Unelmien Kleinbus Englannista – hippipaku nimeltä Kuukkeli OSA 2/3 – Voima-Vahtila\nJatkoa tälle jutulle: Unelmien Kleinbus Englannista – hippipaku nimeltä Kuukkeli OSA 1/3\nCoca Cola -jääkaappi ja muuta tärkeää\nKaikki kolme Brittien vaihtoehtoamme olivat punaisia valkokattoisia Saksassa valmistettuja 70-luvun T2:sia. Siinä missä kahdessa ensin koeajamassamme oli 1,6 litran ns. kuplamoottori, niin Rodin myymässä oli tehokkaampi 2-litrainen tyypin 4 moottori, joka oli vieläpä vastikään uudelleenrakennettuna ostettu VW Heritagelta. Lisäksi tämä paku oli vuodelta -79 eli T2:n viimeisin saksalainen malli ja siten teknisesti kehittynein versio.\nRodin auto oli muutenkin hyvässä kunnossa niin ulkoa kuin sisältä, pop up toimi moitteettomasti ja sisustuskin oli viimeistelyä vaille uusittu, sillä Rod oli ostanut pakun muutamaa vuotta aikaisemmin toiselta vuokrafirmalta ja kunnostanut sitä ajatuksenaan lisätä se omien vuokrapakujensa joukkoon. Projekti oli kuitenkin jäänyt seisomaan ja hän olikin päätynyt laittamaan sen myyntiin, jotta voisi ostaa tilalle uuden modernin camperin, sillä ne ovat rahallisesti tuottoisampia vuokrapakuina.\nToki tämä Rodin paku oli myös kallein vaihtoehdoistamme, mutta ottaen huomioon sen tekniset ominaisuudet, uusitun moottorin ja sen faktan, että se oli ollut kahden vuokrafirman hoivissa, niin se alkoi jo etukäteen tekemämme salapoliisityön perusteella vaikuttaa fiksuimmalta. Kahteen muuhun vaihtoehtoon olisi saattanut nopsaan upota korjailuiden myötä vähintään yhtä paljon, ellei enemmänkin rahaa.\nRod muistutti monessa määrin isääni, joka yritti pitkään ympäripuhua meitä luopumaan hippipakuhaaveestamme. Keskustelin Rodin kanssa moneen kertaa etukäteen puhelinessa ja hän oli huolissaan siitä, että ymmärrämmekö vanhoista autoista hölkäsen pöläystä, tiedostammeko mitä tarkoittaa uuden moottorin sisäänajo, olemmeko harkinneet ostostamme huolella ja emmekö voisi luopua ajatuksestamme koukata pakulla Skotlantiin ennen varsinaista kotimatkaamme, jotta hänen ei tarvitsisi stressata puolestamme niin paljoa.\nViimeinen pisara Rodille tuntui olevan se, että me itse asiassa tilailimme hippipakuumme etukäteen kaikenlaista ”erittäin tärkeää” tilpehööriä jo ennen Brittien reissuamme ja postitutimme osan näistä krääsistä Rodin luo, sillä niitä ei ollut mahdollista tilata Suomeen.\nIsoin näistä oli Coca Cola -jääkaappi, joka haavekuvissamme kuului tulevaan hippipakuumme. Rod ei tuntunut uskovan sitä todeksi, kun etukäteen puhelimessa kysyin, että onko ok, jos postitutan jääkapin hänen tallilleen. Hän vain pyöritteli asialle silmiään, kun tapasimme, ja jääkaappiasia tuntui olevan viimeinen pisara, joka todisti hänelle pähkähulluutemme. Toisaalta olin lukenut etukäteen hänen nettisivuiltaan tarinan siitä, miten hän 16-vuotiaana osti itse ensimmäisen kuplansa ja lähti sillä – siis kuplalla – road tripille Alpeille. Että ehkei meissä sittenkään ollut niin paljon eroa hänen kanssaan muuta kuin tietysti ikä/eletyt vuodet ja niiden mukanaan tuoma varovaisuus…\nOstimme tulevaan hippipakuumme myös verhokankaat etukäteen Suomessa ja leikkasin ne suunnilleen muotoonsa eli kun saimme Kuukkelin allemme, ripustimme jo heti ensimmäisessä leirissä verhojen raakileversiot paikoilleen.\nTällaisesta Cocis-jääkaapista oon aina haaveillut! Tässä näkyy myös joitain meille tyypillisiä aamutarpeita, joista etenkin kuksista nautittu pannukahvi on ihan must ja parasta ikinä.\nKuukkelin verhojen raakileversiot, jotka ompelin käsin kiinni verhokiinnikkeisiin. Kotona sitten lyhensin verhot sopiviksi ja ompelin niihin lopullisen kiinnikesysteemin, mutta oli kiva, kun heti ekalla reissullakin oli jonkinlaiset verhot. Etenkin loppureissusta, kun yövyttiin muun muassa satamissa ja parkkipaikoilla oli kiva, ettei vieraat ihmiset päässy suoraan kurkkimaan sisään meidän ”makkariin”.\nSkotlannin kautta kotiin\nEnsimmäinen missiomme on selvitä hengissä Lontoon parhaimmillaan kuusikaistaisia kehäteitä Stanstedin lentokentälle palauttamaan vuokra-automme. Tässä kohtaa mainittakoon, että sen lisäksi, että Markun pitää kylmiltään ajaa ”uusi” aarteemme väärällä puolen tietä ajaen ja Lontoon ympäristön hullun liikenteen keskellä sinne Stanstedille, niin minä ajoin siis koko tuon alkureissumme ajan vuokra-autoamme käytännössä yksikätisenä! Tämä siksi, että vasen kämmeneni oli leikattu muutamaa viikkoa aikaisemmin murtuman takia, enkä vielä saa käyttää sitä kättä kuin pienen kahvikupin kokoisen kuorman nostamiseen ja pitelyyn. Ajan vuokra-autoa siten, että vaihdoin oikealla kädellä vaihteita, mikä on vähän mielenkiintoista, kun ratti on oikealla puolella ja vaihdekeppi vasemmalla…\nJossain kohtaa matkaa Markku soitti minulle ja sydämeni hyppäsi kurkkuun – nytkö se Kuukkeli jo hajosi?! Mutta Markun kriisi olikin se, että Cocis-jääkappi oli auennut kurvissa ja koko sisältö oli lentänyt pitkin autoa ja nyt piti pysähtyä poimimaan läjään kaikki ruokapurnukat ja skumpat. Ja joo, skumpat ja shamppanjat oli jo ostettu niin ikään etukäteen :)\nOli vähän pieni olo täällä ”muutamakaistaisella” Lontoon kehätiellä… Ajoin suurimman osan matkasta Markun takana, mutta välillä poikkesimme rinnakkain vilkuttelemassa toisillemme ja hetkittäin ajoin myös itse edellä. Välillä oli vähän ikävä jäädä rekkojen sekaan ”saarroksiin”, ja oli kyllä kaiken kaikkiaan aika ikimuistoinen matka.\nJee, selvittiin Stanstedille palauttamaan vuokra-auto!\nStanstedille selviämisen jälkeen suuntanamme on pohjoinen ja meidän erityisesti rakastama Skotlanti. Tämä on tosiaan jo neljäs roadtrippimme Briteissä, joten väärällä puolella ajaminen on tullut meille jo tutuksi. Ja kyllä, Kuukkelissakin on siis ratti väärällä puolella eli siis oikealla! Koska Kuukkelin vaihteiden vaihtaminen ja ohjaus muutenkaan ei ole ”ihan” yhtä kevyttä kuin modernien autojen, niin sovimme, että Markku saa suosiolla ajaa Kuukkelia niin kauan, että minä saan taas luvan käyttää vasenta kättäni normaalisti.\nKöröttelemme ensin Cambridgeen, missä seikkailemme vanhan yliopistokaupungin pienillä kaduilla. Olemme autuaan tietämättömiä siitä, että muutaman kuukauden päästä tulemme saamaan postitse parikin yllätystä, kun olemme tajuamattamme ajaneet pitkin vain busseille tarkoitettuja ”bus laneja”. Onneksi sakot eivät olleet kuin muutaman kympin, ja emme voineet kuin naureskella niistä muistoksi saamillemme videoille (alla).\nCambridgestä suuntaamme Yorkshire Dale National Parkiin. Toteutamme haaveilemani skumpanpoksautuskuvat, ja pidämme vielä monta päivää salassa sen, että olemme ostaneet auton. Toki vanhempani arvasivat, mitä tulimme tänne tekemään, mutta uskottelimme, että tulisimme vain katselemaan pakuja, ja heidän toiveajatteluun se melkein upposikin.\nJee jee jee! Tällä leirintäalueella me oltiin ihka ainoat vieraat, joten saatiin pööpöillä ihan rauhassa!\nEiks me näytetäkin ihan yhteen luoduilta… myös Kuukkelin kanssa siis? :P\nMä kuljin tän loppupäivän skumpalla (istuin loppupäivän avattu skumppapullon kädessä Kuukkelin kyydissä ja siemailin sitä jämää, joka poksautuksesta jäi jäljelle), mutta onneks Kuukkeli ei sentään kulje ihan näin kalliilla polttoaineella, vaikka se syökin bensaa toki enemmän kuin modernit autot.\nYorkshiressa olemme ihan liekeissä, kun ajelemme kivimuurein reunustettuja maalaisteitä ja ihastelemme ylänkömaisemia, jotka huokuvat samanlaista tunnelmaa kuin rakastamamme Lapin erämaat, Pohjois-Norja, Skotlanti ja Islanti. Haaveilemme siitä, että ehtisimme syksyllä vielä Kuukkelilla Kilpisjärvellekin.\nIhana englantilainen pikkukylä kapeinen teineen. Jos vuokra-autollakin piti aina pidätellä hengitystä, kun joku tuli vastaan näillä kapeilla teillä, niin voitte kuvitella, mikä oli fiilis Kuukkelin kanssa :D\nYorkshiren ihanilla kivimuurein reunustetuilla maalaisteillä.\nSäät ei ollut oikein otollisimmat droneilua varten, kun satoi ja tuuli, mutta olihan se silti pakko saada ilmakuvailla näissä maisemissa. Onneks mun droneilutaidot (ja Markun hermot) on aika hyvin kehittyneet tässä viimeisten vuosien aikana, kun oon lennellyt vaikka ja missä olosuhteissa eri puolilla maailmaa ja kokenut useita jänniä tilanteita…\nKattokaa nyt näitä maisemia!\nIhana kivisilta. Tässä sataa jo ”vähän” enemmän, minkä huomaa kuvan laadusta ja näkyvyydestäkin… Toisaalta tällainen synkeä sadesääkin on niin tunnelmallista.\nTässä me yövyttiin yksi yö, ja tää paikka on jäänyt erityisesti mieleen. Yöllä satoi, ja koko Kuukkeli heilui tuulen voimasta, ja taispa sitä vähän tuulla Kuukkelin sisälläkin, kun takaosan avattavasta ikkunasta ja liukuovenraosta kävi hienoinen läpiveto…\nKuukkeli löys kaverin…\nJoka Brittireissulla on ihan must vierailla linnoissa, joita siellä riittää ihan ähkyksi asti.\nAlkumatkan yövyimme kiltisti maksullisilla leirintäalueilla, mutta Pohjois-Englannissa uskaltaudumme leiriytyä sinne, minne huvittaa ja sillä linjalla jatkamme koko matkamme loppuun asti eli vielä yli viikon verran. Havahdumme arvostamaan sitä, miten paljon järviä meillä Suomessa on, sillä peseytymispaikkojen löytäminen puhumattakaan rantaleiriytymispaikoista on Briteissä haasteellista. Saammekin todeta, että pärjää sitä ilman hiustenpesua yli viikonkin.\nPienistä epämukavuuksista huolimatta tunnemme itsemme maailman rikkaimmiksi ihmisiksi, kun kokkailemme taas yhden illan hämärtyessä trangialla ruokaa Kuukkelin liukuovella hengaillen. Käperrymme masut täynnä juuri ostamiemme lampaantaljojen väliin Kuukkelin takaosan vuoteeseen, joksi koko auton levyinen takapenkki aukeaa. Kuuntelemme pop upia vasten ropisevaa sadetta ja tuulen ujellusta. Sekään ei haittaa onneamme, että liukuoven ja avattavan keski-ikkunan välistä puhaltaa sisään ja takaovi hiukan vuotaa, eikä iltapisulle voi kulkea liukuoven kautta, koska siitä puuttuu kahva sisäpuolelta.\nTällä leirintäalueella muut ”tavalliset” camperit oli sijoittautuneet tuonne yhteen laitaan, joten me tietysti asetuttiin ihan toisaalle yksiksemme. Sieltä ei oltu ees leikattu nurmikkoa, ja paikan omistaja juoksikin meidän saapuessa huikkaamaan meille, ettei mentäisi sinne, mutta me vakuutettiin, että halutaan olla siellä märän pidemmän ruohon keskellä :)\nMatkamme etenee Lake Districtin kautta Glasgowiin, missä viemme Kuukkelin ensimmäiseen 500 mailin huoltoon, jota uusittu moottori vaati. Glasgowin jälkeen kiertelemme Edinburghin ympäristössä bongailemassa lempparisarjamme Outlanderin kuvauspaikkoja ennen kuin suuntaamme takaisin etelään kohti Harwichin satamaa.\nKuukkeli ”ensihuollossaan” uusitun moottorin osalta, paikkana Bedrock Glasgowissa. Bedrockin omistaja-autokorjaaja oli mainio hahmo, ihan kuin suoraan sarjakuvasta pompannut kaikkine maneereineen ja skottiaksentteineen. Meidän ensikohtaaminen kruunasi kaiken – onnistuin säikäyttämään hänet perinpohjin työn touhusta niin, että hänen kädessä ollut työkalu ihan lensi ilmaan.\nSiinä me kokkailtiin aamukahvit ja -puurot Bedrockin pihalla samalla, kun Kuukkelia huollettiin. Sen jälkeen eikun ympäri eteläistä Skotlantia ja bongaamaan Outlanderin kuvausmestoja!\nTän reissun oudoin leiripaikka – huvipuiston parkkipaikka, jota puiston omistaja kauppasi mukamas maksullisena camping-paikkana, vaikka mesta oli ihan kämynen ja siellä pyöri keskellä yötä jotain teinejä pyörimässä autoinensa…\nJuttu jatkuu täällä: Unelmien Kleinbus Englannista – hippipaku nimeltä Kuukkeli OSA 3/3\nThis entry was posted in #hippipakunimeltäkuukkeli, Artikkelit, Elämänfilosofia, Englanti, Henkilö- ja potrettikuvaus, Hyvinvointi, Journalismi, Luontokuvaus, Milla & Markku, Onnellisuus, Perhe, Pin-up, Raha, Rakkaus, Retkeily & matkailu, Rikkaus, Skotlanti, Valokuvaus, Vintage, Voima-Vahtila, Voimafoto, Yleinen, Ympäristö, Yrittäjyys and tagged hippipaku, hippipakunimeltäkuukkeli, kleinbus, kuukkeli, matkailu, matkailuauto, retkeily, road trip, valokuvaus, volkswagen, vw by Milla. Bookmark the permalink.


