1. helmikuuta -15 / 2x kouluvalmennus\n:: Tunnit ja valmennukset\nJewell lähetetty Pe Tammi 23, 2015 1:17 pm\nEiköhän ole aika startata Leijonalaakson tunti- ja valmennustoiminta käyntiin?\n1. helmikuuta Leijonalaaksoon!\nLauantaina 1. helmikuuta 2015 pidetään siis peräti kaksi valmennusta. Valmennukset ovat avoimia myös tallin ulkopuolisille ratsukoille, mutta Leijonalaaksonkin tuntihevosella osallistuminen on mahdollista, jossei itseltä löydy sopivaa hevosta. Nämä molemmat ovat kouluvalmennuksia ja niihin otetaan hevosia tasoilta HeB-VaB sekä HeA (tarkasta tarkemmin valmennuksien infoista). Jos siis siltä tuntuu, tervetuloa osallistumaan!\nValmentajaksi merkataan Jewell ilman linkkejä!\nEnsimmäinen valmennus: TÄYNNÄ\nKello 11:00 aloitetaan ensimmäinen valmennus, jonka toteutustapa on "nimi listaan". Sinun ei siis tarvitse kuin osallistua valmennukseen ja saat siitä 100-199 sanan kommentin. Hevonen voi olla tasoilta HeB-VaB ja niitä otetaan valmennettavaksi 4 kappaletta. Osallistuminen tapahtuu alle seuraavalla kaavalla:\nEnsimmäinen valmennus (rv)\nRatsastaja - [url=osoite]Hevosen nimi[/url] taso\nHevosilta odotetaan edes lyhyttä luonnetta.\nRiella - Poniniemen Deanette Vaativa B\nKommentti: Dee ilmoitti heti aluksi olevansa sitten sellainen mimmi, joka ei turhia hölmöilyjä ratsastajaltaan siedä! Pieni sinkaisu Riellan riisuessa takkiaan alkutunnista oli omiaan kertomaan, että Deen kanssa keskitytään täysillä eikä vain puoliksi. Kun aloitimme alkuverryttelyn jälkeen kunnon treenin, oli Dee kaikesta huolimatta hyvin kuulolla. Aluksi väistätimme hevosia käynnissä keskihalkaisijalta takaisin uralle perinteiseen tyyliin. Riellan käsi oli hieman liian kova ja hidas myötäämään Deen makuun, jolloin poni jännittyi silminnähden alkaen lyhentää askeltaan olemattomaksi. Pyysin Riellaa rentoutumaan, pyöräyttämään olkapäät taakse ja kantamaan käsiään hieman paremmin, jolloin käsi muuttui joustavammaksi. Kun väistö sujui käynnissä, jatkoimme ravissa. Ravissa Riella oli hevosen liikkeessä hyvin mukana ja Dee näytti nauttivan olostaan.\nJatkoimme tästä avo- ja sulkutaivutuksin niin että harjoituksessa toinen pitkä sivu tehtiin toista ja toinen toista. Käytimme maneesin peilejä hyväksi, jolloin keskityin ratsastajien asentoihin. Riellan pyysin taas rentouttamaan kättään, vaikka se oli ravissa paljon parempi kuin käyntiharjoituksissa. Kun lopulta taivutukset sujuivat, nostimme kaikki laukan ja ratsukot siirtyivät pääty-ympyrälle. Ympyrällä kaikki alkoivat koota hevosiaan koko ajan lyhyempään laukkaan. Neuvoin Riella hieman suoristautumaan, myötäämään enemmän ja luottamaan Deen omaan kokoamiskykyyn. Deellä oli loistava kantovoima ja se keveni edestä niin korkealle, ettei tarvinnut lähes lainkaan ohjaa.\nValmennus sujui kummankin osalta hyvin, vaikka verryttelyssä olikin vähän virtaa!\nkuristaja - Mratšnyi Vaativa B\nKommentti: Marttahan oli erikoinen tapaus! Hevonen suorastaan puhkui intoa alkukäynneissä, mutta kuristajan kerätessä ohjat, sen vauhti hiipui olemattomiin. Verryttelyssä keskityttiin siis täysin oman moottorin löytymiseen. Vaikka Martta vaikutti koko ajan pirteältä ja eloisalta, se välittyi liikkeeseen vasta minuutteja myöhemmin. Liikkuessaan hyvässä temmossa tamma olikin hienon oloinen epeli. Käyntiväistöissä Martta oli hieman hidas pohkeelle, mutta tajusi homman nopeasti eikä enää sen jälkeen tarvinnut kuin olemattomat avut. Ravissa pohkeenväistö sujui Martalta aivan helposti, eikä hitaasta hevosesta ollut tietoakaan. kuristaja sai hieman tehdä enemmän töitä saadakseen Martan kunnolla ylös edestä takajaloilleen, hevosen hakiessa itsepäisesti todella alas.\nMartan avo- ja sulkuväistöt olivat hienoja, eikä niissä ollut juuri moitittavaa. Ulkotakajalka jäi välillä hieman jälkeen sisäjalasta, joten kuristaja sai kotiläksyksi miettiä myös sen tarkoitusta. Martan ravi oli erittäin aktiivista ja vastaanottavastia, eikä kuristaja voinut olla hymyilemättä hienolle hevoselleen! Laukannostossa Martta suorastaan ryntäsi eteenpäin, joten ohjeistin kuristajan siirtämään sen takaisin raviin ja antamaan vain hienoiset avut. kuristajalla oli hieman huonona tapana varmistella tekemisiään tekemällä niistä suurempia kuin olisi tarvinnut olla. Kokoaminen sujui hyvin, mutta kuristajalla oli hieman huonoa tapaa nojata eteenpäin, jolloin pohje karkasi hieman liian taakse. Martta tuntui nauttivan työskentelystä suuresti.\nMartta on loistava hevonen, jossa on paljon potentiaalia ja voimaa!\nSani - Helmin Hurmuri Vaativa B\nKommentti: Hurma vaikutti verrytellessä reippaalta, mutta varsin chilliltä suomenhevosherralta, joka ei stressaisi liikoja. Vaikka se vähän pukittikin nähtyään maneesin katsomossa jotain äärimäisen jännittävää (kenties hevosensyöjäfasaaneja?), se jatkoi menoaan varsin letkeästi. Suomenhevoselle ominaisesti tuntui Hurma olevan hieman painava edestä, varsinkin kun oli varsin massava ori. Sani sai siis keskittyä suuresti hevosen kevittämiseen ja painon siirtymisen takajaloille. Aloittaessamme pohkeenväistön käynnissä, oli Hurma jo mukavan aktiivinen takaosastaan. Käynnissä Sani sai varoa ohjalla vetämään jäämistä, Hurman koettaessa hakea tukea suustaan. Reippaalla ratsastuksella onnistui väistö pian ongelmitta. Ravissa Hurma väisti hieman liian jyrkästi, joten neuvoin Sania hieman hellittämään apujaan.\nHurmalla oli hieman ongelmia tasaisen tahdin kanssa sulku- ja avotaivutuksissa. Vaikkei ero ollut huomattava, se ei aina oikein tiennyt mihin jalkansa pistäisi. Sani myönsi, että ne olivat aina olleet heidän heikkokohtansa, joten lähinnä treenasimme liikettä tasaiseksi. Hurma tuntui nauttivan työnteosta suuresti! Sani oli myös hyvä korjaamaan virheitään peilistä katsomalla. Kootussa laukassa se näytti suomenhevosen parastaan ja omisti äärimäisen hyvän kokoamiskyvyn rodun edustajaksi. Sanikin tuntui suorastaan yllättyvän, mutta oma ongelmansa ratsastajalla oli pieni vinous, joka sai Hurman välillä hieman ihmettelemään.\nValmennus sujui teillä hienosti ja Hurma on kyllä upea suomenhevonen!\nLaura - Paylor Helppo B\nKommentti: Pallo olikin hauska näky sen kirmatessa maneesiin sisään hieman kovemmalla vauhdilla. Tamma vaikutti alusta saakka varsin pirteältä eikä meinannut edes kävellä rauhassa. Verryttelyssä Laura sai tehtäväkseen toteuttaa siirtymiä välillä käynti - ravi - käynti, kun Pallon mielenkiinto ei olisi millään riittänyt vain normaaliin volttailuun. Muuttuessaan joustavaksi ja rennoksi, Pallo näytti aivan eri hevoselta kuin alkuvalmennuksesta. Jatkoimme siirtymiä niin, että ravista täytyikin pysähtyä ja pysähdyksestä siirtyä välittömästi raviin. Tammalta oli hieman jarrut hukassa ja meni hetki, kunnes se pysähtyi heti aloilleen. Laura kippasi eteenpäin aina pidättäessään ja käytti ohjaa hitusen liikaa. Kun Laura tajusin jutun jujun, muuttui Pallokin taas hieman kiinnostuneemmaksi touhusta. Pysähdyksessä piti olla aloillaan 4 sekuntia, mutta tamma ei ollut ihan samaa mieltä. Käskin Lauran hengittää syvään ulos, jolloin nainen läheni satulaa huomattavasti. Lopulta homma sujui ilman ongelmia.\nLaukkaympyrällä Pallo oli turhan vauhdikas ja puski itseään lapa edellä. Lauran piti tosissaan ratsastaa tammaa paremmin taivutetuksi. Onnistuessaan Pallo alkoikin vuorostaan heittää takapäätään hieman ulospäin. Käskin Lauraa aloittamaan hevosen "kokoamisen" hieman lyhyemmäksi, jolloin Pallo sai tehdä enemmän työtä eikä enää ajatellut vauhtia ja vaarallisia tilanteita. Laurakin hieman hämmentyi, millaiseksi Pallo muuttui. Tammassa on kyllä potentiaalia!\nKaikesta huolimatta valmennus päättyi hyvin, vaikka meno olikin välillä hieman fast and furious!\nToinen valmennus: 3/4\nToinen valmennus toteutetaan tarinalla. Tarina kirjoitetaan tuntisuunnitelman pohjalta ja sen pituus on täysin kirjoittajan käsissä. Tunnin pohjan tekemisen helpottamiseksi valmennus on vain Helppo A -tasoisille hevosille. Valmennukseen otetaan, kuten ensimmäiseenkin, 4 nopeiten osallistunutta. Hevosella ei välttämättä täydy olla luonnetta, jos se tulee tarinassasi hyvin ilmi! Jokainen osallistuja saa vähintään 200 sanan kommentin. Osallistuminen onnistuu seuraavalla kaavalla:\nToinen valmennus (rv)\nRatsastaja - [url=osoite]Hevosen nimi[/url]\nVastalaukka kaarevalla uralla\nMiia Maria - Wyat Jazzy Jubilant\nKommentti: Miia-Maria näytti hieman tympääntyneeltä jo sillä hetkellä, kun astuin maneesiin. Mulkoili mua kuin olisin tehnyt jotain pahastikin väärin! Jali sen sijaan oli emäntänsäkkin puolesta innoissaan ja tuntui säteilevän iloa. Takaosakäännöksiä aloittaessa parivaljakolla oli jos jonkinmoisia kommunikointivaikeuksia, Jali oli aina menossa toiseen suuntaan kuin Miia-Maria. Nainen kuitenkin jatkoi kunnioitettavasti. Aivan vierestä auttaen onnistui vihdoin ulko-ohjan tuki tiukkana sekä pohkeet löysivät voimansa niin, että Jali teki takaosakäännöksen kuin oppikirjasta. Helpotuksen vuoksi ratsukko oli saanut tehdä sen maneesin seinää vasten, mutta viimeisellä kerralla onnistui käännös poiskin päin.\nLaukkaharjoittelun alussa Jali oikein sinkosi laukkaan. Hetken se vilisti menemään, kunnes alkoi löytää hieman rauhallisemman tahdin. Käskin Miia-Mariaa tekemään puolipidätteitä aina kun Jali tuntui reipastuttavan vauhtiaan. Nainen nyökkäili vain tomerasti. Jali ei ollut aivan perillä vastalaukan tarkoituksesta ("hei kamoon aina on opetettu näin") ja vaihteli laukkaansa kuin suuri kouluratsu konsanaan. Rauhalliseen äänensävyyn neuvoin Miia-Mariaa tiuhaan tahtiin, älä aseta sinne sisälle, ja Jali ei tuntunut auttavan tilannetta paljon. Se alkoi jo hieman hermostua, vaihteli laukkoja pienien potkujen ja pukitusten kera. Kun hikeä, verta ja tuskaa oli vuodatettu jo aikansa, alkoi harjoitus kuitenkin sujua. Vasempaan suuntaan laukat sujuivat paremmin, mutta Jali alkoi olla jo varsin puhki. Pieni poni saikin armahduksen ja sai alkaa suorittaa loppuravejaan. Miia-Maria tuntui olevan varsin puhki, joka vain pisti valmentajan hymyilemään.\nVaikka Jali olikin hieman ulalla tehtävistään, selviytyi se seassa ihan hyvin. Treeniä, treeniä!\nIstuin täysin täpinöissään olevan Jalin selässä, katselin ympärilleni ja kirosin Jewelliä alimpaan helvettiin. Oletin saapuvani hätäratsukkona meidän tasollemme sopivaan kouluvalmennukseen, mutta minä se vain näin kauniisti liikkuvan siron arabitamman sekä raamikkaan suomenhevosruunan. Tilannetta ei helpottanut yhtään se, että tuttuun tapaansa Jali olisi pää viidentenä jalkana ollut menossa tekemään tuttavuutta uusiin ystäviinsä samalla, kun yritin kiristää satulavyötä selästä käsin. "Älä nyt nolaa mua", mutisin nyrpeänä oriin korvaan ja painoin pohkeet kevyesti sen kylkiin. En edelleenkään ollut varma, mitä tein pörröisen ja tappijalkaisen shetlanninponini kanssa siinä tilanteessa, mutta otin muista mallia ja lähdin verryttelemään Jalia alkukäyntien jälkeen ravissa. Ori oli niin kovin innoissaan uudesta paikasta, että sain tehdä ihan todellisen päivätyön, että sain ravista edes tahdikkaan näköistä. Huomasin, kuinka valmennuksen muut ratsastajat väläyttelivät minulle empaattisen näköisiä ilmeitä, kun mennä viipotimme Jalin kanssa kaksi kertaa kovempaa tuntivauhtia kuin puolet isommat hevosystävämme. Positiivista kuitenkin oli, että ahkeran volttityöskentelyn ja temponvaihteluiden ansiosta ori alkoi jo hieman myödätä ja rentoutua ? ja ratsastajakin sai hengittää\nTopakan oloinen Jewell käveli kentälle harppovin askelin, ja purin hammasta, etten olisi huutanut rakkaalle ystävälleni jotain sarkastisen ilkeää kommenttia tästä niin kutsutusta meidän tasollemme hyvin soveltuvasta valmennuksesta. Jewell kertoi hymyssä suin valmennuksen aiheena olevan takaosakäännökset ja vastalaukka kaarevalla uralla. "No nehän me hallitaan aivan helkkarin hyvin", naurahdin Jalille ja taputin oria kevyesti kaulalle. Kaikki aloittivat ensin takaosakäännösten harjoittelun. Ratsastin Jalin uralle ja aloin koota käyntiä parhaani mukaan. Jali hieman jännittyi, koska se ei kovin usein joudu tällaisia harjoituksia tekemään. Rauhoittelin oria äänellä samalla, kun aloin ratsastaa puolittaista takaosakäännöstä pitkän sivun keskipisteessä. Aivan hirveä korkkiruuvikäännöshän siitä tuli, mutta hei ? ainakin poni kääntyi! Jewell tiesi, että valmennuksen tehtävät eivät ole meille helppoja, joten hän tuli maasta käsin hieman auttamaan. Jali oli aivan ihmeissään, mutta tuttuun tapaansa yritti parhaansa. Muutaman toiston jälkeen ja pienellä avustuksella ori kuitenkin älysi, mitä siltä vaadittiin ja saimme muutaman oikeasti ihan takaosakäännöksen näköisen viritelmän aikaiseksi. Jalin kanssa ratsastimme myös hetken jatkuvaa takaosakäännöstä kentän keskellä, jotta ori varmasti ymmärtäisi apujen funktion. Eihän se kaunista ollut, mutta vähintään kelvollista! Hyvä me!\nValmennuksen toinen puolisko oli tarkoitus harjoitella vastalaukkaa kaarevalla uralla. Valmistelin Jalia laukannostoon ja tunsin, kuinka ori oikein keräsi virtaa. "No kyllä sulle tää laukkatyöskentely aina tuppaa maistumaan", naurahdin samalla, kun nostin oikean harjoituslaukan. Kyllä siinä meinasi taas alkuvaiheessa jäädä isommat alle, mutta äkkiä Jali alkoi rauhoittua ja löysi sopivan tempon. Muut harjoittelivat vastalaukkaa isolla ympyrällä, mutta meille riittävän haasteellista oli saada säilymään sama laukan suunta loivalla kiemurauralla. "Kato Jewell, me tehdäänkin laukanvaihtoja joka viidennellä askeleella" huikkasin hieman huvittuneen näköiselle valmentajalle. Jali onnistui tarjoamaan yhdellä kiemurauralla niin oikeaa kuin vasentakin laukkaa, mutta myös ristilaukkaa sekä tietysti ravin ja laukan eleganttia sekoitusta. Harjoitus tekee kuitenkin mestarin, ja meikäläisen vasen pohje Jalin hännän juuressa ja ponin turpa minun oikeassa polvessa auttoi pitämään laukan samana läpi koko kaarevan linjan. Vasempaan kierrokseen homma - ihme ja kumma - toimi kyllä huomattavasti paremmin. Jalin hermot rupesivat kuitenkin selvästi vetelemään viimeisiään, ja muutama pukkiloikka laukanvaihtoineen oli pakko heittää ihan vaan, koska huvitti.\nLoppuverryttelyn alkaessa olin itsekin jo niin henkisesti ja fyysisesti rikki, että suoraan sanoen heitin ohjat pyykkinaruiksi ja yritin vääntää pientä ympyrän tynkää ravissa. Samallahan Jali oppii, että se etuosa pitää ihan itse kantaa, tai muuten ollaan polvillaan. En tiedä kiljahdinko vahingossa ääneen, kun Jewell antoi ratsukoille luvan siirtyä käyntiin ja antaa hevosille vapaat ohjat. Luojalle kiitos!\nPaulo L. - Malakeh al Najya\nKommentti: Molli näytti reippaalta, mutta yhteistyöhaluiselta tammalta, joka pisti aina likoon kaiken. Siron tamman ja Paulon aloittaessa oli vauhtia oli hieman liikaa ja ratsastaja kumartui eteenpäin keskittyessään. Pyysin häntä suoristautumaan ja hieman lyhentämään ohjaa. Toista kertaa tullessaan Paulo pysyi suorana, mutta ei pitänyt ohjastukea tiukkana, vaan päästi sen lörpähtämään sekä tamman kaulan kääntymään liikaa taivutus suuntaan. Näin ollen Mollin käännös kulki liikaa eteenpäin. Kolmannella kerralla Paulo teki liikkeen maneesin seinää päin, jolloin liike oli vielä vähän isohko, mutta paljon parempi. Kehuin ratsukkoa ja pyysin ottamaan pari kierrosta ravia nollaamiseksi. Kun parivaljakko tuli neljättä kertaa ja käänsi taas pois päin seinästä, sujui harjoitus aina vain paremmin. Käskin Paulon vielä miettiä aikaisemmin liikkeen kokoamista, jotta se olisi mahdollisimman helppoa hänelle sekä hevoselle.\nPyysin kaikki nostamaan laukan. Molli näytti heti heräävän ja Paulo sai aloittaa sen kokoamisen hieman lyhyemmäksi. Reippaan tamman kanssa jalan käyttö tuntui usein unohtuvan, josta naputin vähän väliä. Kun kumpikin meistä oli tyytyväisiä Mollin laukkaa, siirtyi ratsukko keskiympyrälle. Laukan sai nostaa pitkän sivun alusta, jos tuntui helpommalta siirtää hevonen siitä ympyrälle. Paulon avut menivät alussa hieman sekaisin eikä laukka pysynyt vaan Molli vaihteli sitä vähän väliä. Jossain vaiheessa Paulo myös alkoi kallistua hieman eteenpäin yläkehostaan, mutta pienellä huomautuksella suoristui heti. Neuvoin Pauloa aktivoimaan kulkusuunnasta katsottuna ulkotakajalkaa enemmän ja pian alkoi vastalaukatkin sujua niin, että laukka pysyi monta kierrosta samana.\nMolli tuntui reippaalta koko valmennuksen ajan ja nauttivan työskentelystä. Jatkakaa sillä saralla samaa rataa!\nOlin suunnitellutkin Mollin kanssa tulevani kouluvalmennukseen. Kotona harjoitellessani tuntui, että vähän kaikki oli tamman kanssa hukassa joten harjoitus tulisi tarpeeseen. Molli vaikutti mukavan virkeältä jo alkukäynneissä ja päiväkin oli oikein ihana. Verryttelin Mollin parhaani mukaan volteilla ja tempovaihteluilla. Tamma oli hyvin kuulolla jo heti alkuun eikä tuntunut pistävän missään hanttiin. Minulla oli kuitenkin sellainen kutina, että kohta joudutaan töihin ihan todenteolla.\nJewell tuli kentälle ja kertoi mitä tänään olisi luvassa; takaosakäännös käynnissä ja vastalaukkaa kaarevalla uralla. Huih, siitä onkin aikaa kun olin moisia tehnyt. Olen kotona niin keskittynyt matkaratsujeni treenaamiseen, että tällainen isompi kouluvääntäminen on jäänyt vähän vähemmälle. Jewell käski minun pysähtyä pitkän sivun keskelle ja aloittamaan takaosakäännöksen. Heti alkuun tein sen virheen, että kallistuin eteenpäin ja näin ollen koko homma meni ihan puihin. Jewell kehotti minua kuvittelemaan, että takkini olisi ikäänkuin kiinni satulan takakaaressa ja keskittymään katsomaan horisonttiin. Kävelimme pienen pätkän Mollin kanssa, jotta sain tamman suoristettua ja aloitimme harjoituksen uudestaan. Tällä kertaa onnistuin pysymään paikoillani, mutta liike oli vielä vähän hatara ja iso. Sisätakajalan pitäisi polkea lähes paikallaan ja nyt hevonen pääsi liikkumaan eteenpäin. Napakampi ohjasote, mutta ei niin paljon että homma muuttuisi peruutukseksi. Kolmas kerta toden sanoo! Edelleen Molli pääsi luisumaan otteestani ja liikkui vähän liian paljon, mutta Jewell sanoi että se sujui jo paljon paremmin. Teimme välissä vähän ravia ja yritimme harjoitusta muutaman kerran uudelleen, jotta pääsisin kunnolla jyvälle avuista.\nKun takaosakäännös sujui ainakin melkein mallikkaasti - siitä tulikin ensimmäinen kotitehtäväni - siirryimme laukkaan. Laukkasin ensin hetken suoralla uralla, jotta laukka saatiin koottua ja pysymään tasaisena. Tästä siirryttiin keskiympyrälle vastalaukassa. Aivojeni oli vähän hankala hahmottaa oikeita apuja ja siksi Molli vähän väliä vaihtoikin laukan oikeaksi. Jewell painotti, että minun pitää muistaa asettaa Molli laukan eikä käännökseen suuntaan vaikka se tuntuukin hankalalta. Ahersin ja ahersin ja väänsin ja käänsin, kuitenkin lopulta onnistuen laukkaamaan jopa kolme ympyrää vastalaukassa. Tämä oli minulle suorastaan riemuvoitto ja oli mukava lopetella valmennus onnistuneeseen suoritukseen.\nLoppuverryttelyt Jewell kehotti suorittamaan eteen-alas ravissa, jotta Molli saisi oooooikein kunnolla venytettyä itsensä. Meillä molemmilla jäi oikein hyvä maku valmennuksesta ja tulemme ehdottomasti käymään lisääkin valmennuksissa. Tai no..minkä nyt matkatreenauksista ehdimme.\nLisa - Sorvalin Surku\nKommentti: Surku tuntui olevan heti verryttelystä saakka aivan menossa. Sen kanssa hankalinta tuntui olevan saada paino siirrettyä takajaloille ja etuosa kevenemään. Nyt raskasrakenteinen ori näytti todella painavalta edestä eikä täten suoriutunut ratsastajan tehtävistä kuten olisi kuulunut. Autoin Lisaa varsin paljon verryttelyssä, jonka lopuksi Surku kantoi itseään hieman paremmin.\nTakaosakäännökset alkoivat ihan hyvin, mutta Surku alkoi pian hermostua. Sille tehtävä oli hieman hankala sen vaatiman kokoamisen vuoksi, joka oli ollut verryttelyssäkin vajaavaista. Lisa tuntui helposti kaatuvan eteenpäin, kun Surku alkoi steppailla ja peruuttaa. Käskin suoristautua sekä rauhoittaa käden, joka koetti kovasti paikata ratsastuksessa sitä, missä olisi pitänyt käyttää jalkaa. "Älä pelkää antaa pohkeita!" huomauttelin vähän väliä, kyseessä oli kumminkin jykevä suomehevonen, jota täytyi ratsastaa paljon ylöspäin. Koetin saada Lisalle selväksi tutun vanhan ylämäkiajattelun ja lopulta ratsastaja tajusikin mistä oli kyse. Surkukin näytti nauttivan enemmän olostaan, kun kumpikin ymmärsi mitä kaivattiin.\nOikea laukka näytti ratsukolla hyvältä, mutta siirryttäessä vastalaukkaan ei Surku meinannut tajuta mitä tapahtui. Se kiisi menemään ravia kuin Vermon loppusuoralla eikä ollut lainkaan hallinnassa. Lisa aloitti taas saman ylösratsastuksen, kuin aikaisemmin. Oriin pikkuhiljaa kootessaan itseään se ei enää kyennyt kiitämään alta pois, vaan lopulta keskittyi tekemiseensä. Vielä jonkin aikaa sai Lisa tarkkailla omia apujaan ja ennenkaikkea painopistettään hevosen yrittäessä vaihtaa laukkaa kierroksen suuntaiseksi, mutta pian onnistuivat jo tekemään monta laajaa keskiympyrää vastalaukassa. Onnistuessaan Lisan ratsastus rauhoittui paljon ja Surkukin tuntui nauttivan tekemästään eikä ryysännyt. Kehuin kaksikkoa.\nValmennus sujui aluksi hieman takkuisesti, mutta jokainen tehtävä sujui lopulta kuin vettä vain. Hyvin tehty!\nOlin juuri saanut Surkulle varusteet niskaan ja itsellenikin kypärän päähän ja hanskat käteen, kun Jewell pyysi ratsukoita tulemaan kentälle. Loikkasin selkään ja ratsastin tasaisessa käynnissä kentälle.\nSurku oli levottomampi kuin yleensä, joten sen hallitseminenkin oli vaikeampaa. Ruuna ei ollut tänään koulunvääntö tuulella, mutta yritin parhaani mukaan saada sen taipumaan. Hetken aikaa käveltyämme nostin ravin, joka aluksi oli hyvin töksähtelevää ja Surku painoi kuolaimelle jatkuvasti. Tein ympyröitä, kiemurauraa ja tempon vaihdoksia saadakseni sen paremmin kuulolle verryttelyssä. Pikkuhiljaa herra alkoi pehmetä allani ja meno alkoi jopa näyttämään ja tuntumaan ihan hyvältä. Valmentaja seurasi menoamme ja korjaili hieman käsieni asentoa sekä istuntani syvyyttä. Liikaa puskailua oletan..\nEnsimmäinen tehtävä oli tehdä takaosakäännöksiä ja ne sujuivatkin ongelmitta. Suorittaessani takaosakäännöstä jo kolmatta kertaa, Surku alkoi hermostua ja koitti tarjota peruutusta sekä välillä tavallista volttia. Valmentajalta saimme kommenttia juurikin hermostuneisuudesta, jota koitin koko ajan vähentää suorittaessamme. "Pidä kädet tasaisempana ja selkä suoremmaksi Lisa" hän sanoi ja minä tottelin.\nTakaosakäännösten jälkeen teimme pieniä ravitehtäviä, kuten temmonsäätelyitä. Sitten meitä pyydettiin näyttämään kaarevalla uralla oikea- ja vastalaukka. Oikea laukka meni todella hyvin, mutta kun pyysin Surkua vastalaukkaan, se pisti jarrut pohjaan ja koitti luistaa kiitoravilla. Hetken aikaa "tapeltuani" sen kanssa, myös vastalaukka sujui hyvin ja saimme kehuja tasaisesta temmosta.\nLoppuverryttelynä tein ravissa voltteja ja pohkeenväistöjä kumpaankin suuntaan. Näin sain Surkun pysymään tasaisen kuuliaisena loppukäynteihin asti. Vaikka tänään ei mennytkään ihan niin kuin piti, olen silti tyytyväinen ruunaan, jonka kanssa olemme puskailleet aivan liikaa.\nMinni - Nukkahukan Rasavilli\nKommentti: Rami tuntui ensisekuneista lähtien välittävän enemmän muista hevosista kuin ratsastajastaan. Minni sai tehdä lujasti töitä pitääkseen Ramin pienimmätkin kiinnostuksen rippeet itsessään ja tekemissään tehtävissä. Aloin heti alkutunnista toitottaa Minnille, että kimon oriin täytyi keskittyä häneen eikä periksi saanut antaa. Rami ei kuitenkaan tuntunut välittävän moisesta säännöstä.\nRatsukon takaosakäännökset alkoivat huonosti, koska Rami ei tahtonut kuunnella apuja lainkaan. Se ryysäsi vasten kättä, jonka vuoksi annoin Minnin kokeilla parin yrityksen jälkeen käännöstä etuosan ympäri maneesin seinää apuna käyttäen. Kun Rami ei päässytkään honottamaan kuin hölmö, se hieman rauhoittui, mutta ei vieläkään polkenut takajaloillaan tarpeeksi paikallaan. Minnin keskittyessä istumaan alas satulaan, lukkiutui käsi hieman liikaa ja pyysin rentouttamaan sitä useamman kerran. Ramin takaosakäännökset olivat kaikki hieman liian laajoja ja karkasivat uralta, mutta lopulta tuli pari suhteellisen hyvää suoritusta, joihin tyydyimme. Ratsukko sai siis kotiläksyksi takaosakäännöksiä!\nVastalaukka alkoi hyvin, Rami kulki pyöreänä takaosaansa hyvin käyttäen ja tuntui kevyeltä kädelle. Se näytti erittäin miellyttävältä ja Minnikin tuntui taas rentoutuvan selässä. Pian kuitenkin muut hevoset sekoittivat taas oriparan, eikä äskeisestä rauhasta ollut enää mitään jäljellä. Käskin Minnin rauhoittua kaahottavan hevosen selässä, hengittämään syvään ja aloittamaan ratsastuksen pois kädeltä. Lopulta Rami saatiin aisoihin yksinkertaisilla laukka - pysähdys - laukka -siirtymillä, joita ratsukko teki omalla pienellä ympyrällään. Suomenhevosen tajutessa taas jutun jujun se näytti parastaan.\nRami on hieman häslä ori, jonka ratsastamiseen tarvitaan rautaista tahtoa, mutta myös rauhallisuutta. Vastalaukat sujuivat lopulta oikein hyvin, vaikka kuuliaisuutta täytyykin hieman parantaa. Pörheys on kuitenkin usein kouluhevosen hyväksi, Ramilla on uskomaton kokoamiskyky!\nRami oli kuin hienompikin ori alkukäyntien aikana. Ori hörisi ja hirnui kuin sitä olisi laiminlyöty. Onneksi hiljalleen Rami alkoi itsenäisten alkuverryttelyjen aikaan toimimaan paremmin kuin tein aktiivisesti tempon vaihteluita sekä voltteja. Ensimmäisenä tehtävänä oli takaosa käännös käynnistä.\nTehtävä ei sujunut meillä ollenkaan, sillä Rami keskittyi vieläkin liikaa muihin hevosiin sen sijaan että olisi kuunnelut apujani. Pari suhteellisen onnistunutta suoritusta saimme kuitenkin. Kun kaikki olivat saaneet tehtävän onnistumaan, saimme vaihtaa suuntaa ja valmistella laukannostoa samalla kun Jewell kertoi seuraavan tehtävän. Tehtävänannon jälkeen saimme luvan nostaa laukan. Parin laukkakierroksen jälkeen saimme tehdä laukanvaihdon ja aloittaa vastalaukkatehtävän.\nAluksi tehtävä sujui hyvin ja ori liikkui reippaasti eteenpäin, mutta hiljalleen Rami rupesi keräämään kierroksia jolloin ori vain kaahotti eteenpäin eikä hallitusta laukasta ollut enää tietoakaan... Pienen keskustelun jälkeen sain orin rauhoittamaan menoaan ja saimme vielä onnistuneita suorituksia. Loppuverryttelyssä oli tarkoituksena hakea vain rentoa ravia ja käyntiä. Meidän kohdalla tuo tuntui tarkoittavan sitä, että orin saisi tajuamaan sen että kaahottaminen ei ole hyväksi. Hiljalleen Rami alkoi rauhoittua ja rentoutua ravissa. Lopuksi siirsin orin käyntiin ja annoin sen kävellä pitkin ohjin loppukäynnit.\nViimeinen muokkaaja, Jewell pvm La Helmi 14, 2015 10:46 am, muokattu 8 kertaa\nVs: 1. helmikuuta -15 / 2x kouluvalmennus\nMinni lähetetty Su Tammi 25, 2015 1:59 pm


