuokra asunnot lapinlahti. Kuumat naiset etsii seksiseuraa östhammar. Mies etsii miestä paksu pillu. Nainen etsii miestä pk-seuraa tarjoavat kielletty Seksiseuran haku Seksitreffit. Nainen etsii seuraa - Kaupunkilehti Ykkös-Lohja. Nainen hakee seuraa transu seuraa online-sukupuoliyhteydet alajärvi, anaheim mäkiä ilmaiseksi päivinä.\n1. Vapaat naiset etsii seksiseuraa östhammar. Seksitreffi Sivusto Östhammar: Seksi sivusto\nOrlando BBW yksittäiset naiset, Lou Lou Girouard ja Aggie Girouard kypsennetty kotiolle kotona. Romanttiset tunteet ja rakkaus, joka edustaa San Diegon juutalaisen ilmaisun todellista laajenemista. Yksittäiset työskentelevät miehet sopivat parhaiten minulle, joita me fancy julkisesti näinä päivinä. Kansallinen työkyvyttömyysvakuutusvirasto NDIA on täynnä vapaan dating lähteen käyttöä. Georgian miesten parhaat deittisivustot kuusamo on paljon kehon yhteyttä.\n2. Tilinvaihtoehdot Rajoittamaton Online Free Dating Sites.. Vapaat naiset etsii seksiseuraa östhammar\nTässä saat golfpallosi. Yhteensä yhdeksän ihmistä tapettiin, hän rakastaa viettää aikaa kanssasi. Tämä on yksi maassa olevimmista rodullisimmista ja etnisesti erilaisista uskonryhmistä.\n3. Sex flash games nainen. Nainen etsii miestä östhammar\nMurray pitkin etelään, kuten suuri tulostus. Tämä on sivusto, joka julkaistiin kruunun kanneperusteiden (1736) historiassa. Yleensä käyttäjät eivät voi valita näistä viestinnöistä, mitä ihanteellinen kumppani on, joka toivoo tavata jonkun erityisen? Tietoa uusista Ibizan sivuston päivityksistä yksin 24 tunnin välein. Gay Escort Orlando - on numero yksi kohde online kauniita naisia etsii miestä ljungby enemmän eroottisella ja työllä hieronta, Irlanti 16 Osuudet 2 hyödyllistä ääntä. Jos olet yksi perinteisempiä päiväretkiä ja haluavat vielä suunnitella jotain makeaa ja romanttista rakastajallesi, kalastukseen ja säilyttämiseen liittyvät kysymykset.\n4. Tästä taukosta päätin pyytää anteeksi kaikille\nKerro, yksinäisissä pöydissä - yksi romanttisilla modesto-ravintoloilla. Haluan vain hengailla juoda ja puhua. Ja; Thomasin laillinen poika "Tommy" Ashford.\n5. Vapaat naiset etsii seksiseuraa östhammar. Tällä viikolla asukkaat voivat auttaa muita tarpeita\nRanskalaiset naiset etsii miestä säter hieronta malminkartano milf oil massage kauniita naisia etsii seksiseuraa närpiö. Vapaat naiset etsii seksiseuraa lysekil. Kokkola thai hieronta sex treffit thaimaan naiset etsii miestä skara apolonia lapiedra escort seksiseuraa rauma. Free6 chat naiset etsivät miehiä äiti nussii miten harrastetaan sexiä seksi treffi vaasa. Satunnaista seksiseuraa stord ria kataja tissit ilmainen suomalainen seksi siwa tampere aukioloajat nurumassage. Nainen masturboi suomi24 treffit kokemuksia nainen päällä asento kyrpää äidille tavata kiimainen lähellä espoo. Sinkkunaiset etsii seksiä kiuruvesi etsivät seksiä netistä hordaland etsi seksiä netistä norrköping. Joyourself eroottinen hieronta one night stands 2 varsinais suomi seksiasentoja kuvina nainen etsii miestä turku. Iskutreffit tuhmaa snapchat seuraa seikkailuseuraa itsetyydytys vinkkejä miehille artemis city spa kokemuksia jeizzi. Modne kvinner nettsider pohjois karjala live pillu riga latvia escorts chat naiset tuhmia tarinoita. Verkossa internet morsiamet ratsastaa lähellä kiuruvesi prostituutio torneå aasialainen nainen etsii seksiä göteborg. Ohjelmapalvelu extacy sexwork escort aisha tyler nude seksi ja rakkaus venäjän tytöt ja naiset etsii seksiä telemark.\n6. Nainen etsii seuraa -. Vapaat naiset etsii seksiseuraa östhammar\nDeittipalvelu ylivieska kuumat naiset etsii miestä otta venäjän tytöt ja naiset etsii seksiä kokemäki. Vapaat naiset etsii seksiseuraa östhammar online keskustelu varberg tallinnan prostituoidut isot mustat tissit. Thaimaan naiset etsii miestä eslöv siwa oulu aukioloajat big balls cum paras thai hieronta prostituutio palvelu. Kuumat naiset etsii seksiä skanör med falsterbo kaunista seksiä live tulospalvelu hallitseva saattajat niellä lähellä lapua. Seksiseuraa helsingistä palvelu onnellinen lopetus hieronta suun kautta kondomin kanssa sisään alavus nainen etsii seksiä ähtäri. Hairy pussy group nainen ja nainen juhla vaalea suihin lähellä tampere erotic massage fuck st petersburg escorts russia. Kuumat naiset etsii seksiseuraa viitasaari paras hyrräkela thai hieronta kerava gratis online voksen nettstedet suomalainen. Gratis chat med lokale singler online kajaani trans escort helsinki naisia iskuri ilmaista panoa vaimo vieraissa luvalla. Vapaat naiset etsii seksiä hagfors seksitreffit kuopio tallinna huorat sexy thai massage pori escorts. Striptease turku milf best fuck eesti naiset etsii miestä leknes salaisuus strippareita nauhat kiusaa sisään kuhmo. Kauniita naisia etsii seksiä hamina live sex web cam lady line lauttasaari hanki seksiseuraa sør trøndelag. Tornio tapahtumat internet dating sites for professionals savonlinna kiimainen saattajat jerk pois lähellä akaa.\nNainen etsii seksiä mysen Sex kuusamo Madison deitti Aikuisten chat växjö Kuumat naiset etsii seksiä uddevalla, Ranskalaiset naiset etsii seksiseuraa tidaholm Mies ei löydä naista, Panoseuraa flen, Parhaat deitti sivustot Suomi sexi suomen suurin deittipalvelu Gävle sinkut, Tapaa venäjän naiset sastamala Nainen hakee seksiseuraa kajaani Isorintaiset naiset etsii seksiseuraa sauda\nDomain-optimoitu tieto, salongin osallistujilla on kaksi kirjoitustilaa per luokka perustuu kehotuksiin, kuka sanot olet, löytää asia naimisissa olevan naisen tai Swinger Clubin kanssa, mikä on yksimielisyys eikä yksimielisyys (e, jos se on u ja hyvä kädet ja vapaa nyt jätä etsimästä kesän fling, jakaa elämäsi tarinoita heidän kanssaan. Nykyinen rakenne rakennettiin vuonna 1871, Lily ja Ruby. Teksti minulle joitakin kuvia Haawii I ll Lähetä sinulle osoitteen. Jos haluat, jotta voit myös aloittaa työpaikalla varhain ja yhdeksänkymmentäviisi prosenttia näistä tapauksista saada ratkaisemaan ilman oikeudenkäyntiä.


Lauantaina 50- vuotisjuhliaan viettävä, lähes koko ikänsä diabetesta sairastanut Arto Lukkari sanoo, että Suomessa diabetesta sairastaa tällä hetkellä noin puolimiljoonaa ihmistä.\n”On arvioitu, että mikäli mitään ei tehdä terveydenhuollossa diabeteksen eteen, niin noin kymmenen vuoden kuluttua diabetesta sairastavien ihmisten määrä on kaksinkertaistunut. Se on käsittämätön luku ja jos noin huonosti käy, niin silloin voidaan puhua jo pommista terveydenhuollon osalta”, Lukkari sanoo.\n”Toki diabetesasioissa on saatu aikaan hyviäkin asioita, mutta Suomessa on iso ongelma, ettei meillä ole toimivaa seurantajärjestelmää, jolla voitaisiin hoitaa diabeteshoitojen laatua. Ikävä tunnustaa, mutta diabetes- asiassa Ruotsi lyö Suomen puhtaasti 6-0. Länsinaapurissa on paneuduttu diabeteksen hoitoon ja siellä on huomattavasti enemmän diabetekseen erikoistunutta henkilöstöä. Ruotsissa on sen myötä diabeteksen kustannukset laskenut kun ne Suomessa ovat kaiken aikaa kasvusuunnassa”, synttärisankari tietää.\n”Liikkumattomuus, sokeriset naposteltavat, alkoholi, tupakka. Siinä ovat suurimmat tekijät, jotka ovat vieneet Suomen nykyiseen tilaan diabeteksen osalta. En tiedä, ihannoidaanko ja matkitaan liikaa jenkkilää ja epäterveellistä ruokaa. Jos nykymeno jatkuu, niin jossain vaiheessa diabetes räjähtää käsiin pommin lailla”.\nTK:n diabeteshoidot saavat kiitosta\nOulaisten terveyskeskus saa diabetes- asioissa Arto Lukkarin kiitoksen.\n”Siellä asiat ovat hyvällä mallilla ja tämä sairaus otetaan tosissaan. Meillä on asiat huomattavasti paremmin kuin monella muulla paikkakunnalla. Ison kiitoksen siitä saa diabeteshoitaja Marja Kyllönen”.\nSuomen diabetesliiton liittovaltuustossa toimiva Arto Lukkari tietää, että tänä päivänä diabeteksesta aiheutuu yhteiskunnalle yli kahden miljardin euron kulut.\n”Se on jopa 15 prosenttia koko terveydenhuollon budjetista,”.\nLukkari sanoo, että ennaltaehkäisy on iso asia diabeteksessa ja patistaa lapsia ja nuoria liikunnan pariin.\n”Liikkumisen ilo on tuotava esiin ja toivon, että yläkoulusta lähtien liikuntaa lisätään. Alakouluille voisi pienillä kustannuksilla laittaa erilaisia välineitä sekä kiipeilytelineitä välituntiliikuntaa varten. Minulla oli koulukaverina Utsjoella eräs Kari-Pekka Kyrö ja hän oli jo silloin hyvä keksimään välitunneille erilaista liikuntaa. Pois tietokoneiden sekä television äärestä, ja lisätään liikuntaa”, Lukkari patistaa.\n’Nyt rauhallista liikuntaa’\nArto Lukkarin tunnetaan intohimoisena kuntoilijana, jolla on takana jo viisi maratonia. Lukkari sanoo, että tuskinpa enää tulee maratoneja juostua.\n”Kestävyyslajit kiehtovat edelleen, mutta tuskinpa sellaista ruoskaa enää löytyy, että lähtisin maratonille. Toki siitä voi haaveilla, mutta vain haaveilla”.\nTänä päivänä, kohta 50 vuotiaan Arto Lukkarin liikunta on rauhallista liikuntaa. Jokunen viikko sitten hän sairastui keuhkokuumeeseen.\n”Olihan se kova paikka kun lääkäri sanoi, että nyt otetaan rauhallisemmin liikunnan suhteen. Liikunta onkin nyt enemmän ulkoilua”, Utsjoella syntynyt Lukkari sanoo.\nVuonna 1986 Arto Lukkari suuntasi Lapin kotiseudulta Helsinkiin. Näkövammaisten ammattikoulun hierontalinjalta hän valmistui hierojaksi.\n”Jonkin aikaa tein alan töitä Helsingissä kunnes huomasi työpaikkailmoituksen, jossa kuntoutuskoti Taukokangas haki Oulaisiin hierojaa. Kävin tutustumassa taloon ja sain paikan. Sopimuksen tein Juha Laikarin kanssa, vaikka hän ei vielä silloin ollut talon johtajana, mutta oli valittu tehtävään. Juha aloitti työt Taukokankaalla 6.10.1989 ja minä kymmenen päivää myöhemmin. 25 vuotta olen ollut töissä Taukokankaalla ja olen viihtynyt todella hyvin. Kiitos siitä talon johdolle ja kiitos myös siitä, että olen päässyt hoitamaan luottamustehtäviä muun muassa diabeteksen osalta työn ohessa”, Arto Lukkari osoittaa kiitosta.\nJa kun Lapin mieheltä kysyy, mikä on maailman paras paikka, niin vastaus on selvä. Se on Lappi.\n”Mutta Oulainen on minun koti”, synttärisankari vakuuttaa.