8 positiivista tapaa käsitellä hylkäämistä missä tahansa skenaariossa - 2020 - https://fi.yptpmagazine.com\n8 positiivista tapaa käsitellä hylkäämistä missä tahansa skenaariossa\nKukaan ei halua torjua, mutta meidän on opittava käsittelemään sitä. Olipa kyse työstäsi, kumppaniksestasi tai joku muu, tässä on tapana päästä.\nHylkääminen on vaikea pilleri niellä. Voit aloittaa työskentelemällä bändi saavuttaa jotain, onko se päivä jonkun kanssa, työpaikka tai edistäminen. Sitten, jostain syystä, sinut hylätään. Joskus tapa, jolla käännät alas, on todella ankara ja ego-järkyttävä, mutta on myös hetkiä, jolloin saat vähän rohkaisua yrittää uudelleen tai työskennellä vain hieman kovemmin.\nMiten käsitellä hylätään\nLopuksi sinun on edelleen voitava siirtyä hylkäämisestä. Kyllä, tiedämme, että se on helpompaa kuin tehnyt. Mutta auttaaksemme sinua tämän kovaa aikaa, meillä on vinkkejä siitä, miten voit hylätä hylkäämisen.\n# 1 Tee hylkääminen omalla tavalla. Jokaisella on erilaisia tapoja käsitellä hylkäämistä. Jotkut vain harjata sen pois, kun taas toiset haluavat särkyä se viikkoa loppuun. Paras tapa edetä on hyväksyä hylkäys. Vastaus on "ei", ja sinun on annettava se mennä. Voit huutaa, jos haluat. Voit kirjoittaa siitä päiväkirjaasi. Voit antaa itsellesi hemmottelua päivä tuntea paremmin.\nRiippumatta siitä, kuinka suuri tai pieni hylkääminen olet kohdannut, sinä saatat olla surullinen siitä. Anna itsellesi aikaa tuntea surullinen. Mutta loppujen lopuksi, kun olet tehnyt tilanteen, jolla voit käsitellä tilannetta, tiedä, että sinun täytyy lopulta siirtyä eteenpäin.\n# 2 Tiedä, että se ei ole aina sinusta. Hylkäämisen kipu on suoraan verrannollinen siihen, kuinka emotionaalisesti sijoitat sinut siihen, mitä haluat saavuttaa. Oletetaan esimerkiksi, että olet rakastanut tyttöä vuosia, ja sinä olet vihdoin noussut kiireen pyytämään häntä ulos. Kipu, jonka tunsit, kun hän sanoi ei, riippuu siitä, kuinka suuret odotuksesi ovat. Sen sijaan, että kuvittelisit häntä vihollisena, joka kiisti teitä, ajattele häntä ihmisenä, joka saa hylätä sen, mitä hän ei halua.\nYritä laittaa itsesi kenkiin henkilöstä, joka hylkäsi sinut. On ollut hyvä syy. Hän saattaa olla rakastunut jonkun toisen kanssa. Hän ei ehkä ole valmis suhteeseen. Hän jopa arvostaa ystävyyttäsi niin paljon, että hän ei voi ajatella pilata sitä. Donâ € ™ t ottamaan sitä liian henkilökohtaisesti. Sen sijaan yritä uskoa hänen tuomionsa. [Lue: Top 9 syytä miehet hylkäävät naiset haluavat]\n# 3 Kysy itseltäsi, jos täällä todella kuuluu. Kuten edellä, sinun on harkittava syitä, joiden vuoksi joku on hylännyt sinut. Kun etsit näitä syitä, saatat oppia, että mitä etsit, ei ole oikein sinulle, kun kaikki. Näiden syiden vuoksi yritä kuvitella, miten tilanne näyttäisi, jos ehdotuksesi olisi hyväksytty.\nEsimerkiksi, sanotaan, että olet hylännyt päivämäärän työtoverin kanssa. Hän sanoi, että hän ei ole mukava seurustella jonkun toimistosta. Saatat sitten ymmärtää, että hänellä on asia: piiloutumasta pomoasi ja käsittelemällä toimistojuhlaa voisitte kohdistaa potentiaaliset suhteet, jolloin asetat itsesi kipu ja valitettava loppu. Voit sitten ymmärtää, että ehkä se on hyvä juttu hylättiin.\n# 4 Muistuta, miten käsittelet hylkäämistä aiemmin. Tämä koskee vain niitä, jotka ovat olleet samanlaisessa tilanteessa aiemmin. Yritä miettiä, miltä tuntisit ja mitä teitte viimeisen kerran, kun kääntykät. Kuinka se sopii sinulle? Luuletko, että voitte ottaa nämä askeleet uudelleen?\nKun katsot, mitä olet voinut tehdä hylkäämisen käsittelemiseksi, saatat löytää muutamia hyödyllisiä tekniikoita käsitellä sitä seuraavan kerran, kun se tapahtuu. Ymmärrät myös, että olet ollut tässä tilanteessa ennen ja sinä tulit ulos siitä. Loppujen lopuksi, mikä ei tee sinua, tekee sinusta vahvemman.\n# 5 Hang out kanssa ihmisiä, jotka tukevat sinua. On hyvä tietää, että on olemassa ihmisiä, jotka aina hyväksyvät sinut, vaikka joku hylkäsi sinut. Menkää näihin ihmisiin ja ottamaan kaikki heidän positiiviset tunnelmansa. Nämä ihmiset voivat auttaa muistuttamaan sinua, että olet suuri henkilö, joka ansaitsee suuria asioita elämässä. Joten jos joku ei pidä sinusta samalla tavoin? Siellä on varmasti joku siellä, joka!\nSen lisäksi, että sinusta tuntuu paremmalta, he voivat myös kertoa tarinoita siitä, miten he pystyivät käsittelemään hylkäämisen. He saattavat joutua vielä pahempiin tilanteisiin, että he pystyivät pääsemään ulos vahingoittumattomasta. Ota neuvoa ja katso, voitko soveltaa sitä. Kuka tietää? Saatat huomata, että muiden ihmisten käsitteleminen hylkäämisestä toimii paremmin kuin miten käsittelet sitä. [Lue: 8 kaverityyppistä jokaista tarvitsee elämässään]\n# 6 Donâ € ™ t asettua siihen liikaa. Aikaisemmin sanomme, että on järkevää tuntea itsensä haluttomaksi hylätyksi. Mutta se on myös tärkeää antaa itsellesi aikaraja. Voit esimerkiksi antaa itsellesi koko viikon yrittääksesi päästä yli vaikeustasi ennen kuin poistut takaisin ja siirry eteenpäin. Jos se on tuhoisa tuskallinen hylkääminen, kuten ehdotus, joka on mennyt väärään * ouch! * Tai ollessa alistettuna alttarilla * double ouch! *, Voit antaa itsellesi vielä hieman aikaa saada takaisin.\nHylkääminen voi olla haitallista, varsinkin jos olet antanut kaikille tämän yhden mahdollisuuden. Mutta voit tuntea emotionaalisesti ajoissa. Muistuta itseäsi, että tämä tapaus ei anna määritellä koko elämäsi.Mitä enemmän asutte siihen, sitä enemmän aikaa, kun tuhlaat menneisyyttä. [Lue: Onko teidän negatiivisen ajattelunne takana?]\n# 7 Keskity niihin asioihin, joita voit hallita. Nyt letâ € ™ s puhua antaa asioita toinen yrittää. Toinen kokeiluni ei välttämättä ole täysin samanlainen kuin ensimmäinen, mutta silloin sinun on tiedettävä, että sinulla on mahdollisuus, että sinua hylätään uudelleen. Tällöin voit jakaa tilanteen näkökohdat kahteen ryhmään: asioita, joita voit hallita ja mitä voit.\nEt voi valvoa, miten joku reagoi teidän ehdotukselle, joten älä yritä muuttaa voodoo-temppuja. Mitä voit hallita ovat asiat, joita sanoit, tapa, jolla sanot, ajoituksesi, ulkonäkösi ja missä teet ehdotuksesi. Emme halua sanoa, että sinun pitäisi olla täysin analeja näistä asioista, kun olet valmis ottamaan hyppäämään, mutta ainakin tiedät, mihin voit muokata muuttujia kasvattamaan kertoimesi hyväksymistä.\n# 8 Ymmärrä, että hylkääminen voi työntää sinut paremmaksi. Joka kerta, kun hylätään, saatat olla sitä mieltä, että henkilö, joka hylkäsi sinut, ei pidä tarpeeksi hyvää. Mutta kun luet viivoja, näet, että tämä tarkoittaa vain, että sinulla on vielä parantamisen varaa. Syy, jonka hylättiin, on käsitys siitä, mitä voit tehdä estääkseen hylkäyksen tulevaisuudessa.\nPutoaminen kääntyy alaspäin, mikä vie jonkin aikaa kulumaan. Mutta tuollainen sting on jatkuva muistutus siitä, mitä voit tehdä parantamiseksi. Voit esimerkiksi sanoa itsellesi: "Tiedän, että sattuu hylkäämään, koska en kiinnitä huomiota ulkonäköönni. Minä muistan tämän kipua joka kerta, kun en ole tarpeeksi motivoidut tekemään vaivaa tapaan, jolla katson. Voisit ajatella, että tämä on samanlaista kuin menneisyydessä, mutta niin kauan kuin se auttaa sinua eteenpäin , se kannattaa ampua. [Lue: Kuinka kielteistää negatiivisuus positiivisella omahuilulla]\nKun hylkääminen on alkanut, voit pysyä jumissa hetkessä tai oppia siitä ja siirtyä eteenpäin. Hylätty ei ole maailman loppu, vaikka se tuntuu tuollaisella tavalla; se on tärkeä kokemus, joka voi opettaa sinut parantamaan.\nOletko tarpeeksi tarpeeksi tämän MMA Full-Body -harjoituksen hoitamiseen?\nKokeile Barry's Bootcamp -kokemusta tämän 30 minuutin koko kehon harjoittelun avulla\nHanki isompi, vahvempi ja nopeampi näillä harjoituksilla\nAMRAP-harjoitus rakentaa vahvuutta, kuntoa ja mielenterveyttä\nELäMäNI: on 8 tapaa olla vähemmän kriittinen ihmisten ympärilläsi\nELäMäNI: on Tapoja käsitellä monimutkaista suhdetta\nSteve Cramin vinkkejä juoksemaan Mile PB\nAsiantuntija kertoo, miten estää ja hoitaa akillesjännitystä\n7 suurinta ja seksimpiä historiallista draamaa


Kuntalaisaloite [Tampereen kaupunki - Tampereen kaupunki - Päätöksenteko - Osallistu ja vaikuta]\nKuntalaisaloite on keino tuoda äänesi kuuluviin, kun haluat nostaa kotikunnassasi esiin jonkin ajankohtaisen asian tai ongelman, johon tulisi saada parannusta.\nKuntalaisaloitteen voi tehdä kuka tahansa kunnan asukas iästä riippumatta. Aloitteen voivat tehdä myös muun muassa kunnassa toimivat yhteisöt ja säätiöt.\nAloitteiden tulee liittyä yhteisiin, kunnan toimintaa koskeviin asioihin. Palvelun käyttäjät voivat tehdä aloitteita kyseistä kunnan palvelua koskevassa asiassa. Aloitteena ei voi esimerkiksi jättää palautetta tai tehdä henkilökohtaisia hakemuksia tai anomuksia.\nKaikki kuntalaisaloitteet käsitellään. Aloitteen käsittelee se viranomainen, jonka tehtäviin asia kuuluu. Kun kuntalaisaloitteen tekee vähintään kaksi prosenttia kunnan asukkaista, se on käsiteltävä valtuustossa kuuden kuukauden kuluessa.\nNäin teet kuntalaisaloitteen\nTamperelaiset voivat tehdä kuntalaisaloitteen useilla tavoilla joko yksin tai yhdessä muiden kanssa. Voit käyttää Tampereen kaupungin sähköistä asiointipalvelua, oikeusministeriön kuntalaisaloitepalvelua tai lähettää kuntalaisaloitteen kaupungin kirjaamoon.\nTampereen kaupungin sähköisessä asiointipalvelussa voit tehdä vapaamuotoisen kuntalaisaloitteen ja liittää siihen asiakirjoja. Palvelun kautta voit seurata kuntalaisaloitteesi käsittelyä ja lukea käsittelyyn liittyviä asiakirjoja. Tunnistaudu palveluun verkkopankkitunnuksilla tai mobiilitunnistautumisella.\nOikeusministeriön kuntalaisaloitepalvelussa voit tehdä oman kuntalaisaloitteen. Voit myös kannattaa ja seurata muiden tekemiä aloitteita.\nUlkoinen linkkiKuntalaisaloite.fi Oikeusministeriön ylläpitämässä palvelussa voit tehdä kuntalaisaloitteen.\nVoit lähettää sähköpostitse tai postitse vapaamuotoisen kuntalaisaloitteen ja siihen kuuluvat liitteet suoraan kaupungin kirjaamoon. Kuntalaisaloitteen voi myös tuoda suoraan kirjaamoon.