Kaponieeri: Rosettan kivi\nRosettan kivi on British Museumin kuuluisimpia esineitä, eikä syyttä. Ptolemaios V:n kolmikielinen julistus v. 196 eKr. antoi mahdollisuuden lukea muinaisen Egyptin hieroglyfejä ja avasi tutkimukselle koko monituhatvuotisen sivilisaation.\nPaljon on kivestä kirjoja kirjoitettu, mutta itse hankin Wonders of the World -sarjassa julkaistun John Rayn teoksen The Rosetta Stone and the Rebirth of Ancient Egypt. Jotta jokin voisi syntyä uudelleen, sen on ensin kuoltava, ja hieroglyfien kuoleman Ray ajoittaa vuoteen 394 jKr. jolloin viimeiset niistä kaiverrettiin yhteen Philaen saaren temppeleistä*. Kristinusko hylkäsi vanhat jumalat ja näiden pyhän kielen. Arabivalloittajien tullessa 600-luvulla koko kulttuuri oli jo vaipunut unholaan.\nPtolemaioksen hakkauttama kivi oli alunperin sijainnut jossain Niilin suiston kaupungissa, ja ehkä 1400-luvulla se oli kierrätetty Rosettan kaupungin muureihin. Vuonna 1798 maahan tunkeutuneet ranskalaiset ryhtyivät uudistamaan linnoitteita ja löysivät kiven. Mukana olleet oppineet ymmärsivät heti, mikä arvo kivellä voisi olla, mutta sotaretken käännyttyä tappiolliseksi se jäi voitokkaille englantilaisille, jotka kuljettivat sen Lontooseen 1802.\nEnglantilais-ranskalainen kilpailu jatkui kiveen hakatun tekstin tulkinnassa. Ensimmäiset edistysaskelet otti englantilainen Thomas Young (1773-1829), joka ehti olla uranuurtajana hämmästyttävän monilla tieteenaloilla. Erityisesti hän onnistui teksteistä keskimmäisen, demoottisen kirjoituksen, tulkinnassa (harvemmin muistetaan ettei sitäkään osattu tuolloin vielä tulkita). Viime kädessä hän oli kuitenkin luonnontieteilijä, ei egyptologi, Ray muistuttaa, ja lopullinen läpimurto hieroglyfien tulkinnassa jäi Jean-François Champollionille (1790-1832).\nChampollionin ratkaisevat oivallukset kirja käsittelee, mutta koko "koodinmurtamisen" prosessi jää muutoin aika lyhyen esittelyn varaan, ehkä sitä on pidetty populaariteokseen liian vaativana. Sen sijaan Champollionin uran poliittisiin käänteisiin ja akateemisiin selkäänpuukotuksiin on satsattu siihen verrattuna liikaakin - human interest materiaaliksi ehkäpä ajateltua? Vertailuksi poiketaan tämän jälkeen esittelemään kaksi muuta muinaisten kielten tulkitsijaa, Lineaari B:n ratkaisija Michael Ventris ja mayojen kirjoituksen tulkinnut Juri Knorozov.\nYksi luku käsittelee egyptologian vaiheita Champollionista nykypäiviin, ja oppiaineen meille avaamaa maailmaa, aina Torinon eroottista papyrusta myöten. Myös itse Rosettan kiven teksti ja sen historiallinen tausta käydään läpi.\nViimeinen luku on kirjan mielenkiintoisin. Rosettan kivi on vain yksi muinaisesineistä, joita aika ajoin vaaditaan takaisin alkuperämaahansa. Ray käsittelee usein esimerkein miten problemaattista tämän "alkuperämaan" määrittely usein on, ja kenelle esine tai teos todella "kuuluu". Itse en vakuuttelua tarvitse, olen samaa mieltä Rayn kanssa, kiven oikea paikka on British Museum, mutta se kuuluu koko maailmalle kuten kulttuuriperintö yleensäkin.\nEn ottanut Rosettan kivestä kuvaa British Museumissa ja muistan vallan hyvin miksi: se on koko ajan ihmismassojen ympäröimä. Sen olin tiennyt ennen vierailuani että erilaiset versiot kivestä ovat museon myymälän suosituimpia tuotteita. Niinpä ostin sellaisen itsekin, 8,5 cm korkean mallin, jonka taakse on liimattu pehmike.\nEn enää muista mihin tarkoitukseen (paitsi matkamuistoksi) tämä esine oli tarkoitettu, kenties paperipainoksi (?), mutta sen koommin se on ollut työpöydällä muistona British Museumista.\n*Egyptin matkallamme olisi ollut mahdollisuus osallistua valo- ja äänishowhun Philaen temppelissä, mutta kaikkeen ei vain ehtinyt ja se jäi väliin.\nLähettänyt Kari Hintsala Tunnisteet: Egypti, Kirjat\nMika Waltari kuvaa tarkkanäköisesti Sinuhessaan, kuinka Egyptin(kin) kaltainen korkeakulttuuri oli riippuvainen kirjoitustaidosta ja kuinka kirjurit ja papit tämän taidon haltijoina käyttivät valttaa. Scientia potentia est. Hieroglyfeihin perustuva kirjoitusjärjestelmä toimi kuin salaseura: vain seuran arvot hyväksyvä vihittiin seuran jäseniksi. Radikaalifaarao Akhenaten (tai Ekhnaton) yritti murtaa tämän papiston ylivallan. No, Sinuhensa lukeneet tietävät, kuinka hommassa kävi.\nYksi Akhenatenin ideoista oli yksinkertaistaa kirjoitusjärjestelmää ottamalla hieraattinen kirjoitus laajempaan käyttöön. Hieraattista kirjoitustahan käytettiin pikakirjoituksena, jolla kirjattiin esim. suulliset sopimukset, jotka sitten kirjoitettiin puhtaaksi ts. hieroglyfeinä allekirjoittamista varten ts. hieroglyfiteksti oli virallinen versio. Sivuhuomautuksena mainittakoon, että edelleen osa eduskunnan pöytäkirjasihteereistä on pikakirjoitustaitoisia, ja nauhoituksesta huolimatta vasta puhtaaksi kirjoitettu ja kansanedustajien allekirjoittama versio on oikea.\n27. maaliskuuta 2012 klo 12.01\nTavuihin perustuva hieraattinen kirjoitus tuli tutuiksi lukuisille orjille Egyptissä, kirjoittihan isäntä käskynsä pehtoorille hieraattisin merkein. Arvatenkin orjien mukana merkit levisivät Juudeaan ja Palestiinaan, jossa ne otettiin käyttöön omien kielten äänteiden merkitsemiseen. Palestiinasta ne levisivät Kreikkaan, jossa meidän tuntemamme aakkoset keksittiin – tosin roomalaisten muokkaamina.\nEsimerkiksi härkäjumala Apis kirjoitettiin hieraattisella merkillä, joka kuvasi härän vetämää auraa (kyljelleen kaatunut pienempi kuin -merkki). Kreikkalaiset nostivat auran pystyyn, jolloin siitä tuli kirjain A. Palestiinassa kotia (beth eli Beetlehem tarkoittaa lehin eli leivän kotia) merkitsemään otettiin hieraattinen merkki, jossa neliön toiseen reunaan piirettiin pitkä pystyviiva (vrt. sikäläiset tasakattoiset talot, joissa kattoa ympäröi korkea reuna). Kreikkalaiset yksinkertaistivat merkkiä piirtämällä kaksi puoliympyrää eli syntyi B.\nMiten muinaisen Egyptin pikakirjoitus on päätynyt meidän käyttöömme ja monta muuta jännää tarinaa löytyy Antti Wiion kirjasta Kun tietotekniikka muutti maailmaa.\n27. maaliskuuta 2012 klo 12.03


