Valtiollinen päätös: sinä et enää saa ostaa juustonaksuja, vaan sinun pitää ostaa juureksia - Ei oo totta\nKatleena Kortesuo 8.2.2018 klo 21:34\nYle oli julkaissut Joona-Hermanni Mäkisen kolumnin Mitä jos leikattaisiin johtajien tuloista valtaosa. Kyseinen teksti oli yhtä hyvin kiinni todellisuudessa kuin minun kouluaineeni ekalla luokalla.\nKäydäänpä läpi muutama Mäkisen virhepäätelmä ja väärä oletus. Kolumnin takana ovat seuraavanlaiset yleiset harha-ajattelut:\n1. ”Kansalaisten mielestä sopiva johtajien tulotaso olisi 10 000 euroa. No sit niinku johtajien tulotason pitäisi olla juuri tuo kymppitonni.”\nSe mitä kansa päättää, ei läheskään aina ole oikein eikä viisasta. Kansa saattaa päättää, että kuolemanrangaistus on hyvä juttu, vaikka kuolemanrangaistuksessa on varsin huikeita ongelmia sekä eettisesti että juridisesti. Kansa saattaa päättää, että nostetaan kaikkien lähihoitajien palkkoja viiteen tonniin, vaikka siihen ei ole rahaa. Kansa saattaa päättää, että karsitaan kansanedustajien määrä puoleen, vaikka valta keskittyisi silloin tosi pahasti ja edustuksellisuus kärsisi.\nOn perinpohjainen virhepäätelmä luulla, että ”kansan tahto” on oikea, kestävä tai eettinen valinta.\n2. ”Hei mä keksin, järjestetään asiat niin, että kellekään ei makseta palkkaa enempää kuin kymppitonni kuussa. Se ois reiluu.”\nNyt oikeasti. Ei millään tavoin voida kieltää ihmisiä tai yhteisöjä käyttämästä rahojaan mihin he haluavat. Lailla ei myöskään voida pakottaa yrityksiä siihen, että ”porukalla äänestetään palkat”. Vapaassa sivistysvaltiossa kukaan ei voi määrätä, mihin sinä rahasi käytät.\nVerotuksella voidaan toki ohjailla, ja se on hyvä juttu. Itse kannatan esimerkiksi päästöveroa, tupakkaveroa, makeisveroa ja sokeriveroa: niillä ohjataan terveellisempään ja ekologisempaan toimintaan. Lisäksi verotuloilla katetaan niitä kuluja, joita epäterveelliset valinnat tuottavat.\nSen sijaan rahan käyttämisen kiellot eivät ole oikeusvaltion keino. Jos valtio oikeasti säätäisi lain maksimipalkoista, se voisi yhtä hyvin määrätä herkkujen ostokaton kotitalouksille tai enimmäisbudjetin yritysten pikkujouluille. Sinä et saa maksaa kymppitonnia tuolle, sinä taas et saa ostaa juustonaksuja ja sinä siellä lopetat nyt niiden juhlien järjestämisen.\nMäkisen tekstistä ei saa selvää, mitä hän ehdottaa ratkaisuksi keksimäänsä ”ongelmaan”. Jos ajatuksena on demokraattinen palkkojen jakaminen yhteispäätöksellä, se onnistuu koska tahansa. Samankaltaisesti ajattelevat voivat nimittäin perustaa osakeyhtiön tai osuuskunnan ja jakaa kaiken tasan. Se on täysin mahdollista, ja kaiken lisäksi se on reilua ja läpinäkyvää.\n3. ”Tulot pitää jakaa, mut tappioita niinku ei tarvi.”\nJostain syystä kolumnisti puhuu vain isojen rahavirtojen jakamisesta, mutta ei tappioiden jakamisesta. Hyväksyykö pörssiyhtiön joka ikinen työntekijä sen, että jos pörssiyhtiön tulot jaetaan tasan, myös sen mahdolliset tappiot jaetaan tasan?\nPoimin juuri näytteeksi Digitalist Groupin vuoden 2016 tietoja: tappiota 2,2 miljoonaa. Nepäs olisi hauska jakaa 139 työntekijän kesken.\nToki jos kaikki suostuvat tähän riskinottoon, se tarkoittaa sitä, että he lähtisivät yrittäjiksi ja osakkaiksi. Jokainen ottaa silloin yhteisen riskin siitä, tuleeko tulosta vai turskaa. Tämä on täysin mahdollista ja jopa suositeltavaa – kannatan lämpimästi tällaisten yhteisyritysten perustamista.\n4. ”Tuloerot on kauheita. Vähätuloisuuteen auttaa kyllä jotenkin varmasti se, että suurituloisten tuloja niinku leikataan.”\nTämä saattaa tulla monelle yllätyksenä, mutta ei auta. Ei ole olemassa sellaista rahahanaa, joka aukeaisi pienituloisille, jos suurituloisten palkkoja leikattaisiin.\nTuloerojen kasvulla ei ole mitään muuta kurjaa puolta kuin meidän tavallisten ihmisten kokemat tylsät tunteet. Tosiasiassa kuitenkaan sillä ei ole mitään väliä, tienaako joku miljardin kuussa, koska se ei oikeasti kosketa meitä. Tuloeroista ei ole haittaa, mutta pienituloisuudesta on.\nSillä on valtavasti väliä, saammeko hilattua ylöspäin pienituloisten tuloja. (Ja tämä on syy, miksi kannatan kansalaispalkan, perustulon tai perustilin kaltaista järjestelmää.)\n5. ”Verotulojen pienentyminen ei haittaa lainkaan. Otetaan vaiks lisää lainaa!”\nJos Suomessa kiellettäisiin isot palkat, siitä seuraisi muutama kurja seikka. Ensinnäkin suurituloiset muuttaisivat ulkomaille, jossa tarjolla on isoja rahoja. Toisekseen isot yhtiöt muuttaisivat ulkomaille, koska muulla tavoin he eivät pystyisi houkuttelemaan kallispalkkaisia osaajia listoilleen.\nKäytännössä valtion verotulot pienenisivät. Meiltä jäisi saamatta kymmeniä miljoonia, koska yritysverojen ja tuloverojen tuottamat tulot kutistuisivat.\nOn pelkkää populismia sanoa, että ”tää on epistä” ja ”ihan kauheeta kun joku tienaa liikaa”. Luulisi, että aika on jo ajanut ohi kyllä kansa tietää -retoriikasta.\nSen sijaan viisautta on a) tunnistaa oikeat ongelmat b) keksiä niihin ratkaisuja. Näitä en nähnyt Mäkisen tekstissä.\nJos ihminen haluaa ostaa juustonaksuja ja yritys haluaa ostaa johtajia, antaa niiden tehdä niin. Meille muille on ihan sama, mihin he rahansa käyttävät.\nEdit 9.2.2018 klo 8.55:\nEditoin otsikoita vielä överimmiksi, koska osa lukijoista luuli niiden olleen suoria sitaatteja.\nKohtaan 3 totean sen verran, että nytkään johtajien palkkoja ei peritä tappion sattuessa takaisin. Toki omistajien rahaa siinä tappiossa palaa. Ehkä juuri siksi omistajuuteen ei ole hirveää tunkua. Johtajiksi taas saattaa olla. Haluan kuitenkin ajatella, että se näkyy myös rekrytointien tuloksessa.