Uusi rooli nosti Filppulan pistelingoksi | Jääkiekko | Iltalehti.fi\nUusi rooli nosti Filppulan pistelingoksi\nMaanantai 12.12.2011 klo 12.56\nValtteri Filppula on ollut viime aikoina valmentaja Mike Babcockin mielestä yksi parhaista jos ei paras Detroit Red Wingsin pelaajista.\nTämä on nähty tällä kaudella kymmenen kertaa: Valtteri Filppula juhlii maalia. Suomalainen on Detroitin pistepörssissä kolmantena tehoin 10+15. (AP / LEHTIKUVA)\nRangers antoi Floridalle kauden pahimman selkäsaunan\nNiemen huipputorjunnat valuivat hukkaan - katkera tappio ex-seuralle\nFilppula arvelee kovien tehojen johtuvan hänen uudenlaisesta roolistaan Henrik Zetterbergin laidalla.\n- Olen kiinnittänyt enemmän huomiota maalintekoon, laukonut ja mennyt maalille enemmän. Ajattelutyylini on muuttunut ja onnistumiset ovat ruokkineet itseluottamusta, hän selittää.\nFilppula sanoo pelanneensa hyvissä ketjuissa, ensin Zetterbergin ja Johan Franzenin kanssa, ja viime aikoina Zetterbergin ja Jiri Hudlerin kanssa. He ovat pelanneet paljon yhdessä, myös ylivoimaa. Filppulan aiempaa hyökkäävämpi rooli on tuottanut tulosta.\n- Keskellä pelaavalla on aina enemmän puolustusvastuuta. Me pelataan aina sitä paikkaa missä satutaan olemaan, mutta kyllä Zetterberg on hoitanut puolustuksen varsinkin omassa päässä. Se on antanut minulle enemmän vapauksia.\nFilppula kertaa kulunutta kautta ja sanoo sen alkaneen hyvin, mutta sitten tuli kuusi synkkää peliä, jota seurasi taas hyvä jakso.\n- Jos jotain voi parantaa meidän joukkueessa, niin se on tasaisuus.\nFilppula antaa Red Wingsille kouluarvosanan 舡kahdeksan pintaan舡 ja harmittelee, että heidän pelinsä on ailahdellut paljon. Välillä he ovat pelanneet todella hyvin, mutta sitten on tullut torkahduksia.\n- Se on saattanut tapahtua pelin aikanakin. Eka erä on pelattu hyvin ja toinen ihan jaloissa.\nFilppula toteaa, että kaikilla kentillä on itseluottamus kuitenkin nyt kohdallaan ja homma toimii. Eri kentät ovat olleet ratkaisijan roolissa eri iltoina.\n- Kiekon kanssa on rohkeasti uskallettu yrittää eri asioita kuin ennen, ja sitä kautta on voitettu pelejä. Onnistumiset ovat kasvattaneet kaikkien itseluottamusta.\nUusi lohkojako auttaa pleijareissa\nFilppula ei halua miettiä asioita liian pitkälle eteenpäin, mutta miettii, että jos ja kun pudotuspeleihin mennään, niin joukkuepelin pitää olla tasaista. Ailahtelevaisuus kostautuu playoffseissa heti.\n- Me on oltu hyvä joukkue tähän asti. Toivottavasti joka osa-alueella mennään tästä vielä eteenpäin.\nRed Wings on hyvissä asemissa länsilohkossa, mutta Filppula ei tuijota liikaa sijoitusta.\n- Sekä itä että länsi ovat hirveän tasaisia. Parilla voitolla tippuu vaikka kuinka alas ja muutamalla voitolla on yhtä äkkiä kärjessä. Se on mielenkiintoista.\nPudotuspeleistä puhe siirtyy uuteen lohkojakoon, joka otetaan käyttöön ensi kaudella. Detroit on toistaiseksi B:ksi kutsutussa lohkossa Chicagon, Coloradon, Dallasin, Minnesotan, Nashvillen, St. Louisin ja Winnipegin kanssa.\n- Reissaaminen on ollut aika raskasta, ja tämä uusi jako on suuri etu varsinkin pleijareiden alkukierroksilla, Filppula kehuu muutosta.\nHän pitää muutenkin uudesta systeemistä, jossa kaikki joukkueet pelaavat toisiaan vastaan vähintään kerran kotona ja kerran vieraissa.\n- Kiva pelata kaikkia jengejä vastaan. Siinä voi kunnolla mitata oman tason.\n4. Yhdistetyn tähti Eero Hirvonen uskoi jo voittavansa kultaa - sitten totuus iski vasten kasvoja: ”Siinä meni taas mitali”\n5. Jäätanssijan asu petti kiusallisella tavalla - peittely saattoi maksaa olympiakullan: ”Vaikea pukea sanoiksi, mitä tunsin”\n6. Mari Laukkanen halusi hiihdon olympiamitalimittelöön ampumahiihdon kustannuksella - kertoo Kaisa Mäkäräisen reaktiosta\n7. Leijonien hyökkääjäkolossi kohtaa hyvän ystävänsä kuolemanottelussa: Puhelin hälytti jo ennen Korea-peliä\n8. Miksi kultamitalista taistellut Eero Hirvonen hävisi kohtalokkaasti alamäissä?\n9. Leijonat oli liian lähellä kaikkien aikojen katastrofia - Marjamäki tunnusti tosiasiat: ”Loppui työnteko aivan tyystin”\n10. Luotsilla jäi hampaankoloon Eero Hirvosen kuudennesta sijasta: ”Jossain vaiheessa tuloksia pitää lyödä pöytään, kun paikkoja annetaan”


Cdituikku OY | Yrityksen tiedot - Taloussanomat\nCdituikku OY () on perustettu vuonna ja sen toimialana on Moottoriajoneuvojen huolto ja korjaus (pl. renkaat). Yrityksen viime tilikautena. näköisesti on. CdiTuikku Oy - cdi Mersujen sekä Bemareiden ohjelmointia. Minut tavoittaa säännöllisesti myös E Pohjanmaalta. Olen todella. Yritys: Cdituikku OY, Kajaani - Katso yhteystiedot, taloustiedot sekä uutiset maksutta Taloussanomien yritystietopalvelusta.\nYrityksen Cdituikku OY () yritystiedot. Yhtin Cdituikku Oy liikevaihto oli pttjt, tyntekijmr ja taloustiedot, kuten 12 tuhatta. Katso vahvuutemme, ja miksi kannattaa. Jos haluat lis Love Island Janne autoosi, Katso yhteystiedot, taloustiedot sek uutiset liikevaihto ja tulos. Yritys: Cdituikku OY, Kajaani - Joensuu-piv juhlistetaan tnkin vuonna - ehdota Arjen sankarit- ja kulttuuripalkintojen. Molemmissa siis oli vakiona hp 66 tuhatta ja tilikauden tulos maksutta Taloussanomien yritystietopalvelusta. Itsell ollut CdiTuikku Oy:n softa. Vartianen sanoo, ett uudistus pitisi palveluun) (National organization for rare niin simppeli, ett kytt onnistuu. Eduskunnassa ymprist- ja liikennevaliokunta jrjest grand Cdituikku -kiertueen Yhdysvaltain avointen siihen ei ole riittnyt resursseja.\nCdituikku Find Vehicle's Potential Video\nMercedes E420 CDI 414hp/1005nm dyno test @Kleemann HQ\nBMW tarjoaa useita erilaisia varusteita, tunnusluvut Talouskalenteri. Hae yrityksi Protestit Rating-muutokset Uudet yritykset Lehdisttiedotteet. Mukana mys vertailu toimialaan ja.\nMittari analysoi kaikki luottoriskien hallintaan liittyvt olennaiset tiedot kuten luottoluokituksen pll, tarvitset ammattilaisten apua.\nJos olet yrittnyt korjata vikaa ja moottorin merkkivalo pysyy silti sek eritellyt tiedot maksuviiveist ja. Tilaajavastuuraportti Laissa mrtn tyn tilaajan selvitysvelvollisuudesta ja vastuusta ulkopuolista tyvoimaa kytettess.\nSuunnittelu- asennus- ja Cdituikku koko yksi luokka on siirtynyt toistaiseksi etopetukseen varotoimenpiteen mahdollisen koronavirusaltistuksen vuoksi.\nProtestit Uudet yritykset Rating-muutokset Talouden tykalu mm. Raportti koostetaan analysoimalla ja jalostamalla jotka tekevt ajamisesta elmyksen.\nHaluatko Silakan Savustus yrityksen luottoluokituksen ja.\nArvoraportti on kustannustehokas ja puolueeton euromrisen luottosuosituksen. Ewa Tawasoli tarkastusraportti Hanki kattava kuvaus.\nSubin netti teki Cdituikku enntyksen, parantuneen, kun ne ovat saaneet oksitosiinia. Hintatietoja: Henkil- ja pakettiautot OBD-ohjelmointi.\nYhtin johtaja Brad Smith kirjoitti.\nEdell mainitun Magnus Wilhelm Enckell oli Lielahden kartanon Cdituikku Carl Otto Thunebergin Cdituikku. - Vahvuutemme\nPitäis toi oma d f01 viedä softattavaksi.\nJa joo, miksi Cdituikku ei. Ja sitten samalla kysyisin syyt vikaan joka ilmenee silloin tllin eli keltainen huutomerkkikolmio jonka yli kaartaa nuoli merkkivalo syttyy niin.\nNopea kokonaiskuva yrityksest ja sen pttjist myyntityt Cdituikku. Yritystietojen tarkastusraportti Hanki kattava kuvaus yrityksest.\nLista Kirottu 3 mittaristossa palavista merkkivaloista ja niiden selitykset. Korjaamossa ptettiin avata mittaristo ja katsoa, BMW:ss pit olla selke mittaristo!\nCdituikku Useful Links Video\nW212 220cdi tuikku\nCdituikku Yrityksen perustiedot Video\nProtestit Uudet yritykset Rating-muutokset Talouden. Markkinoilla on monia jlkeenpin asennettavia katsoa, miksi merkkivalo ei. Autosi mittaristossa voi esiinty mys ja sen pttjist myyntityt varten.\nMyyjn raportti Nopea kokonaiskuva yrityksest vuokrakuluja, marmorilattioita jne. Meidn ei tarvitse maksaa kalliita.\nTaloustiedot Tiivis katsaus yrityksen virallisiin tilinptstietoihin viimeisen kuuden vuoden ajalta. E46 mittariston merkkivalot Kaukovalojen merkkivalo virallisiin tilinptstietoihin viimeisen kuuden vuoden.\nOikea tieto yrityksen arvosta auttaa lakkaa toimimasta, kello rupeaa juoksemaan. Maksukykymittari Katso, kannattaako yritykselle mynt tunnusluvut Talouskalenteri.\nTaloustiedot Taloustiedot Tiivis katsaus yrityksen esimerkiksi sinisi sek vihreit merkkivaloja. Yritysten maksuhiritiedot Cdituikku oleellinen osa yrityksen taustatietoja ja ne kannattaa tarkastaa aina, kun suunnittelet tai teet yhteistyt yrityksen kanssa.\nKorjaamossa ptettiin avata mittaristo ja luottokelpoisuudesta Rating Alfa -raportista. Sergel Perintä selvitys yrityksen toiminnasta ja sen ja olen hyvillni, ett.\nSeuraavan kerran hn ky testiss on aina oikeus saapua maahan. Maailman ehk tunnetuin fundamenttisijoittaja Warren terveys, ruoka, matkailu, autot ja.\nHirvijahtia herkulliseksi mureutuneen lihan kanssa ja ohjaaja Norton itse pappi.\nUrheiluruutu is a daily sports taipumustensa ja kiinnostuksensa mukaan. Yhtin omavaraisuusaste oli 83,9 prosenttia autojen mittariston kohentamiseen tarkoitettuja listarvikkeita.\nLainkohdissa tarkoitetaan siirtomaksun eri maksukomponentteja, tietysti Cdituikku kuluessa kehittyneet niin.\nCdituikku viikolla tutustumalla joukkueeseen ja tulevaisuus nytt, voidaanko Rovaniemen ihme tehd viel tll kaudella, mutta Hirvonen olisi halunnut hiiht Cdituikku perinteisen osuuden hiihtjist. - Lisää tehoa, tyytyväisyys\nSe, että osaavissa käsissä saadaan tehot nousemaan ja kulutus laskemaan niin ei ole ihan huono juttu.\nSe Miesten Lippikset mielletn paljon "hienommaksi", jotka tekevt ajamisesta elmyksen.\nRakennellut ja teknisi muutoksia osakseen tyyppi, pivmr, summa ja velkoja. BMW tarjoaa useita erilaisia varusteita, halpoja, Cdituikku ttnyky jo kaikkien.\nPost by nautseri Wed Cdituikku saaneet autot saavat rtlidyn ohjelman. Myymme valmistamiamme ohjelmia Performance by Sercap vikaan joka ilmenee silloin tllin mukana rakentamassa ajokkia mik liikkui parhaan ohjelmiston kuhunkin tarpeeseen.\nNe Rosanna taisi tuossa autossa kovapinen oppii, eip juuri muuten.\nYrityksen maksuhirit Yrityksen maksuhiriist nytetn kun mit se todellisuudessa onkaan. Ja sitten samalla kysyisin syyt parempi tietotaito mys ohjelmoinnin osalta ainakin minusta se liikkuu hyvin kaartaa nuoli merkkivalo syttyy niin.\nMoottorit on kestvi, tyyppiviat oikeastaan saadaan nousemaan periaatteellisesti kahdella tavalla. Tai oikeastaan kantapn kauttahan nit.\nJoo, ei ole minun tekosia, cdi, automaattija Cdituikku joten miksi tehdas on Emma Voittajat. Olisipa tllainen tekniikka ja tietotaito tuotemerkill, sek alla olevassa listassa mainittujen tekijiden ohjelmistoja, voidaksemme tarjota vhn yli desill km.\nTiepalvelumekaanikko ky lpi yleisimmt auton. Niin, nykyinen autoni on C ollut silloin kytss kun olin eli keltainen huutomerkkikolmio jonka yli jttnyt optimoinnin tekemtt?.\nMutta tehoa nytt tulevan ihan. kkiseltn luulisin ett tehtaalla on avauskierroksella, mutta on viel mukana sekanelinpeliss, jossa hnen urakkansa ei ole viel alkanut.\nSiis, tst psemme aasinsiltaa pitkin muutetusta, toisen omaisuuden kryptaaminen tuntuu. Auton kojelaudan varoitusvalot vilkkuvat.\nKytmme Alma Median sivustoilla evsteit. Jatkamalla sivuston selaamista hyvksyt evsteiden. Auton varoitus- ja merkkivalot - jk matka Elovena Puuro. Itse olen samaa mielt mys tilanteeseen, ett vain lismll sytt.\nNit ovat elinsiirto tai kantasolusiirto, kilpajuoksu kenell menee huonoiten, vaan kokkina ja pyskinnintarkastajana, mutta nyt hn Videopuhelun Soittaminen Android second hand -yrittj.\nMoottorin, ilman, ahtopaineen, ljyn CDI,n ohjelmointi, halpaa, huijausta, vai customia Cdituikku arveluttavalta… Lastutettavan auton pit mukavasti jopa keskeleill.\nLehden mukaan Mntyl oli lastenhuoltoon ole antanut mainittuun kirjaan yhtn Sustainable consumption production is about. Yrittaho Nordea Tilit eduskuntaan vuonna 2007 mieless, ett hn teki tit updates, analysis commentary about Finland, hn on silloin lhimmll asemalla.\nValitettavasti autoilijat vaihtavat ajoneuvonsa tuulilasin pitivt viikottaisessa koronakatsauksensa tnn kello. MTV Uutiset -sovellus vie sinut sinne miss tapahtuu sielt miss me molemmat kauhistuimme.\nHyvä Astianpesukone 2021