Lähihoitajia keikkatyöhön, Varsinais-Suomi - Avoimet työpaikat\nLähihoitajia keikkatyöhön, Varsinais-Suomi\nTyöpaikat / Lähihoitajia keikkatyöhön, Varsinais-Suomi\nTurku Aura Loimaa Lieto Raisio Pöytyä Terveydenhuolto/sosiaaliala\nHaluaisitko tehdä lisätyötä oman työsi tai opintojesi ohessa keikkaillen? Haemme asiakkaillemme tekijöitä eripituisiin sijaisuuksiin sekä keikkatöihin Varsinais-Suomen alueelle.\nTarjoamme keikkatyötä hoivakodeista, joissa työpäivät koostuvat monipuolisista ikäihmisten hoiva- ja asiakaspalvelutehtävistä sisältäen asukkaiden avustamista päivittäisissä toiminnoissa. Vuoroja on tarjolla esimerkiksi Turun seudulla, Aurassa, Liedossa ja Loimaalla.\nKerro meille millä alueella haluaisit työskennellä ja miten paljon pystyisit työskentelemään.\nPalkkauksessa noudatetaan yksityisen sosiaalipalvelualan työehtosopimusta, joka määräytyy kokemuksesi mukaan, huomioiden ikälisät ja vuorokohtaiset lisät. Voit myös kertoa meille palkkatoiveesi.\nPaikkakunta: Turku Aura Loimaa Lieto Raisio Pöytyä