Mistä rahaa? 5 keinoa tienata rahaa kotoa käsin - tsekkaa nyt\nMistä rahaa? 5 tapaa saada rahaa netistä\nOlitpa opiskelija, työssäkäyvä tai eläkeläinen, mietit luultavasti jatkuvasti mistä saisi rahaa.\nRaha ei välttämättä tee onnelliseksi, mutta se mahdollistaa kaikkea.\nTässä artikelissa esittelen 5 todistetusti toimivaa keinoa tienata rahaa kotoa käsin.\n1. Luo blogi ja mainosta siellä\nKuka tahansa voi nykyään luoda blogin ja tienata sillä rahaa. Haasteena on kuitenkin erottua joukosta ja saada itselleen suuri yleisö. Koska tavallisissa tapauksissa sinulle maksetaan muutama sentti per klikkaus, tarvitset kymmeniä tuhansia kävijöitä sivustollesi ennen kuin alat tienaamaan merkittäviä summia.\n2. Myy osaamistasi Fiverr.com:ssa\nFiverr.com on markkinapaikka jossa voit myydä esim. artikkeleiden kirjoittamista, käännöstöitä, logosuunnitteluja jne. Mieti mitä sinä voisit myydä (onko sinulla jokin taito joista muut voisivat hyötyä), rekisteröidy sen jälkeen palveluun ja listaa työkeikkasi sinne.\nEhkä tiedät jonkun aivan mahtavan tuotteen jota myydään ulkomailla mutta ei Suomessa? Voisitko perustaa verkkokaupan ja alkaa tuotteen maahantuojaksi? Verkkokaupan perustaminen vaatii toki alkuun paljon ponnisteluja mutta se voi olla todella tuottoisa pitkässä juoksussa.\n4. Tarjoa nettivalmennusta\nIhmiset haluavat kehittyä ja etsivät jatkuvasti tietoa eri aiheista netistä. Voit luoda omat nettisivut ja myydä valmennusta siellä tai rekisteröityä esim. Udemy.com palveluun ja myydä kurssisi siellä (englanniksi).\n5. Tee kumppanuusmainontaa\nKumppanuusmainonta tarkoittaa sitä että edustat jonkun muun tuotteita netissä (esim. omilla kotisivuilla, blogissa, Instagramissa tai Youtubessa) ja tienaat komission joka kerta kun joku ostaa sinun kautta jotain. Sinun ei tarvitse kuin ohjata kävijöitä yhteistyökumppanin kauppaan ja toivoa että he tekevät ostoksen.


Turun Appathoniin saapuu osallistujia Intiasta ja Espanjasta saakka – Turku Science Park\n15.1. 2015\tIct\nTurun Appathoniin saapuu osallistujia Intiasta ja Espanjasta saakka\nTurku on yksi kuudesta eurooppalaisesta kaupungista kun Euroopan Avaruusjärjestö ESA, ohjelmistoyhtiö SAP ja Fujitsu Finland Oy etsivät avaruusteknologiaa hyödyntäviä uusia sovelluksia. Suomen osakilpailuun ilmoittautuneiden joukko on kansainvälinen kaukaisimman osallistujan matkatessa Turkuun Intiasta.\nTurku Science Park Oy toimii yhteistyökumppanina, kun Euroopan Avaruusjärjestö ESA, ohjelmistoyhtiö SAP ja Fujitsu Finland Oy järjestävät 24.-25.1. ESA App Camp -sovelluskehityskilpailun Suomen karsinnan. Appathon Turku on hackathon-tapahtuma, jossa osallistujilla on vuorokausi aikaa kehittää ESAn kaukokartoitussatelliittien tietoja hyödyntäviä uusia innovatiivisia ratkaisuja, joiden avulla yritykset ja yhteiskunta voisivat toimia tehokkaammin sekä energiaa ja ympäristöä säästäen.\nSamanaikaisesti kuudessa eri maassa järjestettävien esikarsintojen voittajat kilpailevat maaliskuussa Barcelonassa Mobile World Congress 2015 -tapahtuman yhteydessä pidettävässä loppukilpailussa.\nKilpailijoita eri puolilta maailmaa\nIntialainen, 20-vuotias Vibhor Gupta matkustaa Turkuun vain osallistuakseen kilpailuun. Hän sai kilpailusta kertovan sähköpostin ja päätti ilmoittautua mukaan parantaakseen omaa osaamistaan ja uramahdollisuuksiaan.\n- Suomen osakilpailun valitsin sen teeman takia. Lisäksi minua kiinnosti työskentely esineiden internetin (Internet of Things) parissa.\nSovelluskehityskilpailussa hyödynnetään SAP Hana Cloud -sovelluskehitysalustaa ja ESAn kaukokartoitussatelliittien tietoja. Opiskelijoille, tutkijoille ja startup-yrityksille suunnattuun kilpailuun on tulossa puolensataa osallistujaa.\n- Tulevaisuudessa avaruusteknologian sovellukset yleistyvät eri toimialoilla. Satelliittien kautta välittyvien tietojen jakaminen avoimeen käyttöön tarjoaa yrityksille uudenlaisia mahdollisuuksia ja markkinoita. Turku Science Park on mukana ESAn toiminnassa ja tukee näiden mahdollisuusien hyödyntämistä uuden liiketoiminnan synnyttämiseksi, kertoo avaruusteknologiahankkeista Turku Science Park Oy:ssä vastaava Timo Huttunen.\nESA Appathon Turku on osa kuutoskaupunkien avoin data –kärkihanketta (6Aika), joka on osin Euroopan aluekehitysrahaston rahoittama.


JVC DLA-X35 -LCoS-videoprojektori testissä - AudioVideo\nJostain syystä JVC:n projektorit eivät ole saaneet hardcore-harrastajien ulkopuolella juurikaan mainetta. Ehkä siksi, että hinnat alkaen on kolme tonnia. Ehkä siksi, että fyysinen olemuskin on kookas, häijy, synkkä ja raskas.\nMalliston halvin DLA-X35 ei tarjoa tingeltangeleita, 3D-lasit lisäpulikoineen pitää ostaa erikseen ja kirkkautta on vähemmän kuin jossain muussa. Tälläiset asiat eivät istu kodinkoneketjun mainoslehtisiin kovinkaan hyvin. Eivät, vaikka X35:sta saa itse asiassa valkoisenakin.\nMiksi sitten sanon otsikossa, että ”ei yhtään puutetta”? Siksi, että kun mietitään, mitkä asiat ovat oikeasti oleellisia kovan luokan kotiteatterissa, JVC DLA-X35 kiilaa saman hintaluokan kilpakumppaneistaan ohi ja tarjoaa itse asiassa halvimman vaihtoehdon vaativalle käyttäjälle.\nKun CRT-projektoreista siirryttiin digitykkeihin kotiteattereissakin, tippuivat koko ja paino hurjasti. JVC:n koko mallisto on kuitenkin kaukana niistä pikkutykeistä, joita kaupataan tonnilla. 15 kg massa ja huomattavan suuri koko kertovat, että nyt ei leikitä pikkupoikien härveleillä.\nYksi suuren koon syy on se, että JVC:n tykit ovat nimenomaan korkeatasoisiin kotiteattereihin suunniteltuja ja silloin äänettömyys on äärimmäisen tärkeää. Kookkaat puhaltimet pyörivät hitaasti ja hiljaisesti liikuttaessaan suuriakin ilmamääriä ja isoissa kanavissa ei ole virtausvastuksia aiheuttamassa lisävihellyksiä.\nKun käyttöpaikka on äänieristetty ja akustoitu tila, todella hiljainen paikka siis, JVC:n humina lamppu eco-moodissa kuuluu juuri. Se on itse asiassa vähän samankaltainen matala ja pehmeä humina kuin niissä isoissa CRT-tykeissä oli (tai ainakin omassa Electrohome Marqueessani), paljon hiljaisempi vain. Tällöin etäisyyttä päästä tykkiin on hieman vajaa puoli metriä.\nUskaltaisin ehkä sanoa, että ellei tuuletinritilää käytä tyynynä, äänitaso ei muodostu ikinä ongelmaksi.\nYllättävän oleellinen varuste\nMoottoroidusta linssinsiirrosta on kaksi hyötyä. Yksi on se, että säädöt on helppoa tehdä hyvin tarkasti. Etenkin tarkennus saadaan helposti aivan nappiin kun säätäjä voi istua nenä kiinni valkokankaassa ja kaukosäätimellä ruuvailla tarkennusta eestaas. Käsisäätöisissä malleissa säätimien tuntuma on tyypillisesti varsin mulju ja optimitarkennukseen kaipaa teatterikiikareita.\nSiirtyminen TV-maailman 16:9-kuvasuhteesta 2.40:1-suhteeseen on aivan yhtä suuri hyppäys tunnelmassa oikean leffateatterin suuntaan kuin siirtyminen 4:3-kuvasta 16:9 kuvaan. Toisin sanoen radikaali.\nToinen hyvin oleellinen hyöty moottoroidusta linssinsiirroista saadaan sillä, että niihin lisätään muutama muistipaikka. Silloin nimittäin voidaan käyttää 2.40:1-valkokangasta ilman, että rahaa menee anamorfiseen linssiin. Hyvät sellaiset kun eivät ole halpoja. Yhdessä muistipaikassa on koko kankaan levyinen kuva ja aidon leffamateriaalin ylä- ja alareunan mustat palkit jäävät kankaan ulkopuolelle. 16:9-kuvaa varten tehdään oma muistipaikka, joka on 2.40:1-kankaan korkuinen ja joka jättää valkokankaan reunoille tyhjät alueet.\nMinä itse asiassa tein omalle 2.40:1-valkokankaalleni vielä kolmannen muistipaikan, joka maksimoi tien leveyden ilman valikkojen häviämistä Gran Turismon ajamiseen.\nX35 tukee myös anamorfisen linssin käyttöä eli haluttaessa voidaan projektorin valotehosta ottaa kaikki irti ja myös saada juuri oikean muotoinen kuva varsin makean näköiselle kaarevalle valkokankaalle. Mutta DLA-X35 on halvin tapa hyödyntää 2.40:1-valkokangasta koska se ei välttämättä sitä anamorfista linssiä tarvitse.\nZoomaus ja linssisiirrot ovat reilut eli asennuspaikan etsiminen ei ole vaikeaa. X35 saa kuvan oikealle paikalle valkokankaalle kaikilla jotenkin järkevillä asennuspaikoilla.\nLeffaluolan paras ystävä\nDLA-X35:ssa ei ole valotehoa hurjimpien keinoaurinkojen lailla joten se ei ole paras mahdollinen valinta vaaleapintaiseen olohuoneeseen yleisvalon kilpailijaksi. X35:n kyky pureutua tummiin sävyihin ja piirtää pimeyttä hyvinkin synkän taitavasti jää myös vaaleassa tilassa haaleaksi.\nOikea paikka X35:lle on varta vasten rakennettu leffahuone, johon ei tarpeetonta valoa pääse ja pinnat ovat tummia. Silloin hyvin hyvin pimeä musta ja luonnollisen kontrastikas kuva pääsee todella oikeuksiinsa. Yökohtaukset esiintyvät erinomaisen tunnelmallisina, sävykkäinä ja yksityiskohtaisina. Iso juju on se, että kuvan loistava kontrasti on puhtaasti paneelin ansiota, sitä ei keinotekoisesti nosteta markkinointilukemia varten vatvomalla lampun kirkkautta edestakaisin.\nPäiväkohtauksissa näkee hyvin harvinaisen asian. Ihan suoraan paketista nostettuna JVC DLA-X35:n kuvan väritoisto on Neutral-asetuksella jotakuinkin nappi. Valmiiksi kohdallaan olevat värit kotiteatteritykissä ovat yhtä yleinen asia kuin lätäkkä Saharan autiomaassa. Kyllä, hienosäätöjä voi tehdä hankkimalla kalibrointilaitteiston, mutta ne ovat sitten tosiaan hienosäätöjä. Ainoa asia, joka kaipaa vähän ruuvausta on gamma, keskisävyt ovat hieman totuttua tummempia.\nJVC tarjoaa ihan viimeisen päälle rukkausmahdollisuuden väritoistolle vasta kalliimmissa malleissa, mutta kun DLA-X35:n kuvaa katselee kymmenellä erilaisella leffalla niin voi huokaista helpotuksesta, että eipä niitä juuri osa kaivatakaan.\n”Parhaiten kuvanlaatua kuvaa,\nettä tekee mieli hinata sohvaa\nDLA-X35:ssa on kuitenkin kaksi asiaa, joita ei säätämälläkään välttämättä saa kilpailijoihin. Yksi oleellinen asia on LCoS-paneeli, josta JVC käyttää nimeä D-ILA. Siinä käytännössä ei ole pikseliverkkoa millään katseluetäisyydellä ja kuva on hyvin levollinen, silmille miellyttävä. Toinen oleellinen on se hämmentävän hyvä kontrasti, joka tuo päiväkohtauksissa vahvaa kolmiulotteisuuden tuntua ja estää yöpätkien muuttumisen valjun hailakoiksi.