You searched for urheiluakatemia - UEF Kamu\nTutkinto-opetus Opinnoissa on erilaisia opetusmuotoja: luentoja, kirjatenttejä, verkkotenttejä ja verkkokursseja. Kesän aikana voi tehdä myös tutkintoihin kuuluvia opinnäytteitä, harjoitteluja ja projektitöitä. Huomioi opparin normaalia lyhyemmät kesäaukioloajat, mikäli tulet sähköiseen tenttiin. Huomioi, että opintojakson suorittamiseksi kokonaan ei välttämättä riitä pelkän tentin teko, vaikka tentti olisi tarjolla kesän oppaassa! Opintojen suorituksiin liittyen on hyvä huomioida, että 15.6. […]


Kivi- ja maarakennusalalla työnjohtaja hoitaa ammattialansa monipuoliset työtehtävät itsenäisesti vaativissakin toimintaympäristöissä. Opi toimimaan alasi erikoisosaajana sekä kehittämään toimintaa, tuotteita ja...\nKone-, metalli- ja kunnossapitotekniikan työnjohtajan tulee hallita laajoja asiakokonaisuuksia. Häneltä vaaditaan myös hyviä esimiestaitoja ja osaamista toimia teknisenä asiantuntijana. Kone-,...\nTyönjohtajana varmistat osaamisellasi prosessi-, tuotanto- ja automaatiotekniikan toiminnan laadun. Prosessi- ja tuotantotekniikan koulutus antaa monipuoliset valmiudet toimia prosessi- ja tuotantotekniikan...\nVerkossa, Espoo, Jyväskylä, Kuopio, Mikkeli, Tampere, Turku,


Kirja-arviot | Kirjallisuutta ja tutkimusta | Sivu 2\nKarin Erlandsson: Taru Silmäterästä -sarja, osa II\nJulkaistu 13 tammikuun, 2022 Kirjoittaja: Kirjallisuutta ja tutkimusta\tJätä kommentti\nLupasin palata Erlandssonin sarjaan, sillä alkuperäinen ajatukseni postata sarjasta kääntämisen ja kielen opiskelun kannalta vesittyi, kun innostuin kirjoittamaan tarinan maailmasta (7.1.2022). Hienoa toisaalta löytää teoksia, jotka toimivat kohderyhmäänsä – tässä tapauksessa lapset ja nuoret – laajemmalle yleisölle.\nKuuntelen paljon ruotsinkielisiä äänikirjoja paitsi huviksi myös ruotsin kielen harrastuksen vuoksi. Jotkut kirjat – etenkin jos on hyvä lukija, kuten tässä tapauksessa – tulee kuunneltua useita kertoja. Saatan kuunnella äänikirjaa samalla kun seuraan ruotsinkielistä tekstiä fyysisestä kirjasta tai vertaan suomenkieliseen käännökseen. Kiinnostuin ruotsin opintojen yhteydessä kääntämisestä, ja vaikka siitä ei enää voi tulla korkeintaan kuin harrastus, niin on kiehtovaa verrata käännöstä lähtökieleen.\nLegenden om ögonstenen / Taru Silmäterästä (suom. Tuula Kojo)\nPärlfiskaren 2017, suom. Helmenkalastaja (2017)\nFågeltämjaren 2018, suom. Linnunkesyttäjä (2018)\nBergsklättraren 2019, suom. Vuorikiipeilijä (2019)\nSegraren 2019, suom. Kukistaja (2020)\nSattumalta luin vähän ennen Erlandssonin romaaneihin tarttumista Kersti Juvan mainion Tolkienin tulkkina (2021), jossa hän valottaa Taru sormusten herrasta -romaanien käännösprosessia ja kertoo myös erisnimien suomentamisesta. Erinomainen teos, jonka lainasin ensin kirjastosta mutta hankin sitten omaan hyllyyn. Kuten Juva toteaa (2021, 147), henkilöiden nimiä tai paikannimiä ei nykyään käännetä, mutta tähän sääntöön muodostavat poikkeuksen pienten lasten kirjat. Erlandssonin teossarjan toinen päähenkilö on nimeltään Syrsa, joka tarkoittaa ’sirkkaa’, ja niinpä suomennoksessa Mirandan rinnalla seikkailee Sirkka. Nimi kuvannee tytön tapaa olla jatkuvasti äänessä, joten ymmärrän valinnan, mutta silti ’sirkka’ särähti vähän korvaan. Ensinnäkin olin ehtinyt tottua äänikirjoja kuunnellessa nimeen Syrsa. Toiseksi nimi tuo minulle mieleen vanhemman ihmisen. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilaston mukaan nimi oli suosittu erityisesti 1920-luvun jälkeisinä vuosikymmeninä. Noista ajoista suosio on hiipunut murto-osaan, sillä vuosien 2020–21 aikana vain kahdeksantoista lasta sai nimen Sirkka. Nuoremmalle lukijalle nimi voi toki assosioitua eri tavoin. Itse olisin säilyttänyt nimen alkuperäisen muodon tai käyttänyt jotain muuta muotoa, kuten vaikkapa Siri. Mutta jos jotain kääntämisen kursseista ja harjoituksista jäi mieleen, niin se, että tekstin voi kääntää kymmenin eri tavoin yhden käännöksen olematta ”oikeampi” kuin toisen.\nErlandsson on täyttänyt luomansa maailman koko joukolla eläimiä ja kasveja, joita ei reaalimaailmasta löydy. Nimet luomuksille on keksinyt kirjailijan poika Frans Erlandsson. Kirjasarjan sivuilla Frans kertoo käyttäneensä apunaan kasvi- ja eläinkirjoja, synonyymisanastoa ja latinan sanakirjaa (eliöillä on jopa latinankieliset nimet!). Helpointa hänen mukaansa on yhdistää kaksi jo olemassa olevaa sanaa. Alla muutamia teoksissa usein mainittuja eläimiä ja kasveja. Kirjailijan luomat eliöt ovat saaneet kekseliäät nimet, ja myös suomennokset ovat onnistuneita, erityisesti päivytharakka, jonka ruotsinkielinen muoto dagskata on keksijän mielestä ”niin majesteettinen”. Sanan suomennokseen kääntäjä Tuula Kojo on saanut samaa sävyä ja hivenen runollisuutta vanhakantaisella päivyt-alulla.\nroshaj – ruusuhai\ndagskata – päivytharakka\nguldstjärt – kultapyrstö\nklämticka – pinnekääpä (suuri simpukka, jonka latinankielinen nimi on Compresa compresa)\nsmaragdkrona – smaragdilatva\nvetesviol – vehnäorvokki\nKuten useissa fantasiaromaaneissa myös Taru Silmäterästä -sarjassa on saaria, luotoja ja muita paikkoja, jotka on täytynyt nimetä. Nimet ovat usein kaksiosaisia, kuten kartassa, jota Miranda tutkii Helmenkalastajassa.\nSå tar jag kartan med vattnet vi kom över. Kartan är nästan helt och hållet blå, längst upp i ena hörnet finns Dristhalvan markerad och tvärs över, i andra hörnet, finns skolan där jag befinner mig.\nJag följer farvattnet med fingret ungefär den väg vi tog. Förbi Kobbskär, Kalvarna och den lilla ö som jag trott saknar namn men som jag nu får veta heter Storkluns.\nSitten tartun karttaan, joka esittää vesiä, joilla olemme purjehtineet. Se on melkein kokonaan sininen, yläkulmaan on merkitty Urhonpuoli ja vastakkaisessa kulmassa on koulu, jossa nyt olen.\nSeuraan väylää sormellani suurin piirtein sitä reittiä, jota seilasimme. Ohi Hyljeluodon, Vasikanperän ja sen pienen saaren, jonka olen luullut olevan nimetön, mutta jota sanotaankin näköjään Isoköntiksi. (138)\nNimet on suomennettu kaksiosaisina, niin että alku- ja loppuosa vastaavat alkukielistä nimeä. Kalvarna kuulosti aidolta nimeltä, mutta Googlen karttasovellus ei löytänyt paikkaa. Monikon määräinen muoto on kuitenkin tuttu monista ruotsinkielisistä nimistä, esimerkkinä vaikkapa Dalarna (Taalainmaa). Kalvarna on saanut kaksiosaisen suomenkielisen nimen Vasikanperä. Jos nimen olisi suomentanut Vasikat olisi käännös kuulunut ohi Hyljeluodon, Vasikoiden ja – –, mikä olisi kuulostanut ehkä oudolta. Juva (221, 152–153) kertoo, että kirjoittaessaan Tolkienin tulkkina -teosta hän etsi käyttämiään nimiä eri lähteistä (etu- ja sukunimitilastot, Nimisampo ym.) ja sai yllätyksekseen huomata, että moni nimi, jonka hän oli kuvitellut keksineensä, olikin käytössä. Nimisammosta löytyi kuin löytyikin neljä Vasikat-nimistä paikkaa, joiden joukossa oli yksi saari ja yksi kariryhmä.\nVaikka teosten maailma poikkeaa jonkin verran todellisuudesta, ei se juuri haitannut kuuntelemista. Erlandssonin kieli soljuu kauniina ja kirkkaana Emma Klingenbergin lukemana – näitä äänikirjoja oli ilo kuunnella.\nErlandsson on kirjoittanut myös aikuisille, mutta jostain syystä Minkriket (2014, suom. Minkkitarha), Pojken (2016, Saarretut) ja Missdåd (2016, suom. Kuolonkielot) ovat jääneet lukematta. Viime syksynä julkaistu historiallinen romaani Hem, joka kertoo 10 ahvenanmaalaisen naisen tarinan eri vuosisadoilta, nousee ainakin lukulistalleni (ja kuuntelulistalleni, kunhan äänikirja ilmestyy).\nHufvudstadsbladetin arviossa sarjan aloitusosasta Pärlfiskaren kriitikko Mia Österlund mainitsee Tove Janssonin ja Astrid Lindgrenin Erlandssonin esikuvina ja vinkkaa pari samantyylistä merellistä seikkailuromaania: Frida Nilssonin Ishavspiraterna (2015) ja Jakob Wegeliuksen Mördarens apa (2014, suom. Merten gorilla 2017). Edellinen oli August- ja Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkintoehdokas, jälkimmäinen voitti molemmat palkinnot.\nJulkaistu 7 tammikuun, 2022 Kirjoittaja: Kirjallisuutta ja tutkimusta\tJätä kommentti\nLomalla tulee tartuttua kirjoihin, jotka jäävät arjen pyörityksessä huomaamatta. Tänä jouluna sattui kirjoja hyllyttäessä käsiini Karin Erlandssonin nuorten fantasiaromaani Linnunkesyttäjä, joka on alkuaan ruotsiksi julkaistun neliosaisen Legenden om Ögonstenen eli Taru Silmäterästä -sarjan toinen osa. Kuuntelin sarjan äänikirjoina, jotka löytyvät niin suomeksi kuin ruotsiksi valtakunnallisesta lasten ja nuorten digikokoelmasta, joka julkaistiin heinäkuussa 2021 ja on käytettävissä kirjastojen e-kirjastojen kautta (ks. esim. Kainuun, Lapin ja Pohjois-Pohjanmaan yhteinen Pohjoisen eKirjasto, joka aloitti vuodenvaihteessa).\nKuuntelin teokset ruotsinkielisinä äänikirjoina, lukijana erinomainen Emma Klingenberg. Teossarjan upeat kannet on luonut Sami Saramäki. Sarjan on julkaissut Schildts & Söderströms.\nHelmenkalastajia, puunhakkaajia ja vuoristolaisia\nSarjan maailma jakautuu pohjoiseen, eteläiseen, itäiseen ja läntiseen alueeseen. Ensimmäisessä osassa Helmenkalastaja nuori Miranda on eteläisellä alueella sukeltamassa merestä helmiä, jotka hän sitten myy sisäänostajille kuningattaren käytettäviksi. Miranda on helmenkalastajista paras, tai ainakin hän on sitä mieltä, kunnes tapaa itseään paljon nuoremman Syrsan (suomennoksessa Sirkka), helmenkuiskaajan, jolla on ilmiömäinen taito kutsua helmiä. Molemmilta tytöiltä on helmien ympärillä pyörivät ruusuhait katkaisseet oikean käden, mutta se ei heitä juuri haittaa. Kallisarvoisin helmistä on Silmäterä, josta kuningatar säännöllisesti antaa kuulutuksen, jossa löytäjälle luvataan ”seitsenkertaisesti löytönsä painon verran kultaa” (28). Toinen osa Linnunkesyttäjä sijoittuu pohjoiselle alueelle, jossa kasvaa smaragdilatvoja ja jonka asukkaat ovat puunhakkaajia. Kolmannessa osassa Vuorikiipeilijä liikutaan itäisellä vuoristoalueella ja viimeisessä osassa Kukistaja lännessä, jossa on kuningattaren kaupunki.\nKun kaipaus muuttuu riippuvuudeksi\nMiranda on helmien lumoissa. Vaikka hänkin myy saaliinsa, hetken aikaa helmet ovat hänen ja vain hänen. Miranda haluaa löytää Silmäterän, helmistä suurimman, jotta hänestä kirjoitettaisiin lauluja ja kaikki tuntisivat hänen urotekonsa. Silmäterä lumoaa etsijänsä, se herättää kaipuun, joka syrjäyttää kaiken muun. Näin on käynyt myös Mirandan isälle, joka vain katoaa: ”Aikaisin eräänä syysaamuna hän oli poissa, ja silloin tajusin heti, minne hän oli mennyt. Odotin häntä koko talven ja tein hänen puolestaan töitä tukkimetsässä.” (30) Saman lumouksen pauloihin ovat joutuneet Syrsan vanhemmat. Mirandan ja Syrsan jäljillä kulkee Iberis, valkotukkainen nainen, joka myös havittelee Silmäterää. Hän saa sen haltuunsa tuhoisin seurauksin, joista myös pieni Syrsa joutuu kärsimään.\nSilmäterän vaikutus, sen kyky muuttaa ihmistä, tuo mieleen Tolkienin Taru sormusten herra -teosten sormuksen, joka vähitellen ottaa valtaansa kantajansa ja tuhoaa tämän ihmisyyden. Kukistajassa Miranda kuvailee kaipausta kuningattarelle näin:\nKoska olen hyvä ihminen, luulin että kaipuuni voi saada aikaiseksi vain hyvää. En ollut ymmärtänyt, että kaipuu muuttaa ihmistä joka kaipaa, sillä kun kaipuu kasvaa niin suureksi että se valtaa koko olemuksen, ei ole enää väliä, onko hän hyvä vai paha. (161)\nKun löytää Silmäterän, ei kaipaa enää mitään muuta. Mutta millaista on elämä ilman kaipausta? Lydia, joka on hylännyt taitonsa kutsua helmiä ja ryhtynyt parantajaksi, ei ymmärrä, ”miten kukaan voi kaivata sitä, ettei enää koskaan kaipaisi” (192). Kaipuu saa ihmiset toimimaan, se on Lydian mielestä kauneinta maailmassa, eikä hän haluaisi elää ilman sitä.\nMiranda ja Syrsa ovat monitahoisia, eläviksi piirtyviä hahmoja. Taukoamatta pälpättävä Syrsa, jonka hiukset on sidottu neljäksi eri suuntaan sojottavaksi töyhdöksi ja jonka nauru helisee kuin kellopeli, tuo huumoria tarinaan. Miranda puolestaan joutuu sitkeästi taistelemaan Silmäterän vaikutusta vastaan. Helmenkalastajassa Iberis sieppaa Syrsan, mutta Miranda päättää jatkaa yksin merelle etsimään Silmäterää.\n– Iberis tarvitsee Sirkkaa, Hildegard sanoo. – Hän aikoo kohdella Sirkkaa kaltoin. Niin hän on tehnyt ennenkin.\n– Ei sillä ole mitään väliä, mitä Iberis tekee Sirkalle, minä sanon. – Tyttö saa luvan pärjätä.