\nJoo, mä lähinnä jatkoin tuota Mäkelän kuvitelmaa: hän jotenkin tuntuu vaativan, että johtajien palkat sidotaan tulokseen ja tappioon, ja samaan aikaan hän vaatii kaikille tasa-arvoisempia palkkoja. Silloin olisi loogista, että kaikkien palkat olisi sidottu myös tappioon.\nOmistamallahan tuo tosiaan onnistuisi. Nopealla googlauksella vaikuttaa siltä, että Mäkinen ei itse elä kuten opettaa.\nToki työntekijän tulot on sidottu yhtiön tappioon irtisanomisuhan kautta. Ja toki omat tulot laskevat jo siinä vaiheessa, kun töihin pyydetään yhä harvemmin, ylitöitä ei tarvita, vuorolisät kuivuvat kun vuoroista selvitään vähemmällä miehityksellä, bonusehdot lakkaavat toteutumasta tai tulospalkka peruspalkan päälle heikkenee laskevan kysynnän myötä.\nIhan normaalia myös tessin piirissä, mutta vaihtelee kunkin sopimusken mukaan riippuen siitä oletko kassa nollatuntisopimuksella, myyt kodinkoneita tai tulosvastuullisen tiimin jäsen insinööritoimistossa.\nJos Mäkisen ”kuvitelmaa” ei jatka, vaan ottaa sen sellaisenaan, niin ilmeisesti hän ei pidä johtajasopimusten irtisanomiskorvauksista. Se saa irtisanotun johtajan vastuun yrityksen tuloksesta näyttämään pienemmältä kuin ilman erilliskorvausta irtisanotun työntekijän. Se ei ole ”loogista”, mutta tietysti oikein, koska yhtiökokous on hallituksen esityksestä hyväksynyt sopimuksen.\nJoo, Mäkisen lopputulema oli hitusen epäselvä, koska hän täällä keskustelussa jälkikäteen korosti kertoneensa vain kansan mielipiteitä, ei omiaan.\nMutta jos hän kritisoi johtajasopimusten irtisanomiskorvauksia, niin se on tosiaan sopimusosapuolien ratkaisu. Itse kannattaisin tiukempaa tulossidonnaisuutta ja hieman vähemmän erorahoja tappion tullen – mutta sopimusosapuolet päättävät nuo asiat keskenään.\nSinun ajattelusi on tarkkaa ja huolellista, kun kirjoitat viestinnästä. Kritiikkisi Mäkistä kohtaan on kuitenkin valitettavan heikkoa.\nHyvä kritisointi edellyttää, että\na) Luet tekstin huolellisesti ja varmistut, että olet ymmärtänyt, mitä kirjoittaja tarkoittaa. Tätä ennen et voi kritisoida kirjoittajan ajatuksia. Jos et ymmärrä jotain, voit todeta tämän, mutta et voi kritisoida kirjoittajan ajatuksia vaan ainoastaan hänen tekstinsä mahdollista sekavuutta.\nb) Et ole riidanhaluinen, etkä vääristele kirjoittajan sanomisia. Sanojen laittaminen toisen suuhun ei johda rakentavaan kritiikkiin vaan riitaan.\nc) Erotat kritiikissäsi tiedon ja mielipiteesi.\nTänään et blogissasi toimi näin.\nEt yritä oikeasti ymmärtää, mitä Mäkinen tarkoittaa.\nEsität riidanhaluisesti lainauksina (siis lainausmerkeissä) lauseita, joita Mäkisen tekstissä ei ole.\nEt käsittele lainkaan Mäkisen tekstin keskeisiä argumentteja, kuten ”Palkanlisä parantaa suorituksia rutiininomaisissa työtehtävissä, muttei aivoponnistelussa. Johtotehtävissä jättipalkkiot pikemminkin heikentävät suorituksia”.\nEsität kunnolla perustelematta omia mielipiteitäsi totuuksina, esim. ”Tuloerojen kasvulla ei ole mitään muuta kurjaa puolta kuin meidän tavallisten ihmisten kokemat tylsät tunteet. Tosiasiassa kuitenkaan sillä ei ole mitään väliä, tienaako joku miljardin kuussa, koska se ei oikeasti kosketa meitä. Tuloeroista ei ole haittaa, mutta pienituloisuudesta on”.\nTsemppiä seuraavaan kertaan.\nEsko, sehän on selvää, että lainausmerkit ovat kärjistyksiä. Tein niistä tarkoituksellisesti niin övereitä, että kaikki ymmärtävät ne liioitteluksi. Silti jokaisessa on totuuden siemen: ne ovat osa kolumnistin tausta-ajattelua.\nKatsotaanpa nuo sinun kohtasi yksi kerrallaan:\na) Luin kolumnin, enkä saanut selvää kaikesta. Tämän mainitsinkin kohdassa kaksi. Mäkisen otsikossa kuitenkin todettiin ratkaisuna ”mitä jos leikattaisiin johtajien palkoista valtaosa” – ja siihen annoin vastineeni.\nb) En ole vääristellyt sanomisia: se on selvää, että överit lainaukseni olivat itse keksimiäni. (Kävin editoimassa niitä vielä pitemmälle, jotta asia käy entistä selkeämmin ilmi.)\nc) Kaikessa kritiikissä on aina myös mielipiteitä. Jos meillä olisi yksi valtava jaettu ja varma tietopallo, me kaikki toimisimme sen mukaan. Mutta kun ei ole. Tulevaisuuden ratkaisujen miettiminen on aina enemmän tai vähemmän arvailua, ja siinä punnitaan arvot ja mielipiteet. Mun pointtini on, että Suomi on yksi maailman tasa-arvoisimmista maista, jossa on tosi pienet tuloerot. Tässä tilanteessa rikkaiden palkkojen leikkaaminen on pelkkää populismia: se on kuin tehtäisiin syöpäleikkaus terveelle ihmiselle.\nSe on selvää, että jos valtiossa on sekä absoluuttista köyhyyttä että korruptiota, ongelmia on tiedossa. Suomi ei kuitenkaan ole menossa siihen suuntaan, ei lähellekään. Kolumnistin ehdottama rikkaiden palkkojen leikkaus tuottaisi harmia koko yhteiskunnalle.\nToivoit kritiikkiä kolumnistin tähän teesiin ”Palkanlisä parantaa suorituksia rutiininomaisissa työtehtävissä, muttei aivoponnistelussa. Johtotehtävissä jättipalkkiot pikemminkin heikentävät suorituksia.”\nItse asiassa annoin sen jo implisiittisesti, mutta sanotaanpa vielä suoraan: ihminen tai yritys saa rauhassa käyttää rahansa turhuuksiin. Jos yksilö haluaa ostaa juustonaksuja tai yritys huonon johtajan, antaa niiden tehdä niin. Se ei ole meiltä pois, emmekä mitenkään kykene karsimaan maailmasta pois huonoja ostopäätöksiä.\nOsaatko arvella, miltä Mäkisestä tuntuu, kun hän lukee tekstisi? Kokeeko hän tulleensa kohdelluksi oikein?\nNo nyt sä vajoat tunneargumentteihin.