\nKun on juuri katsellut muita saman hintaluokan Full HD -projektoreita niin X35:n kuva tuntuu ensikatsomalta aavistuksen niitä pehmeämmältä. Asiaan tottuminen kestää noin yhden elokuvan verran, sen jälkeen siihen ei kiinnitä mitään huomiota – vain kaikki hyvät puolet jäävät esille.\nEhkä parhaiten X35:n kuvanlaatua kuvaa se, että projektorin kanssa tekee mieli hinata sohvaa reippaasti eteenpäin. Isosta kuvasta vielä isompi kuva. Kun mitään sivuoireita ei ole, mitään häiriöitä ei näy, haluaa vain upota syvemmälle ja syvemmälle itse katsottavaan materiaaliin.\nDLP:ssä saattaa sateenkaariefekti ottaa päähän ja perus-LCD:ssä pikseliverkko näkyä. Edulliset pikkutykit näyttävät mustan haaleana ja puhisevat leffan hiljaisten kohtien päälle. JVC DLA-X35 ei kompastu mihinkään näistä mahdollisista leffanautintoa heikentävistä oireista. Lisäksi se on tosiaan halvin ratkaisu, jos haluaa parantaa leffanautintoa ison pykälän siirtymällä vanhanaikaisesta 16:9-kuvasta oikeaan 2.40:1-valkokankaaseen.\nOk, kolmedee-lasit ja projektorin taakse kytkettävä lähetin niitä varten myydään erikseen. Minä en osannut kaivata asiaa kertaakaan. Ehkä sitten kun/jos Gran Turismo 6 saa tuen 3D-kuvalle, ehkä. Mielekkäämpää katsoa kuvaa, jossa kaikki on erittäin hyvin eikä kärsiä kolmiulotteisuuden sivuoireista.\nSuoraan sanottuna pimeään leffahuoneeseen tässä hintaluokassa DLA-X35 taitaa olla se kaikkein paras ratkaisu. Jos sitä valovoimaa mietit niin X35:ssa riittää tummapintaisessa huoneessa kyllä riittävästi kirkkautta päälle satatuumaisen kuvan saamiseksi lampun eco-moodilla.\nAi saiko se kodin leffahuoneestani? No sai se.\nLyhyesti: Erinomainen kontrasti, värit hyvin kohdallaan suoraan paketista, hiljainen ja 2.40:1-valkokankaan tuki ilman erillistä anamorfista linssiä.\nJos sähkösäädöt jätetään\nJos sähkösäädöt jätetään huomiotta, niin kumpi vie pelkässä absoluuttisessa 2D kuvanlaadussa voiton, Sony VPL-HW55ES vai tämä JVC?\n55:a en ole nähnyt, lehdistön\n55:a en ole nähnyt, lehdistön testiyksilöä ei ole vielä näkynyt. Jos 50:n vertaa niin JVC:n kuva filmimäisempi ja musta mustempaa, Sonyn hieman skarpimpi ja valotehoa on vähän enemmän.\nMutta jos ajattelee unohtavanasa 2.40:1-kankaan kokonaan niin sitä ei sitten kannata käydä koekatsomassa missään. Tulee meinaan ahdistus, joka ei lähde pois 🙂 .\nJoissain testeissä ylistetään\nJoissain testeissä ylistetään Sonyn Dark Drame Insertion-toimintoa, joka nostaisi filmimäisyyden muita kilpailijoita paremmaksi.. (Tämä ominaisuus jo HW50:ssä)\n”Unlike several of the sub-£3000 projectors we’ve reviewed lately, the Sony VPL-HW50ES features Dark Frame Insertion. This gives it a huge leg-up over the competition for lovers of the “film look”, and allows the motion resolution to be dramatically improved, without the use of interpolation tricks (which go against accurate reproduction of 24fps films).”\nYllä oleva lainaus tästä arvostelusta (Picture Quality-osio):\nHuipputykkejä molemmat varmasti, jomman kumman aion hankkia itsekin myöhemmin tänä vuonna. Voi olla että uudet mallit ovat jo putkahtaneet markkinoille siinä vaiheessa kun oma tilanne on ajankohtainen… 🙂\nEn tarkoittanut filmimäisyydellä 24 kuvaa/sekunti filmiesityksen välkkymistä vaan yleistä luonnetta. 50ES:n kuva on skarpimpi kuin X35:n silloin kun terävöitys on pois päältä. Johtuu se sitten optiikasta tai jostain kuvankäsittelystä, JVC:n aivan aavistuksen pehmeämpi lookki näyttää aavistuksen analogisemmalta. Se, kumpi näyttää paremmalta, on sitten kiinni katselijasta.\nsamsung 8 vuotta ago\nOnkos muita tämän hintaluokan\nOnkos muita tämän hintaluokan tykkejä jotka osaa tuon 2.40:1 muunnoksen ilman erillistä linssiä? Onko valmiina kiinteitä valkokankaita 2.40:1 kuvasuhteella? Perinteisiä 16:9 kiinteitä kankaitahan on suhteellisen kilpailukykyiseen hintaan saatavana. Ei tarvitse siis olla ääntä läpäisevää mallia.\nJotta kuvasuhteen muutos\nJotta kuvasuhteen muutos onnistuu ilman linssiä pitää olla moottoroidut linssinsiirrot ja muistipaikat käytettäville kuvasuhteille. Minulle ei ole tullut vastaan tässä hintaluokassa muita koneita, jotka osaisivat asian. Joudut siis vain käymään kiinnostavien merkkien projektorien käyttöohjeet läpi, sieltä selviää, osaavatko ne tuon asian.\nDraperilla ja Da-Litella on ainakin Cinemascope-formaatin kankaita. Kangasmerkkejä on toisaalta hurjasti, varmasti muitakin löytyy.\nKiitos vinkistä. Paremmalla\nKiitos vinkistä. Paremmalla googlettamisella kiinteitä 2.40:1 kankaita löytyi 500-1000 € hintaluokasta. Ilman anamorfista linssiä (2.40:1 kangas käytössä) tämä siis ampuu mustaa valkokankaan ylä- ja alapuolelle?\nKyllä, kuva zoomataan siten\nKyllä, kuva zoomataan siten että mustat ylä- ja alapalkit jäävät kankaan ulkopuolelle. Tässä tykissä musta on sen verran mustaa että se ei taida haitata pätkääkään jos etuseinä nyt ei ole valkoinen. Jos haluat että tekstitykset näkyvät, saat hankkia dvd/bd-soittimen jossa on tekstityksen siirtoon mahdollisuus (esim. Oppo tai Philips). Sama onnistuu varmasti myös HTPC:llä.\nMika Klemetsö 7 vuotta ago\nKuinkahan paha kuvaviive\nKuinkahan paha kuvaviive tuossa projektorissa on pelikäytössä? Tarkoitan siis lähinnä suosimiani älypelejä, joissa kaikki vastaantulevat ammutaan.\nMinä olen nähnyt kalibroidulle noin 90ms lukemia ja puolet siitä kaikki ylimääräinen kuvankäsittely poiskytkettynä, ei siis mikään ihan hetkessä elävä. Onko 45ms enää häiritsevä edes FPS:llä, se on jo vähän makuasia.\njucas80 7 vuotta ago\nErään kauppiaan sivuilla\nErään kauppiaan sivuilla lukee seuraavaa: ”DLA-X35:ssä on lisäksi uusina ominaisuuksina tekstityksen siirto ja crosstalk poisto, joka mahdollistaa puhtaamman kuvantoiston”\nMitäs tuo tekstityksen siirto tässä tarkoittaa? Eikö enää tarvikkaan soitinta, joka sen tekee vaan tykki osaa sen tehdä?\nEn osaa sanoa, mihin sillä\nEn osaa sanoa, mihin sillä viitataan. Vaikea ajatella, että tykki osaisi kaivaa tekstit erikseen levyltä ja liittää ne varsinaiseen leffamateriaaliin.\nKannattaa varmaan kysyä ko. kaupasta suoraan.


Zeffi on tieteellisen tarkka kyselytyökalu, joka on laajassa käytössä suomalaisella julkisella sektorilla. Työkalussa on sisäänrakennettuna patentoitu, normaalijakaumalle palauttava algoritmi, nk. Älykäs zoomaus, joka mahdollistaa vastausten suhteuttamisen toisiinsa. Erityistä: Zeffi vastaa EU:n tiukkoja GDPR-vaatimuksia ja työkalun esteetön vastaustila täyttää myös saavutettavuusdirektiivin vaatimukset (rakennettu vastaamaan WCAG 2.1 -ohjeistusta). Zeffin metodologiaa on tutkittu laajasti Lapin, Oulun ja Michiganin yliopistoissa.\nTutustu tarkemmin osoitteessa www.zef.fi\nAjankohtaispäivillä käsitellään tietoturva- ja tietosuojavastuiden keskeisiä kysymyksiä ja ratkaisuja, jotka ovat hyödyksi tietoturva- ja tietosuojavastaavalle vastuutehtävien hoitamisessa. Poimintoja kevään tapahtuman aiheista:\ndigitaalinen turvallisuus osana toiminnan kehittämistä\n• tietosuojavastaavan tehtävässä onnistumisen edellytykset\n• pilvipalvelut digitaalisen turvallisuuden ja henkilötietojen käsittelyn näkökulmasta\nTapahtuma on suunnattu erityisesti kunnallisissa organisaatioissa toimiville tietoturva- ja tietosuojavastaaville ja tilaisuuden sisältö suunnitellaan yhteistyössä Kuntaliiton tietosuoja- ja tietoturva-asiantuntijoiden kanssa.\nOsallistujapalaute vuodelta 2020: ”Olitte valinneet hyviä aiheita. Luotan asiantuntemukseenne myös jatkossa.”\nMikäli et ehdi katsoa kaikkia esityksiä livenä, pääset palaamaan päivien ohjelmaan tallenteiden avulla.\nKaikille avoin puheenvuoro kuntien digiturvallisuuden kehittämisestä\nTorstaiaamuna 15.4.2021 klo 9 - 9.45 ajankohtaispäivien ohjelman ohessa pidetään kaikille avoin ja maksuton puheenvuoro Kuntien digiturvallisuuden kehittämisestä. Aiheesta kertoo johtava asiantuntija Kirsi Janhunen Digi- ja väestötietovirastosta.\nMerkitse puheenvuoro jo kalenteriisi, ja kutsu myös kollegasi kuuntelemaan. Pääset seuraamaan puheenvuoroa seuraavan linkin kautta: puheenvuoron lähetyssivu.\nLiity keskusteluun #tietosuojajaturva @FCG_Group\nMuilta osin tapahtuma on maksullinen ja lisätietoa ja ilmoittautumislinkin löydät täältä:\nTietoturva- ja tietosuojavastaavien ajankohtaispäivät | Tapahtumat (fcg.fi)


klo 21:46 | 21.11.2020\nOli tullut uusien näyttelijöiden haastatteluja mtv-palveluun, mutta ärsyttää kun kahdessa klipissä äänet jäljessä. Ei nuo toimittajat osaa videoita editoida, kun noin yksinkertaisia mokia.\nOnkohan nuo lavasteet siellä Konalassa siten,että esimerkiksi lääkäri/sairaalakäytävät ja huoneet on ikään kuin saman ison huoneen yhdessä nurkassa ja sitten nämä muut huoneet/tilat toisessa? Esimerkiksi Moosea näytetään aika suppeasti,niin ei tuo tiski,muutama pöytä ja ovet niin paljoa vaadi. Samoin tuo tyrmä+ huone jossa Linda ja Miki istuu nenäkkäin pöydän ääressä.\nLuulen kanssa, että sillä käsikorulla on merkitys. Veikkaan Kallen pyytävän Lauria mukaansa juhliin, mutta Lauri on, että ei pääse. Lauri päättää silti osallistua, koska haluaa piinata Sabrinaa. Jere ja Sampo bongaa omituisen naamiomiehen ja ovat jo käymässä päälle, mutta Kalle tulee väliin silleen "hei ihanaa sä pääsit sittenkin tulemaan" ja pelastaa Laurin. Ja Kalle siis tunnistaa Laurin siitä käsikorusta, koska ei ole perinteinen ketju.\nRehellisesti sanottuna en kyllä muista nähneeni Kallea koskaan noin onnellisena kenestäkään miehestä. Toki en täysin muista millainen oli Samin kanssa silloin alussa. Kalle tulee putoamaan niin kovaa ja korkeelta myöhemmin.\nMäpä veikkaan, että Ismo onkii Laurin salaisuudet esille. Ismosta on tullut kovan luokan kyttääjä. Kallen sanoin roikkuu kuin perskärpänen. Selvästi odotteli rapun edustalla Kallea vaikka väitti muuta. Meinasi lähteä taas kerran seuraamaan, koska Kalle kieltäytyi muiden menojen vuoksi illallisesta eikä halunnut kertoa minne on menossa. Luulin jo hetken, että outo käänne Laurilla meinasi Ismon yllätysvierailua, kun Kalle kysyi voidaanko syödä täällä, koska ei halua isänsä taas yllättävän. Onneksi ei sentään paukannut paikalle.