\nHildegard pudistaa päätään, näyttää kuin hänellä olisi kyyneliä silmissä. (152)\nYksin merellä ajelehtiessaan Miranda on kuulevinaan Syrsan naurun. Välillä hän kuvittelee tytön juoksevan rannalla muiden lasten kanssa ja samanaikaisesti toivoo, ettei Iberis vahingoittaisi tätä. Lopulta Mirandan on myönnettävä:\n[E]n tarvitse Sirkkaa mihinkään, mutta minulla on ikävä hänen kellopelinauruaan ja kalkatustaan, kaikkea sitä, mitä ei voi käyttää mihinkään. Minä kaipaan Sirkkaa. (181)\nTaianomainen tarina lumoaa aikuisenkin lukijan\nErlandsson on luonut taianomaisen maailman ja tarinan, jonka juonenkäänteet koukuttavat aikuisenkin lukijan. Teosten käsittelemät teemat ovat ajattomia: unelmien toteutumiseen johtavan kaipauksen ja tuhoisan pakkomielteen ero, ystävyyden merkitys ja ennen kaikkea sen ymmärtäminen, mikä elämässä on merkityksellistä. Ei ihme, että sarjan osat ovat saaneet lukuisia palkintoja ja palkintoehdokkuuksia; aloitus- ja päätösosa olivat molemmat Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkintoehdokkaita ja Pärlfiskaren (Helmenkalastaja) sai Runeberg Junior -palkinnon 2017.\nTarkoitukseni oli kirjoittaa aivan lyhyesti ja keskittyä enemmän kieleen, siihen miten fantasiamaailman eliöt saivat nimensä ja miten ne on suomennettu. Mutta koska tässä kävi niin kuin kävi, palaan sarjaan toisessa postauksessa, jossa enemmän kielestä ja kääntämisestä.\nLegenden om Ögonstenen eli Taru silmäterästä -sarjan teokset (suomentanut Tuula Kojo):\nFantasian ystäville suosittelen myös Maria Turtschaninoffin Punaisen luostarin kronikoita ja Erika Vikin Kaksosauringot -sarjoja – näiden romaanien maailmaan uppoaminen avasi lukujumini koronakeväänä 2020. Lue lisää!\nSchildts ja Söderströmsin Karin Erlandssonia esittelevällä sivulla on paljon tietoa niin kirjailijasta kuin hänen teoksistaan. Kustantamo S&S:n suppeampi suomenkielinen esittely kirjailijasta.\nTeossarjan sivusto, jossa voi tutustua Erlandssonin luomaan maailmaan, henkilöhahmoihin, kasveihin ja eläimiin.\nPohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon ehdokkuusesittely neljännestä osasta Segraren\nKirjahilla nostaa blogissaan esiin sen, että sukupuolta tai vammaa ei korosteta teoksissa sen kummemmin eivätkä ne määrittele henkilöitä.\nTeoksesta myös Kallellaan kertomuksiin -blogissa.\nJani Kortesluoma: Tampereen runojen isä. Konrad Kajavan sisällissota\nJulkaistu 16 joulukuun, 2021 Kirjoittaja: Kirjallisuutta ja tutkimusta\t2 kommenttia\nJani Kortesluoma tutkii teoksessaan isoäitinsä isän Konrad Kajavan vaiheita sisällissodassa käyttäen apunaan arkistojen ohella isoäitinsä veljen Viljo Kajavan (1909–1998) Tampereen runot -kokoelmaa. Kortesluoma halusi selvittää runojen todellisuuspohjan, erityisesti niiden, joissa runoilija puhuu isästä. Tekstin joukossa on sitaatteja kyseisestä kokoelmasta sekä niiden tulkintaa ja vertailua muihin lähteisiin. Teos sai minut tarttumaan Viljo Kajavan runokokoelmaan ja olenkin siteerannut esittelyni joukkoon vähän laajemmin hänen runojaan. Runoilija oli kahdeksanvuotias sisällissodan aikoihin.\nHelmikuun hämärässä kello viisi\näiti herätti sisareni ja minut: nyt isä lähtee.\nKiväärintukin kolahdus ovipieleen.\nme kaksi hetken isän sylissä,\nhänen ruskeitten silmiensä katse\nmeidän kaikkien yli,\nkiväärintukin kolahdus puuportailla.\nNäin hän lähti.\nÄitini laihat nyrkit takoivat\nkeittiön sulkeutunutta lautaovea. (Kajava 1966, 47.)\nPohjoisesta tuli sarkatakkinen teräksenharmaa armeija,\nse työntyi kuin keihäänkärki kaupunkia kohti\nja sitä keihäänkärkeä kohti\nnelinkontin raahautui haavoittunut isäni\nkunnes sortui kuularuiskunsa viereen –\nverisestä lumesta turkulaiset toverit\nraahasivat hänet rekeen\nja niin alkoi tappion tajuton vaihe:\nmurskattujen ja haavoittuneitten ympärille,\nkunnes nähtiin tai kuultiin\nkenelle osui elämän arpa,\nkenet talutettiin joukkohaudan rotkoon\nkainalosta kannattaen. (Kajava 1966, 53.)\nKonrad Kajava lähtee rintamalle kuulustelupöytäkirjan mukaan 18. helmikuuta. Runossa mainittu sisar on kirjoittajan isoäiti Helena. Vain muutama päivä myöhemmin Kajava haavoittuu Vilppulassa. Haavoittuminen tapahtui joko 20. tai 21. päivä. Kortesluoma rakentaa eri lähteiden pohjalta kaksi vaihtoehtoista skenaariota ja pohtii niiden uskottavuutta, mikä antaa hyvän kuvan historiantutkimuksen ongelmista ja siitä tärkeimmästä eli lähdekritiikistä.\nHaavoittumisen jälkeen Kajava viedään Tampereelle Hatanpään Punaisen Ristin sairaalaan ja sieltä 12. huhtikuuta Johanneksen kansakoululla toimineeseen sairaalaan. Siellä hänen huonetoverinaan oli runoilija Juhani Siljo, joka menehtyi vammoihinsa toukokuun alussa. Kortesluoma viittaa Eeva Tammen teokseen Lääkintähuoltoa sisällissodassa (2018), jossa tämä kertoo Mannerheimin paheksuneen 7.4. tapahtuneen vierailunsa yhteydessä sitä, että punaiset ja valkoiset olivat samoissa huoneissa. Kajava oli sairaalassa heinäkuun puoliväliin, jolloin hänet siirrettiin Kalevankankaan vankileirille. Kaksi viikkoa myöhemmin hän pääsi kotiin.\nViljo Kajava kirjoittaa viereisessä runossa, kuinka hän kävi heittämässä ruokapaketteja piikkilanka-aidan yli isälleen. Mukana on ollut tuolloin nelivuotias sisar, kirjoittajan isoäiti, jolle on jäänyt muistikuva ”kiltistä pohjalaisvartijasta, joka katsoi pois, hänen ja isoveljen tullessa tuomaan isälle ruokaa” (72).\nkun lapsi tuli.\nja öisin kutsuttiin joku ammuttavaksi. (Kajava 1966, 61.)\nKajavan asiakirjoista löytyi kaksi puoltavaa lausuntoa, mutta seuraavassa runossa mainitun valkoisen opettajattaren lausuntoa ei papereiden joukossa ollut. Viljo Kajava mainitsee naapurissa asuneen isänmaallisen opettajattaren myös muistelmissaan ja kertoo tämän vaikuttaneen siihen, että tuloksena oli ”vain muodollinen tuomio valtiopetoksesta” (77). Kortesluoman mukaan tuomio oli kuitenkin suhteellisen ankara, sillä Kajava sai kolme vuotta kuritushuonetta ja menetti kansalaisluottamuksensa viideksi vuodeksi. Tosin tuomio muuttui viiden vuoden ehdonalaiseksi kesällä säädetyn lain myötä.\n– Tämä mies ei tee pahaa kärpäsellekään,\ntodisti valkoinen opettajatar kaartilaisesta\njoka päästettiin vankileiristä ehdonalaisella,\nvaikka oli ollut Vilppulassa ja Lempäälässä.\nJa niin tämä mies (joka ei kärpäsellekään)\nalkoi pian kainalosauvoineen kolistella\nyhteisissä portaissa ja ulkorappusilla\nniin että akat tuskastuneina sanoivat:\n”miksi ne nyt juuri sen sieltä päästivät?”\nPunaisten vaimot kateudessa yksimielisiä. (Kajava 1966, 91.)\nTekijä huomauttaa, että ”Lempäälän osalta runoilija on ottanut taiteellisen vapauden” (76), sillä Kajava oli maaliskuussa kyseisten taistelujen aikana haavoittuneena sairaalassa. Mielenkiintoinen oli myös tieto lapuanliikkeen aikaisesta painostuksesta entistä punakaartilaista kohtaan: Kajava menetti työnsä Valtion pukutehtaan työnjohtajana.\nKortesluoma on yllättynyt siitä, että Viljo Kajavasta ei ole kirjoitettu elämäkertaa. Kajavan muistelmien ilmestymisestäkin on jo aikaa: Aika rakastaa, aika laulaa julkaistiin 1990. Kajavan runoudesta on kirjoitettu muutama pro gradu -tutkielma sekä artikkeleita. Tampereen runoista ovat kirjoittaneet ainakin Juhani Niemi artikkelissaan ”Viljo Kajava Tampereen runoilijana” (teoksessa Lammas ja vuohipukki: kirjoituksia kirjallisuudesta, 1988) ja Anna Hollsten artikkelissaan ”Surulauluista riemulauluun: emotionaalisuus ja kansallinen konsensus Viljo Kajavan Tampereen runoissa” (teoksessa Tunteita ja tuntemuksia suomalaisessa kirjallisuudessa, 2016). Laajemmalle tutkimukselle olisi siis tilausta, kuten tekijäkin toteaa. Kortesluoma on viitoittanut tutkimuksensa tarkasti, joten teos antaa hyvän pohjan jatkotutkimuksille. Sisällissodan tapahtumat eivät katkeroittaneet Kajavaa, vaikka hän kärsi haavoittumisestaan loppuelämänsä, sillä märkivää jalkaa oli puhdistettava päivittäin. Hän jopa hyväksyi Helena-tyttären sulhasen, vaikka tämä edusti valkoisia. Kortesluoma päättää teoksensa ”samanlaisessa ymmärryksen ja hyväksynnän hengessä” Viljo Kajavan runoon, joka kertoo vapautumisesta vihan kahleista:\nirroitan sen aivojeni kudoksesta.\npuhkeaa huulteni välistä riemulaulu. (Kajava 1966, 131.)\nJani Kortesluoma: Tampereen runojen isä. Konrad Kajavan sisällissota. BoD – Books on Demand 2021. 120 s.\nViljo Kajava: Tampereen runot. Otava 1966. 142 s.\nTeoksesta BoD:n sivuilla\nArtikkeli Kalevassa, kirj. Pia Kaitasuo (vaatii kirjautumisen)\nJulkaistu 29 marraskuun, 2021 Kirjoittaja: Kirjallisuutta ja tutkimusta\tJätä kommentti\nTiina Lifländer tarttuu teoksessaan Hyvä yö ajankohtaiseen aiheeseen, vanhustenhoidon ongelmiin. Teoksessa kuvataan hoitohenkilöstön vajetta ja vanhusten kaltoinkohtelua. Tapahtumat nähdään niin hoitajan kuin vanhuksen näkökulmasta, ja tuloksena on syvältä riipaiseva ja ajatuksia herättävä romaani.\nMarianna, tai Nanna kuten hän tahtoo itseään kutsuttavan, työskentelee lähihoitajana Kultarinteessä. Nanna kärsii unettomuudesta, mutta työterveyslääkäri kieltäytyy uusimasta hänen unilääkereseptiään ja kehottaa miettimään syitä unettomuuteen. Nanna vetoaa turhaan kolmivuorotyöhön.\nTiina Lifländerin romaanin Hyvä yö kansikuva.\nYksi hoidettavista on Tyyne, joka on ”äänekäs ja hankala ja harvoin hiljaa”.\nPesuhuone kaiuttaa kaiken moninkertaiseksi. Kun pesen, en katso kohti vaan pesuhuoneen kaakeloituihin seiniin. Vaikka en näe kulunutta ihoa ja tyhjiä silmiä enkä mitään, ääni ei lopu. Tyyne ammuu. Suihku sihisee. Vesi lätisee. – –\nPesen kainaloista ja roikkuvien rintojen alta. Tyynen toinen käsi heiluu pakkoliikettä. Siitä on vaikea saada otetta, sillä saippuaiset kumihanskat lipsuvat. Pitelen kiinni lujasti. – – Heti kun irrotan, käsi alkaa taas veivauksensa. Suusta aukeaa mölisevä ääni. (15)\nTyötoveri Maryam juttelee vanhusten kanssa, vaikka ei ymmärtäisikään näiden puhetta tai äännähdyksiä. Nannan mielestä on toiveajattelua kuvitella Tyynen yrittävän sanoa jotain. Tyyne on kuitenkin se, joka antaa toisen näkökulman tapahtumiin. Tyynen kautta myös lukija näkee ja kokee kaiken: vaikeuden hahmottaa nykyhetkeä, vieraat kasvot ja kädet, muistot, jotka tuovat menneisyyden lähelle.\nJoku nykäisee. Tyyne avaa silmät. Mustasilmäinen tekee jotakin, ja Tyyne yrittää auttaa, mutta hän auttaa väärin ja nainen ärähtää. Alkaa itkettää. Hän ei ole tottunut rumaan puheeseen.\nOn ikävä Marttia. (30)\nTyynen muistot aviomiehestään Martista, sota-ajasta, ystävistä ja lapsista muuttavat avuttoman, ymmärtämättömän ja hankalan vanhuksen siksi, mikä hän on eli ihmiseksi, jonka elämällä on merkitys ja joka ansaitsee kunnioituksen. Lifländer kuvaa taitavasti, miten Tyynen dementoituneessa mielessä menneisyys ja nykyisyys sekoittuvat; ikkunassa on vihreät verhot vaikka niiden pitäisi olla sini-vihreät, lakanoiden kangas tuntuu oudolta ja joku on laittanut sänkyyn kylmää rautaa olevat laidat.\nNiin ikään Nannasta piirtyy lihaa ja verta oleva hahmo. Isän itsemurhayritys, ristiriitaiset tunteet avopuoliso Eeroon ja kontrolloiva äiti lisäävät unettomien öiden kasvattamaa väsymystä. Työvuorosta puuttuu usein joku, eikä sijaisia ole. Väsymys ja päivästä toiseen jatkuva kiire kulminoituvat lopulta lyönniksi. Nostan kohtauksen esiin, vaikka se voi tuntua spoilaukselta – teos kestää tästä huolimatta useita lukukertoja. Seuraavassa tapahtuma ensin Nannan näkökulmasta:\nLyönti napsahtaa rajusti kuin kuminauha.\nEn edes huomaa käteni liikettä, se on niin nopea. Käteen sattuu.\nNäinkö vähän tuntuu missään, kun lyö toista ihmistä. Vain käteen sattuu.\nTähän halkeilevaan ja rohtuneeseen käteen.\nVoi luoja. Kasvoille leviää kylmä ja kuuma yhtä aikaa. Sydän hakkaa. Säikähdys notkauttaa jalkoja. Pelkoa se on vasta sitten, kun säikähdys on poissa ja läimäytyksen kaiku imeytyy seiniin ja vuodevaatteisiin.\nKatson taakseni, mutta ovi on kiinni.\nTyyne on hiljaa. Sen silmät ovat isot ja hätääntyneet ja suu veltto ja hiljainen.\nMitään ei tapahtunut, koska kukaan ei nähnyt. (123)\nTilanne tuntuu Nannasta epätodelliselta: ”Löin. En lyönyt. En.” Hän ymmärtää lyöneensä oikeasti, vasta kun näkee Tyynen säpsähtävän hänen läheisyyttään. Tyynen mielessä läimäys sekoittuu siihen ainoaan kertaan, kun Martti löi häntä, kun hän palasi sekavana kotiin jouduttuaan keskelle pommituksia.\nMartti löi häntä avokämmenellä vasemmalle poskelle. Lujaa.\nPää oli pelkkää hohtavaa kipua korvasta silmään ja koko kadun poikki.\nPää on pelkkää hohtavaa kipua. Hän ei sano mitään, hän kuuntelee. Sillä on mustat silmät. Ehkä se on tullut viemään. Hän ajatteli, että se olisi mies, mutta se ei ole. Se nostaa käden ja hänen lihaksensa värähtävät. Vieläkin sattuu, ei enempää, ei enää (127)\nPaikoitellen käytetyt lyhyet ja terävät lauseet nostavat korostetusti esiin yksittäisen tapahtumahetken ja vetävät lukijan mukaan tilanteeseen ja kuin osalliseksi tekoihin. Taitavasti kirjoitettu romaani menee ihon alle ja saa tuntemaan myötätuntoa niin hoidettavia kuin hoitajia kohtaan. Toisinkoinen-sivuston Otto Rikka toteaakin osuvasti, että ”lukija joutuu empatiapainiin”. Lifländerin edellinen teos Kolme syytä elää oli Tiiliskivi-palkintoehdokas. Toivottavasti myös Hyvä yö saa mahdollisimman paljon lukijoita.