\nTämän tyyppiset kysymykset ovat vähän ala-arvoisia:\na) Osaatko arvella, miltä tuntuu pätevästä johtajasta, joka toimillaan pystyy laajentamaan yritystä valtavaksi ja työllistämään satoja ihmisiä – ja sitten hänet palkittaisiin valtavalla palkkaleikkauksella?\nb) Osaatko arvella, miltä tuntuu pienestä Katleenasta, jota Esko nyt yrittää syyllistää tunneargumenteilla?\nEi tuollaisia voi esittää osana argumentointia.\nNäitä keskusteluja ei käydä eikä päätöksiä tehdä siltä pohjalta, että ”miltä jostakusta tuntuu”. Voin nimittäin luvata, että aina jostakusta tuntuu pahalta. Aina.\nKäyttämälläsi otteella ei synny järkevää debattia vaan internet-keskustelu, jossa loukataan eri tavalla ajattelevia laittamalla sanoja heidän suuhunsa ja yrittämällä saada heidät näyttämään vähäjärkisiltä. Tekstilläsi tavoitat kenties oman kuplasi, et muita. Jos tavoitteesi on tämä, niin kaiketi onnistuit.\nJos sen sijaan haluat dialogia, niin on sangen oleellista, miten toinen osapuoli tekstisi kokee. Kyse ei ole tunteista sinänsä, vaan siitä mitä niistä seuraa keskustelulle. Esimerkiksi minä en halua lähteä kanssasi keskusteluun itse asiasta, vaikka minulla olisi paljonkin mielestäni perusteltua sanottavaa, koska en usko sen johtavan mihinkään.\nLuen blogiasi, koska siinä on usein mielenkiintoisia ja hauskoja ajatuksia viestinnästä. Tämän kertainen tekstisi sen sijaan muistuttaa mitä tahansa kiihtynyttä nettikeskustelua, jota muutenkin on liikaa.\nSe on ihan ok, että et halua osallistua (enempää kuin näillä kolmella kommentillasi). Valinta on täysin sinun, ja minä kunnioitan sitä.\nSenkin myönnän auliisti, että kirjoitin postaukseni kiihtyneenä. Mäkisen teksti oli nimittäin niin absurdi ja populistinen, että kierrokseni nousivat heti.\nSilti olen kaiken sanomani takana:\n1) Suomessa tuloerot ovat maailman maltillisimpia. Tuloerojen kohtuullinen kasvu ei pilaa mitään.\n2) Meillä Suomessa köyhyyttä, ja se pitää poistaa. Tähän ei auta rikkaiden palkkojen leikkaaminen, vaan tähän auttaa pienituloisten aseman parantaminen.\nJyrkkä Styranki sanoo:\nYritysten pikkujoulujen hintakatto tulee käytännössä rajoitetun verovähennysoikeuden kautta.\nOlet siis jälleen kerran väärässä.\nJyrkkä, nyt kyseessä ei ole siitä, ”kuka on väärässä”. Ilmoilla on kaksi mielipidettä:\n1) Suomalaisten johtajien palkoille pitää saada katto.\n2) Johtajien palkkoja ei saa suitsia Suomessa.\nNämä kumpikaan eivät ole faktoja, joten kukaan ei ole väärässä. Nämä ovat mielipiteitä.\nMitä tulee pikkujoulujen verovähennysoikeuteen, se ei ole mikään lakikatto, jolla valtio pakottaa yritykset pitämään tietyn kokoisia pikkujouluja. Käytännössä yritykset pitävät juuri niin suureellisia pikkujouluja kuin haluavat ja niin sen pitää ollakin. Jokainen käyttäköön rahansa mihin haluaa, kunhan ei mihinkään rikolliseen.\nSuurissa palkoissa, palkkioisssa ja bonuksissa häiritsevintä on niiden saajien jatkuva ruikutus siitä, miten niiden rahojen tosiasiallisten kasaanvääntäjien eli työt tehneiden työntekijöiden palkat muka ovat liian suuria. Lisäksi vingutaan ”tappavasta verotuksesta”, vaikka näiden vänkkereiden veroprorosentti käytännössä on huomattavasti pienempi kuin tavallisen palkansaajan.\nTurpa kiinni ruikuttajat ja nauttikaa rahoistanne – ja antakaa duunarinkin tienata.\nNyt mä olen kyllä havaitsevinani hieman asenteellisuutta ja kiukunpurkausta.\nUseimmilla varakkailla veroprosentti on isompi kuin tavallisella palkansaajalla – ja se prosentti on isompi, vaikka mitä tekisi. Toki superrikkaat pystyvät kierrättämään tulojaan pääomatuloverojen kautta, mutta varsin harva pystyy tekemään sitä kaikilla tuloillaan niin, että veroprosentti olisi oikeasti pienempi kuin tavallisella palkansaajalla. (Pääomatulojen veroprosentti on nykyään 30 ja 34, mutta suurimmalla osalla palkansaajista palkkatulojen veroprosentti on rutkasti pienempi.)\nLisäksi en tiedä yhtään ketään johtajaa, joka valittaisi työntekijöiden palkkojen suuruudesta. Sen tiedän, että lakisääteisiä lisäkuluja kyllä harmitellaan, mutta se on eri asia. Lakisääteiset kulut eivät kuitenkaan ole työntekijän palkkaa.\nJos harmistunut kommenttisi perustuu yksittäiseen valittaja-veronkiertäjä-johtajaan, jonka tunnet, kannattaa muistaa, että kyseessä on yksilö. Mätiä omenoita löytyy aina, mutta tuo ei ole mikään johtajan tai varakkaan ihmisen prototyyppi.\nAinakin OECD väittää (ihan tutkimuksiin perustuen), että tuloeroista on haittaa: http://www.oecd.org/social/in-it-together-why-less-inequality-benefits-all-9789264235120-en.htm\nTuosta on uutisoitukin, minkä lisäksi asia on kiertänyt somessakin jonkin verran. Varmaankin vain omassa kuplassani?\nSuurten tulo- ja varallisuuserojen haittoja on pohdittu kautta aikain. Sekä Aristoteles, että Plato pitivät suuria eroja haitallisena demokratialle. Nyt OECD lisäsi siihen, että suuret erot ovat haitallisia myös taloudelle.\nAjatus tuloerojen ”pakkokaventamisesta” ei edes ole kovin uusi tai radikaali. Joitain vuosia sitten asiaa ajettiin Sveitsissä (ei mennyt läpi, mutta hyvä yritys).\nJoo, tuloeroista on haittaa silloin, kun mennään Intian kaltaisiin maihin, joissa tuloerot ovat absoluuttisen valtavia. Sen sijaan Suomessa olemme asteikon maltillisimmassa päässä, eikä tätä pidä enää ”korjata”. Kymppitonnin palkkakatto olisi kuin syöpäleikkaus terveelle: siitä on enemmän riskejä kuin hyötyjä.\nSe, että palkkakattoa on ajettu Sveitsissä eikä hanke ole mennyt läpi, ei kerro mitään hankkeen toimivuudesta. Se saattaa jopa kertoa siitä, että järki on voittanut.\nHyvin kirjoitettu ja kommentoitu tuota Mäkisen varmaankin hieman kieli poskessa kirjoitettua populistista juttua.