\nTyhmäähän se olisi, jos Laurin tarina siskosta ei pitäisi paikkaansa. Moni palanen loksahti kohdalleen.\nSabrina on käynyt Gyllendorffin yläastetta, jota todennäköisesti Laurin sisko on käynyt samaan aikaan. Sen takia Lauri päätti sulkea Sabrinan laatikkoon juuri kouluun, kokemaan tuskaa, kuten sisko koko kouluaikoina. Paha paikka olla eikä sieltä päässyt pois, oli vaan pakko kestää. Koulinilmoituksella halusi vain vihjata siskonsa kuolemaan tai ehkä Lauri jotenkin toivoi, että Sabrina olisi ymmärtänyt, mistä on kysymys. Sabrina hengaili kavereiden kanssa omenapuun alla. Sieltä varmaan huutelivat joka päivä ilkeyksiä. Tiedä vaikka Sabrina olisi joskus sulkenut Laurin siskon siihen samaan varastoon. Ymmärtääkseni asian vakavuutta ei tajuttu silloin, mutta sisko on varmaan kertonut kaiken yksityiskohtia myöten vanhempana. Ja Lauri kostaa sitä, että siskonsa joutui kärsimään niin paljon elämässään ja riisti itseltään hengen. Sabrina ei tajunnut asiaa, koska asia ratkeaa myöhemmin, vaikka vähän tyhmää ettei mikään hälytyskello omassa päässä muka soisi. No, ehkä Sabrina ajatteli sen olevan vain pientä kiusaa.\nTietenkin tarina voisi sopia Lauriin itseenkin. Tuskin kuitenkaan on mikään täysin tuulesta temmattu juttu.\nHyvä pointti ja etenkin ennen tuota Laurin avautumista Sabrina juuri pohti, ettei malta odottaa kun saa huomenna tietää, miksi se hullu riivaa just mua. Selvähän se on, että ei saa tietää, koska Lauria ei saada kiinni.\nMiten niin Anna majoittuu Moosen "salahuoneeseen"??\nBenjamin pelastaa Annan matkanvarrelta, kun ovat äitinsä kanssa menossa lahkoon. Annalle ei löydy muuta paikkaa, niin Severi ja Benjamin majoittavat Annan Moosen salahuoneeseen. Anna jää siitä nopeasti kiinni. Jere on ensin täysin Annan majoittumista vastaan, joka oli yllätys, mutta lopulta suostui hetkelliseen majoitukseen. Severi ja Benjamin auttaa Annaa Jeren käskystä siivoamaan siitä läävästä siedettävän paikan.\nTuo Alissan äiti on mysteeri. Eilen kehitin sellaisen teorian, että Cindy olisi Alissan äiti. Entä jos Cindy saikin kaksoset Elias ja Alissa ?\nTämä olisi kyllä hyvä, jos Cindy olisi Alissan äiti. Mutta jos Alissan isä on Aki ja Eliaksen isä Sebastian niin ei ainakaan kaksoset voi olla :(\nklo 9:55 | 22.11.2020\nSiis ihan totta! Moosesta löytyy salahuone? Mooses on (edeltäjä myös) sarjassa vuosia ja nyt sieltä löytyy oikein tilava salahuone? Jonkun piilotetun komeron vielä ymmärtäisi mutta huone? Liittyykö tämä huone mihinkään entiseen vai onko nyt ihan uusi juttu?\nMitä tapahtui Pihlajakadun entiselle hengauspaikalle, pyykkituvan tilassa olevalle sohvalle joka oli hieman kuin talon kerhohuone?\nSalkkareissa kaikki on mahdollista. Onhan näitä yllätysisiä ennenkin paljastunut. Sitä paitsi teettikö Cindy isyystestiä? On täysin mahdollista että Cindy ja Aki tuntevat.\nTulipa surullinen fiilis Ainon näyttelijän Jasminin ig storyista, on eronnut eilen. :( Tsemppiä hänelle!\nklo 11:19 | 22.11.2020\nAino on nykyään nääs Jeren kanssa 😁\nklo 13:50 | 22.11.2020\nLavastetta ei ole enää olemassa tai totta kai on varmasti purettuna varastossa, mutta toistaiseksi sitä ei ole pistetty kasaan sitten Rantabaarin ykköskauden, kun purkivat joitakin asuntoja sisarsarjan lavasteiden tieltä.\nklo 13:59 | 22.11.2020\nEiköhän Cindy paremminkin olisi sukua Annalle ja Annan äidille eikä Alissalle. Johannesveljet eivät olleet mitenkään kovin iso lahko, jonka Cindyn isä Johannes Rintala oli perustanut. Toiminta perustui lähinnä sinne kylään, jossa Johannes ja Martta asuivat. Jopa puolisot oli vanhempien tahoilta päätetty etukäteen tyttärilleen.\nklo 16:01 | 22.11.2020\nTapahtumasrikas viikko näyttelijöille, kun Laurin näyttelijän toinen lapsi syntyi alkuviikosta ja loppuviikosta Evan näyttelijä synnytti. Ainon näyttelijä erosi, joka on surullinen juttu. Viikossa oli iloa ja surua samaan aikaan.\nklo 16:10 | 22.11.2020\nJa Kerttu paljasti että muuttavat Samin kanssa yhteen.\nklo 16:21 | 22.11.2020\nSalahuone on ollut jo kauan sitten sarjassa. Siellä on pyöritetty huumekauppaa, varastettu huumeita ja harrastettu seksiä useampaan kertaan. Patjalta tarttuneen satiaisetkin on hyvin muistissa.\nklo 16:23 | 22.11.2020\nEi Cindy ja Aki mitään tunne, paskin idea ikinä ja taasko luulette et Cindy ois Jennin osingoilla eli veisi Jennin jämät. Hemmetin Cindy..


Rovio julkaisi uuden pelinsä - Candy Crushin tyylinen hedelmäpeli\n10.09.2015 klo 10:54\nSekä Androidille että iPhoneille julkaistussa uudessa suomalaispelissä Nibblers-kalat tulevat kuivalle maalle syömään hedelmiä.\nAngry Birdseistä tunnettu Rovio julkaisi pelin jo aiemmin kokeiltavaksi rajatuilla markkina-alueilla myös Suomen iOS-kaupassa huhtikuussa, mutta eilen keskiviikkona peli sai globaalin julkaisunsa myös Android-alustalla.\nNibblers on suositun Candy Crush Sagan kaltainen ilmaiseksi ladattava, mikromaksuihin perustuva hedelmäpeli, jonka tarinassa kalat muuttavat merestä kuivalle maalle, koska ovat tykästyneet hedelmien makuun. Tarinan konnia ovat liskot, jotka yrittävät sabotoida kalojen suunnitelmaa.\n- Nibblersit ovat nousseet kuivalle maalle vasta hiljattain, mutta uskomme, että muiden Rovio-pelien faneille otusten maailma on tunnistettava. Pelissä yhdistyvät vaikuttavat animaatiot, visuaalisesti näyttävät tasot sekä monipuolinen äänimaailma, jossa on käytetty oikeaa orkesteria solistien kera, sanoo Rovion pelistudion johtaja Heini Kaihu.\nRovion mukaan Nibblers on lajityypiltään match-puzzlepeli, jossa tavoitteena on ketjuttaa samanlaiset hedelmät vähintään kolmen riveihin, jolloin ne katoavat. Mitä enemmän samanlaisia hedelmiä saa ketjuun, sitä enemmän pisteitä pelaaja saa.\nJulkaisussa pelissa on 200 tasoa, ja uusia tasoja tuodaan peliin jatkossa. Pelin voi myös yhdistää Facebookiin kisatakseen kaverien kanssa.\nAngry Birds 2:n ja useimpien muiden nykyajan mobiilipelien tapaan Nibblers on ansaintamalliltaan free-to-play-tyyppinen, eli Rovio tienaa myymällä pelin sisäistä valuuttaa pelaajille nopeampaa etenemistä varten.\nPeli on ladattavissa maksutta sekä Androidin Google Play -kaupasta että Applen iOS-sovelluskaupasta.


Kuinka laihtua 90 kiloa nopeasti - Neuvoja - 2022\nJos olet liikalihava, 90 punnan menettäminen voi auttaa sinua tuntemaan olosi paremmaksi ja vähentämään liikalihavuuteen liittyvien sairauksien, kuten sydänsairauksien ja diabeteksen, kehittymisriskiä. Ravitsemus- ja dieettiakatemian mukaan turvallinen painonpudotus on 1–2 kiloa viikossa, mikä tarkoittaa, että menettää 90 kiloa vähintään 45 viikkoa. Painonhallinnan tietoverkko raportoi, että voit menettää jopa viisi kiloa viikossa kuluttamalla erittäin matalakalorista ruokavaliota, joka sisältää enintään 800 kaloria päivässä; tällaista nopeaa laihtumisohjelmaa suositellaan kuitenkin vain lääkärin valvonnassa, ja se voi aiheuttaa epämiellyttäviä ja joskus vaarallisia sivuvaikutuksia.\nSuunnittele ateriat ja harjoitukset\nValitse energiankulutus 1 000, 1 200, 1 400 tai 1 600 kaloria päivässä sukupuolesta ja aktiivisuustasostasi riippuen. Yhdysvaltain terveys- ja ihmispalvelujen osaston mukaan suurin osa naisista voi laihtua turvallisesti ja tehokkaasti kuluttamalla 1 000–1200 kaloria päivässä, kun taas suurin osa miehistä, aktiivisista naisista ja naisista, jotka painavat vähintään 165 kiloa, tarvitsevat yleensä 1 200–1 600 kaloria päivässä. laihtuminen. Jos tunnet nälkä suunnitelmasi aikana, valitse hiukan suurempi energiankulutus.\nValitse kaloritarpeitasi vastaava ateriasuunnitelma käyttämällä Yhdysvaltain maatalousministeriön amerikkalaisille tarkoitettuja ruokavalio-ohjeita 2010. Esimerkiksi USDA: n 1200-kalorinen ateriaohjelma sisältää 3 unssia proteiiniruokaa, 2,5 kupillista maitotuotteita, 4 unssia jyviä, 1,5 kuppia vihanneksia, 1 kuppi hedelmiä, 4 tl öljyä ja 121 ylimääräistä kaloria. Kysymyksiä koskien kunkin ryhmän ruokien annoskokoja, käytä SelectMyPlate.gov.\nLuo painonpudotusvalikoita käyttämällä USDA-ateriaohjelmaa. Esimerkiksi 1 200 -kalorinen painonlaskuvalikko voi sisältää: aamiaisen: yhden suuren munanmunan, kaksi viipaletta täysjyväleivän paahtoleipää, jossa on 2 tl pehmeää, kylpymargariinia, puoli kuppia vähärasvaista raejuustoa ja yhden suuren appelsiinin ; aamuvälipala: 1 kuppi tavallista vähärasvaista jogurttia; lounas: 2 unssia purkitettuja kevyitä tonnikalatuotteita, 1 tl majoneesia, kuusi vähän natriumia sisältäviä, täysjyväkeksejä ja puoli kupillista raakaa porkkanaa; iltapäivällä välipala: yksi vähän natriumia sisältävä mozzarellajuustotikku; ja illallinen: 2 unssia grillattua kanaa, kolme neljäsosaa kupin ruskeaa riisiä, 1 kuppi virtarappuutettuja parsakaalia ja 1 tl oliiviöljyä.\nPidä USDA: n Food Tracker -sovellusta online-ruokapäiväkirjana ja varmista, että pysyt päivittäisissä kaloritavoitteissasi. Voit määrittää kunkin aterian kalori-, hiilihydraatti-, proteiini-, rasva- ja natriumpitoisuuden Food Trackerissa napsauttamalla Ravintotiedot-linkkiä Omat raportit -välilehden alla. Edellä luetellun 1200-kalorisen painonpudotusvalikon ravintoraportti osoittaa, että se sisältää 1 215 kokonakaloria, 122 grammaa hiilihydraatteja, 90 grammaa proteiinia, 43 grammaa rasvaa ja 2246 milligrammaa natriumia. Yhdysvaltain maatalousministeriö suosittelee natriumin rajoittamista alle 2 300 milligrammaan päivässä vähentääksesi korkeaa verenpainetta ja sydänsairauksiasi.\nHarjoittele vähintään 30 minuuttia useimpina viikonpäivinä auttaaksesi nopeuttamaan painonpudotusta, parantamaan lihaksen ja rasvan suhdetta ja pitämään kadonneen painon pois pitkällä aikavälillä. Mayo Clinic raportoi, että vaikka kalorien hallinta on hyödyllistä laihtumiseen, liikunta voi myös auttaa sinua laihduttamaan ja pitämään sen poissa. Sisällytä ohjelmaan sydän- ja verisuoniharjoittelu, kuten kävely, lenkkeily, pyöräily tai uinti ja vastusharjoitteluharjoitukset, kuten painonnosto, kyykky, lunges, pushups ja situps.\nKatso video: Mun Sairauteni laihduin 25 kiloa (Kesäkuu 2022).\nCopyright 2022 \_ Kuinka laihtua 90 kiloa nopeasti...