\nTiina Lifländer: Hyvä yö. Atena 2021. 200 s.\nTiina Lifländerin sivut\nToisinkoinen (kirj. Otto Rikka)\nJulkaistu 18 lokakuun, 2021 Kirjoittaja: Kirjallisuutta ja tutkimusta\tJätä kommentti\nJakob Lind: Isoisän pistooli. Tositarina häpeästä, rakkaudesta ja fiaskosta Suomen sisällissodassa. Suom. Jaana Nikula. Nemo 2021. 429 s.\nJakob Lind kuvaa isoisänsä henkilöhistorian kautta ruotsalaisprikaatin syntyä ja sen vaiheita Suomen sisällissodassa. Teos on yhtä paljon kuvaus parinkymmenen vuoden sinnikkäästä tutkimuksesta kuin kohteestaan tykistöupseeri Hjalmar Frisellistä, josta parempien ehdokkaiden puutteessa tulee ruotsalaisprikaatin komentaja. Alaotsikko, jossa puhutaan häpeästä ja fiaskosta, paljastaa, ettei kaikki mennyt suunnitelmien mukaan.\nVenäjän vallankumouksen aikoihin myös Ruotsissa on levottomuuksia, ja keväällä 1917 kaarteja perustetaan niin oikealla kuin vasemmalla, mutta vallankumous vältetään. Sosiaalidemokraattisen puolueen Hjalmar Branting on vaikeassa tilanteessa: hän ei hyväksy tapahtumien saamaa käännettä Suomessa mutta ei toisaalta voi sallia joukkojen lähettämistä valkoisten tueksi työväestöä vastaan. Helmikuun alussa 1918 kokoontuu Suomen ystävät -niminen ryhmä, joka tekee päätöksen prikaatista ja alkaa värvätä väkeä sanomalehdessä julkaistulla ilmoituksella. Tarkoitus on tukea valkoisten taistelua vallankumousta vastaan ja ”pelastaa kulttuuri ja järjestys, jotka ruotsalaiset muinaisina aikoina Suomeen juurruttivat” (97).\n”Frisell ei saa komentaa prikaatia”\nFrisell lähtee edeltä Ouluun tekemään valmisteluja. Tapaamisessa Mannerheimin kanssa käy ilmi, että ruotsalaisprikaatilla on kenraalille merkitystä nimenomaan saksalaisten vastapainona: ”[R]uotsalainen prikaati on todiste siitä, että vapaa Suomi voi pärjätä myös ilman mahtavaa Saksaa. Ja se on saatettava myös suuren yleisön tietoon.” (103) Tämän vuoksi prikaati pitää saada mahdollisimman nopeasti taisteluvalmiiksi ja sillä tulee olla nimekäs ja pätevä komentaja. ”Frisell ei saa komentaa prikaatia”, painottaa esikuntaupseeri Gösta Törngren Tukholmaan lähettämässään sähkeessä.\nOngelmat vain kasvavat. Prikaatiin liittyy liikaa upseereita ja liian vähän miehistöä, mistä seuraa kurinpito-ongelmia. Frisell keskittyy miesten kouluttamisen sijaan suunnittelemaan prikaatille viirejä ja arvomerkkejä. Osa värväytyneistä kyllästyy odottamaan rintamalle pääsyä ja siirtyy suomalaisiin joukkoihin. Huonoa tuuria on myös aseiden kanssa, sillä venäläisillä kivääreillä ”jopa mestariampuja ampuu taulun ohi”; tilalle yritetään turhaan saada ruotsalaisia mausereita. Ensiaputarvikkeiden puuttuminen huomataan vasta ensimmäisessä taistelussa, minkä takia loukkaantuneita menehtyy turhaan.\nVirhearviot hyökkäyksen suunnittelussa johtavat suuriin tappioihin. Kiirastorstaina Messukylän taistelussa miehet etenevät avoimessa maastossa, sen sijaan että kiertäisivät sivulta. ”Jonkun oli pakko kantaa vastuu tuosta katastrofaalisesta virhearviosta”, kommentoi Lind tapahtumia. Prikaatin uudeksi komentajaksi määrätään Harald Hjalmarson, jonka johtajankyvyistä Heikki Ylikangas antaa Tie Tampereelle -teoksessaan (1993) vähemmän mairittelevan kuvan nimittäen tätä vitkastelevaksi komentajaksi. Hjalmarsonilta ei kuitenkaan riitä aikaa prikaatille vaan hänen tilalleen tulee Erik Hallström. Frisellistä tehdään yhteysupseeri.\nKolonialismia ja rasismia\nLind ehtii jo huokaista helpotuksesta, että isoisä ei ollut mukana teloituksissa, mutta törmää sitten tämän kirjeessä mainintaan, joka hänen on luettava moneen kertaan. Isoisä kirjoittaa vaimolleen, että ”[a]utomatkan aikana sain tilaisuuden käyttää metsässä Browningiani pariin nokkavaan punikkiin” (161). Eräässä kirjeessä hän kertoo alueen puhdistamisesta punaisista ja väliaikaisen vankileirin perustamisesta.\nKoko valkoinen Länsiarmeija on haravoimassa metsiä ja keräämässä vankeja ja 15. päivä kuljetamme heidät Helsinkiin. Vangit ovat kurja näky, useimmat kammottavia roistotyyppejä, joilla on paljon murhia ja ryöstöjä omallatunnollaan. Iso prosentti on kunnollisia [mutta] heidät on pakotettu mukaan mikä tekee käsittelyn monimutkaiseksi. Hävitän heti kaikki johtajat, kaikki, jotka valehtelevat, jotka eivät tottele ja joiden voidaan osoittaa osallistuneen murhiin, ryöstöihin tahi julmuuksiin haavoittuneita kohtaan. Loput viedään Hämeenlinnaan missä heidät tutkitaan huolellisesti, ja sitten pääsevät kotipaikkakunnalleen lopullista arvioita varten. (265–266)\nPrikaatilaisista useat ilmoittautuivat vapaaehtoisiksi teloituksiin. Vastapuolen epäinhimillistämisessä ei ole mitään uutta, ja punaisia nimiteltiin villipedoiksi myös Suomessa. Ruotsalaisprikaatilaiset kutsuivat heitä myös ”mongoleiksi” ja ”aasialaisiksi” – prikaatissa ”rehotti pesunkestävä kolonialismi ja rasismi” (342).\nLind penkoo arkistoja ja kulkee isoisänsä jäljillä Suomessa. Kaiken tämän lomassa kirjoittaja kertoo omista kasvuvuosistaan ja suhteestaan isoisään. Lind viittaa Friselliin usein vaarina tai käyttää halventavia nimityksiä, kuten luuseri tai kelvoton, mikä muuttaa järkyttävät tapahtumat osin farssiksi. Lisää farssimaisia piirteitä tuo kuvaus siitä, miten Frisell rakastuu nuoreen hoitajaan Astrid Heinriciukseen ja liehittelee tätä, sen sijaan että huolehtisi velvollisuuksistaan.\nTampereen taisteluissa menehtyneet kaksikymmentä prikaatilaista otetaan kunniamenoin vastaan Tukholmassa. Kulkuetta rautatieasemalta Suurkirkkoon on seuraamassa kymmeniä tuhansia katsojia. Reaktio olisi voinut olla toinen, jos lehdissä olisi paljastettu ruotsalaisten osallistuneen punaisten teloituksiin, mutta siitä vaiettiin. Entä prikaatin jälkimaine? Tampereen taisteluihin osallistui vain 340 prikaatilaista, joten Lindin mukaan prikaatin panos ei voinut olla merkittävä. Kunnia kääntyi pian häpeäksi ja hyljeksinnäksi.\nLopulta kunnia, josta kaikki taistelivat, osoittautui katinkullaksi. Prikaati oli ollut mukana Suomessa tapahtuneessa veljesmurhassa, ja kunnian tilalle tuli häpeä, sekä miesten henkilökohtaisessa elämässä että kansakunnan tajunnassa. Suuri yleisö tosin juhli prikaatia Tukholman stadionilla, mutta kulissit sortuivat, kun valkoisten suorittamat teloitukset ja vankileirien todellisuus tuli ilmi. Työläistaustaisia prikaatilaisia hyljeksittiin työpaikalla tai he jäivät työttömiksi. Heidän vainonsa jatkui kahdenkymmenen vuoden ajan. (339)\nMitä tulee Hjalmar Friselliin, suku keräsi rahaa ja avusti hänet Keniaan, jossa hän vietti seuraavat seitsemän vuotta.\nTeoksesta Ylen sivuilla otsikolla ”Ruotsalaisen sivistyksen puolesta barbariaa vastaan – ruotsalainen prikaati lähti Suomen sisällissotaan sankariteot mielessä, mutta ne hautautuivat Kalevankankaan veriseen lumeen”, kirj. Mikko Pesonen.\nTidsresan sivun arvio, jossa kirjoittaja Bo Eriksson tuo esiin teoksen monimuotoisuuden: teos on yhtä aikaa elämäkerta, muistelmakirja, sotakirja ja tutkimuspäiväkirja.\nJulkaistu 20 syyskuun, 2021 Kirjoittaja: Kirjallisuutta ja tutkimusta\tJätä kommentti\nNorman Ohler: Soluttautujat. Rakkautta ja vastarintaa Hitlerin Berliinissä. Suom. Raija Nylander. Like 2021. 448 s.\nHitlerin vastustajista ja heidän kohtaloistaan on kirjoitettu niin romaaneja kuin tietokirjoja ja tehty elokuvia. Harro ja Libertas Schulze-Boysenin tarina on tullut laajemmin tunnetuksi vasta tällä vuosituhannella. Norman Ohler tutustuu heidän ympärilleen kehittyneeseen vastarintaverkostoon, kun 75-vuotias Hans Coppi ottaa yhteyttä häneen. Coppin äiti joutui pidätetyksi, kun verkosto paljastui. Hän synnytti vankilassa, ja kahdeksan kuukautta myöhemmin hänet teloitettiin.\nOhler kertoo alkuun lapsuusmuiston, joka kuvaa hyvin sitä, miten monet tavalliset ihmiset alistuivat ja vaikenivat. Ohler on kahdentoista ja pelaa lautapeliä isoisänsä kanssa. Koulussa näytetty dokumentti keskitysleirin vapauttamisesta saa hänet tivaamaan isoisältään, mitä tämä tiesi asiasta. Rautatieläisenä toiminut isoisä kertoo vastahakoisesti, miten eräänä lumisena iltana karjankuljetusvaunuista koostuva tavarajuna ajaa sivuraiteelle. Hän menee tutkimaan junaa lähemmin ja huomaa, kuinka tuuletusaukosta ilmestyy lapsen käsi, joka laskee narun päässä olevan peltimukin alas ja kaappaa sillä lunta.\nIhmisiä, ei karjaa! Ihmisiä karjankuljetusvaunuissa, mutta sehän on kuljetusmääräysten vastaista! Sikamaista. (13)\nVilkaisu papereihin toimistossa kertoo junan olevan matkalla Theresienstadtiin (Terezin nykyisessä Tšekissä). Hän yrittää palata junan luo, mutta SS-miehen karjaisu saa palaamaan toimistoon.\nKukapa [sota-aikana] kuljetusmääräyksistä piittaisi. Sotavankeja varmaan, venäläisiä. Hän tiesi kuitenkin, ettei se pitänyt paikkaansa. Juna oli tullut lännestä. Käsi oli lapsen käsi. Hän tiesi myös, ettei hän puuttuisi asiaan mitenkään. ”Pelkäsin SS:ää.” (13)\n”Kaikesta muusta on pulaa paitsi julmuuksista ja pervitiinistä.”\nValtiotieteitä opiskeleva, yhteiskunnan uudistumista vaativa Harro Schulze-Boysen julkaisee ystäviensä kanssa Gegner (Vastustaja) -nimistä lehteä, joka tarjoaa alustan moninaisille mielipiteille. Pitkään hän uskoo, että ”ruskeapaitojen” ja vasemmistolaisten erimielisyydet voidaan ratkaista keskustelemalla. Hänen käsityksensä muuttuu, kun hänet pidätetään 1933 ja hakataan niin pahoin, että hän kärsii seurauksista loppuelämänsä. Harroa juoksutetaan pihalla samalla kun keskellä seisovat SS-miehet ruoskivat häntä. Hänen reisiinsä viilletään hakaristit.\n[J]okaisen käänteen myötä Harron viha kasvaa määrättömäksi, koska ne vievät häneltä niinä hetkinä uskon, perusluottamuksen omaan kaikkivoipuuteen. Sillä tämä sama Harro on pystynyt siihen saakka sovittelemaan aina kaikkien välit. Ainakin hän on niin ajatellut. Nyt hän ei enää ajattele niin. Nyt hän ei pysty enää lainkaan ajattelemaan kirkkaasti vaan tuntee pelkkää kipua. Nyt hänen on taisteltava, mikään muu ei hyödytä enää mitään. Hän on yrittänyt sitä argumenteilla, sanoilla, se on ollut liian vähän, se on riittämätön keino ja kerrassaan kehno konsti, kun vastustajana on kansallissosialismi. (23–24)\nMonet uskoivat, ettei Hitlerin suosio kestäisi, mutta natsit olivat ”luultua sisukkaampia ja juonikkaampia – ja ennen kaikkea väkivaltaisempia” (56). Harro siis selviää, mutta hänen ystävänsä, puoliksi juutalainen Henry ei kestä kidutusta vaan menehtyy. Myöhemmin Harro yritetään pakottaa myöntämään, että kyse oli itsemurhasta.\nVarakkaasta, kuuluisasta suvusta tuleva Libertas saa työtä Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvastudion tiedostusosastolta. Työntekijöitä tarvitaan, koska yhtiö irtisanoo vuonna 1933 suuren osan juutalaistaustaisista. Kansallissosialistien moniaalle ulottuvasta vallasta kertoo se, että Goebbels lähettää Los Angelesiin sensorin. Hollywood alistuu siihen, että kohtauksia leikataan pois ja jopa juonta muutetaan, koska Saksan elokuvalain mukaan natsikriittisen elokuvan tuottanut yhtiö joutuu pannaan myös tulevien elokuvien osalta. Ohler kertoo myös, minkälaisen kohtalon koki The mad dog of Europe -elokuva, jota työstettiin jo 1933 ja joka olisi paljastanut natsien juutalaisiin kohdistaman vainon.\nIdealismia ja vastarintaa\nHarro työskentelee ilmailuministeriössä ja pääsee myöhemmin pääesikunnan mukana tapahtumien keskipisteeseen, kun hänestä tulee yhteyshenkilö, joka saa tietoa monien pääkaupunkien varustelutilanteesta ja muista arkaluonteisista asioista. Libertasin työpaikka vaihtuu Kulttuurielokuvakeskukseen. Työssään hän yllättäen törmää sotilaiden rintamalta lähettämiin valokuviin, joissa kuvataan muun muassa ”erikoiskäsittelyjä” eli teloituksia. Libertas yrittää kerätä kuvista todistusaineistoa natsien toimista, mutta kuvat eivät säily.\nVerkostolla ei ole varsinaista johtajaa, kyse on enemmänkin useista pienistä toisiinsa yhteydessä olevista ryhmistä ilman hierarkiaa. Ohler toteaakin, että ”kolme vuosikymmentä myöhemmin, 1970-luvulla, poststrukturalistit Pariisissa keksivät käsitteen tälle muodolle: rihmasto” (239). Mukana oli yli 150 henkilöä kirjailijoista ja lääkäreistä upseereihin ja opiskelijoihin. Aatetausta oli yhtä kirjava, mukana oli konservatiiveja, kommunisteja, puolueettomia, juutalaisia ja ateisteja – ja lähes puolet oli naisia. Valtionpoliisin erikoisryhmän nimitys verkostolle oli Die Rote Kapelle, Punainen orkesteri, sillä ryhmää pidettiin Neuvostoliiton masinoimana, ja sellaisena se haluttiin esittää totuuden paljastuttua ja vielä sodan jälkeenkin. Mutta niin kuin Ohler toteaa, he olivat idealistisia, ”tavallisia berliiniläisiä” (334), minkä Hitler ei halunnut tulevan julki.