\nEli intialainen köyhyys on paha, mutta suomalainen köyhyys ihan ok? Jos on olemassa raja, jolla määritellään, missä kohtaa menee siedettävän ja liiallisen köyhyyden raja, niin eikö rikkaudellekin voitaisi asettaa kohtuullisuuden rajoja? Uskotko Katleena oikeasti, ettei joidenkin ihmisten miljoonatulot ole keneltäkään pois?\nMoikka Ria ja tervetuloa EOT-blogiin! Kiva nähdä täällä myös partiolaisten vanhempia.\nNyt minun pitää heti kumota väärinkäsityksesi: mikään köyhyys ei ole OK, enkä ole missään niin sanonut. Se oli oma tulkintasi, enkä tiedä ihan tarkkaan, mistä sen keksit.\nMennäänpä seuraavaan virheelliseen oletukseesi. Sillä on nimittäin iso ero, määrittelemmekö rajan köyhyydelle vai rikkaudelle. Yhtä laillahan määrittelemme rajan palomiehien vähimmäiskunnolle mutta emme enimmäiskunnolle. Jokaisen pitää päästä tuloissaan yli minimitason, ja jopa Suomessa on sen suhteen vielä tekemistä. Sen sijaan aika harvassa asiassa tarvitaan laatukatto: ”et saa olla liian hyväkuntoinen” tai ”valmistamasi tuote ei saa olla liian hyvälaatuinen” tai ”et saa saada liikaa palkkaa”.\nLogiikkasi siis ontuu aika paljon. On erittäin fiksua määritellä minimitaso ihmisen tuloille (tai tuotteen laadulle tai ihmisen kunnolle), mutta on omituista määritellä ylärajoja rikkaudelle (tai tuotteen laadulle tai ihmisen kunnolle).\nKysyit myös, eivätkö mielestäni miljoonatulot ole muilta pois. Minulla on vastakysymys: jos yritys leikkaisi johtajiensa palkkoja kymppitonniin, millä perusteella tämä yrityksen raha siirtyisi yhtäkkiä köyhille? Ja nyt puhe on siis suomalaisesta yhteiskunnasta ja suomalaista palkoista.\nKuten sanottu, ei ole olemassa sellaista rahahanaa, joka aukeaisi köyhille heti kun rikkaiden palkkoja leikattaisiin. Se on harhaluulo, että johtajien palkkojen leikkaukset jotenkin maagisesti auttaisivat pienituloisia.\nJos yritykset leikkaisivat johtajiensa palkkoja, ne rahat menisivät yritysten tulokseen ja sieltä osa osinkona omistajille ja loput yrityksen taseeseen. Suurista johdon palkoista ja optioista maksetaan myös paljon veroa (yli 60%) ja esim. Nokian kulta-aikoina niin paitsi Nokia maksoi yhteisveroa, sen Suomalaiset johtajat maksoivat optioistaan valtaisat verot (miljardeja?). Ilman noita korkeita palkkoja ja optioita, rahat olisi maksettu omistajille, jotka Nokian tapauksessa olivat Amerikkalaisia sijoituspankkeja ja muita vastaavia. Ei olisi verotuloja tullut latiakaan Suomeen niistä rahoista. Suomessa kaikki saivat yhteiskunnan tulonsiirtoina osansa noista optioista.\nTotta puhut. Meidän yhteiskuntamme pyörii korkeilla verotuotoilla. Jos yritysten voitot ja isot palkat kutistuvat kymmenesosaan, se tekee todella pahaa verokertymällemme.\nJohtajien palkat olisivat tod näk suuremmaksi hyödyksi osingoissa. Jos siis näistä pitää valita kansantalouden näkökulmasta ja Suomen vetovoimatekijöitä globaalissa taloudessa. Tuloveron progressio toki tekee UPM:n johtajasta hyvän veronmaksajan, mutta tuossa Mäkisen jutussa viitataan vain ”suurten pörssiyhtiöiden johtajiin”, joita on reilut 40. Kuten Katleena jossain sanoi, ei heidän palkkansa jakaminen parin tuhannen työntekijön kesken paljon ketään rikastuta, ja kääntäen: ei valtiokaan paljon köyhdy, jos Jussi Pesosen palkka puolittuisi. Ja älkää sekoittako tähän yhteisöveroa. Yrityksen tulot ja johtajan tulot ovat kaksi eri asiaa.\nYhteisöverokertymä on juuri se asia, josta mä olen eniten huolissani.\nKäytännössä jos suomalainen yritys ei pystyisi osallistumaan palkkakilpailuun (lain määräämän palkkakaton vuoksi tai johtajapalkan mitätöivän superveroprosentin takia), yritys jäisi ilman maailmanluokan huippujohtajia. Silloin on aika lähellä pohdinta siitä, että kannattaako yritys siirtää ulkomaille.\nJa se siirto kirpaisee meidän valtiotamme enemmän kuin ne johtajien palkanalennukset.\nKirjoitin kolumnin, jota tässä kommentoitiin. Muutama vastaus.\n“Editoin otsikoita vielä överimmiksi, koska osa lukijoista luuli niiden olleen suoria sitaatteja.”\nTällainen korjausliike ei ole merkki kovin vahvasta argumentoinnista. Kortesuo on kirjoittanut kokoelman pääasiassa älyvapaita väitteitä, joilla ei ole mitään tekemistä kolumnini kanssa, sitten hyökkää urheasti itse luomansa olkinukke-armeijan kimppuun.\nPääotsikko: “Valtiollinen päätös: sinä et enää saa ostaa juustonaksuja, vaan sinun pitää ostaa juureksia”. Tämän relevanssia tuloerokeskustelulle on vaikea ymmärtää parhaalla tahdollakaan. Pureva ironia tässä kai viittaa siihen, että kaikki kritiikki nykysysteemin resurssien jaosta on askel kohti totalitaarista yhteiskuntaa, jossa keskusjohtoisesti päätetään mikä on ihmiselle parhaaksi. Juustonaksujen syöjät lukitaan tietenkin gulagiin viljelemään porkkanoita.\nKolumnini kuitenkin peräänkuuluttaa nimenomaan paikallista päätöksentekoa niiden kesken, joihin päätökset eniten vaikuttavat. Tämä lisää yksilöiden ja yhteisöjen vapautta. (Myöhemmin tekstissä Kortesuo myös kirjoittaa kannattavansa mm. sokeriveroa, mikä tekee otsikosta sitäkin vaikeamman ymmärtää. Raja siis vedettävä juustonaksuveroon?)\nJutun loppupäässä Kortesuo vihdoin vastaa hieman alkuperäiseen kannanottooni.\n(4. “Tuloerot on kauheita. Vähätuloisuuteen auttaa kyllä jotenkin varmasti se, että suurituloisten tuloja niinku leikataan.”) Hän jatkaa: “Tosiasiassa kuitenkaan sillä ei ole mitään väliä, tienaako joku miljardin kuussa, koska se ei oikeasti kosketa meitä.”