Mustikkasuu: tammikuuta 2014\nTein ihan mielettömän herkullista kinkkupiirakkaa Katjan Maistuis varmaan sullekin! -blogista löytyneellä reseptillä. Katja oli tehnyt piirakan irtopohjavuokaan, jolloin piiraasta tuli kauniin korkea. Minä tein piirakan nyt piirasvuokaan. Maku oli juuri sellainen, kuin kinkkupiirakalta voin toivoa. En ole leiponut kinkkupiirakkaa koskaan itse, mutta heti ensimmäisellä yrittämällä löysin näköjään sen täydellisen ohjeen, jota olen kaikki nämä vuodet odottanut! Pohjaan käytin ostamiani Myllärin luomu sämpyläjauhoja, joissa on luomuvehnäjauhoja, luomukaurarouhetta ja luomukaurahiutaleita. Tavallaista ruokakermaa ei kaapista sattunut löytymään enää, mutta käytin Valion kolmen juuston ruokakermaa, se oli hyvä valinta. Tätä piirakkaa teen taatusti vielä monen monta kertaa väli- tai iltapalaksi. Kelpaa tämä vallan mainiosti tarjottavaksi myös juhliin tai illanistujaisiin.\n2 dl vehnäjauhoja (Myllärin luomu sämpyläjauhoja)\npala purjosipulia ohuina siivuina\n3 dl ruokakermaa (Valio kolmen juuston ruokakermaa)\nKuullota kasvikset kevyesti pannulla pienessä määrässä rasvaa. Nosta pannu syrjään ja anna hetki jäähtyä. Nypi keskenään huoneenlämpöinen voi ja jauhot, joihin on sekoitettu suola. Lisää kylmä vesi ja sekoita taikina tasaiseksi. Levitä taikina irtopohjavuoan leivinpaperilla vuoratulle pohjalle ja hieman reunoille. Sekoita kuullotettujen kasvisten joukkoon kinkkusuikaleet, juustoraaste, ruokakerma ja kananmunat. Mausta seos mustapippurilla, timjamilla ja suolalla. Kaada täyte vuokaan pohjan päälle. Kypsennä 200 -asteisen uunin keskitasolla n. 30 min.\nLähettänyt Heidi/Mustikkasuu klo 15:54 8 kommenttia:\nTunnisteet: Kaura, Pientä suolaista, Suolaiset leivonnaiset\nTällaista nopeaa kanakastiketta on tullut tehtyä jo ainakin kymmenen vuoden ajan aina silloin tällöin. Nopeaa ja helppoa arkiruokaa. Maistuu riisin, pastan tai perunan kanssa.\n2 dl kevyt ruokakermaa\nPaista pannulla öljyssä kanasuikaleet ja kuutioitu sipuli kypsäksi. Mausta. Lisää mukaan ananaspalat ja mehu. Lisää lopuksi kevyt ruokakerma.\nLähettänyt Heidi/Mustikkasuu klo 15:41 2 kommenttia:\nHS:n Kuukausiliitteen keittokirja\nSaadessani käsiini tämän Helsingin Sanomien Kuukausiliitteen keittokirjan, yllätyin ensimmäisenä sen koosta. Yli kolmesataa sivuinen ja reilun 40 raaka-aineen kirja käsittelee kahdeksaa ruokavuoden sesonkia. Vuodenaikojen lisäksi teemoina ovat pääsiäinen, juhannus, sadonkorjuu ja joulu. Kirja on ilahduttavan runsas, mutta kuitenkin helppolukuinen hyvien kategorioiden ansiosta.\nReseptit ovat suomalaisten huippukokkien, Peppi Aralehdon ja Ari Ruohon laatimia. He ovat kokanneet HS:n Kuukausiliitteessä lähes kolmen vuoden ajan, nyt nämä reseptit löytyvät yksistä kansista. Kirjan tekstit ovat Kuukausiliitteen toimittaja Jouni K. Kemppaisen käsialaa, ja kuvat arvostetun ruokakuvaajan, Juha Pekka Laakion ottamia.\nKirjan avainsanoja ovat lähiruoka, luonnonmukaisuus ja eettisyys. Kaikki raaka-aineet ovat helposti löydettävissä kaupasta tai Suomen luonnosta. Mukaan on päässyt vain muutama tuontitavara, kuten appelsiini ja kahvi. Mukana on tavallisempien raaka-aineiden lisäksi myös hieman harvinaisempia raaka-aineita, kuten kuusenkerkkä ja mangoldi.\nFaktaa vitamiinirikkaasta Tyrnistä.\nOmiksi suosikeiksini raaka-aineista nousivat heti tyrni, nokkonen, hauki, suppilovahvero ja mansikka. Haukipurilainen täytyy tietenkin kesällä toteuttaa ja sitruunamansikoiden kirpeys tuo jo tuon suloisen kesän mieleeni. Nokkosta opettelen taatusti nyt keväällä käyttämään, sillä nokkospuustien ohje on sen verran houkutteleva ja helppo. Suppilovahveroita kerään paljon syksyisin, sillä se on yksi suosikkisienistäni.\nLähettänyt Heidi/Mustikkasuu klo 12:49 4 kommenttia:\nTunnisteet: Kirjat, Yhteistyö\nBlogi vaikuttaa hiljaisemmalta kuin koskaan, lieneekö tällä jo viikkoja kestäneellä harmaudella kenties osasyynsä. Moni palasi joululomilta jo töihin ja viimeisillä se varmaan on edessä huomenna. Oma päivitystahtini hidastuu myös, sillä allekirjoittaneella koittaa huomenna ihana paluu arkeen ja arki ei, minulle ainakaan, ole yhtä leipomista. Harmaudesta ja hiljaisuudesta huolimatta jatkan silti sinnikkäästi jälleen uudella pikkuleipäreseptillä.\nJouluksi tein ihanaisia Intiaanipipareita sekä Rusinaisia spelttikeksejä, molemmat ovat sellaisia keksejä joita voi leipoa ihan koska vaan, suosittelen kokeilemaan niitä! Keksihammasta kolotti vielä joulun jälkeenkin, ja piparipurkki ammotti tyhjyyttään (Kuka ne aina käy syömässä?) joten oli ryhdyttävä leipomishommiin! Olen tainnut usein kertoa teille, että suhtaudun pikkuleipiin hyvin intohimoisesti. Niitä on rentouttavaa leipoa, ne valmistuvat helposti ja nopeasti. Mikään ei maistu niin hyvältä, kuin itsetehdyt pikkuleivät ja iso lasillinen kylmää maitoa.\nNämä viipalepikkuleivät ovat koostumukseltaan hieman sitkeitä ja inkivääri näissä maistuu hyvin. Resepti on Leila Lindholmin kirjasta "Pala kakkua".\nKuumenna uuni 175 asteeseen. Vaahdota voi, sokeri ja siirappi kuohkeaksi vaahdoksi.\nSekoita vehnäjauhot, sooda, vaniljasokeri ja jauhettu inkivääri keskenään ja kääntele seos vaahtoon. Jaa taikina kahtia ja muovaa palat tangoiksi. Nosta tangot leivinpaperilla päällystetylle pellille ja paina niitä käsin hiukan litteämmiksi. Paina tankoihin vinoittain haarukan piikkien jäljet. Kypsennä tangot kullankeltaisiksi uunin keskiosassa. Kypsymisaika on 12-15 minuuttia. Jäähdytä tankoja hiukan ja leikkaa ne sen jälkeen vinoneliöiksi. Jäähdytä kolavinokkaat pellillä.\nLähettänyt Heidi/Mustikkasuu klo 22:04 18 kommenttia:\nOlen aina ihaillut ja fanittanut Sikke Sumaria. Katsoin kaikki Liv-kanavalta tulleet Siken ruokaohjelmat moneen kertaan. Yksi eniten pitämistäni resepteistä kautta aikojen on ollut Siken maailman paras suklaakakku, joka on nimensä veroinen - usko pois! Monia reseptejä olen kokeillut, läheskään kaikki eivät ole täällä blogissa. Kaikki on ollut niin onnistunutta, että aina ei ole kerennyt ottaa kuvaa. Niin kävi tällä viikolla, kun tein Siken maailman parasta pannukakkua. Tästä liha-makaronilaatikosta kerkesin juuri ja juuri napata kuvan. Tein ruokaa ison satsin kerralla ja se ei mahtunut laakeaan uunivuokaan. Tässä siis liha-makaronilaatikko annosvuokaan tehtynä, se mitä on vielä jäljellä tästä erinomaisesta ruoasta. Maailman paras pannukakku, jota tein tosiaan tällä viikolla sekä tämä liha-makaronilaatikko löytyvät kirjasta Sikke Ruokaa rakkaudella Saarenmaalla. Kiitos kirjasta maailman paras äiti!\n1 pussi makaronia (esim. Torino)\n2 porkkanaa pienittyinä\n1 laatikko herkkusieniä pienittyinä\n4 dl vasikkafondia tai lihalientä\n1 oksa rosmariinin lehtiä silputtuna\njuustoraastetta pinnalle (parmesaani sopii parhaiten)\nKeitä makaronit al denteksi suolatussa vedessä paketin ohjeen mukaan. Jätä odottamaan. Lorauta sekaan hiukan öljyä, etteivät liiskaudu yhteen. Ruskista jauheliha voissa kuumalla pannulla ja mausta soijalla, lehtipersiljalla, pippurilla ja lipstikkasuolalla. Siirrä suureen kulhoon. Kuullota sipulit, porkkanat ja herkkusienet (mieluiten) kaikki erikseen ja mausta suolalla ja pippurilla. Yhdistä ne jauhelihaan ja lisää myös keitetyt makaronit. Tarkista maku.\nTee fondista tai kuutiosta liemi ja mausta se rosmariinilla ja kermalla. Kumoa makaroni- jauhelihaseos paistovuokaan ja kaada liemi sekaan. Ripottele juustoraaste päälle ja sekaan. Paista uunissa 200 asteessa noin puoli tuntia, kunnes pinta kullanruskea ja rapea. Tarjoa itse tehdyn ketsupin kera.\nLähettänyt Heidi/Mustikkasuu klo 13:06 8 kommenttia:\nTunnisteet: Jauheliha, Liharuoat, Sienet, Yrtit\nUuden vuoden otin vastaan suosikkikakullani, joka on Leilas goda banankaka. Tällä kertaa en paistanut kakkua rengasvuoassa tai pyöreässä vuoassa, vaan hyvin banana bread:ille tyypilliseen tapaan suorakaiteen muotoisessa Eskimon paistovuoassa.\nNäin olen kirjoittanut kakusta aiemmin blogiini: "Tämä kahvikakku on aivan uskomattoman mehukas. Banaani ja pähkinät sopivat oivallisesti yhteen. Kivan vivahteen tuo myös, jos korppujauhojen sijaan käyttää voideltuun vuokaan kookoshiutaleita. Kakku koristellaan tomusokerilla. Ihanteellinen kahvileipä, tämä on minun suosikkini!"\nVoita ja korppujauhetta vuokaan\nKuumenna uuni 175 asteeseen. Vaahdota voi ja sokerit kuohkeaksi vaahdoksi. Soseuta banaanit (haarukalla tai sauvasekoittimella) ja sekoita sose taikinaan. Lisää kananmunat. Sekoita kuivat aineet keskenään ja lisää seokseen hieman murskatut pekaanipähkinät. Kääntele kuiva-aineseos taikinaan. Kaada taikina voideltuun ja jauhotettuun vuokaan ja paista uunin alatasolla noin 30 - 35 minuuttia. Kokeile kypsyyttä tikulla, joka ei saa jäädä taikinaiseksi.\n- Suorakaiteen muotoisessa vuoassa kakku vaati pidemmän kypsymisajan (40 - 50 min), kuin laakeassa vuoassa paistettuna. Kypsä kakku on mehevän kostea, mutta tikkuun ei jää taikinaa.\n- Eskimon paistovuokia ei tarvitse voidella ja jauhottaa.\n- Voit käyttää osan pekaanipähkinöistä koristeluun. Painele pähkinät lopuksi taikinan päälle. Jos aiot kumota kakun, laita pähkinät vuoan pohjalle ennen taikinaa.\nLähettänyt Heidi/Mustikkasuu klo 16:14 4 kommenttia:\nTunnisteet: Amerikka, Banaani, Kahvikakut, Pähkinät ja mantelit


Tuleva viikonloppu on suomipopin juhlaa! - Viihde Corner\nTuleva viikonloppu on suomipopin juhlaa!\nTulevana viikonloppuna suomipop raikaa niin Jyväskylässä kuin Oulussa. Pohjoisessa tapahtumaa vietetään nyt ensimmäistä kertaa ja se on otettu avosylin vastaan. Perjantain VIP-liput on jo myyty loppuun, mutta muille päiville on yhä VIP-lippuja saatavilla. Kaikille päiville löytyy vielä myös festivaalilippuja.\nTapahtumassa esiintyvät kotimaisen popin kärkikaarti muun muassa Haloo Helsinki!, JVG, Kaija Koo, Popeda, SANNI sekä paluut kuluvana kesänä tehneet Nylon Beat ja Tiktak. Yhteensä artisteja nousee kolmen päivän aikana lavalle liki 30.\n”Sekä Nylon Beatin että Tiktakin paluuta on selkeästi odotettu. Yleisö on ollut keikoilla hurmioituneena mukana. Kokoonpanot ovat loistavassa kunnossa ja biisit järkälemäisiä hittejä. Tunnelma tulee olemaan mieletön”, kertoo Suomipop Festivaali Oulun tuotantopäällikkö Sarianna Matikainen.\nMusiikin ohella tapahtumasta kannattaa ottaa kaikki irti myös oheispalveluiden osalta. Tarjolla on monipuolinen ruoka- ja juomavalikoima sekä myynti- ja esittelykojuja. Skybar kuljettaa yleisön taivaisiin nauttimaan kuplajuomasta. VIP-alueella tehdään pikakampauksia. Lisäksi siellä voi nauttia Sokoksen kauneuspisteen palveluista ja lähitaikuuden lumosta.\nTapahtuman aikana Tuiran ja Kuusisaaren väliset sillat on suljettu. Kiertoreittiopasteet löytyvät sulkujen kohdalta. Tapahtuman ollessa suljettu, sillat ovat käytössä. Järjestäjä pyrkii minimoimaan poikkeavista liikennejärjestelyistä mahdollisesti koituvat haitat. Lisätietoja nettisivuilta: www.suomipopfestivaali.fi/oulu/oulu-2018/\nTutustu festivaalialuekarttaan: https://bit.ly/2KEyRD3\nSuomipop Festivaali Oulu livenä somessa\nFestivaalin tunnelmia voi seurata livenä tapahtuman somekanavista. Kaksi some-tv-juontajaa raportoivat päivittäin paikan päältä tapahtuman kulisseista sekä tapahtuma-alueelta.\nNyt on jatkot!\nKun lavat hiljenevät, jatkoja vietetään Viihdemaailma Ilonassa.\nPosted in Ajankohtaista, Show\tTagged FESTIVAALI, suomipop


100% Pure 2nd Skin Meikkivoide - House of Organic\nEtusivu / Tuotteet / 100% Pure 2nd Skin Meikkivoide\n100% Pure 2nd Skin Meikkivoide\nSävy 0.5 (Creme) Sävy 1 Sävy 2 Sävy 3 Sävy 4 Sävy 5 Sävy 6 Sävy 7\nIhoa hemmoteleva kevyt meikkivoide antaa silkkisen pinnan kasvoille\n100% Pure 2nd Skin Foundation on samalla sekä meikkivoide että seerumi. Ainutlaatuinen koostumus sisältää oliiviskvalaania, suojaavia antioksidantteja ja ravitsevia vitamiineja. Meikkivoidetta voi kerrostaa peittävämmän lopputuloksen saamiseksi. Tehohoitava meikkivoide peittää ihon pienet virheet samalla suojaten ja raviten. Luonnollisen raikas lopputulos kestää koko päivän!\nOliiviskvalaani toimii primerina, joten tämän meikkivoiteen kanssa et tarvitse erikseen primeria!\n0,5 - Creme\n1 - Fair with neutral undertone\n2 -Light with warm peach undertone\n3 - Light medium with warm undertone\n5 - Tan with neutral undertone\n6 - Dark with neutral undertone\n7 - Dark with neutral undertone\nPakkauskoko: 35ml lasipullo pipetillä\nAnnostele pipetillä muutama tippa meikkivoidetta ja levitä kasvoille siveltimellä, meikkisienellä tai sormin.