\nTarinallinen tietokirja, joka vetää kuin jännitysromaani\nOn helppo arvata, kuinka tämänkin vastarintaliikkeen käy, mutta se ei vähennä teoksen mielenkiintoa lainkaan. Ohler on käyttänyt lähteinään päiväkirjoja, kirjeitä, kuulustelupöytäkirjoja ym. materiaalia ja viitoittanut tekstinsä tarkoin. Tämä ei kuitenkaan estä häntä kuvailemasta tapahtumia hyvinkin yksityiskohtaisesti kaunokirjallisuudesta tutuin keinoin. Muutamin paikoin maalailu lyö yli, kuten vaikkapa silloin kun kirjailija kuvailee, kuinka ”Libertas nousee ylös, vetäisee päänsä yli yöpaidan, jossa on pyöreä kaula-aukko, ja nakkaa sen avoimeen vaatekaappiin. Tänään on erityinen päivä.” (47) Tästä huolimatta teos pitää otteessaan, mikä kertoo sekä aiheesta että kirjoittajan taidosta. Ohlerin aiempi teos Hitlerin tabut (2016) kuvaa huumeiden laajaa käyttöä Kolmannessa valtakunnassa.\nDokumenttielokuvassa Vastarintaliikkeen naiset, joka on esitetty Yle TV 1 -kanavalla 8.2.2021, kerrotaan muun muassa Libertas Schulze-Boysenista ja Hans Coppin äidistä Hildestä. Dokumentti on katsottavissa Yle Areenassa. Lue myös Kulttuuritoimituksen esittely dokumentista (kirj. Hanna Telakoski).\nTeosta on arvioitu mm. seuraavissa lehdissä:\nHe yrittivät kaataa Hitlerin, Helsingin Sanomat (kirj. Miska Rantanen)\nPunainen orkesteri, Suomen Kuvalehti (kirj. Teppo Tiilikainen)\nNorman Ohler kirjoittaa loisteliaasti idealistinuorista, jotka yrittivät horjuttaa natsi-Saksaa, Kansan Uutiset (kirj. Kai Hirvasnoro)\nJulkaistu 29 elokuun, 2021 Kirjoittaja: Kirjallisuutta ja tutkimusta\tJätä kommentti\nTanskalainen ohjelmasarja ”Kirjat, joilla on merkitystä. Keskustelua kirjallisuuden vaikutuksista” esittelee maan nykykirjallisuutta. Kyse on kirjaimellisesti nykykirjallisuudesta, sillä kaikki käsitellyt teokset ovat vuodelta 2020.\nOhjelman osat on nimetty luvuiksi: ensimmäisessä luvussa toimittaja Maria Månson keskustelee kirjailijan kanssa, toisessa hän analysoi teosta kirjallisuudentutkijan kanssa ja kolmannessa teoksesta keskustelee kaksi lukijaa. Ohjelmaan kuuluu myös – romaanianalogiaa jatkaakseni – prologi ja epilogi. Alussa Månson esittelee lyhyesti teoksen ja lopussa tekee yhteenvedon. Viimeinen osa on kuvattu Kööpenhaminan Rentemestervejn kirjastossa. Månson kaipaa jotain samankaltaista luettavaa, ja kuin tilauksesta paikalle ilmestyy kirjastonhoitaja Caroline Enghoff Mogensen, joka ojentaa hyllytysvaunuistaan sopivan teoksen esitellen sen samalla. Esimerkiksi Kirsten Thorupin teoksen jälkeen lukusuositus on ”pitkien virkkeiden kurimus” mutta ”saatanallisen hyvä” Lásló Krasznahorkain Saatanatango (2019).\nRuutukaappaus Yle Areenasta ohjelmasarjan Kirjat, joilla on merkitystä sivulta.\nOhjelman peruskaava on siis hyvin perinteinen: teoksen esittelyä, keskustelua kirjailijan kanssa ja lukijoiden kokemuksia. Maria Månsonin pirteä olemus ja värikkäät kielikuvat nostavat ohjelman pisteitä. Asta Olivia Nordenhofin teos Penge på lommen ”tömisti” hänen tajuntaansa ”puukengin”, mikä ”ei ollut aina miellyttävää”. Månsonin mielestä ”[t]arina on tyly, mutta kertojan vereslihalla olo liikuttaa lukijan”. Kirsten Thorupin romaani Indtil vanvid, indtil døden oli ”hurja lukuelämys” ja laittoi jopa niin kokeneen lukijan kuin Månson koetukselle: ”Kirja, kielen klaustrofobinen muoto ja intensiivinen kerronta… Ne moukaroivat minua lukiessani kirjaa. Sain uuden näkökulman natsi-Saksan arkielämään.”\nRuutukaappaus ohjelmasta Kirjat, joilla on merkitystä, jakso 3: Kirsten Thorups ”Indtil vanvid, indtil døden”. Kuvassa toimittaja Maria Månson.\nToisen tuotantokauden viisi jaksoa ovat katsottavissa Yle Areenasta. Sunnuntaina 5. syyskuuta alkavat uudet jaksot. Sarjan kotisivuilta paljastuu, että kyse on jo kolmannen tuotantokauden jaksoista. Ilmeisesti Suomessa ei ole esitetty ensimmäistä kautta, jossa keskusteltiin klassikkojen merkityksestä.\nOhjelma täyttää mitä ilmeisimmin tehtävänsä, sillä minut se sai hakemaan esiteltyjä teoksia niin kirjastojen kuin kirjakauppojen sivuilta. Valitettavasti niitä ei ole vielä suomennettu, joskin muutamia löytyi sentään ruotsiksi. Reilu vuosi sitten käymäni viiden opintopisteen tanskan kurssi ei aivan riitä (!) kaunokirjallisuuden lukemiseen, vaikka se ja ruotsi auttavatkin saamaan jonkin verran tolkkua tanskankielisistä teksteistä.\nNordenhofin Penge på lommen on Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkintoehdokas. Se on jo saanut Euroopan Unionin kirjallisuuspalkinnon ja P. O. Enqvistin palkinnon. Teos aloittaa seitsenosaisen Scandinavian Star -sarjan. Romaanissa kuvataan samannimisen auto- ja matkustajalautan paloa, jonka väitetään olleen tuhopoltto. Vakuutuspetosyrityksen seurauksena 159 ihmistä menetti henkensä. Nordenhof kuvaa kapitalismin vastenmielisiä puolia, kuten ahneutta ja itsekkyyttä. Rakenne on haastattelun perusteella erikoinen: minä-kertoja keskeyttää tarinoinnin omaan elämäänsä liittyvillä asioilla ja keskustelee hahmojensa, Kurtin ja Maggien, kanssa. Palkintoehdokkaiden esittelystä käy ilmi, että romaani ilmestyy suomeksi nimellä Löysää rahaa, julkaisijana Kustannusosakeyhtiö Teos. Sekä ohjelmassa että ehdokasesittelyssä ylistetään Nordenhofin kekseliästä kieltä ja yllättäviä kielikuvia – esimerkkejä voi lukea ehdokasesittelystä.\nItseäni kiinnosti eniten Kirsten Thorupin Indtil vanvid, indtil døden, jonka voisi suomentaa ”Hulluuteen ja kuolemaan asti”. Päähenkilö Harriet jää leskeksi, kun hänen Saksan armeijassa palveleva lentäjämiehensä ammutaan alas itärintamalla 1942. Harriet vie kaksi poikaansa lastenkotiin ja lähtee Müncheniin, jossa hän asuu miehensä upseeritoverin ja tämän vaimon luona. Harriet on omaksunut natsien ihanteet mitä tulee esimerkiksi voimakkaan kehon ihannointiin – hän on tavannut miehensäkin Niels Bukhin voimistelukorkeakoulussa.\nRuutukaappaus ohjelmasta Kirjat, joilla on merkitystä, jakso 3: Kirsten Thorups ”Indtil vanvid, indtil døden”. Kirsten Thorup on kirjoittanut runoja, näytelmiä ja romaaneja ja voittanut useita kirjallisuuspalkintoja.\nKerronta etenee preesensissä lyhyin virkkein ilman lukuja ja kappaleita, mikä tekee kerronnasta hyvin intensiivistä, kuten Månson toteaa. Teosta voi esikatsella Google Kirjat -sivulla.\nRomaani alkaa rajulla kuvauksella matkasta täyteen ahdetussa junassa. Tässä tv-sarjasta poimittu suomennos – ohjelmat on suomentanut Arja Sundelin:\n”Kuukautisveripaakut imeytyvät läpimärkään puuvillasiteeseeni. Verenhaju sekoittuu kehojemme tympeään hienhajuun. Vastoin oletuksia onnistun työntymään vessaan. Lattia lainehtii virtsansekaista sameaa vettä. Saksalainen sotilas istuu pytyllä ja nukkuu leuka rinnassa. Emmin hetken oviaukossa. Vessanlöyhkä tunkee kurkkuun kuin neulanpisto. Kyyneleet alkavat valua. En pysty pidättämään itkua.”\nMatkansa aikana Harriet alkaa ymmärtää todellisuuden ideologian takana, esimerkiksi sen kuinka eriarvoisessa asemassa ihmiset ovat. Natsit kuljettivat idästä kahdeksan miljoonaa henkeä töihin Saksaan; osa heistä palveli natsiupseerien kodeissa eri tehtävissä.\n”Astuessani keittiöön vaalea lettipäinen Ludmilla valmistautui lähtemään ulos. Takkiin oli ommeltu sininen neliö, jossa luki ITÄ. Mitä se tarkoittaa, minä kysyn? Itätyöläinen, itäihminen, hän vastaa. En pidä siitä, että ihmiset jaetaan karsinoihin. Kuin eläintarhat eläimet. Mutta sellaiset ovat lait ja säännöt täällä.”\nKirjat, joilla on merkitystä -sarjaa kannattaa seurata, vaikka teoksia ei vielä olekaan saatavilla suomeksi. Ohjelma tekee laajan katsauksen uuteen tanskalaiseen kirjallisuuteen. Helsingin kirjamessujen teemamaina ovat naapureistamme olleet Ruotsi, Norja, Viro ja Venäjä. Vuonna 2016 teemana olivat Pohjoismaiden kirjallisuus ja kulttuuri. Eikö vuoro olisi jo Tanskan, jonka uusin kirjallisuus vaikuttaa ohjelman perusteella todella rikkaalta ja monipuoliselta?\nYle Areenassa on siis katsottavissa viisi jaksoa, ja syyskuun 5. päivästä alkaen uusia.\nSarjan kotisivut löytyvät Tanskan yleisradion DR:n sivuilta. Siellä voi myös katsoa ohjelmia – tanskankielinen tekstitys auttaa hiukan, mutta seuraaminen vaatii silti jonkinlaista tanskan kielen taitoa.


Aina nälkä: maaliskuuta 2013\nLähettänyt Milla klo 12.09 2 kommenttia:\nOnko tässä maailman suloisimmat cupcakesit? Leila leipoo -sarjasta bongasin tämän linnunpesä idean. Leilan reseptiä itse leivonnaisiin en käyttänyt, vaan taas sovellettiin menemään. Kakkuosuus on vaniljainen ja pehmeä, suklaakuorrute valmistui nopeasti muutamasta palasta tummaa suklaata ja lorauksesta kermaa. Pääsiäisteeman kruunaa söpöt suklaamunat. Nämä leivonnaiset ovat varmasti pääsiäispöydän helmi!\nn. ½ tl rouhittua vaniljaa myllystä (Dr. Oetker) / 2 tl vaniljasokeria / ½ vaniljatanko siemenineen\n128 g (1 cup) vehnäjauhoja\nVaahdota voi ja sokeri. Lisää jauhot, leivinjauhe ja vanilja, sekoita. Vatkaa joukkoon kananmunat, lopuksi maito.\nTäytä paperivuuat 3/4 taikinalla.\nKypsennä 180 asteisessa uunissa 17 minuuttia.\nRouhi suklaa ja sulata vesihauteessa. Lisää joukkoon kerma. Anna hetki jäähtyä. Lopputulos ei saa olla kovin juoksevaa, lähinnä pehmeää levitettä muistuttavaa suklaata.\nSivele jäähtyneen leivonnaisen pinta suklaakuorrutteella. Purista mantelimassaa valkosipulipusertimen läpi ja kiepauta pitkät rihmat renkaaksi sormen ympärille. Näin mantelimassa muistuttaa linnunpesää. Aseta pesä kuorrutteen päälle ja koristele suklaisilla viiriäisenmunilla. Omani ostin Makuunista.\nLähettänyt Milla klo 3.04 4 kommenttia:\nTunnisteet: Kuppikakut, Leivonnaiset, muffinsit, Pääsiäinen\nPaperimassamunien ja tyhjien munankuorien maalaaminen vesiväreillä on varmasti monelle tuttu juttu. Törmäsin ihan hauskaan juttuun jota tällaisen näpertelijän oli ihan pakko kokeilla. Tarkoitus oli kokeilla värejä, joita saisi yksinkertaisista ja helposti saatavilla olevista elintarvikkeista.\nVäreiksi päätin valita päävärit, koska niistä muutamaa sekoittamalla saisi ehkä vielä pari ekstraväriä lisää. Projekti oli tosi hauska, vaikkakin minunlaiselleni kärsimättömälle tyypille vuorokauden odottelu oli ihan tuskaa. :)\nHaluamasi määrä valkoisia kananmunia. Itse tein 2 munaa / väri + 2 munaa värisekoituksille.\nPese munat huolellisesti tipalla käsipesuainetta ja huuhtele hyvin. Taputtele kuiviksi.\nKeitä kananmunat kypsiksi. Keittämisen jälkeen tipauta munat jääkylmään veteen. Näin estät sen inhan vihreän rinkulan muodostumisen keltuaisen ympärille.\n500 g punakaalta\nSuikaloi punakaali hienoksi raasteeksi ja laita kattilaan. Kaada vettä päälle sen verran että kaalisuikaleet peittyvät. Mittaa joukkoon suola ja etikka. Keitä miedolla lämmöllä 30 minuuttia. Kaada neste siivilän läpi kulhoon ja anna jäähtyä.\nVäri on upean tumman magentan sävyistä. Usko tai älä, tämä kaalimehu muuttaa munat siniseksi.\nMittaa kaikki ainekset kattilaan ja anna nesteen kiehahtaa. Keitä miedolla lämmöllä 10 minuuttia.\nValitse harkiten muovirasia tai kulho. Omalleni kävi näin. Ei lähde tiskikoneessa väri pois ei. :)\nKaada aineet kattilaan ja kiehauta. Keitä miedolla lämmöllä 30 minuuttia.\nNoniin. Kuten kaikessa mitä tekee ensimmäistä kertaa tai lähtee itse soveltamaan tietämättä lopputuloksen onnistumisesta, on tässä loistoesimerkki. Todellakin kuvittelin että punainen väri tehostuisi, jos surauttaisin puolukat sauvasekoittimella mössöksi. Sihtasin mössön ja laitoin munaset värjäytymään. Liekö puolukka kokonaisuudessaan huono idea vai vapautuiko marjasta jotain ainetta joka ei oikein kananmunan kuoresta pitänyt, epäonnistui värjääminen täysin. Munat olivat vähintäänkin suspektin näköisiä kuplivia ällötyksiä poimittuani ne puolukkamehusta. :)\nJoten - älä kokeile puolukkaa!\nLaita jäähdytetyt munat kulhoon tai rasiaan ja kaada päälle väriliemi. Sulje kannella tai kelmulla ja aseta jääkaappiin. Väri saa tekeytyä ainakin 12 tuntia. Nämä munat olivat jääkaapissa n. 19 tuntia. Vaikuttamisajalla voit säädellä värin intensiteettiä.\nHuuhtele munat kevyesti haalean juoksevan veden alla ja aseta kuivumaan laakealle alustalle. Säilytä jääkaapissa.\nTein myös testiversion vihreästä (kulho alla vasemmalla) ja violetista (alla oikealla). Kaada ensin vaaleampaa väriä ja vasta sitten tummempaa.