\nKommenteissa Kortesuo pyörtää puheensa ja kirjoittaa, että “tuloeroista on haittaa silloin, kun mennään Intian kaltaisiin maihin, joissa tuloerot ovat absoluuttisen valtavia”. Toisin sanoen, joku raja sentään pitää olla! Olemme asiasta siis samaa mieltä – varsinkin kun ole missään ehdottanut “kymppitonnin palkkakattoa”. Se mistä Kortesuo on eri mieltä on, pitääkö asiaa Suomessa lainausmerkeissä “korjata”, ja vertaa sitä syöpäleikkaukseen terveelle ihmiselle. Lyhyemmin ilmaistuna, “mitä järkeä vouhottaa muutamasta patista Suomessa, kun Intia on jo saattohoidossa?”\nKiitos Joona-Hermanni, ja tervetuloa EOT-blogiin!\nEnsin pieni sävyhuomautus: nyt kun tulit juttelemaan suoraan minulle, sinun ei tarvitse puhutella minua Kortesuoksi. Saat vallan hyvin sinutella, jotta keskustelu on luontevampaa.\nKommenttisi on tosi pitkä, mutta otan esiin muutaman näkökohdan:\n1) Sanoit, että ”Kolumnini kuitenkin peräänkuuluttaa nimenomaan paikallista päätöksentekoa niiden kesken, joihin päätökset eniten vaikuttavat.”\nTämähän on jo nyt täysin mahdollista. Näiden ihmisten kannattaa perustaa oma yhteinen yritys, ja jakaa siellä kaikki tasan. Heillä on täysi vapaus tähän, ja siihen kannustan vilpittömästi. Jättäkää suuryritykset ja perustakaa oma.\nPitää toki muistaa, että yrityksen päätöksenteko ei koske vain oman palkan korottamista. Osakkaat joutuvat päättämään myös vaikkapa viennin aloittamisesta, kassakriisin hoitamisesta, lisärahoituksesta, tehtävänjaosta, julkisuuskuvasta, reklamaatioista, markkinoinnista, viestinnästä, kesäharjoittelijoista ja yt-neuvotteluista. Harva ihminen oikeasti haluaa tätä kaikkea vastuuta – ja siksi Suomessa on niin vähän yrittäjiä.\n2) ”Myöhemmin tekstissä Kortesuo myös kirjoittaa kannattavansa mm. sokeriveroa, mikä tekee otsikosta sitäkin vaikeamman ymmärtää. Raja siis vedettävä juustonaksuveroon?”\nItse asiassa juustonaksuvero on oikein sopiva keino. Mutta juusonaksujen kieltäminen taas ei missään nimessä.\nJos oikein käsitin, sinä olisit estämässä isojen palkkojen maksamisen. Niin ainakin luki otsikossasi. Vertaan siis toimintaasi juustonaksukieltoon. (Juustonaksuverohan meillä jo on. Tässä metaforassa se rinnastuu progressiiviseen palkkatuloveroon.)\nMeidän olisi helpompi keskustella, jos kerrot suoraan tavoitteesi. Sen ansiosta ei tulisi enää väärinkäsityksiä. Näihin kahteen kaipaan tarkennusta:\n– Mikä on se palkkaraja, jonka päälle ihminen ei saa ansaita? Käsitin tekstistäsi (ilmeisesti väärin), että se on kymppitonni, mutta täsmennäthän sen nyt tähän?\n– Mikä on se keino, jolla mielestäsi pitäisi estää tämän rajan yli nouseminen? Onko se lain määräämä palkkakatto vai jokin muu keino?\n3) Vetosit siihen, että ”mitä järkeä vouhottaa muutamasta patista Suomessa, kun Intia on jo saattohoidossa?”\nTässä olemme täysin eri linjoilla. Sinä olet sitä mieltä, että Suomella on jo syöpä, kun taas minä näen Suomen tuloeroiltaan täysin terveenä ja huippukuntoisena. Meillä ei ole absoluuttista köyhyyttä eikä superrikkaita.\nSuomi on maailman tasa-arvoisimpia maita palkkojen suhteen, eikä täällä ole mitään perustetta lähteä alentamaan rikkaiden palkkoja. Sen sijaan pienituloisten tilannetta on parannettava – mutta se ei tunnu kuuluvan keinovalikoimaasi?\nOlen tosi huolissani siitä, että tuloerojen korjaamiseksi esitetään populistisesti yläpään madaltamista, vaikka se ei auta pienituloisia lainkaan. Fiksumpaa olisi huolehtia pienituloisista ja parantaa heidän selviämisen mahdollisuuksiaan.\n4) Minne ne rikkaiden palkkaleikkaukset menisivät?\nKuvitellaanpa, että toiveesi täyttyisi. Kuvitellaan, että kaikkien johtajien palkat leikattaisiin vaikkapa 20 000 euroon. (Voit tässä kohtaa täsmentää oman toiverajasi.)\nSilloin palkkaverotulot putoaisivat muutamia miljoonia. Osa suuryrityksistä muuttaisi ulkomaille, koska siellä ne voivat olla palkkakilpailussa mukana. Tällöin myös yritysverotulot putoaisivat, ja se olisi erittäin vakava isku Suomen verokertymälle.\nMiten korvaisit tämän verotulojen menetyksen? Tekstissäni oletin, että ottaisimme lisää lainaa (koska sitä monet vasemmistolaiset ajattelijat ovat olleet valmiita tekemään). Nyt on kuitenkin sinun vuorosi. Mistä saamme rahat yhteiskunnan pyörittämiseen, jos yritysverotulot ja rikkaiden palkkaverotulot putoaisivat?\nOhitit vastauksessaai suurimman osan pääpointeista ja esität nyt kysymyksiä, jotka eivät liity juurikaan alkuperäiseen tekstiisi tai kolumniini.\nJos luet kolumnini, saat sieltä suoraan vastauksen joihinkin kysymyksiisi.\n– Suomalaiset pitivät 10 000 €/ kk sopivana (Tilastokeskus)\n– Julkaisija päättää otsikot, keskity tekstin sisältöön\n– Mainitsin eri keinoja, joilla tulonjakoon voi vaikuttaa: veropolitiikka, palkkakatto, yritysten sisäinen organisaatiomuutos\n– Verovaikutukset ovat oma keskustelunsa. En allekirjoita, että tulonjaon muutokset automaattisesti vähentäisivät verokertymää. Jos olet verokertymästä huolissasi, kannattaa tukea esim. verovälttelyä tutkivia tahoja.\n– Jos esim. korkeatuloisten verotusta kiristetään, voi verokertymä kasvaa. Näin on tehtykin, kun hyvinvointivaltiota rakennettiin. Kokonaisuutena verotuksen progressiota on kevennetty viime vuosikymmeninä. Suunnan voi kääntää.\n– Tulonjaon muutokset ja köyhien auttaminen eivät poissulje toisiaan. Jos tulohaitaria kavennetaan verotuksella, tuloja voi siirtää köyhille.\nSen tiedän jo, mikä on suomalaisten kanta ”sopivaksi johtajan palkaksi”. Luulin aluksi, että se on sinunkin kantasi, mutta kielsit sen ensimmäisessä kommentissasi. Siksi kysyn vielä kerran: Mikä on sinun kantasi sopivaksi palkkakatoksi? Meidän on helpompi jutella, jos konkretisoit ehdotuksesi.