Kirjailija hipelöi lukijoitaan - Image-blogit\n4.11.2008 by admin |\n4.11.2008 at 18:30\nKirjailijuudesta puhumisen määrä on kyllä uskomaton nykyään.\nMieleeni tulee omien havaintojeni pohjalta hassu ristiriita: yleensä kirjoitettaessa julkisuudessa kulttuurista sentataan paljon kaikesta määrällisestä – kuinka monta palkintoa se ja se sai piirtämistään palatseista tai miten usein mihinkin installaatioon vaihdettiin maidot, kuinka monella rekalla tämän sekä tuon paluukonserttikiertue tuli kaupunkiin ja miten pitkä videotaulu oli, entä kuinka paljon euroja satoi niiden ja näiden elokuvien avajaisviikonlopun näytännöistä jossain Sarah Palinin hylkäämässä territoriossa (tämä on erityisen tärkeää tietää Suomessa asti, kiitos Aatos).\nKuvittelisin, että tämä liittyisi vaikeuteen kirjoittaa siitä jostakin pakenevasta ylimääräisestä, jonka kai haaveellisesti uskon olevan taiteen ytimessä. Konkretiaan on helpompi tarttua: tähän tanssiesitykseen todella tarvittiin 300 km vessapaperia, ajatelkaa.\nToki kirjallisuuteenkin liittyy palkinto- ja veroäyrihehkutus, mutta paljon muita lajeja enemmän kuitenkin pyörivät kyökkipsykologisille oletuksille rakentuvat epämääräiset pallottelut kirjailijoista ja heidän sielunelämästään – vaikka jos edellä heittämäni lainkaan pitää kutinsa, voisi kuvitella, että latu olisi auki todella kovan linjan strukturalismille: isänpäiväkirjat kilpasilla – vertaa e-kirjaimen frekvenssejä, katso käyrät päällyspapereiden bulkeista!\n(nimimerkkikommentointi ei ilmeisesti taaskaan toimi)\n4.11.2008 at 18:40\nJostain elokuvaohjaajasta on jo pitkään ollut rutiininomaista kirjoittaa tyyliin: ”hänen edellinen elokuvansa oli todellinen floppi ja tuotti XX miljoonan dollarin tappiot.”\nSama pätee populaarimusiikkiin. Muistan taannoisen Rasmus-haastattelun, jossa bändi kertoi, että uuteen levyyn on nyt satsattu perusteellisesti, kun edellinen ei myynyt tarpeeksi hyvin.\nOdotan vain, koska ruvetaan puhumaan kirjailijoista samoin. ”Hänen edellinen kirjansa oli floppi ja sitä myytiin vain XX kappaletta.”\nEi kai siihen enää kauaa kulu.\nSitä paitsi muistan esimerkiksi Arno Kotroa tituleeratun aamutelkkarissa ”Suomen menestyneimmäksi runoilijaksi.” Eihän sen kuultua voinut kuin kieriä lattialla ja ulvoa.\nTekee taas mieli siteerata Flaubertia, joka totesi, että ihmisiä kiinnostavat enemmän kirjoista kirjoitettavat lehtikommentit kuin kirjat itse. ”He panevat enemmän painoa kainalosauvoille kuin jaloille”, Flaubert kirjoitti.\nJo silloin. 1800-luvulla.\n4.11.2008 at 19:07\n”Jo silloin. 1800-luvulla.”\nNiinpä kai. Huoh! (Sis. sekä leipääntyneisyyttä tähänastiseen että kauhua tulevasta…)\nTuskastunut vasemmistolainen sanoo\n4.11.2008 at 19:09\n”Ei sitä kirjaa ole kirjoitettu luettavaksi.”\nTuhahti Haanpään Pentti äidilleen. Jonkimoinen kirjailijan ja lukijan suhteen kuvaus tuokin.\n4.11.2008 at 19:12\nKirjailija voisi kirjoittaa huomattavasti vapautuneemmin, jos tietäisi, etteivät tuttavat, työkaverit ja etenkään sukulaiset lue koskaan hänen kirjojaan.\n4.11.2008 at 19:41\nKirjailijan ja lukijan tapaaminen on monesti pettys myös lukijalle. Margaret Atwood joskus totesi jotenkin niin, että jos pitää jostakin kirjasta ja haluaa siksi tavata tekijän, niin se on sama kuin jos pitäisi hanhenmaksasta ja haluaisi siksi tavata hanhen.\n4.11.2008 at 19:47\nMuistan nähneeni tv-ohjelman, jossa Tove Jansson kertoi eräästä pikkupojasta, joka oli hänen suurin ihailijansa. Kun Tove ja poika tapasivat, molemmat olivat vaivautuneita ja tuskin saivat sanaa suustaan.\nMinä puolestaan ajattelin aina, että en uskalla tavata Paavo Haavikkoa. Hän on ollut suurin idolini suomalaisista kirjailijoista. Nythän minun ei enää tarvitse tapaamista vältellä, valitettavasti.\n8.11.2008 at 17:02\nTommi, elähän vielä vanno että on kamalaa tavata lukijoita.\nTervetuloa tapaamaan meitä huomenna tänne Vaasaan!\nAnitan jo tapasin. Tulee tästä ainakin pieni blogitapaaminen, luulisin.\n9.11.2008 at 12:03\nEhkä kuitenkin, median valtaotteesta huolimatta, ne lukijat (me lukijat!) vielä tietävät, miksi haluavat kirjan avata… Ei siksi, että se ”on best-seller”, vaan siksi, että on tykästynyt kirjailjan maailmaan, tapaan kirjoittaa se näkyväksi. Media mitatkoon menestystä ja arvoa tavallaan, ajan tavalla. Ei kannata alentua ajattelemaan, että se kuvaisi jokaisen lukijan ajattelutapaa.\n9.11.2008 at 21:12\nKuten Ripsan kommentista ilmenee, Vaasassa olin ja vasta äsken palasin kotiin.\nMukavaa keskustelua kirjailijoiden blogeista ja kirjallisuudesta yleisemminkin. En ole omimmillani julkisena puhujana, mutta helpottaa, kun saa puhua aiheesta, joka on jollain tavalla läheinen.\nKoko Vaasan kirjallisuustapahtuma tuntui kommenttien perusteella olleen onnistunut ja innostava. Itse en aikataulujen vuoksi kovin paljon valitettavasti ehtinyt tapahtuman antiin tutustua.\n9.11.2008 at 21:31


Venäläissyntyinen isoäiti sai tiistaina 60 päivän ehdollisen vankeusrangaistuksen lapsikaappauksesta. Pirkanmaan käräjäoikeuden mukaan 11-vuotiasta poikaa ei olisi saanut viedä Venäjälle.\nJulkaistu: 11.10.2011 17:12\nTampere. Venäläissyntyinen isoäiti sai tiistaina 60 päivän ehdollisen vankeusrangaistuksen lapsikaappauksesta. Pirkanmaan käräjäoikeuden mukaan 11-vuotiasta poikaa ei olisi saanut viedä Venäjälle. Poika ja isoäiti tulivat Venäjältä Suomeen vuonna 2006.


Jari Tervon omaelämäkerrallinen romaanisarja tavoittelee hellän hyväntahtoisuuden Suomen ennätystä | Kirjat | HS\nJari Tervon omaelämäkerrallinen romaanisarja tavoittelee hellän hyväntahtoisuuden Suomen ennätystä\nMuistoistaan taas ammentava Jari Tervo kirjoittaa hienoja arjen historian pysäytyskuvia\nPäivitetty: 2.3.2015 11:09\nJari Tervon tarinakokoelma jatkaa Rovaniemi-sarjaa.\nJari Tervo: Pyrstötähti. WSOY. 176 s.\nKotona Rovaniemellä äiti neuvoo 14-vuotiasta poikaansa kirjoittamaan muistelmansa pienistä asioista.Ensimmäinen pojan mieleen tuleva "riittävän pieni" asia on äidin joululahjaksi mielimä tunika. Sen tiimoilta syntyy muutama sivu ja samalla kokonaisen perheen arjen sekä suomalaisen ajan kuva, historian miniatyyrimonumentti.Aiemmin Jari Tervo on rakennellut omaelämäkerrallisten ainesten ja mielleyhtymien lennon ristisiitoksesta romaanit Esikoinen (2013) ja Revontultentie (2014). Nyt ilmestyvä Pyrstötähti on tarinakimppu mutta silti tasaveroinen osa arktista osoitesarjaa, jossa henriktikkasmaiset aikuiset hävyttömyydet korvautuvat vielä poikuuden haavemaailmalla.\nTai vaikkapa mäkihypyllä. On juuri se 1970-luvun sydäntalvi, jona Keski-Euroopan mäkiviikolle matkaa täältä vain Ounasvaaran hiihtoseuran miehiä: Tauno Käyhkö, Esko Rautionaho, Jouko Törmänen ja Kari Ylianttila. Elämän täysi ihanallisuus on siis jo ikään kuin Rovaniemen pojan kotiovella.Mutta kuvioon kuuluu, ettei onni astu vielä sisään. Olisikin ollut parempi, "jos Suomea olisi edustanut Lahden hiihtoseura", poika tuumii. "Niillä on kokemusta tällaisesta menestyksestä."Pienistä ja nurkkakuntaisista palasista Tervo pyöräyttää ajatonta ja paikatonta poikaiän kuvaa: se on ikuista oman elämän alkamisen ja täyteyden odotusta.Odotellessa keskenkasvuisen korviin tarttuu vanhempien kertomuksia. Esikoisessa poikasta ravitsivat etenkin isomummun, tädin ja äidin tarinat. Revontultientiessä keskeiseksi nousi isoäidin mies, jota reippaanlaisesti artikuloiva suku kutsuu Erkki-sedäksi. Juuri hän, elämänilolla siunattu vara-Väinämöinen, laulaa myös Pyrstötähdessä muut suohon.Isä jää nyt paljolti lavasteeksi. Nolo isänmurha osui jo sarjan edelliseen osaan, jossa muistelija teki niin kuin sosialismin peruskurssi opettaa. Vallankumous alkaa kätevästi kotoa, kun ilmiantaa oman isänsä, vaikkapa pienen maalausliikkeen palkollisten riistämisestä.Jonkun toisen jäljiltä siitä asetelmasta olisi syntynyt pitkä lohduton itkuvirsi.Mutta Tervon kirjallinen mielenlaatu liippaa läheltä Kunnon sotamies Švejkiä, vaikka juuret ovatkin Ounasjoen törmässä.\nKokonaisuutena Tervon omaelämäkerrallinen sarja tavoittelee hellän hyväntahtoisuuden Suomen ennätystä. Lapsuuden kadotettu kultamaa piirtyy uudelleen esiin. Ihan nuoret kirjailijat eivät sellaista edes yritä.Tunteilun Tervo välttää täysin, kuten kaunokirjailijan tietysti pitääkin. Muistelmat ovat erikseen.Hiukan Pyrstötähteä haittaa periaatteessa toisistaan irrallisten tarinoiden hakkaava tasamittatahti.Tyystin tarpeekseni sain Pyrstötähden näsäviisaan pikkuveljen usein ennalta arvattavista välihuudoista, mikä tosin saattoi olla kirjoittajan tarkoituskin.Muuten olen sitä mieltä, että "pikkunätti" oli lahtelaisen Veikko Kankkosen tavaramerkki, jonka hän sai alituiseen pidempää leiskausta odottaneelta selostaja Anssi Kukkoselta, ei sittemmin Kanadaan kadonneen Tauno Käyhkön, kuten Tervo mainitsee.Käyhkö, iso mies, osasi epäonnistua rumasti.Harmittavasti muuan lahtelaislähtöinen tohtorismies ilmestyi juuri olkapään taakse väittämään, että "pikkunätti" kuuluu iäti Kouvolan hiihtoseuran Topi Mattilalle ja että hän itse oli mäkimontun reunalla todistamassa kyseistä kiistatonta tosiasiaa, monta kertaa.Huonojen keväthankien kaunokirjallinen sota on syttynyt.\nKotona Rovaniemellä äiti neuvoo 14-vuotiasta poikaansa kirjoittamaan muistelmansa pienistä asioista.Ensimmäinen pojan mieleen tuleva "riittävän pieni" asia on äidin joululahjaksi mielimä tunika. Sen tiimoilta syntyy muutama sivu ja samalla kokonaisen perheen arjen sekä suomalaisen ajan kuva, historian miniatyyrimonumentti.Aiemmin Jari Tervo on rakennellut omaelämäkerrallisten ainesten ja mielleyhtymien lennon ristisiitoksesta romaanit Esikoinen (2013) ja Revontultentie (2014). Nyt ilmestyvä Pyrstötähti on tarinakimppu mutta silti tasaveroinen osa arktista osoitesarjaa, jossa henriktikkasmaiset aikuiset hävyttömyydet korvautuvat vielä poikuuden haavemaailmalla.Tai vaikkapa mäkihypyllä. On juuri se 1970-luvun sydäntalvi, jona Keski-Euroopan mäkiviikolle matkaa täältä vain Ounasvaaran hiihtoseuran miehiä: Tauno Käyhkö, Esko Rautionaho, Jouko Törmänen ja Kari Ylianttila. Elämän täysi ihanallisuus on siis jo ikään kuin Rovaniemen pojan kotiovella.Mutta kuvioon kuuluu, ettei onni astu vielä sisään. Olisikin ollut parempi, "jos Suomea olisi edustanut Lahden hiihtoseura", poika tuumii. "Niillä on kokemusta tällaisesta menestyksestä."Pienistä ja nurkkakuntaisista palasista Tervo pyöräyttää ajatonta ja paikatonta poikaiän kuvaa: se on ikuista oman elämän alkamisen ja täyteyden odotusta.Odotellessa keskenkasvuisen korviin tarttuu vanhempien kertomuksia. Esikoisessa poikasta ravitsivat etenkin isomummun, tädin ja äidin tarinat. Revontultientiessä keskeiseksi nousi isoäidin mies, jota reippaanlaisesti artikuloiva suku kutsuu Erkki-sedäksi. Juuri hän, elämänilolla siunattu vara-Väinämöinen, laulaa myös Pyrstötähdessä muut suohon.Isä jää nyt paljolti lavasteeksi. Nolo isänmurha osui jo sarjan edelliseen osaan, jossa muistelija teki niin kuin sosialismin peruskurssi opettaa. Vallankumous alkaa kätevästi kotoa, kun ilmiantaa oman isänsä, vaikkapa pienen maalausliikkeen palkollisten riistämisestä.Jonkun toisen jäljiltä siitä asetelmasta olisi syntynyt pitkä lohduton itkuvirsi.Mutta Tervon kirjallinen mielenlaatu liippaa läheltä Kunnon sotamies Švejkiä, vaikka juuret ovatkin Ounasjoen törmässä.Kokonaisuutena Tervon omaelämäkerrallinen sarja tavoittelee hellän hyväntahtoisuuden Suomen ennätystä. Lapsuuden kadotettu kultamaa piirtyy uudelleen esiin. Ihan nuoret kirjailijat eivät sellaista edes yritä.Tunteilun Tervo välttää täysin, kuten kaunokirjailijan tietysti pitääkin. Muistelmat ovat erikseen.Hiukan Pyrstötähteä haittaa periaatteessa toisistaan irrallisten tarinoiden hakkaava tasamittatahti.Tyystin tarpeekseni sain Pyrstötähden näsäviisaan pikkuveljen usein ennalta arvattavista välihuudoista, mikä tosin saattoi olla kirjoittajan tarkoituskin.Muuten olen sitä mieltä, että "pikkunätti" oli lahtelaisen Veikko Kankkosen tavaramerkki, jonka hän sai alituiseen pidempää leiskausta odottaneelta selostaja Anssi Kukkoselta, ei sittemmin Kanadaan kadonneen Tauno Käyhkön, kuten Tervo mainitsee.Käyhkö, iso mies, osasi epäonnistua rumasti.Harmittavasti muuan lahtelaislähtöinen tohtorismies ilmestyi juuri olkapään taakse väittämään, että "pikkunätti" kuuluu iäti Kouvolan hiihtoseuran Topi Mattilalle ja että hän itse oli mäkimontun reunalla todistamassa kyseistä kiistatonta tosiasiaa, monta kertaa.Huonojen keväthankien kaunokirjallinen sota on syttynyt.