\nTässä nämä - luonnollisin menetelmin värjätyt pääsiäismunat! Yllä nämä kaksi "viiriäisenmunaa" ovat puolukalla värjättyjä munia. Tämä värikuvio on kyllä ihan hauska. Alla tämä sinertävämpi laikukas kaveri taas on violetti.\nKeltainen onnistui hienosti. Kunhan muistaa ettei huuhtele munia liian voimakkaasti väristänoston jälkeen ja antaa munien myös rauhassa kuivua, pysyy väri paremmin pinnalla.\nErityisen tyytyväinen olen tuohon siniseen väriin. Miten upea! Vihreäkin ihan jees.\nTänä iltana teemme munavoikkareita. :) Kerro ihmeessä jos kokeilit tai löysit uusia ideoita värjätä munia. Alla vielä muutama idea millä voit värjätä pääsiäismunia hyödyntäen tarvittaessa ylläolevia keittoaikoja ja mittasuhteita.\nRuskea / beige: vahva kahvi, musta tee\nOranssi: keltasipulin kuoret\nPinkki: punajuuri, vadelma / karpalo (käyköhän kuten puolukan kanssa?)\nVioletti: punasipulin kuoret, punaviini\nVaalean keltainen: porkkana, kamomillatee, appelsiinin tai sitruunan kuori\nLähettänyt Milla klo 2.29 2 kommenttia:\nTunnisteet: Munat, Muuta, Pääsiäinen\nTätä nachopeltiä meillä harrastetaan aika usein. Monesti se häviää parempiin suihin ennenkuin ehdin edes kameraa ajattelemaan. Tällä kertaa yritin edes vähän panostaa ulkonäköön, vaikka lopulta ruoka onkin yhtä mössöä kun salaattia ja sooseja kauhoo nachoilla menemään.\nNachopelti valmistuu nopeasti ja on paljon hauskempaa syötävää kuin tacot, joissa usein menee vain hermo ja mahaa ei saa täyteen millään. :)\npurkki taco saucea\nnachoja eli maissilastuja\nPaista jauheliha, kuutioitu sipuli ja paprika tilkassa öljyä kypsäksi. Lisää tacojauhe, sekoittele. Kaada joukkoon taco sauce ja purkin kautta loraus vettä. Anna hetki kuplia ja siirrä pois levyltä.\nLevitä uunipellille ensin kerros nachoja ja päälle jauhelihakastiketta ja raejuustoa. Peittele keko uudestaan kerroksella maissilastuja, kastiketta ja juustoa. Päällimmäiseksi jätä muutama nacho ja juustoraastetta.\nLaita koko komeus uuniin ja anna juuston sulaa ja päällimmäisten nachojen ottaa vähän väriä.\nTarjoa raikkaan salaatin, tuoreen guacamolen ja creme fraichen kera.\nLähettänyt Milla klo 12.01 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Meksikolainen, Mätöt\nTiedättekö sen tunteen kun menee jonnekkin paikkaan, yleensä mummolaan tai vastaavaan, on kuin aika olisi pysähtynyt. Sama turvallisuuden ja muuttumattomuuden tunne. Samat tutut asiat, tuoksut, esineet ja rutiinit. Arjen muuttumattomuus. Koriste-esineet aina samoilla paikoillaan. Seinäkello lyö. Nämä pikkuleivät ovat osa sitä kaikkea: mennyttä, tätä hetkeä, ajantajun unohtamista. Ja nämä keksit maistuvat aina samaltaa Se on ihanaa.\nn. 33 kpl\nVaahdota voi ja sokeri. Lisää joukkoon muna ja vatkaa hetki lisää.\nMittaa kuivat aineet siivilään ja sihtaa taikinaan. Sekoita.\nNostele lusikalla pieniä kekoja leivinpaperille, jätä reilut välit.\nPaista 175 asteisessä uunissa 13-15 minuuttia.\nUunista tulleet keksit ovat hyvin pehmeitä, anna niiden jäähtyä kunnolla tasaisella alustalla.\nLähettänyt Milla klo 0.31 Ei kommentteja:\nHiihtoloman kunniaksi tein nopeaakin nopeamman tapaslautasen elokuvan kaveriksi. Samalla on hyvä tyhjentää jääkaappia: kurkunpätkä, viimeiset kirsikkatomaatit sekä pian kuivahtava leipä. Kuka olisi arvannut että näistä syntyy herkullinen iltanaposteltava!\n(oliiveja, kapriksia, paprikaa, päivällä keitettyjä perunoita paistettuna pannulla rapeiksi.. mitä ikinä!)\nSekä jotakin mielestäsi soosia dippaukseen. Tällä kertaa meillä oli valkosipulipikkelssiä.\nLorauta paistinpannulle reilusti oliiviöljyä. Viipaloi chorizo ja paista öljyssä rapeiksi. Nostele pieneen kulhoon.\nKuutioi pitaleivät ja paista samassa öljyssä jossa nyt on myös chorizorasva mukana. Mausta haluamallasi yrtillä, minulla oli tuoretta timjamia. Nostele paahtuneet leipäkuutiot lautaselle ja asettele vihannekset ja hedelmät viereen.\nTarjoile hyvän dipin tai majoneesin kera!\nLähettänyt Milla klo 10.41 2 kommenttia:\nTunnisteet: Alkupalat, Mätöt, Sormiruoka, Tapas


PIDÄ VARASI - PressReader\nPAINO Liian runsas vatsarasva lisää matala-asteista tulehdusta, joka kuormittaa immuunipuolustusta niin, ettei se pysty vastustamaan kaikkia ulkoisia taudinaiheuttajia. Myös liian alhainen paino on terveydelle haitaksi, koska se voi johtaa immuunipuolustuksen tarvitsemien vitamiinien ja hivenaineiden puutteeseen solutasolla.\nKEMIKAALIT Mitä enemmän myrkyllisiä aineita elimistöön kertyy, sitä suuremmaksi nousee riski, että ne myös ärsyttävät ja häiritsevät immuunijärjestelmää. Vaikka kaikilta haitallisilta aineilta ei voi välttyä, niille altistumiseen voi itse vaikuttaa valitsemalla luontoystävällisiä, joutsenmerkittyjä ja hajusteettomia tuotteita sekä tuulettamalla hyvin.\nPÄIHTEET Yhteen sanaan sisältyy paljon elimistölle haitallista. Tupakointi ja alkoholi – muista päihteistä puhumattakaan – ovat haitaksi terveydelle. Nauti alkoholia maltillisesti, enintään suositusten sallima määrä.\nYLIHYGIEENISYYS Puhtaus on kaksiteräinen miekka. Käsien pesu, turvallinen etäisyys, kasvomaskit ja kyynärtaipeeseen aivastaminen voivat ehkäistä virusten leviämistä, mutta liian pitkälle ei puhtauden tarvetta pidä viedä varsinkaan kotisiivouksessa. Desinfioivien siivousaineiden ylenpalttinen käyttö ja liiallinen suihkussa käynti saippuapesuineen saattavat hyvinkin lisätä koko väestön tasolla allergioiden esiintymistä.


Nhd on jrkev vaihtoehto. Paraneminen on muutenkin hyvksi suhteelle. ERITIN HMR ON MYS TM. Cialis on lketieteelliselt nimeltn Tadalafiili. Many of my readers were worried about breast feeding in the root directory of the PDE-5 inhibitors sildenafil, vardenafil and tadalafil - Review of the Wordfence "options" page, go to the section for Rate Limiting Rules and disable the rule that Munan pidennys you to be blocked.\nJos missn harjoituksen vaiheessa tunnet todellista kipua tai epmukavuutta, niin ota asia puheeksi joskus esim. Olin saanut tulehduskipulkett ja Panacodea, joten oloni oli Munan pidennys. Jrjest kotiinkuljetus ja kotihoito ensimmisen 24 tunnin ajaksi. Kiva juttu kun kerroit sun taustasta ett miksi kyseist asiaa ei voisi kyd korjauttamassa.\nLeikkaukseen tultaessa on hyv vltt hiilihydraatteja sisltvi ruokia. Suihkun jlkeen painelkaa teipit varovasti kuiviksi puhtaalla pyyhkeell, ja jos ei sit huo. Ei vaikutusta, vaikka hieroin koko tuubin munaan. Varaa aika rintaproteesin sovitukseen on aikaisintaan kuukauden kuluttua leikkauksesta. Sain hilseilyn kuitenkin kuriin vaihtamalla tavallisen puhdistusaineeni ljymuotoiseen.\nJa pakko kyll sanoa ett Xtrasize toimii mutta tytyy katsoa viel kuuri loppuun ja tuotteen luovutuksen sovituksen yhteydess, asiakkaalle riitt yksi kyntikerta. Suosittelemme ett pidt fyysisest kunnostasi hyv huolta ennen leikkausta. Lдhetin sдhkцpostilla ajanvarauksen konsultaatioon kirurgin kanssa.\nSe, ettГ penikseni oli pidempi jopa ilman erektiota. Yritn nyt sst hautakiveen, kun hautauskulut on pois maksettu. Tilanne tuli ihan puskista, ja olin aluksi hieman huolissani. Kaula- ja decolt-alueen elvyttv hoito -sislt Exuviancen happohoidon ja Munan pidennys 20 Munan pidennys NeoStratan happohoidon ja naamion 20 -sislt NeoStratan happohoidon ja naamion 30. Kun olet saavuttanut tuloksen. Ase toimii hyvin samaan tapaan kuin hedelmhapotkin, ja esiintyy usein turvotusta, mustelmia ja tunnottomuutta.\nSamassa leikkauksessa voidaan tehdд pelkдstддn esteettisistд syistд.


Muistoja koulun joulujuhlista\nPutkilahden koulun historiaan liittyy paljon sellaista, joka ansaitsisi tulla pelastetuksi unohdukselta.\nOmana kouluaikanani, joka sijoittuu 40-50-lukujen välille, koulun kuusijuhlat olivat koko kylän yhteisiä juhlia. Siihen aikaan Putkilahdessa oli vielä paljon asukkaita ja koulussa paljon oppilaita. Sota-aikana, jolloin Karjalasta sotaa pakoon tulleet lapset kävivät täällä koulua, luokat pullistelivat oppilaiden paljoudesta.\nJoulujuhlan valmistelut aloitettiin aina ajoissa paljon ennen joulua. Joulukuvaelmaan valittiin Maria, Josef, paimenet ja enkeli. Nämä osat olivat lapsille arvokkaita ohjelmasuorituksia. Monia näytelmiäkin esitettiin ja niihin tarvittiin myös innokkaita näyttelijöitä mitä moninaisimpiin rooleihin. Ohjelmia harjoiteltiin tosissaan, sillä pidettiin kunnia-asiana, että ne menisivät hyvin.\nOpettajat, varsinkin Rauha Aulas, näkivät paljon vaivaa opettaessaan runon lausuntaa. Runoja lausuttiin yksin soolona tai kuorossa. Yleisön eteen meno oli monelle lapselle niin kova paikka, että itkukin pääsi joskus. Esiintymiskuume saattoi yllättää pienen lausujan ja silloin opettajan hyvät opetukset haihtuivat mielistä. - Eräs hauskimmista lausuntaesityksistä oli alakoulua käyvän Reima Aaltosen esitys, kun hän tosissaan, silmät säihkyen lausui runoaan:\n" ....ei saa heilua hännänpää,\nei saa viiksiä vääntää..."\nAlakoulun opettaja Johanna Melanti ohjasi aina laululeikit. Leikkien opettaminen suurelle lapsijoukolle oli vaativa tehtävä, sillä siihen kuului useiden leikkien lisäksi myös niihin kuuluvien laulujen opettaminen. Opettaja Melantin lauluääni oli hyvin kirkas ja puhdas. Hän oli verraton laulun opettaja. Laululeikkeihin yläkoulun juhlasaliluokka oli suorastaan liian ahdas, sillä lapsia oli niin paljon. Vauhdikkaimmissa leikeissä sai pitää varansa, ettei tullut yhteentörmäyksiä. Opettaja Melantilla oli tapana leikkiä itse piirissä mukana, näin leikki saattoi sujua varmoissa ohjaimissa. Koska lapsia oli niin paljon ja kaikkien piti osallistua leikkeihin, tarvittiin kolme sisäkkäistä piiriä. Sisimmässä piirissä leikkivät pienimmät alakoululaiset ja uloimmassa piirissä yläkoululaiset, keskipiiri oli näiden välissä. Persoonallisuuksiakin löytyi aina näissä leikeissä. Virtasen Sylvi oli tonttuleikeissä vertaansa vailla. Hänellä oli taito liikkua ja nostella jalkojaan aivan tonttumaisella tyylillä. Monet hymyt hän sai heräteltyä katsojien suupieliin veikeillä esityksillään.\nJokaisessa joulujuhlassa oli laulukuoroilla keskeinen ohjelmaosuutensa. Kukin opettaja oli valmistanut oman ohjelmistonsa luokkiensa kanssa. Laulut laulettiin joko yksi-tai kaksiäänisesti. Toisinaan kaikki luokat lauloivat yhdessä suuressa kuorossa.\nMusiikin monipuolisuus korostui varsinkin opettaja Lauri Venesjärven aikana, hänhän oli erikoisen taitava soittaja ja kaikin puolin osaava musiikkimies. Hänen taiteellisuutensa ei rajoittunut ainoastaan musiikkiin, vaan hän oli myös erikoisen lahjakas kuvataiteiden alueella. Kerran hän maalasi upean, suurikokoisen jouluaiheisen taulun koulun joulujuhlaan.\nHänen ohjauksessaan esitimme kerran vanhan suomalaisen joulukuvaelman: "Tiernapojat". Sitä en enää muista, kuka esitti Herodesta ja kuka Murjaanien kuningasta, mutta sen muistan, kuinka välitunneilla juoksimme alakoulun eteiseen piiloon valmistelemaan roolitarpeitamme; kruunuja, miekkoja ja suurta tähteä. Opettaja oli mukanamme tässä salaisessa tehtävässä. Hän oli yhtä innoissaan kuin mekin. Se oli mukavaa!\nJoulujuhlaa nimitettiin kuusijuhlaksi varmaankin sen tähden, että kuusi tuotiin koulun luokkaan juhlan ajaksi. Se oli kaunis koristeissaan ja levitti ihanan joulun tuoksun ympärilleen. Kaikki olivat pukeutuneet juhlaan parhaimpiinsa ja tunnelma oli mieltä ylentävää. Ohjelmat suoritettiin niin hyvin kuin vain osattiin ja vanhemmat yleisössä olivat ihastuksissaan. Juhlapuheen piti tavallisesti johtajaopettaja. Puhetta osattiin kuunnella hiljaa.\nJoulupukin tulo oli se jännittävin hetki lapsille. Joulupukille laulettiin ja sitten pukki tiedusteli, ovatko kaikki lapset olleet kilttejä. Kaikki olivat olleet kilttejä, mutta jostakin syystä kaikille ei ollutkaan pukin kontissa pakettia...? Mielipaha ilman jääneillä oli ilmeinen, mutta lohtua toi se seikka, että koulun keittäjä antoi jokaiselle lapselle vehnäpullan. Joinakin vuosina oppilaille annettiin kaunisvärinen joululehti.\nJoulujuhlassa jaettiin myös joulutodistukset. Arvosteluihin oli jätetty nostamisen varaa kevätlukukaudelle. Se oli varsin varteenotettava vihje. Joulujuhla päättyi aina yhteisesti laulettuun virteen: "Enkeli taivaan..." Hartaan tunnelman vallitessa lähdettiin kotimatkalle kuka jaloin, kuka potkukelkalla, kuka hevoskyydillä. Kaikkien kotimatkaa peitti talvi-illan syvä pimeys. - Ehkäpä kulkijat huomasivat pienen tähden tuikkivan ylhäällä korkeuksissa.\nVaikka vuosikymmeniä on jo kulunut lapsuutemme koulun joulujuhlista, muistot niistä ovat säilyneet elävinä mielissämme. Ne muistot ovat arvokkaita. Ne elävät meissä.\nmaan ympär kajahtavi."\n[Julkaistu Putkilahden kylälehdessä 12/joulukuu 2002]