\nNyt kun listasit kolme tulonjakoon vaikuttavaa keinoa (veropolitiikka, palkkakatto, yritysten sisäinen organisaatiomuutos), tartun erityisesti tuohon palkkakattoon. Se olisi siis lain määräämä palkkaraja, jos oikein käsitin?\nMainitset, että verokertymä kasvoi 1950-luvulla, kun hyvinvointivaltiota rakennettiin ja veroprosenttia nostettiin haarukan yläpäästä. On kuitenkin ajatusvirhe väittää, että nyt kävisi samoin. Tälle on kaksi tärkeää perustelua:\n1) Nykysuomalainen on kansainvälisempi kuin koskaan ennen. Maapallo on pienempi, ja käytännössä kaikki hyvätuloiset suomalaiset puhuvat englantia. On siis *paljon* matalampi kynnys muuttaa ulkomaille pienemmän verotuksen piiriin kuin 1950-luvulla.\n2) Veroprosentin kohottaminen on ollut helpompaa, kun kyse on ollut pienemmistä prosenteista. Jos tosissasi ehdotat, että veroprosentti nousisi yli 60:n, se sotisi jo monen oikeustajua vastaan. (Minun mielestäni sekin on absurdia, että tuloista viedään yli puolet.)\nKäytännössä jos siis verotusta tiukennettaisiin entisestään palkkaveroasteikon yläpäästä, verokertymä pienenisi ratkaisevasti. Emme enää ole 1950-luvulla emmekä elä jälleenrakennuksen aikaa.\nNyt joudun vielä kerran esittämään tarkennuksen, sillä en ole ihan varma, mitä tarkoitat ”tulohaitarin kaventamista verotuksella”. Tarkoitatko siis isoimman veroprosentin nostoa? Mikä olisi mielestäsi sopivin veroprosentti isotuloisille? Keskustelu helpottuu, kun annat tarkan prosenttiluvun. Onko 60 % liian vähän joissain tapauksissa?\nEi minun tarvitse määritellä palkkakattoa. Kolumnini pointti oli, että demokratiassa enemmistön mielipiteellä on oltava merkitystä. Tämä voi toteutua monin tavoin, kuten kirjoitin. Kannatan myös työyhteisöissä sitä, että työntekijöillä on enemmän sananvaltaa tärkeissä aiheissa – kuten palkan kriteereissä. Työpaikkademokratia on varteenotettava ratkaisu.\nVerojen korotusten jälkeen kertymä on noussut 2000-luvullakin, turha siirtyä 50-luvulle. Ohitit myös pointin veroprogression kehityksestä. Progressiivisen verotuksen osuus on tasaisesti laskenut. Tulohaitaria voi kaventaa verotuksella monin tavoin, turha tässä on lähteä veropolitiikkaa tarkemmin avaamaan.\nKiitos kuitenkin kun olit keskustelemassa!\nJään odottamaan seuraavia avauksiasi.\nJossain vaiheessa jonkun, Joonan tai Katleenan, pitää kertoa, että mistä te olette näin intohimoisesti erimieltä.\nOttamatta mitenkään kantaa siihen, miten suuri on ”suuri”, mutta Katleena Kortesuon mukaan me tarvitsemme ainakin tarpeeksi suuria tuloeroja, koska suurituloisten veroilla maksetaan tuloeroja tasaavat tulonsiirrot. Tai siis luodaan se ”rahahana”, jota ”ei ole”. Ja Joonan mukaan palkkojen pitäisi tasoittua jo ennen veroväliintuloa jonnekin toimeentulon takaavalle tasolle?\nEli siis Katleena on tässä nyt vasemmiston asialla ja Joona vetää vähän oikealle?\nJa sitten kun Joona puhuu demokratiasta työpaikoilla, hän toteaa ensi – ja toivottavasti tarpeettomasti – ettei kukaan pyri tasapalkkaukseen. Ja myöhemmin, että palkan kriteereistä on päätettävä työyhteisöissä: ”Pidemmällä aikavälillä työelämää on uudistettava perusteellisemmin. Palkan kriteereistä on päätettävä työyhteisöissä demokraattisesti. Kun kaikki osallistuvat päätöksiin, kyräily ja väärinkäytökset vähenevät. Kun kaikki osallistuvat päätöksiin, kyräily ja väärinkäytökset vähenevät”.\nKuulostaa siltä, että Parecon Finlandin varapuheenjohtaja toivoisi Suomeen enemmän paikallista sopimista, ja sopimusten reiluuden turvaksi työntekijöiden edustajille roolia suurten yritysten päätöksenteossa. Kuulostaa päällisin puolin Ruotsin työmarkkinamallilta, mutta se ei siis kelpaa Katleenalle, minkä päättelen yksin siitä, ettei kumpikaan myönnä olevansa mistään samaa mieltä?\nTai sitten isoin ongelma on, että jo alun perin molemmat puhuivat niin eri asioista, ettei kukaan lukija voi sanoa, että mistä toinen oli oikeassa tai toinen väärässä. Ehkä tämä olisi meille helpompaa, jos ne Katleenan satiiriset otsikot eivät olisi olleet ”övereitä”? Yleensä kai ajatellaan, että yli ampuminen, ei niin hyvä, kuin suoraan maaliin osuminen?\nMä en ole aivan varma Joona-Hermannin näkemyksistä, koska hän selitti ”vain siteeranneensa kansan tahtoa”. Mä en saanut selvitettyä, miten hän toteuttaisi palkkakaton ja mikä hänen mielestään olisi sopiva palkkataso.\nMutta käsittääkseni Joona-Hermanni kannattaa siis johtajien palkkojen leikkaamista (jollain tavalla, jota en saanut selville), ja minä taas vastustan palkkojen leikkaamista. Sen sijaan mä haluaisin auttaa pientuloisia esimerkiksi perustulon avulla.\nAjatus, että joidenkin suurista tuloista ei ole mitään haittaa muille sisältää olettaman, että varallisuus ilmenee ainoastaan hienompina asuntoina, autoina, vaatteina jne. Mikäli vähävaraisella on riittävä mahdollisuus hankkia asunto, vaatteet ja auto tai hän muuten kykenee liikkumaan, ongelma toisen varakkuudesta näyttäytyy pelkkänä mielipahana tai kateutena.\nVoi kuitenkin kysyä, onko varakkuus näin neutraalia? Rahalla voi ostaa ja ostetaan myös yhteiskunnallista vaikutusvaltaa, joka ei perustu tasa-arvoon ja demokratiaan. Tällä vaikutusvallalla osa varakkaista pyrkii – ja usein siinä myös onnistuu – muuttamaan yhteiskunnan pelisääntöjä niin, että he saavat etuja, jotka ovat muilta pois. Esimerkiksi veroja alennetaan, yhteiskunnan kaikille tuottamia palveluita kuten koulutusta ja terveydenhuoltoa karsitaan ja huono-osaisten tukemista vähennetään. Toki varakkailla on oikeus tavoitella näitä asioita, vaikka eettisesti kaunista se ehkä olekaan, mutta jos tämä tapahtuu rahalla lobbaamalla tyyliin ”Kehittyvien maakuntien Suomi” ei se demokratian ja poliittisen tasa-arvon kannalta enää olekaan hyväksyttävää.