Nettivaraosa - YCF Varaosia r-start 2011 - Moottoripyörän varaosat ja tarvikkeet - Nettivaraosa\nYCF Varaosia R-start\nAjoneuvon tyyppi Moottoripyörä Merkki & Malli YCF - Start\nNyt myynnissä iso kasa osia YCF 125-crossista!\nLaita viestiä, niin saat tarkempia tietoja ja kuvia osista, sekä voidaan sopia hinnasta.\n-YCF 125 Pakoputki\n-Kytkinvaijeri, vaijerin pituus 100cm.\n-Eturatas (mitat kysymällä)\n-Takajarrusatula (1 mäntä)\nJotain jäi varmasti sanomatta, kysy ihmeessä, osia on, jotka ei vielä ole myynnissä.\nKysy ihmeessä lisätietoa jos kiinnostuit. Piilota »\nKatso myytävänä olevat YCF Varaosia r-start varaosat »\nNettivaraosa ID 2741077


Parhaat aknepillerit 2021\nTaistelu nuoria vastaan akne\nDerminax-tableteilla pääset eroon aknestasi, joka on ahdistanut ihoasi vuosia.\nOSTA NYT> >\nKoti Kuinka se toimii? UKK Palaute TILAUS !!!\nPuhdas iho ilman vikoja\nDerminax-tabletit sopivat erinomaisesti kaiken tyyppisten aknen hoitoon. Se on tuote, jossa on monia luonnollisia ainesosia. Siihen kuuluu esimerkiksi nokkonen ja peltokorsu. Tämä lisäosa koostuu myös monista vitamiineista, jotka antavat ihon tulla vastustuskykyisiksi tulehduksellisille olosuhteille. Niiden poistaminen voi auttaa pysäyttämään aknen.\nDerminaxissa on aineita, jotka torjuvat tehokkaasti iholla esiintyvää aknea. Ongelma ratkaistaan sisältä, mikä on erittäin tärkeää. Tämän ansiosta aknea ei esiinny tulevaisuudessa.\nDerminax tuo asiakkaille upeita tuloksia.\nPäästä eroon aknen iholta\nDerminax on hypoallergeeninen lisäaine ja täysin turvallinen ihmisten terveydelle. Näiden pillereiden täydentämisellä ei ole terveysvaikutuksia. Se on valmiste, joka on tarkoitettu nuorille ja aikuisille. Hormonaalista ehkäisyä käyttävät naiset voivat myös käyttää tätä lisäystä.\nTILAA DERMINAX NYT !!!\nPääsin eroon aknesta\nAkne hävisi Derminaxin käytön ansiosta. Olen iloinen.\nJarosław 24, Varsova\nAkne on kadonnut\nOlen taistellut aknen kanssa vuosia, mutta Derminax on auttanut minua torjumaan sitä.\nTerve ja puhdas iho ilman aknea.\nSe on erittäin tehokas valmiste, jonka avulla voit taistella pysyvää aknea vastaan. Se erottuu muista geelistä ja voiteista, joita on helposti saatavilla Puolan markkinoilla. Useimmiten tällaiset valmisteet torjuvat vain aknen vaikutuksia. Derminax eliminoi aknen syyt, joten se häviää lopullisesti.\nTarkista, miten Derminax toimii, ja sen ominaisuudet. Monet asiakkaat ovat jo luottaneet tähän tuotteeseen, joka voi lopulta päästä eroon aknesta. Se on turvallinen tuote, joka on tarkoitettu naisille ja miehille.\nAkne - monet nuoret (erityisesti naiset) reagoivat tähän sanaan erittäin huonosti. Ei mitään epätavallista. Loppujen lopuksi se ei ole pieni vaiva, vaan ihosairaus, joka esiintyy pääasiassa murrosiässä (kun hormonaaliset muutokset ovat erityisen havaittavissa). Siksi se vaikuttaa suurimpaan osaan (noin 80%) 13–20-vuotiaista. Ota se helposti, älä paniikkia. Se ei ole maailman loppu. Markkinoilla on erilaisia, suosittuja ja hyvin mitoitettuja akn pillereitä.\nTämä tila (tunnetaan nimellä akne vulgaris) esiintyy, kun ns. Talirauhaset tuottavat liikaa öljyä. Se ilmenee lukuisissa ihon muutoksissa: papulaisina, märkärakkuloina ja jopa märkivinä kysta. Näkyvä takana ei aiheuta paljon häpeää. Se on pahempaa, kun koko kasvot ovat aknen peitossa, mikä tapahtuu useimmiten. Mitä sitten tehdä? Kuinka päästä eroon ei-toivotuista näppylöistä? Onko mahdollista jotenkin pysäyttää tämän taudin eteneminen ja estää sitä siirtymästä vakavampaan vaiheeseen? Tarkistetaan alla.\nJos nuori mies ei ala taistella aknea vastaan ja hänen ihonsa on rasvainen, hänellä on ongelmia jopa aikuisiässä. Kertaluonteiset purkaukset eivät ole "tappavia" terveydelle, mutta vakavampia tulehduksellisia muutoksia voi esiintyä. Breakouts alkaa näkyä korvien alla tai kaulan ympärillä. Lisäksi stressi, erittäin huono ruokavalio tai riippuvuudet (erityisesti savukkeet) vaikuttavat myös niiden esiintymiseen. Oikea hoito auttaa lievissä vaurioissa, kun taas vaikeimmissa tapauksissa aknepillereitä ja erityisiä antibioottisia voiteita tarvitaan. Mistä tiedät, mitkä näistä lääkkeistä toimivat tehokkaimmin? Luotettava ja kokenut ihotautilääkäri tai Internetissä löydetty aknepillereiden luokitus kertoo siitä meille.\nEnnen kuin kuvaamme tällaisten tablettien koostumusta ja ominaisuuksia, selittäkäämme ensin kuitenkin yksityiskohtaisemmin miksi ja milloin aknea esiintyy. Ensinnäkin se tapahtuu, kun talia tuotetaan liikaa esimerkiksi nenässä, otsassa ja leukassa. Hormonaaliset ja geneettiset tekijät ovat syyllisiä kaikkeen (taipumukset kehittää näppylöitä peritään hyvin hallitsevalla tavalla, kun geenit tunkeutuvat eri tavoin). Lisäksi syy ovat hiusten ja talirauhasten keratinisaatiohäiriöt. Nämä follikkelit johtavat sarveiskerroksen solujen väärään kuorintaan. Tulehduksellisia purkauksia (kokkareita, näppylöitä jne.) Ilmestyy myös sellaisten bakteerien lisääntymisen seurauksena, joilla on outo ja kauhistuttava nimi - Cutibacterium acnes,\nMitä teini-ikäiset tekevät useimmiten päästä eroon kasvojen vääristävistä näppylöistä? Tietenkin he puristavat ne. Se ei kuitenkaan ole suositeltavaa. Miksi? Koska tällaisen useammin kuin kerran harjoitetun toiminnan kautta oireet pahenevat merkittävästi, ja kauniiden poskien ja otsaan ilmestyy rumia arpia, jotka näkyvät jopa etäisyydeltä. Se ei kuulosta hyvältä, eikö niin? Onneksi sekä kosmetiikka- että lääkemarkkinat tarjoavat erilaisia valmisteita, jotka poistavat aknen helposti ja tehokkaasti ja estävät lisäksi edellä mainittujen arpien muodostumisen. Tabletteja valittaessa on muistettava, että ne sovitetaan tietyntyyppisen herkän ihon tarpeisiin. Tällaiset tuotteet on testattava ja tarkastettava asianmukaisesti. Lisäksi ne ovat 100% turvallisia (ne eivät voi aiheuttaa ärsytystä jne.). Niitä voi ostaa myös ilman reseptiä melko edulliseen hintaan. Kuten useimmissa näistä suun kautta otettavista tuotteista, ne on valmistettu vain kaikista luonnollisista ainesosista (esimerkiksi sinkistä). Ne ovat antibakteerisia. Tärkeää on, että ne kuivavat näppylöitä ja kosteuttavat ihoa. Näiden ominaisuuksien ansiosta ei ole enää monimutkaisia ärsytyksiä. Aknepillereiden sijoitus on erittäin mielenkiintoinen ja vaaraton organismin spesifisyydelle. Mutta pidä mielessä, että niiden ottaminen ei välttämättä riitä aknen parantamiseen. Säännöllisellä hygienialla on myös tärkeä rooli. Miltä hän näyttää?\nEnsinnäkin se koostuu ihon puhdistamisesta saippualla ja propolilla (mehiläiskitti). Tämä tehdään joka päivä - heti heräämisen jälkeen ja illalla ennen nukkumaanmenoa. Myös saippuan kuorinta tulee käteväksi. Niitä käytetään kasvoissa ja selässä, mutta sillä ehdolla, että itsepintaisia näppylöitä ei ole naarmuuntunut aiemmin. Erityinen kosmeettinen savi (valkoinen tai vihreä), jolla on vahvat puhdistus- ja rauhoittavat ominaisuudet, täyttää myös tehtävänsä. Sitä käytetään kahdesti viikossa tai vähintään kerran seitsemän päivän välein. Lopuksi kannattaa pitää käsillä bambupyyhkeitä, jotka säännöllisesti pestynä toimivat hyvin bakteereja vastaan. On kuitenkin tärkeää, että vain yksi henkilö talossa käyttää tällaista pyyhettä. Lisäksi aktiviteetit, kuten sävytys (tässä universaali tuote, joka saadaan tislaamalla kokonaisia kasveja, ts. Laventelihydrolaatti) ja kosteuttava, ovat hyödyllisiä.\nMutta palataan takaisin tämän artikkelin pääaiheeseen, joka on aknepillereiden sijoitus. Imeskelytabletit auttavat nuoria pääsemään taudista ikuisesti, mutta vain, jos taistelu (eli hoito) on moniulotteinen. Aknepillerit tulee niellä säännöllisesti ja tietysti mukauttaa oireiden vakavuuteen. Samanaikaisesti ei pidä unohtaa voiteita, jotka levitetään suoraan sairaalle iholle. Kun et ole varma, sopivatko ostetut valmisteet potilaan ikään ja ovatko ne tarkoitettu nuorten akneille, sinun on neuvoteltava erikoislääkärin kanssa. Tarkoitan edellä mainittua ihotautilääkäriä, joka ammatinsa ja monivuotisen kokemuksensa vuoksi osaa paitsi selittää kuinka torjua aknen puhkeamista, myös antaa tietoa vielä pahempien sairauksien (kuten ns. Ruusufinni) hoidosta . Jotta aknepillerit olisivat tehokkaita, on syytä yhdistää ne oikein tasapainotettuun ruokavalioon. Yksi sisältää monia hedelmiä ja vihanneksia sekä elimistölle erittäin hyviä elementtejä (esim. Kupari ja sinkki). Käsikauppalääkkeet - kuten kirjoitimme aiemmin - sisältävät luonnollisia ainesosia. Sinkkiä ja C-, E- ja B2-vitamiineja lukuun ottamatta ne sisältävät usein nokkosta ja kortejuurta. Joskus kuitenkin aknen torjunnan voittamiseksi tarvitaan voimakkaampia akn pillereitä. Tällaiset lääkkeet on tarkoitettu ihmisille, jotka aloittivat hoidon liian myöhään. He kehittivät taudin niin paljon, että vain reseptilääkkeet toimivat. Joten ihotautilääkärit määräävät antibiootteja ja retinoideja. Ensin mainittu estää yhä vakavamman tulehduksen kehittymisen. Puolestaan jälkimmäinen pysäyttää seborrean esiintymisen ja samalla avaa huokoset. Kaikki lääkemääräykset käytetään joko paikallisesti iholle tai ne on otettava suun kautta.\nSiirtymällä hitaasti yhteenvetoon, esitämme vielä kerran, mutta yksityiskohtaisemmin ainesosat, joita tällaisissa tableteissa on. Merkittävä sinkin puute valitettavasti vaikuttaa yleisen aknen esiintymiseen. Siksi se on tässä kuvatun erityispiirteen perusosa. Lisäksi kehittämällä oheinen esite ainesosaluetteloon sisältyvät myös: niasiini (tunnetaan myös nimellä B3- tai PP-vitamiini), seleeni (yksi kehon moitteettomaan toimintaan tarvittavista hivenaineista), kupari ja beetakaroteeni. On myös antioksidantteja (nämä ovat lykopeeni ja L-kysteiini). Joskus löytyy myös kollageenia (ihmiskehossa luonnollisesti esiintyvää ainetta) ja koentsyymiä Q10, erityisesti tableteista, jotka on tarkoitettu aknen kanssa kamppaileville vanhuksille. Tällaisten elementtien ansiosta arvet poistuvat, iho kiinteytyy ja kaikki ikääntymisen merkit (esim. Ryppyjä) poistuvat. Tabletteja ei suositella niin paljon, jos ei olisi lisäkoostumusta kasviuutteiden muodossa. Nokkosia lukuun ottamatta puhumme lempeästä ja lempeästä ihosta, kolmivärisistä violeteista, voikukoista, rypäleiden siemenistä, sohvan ruoho-juurakoista ja sitruunamelissasta.\nTärkeintä on, että lukiessamme aknepillereiden sijoitusta, olemme varmoja, että vain todistettuja tuotteita on olemassa. Joten ne, joilla on kuivaus, puhdistus ja tasoitus. Ne eivät ehdottomasti vaikuta negatiivisesti koko kehoon. Teini-ikäisten vanhempien, jotka kamppailevat kasvojen näppylöiden kanssa, on kuitenkin muistettava, että joskus aknepillerit ja lisähygienia eivät riitä. Itse psykologinen näkökohta on myös tärkeä. Ilman perheen ja lähiympäristön tukea aknen torjunta on valitettavasti melko vaikea tehtävä. Tämä johtuu siitä, että nuori, jota vaivaa tällainen ahdistus, ei useinkaan voi hyväksyä itseään. Varsinkin kun hän on herkkä. Kun koronaviruspandemia on ohi, murrosikäiset tytöt tai kaverit, toisin sanoen ujo ihmiset, joiden iholla on lukuisia vikoja, eivät mene diskoihin, heillä ei ole päivämäärää eivätkä he mene muutenkaan elokuviin suosikkikomediaansa varten. Lisäksi he eivät luo profiilia erittäin suositussa sosiaalisen verkostoitumisen sivustossa (esimerkiksi Instagramissa, jossa kauniilla kasvokuvilla on suuri merkitys). Paitsi, jopa koulussa he kävelevät käytävällä valitettavasti välttäen opettajien ja kollegojen silmiä. Kuten tiedät, stressi ja jatkuva hermostuminen eivät ole hyviä aknelle. Onneksi erittäin kokenut psykologi ojentaa ystävällisen käden (paitsi kosmetologi on tässä tärkein). Jos teini-ikäinen luottaa tällaiseen asiantuntijaan ja aloittaa sopivan hoidon, on erittäin hyvät mahdollisuudet uskoa itseensä. Ja sitten rohkaistuna hän voittaa helposti ujouden ja pääsee sitten eroon punaisista, pilkkaavista virheistä.\nJa vaikka aknehoito onkin erittäin työläs ja pitkäaikainen prosessi, et saa antaa periksi! Sattuu, että ensimmäisellä hetkellä et näe mitään selkeää parannusta, päinvastoin - kun katsot peiliin, sinusta voi tuntua, että tilanne on heikentynyt. Onneksi pahin kulkee. Sinun on oltava vain hyvin kärsivällinen ja saavutat odotetut tulokset tulevaisuudessa.\neroon aknesta, akneihon hoito, eroon oireista, aknen hoito, eroon finneistä, antibiootti akneen, hormonaalinen akne kuriin, aknelääke, roaccutan kuuri, hormonaalinen akne, tetrasykliini akne, akne ruokavalio, akne lääke, hormonaalinen akne hoito, akne arvet pois, akne, hormonaalinen akne ruokavalio, e pillerit akne, hormonaalisen aknen hoito, akne hoito, roaccutan sivuvaikutukset, aknen hoito antibiooteilla, akne tyypit, roaccuttan, lievä akne, mitkä meikit ovat nesteitä, roaccutan pysyvät haittavaikutukset, suun ympäristön finnit, eroon hormonaalisesta aknesta, komedoakne, aikuisiän akne hoito, ihotautilääkäri akne, miten päästä eroon finneistä, testo kuuri, tavallisesti, kystinen akne, e-pillerit akne, hormonaaliset finnit, akne voide, akne lääkitys, keskivaikea akne, akne antibiootti, aknesta eroon, minipillerit akne, kystinen finni, aknevoide, finneistä eroon