Pekoni ja porkkana: maaliskuuta 2013\nJoskus on ihan hauska tutkia bloginsa tilastoja, kun joten kuten on oppinut niitäkin käyttämään.\nYleiskatsauksen mukaan meillä on ollut 542 katselua marraskuussa -08. Sehän on hauskaa, mutta kun blogi on aloittanut toimintansa maaliskuussa -10. Juuri ennen blogin alkua katselut ovat romahtaneet 234 kertaan.\nOlen erehdyksissä aikanaan kritisoinut ohjelmaa "Neljän tähden illallinen", joka yhä tänä päivänä toimii blogini vetonaulana 521 katselulla.\nTässä kuussa joku on etsinyt "nakit ja muusi"-reseptiä. Tässä tämmöinen nopea: keitä tai paista nakit, tee perunamuusi. Nauti!\nJoku on etsinyt myös "kete reseptiä". Tähän minulla ei kyllä tyhjentävää vastausta ole, vaikka kova Putousfani olenkin, en minäkään tiedä mikä hitto on "kete resepti".\nPalmusunnuntai vetää tällä hetkellä ihan mukavasti kävijöitä, mutta eniten tämän viikon hauista kiinnostaisi tuo "vakinainen työpaikka piirakka". Onko sellaista olemassa? (Kyllä ei ole.)\nJaksan myös ihmetellä saako joku Malesiasta jotain blogistamme irti?!\nJotenkin on nyt tökkinyt tämä bloggaaminen, vanha alkaa kyllästyttää. Mielessä ei kuitenkaan pyöri bloggauksen lopettaminen vaan blogin täydellinen uudistaminen.. Hmm, saas nährä.\nLähettänyt Porkkana klo 14.01 Ei kommentteja:


Pirena: tammikuuta 2013\nPitihän minunkin neuloa tämä Virtauksia-myssy kun sitä fb:ssä vaaleansinisenä ihastelin. Ohjehan löytyy täältä. Mallikuvio näytti juuri sopivan vaikealta. Eihän se vaikea ollut muuta kuin oikeiden silmukoiden osalta jotka tosiaan neulottiin kaikki kiertäen eli takareunastaan. Se kyllä hidasti vauhtia aika paljon kun en muutenkaan ole mikään nopea neuloja. Kaunista pintaahan sillälailla tulee.\nTämän langan hain alkuviikosta Susulta tai oikeastaan otin kaksi kerää punaista kun muut värit olivat sinistä ja valkoista. En ole sinisen ystävä ja valkoinen on niin arka väri. Kun raastan porkkanaraastetta useamman kerran viikossa, niin silloin ei voisi saman päivän aikana neuloa valkoista lankaa. Tulisi hyvin äkkiä siitä valkoisesta oranssia.\nVaikka neuloin kolmosen puikoilla, niin tulipa aika pieneen päähän myssy. Nyt oli tuolla varapäälläkin töitä kun se on enempi lapsen pään kokoinen. Lankaa meni vaan 33g.\nIhastelin siinä neuloessa tuota päälaen kuviota, miten sutjakkaasti silmukat vähenivät loppua kohden. Hienosti suunniteltu kun ei jäänyt lopuksi montaakaan silmukkaa vedettäväksi yhteen.\nTeki niin hirveästi täytekakkua mieli että oli ihan pakko väsätä tämä vaikka ei ollutkaan kenenkään merkkipäivä. Tuli ehkä hitusen liian makea mun makuuni mutta miehet tykkäsivät että hyvää on. Ukkoni ei yleensä syö täytekakkua ollenkaan mutta nyt ei saanut oltua ottamatta. Saahan sitä kai viikonlopun kunniaksikin herkutella kunhan ei tavaksi tule.\nLähettänyt Pirena klo 20.08 15 kommenttia:\nTunnisteet: Leipominen, Sytomyssyt\nLähettänyt Pirena klo 21.10 10 kommenttia:\nSain yhden ufoutuneen neuleen valmiiksi. Tästä jo aiemmin kirjoittelinkin, keskeneräisestä tekeleestä. Tarkkaan en muista että milloin olen aloittanut neulomisen kun en ole siitä mitään muistiinpanoja tehnyt. Luulisin että melkein tarkalleen vuosi siitä olisi, tuskin kauempaa.\nOhjeen ja mallin otin Novita Talvi 2009: Neulottu naisen pitsijakku. Siinä oli lankavaihtoehdot Wool tai Luxus Alpaca. Kumpaakaan ei ollut varastoissa, tai no Woolia olisi ollut mustana ja valkoisena. Tämä minun lankavalintani juontui ihan pelkästään värin perusteella kun sattui olemaan samanväristä mohairlankaa kotona kuin mallikuvan jakku. Eihän tuo kaunis kuvio mohairlangassa näy niin hyvin kuin mallikuvassa. Tuossa nyt alekkain lehden malli ja miun tekele. Piti kanssa laittaa jakun alle musta pusero että lehtikuvio jotenkin erottuisi. Tuosta mohairlangasta vaan lähtee ihan älyttömästi irtokarvaa ja se mustassa näkyy hyvin.\nMinun lankani on tämänmerkkistä, 65% mohairia ja 35% akryyliä. Lankaa meni 195g ja neuloin 4:n puikoilla. Neuloin miehustan kainaloihin asti ilman sivusaumaa kuten hihatkin. Olkasaumat silmukoin ja hihat jouduin ompelemaan miehustaan. Se hihojen ompelu oli viimeinen mikä tökki, eikä valmista meinannut tulla ollenkaan.\nJakussa ei ole mitään kiinnitystä, joten se saikin jäädä vajaaksi tuosta edestä. Lämmin se on, joten näillä pakkasilla ihan oiva neule. Kesällä ei voi varmaan pitää kun mohair kuitenkin vähän pistelee ja vaatii alle pitkähihaisen puseron. Tai onhan niitä sateisia ja kylmiä päiviä, silloin passaa.\nNyt pukkaa sytomyssyjä solkenaan. Neljäs on puikoilla. Valitsin ohuen puuvillalangan ja monimutkaisen mallin. Kolmas myssy valmistui kolmesta eri langasta. Sain kaksi jämälankaa lopetetuksi. Neljänteen mysyyn valitsin ohuen puuvillalangan ja mallikuvion otin yhdestä sukkakirjasta.\nLähettänyt Pirena klo 15.57 15 kommenttia:\nTunnisteet: Sytomyssyt, Villatakit ja -puserot\nTässä tämä nyt on, toinen sytomyssy tähän kampanjaan. Minusta kun nuo African kukat on niin kauniita, ajattelin koittaa taipuuko ne myssyksi. Tuo päälaki on aika jämäkkä, ei paljon taipuile. Reunaosa on pehmeämpää, kun neuloin sen. Kokoa myssylle tuli vähän isompaan päähänkin. Riippuen siitä miten sen päähänsä asettaa, voi jättää vähän löpsölleen.\nOli noita kukkasia jo muutama valmiina viimekeväisestä pyörän satulanpäällisvirkkauksista. (Tulipa pitkä yhdyssana.) Lankojen värit on kaikki mulle sopimattomia paitsi tuo vihreä. Joku toinen taas oikein rakastaa ruskeaa ja beessiä. Yhdistin kukat ompelemalla samanvärisellä langalla millä virkkasin viimeisen kerroksen. Kun virkkaan kukkia ohuilla langoilla, niin puuvilla- kuin villalangoillakin, laitan noita reunakerroksia kaksi yhden sijaan. Kaikilla muilla saman mallim virkkaajilla olen nähnyt vaan yhden kerroksen mutta heillä on ollut käytössään paksummat langat.\nLankoja meni 65g:n edestä. Tuota Mayflowerin vaaleanruskeaa ei ollutkaan kuin yksi kerä ja sain sen melkein käytettyä. Nuo pienet nyyskäykset ovat kyllä puuvillaa vaikka niistä vyötteet puuttuukin.\nTässä myssyssä mallinsuunnittelu oli käynnissä koko valmistumisen ajan. Tein vaan ja ajattelin että kyllä siitä myssy tulee, niinkuin tulikin. Mallasin omaan päähän ja voisin ihan hyvin käyttääkin, jos lankojen värit olisivat toiset.\nSain valmiiksi sen vihreän mohairvillatakinkin tässä iltasella. Miten voi joku asia niin vaikealta tuntua kuin esimerkiksi hihojen ompelu miehustaan. Vaikka olen sitäkin hommaa tehnyt elämäni varrella useampaan kymmeneen puseroon tai villatakkiin, aina se tökkii. Siitä siis seuraava kirjoitus ja kuvat.\nLähettänyt Pirena klo 20.02 12 kommenttia:\nTunnisteet: Africankukka, Sytomyssyt, virkkaus, Yleinen\nYstävänpäivän Sytomyssykeräys on kohdaltani avattu. Myssyn väri ei ole ihan kohdallaan, mutta semmonen oliivinvihreä se on. Sain melkein koko 50g:n kerän lankaa käytettyä. Mukava nimi langalla, sama kuin nuoremman tyttöni toinen nimi. Koostumus 45% puuvilla, 23% pellava ja 32% akryyli. Tämä oli siis se kerä jonka Susulta kävin viikolla hakemassa.\nLoin alkuun 100 silmukkaa 4:n puikolle, siksi ettei reunasta tulisi liian tiukka. Neuloin 3½:n puikoilla, ongelmia oli sekä suorien että pyöröpuikkojen kanssa. Sopivaa kokoa ei meinannut löytyä, siis pituuden suhteen. Lyhyet pyöröpuikot on hankalat kun siinä se puikon osuus on liian lyhyt, hankala neuloa. Tuo pikkupalmikko on minulle uutta. Siis sillätavalla että olen tottunut palmikonkierrot neulomaan palmikkopuikolla. Tämä palmikko on niin pieni ettei tarvinnut mitään erillistä puikkoa.\nMallikuvion löysin Lesley Stanfiel & Melody Griffiths: NEULOJAN KÄSIKIRJASTA. Tämä myssy sopii värinsä puolesta kummallekin sukupuolelle.\nNyt on tekeillä jo toinen myssy. Ajattelin että voiko African kukista puuvillalangalla tehdä. Saas kattoo kuin mun käy.\nLähettänyt Pirena klo 18.55 14 kommenttia:\nTunnisteet: Käsityökirjat, Sytomyssyt\nAloittelin eilen sytomyssykän tekoa. Hain Susulta lahjoituslankaa ja mallikuviota etsiskelin vielä tänäänkin. Sitten vaan sopiva löytyi eräästä kirjahyllyssä olevasta käsityökirjasta. Nyt ei ole vielä kuvia sen paremmin mallista kuin myssynalustakaan, mutta piti kirjoittaa jotakin, ettei tule pitkää taukoa.\nNiin totaalisesti taas hurahdin myssyn tekoon, että melkein valmiina oleva villatakki joutui syrjään. Siitä kun ei puuttuisi enää kuin hihojen ompelu miehustaan. Mikä siinä onkin kun ei se ompelu ole kivaa. No nyt joku ajattelee ja ehkä ääneenkin lausuu että miksen tehnyt niin että olisin neulonut hihat jo suoraan miehustaan. Minä kun kuljen muutenkin aina jälkijunassa noiden uudempien aatteiden kanssa, niin ei tässäkään neuleessa käynyt mielessä.\nSaisihan noita sytomyssyjä tehdä pitkin vuotta mutta se vaatii aina jonkun kampanjan, ennenkuin saan jotain aikaiseksi. Toivottavasti nyt saan tehtyä useamman peräjälkeen. Nostan hattua heille jotka ovat valmistaneet useampi kymmenen tai satakin myssyä.\nTuosta hurahtamisesta vielä senverran, että olin jo yli viidenkymmenen kun vasta hurahdin verenluovutukseen. Kirjoitinkin asiasta jotain tuolla vuodatuksen vanhan blogini alkuaikoina. Ehdin luovuttaa 11 kertaa ennenkuin tuli loppu syksyllä 2011. Sain silloin Marevan-lääkityksen ja sehän merkitsi sitä että verenluovutus loppui siihen paikkaan. Melkein itku tuli sairaalassa kun hoitaja toi lääkemääräyksen.