\nSuomi on tässä suhteessa ollut melko hyvässä tilanteessa verrattuna esimerkiksi Yhdysvaltoihin, jossa poliittista tasa-arvoa ei enää ole: ainoastaan isolla rahalla on mahdollista menestyä politiikassa eikä poliittinen järjestelmä enää aja kansalaisten enemmistön asiaa. Tuloerojen kasvu ja siitä seuraava varallisuuserojen kasvu vie tilannetta huonompaan suuntaan Suomessa, joten sitä on mielestäni syytä torjua. Keinoja voi miettiä – itse kannattaisin progressiivisempaa verotusta ja varakkaita hyödyttävien verotuksen porsaanreikien tukkimista.\nEsko, kiitos kun jaksoit sittenkin jatkaa keskustelua! Mä esitän muutaman pointin, jotka estävät sen, että rahalla ostettaisiin yhteiskunnallista vaikutusvaltaa.\n1) Suomessa on onneksi vallan kolmijako, joten täällä isorikas ei saa mitään sen kummempaa etua. Hän voi toki käyttää enemmän rahaa vaalikampanjaansa ja ehkä päästä helpommin läpi vaaleissa, mutta silloinkin hänestä tulee vain 1/200 kansanedustuslaitoksesta tai noin 1/50 jostain kaupunginvaltuustosta.\n2) Suomessa korruptio on onneksi merkittävän alhaista, joten superrikas saa rikoksistaan samat rangaistukset kuin muutkin. (Itse asiassa hän saa päiväsakon ansiosta jopa rahallisesti isomman sanktion, mikä istuu ainakin omaan moraaliini.)\n3) Kolmas Suomen mahtava piirre näkyy vaalirahoituksen läpinäkyvyydessä. Jokainen ehdokas joutuu kertomaan saamansa isot lahjoitukset, ja kuten mediakohuista huomaamme, yleisö tarkastelee niitä kriittisesti.\nHaluan myös muistuttaa, että Suomessa äänensä saa kuuluviin hyvinkin pienituloinen tai ei-superrikas. Meillä on vahvat vasemmistolaiset bloggaajat ja twitteristit, eivätkä he jää jalkoihin millään tavalla.\n1) Pohjoismaisen korruption (laittoman ja laillisen, ns. pyöröovi-korruption) alhaisen asteen selittäminen vallan komijaolla on vähän sama kuin selittäisi sen sillä, että meillä täällä Suomessa on näitä liikennevaloja. Esim. USA, jonka perustuslaki pohjaa mainitunlaisiin valistusajan poliittisiin oppeihin, on tuloerojen kasvaessa muuttunut yhä epädemokraattisemmaksi. Tästä on tehty korkean tason akateemisia tutkimuksia, joista mm. BBC uutisoi tässä. Kannattaa tutustua.\n2) Luuletko, ettei Intiassa tai USA:ssa ole korruptiota koskevaa lainsäädäntöä, tai että Intian poliittinen järjestelmä ei noudata edellämainittua vallan kolmijako-oppia? Ensisijaisesti on kyse korruption kaltaisista käytännöistä, joita ei demokraattisesti rapautuneessa järjestelmässä enemmistön halun vastaisesti päivitetä laittomaksi lainsäädännön kautta. USAssa Super PACit mahdollistavat valtavien rahasummien kanavoinnin sellaisille ehdokkaille, jotka ovat valmiita ajamaan rahoittajiensa asiaa. Rahan turmelema oikeuslaitos, korkeinta oikeusastetta myöten, on antanut siunauksensa tälle järjestelmälle. Tuloerojen kasvu ja demokratian rapautuminen ovat saman noidanketjun osia. Ei tällainen poliittinen vaikuttaminen USAssakaan ole aina ollut mahdollista, aivan kuten Suomen nykyiset käytännöt eivät ole kiveen kirjoitettuja.\n3. Vaalirahoitus on vain yksi tapa kumuloida poliittista vaikutusvaltaa, eikä missään ole kirjoitettu, etteikö suomalainen vaalirahoitusjärjestelmä vosi muuttua tuloerojen kasvun myötä. Ajatus, että superrikkaat itse ryhtyisivät ehdokkaaksi, ja sitten pahimmassakin skenariossa saisivat vain sen vaivaisen 1/200-osaa vaikutusvallasta on lapsenomaisen liikuttava. Intian parlamenissa on 250 jäsentä, joten siellähän pitäisi asioiden sitten olla paremmin kuin meillä suhteessa 250/200\nAnton, mä en ole selittänyt alhaista korruptiota vallan kolmijaolla. Mä listasin ne eri kohtina, en syynä ja seurauksina.\nSun on myös ihan turha verrata Suomea Intiaan tai Yhdysvaltoihin. Intiassa ja Yhdysvalloissa ei ole koskaan ollut samanlaista hyvinvointivaltiohistoriaa kuin meillä. Lisäksi kulttuurierot ovat valtavat: Suomi on hyvässä mielessä maallistuneempi yhteiskunta kuin Yhdysvallat tai Intia. On aika absurdi väite perustella Intian tai Yhdysvaltain nykytilanteella sitä, että Suomessa kävisi väistämättä samoin. Tämä perustelu on samaa luokkaa kuin ”naapurin lapsi opiskeli juristiksi ja se teki talousrikoksen. Niinpä ei kannata opiskella juristiksi.”\nMeillä on täysi mahdollisuus oppia muiden virheistä. Kukaan ei halua Suomeen korruptiota tai köyhyyttä.\nOlen samaa mieltä, että meillä on mahdollisuus oppia muiden virheistä ja minusta tätä mahdollisuutta pitää käyttää. Esim. Jenkeissä on tapahtunut virhe: ei ole pystytty hillitsemään rahan korruptoivaa vaikutusta politiikassa ja nyt siellä ei enää ole toimivaa demokratiaa. Tämä on tapahtunut nopeasti ja kiihtyvällä tahdilla. On syytä ottaa oppia ja estää tämä kehitys Suomessa.\nSuhtaudun myös skeptisesti väitteeseen, että kukaan ei halua Suomeen korruptiota tai köyhyyttä.\nEnsin köyhyys. Sinänsä ehkä ei haluta köyhyyttä, mutta osa porukasta kannattaa eriarvoisuutta, joka johtaa köyhyyteen. Kaikilla ei ole varaa osallistua täysipainoisesti yhteiskunnan toimintaan, jolloin he ovat vähintäänkin suhteellisesti köyhiä. Tästä huono-osaisuudesta seuraa inhimillisen kärsimyksen lisäksi valtavasti kustannuksia yhteiskunnalle.\nSitten korruptio. Suomessa esimerkiksi rakennusalalla on merkittävää korruptiota (ks. esim https://www.rakennuslehti.fi/2017/05/suomalainen-korruptio-piiloutuu-verkostoihin-ja-rakenteisiin/). Miten sitä on, jos kukaan ei sitä halua?