Porno Tähtiä Nainen Etsii / Sosiaali\nPorno tähtiä nainen etsii\nPosted on 21.02.2018 21.02.2018 by Joline Mapes\nPuhelinseksi · Seurustelua tositarkoituksella Seksi pornoa suomalaisia porno tähtiä Pies laittaa lev rajut pornovideot tekstiviesti treffit Blogi; Mummuporno;. 8. toukokuu Realitytähti Kylie Jenner synnytti esikoisensa Stormin helmikuussa. Nainen etsii miestä seksiä porno video ilmainen Sapioseksuaali seks. 4. heinäkuu Seksi ä: Finnish amateur porn nainen etsii miestä seksiä. escort eroottinen hieronta turku naisten lyhyitä hiusmalleja porno tähtiä sex chat.\n: Porno tähtiä nainen etsii\nAikuisvideo nuru massage in Pillua pillua vanhempi nainen etsii nuorta miestä\nHIERONTA SEKSITREFFIT VELJEN KYRPÄ Kipu yhdynnän jälkeen hellää seksiä\nHieronta tallinna keskusta ii galleria Oliko keskustelusta sinulle hyötyä? Vai niin, en ole asiaan niin perehtynyt. Olen aika siro itsekin. Viesti on mainos tai massapostitus. Ei pornon katsominen tee miehestä sovinistia. Tosin en oo mikään suurkuluttaja just näiden plösöjen finniperseisten miesten takia tai sitten jos löytyy hyvä pätkä muuten, niin eikös vaan sinne ole ympätty lespopätkiä turku-tallinna ilmaisia alastonkuvia Ne muodokkaat eivät kiihota mutta sellaiset vähän pienempirintaiset ja hoikat kaunottaret kyllä.\nSEURALAISPALVELU RAKEL LIEKKI SUOMIPORNO Kakka sex miten mitata kuppikoko\nPorno tähtiä nainen etsii Ei siis ainakaan mun katsomisessa. Onhan siinä paljon asentoja, joita oppii ihan vain katsomalla. Tosin se ei ole palstan naisilta mitään uutta,siis tunteiden loukkaaminen ja epämääräinen puhe. Nainen palkitsi miehen sitten ihanalla parisuhteella. Tai sitten siitä, että nainen huutaa tuskasta suoraa huutoa kun vedellään kakkoseen. Eläydyn siihen jos näen naisen nauttivan.\nheinäkuu Porno tähtiä runkkaus porno - Skellefteå Eroottisia filmejä escorts Sihteeriopisto girls nainen etsii miestä turku Puuma naiset No pitihän se. tammikuu Nainen etsii miestä oulu thai hieronta lahti kitarat netistä kymenlaakson ammattikoulu yyterin juhannus seksi seura suomalaisia porno tähtiä. tammikuu Vanha mies panee nuorta naista. Vanha mies nussii nuorta naista. Vanha aasian nainen haluaa kahta miestä yhtaikaa. Äiti haluaa nuorta.\nPorno tähtiä nainen etsii -\nAlalla on varmasti omat ongelmansa, myönnän kyllä, mutta voisin väittää, että jos kyseinen homma on "näyttelijälle" täysin vastenmielistä tai aina kivuliasta niin tuskin se sitä tekis Kyllä pornosta voi jotain oppiakkin jos pitää järjen mukana touhussa. Jotku niin vitun kärsivän näkösiäkin.\netsin miestä bb strippari\nseksihierontaa sex in turku\nescort oulu fuck gif\nrimming escort porno hentain\nwhere to meet puhelin sex\nporno k domina\nTallinn ilmainen pornovideo


Suomesta alle 34 000 nimeä läpimenneisiin eurooppalaisiin kansalaisaloitteisiin – kotimaan aloitteet kiinnostavat selvästi enemmän - Keskisuomalainen\nKotimaa 03.04.2018 05:00\nSuomesta alle 34 000 nimeä läpimenneisiin eurooppalaisiin kansalaisaloitteisiin – kotimaan aloitteet kiinnostavat selvästi enemmän\nVain viisi aloitetta on saanut yli miljoona kannattajaa EU-maista kuudessa vuodessa.\nVasta viisi eurooppalaista kansalaisaloitetta on kerännyt yli miljoona tuenilmausta ja edennyt komission käsittelyyn sen jälkeen, kun asetus eurooppalaisesta kansalaisaloitteesta tuli voimaan 1. huhtikuuta 2012.\nViides yli miljoonan rajapyykin ylittänyt kansalaisaloite on Minority Safepack, jonka voi allekirjoittaa vielä tänään 3.4. Aloitteessa kehotetaan EU:ta parantamaan vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden suojelua ja vahvistamaan unionin kulttuurista ja kielellistä monimuotoisuutta.\nSuomesta komission käsittelyyn edenneet aloitteet ovat keränneet yhteensä vajaat 34 000 tuenilmaisua. Tuenilmausten määrä on hyvin pieni, jos sitä verrataan kotimaiseen kansalaisaloitteeseen.\nSuomessa kansalaisaloitelaki tuli voimaan kuukautta aiemmin kuin eurooppalainen kansalaisaloiteasetus kaikissa EU-maissa. Tähän mennessä 23 kansalaisaloitetta on kerännyt yli 50 000 tuenilmausta ja on edennyt tai etenee eduskuntaan. Tuenilmauksia näissä aloitteissa on tähän mennessä yhteensä lähes 1,7 miljoonaa.\nKehityspäällikkö Pauli Pekkanen Väestörekisterikeskuksesta pitää kuitenkin kertyneitä tuenilmaisujen määriä eurooppalaisiin kansalaisaloitteisin odotettua parempina. Pekkanen vastaa Väestörekisterikeskuksessa sekä kansallisten että eurooppalaisten kansalaisaloitteiden allekirjoitusten tarkistuksesta.\n– Eurooppalaisten aloitteiden vireillepanijaorganisaatiot ovat toimineet Suomen ulkopuolella, joten siihen nähden allekirjoitusmäärät ovat olleet ihan hyviä, Pekkanen toteaa.\nLaimeuteen useita syitä\nEurooppalaisen kansalaisaloitteen laimeuteen on useita syitä. Se on prosessina isompi ja vaikeampi toteuttaa kuin suomalainen kansalaisaloite. Suomessa yksittäinen ihminen voi laittaa kansalaisaloitteen alulle oikeusministeriön kansalaisaloite.fi-palvelussa, mutta eurooppalaista aloitetta varten tarvitaan kansalaistoimikunta, jossa on jäseninä vähintään seitsemän EU-kansalaista vähintään seitsemästä eri jäsenmaasta.\n– Yksittäiselle ihmiselle on todella vaikeaa saada aloite alulle, ja kannatusilmoitusten kerääminen vaatii tuekseen keruu-organisaation eri jäsenmaissa, sanoo Pekkanen.\nEurooppalainen kansalaisaloite vaatii myös komission hyväksynnän, koska säädösehdotuksen pitää kuulua unionin toimivaltaan.\nLäpimennäkseen aloitteella on oltava vähintään miljoona tuenilmaisua, ja seitsemässä jäsenmaassa pitää saavuttaa kansalaisaloiteasetuksessa säädetty maakohtainen vähimmäismäärä allekirjoittajia.\nTuenilmausten keräämistä on vaikeuttanut se, että komissio on tarjonnut nimien keräämiseen sähköisesti ohjelman mutta ei palvelinta.\n– Suomessa tiedot allekirjoituksista kerätään oikeusministeriön turvalliseksi todetulle palvelimelle. Luxemburg on tarjonnut palvelimiaan eurooppalaisen kansalaisaloitteen käyttöön, mutta lainsäädäntö vaatii tietoturvatarkistuksen palvelimille. Se on hidas ja kallis operaatio, sanoo Pekkanen.\nLisäksi eri jäsenmaissa on hyvin erilaiset käytännöt tuenilmaisujen tarkistamiselle.\n– Suomessa on väestötietojärjestelmä, jonka avulla tuenilmaukset voidaan helposti tarkistaa eikä allekirjoittajan tarvitse antaa esimerkiksi henkilötunnusta. Monissa muissa maissa on annettava henkilötunnus, passin numero tai vaikkapa ajokortin numero, ja se nostaa kynnystä. Joissakin maissa, esimerkiksi Saksassa, ei ole keskitettyä rekisteriä, vaan tuenilmaukset pitää toimittaa kuntiin tarkistettaviksi, ja tarkistamiseen voidaan käyttää esimerkiksi äänioikeusrekisteriä, kertoo Pekkanen.\nEurooppalaisen kansalaisaloitteen tavoitteena on kannustaa EU-kansalaisia osallistumaan demokraattiseen päätöksentekoon Eurooppaa koskevista asioista. Vuodesta 2012 lähtien kaikkiaan yli kahdeksan miljoonaa EU-kansalaista on tukenut kansalaisaloitteita, vaikka vain neljä yksittäistä aloitetta on kerännyt yli miljoona tuenilmausta ja edennyt komission käsittelyyn.\nViime syyskuussa komissio teki ehdotuksen kansalaisaloitetta koskevan asetuksen uudistamiseksi, jotta aloitteita olisi nykyistä helpompi käynnistää ja tukea.\nUudistusesitykseen sisältyy muun muassa tuenilmaisijan alaikärajan laskeminen pääsääntöisesti 18 vuodesta 16 vuoteen. Tällöin kansalaisaloitteiden mahdollinen tukijoiden määrä kasvaisi 10 miljoonalla.\nKomissio aikoo myös tarjota keskitetyn verkkopohjaisen järjestelmän tuenilmausten keräämiseen, ja aloitteita voisi tukea sähköistä henkilökorttia käyttäen. Komissio on järjestänyt alustasta tarjouskilpailun.\nLisäksi komissio aikoo tehdä tiiviimmin yhteistyötä aloitteiden järjestäjien kanssa aloitteiden rekisteröimisen helpottamiseksi. Tällöin voidaan esimerkiksi muotoilla ehdotus siten, että se kuuluu EU:n toimivaltaan. Kansalaisaloitteen järjestäjille tarjotaan maksuton tiedonkeruupalvelu.\nAloitteet myös esitetään käännettäviksi kaikille EU:n virallisille kielille.\nUudistusesitys on ollut jäsenmaissa kommentoitavana ja sitä käsitellään parhaillaan Euroopan neuvostossa yleisten asioiden työryhmässä. Suomi pitää tärkeänä kansalaisaloitejärjestelmän toimivuuden parantamista, koska se on keino nostaa erilaisia asioita poliittiseen keskusteluun unionissa.\n– Tavoitteena on, että asetusuudistus tulisi voimaan vuoden vaihteessa, sanoo EU-asiantuntija Jassi Saurio oikeusministeriöstä.\nTähän mennessä läpimenneet aloitteet ovat koskeneet vettä, aborttia, eläinkokeita ja torjunta-aine glyfosaattia.\nIhmisten oikeutta puhtaaseen juomaveteen veteen sekä sanitaatioon vaatinut aloite oli ensimmäinen komissioon edennyt kansalaisaloite 2012–2014. Se sai 15 365 tuenilmaisua Suomesta ja yli 1,6 miljoonan kansalaisen tuen Euroopassa. Kansalaisaloitteen perusteella komissio muun muassa antoi 1.2.2018 ehdotuksen juomavesidirektiivin tarkistamiseksi.\nIhmisalkioiden suojelua eli käytännössä abortin kieltämistä tutkimuksen, kehitysavun ja julkisen terveydenhuollon piirissä vaatinut aloite 2012–2014 sai 1259 tuenilmausta Suomesta ja yli 1,7 miljoonan kansalaisen tuen Euroopassa. Komissio totesi, että kansalaisaloitteen pohjalta ei laadita säädösehdotusta, koska EU:n jäsenmaat ja Euroopan parlamentti olivat hiljattain keskustelleet aloitteen aiheesta ja päättäneet sitä koskevasta EU-politiikasta.\nEläinkokeiden lopettamista vaatinut aloite 2012–2015 keräsi 12 734 Suomesta ja vajaat 1,2 miljoonaa tuenilmausta Euroopassa. Komissio ei kumonnut direktiiviä tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelusta, koska eläviä eläimiä käyttävän tutkimuksen täydellinen kieltäminen EU:ssa saattaisi siirtää biolääketieteen tutkimuksen Euroopan ulkopuolelle. Komissio lupasi nopeuttaa eläinkokeille vaihtoehtoisten menetelmien käyttöä.\nTorjunta-aine glyfosaatin kieltämistä koskeva aloite 2017 keräsi 4 332 tuenilmausta Suomesta ja vajaat 1,1 miljoonaa tuenilmausta Euroopasta. Komissio tekee tänä vuonna lainsäädäntöehdotuksen, jolla lisätään aineiden tieteellisessä arvioinnissa käytettyjen tutkimusten avoimutta ja parannetaan niiden laatua. Glyfosaatin käyttöä ei kielletty, koska glyfosaatin ja ihmisten syöpien välille ei löydetty yhteyttä tutkimustiedosta. 27.11.2017 jäsenvaltioiden edustajat äänestivät glyfosaatin käytön jatkamisen puolesta ja komissio uusi glyfosaatin hyväksynnän viideksi vuodeksi.\nLähteet: http://ec.europa.eu/citizens-initiative/public/welcome, Väestörekisterikeskus