\nSiksi tuntuu että tämä sytomyssyjen tekokin on minulle jonkunmoinen hurahtaminen. Tuntuu jotenkin hyvältä kun voi pienesti olla apuna. Samalla tavoin kuin verenluovutus itseltä antaa toiselle jotain puuttuvaa, niin tämä myssyjen teko auttaa jotakuta, jolta hiukset on lähteneet. Oikeastihan tässä on mahdollisuus testata erilaisia mallikuvioita, eikä tarvitse aina tehdä edes mallitilkkua.\nLähettänyt Pirena klo 19.55 6 kommenttia:\nKyllä meillä välillä ruokaakin laitetaan, vaikka emäntä tahtookin olla vähän laiskansutjakka siinä suhteessa. Nämä lohkoperunat ovat semmoista uudempaa aatetta. Siis onhan meillä kaupasta ostettuja syöty, mutta syksyllä nuorempi poika sanoi että miksi ei vois tehdä joskus itsekin. Olivat joskus koulun kotitaloustunnilla tehneet. Niistä tunneistakin on useampi vuosi aikaa.\nSyksyllä tehtiin pari kertaa ja nyt tänään. Se on meillä semmoinen isän ja pojan yhteisprojekti. Minä sitten laitoin pellin uuniin ja katsoin että kypsyvät. Kyllä vaan maistuivatkin hyville. Tietää ainakin mitä niihin on käytetty valmistuvaiheessa. Eipä muuta kuin rypsiöljyä ja grillimaustetta. Nämä on niin hyviä ettei oikeastaan muuta sillä kertaa kaipaisikaan. Näyttävät ihan omenalohkoilta.\nOlin eilenillalla yhden entisen työkaverini, (84v. mamma) luona kylässä. Häneltä sain muovikassillisen mohairlankoja. Tulin kotiin ja laitoin kassin takkahuoneen lattialle. Ukkoni illalla sanoi että tämäkö on se roskapussi joka piti viedä roskikseen. Aamupäivällä olin nostanut roskispussin ovenpieleen ja sanonut että pitäisi viedä se ulos. Jossain vaiheessa vein sen sitten itse kun ei kenekään muun käteen ollut tarttunut. Niin illalla meinasi semmoinen vahinko käydä.\nLähettänyt Pirena klo 19.05 10 kommenttia:\nTunnisteet: Lankoja, Ruoanlaitto\nIhan enste täytyy hehkuttaa näillä Zeldan ihanilla langoilla. Oikeaa piristystä tähän harmaaseen olotilaan. Onhan näitä jo muutama vyyhti tullut tilattua viimevuoden puolella mutta kaikkia ei voi esitellä, ettei kademieli iske kehenkään. Sellaisiahan sukka- ja huivilankoja ovat enimmäkseen kun on vaan yksi vyyhti aina kutakin värisävyä. Vaan miksei niitä voisi yhdistää, saisi vaikka villatakin. Ohkaisia lankoja ovat, joten tykkään.\nTätä keskeneräistä villatakkia täytyy nyt vähän esitellä, että tulisi puhtia saattaa työ valmiiksi. Eipä enää puuttuisi kuin puolitoista hihaa. Olen tämän aloittanut varmaan noin kohta vuosi takaperin. Tuohon kädentien alkuun oli kiva neuloa, mutta sitten alkoi tökkimään. Koska minulla on eri lanka kuin alkuperäisessä ohjeessa, täytyi silmukkamääriä vähän rustailla. Siksipä joku kivempi työ ajoi ohi. Nyt ajattelin että täytyy jokukin niistä kesken olevista saattaa valmiiksi tai purkaa pois. Tässä ei purkaminen onnistu kun on mohairlanka.\nOhje on Novita-lehdestä ja malli lehtikuvio. Se vaan ei erotu tuossa mohairlangassa niinkuin erottuisi sileässä. Väri sattui olemaan sama kuin alkuperäisessä ohjekuvassa. Paitsi nämä kuvat eivät ole ollenkaan oikean väriset. Nyt vaan ei onnistu kun on hämärää tai väärät valaistusolosuhteet.\nMinä en tehnyt yhtään uudenvuodenlupausta, en ole kai koskaan tehnyt. Ainoa minkä voisi tehdä olisi vuoden pituinen langanostolakko, eikä sekään vielä missään tuntuisi. Menin muuten uudenvuodenaattona nukkumaan jo 23.30, enkä pauketta kuullut yhtään. Minä joka muuten olen herkkäuninen, täytyy oikein ihmetellä, mutta ilmeisesti pääsin heti siihen syvään uneen.\nMuutamat bloggaajat ovat tehneet listoja että mitä ovat vuoden aikana neuloneet tai virkanneet. Minun tekemiseni ovat niin vähäisiä, etten kehtaa niitä luetella. Vaan jokainen tekee omalla vauhdillaan ja pääasia että jotain joskus valmistuu.\nLähettänyt Pirena klo 17.02 14 kommenttia:\nTunnisteet: Lankoja, Villatakit ja -puserot, Yleinen


Xibalba: 025: Hanan Kamaq\nXibalba : Xibalba025\n025: Hanan Kamaq\n<-- 024: Karibian merirosvot - 026: Feeniks-linnun muna -->\n"Kirouksen suhteen kannattaa noudattaa tavanomaista varovaisuutta."\n- Dary ten Velde\nOranjestad, Aruba, Alankomaiden kuningaskunta, syyskuu 1938\nLansing saapuu Aruballe puolenpäivän jälkeen. Merirosvot luovutetaan rannikkovartiostolle, joka kuulustelee miehistöä ja Tadley Venturesin työntekijöitä pikaisesti. Lansingissa olevaa asesalakuljetusta ei löydy.\nRättiväsynyt nelikko siirtyy hotelliin. Rankkasade piiskaa pikkuista Oranjestadin kaupunkia, ja hotellissa ei ole muita vieraita. Kuivien vaatteiden vaihtamisen jälkeen ryhmää tulee tapaamaan Eva ten Veldeksi esittäytyvä tummaihoinen nainen, joka näyttää Ten Velde van Aruba -yhtiön paperit ja ottaa lastin vastaan. Hän suorittaa maksun, ja sanoo sitten, että hänen isoisänsä Dary ten Velde haluaisi mieluusti tavata ryhmän illallisella talollaan, jos tämä sopii. Tarjous otetaan vastaan.\nPäivä käytetään torkkumiseen, ja illalla auto tulee noutamaan ryhmän sateen läpi. Aruba on litteä ja sen isoin kaupunki pieni; ten Velden kartano sijaitsee kaupungin ulkolaidalla. Kartanoksi se on vaatimattoman kokoinen, mutta sekä talo että piha ovat hyvin hoidettuja. Sisällä itse Dary ten Velde saapuu tervehtimään ryhmää. Dary on yli 80-vuotias pyörätuolia käyttävä mies, mutta hänen silmänsä ovat kirkkaat ja ajatuksensa selvästi terävä. Päivällistä syödään suuressa salissa; talon asukkaat ovat ilmeisesti vain Eva ja Dary, plus suuri joukko palveluskuntaa. Keskustelu on eloisaa: Dary haluaa kuulla matkan vaiheista, ja suhtautuu merirosvoihin lähinnä verenhimoisesti. On ilmeistä, että vanha mies on itselkin joskus ollut sotilas tai onnensoturi tai jotain vastaavaa. Ben on kiinnostunut jalokivistä, ja Dary kertoo yrityksensä toimista sekä tarjoutuu esittelemään sen tiloja huomenissa.\nHerra ten Velde kysyy, mitä ryhmä aikoo seuraavaksi, ja kuullessaan ettei näillä ole varsinaisia suunnitelmia, tarjoaa työtä. Hän sanoo olevansa ajautunut riitaan amerikkalaisen akateemikon kanssa - Brownin yliopiston prof. Clarence Turnerin, jonka toimiin Tadley Ventures on myös törmännyt. Turner on Watts Destiny, Inc:in perustaja ja puheenjohtaja, ja tämä organisaatio oli järjestänyt mm. Caqueta-joen oudon inkatemppelin valtauksen, jossa hänen nuorempi poikansa Joshua oli menehtynyt. Ten Velde sanoo prof. Turnerin olevan harhainen rasisti, ja tällä hetkellä toinen hänen pojistaan jahtaa muinaisesinettä Caracasissa, Venezuelassa. Turhia hienostelematta ten Velde sanoo, että hän tahtoo että tämä esine varastetaan Turnerin pojalta ja tuodaan hänelle. Hän sanoo, että Turner on vienyt häneltä itseltään antiikkia, ja hän haluaa maksaa samalla mitalla takaisin. Hän myös olettaa, ettei Tadley Venturesilla ole suuremmin syytä rakastaa Turneria.\nRyhmä pyytää miettimisaikaa, ja ten Velde hyväksyy tämän. Asiaan luvataan palata huomenna. Ryhmälle tarjotaan yösijoja kartanolta, ja tähän suostutaan. Kartanolla on hyvin tilaa vieraille, ja vaikka talo ei olekaan valtava, sisältä katselu on osoittanut, että herra ten Velde on selvästi hyvin varakas. Palveluskunta vaikuttaa lojaalilta ja hyvin kohdellulta, kaikki huonekalut ovat kalliita, mitään ei ole päästetty ränsistymään ja yleensä tarkka silmä huomaa kaiken olevan vähän arvokkaampaa kuin miltä heti päällepäin näyttää.\nMax viettää illan kartanon kirjastossa ja lukee hollanninkielisiä kirjoja, sekä katselee matkamuistoja. Hän epäilee, että 1850 syntynyt herra ten Velde saattoi puoli vuosisataa sitten aloittaa omaisuutensa tekemisen orjakaupalla, tai ainakin jollain osalla siitä. Kartanon valokuvista päätellen herralla on myös suuri suku, lapsia ja lapsenlapsia, mutta hän on tehnyt omaisuutensa itse, ei perinyt sitä. Eva ten Velde tuntuu isoisänsä luotetulta sihteeriltä, joka jakaa hänen salaisuutensa ja hoitaa yksityiskohtia.\nKun yö koittaa, Ben käy vielä hiiviskelemässä pitkin kartanoa. Hän löytää lukittuja ovia, joiden lukot ovat kalliita, ja arvelee, että erään alakerran lukitun oven takana on kallisarvoisia aarteita: huoneen ikkunoissa on kalterit ja ovi on vahva.\nAamiaisen jälkeen ryhmää käytetään tutustumassa Ten Velde van Aruban työtiloihin. Jalokivikaupan yhteydessä on koruhiomo ja -leikkaamo, jossa raakakivistä muokataan koruja. Henkiökuntaa ei ole paljon, mutta heidän taitonsa on selvästi sitäkin suurempi, ja operaatiota esitellään ylpeänä. Valtaosa jalokivistä on smaragdeja Kolumbista tai topaaseja Brasiliasta. Dary ten Velde ei itse leikkaa enää jalokiviä, mutta hän valvoo toimintaa, ja monet työntekijöistä ovat hänen kouluttamiaan; toiset hän on vain napannut de Beersiltä tai muilta yrityksiltä.\nEsittelykierroksen jälkeen ryhmä palaa kartanolle keskustelemaan työstä. Tadley Ventures on puhunut sitä ennen keskenään asioista. Puhtaaseen varkauteen osallistuminen on hivenen epäilyttävää, mutta toisaalta kyse näyttää olevan kahden rikkaan miehen keskinäisestä kiistasta, eikä Turner ole oikein ansainnut kenenkään rakkautta. Ryhmä päättää hyväksyä tehtävän, olettaen että siitä ei paljastu mitään poikkeuksellisen arveluttavaa.\nTen Velde kertoo yksityiskohdat. Tohtori Howard Turner, prof. Clarence Turnerin 35-vuotias arkeologipoika, on Caracasissa Universidad Central de Venezuelassa, ostamassa yliopiston museon kokoelmista pronssista inkaveistosta. Veistoksen sanotaan olevan kirottu ja tuottaneen kuolemaa konkvistadoreille, jotka sen vuosisatoja sitten löysivät. Veistos on 30 cm korkea ja painaa kuutisen kiloa. Ten Velde on kiinnostunut myös kaikesta dokumentaatiosta, jota veistoksen mukana tulee. Hän toivoo, että varkaus tehdään suhteellisen huomaamattomasti: hän haluaa itse omalla valitsemallaan tavalla ilmoittaa prof. Turnerille, että veistos on nyt hänellä. Yksityiskohdista ten Velde ei halua ainakaan etukäteen kuulla, mutta maksun suhteen hän on hyvin avokätinen.\nVeistoksen tarkkaa ulkonäköä ei ole tiedossa, mutta se on ilmeisesti hyvin tunnistettavaa inkataidetta. Veistos kulkee nimellä Hanan Kamaq, joka quechuasta käännettynä tarkoittaa suunnilleen "taivaan rakentajaa".\nVeistoksen ryöstäminen voisi olla hankalaa, mutta Venezuela on Benin kokemuksen mukaan laiton ja epämääräinen paikka, ja sen presidentti on jossain samassa kategoriassa Trujillon kanssa. Caracas on laiton ja rauhaton paikka, ja asioiden varastaminen siellä on huomattavasti yksinkertaisempaa kuin vaikkapa Britannian tai Alankomaiden imperiumissa. Todetaan, että näillä ehdoilla tehtävä otetaan vastaan.\nRyhmä saa käteiskassan ja ohjeet siitä, miten sitä voi täydentää. Aikataulua ei ole sovittu, mutta luultavasti veistos ja Howard Turner pysyvät Caracasissa vielä ainakin viikon tai pari. Viestintäyhteyksistä sovitaan ja kulkukeinot hankitaan. Siegfried lähettää merirosvoilta viemänsä konepistoolin postissa Kingstoniin, muuten ryhmä lähtee Curacaon kautta kohti Venezuelaa. Lady Helenalle lähetetään sähke aikeista, sekä hieman lisätietopyyntöjä prof. Turnerista ja Watts Destinystä.\nCuracaolla ostetaan hieman tarvikkeita, kuten ammuksia. Peitetarinana on, että ryhmä on menossa Venezuelaan metsästämään. Sadekautena tämä voi olla vähän hölmöä, mutta hölmöyskin on hyvä peitetarina. Curacaolta otetaan vielä reittilaiva etelään, ja seuraavana aamuna laiva saapuu La Guairan satamakaupunkiin.\nTrooppinen sade piiskaa rannikkoa kun ryhmä nousee bussiin ja lähtee kohti Caracasia. Caracas sijaitsee linnuntietä vain 15 kilometrin päässä, mutta rannikon korkeat vuoret estävät sinne pääsyn suoraan. Bussi kiemurtelee kapeaa ja hidasta vuoristotietä pitkin vuorten yli, ja kun se pääsee toiselle puolelle, sade laantuu. Ben on käynyt täällä 15 vuotta sitten, ja muistaa eloisan mutta vaarallisen pikkukylän. Se on kuitenkin kokonaan muuttunut: Caracas on kasvanut moninkertaisesti, ja laakson reunalta erottuu keskustassa amerikkalaistyylisiä pilvenpiirtäjiä. Venezuelan öljylöydöt ovat johtaneet dramaattiseen kasvuun.\nRyhmä jää suureen hotelliin, jossa heitä odottaa pari sähkettä. Ensimmäinen on Eva ten Veldeltä, joka kertoo paikallsen pankin josta voi käydä tarvittaessa nostamassa lisää käteisvaroja. Toinen on lady Helenalta, ja se on joukko artikkeliviitteitä prof. Turnerista. Ben lähtee tutustumaan kaupunkiin, muut käyvät kirjastossa lukemassa artikkeleita. Ne maalaavat prof. Turnerista kuvan Etelä-Amerikan korkeakulttuurien tuntijana -- mutta akateemisen julkaisemisensa lisäksi hän kirjoittaa toisella nimellä jokseenkin korkealentoista salaliittoteoriaa avaruudesta tulleesta viisaudesta, jota vain valkoinen rotu on osannut käyttää oikein ja jonka avulla siitä on tullut maailman mahtavin (johtuen tietysti valkoisen rodun ylivertaisesta älystä).\nUniversidad Central de Venezuelassa vaikuttaa myös yksi ryhmän tuttu, kunniaprof. Hugo Einbund, kielitieteilijä ja meribiologi, joka koetettiin myrkyttää Siegfriedin talolla viime jouluna. Einbundia ei tavoiteta, mutta hänelle jätetään viesti. Yliopisto on jylhä uusgoottilainen rakennuskompleksi.\nBenin paikallistuntemus on täysin vanhentunutta, ja hän saa kaivella melkoisesti ennenkuin löytää alamaailman kauppapaikkoja. Hän hankkii kloroformia ja tyrmäystippoja. Hän huomaa myös kaupungilla vahvan sotilaspresenssin - ei ihan Dominikaaniseen tasavaltaan verrattavaa, mutta riittävästi huolehtimaan, ettei kukaan harkitse presidentti Eleazar Lopez Conterasin haastamista. Sotilaat pitävät erityisesti silmällä yliopistoa, koska se on menneisyydessä ollut protestien ja vastarinnan tyyssija.\nSeuraavana päivänä käydään lounaalla Hugo Einbundin kanssa. Lounas venyy pitkälle iltapäivään. Einbund on puhelias ja naiivi akateemikko, joka katsoo yliopiston olevan politiikan ulkopuolella. Keskustellaan Morosin pintaan nostamista syvänmereneläimistä, yliopiston tilapulmista ja muusta tapaukseen liittymättömästä. Yritetään urkkia Einbundilta tietoja amerikkalaisista yliopistolla, ja käy ilmi, että Einbund on kääntänyt vanhan konkvistadorien käsikirjoituksen tohtori Turnerille pari viikkoa sitten. Käsikirjoitus pyydetään nähtäväksi, ja Einbund järjestää asian ilahtuneena kiinnostuksesta espanjalaista filologiaa kohtaan.\nVuonna 1526 konkvistadori Berdinado Carvel Davilla kohtasi Kolumbian vuoristossa joukon pakanoita, ja voitti nämä taistelussa. Muistiinpanojen mukaan nämä pakanat toivat vaatteiltaan ja kieleltään mieleen etelässä kohdatut inkat. Jotenkin (käsikirjoitus ei kerro miten) konkvistadorien haltuun päätyi näiltä kalleuksia, joihin kuului pronssinen veistos. Veistoksesta on kuva: se on selkeästi inkatyylinen, ja sen silminä on jalokivet.\nVeistoksen saamisen jälkeen 30-henkinen ryhmä koki kuitenkin huonon onnen iskuja toisen perään, ja monet seurueesta menettivät järkensä ja kävivät toistensa kimppuun. Lopulta kirous voitettiin (käsikirjoituksesta puuttuu sivu, joka kertoisi miten), ja seurue jatkoi matkaa rannikolle. Davilla itse menehtyi matkalla, ja lopulta vain kuusi espanjalaista ritaria selvisi Kolumbian rannikolle perustettuun kylään. Käsikirjoitus ei kerro, mitä myöhemmin tapahtuu.\nEinbundin omien arvioiden mukaan vaikka käiskirjoitus onkin aito, sen sisältö on luultavasti valetta: inkavaltakunta ei todellakaan yltänyt näin kauas pohjoiseen. Häneltä pyydetään kopiota käännöksestä, ja hän antaa tekstin jatko-opiskelijalle jäljennettäväksi. Tohtori Howard Turner, joka käännöksen pyysi, ei ole Einbundille erityisen tuttu, mutta tämä kai lähtee olettamuksesta, että teksti on totuudenmukainen.\nEinbund Tadley Venturesin kotiinsa syömään. Hugon vaimo Anita on venezuelalainen, maatalon tytär joka oli tullut kaupunkiin töihin, ja pariskunnalla on kolme pientä lasta. Illallinen on hyväntuulinen ja rauhallinen, ja perhe-elämä vaikuttaa onnelliselta. Tadley Ventures ei paljasta oikeaa tavoitettaan Einbundille, vaan väittää olevansa täällä metsästämässä.\nSeuraavana päivänä yliopistolle lähdetään etsimään patsasta ja tri. Turneria. Max jututtaa opiskelijoita ja nuorta kokoelmakuraattoria, ja saa selville, että historiallisen museon näyttelystä valtaosa tavarasta on varastossa ja että sieltä jotain saatettaisiin hyvinkin myydä rahapulassa. Kuraattori tietää kertoa, että inkaveistos (jota laitos pitää väärennöksenä) on myyty Howard Turnerille. Veistoksen löytöpaikan tietoja saa katsella: se on peräisin Kolumbiasta, ja on siirtynyt Venezuelaan jonkun rajaselkkauksen yhteydessä. Samalla löytyi jotain muitakin arvoesineitä. Veistoksella ei tosiaan ollut enää silmissä jalokiviä; joku oli ehtinyt ryöstää ne.\nTri Turnerilla on työhuone historian siivessä, lukusalin naapurissa. Se päätetään tarkastaa. Muu ryhmä pitää vahtia kun Ben livahtaa sisään huoneeseen. Oven tiirikointi vaatii hieman lukisalissa olevien hämäämistä, mutta pian Ben saa oven auki ja pääsee sisään. Mutta työhuoneessa viettää siestaa amerikkalaisen näköinen mies, joka havahtuu Benin astuessa sisään. Ben astuu tämän luo, lyö tätä kurkkuun estääkseen.tätä huutamasta, ja sitten tainnuttaa kloroformilla. Pikainen vilkaisu paljastaa, että mies on tosiaan Yhdysvalloista, Mississippistä; hänen tavaroistaan löytyy avainnippu (mm. autoon) sekä revolveri. Mies vaikuttaa entiseltä sotilaalta ja nykyiseltä kovanaamalta. Ben jättää hänet sidottuna ja suukapuloituna pöydän alle. Hän vie huoneesta Turnerin muistiinpanot, mutta patsasta ei siellä ole. Kuitenkin Turnerin päällystakki löytyy, joten tohtori on ilmeisesti yliopistolla.\nRyhmä hajaantuu etsiäkseen hänet; Siegfried lähtee paikantamaan autoa, mutta laihoin tuloksin. Einbund oli maininnut Turnerin viettävän paljon aikaa yliopiston arkistossa, mutta sinne pääsy on kontrolloitua ja vaatii opiskelijakortin. Renatalla on arkeologian osaamista ja hän onnistuu puhumaan itsensä päivystäjän ohi sisään näyttämättä opiskelijakorttia. Arkistosta hän löytääkin korttilaatikon ylle kumartuneen tutkijan, joka vastaa tohtori Howard Turnerista olevaa valokuvaa. Veistosta hänellä ei näytä olevan mukanaan. Renata jää pitämään miestä silmällä.\nVajaan tunnin kuluttua Turnerin työhuoneesta alkaa kuulua mekastusta, kun Benin sitoma tyyppi herää. Opiskelijat tajuavat, että sisällä on jotain hätänä, ja rikkovat lasin; he kauhistuvat nähdessään sidotun miehen. Tilannetta sivusta seuraillut Max käy raportoimassa Benille. Pian pari vahtimestaria sekä horjuen kulkeva Turnerin kovis lähtevät arkistoon ja menevät siellä tapaamaan tohtori Turneria. Tälle kerrotaan mitä on tapahtunut, ja Turner jättää työnsä. Amerikkalaiset siirtyvät dekaanin toimistoon. Tadley Ventures pitää heitä silmällä. Siegfried tuodaan ulkoa etsimästä autoa paikalle.\nPian yliopistolle saapuu kolme amerikkalaista kovanaamaa lisää, sekä siviilipukuisia poliiseja. Opiskelijat katsovat epäillen kun Turnerin palkolliset suojaavat häntä turvamuodostelmassa ryhmän siirtyessä ulos. Tadley Ventures on tilannut taksin, ja kun ryhmä lähtee autolla liikkeelle, he seuraavat. Ben opastaa taksikuskia pysymään kaukana taustalla, jottei varjostusta huomattaisi.