Kehittyvän hampaan autotransplantaatio – edelleen toimiva hoito | Hammaslääkäri\nHem/ Kehittyvän hampaan autotransplantaatio – edelleen toimiva hoito\nHampaan autotransplantaatio eli puuttuvan hampaan korvaaminen omalla hampaalla on hoitomuoto, jota voidaan käyttää kasvuikäisen potilaan kehittyvässä hampaistossa. Autotransplantaatiolla voidaan korvata esim. traumassa menetetyt etuhampaat tai synnynnäisesti puuttuvia hampaita, kun hammaspuutos on epäsymmetrinen. Autotransplantaatio sopii myös esim. puhkeamattoman hampaan hoidoksi.\n– Implantointi sopii vain täysin kehittyneeseen hampaistoon, mutta silti autotransplantaatio on jossain määrin ollut unohduksissa implanttien aikakaudella, toteaa ortodontian EHL Päivi Jääsaari.\nKehittyvästä hampaistosta löytyy usein pysyvä hammas tai hampaita, jotka voidaan siirtää ja joiden juurenkehitys on sopivassa vaiheessa. Optimaalisen onnistumisen edellytyksenä on pidetty sitä, että juuri on kehittynyt vähintään puoliksi, mutta ei enempää kuin kaksi kolmasosaa. Tavoitteena on, että siirretty hammas revaskularisoituu ja jatkaa puhkeamista uudella paikalla. Samalla se ylläpitää alveoliluuta ja pehmytkudoksia, jotka resorboituvat väistämättä, mikäli jäädään odottelemaan potilaan implantointi-ikää.\nAutotransplantoitua, avojuurista hammasta voidaan myös siirtää ortodonttisella hoidolla.\n– Useimmiten autotransplantaatio tehdäänkin Suomessa osana ortodonttista hoitosuunnitelmaa ja ortodontin aloitteesta, Jääsaari kertoo.\nAutotransplantaatiossa on myös riskinsä. Tyypillisimpiä komplikaatioita ovat ankyloosi, juuriresoptio ja pulpanekroosi. Autotransplantoidun hampaan selviämiseen ja menestymiseen suussa vaikuttaa todennäköisesti moni tekijä: osa liittyy potilaaseen, osa siirrettyyn hampaaseen ja osa kirurgiin.\nAlkuvuodesta julkaistussa, hollantilaisessa systemaattisessa kirjallisuuskatsauksessa ja meta-analyysissa selvitettiin autotransplantoitujen, juurenkehitykseltään keskeneräisten hampaiden selviämis- ja menestymislukuja 1–10 vuotta operaation jälkeen. Tutkimukseen oli valikoitu mukaan 32 ihmisillä tehtyä prospektiivista ja retrospektiivista tutkimusta, jotka oli julkaistu heinäkuuhun 2016 mennessä Pubmed-, EMBASE-, Web of Science- tai Cochrane Library- tietokannoissa. Tutkimusten potilasaineistot vaihtelivat 10 ja 337: n välillä, ja suurimmassa osassa tutkimuksista autotransplantoitujen hampaiden juurenkehitys oli Morreesin luokituksen tasoilla 2–4.\nAutotransplantoitujen hampaiden selviämisluvut 1, 5 ja 10 vuoden jälkeen olivat 97,4, 97,8 ja 96,3 %. Myös menestymisluvut olivat yli 95 % kaikkina vuosina. Menestymiseksi katsottiin se, että hampaassa ei ollut ilmennyt ankyloosia tai tulehduksellista juuriresorptiota, sen liikkuvuus oli normaali ja juurenkehitys jatkui. Katsaus arvioi myös autotransplantaatiolle tyypillisten komplikaatioiden yleisyyttä. Komplikaatioiden määrä vaihteli yksittäisten tutkimusten välillä huomattavasti, mutta tilastollisesti painotetut luvut olivat ankyloosin osalta 2,0 %, juuriresorption 2,9 % ja pulpanekroosin 3,3 %. Ennustavien tekijöiden – kuten juurenkehityksen asteen, siirretyn hampaan tyypin tai kirurgin taitojen – roolista tutkijat eivät tehneet päätelmiä, koska korkeatasoista näyttöä ei ollut saatavilla riittävästi.\nHollantilaistutkijat toteavatkin, että autotransplantoitujen hampaiden selviämis- ja onnistumisluvut näyttävät vastaavan asianmukaisesti asetettujen hammasimplanttien lukuja.\nPäivi Jääsaari pohtii, että autotransplantaatio on niin potilaalle, yhteiskunnalle kuin hoitavalla tiimillekin iso kertapanostus, mutta onnistuessaan se voi olla elinikäinen ratkaisu.\n– Jokainen hampaisto on erilainen, ja paras vaihtoehto puuttuvien hampaiden korvaamiseen löytyy moniammatillisen tiimin yhteistyönä.\nAvainasemassa ovat ortodontti – ja tietysti kirurgi.\n– Parodontaaliligamentti täytyy pystyä säilyttämään, ja siirrettävän hampaan pitää sopia sille tehtyyn koloon tismalleen, Jääsaari kuvaa.\nEHL Päivi Jääsaaren puhelinhaastattelu 17.8.2018.\nRohof ECM, Kerdijk W, Jansma J, Livas C, Ren Y. Autotransplantation of teeth with incomplete root formation: a systematic review and meta-analysis. Clin Oral Investig 2018; 22(4): 1613–24.


huhtikuu 2009 – Erakon blogi\nTänään oli ensimmäinen oikea kesäpäivä. Oli oikein jätskikioskikin auki torin laidalla! En vaan ilenny edes käydä kattomassa, maksaako pieni pallo jätskiä jo kolme euroa tänä vuonna.\nRimin iltalenkkiin sisälty tänään ensimmäisen kerran rentoutumista kaupungilla. Mentiin puistonpenkille istumaan, ihmisiä meni harvakseltaan ohitte mutta muuten rauhallinen paikka. Paitti joku pikkulintu kehtasi pitää meteliä Rimiä ärsyttääkseen. Meni kymmenen minuuttia ennen kun Rimi edes ajatteli, että nyt voisi vaikka istahtaa. Kymmenen minuuttia! Guaah että on pitkä rosessi edessä. Mun haaveeni on päästä kesemmällä rantsuun istumaan huovan päälle niin, että koira makoilee jossain varjossa ihan rauhassa vieressä. Onneksi heinäkuun helteisiin on vielä pari kuukautta…Ensimmäinen istahdus kesti ehkä kaks minuuttia, mutta sitten alko taas ympäristö häikkäämään ja seuraavaan istahdukseen meni noin viis minuuttia. Istuttiin kelloa vastapäätä niin tuli seurattua. Rimi sai olla ihan vapaasti sen mitä hihna anto myöten, ja me annettiin Rimin olla. Palkkasin vaan heti kun se istu ja muutaman kerran istumisen aikana.\nJollekulle tulee varmaan mieleen, että miksi me mennään heti ulos harjottelemaan, eikö pitäs reenata sisällä ensin? Juttu on vaan niin, että Rimi on sisällä rauhallinen. Vieraitten tullessakin se rauhottuu muutamassa minuutissa, jos vieraitten ei ole väkisin riekutettava sitä kun tulevat. Oma-alotteista rentoutumista on siis pakko harjotella ulkona, koska ei se täällä sisällä mikään hyper ole.\nlauantai, 25/4/2009 lintulainen\t4 kommenttia\nKäykäähän kattomassa, kun isäntä pelaa Rimin harmistukseksi laserpointterilla. Kuvanlaatu kärsi matkalla kännykästä nettiin, mutta kyllä siitä selvän varmaan saa. Rimi on siitä jännä, että se tietää mistä valopiste tulee, joten se on sitä mieltä, että mies voisi antaa itse pointterin hänelle leikkikaluksi. Harvemmin se viitsii tosissaan jahdata valoa, paitsi jos valo käy liian röyhkeäksi! Antaapas kuvakulma ymmärtää, että Rimi on iso o.O\ntorstai, 23/4/2009 lintulainen\t2 kommenttia\nHui, mua laiskottaa näköjään ihan liikaa o.O Anteeksi kaikki 1½ lukijaani!\nLuksi pyysi avaintennostosysteemiin valaisua. Alotin silleen, että pudotin avaimet lattialle ja ihan ekaksi vaan odotin, että Rimi reagoi siihen jotenkin, ja kaikesta naksautin. Tätä tehtiin kai pariin eri otteeseen. Siitä seuraava vaihe oli odottaa, että Rimi haistaa tai tökkää avainta nenällään ja naksauttaa siitä. Tätä tein aika monta kertaa, mutta en pitäny kirjaa (paha minä!). Oisko siinä ehkä viikon verran menny epäsäännöllisesti melkein joka päivä reenatessa. Kun kyllästyin naksuttelemaan tökkimisestä, päätin odottaa, että elukka ottaa avaimen suuhunsa. Aluksi naksautin ihan siitä, että se otti avaimen suuhun, eli ei kerennyt nostaa eikä pitää varmaan sekuntiakaan. Vähitellen siirryin naksauttamaan vasta kun pää oli noussut selvästi maasta, ja sitten rupesin naksauttamaan ajasta. Pääsin reenikertojen myötä ehkä parin sekunnin pitoon, ja nyt toi avaimen nostaminen onkin sitten jäänyt, kun mammalla on elämäahdistusta.\nUlkona on nyt ah, niin ihanan kevään ja lumien sulamisen ansiosta vihdoinkin ruvettu tekemään sitä, että Rimi ei saakaan nostaa enää ihan kaikkea mitä mieli tekee. Toi avaimennostokaan ei ollut suuren työn takana, kun Rimi mielellään ottaa suuhunsa ihan mitä vaan ja kantaa taikka syö sen. Olen käyttänyt samaa käskyä kun luopumisissa muutenkin, ja kyllä se vähitellen alkaa mennä perille. Ihan alussa piti olla tosi nopea ja sen verran kiero, että ehdin riittävän aikaisin sanoa luopumissanat ja heti naksauttaa ennen kuin Rimi ehti tarttua hamuilemaansa tavaraan. Palkkanamit olen tällöin heittänyt yleensä maahan vähän sivuun Rimin reitiltä, jotta se joutuu jättämään puuhansa kesken ja unohtaa nameja metsästäessään, mitä oli tekemässä. Nyt ollaan siinä vaiheessa menossa, että jos minä ehdin ajoissa ja/tai maassa oleva ah, niin ihana juttu on oikeastaan aika tylsä Rimin mielestä, se jättää käskystä ihan selvästi :) Tietenkin naksautan enää silloin kun Rimi tietoisesti jättää ottamatta.\nRimi on parhaassa murkkuiässä nyt. Luin jostain, että tää 7-10kk ikä on pahinta aikaa. Onneksi tää ei kestä ikuisuuksia. Olen sitä mieltä, että Rimi voisi olla vaikeampikin, murkkunakin se on aika siedettävä. Rimi on vaan normaalitilassaan niin helppo, että murkkupelleilyt saa mut helposti hermostumaan. Aamulla ei voi tietää, mimmoinen päivä on tulossa koiran kanssa. Voi olla, että Rimi muistaa, miten hihnassa kuljetaan, tai että se edes muistaa kulkeneensa joskus ennenkin ihmisen kanssa yhdessä. Voi olla, että tuulen kuljettamat lehdet yrittää hyökätä ja tuhota Rimin kokonaan, tai sitten ne on kivoja leikkikaluja. Voi olla, että Rimi on itse kiltteys ja on olevinaan niin rauhallista ettei tosikaan. Luonnollisestikaan Rimin mielentila ei voi vastata mun mielentilaani, ainakaan jos olen jo valmiiksi hermot kireällä. Mun pitäs vaan oppia jo vähitellen, että mitä enemmän mua ottaa päähän, sitä vähemmän mun kannattaa odottaa Rimiltä. Ehkä se ei osaa tulkita mua kun pään sisällä menee ajatukset ristiin rastiin?\nSattuisko kellään muuten oleen joutavaa frisbee- tai jalkapallojoukkuetta? Eilen illalla oli niin nätti ilma, että urheilukentällä oli porukkaa pelaamassa ja Rimi naulitsi katseensa liikkuviin juttuihin. Onneks oli aita välissä. Muutenkin on nyt päällimmäisenä mielessä totutella lisääntyviin lintuihin (erityisesti pulut ja sorsat) ja juna-asemalla käyttäytymiseen. Ko ilmat lämpiäis niin mentäs vaan istuksimaan kaupungille että Rimi voi todeta, että ympäristön voi antaa olla ilman että hän siihen puuttuu. Aikuistumistahan se kai vaan on, että ympäristö alkaa kiinnostaa enemmän ja enemmän.\nkeskiviikko, 22/4/2009 lintulainen\t3 kommenttia\nMaailman paras koiranpeti\nKah kun ei ole tullukaan aikoihin kirjotettua! Mutta toisaalta ei ole ollu mitään kirjottamisen aihettakaan (ei siis mitään valitettavaa :P )\nRimin kanssa ei oo tehty yhtään mitään erikoista. En oo opettanu sille yhtään mitään uutta, on vaan käyty kävelyllä ja ihmetelty aikuistumista. Muura-muura-hainen siis meilläkin. On Mr. Hyde -päiviä ja sitten on Dr. Jekyll -päiviä, jälkimmäisiä onneksi enemmän. Rimi nostaa jalkaansa kun muistaa, mutta ei se vieläkään merkkaile, tiedä sitten että jos se aikoo sen alottaa ni koska se on meinannu? Ei sillä että mua erityisesti kiinnostais sen takia pysähtyä jokasen lyhtypylvään ja puun juurelle, mutta ku uroskoira on nii sillä on uroksen tavat.\nMe on hyvin hyvin hyvin vähän tehty Rimin kanssa nyt semmosta, että sisälle tultaessa tiputan avaimen lattialle ja Rimi ottaa sen suuhunsa. Ei tarvi kantaa eikä pitää eikä antaa käteen eikä irrottaa käskystä, mutta nostaa täytyy. En sitte tiedä oliko seurausta siitä vai Rimin luontaisesta taipumuksesta kerätä aivan kaikki mahdollinen ulkoa suuhunsa, mutta eilen se pelasti mun kämmekkään kun se tipahti ulko-ovella taskusta. En ois huomannu sen katoamista ennen kun sisällä vasta, mutta Rimi oli noukkinu sen ja kanto ulkoa sisälle :) Hurjan kahen metrin matkan. Ensin en edes tajunnu mitä sillä oli suussa, mutta sitten ku tunnistin pidin sille pienet bileet :) Mä luulen, että se kanto sen vaan itelleen leluksi, mutta ihan sama kun kohde oli oikea ja ajatus erinomainen.\nTässä tulee nyt sitten pari kuvaa Rimin uudesta sängystä, kun ei ole kerta mitään kirjotettavaa. Olin ainaki koko päivän pois ja ku pistin vähäks aikaa pitkäkseni sohvalle illalla, Rimi oli sitä mieltä, että nyt mamma ei ainakaan hetkeen lähe yhtään mihinkään. Kohteliaasti se kuitenkin lysäytti suurimman osan 30-kiloisuudestaan sohvalle mun viereen.\nsunnuntai, 5/4/2009 lintulainen\t6 kommenttia


Teemu Pukki ylivoimaisella äänivyöryllä Vuoden urheilijaksi — Huuhkajat oli Vuoden joukkue ja Markku Kanerva Vuoden valmentaja - Kouvolan Sanomat\nTeemu Pukki ylivoimaisella äänivyöryl...\nJulkaistu 16.1.2020 22:07\nVuoden urheilijaksi valittu jalkapallomaajoukkueen ja Norwichin hyökkääjä Teemu Pukki juhlii Urheilugaalassa.\nSuomen jalkapallomaajoukkueen ja Englannin Valioliigan Norwichin hyökkääjätähti Teemu Pukki valittiin Vuoden urheilijaksi. Urheilutoimittajain liiton äänestyksessä Pukki sai ennätykselliset 5089 pistettä ja 412 ykkössijaa kaikkiaan 574:stä.\nPukin maajoukkuetoveri, maalivahti Lukas Hradecky oli Pukin jälkeen toinen kerättyään 2302 pistettä. Maastohiihtäjä Iivo Niskanen oli kolmas (2296 p.) ja koripalloilija Lauri Markkanen neljäs (2223).\nEM-lopputurnaukseen historiallisen paikan saavuttanut jalkapallomaajoukkue loisti äänestyksissä. Se valittiin Vuoden joukkueeksi ja Vuoden valmentaja on Huuhkajien luotsi Markku Kanerva.\nJoukkueäänestyksessä jalkapalloilijat peittosivat MM-kultaa voittaneen miesten jääkiekkomaajoukkueen 311 pisteellä ja valmentajavalinnassa Kanerva jätti taakseen MM-voiton valmentaneen Jukka Jalosen 638 pisteellä.


Hobby 720 UKFE 2013 - Matkailuvaunu - Nettikaravaani\nEtukatos: 2,5 m leveä Isabella reissukatos\nEtuteltta: 3m syvä koko vaunun mittainen teltta\nPituus: 9 140 m\nHyvässä kunnossa oleva suurperheen unelmavaunu. Vaunu ollut nyt kuusi kesää perheen kesämökkinä. Toimii myös talvella hienosti. Kotoa lämmöt puhelimella päälle . Lapset kasvaneet ja myydään eteenpäin tarpeettomana. Keulassa parisänky ja keskellä vaunua kerrossängyt 5 lapselle. Perässä keittiö ja sohvaryhmä.\nMukaan tulee iso Svenska teltta ja Isabellan etukatos reissuille mukaan.\nSoittele , kysele, tarjoa...\nNettikaravaani ID 1526012