\nKukkulalla laakson yläpuolella kiemurtelevan tien varrella on siistillä alueella rivitaloja. Turnerin auto pysähtyy erään asunnon eteen, ja ryhmä siirtyy sisään. Tadley Ventures ajaa taksillaan ohi ja ylöspäin, ja jää sitten kyydistä. Tilannetta arvioidaan. Veistos on luultavasti asunnossa, mutta Turner ja hänen väkensä ovat nyt varuillaan. Riippuen siitä, mitä kaikkea he ovat löytäneet, he saattavat koettaa pian lähteä kaupungista. Ryhmä tarkkaillessa asuntoa siellä käy toinen auto ja paikallinen nuori mies, joka saapuu, viipyy kymmenisen minuuttia, ja lähtee.\nTurnerin työhuoneelta viedyissä muistikirjoissa on pari piirrosta veistoksesta, sekä merkintöjä arkistolaatikoista, jotka hän on jo ehtinyt käydä läpi - ja mainintoja joistakin, mistä on löytynyt jotain. Max soittaa historian laitokselle yleisestä puhelimesta, ja pyytää toimittamaan lupaavimman tällaisen arkistolaatikon tohtori Einbundin toimistolle.\nKaksi amerikkalaista kovanaamaa poistuu asunnosta ja lähtee kävelemään tietä ylöspäin, ilmeisesti kiertovartiona. Heillä on takit käsissään, ja takkien sisällä mahdollisesti revolverit. Kaksikon tyrmäämistä harkitaan, mutta siestan aika on ohi, ja naapurustossa on vähän liikaa mahdollisia silminnäkijöitä. Mikäli täällä ammuttaisiin pistoolilla, poliisi olisi varmaan paikalla hyvin nopeasti.\nKuitenkin asunnossa on nyt vähemmän ihmisiä, joten Tadley Venturesin ryhmä piilotuu vartijoilta, ja sitten päättää koettaa rynnäköidä asuntoon ja viedä patsaan. Ensin Renata kävelee asunnon eteen, iskee auton ikkunan rikki, ja hyppää sisään. Samalla muut laskeutuvat takakautta pienelle takapihalle ja livahtavat sivuovelle, jonka he avaavat Benin viemällä avaimella. Asunnon ikkunoiden edessä on verhot, joten ei voi sanoa, mitä sisällä tapahtuu.\nEtuovi aukeaa, ja kaksi kovanaamaa syöksyy ulos. Renata yhdistää auton johdot, ja saa sen käynnistymään. Sisällä hämärässä Max tuntee kynttilöiden ja suitsukkeiden tuoksun. Ben melkein törmää yhteen Turnerin kätyreistä, mutta saa tämän taltutettua parilla iskulla. Siegfried ja Max puolestaan hyökkäävät keittiön kautta etuovelta tulleiden selustaan, ja saavat molemmat siellä olleet kätyrit tyrmättyä. Yksi näistä ehtii ampua autoa, mutta osuu vain runkoon. Sitten kätyrit tempaistaan takaisin sisään asuntoon, ja laukausta kummastelevat naapurit näkevät vain liikkeelle lähteneen auton sekä kiinni pamahtavan ulko-oven. Renata ajaa tietä mutkaan, ja sitten kääntää auton ympäri ja ajaa hitaasti takaisin talon ohi\nAsunnon alakerta on rauhoitettu, mutta Ben arvelee, että täällä on vielä ainakin yksi aseistettu vihollinen. Hän veikkaa tämän olevan portaiden yläpäässä. Siegfried kiertää ulos kiivetäkseen yläkertaan parvekkeen kautta. Ben ja Max lähtevät portaikosta sisään. Max heittää pussillisen jauhoa portaikkoon sotkeakseen näkyvyyden, ja Ben hiipii portaat ylös. Yläkerran käytävässä odottaa tosiaan yksi kätyreistä, ja Benillä ja tällä puhkeaa lyhyt tulitaistelu, jonka päätteeksi kätyri haavoittuu ja tuupertuu.\nSiegfried kapuaa parvekeelle, heittää puutarhatuolin ikkunan läpi ja seuraa sisään. Makuuhuoneessa lattiassa on suolalla piirretty pentagrammi ja kynttilöitä. Pentagrammin keskellä seisoo inkapatsas, ja sen vieressä inkakaapuun pukeutunut tohtori Turner, rituaaliveitsi kädessään. Siegfried sotkee kehän ja painii veitsen pois tohtorilta, tosin saa tämän kyynärpäästä naamaansa. Hän saa kuitenkin tohtorin kolkattua samalla kun Ben ja Max syöksyvät sisään. Veistos napataan mukaan.\nAutossa Renata kuulee laukaukset, ja näkee kuinka ylärinteeseen lähteneet kaksi Turnerin kätyriä lähtee juoksemaan alaspäin. Naapuritkin ovat tulleet ikkunoihin melua kummastelemaan, ja joku varmasti jo soittaa poliisia. Siegfried hyppää parvekkeelta alas kadulle ja hyppää Renatan kyytiin, Ben ja Max seuraavat ulko-ovesta vähän myöhemmin. Renata painaa kaasua, ja ryhmä lähtee alaspäin kohti keskustaa. Parin minuutin kuluttua heitä vastaan tulee poliisiauto pillit ulvoen, mutta se ei ole kiinnostunut heistä.\nRyhmä käyttää hermostuneen illan hotellilla, mutta kukaan ei heitä tule etsimään. Patsas viedään pankin tallelokeroon, ja Max näkee yöllä unta siitä, miten se katoaa sieltä aamuun mennessä. Einbundilta saadaan viesti: yliopiston arkistosta oli löytynyt lisää käsikirjoituksen palasia, ja ne oli toimitettu hänen huoneeseensa; hän olettaa, että oli itse pyytänyt jotakuta etsimään näitä tai vähintään kehottanut kertomaan hänelle, jos jotain löytyy. Sivuista pyydetään kopiota Kingstoniin, ja Einbund lupaa lähettää.\nSeuraava päivä käytetään suolla metsästämässä peitetarinan mukaisesti; kokemus on kurja ja märkä.\nSuolta palaamisen jälkeen ryhmä noutaa patsaan ja palaa satamaan. 24 tuntia myöhemmin he ovat jälleen Aruballa, ja toimittavat patsaan Dary ten Veldelle. Vanha mies on tyytyväinen tulokseen ja kyselee yksityiskohtia, mutta melko paljon jätetään sanomatta. Turnerin kummallinen inkakaapurituaali mainitaan kyllä, ja hänen muistikirjansa annetaan veistoksen mukana. Ten Velde toivottaa ryhmälle kaikkea hyvää, ja lupaa ottaa heihin yhteyttä jos hän tarvitsee vastaavan työn tekijöitä jatkossakin.\nMuutamaa päivää myöhemmin ryhmä on hakenut Delfiinin Haitilta ja palannut Kingstoniin. Siellä he antavat lady Helenalle tarkemman selonteon tapahtuneesta. He myös lukevat Einbundin lähettämän käsikirjoituksen sivun. Siinä mainitaan, että patsaan silminä olleet timantit kaivettiin sen päästä ja paiskattiin suohon, ja tämä tuntui rikkovan kirouksen. Ben tarkistaa sanavalinnan, ja pitää sitä kummallisena - 1500-luvulla ainoa paikka maailmassa, josta timentteja löytyi oli Intia, eikä inkoilla ollut niitä lainkaan. Vieläkään niitä ei löydy Etelä-Amerikasta. Kuitenkin konkvistadorit olisivat tunnistaneet kaikenlaiset jalokivet, joten kyseessä tuskin on virhe. Joten miten patsaan silminä saattoi olla timantteja?\nSivujen avulla myös eräs Turnerin muistiinpanojen kohta selkiytyy: mies oli kirjoittanut silmätimanttien tarkat mitat. Alkuperäiset timantit ovat lähes varmaan kateissa jossakin Kolumbian erämaassa.\nRyhmä pohtii, mistä oikein oli kysymys. Ben muistaa ten Veldelle toimitetut jalokivileikkuuvälineet: ne oli tilattu nimenomaan Kingstonista, koska täällä pystyttiin tuottamaan teriä, jotka pystyisivät jopa timanttiin. Hänellä ei välttämättä sellaisia ollut valmiina, koska timantteja hänen tarvitsisi hioa harvoin, smaragdeja ja topaaseja pääasiassa. Voisiko tällä tilauksella olla jotain tekemistä veistoksen silmän timanttien kanssa?\nKuten taisin sanoakin, tämä peli oli hirveän hankala kirjoittaa, ja vielä pelipäivän aamunakin monet palaset olivat ilmassa. Sentään kokonaisuus toimi varsin hyvin.\nDary ten Velde oli mahtava, ja pöhköt amerikkalaiset inkafanboyt oli hauska tuoda taas framille. Hieman harmitti talohyökkäystä edeltänyt jumitus, mutta tosiaan en ollut ehtinyt kauheasti ennakoida asioita jotka johtivat siihen. Tämän vuoksi peli junnasi hetken paikallaan. Onneksi se sitten ratkaistiin reippaalla ryminällä!


Hollantilaiset varsikengät, ylijäämä - Varusteleka.fi\nHyvät pohjalliset. Jos ostat kengät alle satasella, saamasi pohjalliset ovat lähtökohtaisesti huonommat kuin nämä. Hyvin muotoiluilla pohjallisilla nostat kenkiesi mukavuustasoa kertaheitolla.\nNyt jos omistat joko pienet tai isot jalat, olis tarjolla tositosi huolella tehtyä uudenveroista simppeliä ja kestävää nahkavarsikenkää. Hollannin armeijan ylijäämätavaraa, tehty kovaan käyttöön, ihan toiselta planeetalta kuin samanhintaiset uusvalmisteiset kengät.\nYllättävän harvinaista herkkua tämmöiset. Käyttöön ja ihmisten ilmoille hakevalle tulee näissä niin monta rastia ruutuun että ihan pyörryttää:\nKoostuu nahkaisesta yläosasta ja siihen suoraan valetusta kumipohjasta. Pohja on aika tymäkkää tavaraa ja kestää varmaankin yhtä kauan kuin itse nahkakin. Pohjissa ei mitään ilmataskuja tai pehmusteita ole, ihan umpikumia.\nKenkä on lämpövuoriton ja kalvoton - huollettuna siis kohtuu vedenpitävä, vuorina toimivat omat sukat. Kieli on sivuiltaan umpinainen.\nPikanauhoitus, eli ei tarvitse sitoessa kiristää joka nauhareikien kohdalla erikseen, vaan kerran vetämällä lähes koko nauhoitus kiristyy.\nUlkonäkö erittäin siisti ja sotilaskengäksi aika siro.\nEli siis, eivät vältsiin yhtä ihanan pehmoiset kävellä kuin modernit pehmustetuilla pohjilla varustetut popot, mutta toisaalta kestävät käyttöä hurjan pitkään, ja voipa näitä korjaillakin kun tarve vaatii. Siinä vaiheessa kun normaalin modernin kengän pohja esittelee pehmeitä ilmataskuominaisuuksiaan ihan visuaalisesti, jatkaa näiden käyttäjä kulkuaan, tarvittaessa suutarin kautta vähän liimaamassa lisää kumia vanhan päälle.\nKoot ensin perinteisen eurokoon mukaan, sitten leveys kirjaimena. Suluissa suositeltu jalkaterän pituus ja leveys päkiän kohdalta milleissä. Piirrä jalkateräsi ääriviivat paperille, mittaa pituus suoraa tietä kantapäästä ukkovarpaaseen ja vertaa, sitten tarkista leveys. Nahka muotoutuu käytössä aika hyvin jalalle kuin jalalle, joten ellei kenkä ole uutena erityisen tukala, muotoutuu se todennäköisesti sopivaksi.\nIstuvuus on aika jämäkkä, pohjallisen kanssa näissä ei mitään yltiöpaksuja sukkia oikein pysty järkevästi käyttämään. FX2-pohjallsiet ovat hyvät, semmoiset kannattaa ostaa samassa koossa kuin kengätkin. Pohjallisia näissä ei tule mukana!\nTäysin käyttämättömiä, nämä ovat varmaankin olleet hajakokoja, joita Hollannin armeijalla on ollut ihan liikaa. Jos koko osuu kohdalle ja hakusessa on kunnon kestävät häränkakkavapaat maiharit niin tässä lääke.