\nHetkinen. Eriarvoisuus ei johda köyhyyteen. Matti ja Maija voivat olla eriarvoisia, koska Matti tienaa 3000 euroa kuussa ja Maija 30 000. Silti kumpikaan ei ole köyhä. Jos nyt puhumme Suomen viitekehyksessä, niin on harhaluulo uskoa, että jos jollakulla on valtavat tulot, niin väistämättä jollain muulla on tosi pienet. Aivan kuin tämä rikas olisi jokin paha Nottinghamin seriffi, joka on varastanut köyhiltä.\nMitä tulee korruptioon, se on selvää, että rikollinen kannattaa ja haluaa korruptiota. Onneksi heitä on vain pieni osa yhteiskunnastamme. Heitä varten ovat lait, mutta koko yhteiskunnan ei tule taipua siihen, että ”joku rikas voi olla rikollinen, joten estetään rikkaus”.\nMä itse näen niin, että raha on kuin vasara. Se on selvää, että sillä voi tehdä pahaa, mutta useimmat meistä tekevät sillä hyvää. Ratkaisu ongelmiin ei ole kieltää vasaroita: muuten meillä ei enää ole varakkaita taidemesenaatteja, rahoittavia sijoitusenkeleitä tai hyväntekeväisyyssäätiöitä. Nehän kaikki ovat syntyneet jonkun tai jonkin rikkaudesta.\n1) opettaa ihmisiä hankkimaan vasara (eli vaurastumaan vähitellen)\n2) opettaa ihmisiä käyttämään vasaraa (eli miettimään, mitä hyvää rahalla voi tehdä)\n3) huolehtia siitä, että vasaran väärinkäytölle on kunnon sanktiot (tiukka seula esimerkiksi korruptioon).\na) Yritys pitää itsellään sen 70 rahaa. Tämä vahvistaa kassaa ja tasetta.\nb) Yritys investoi sen 70 rahaa ulkomaille, vaikkapa indonesialaiseen tehtaaseen.\nc) Yritys investoi sen 70 rahaa kotimaahan, ostaa vaikkapa kilpailijan.\nKatleena, kirjoitit: ”Hetkinen. Eriarvoisuus ei johda köyhyyteen. Matti ja Maija voivat olla eriarvoisia, koska Matti tienaa 3000 euroa kuussa ja Maija 30 000. Silti kumpikaan ei ole köyhä.”\nOnko sinulla muita perusteita kuin tämä yksi esimerkki väitteellesi, esimerkiksi tieteellisiä tutkimuksia? Lukemani perusteella minulla on vastakkainen käsitys, eli taloudellinen epätasa-arvo ja köyhyys kytkeytyvät voimakkaasti toisiinsa. Taloudellinen epätasa-arvo näyttää myös hidastavan talouskasvua, mistä on vähätuloisten lisäksi haittaa muillekin, ks. esim. http://www.oecd.org/els/soc/Focus-Inequality-and-Growth-2014.pdf\nKirjoitit myös: ’Mitä tulee korruptioon, se on selvää, että rikollinen kannattaa ja haluaa korruptiota. Onneksi heitä on vain pieni osa yhteiskunnastamme. Heitä varten ovat lait, mutta koko yhteiskunnan ei tule taipua siihen, että ”joku rikas voi olla rikollinen, joten estetään rikkaus’.\nNäyttää, että samaistat korruption ja rikollisuuden. Merkittävä osa korruptiosta tapahtuu kuitenkin lain kirjaimen puitteissa tai niin, että näyttöä rikoksesta on mahdoton saada. Lakeja tulee korruption osalta kiristää ja resursseja valvontaan lisätä. Valitettavasti nykyinen hallitus näyttää näissä asioissa lepsuilevan samoin kuin veronkierron kitkemisessä ja yritystukien karsinnassa. Nämä ovat esimerkkejä siitä, miten rahan valta näkyy nykyisinkin suomalaisessa politiikassa.\nEsko, nyt löydän yhden yhteisen mielipiteen keskustelustamme: myös mun mielestä korruptioon pitää tarttua tiukemmin. Se on vastenmielinen ilmiö – ja mä siis kutsun sitä rikollisuudeksi.\nTuo viittaamasi OECD:n tutkimus käsittelee *valtavien* tuloerojen seurauksia. Se ei vastaa kahteen kysymykseen:\n1) Miten tuloerot vaikuttavat matalien tuloerojen maissa kuten Suomessa? Se, että *valtavat tuloerot* ovat haitaksi, ei kerro mitään siitä, ovatko *maltilliset tuloerot* haitaksi. (Tässä maltillisilla tarkoitan Suomen nykyisiä tuloeroja tai vaikka hieman suurempiakin.)\n2) Voiko olla valtiota, jossa ei ole köyhyyttä mutta on silti superrikkaita? Suomella nimittäin olisi hyvinvointivaltiona mahdollisuudet siihen rooliin. Tutkimuksen isojen tuloerojen maissa on paljon köyhyyttä. Mitä jos ongelmia aiheuttaakin nimenomaan köyhyys, eivät ne tuloerot? Silloin meidän on turha asettaa palkkakattoja, vaan meidän pitää auttaa köyhiä.\nTuo OECD:n tutkimus käsittelee OECD-maiden tuloeroja, jotka eivät globaalisti ole niitä suurimpia. Listassa on kaksi maata, jossa tuloerot ovat valtavia, eli Mexico (tuloerot kasvaneet vuosina 1985-2011/12) ja Turkki (tuloerot vähentyneet 1985-2011/12). Muissa tutkimuksen maissa tuloerot ovat pienempiä kuin Yhdysvalloissa. Silti on saatu nuo tulokset, eli että tulonjaon epätasa-arvo haittaa taloudellista kasvua.\nToisaalta kaipaisin vastausta siihen, mitä hyötyä tuloerojen kasvusta on tai miksi sitä niin kovasti halutaan? Analogia ei toki todista mitään, mutta kuulostaa samalta kuin todettaisiin, että Suomen liikenneturvallisuus on miltei maailman huipulla, joten varmaankin nopeusrajoituksia voidaan nyt nostaa ja rattijuopumuksen rajaa korottaa.\nHuomaathan, että mä en halua tuloerojen kasvua (tai pienenemistä tai paikallaan pysymistä). Tuloerot eivät mun mielestä ole relevantti mittari, ja ne ovat samantekeviä.\nOleellisempaa on saada vähennettyä köyhyyttä ja helpotettua pienituloisten elämää. Sitä ei tehdä alentamalla tulotaulukon ylintä riviä, vaan nostamalla alinta riviä.\nTuo liikenneanalogiasi toimii itse asiassa erinomaisesti: olemme maailman huipulla liikenneturvallisuudessa, mutta meidän kannattaa silti mahdollistaa ihmisille entistä turvallisempien autojen osto eikä estää heitä hankkimasta niitä. Liikenneturvallisuus ei parane sillä, että kiellämme rikkaita hankkimasta turvallisempia autoja, vaan se paranee mahdollistamalla myös köyhemmille se turvallisen auton hankinta. (Sen sijaan se metafora, että nostaisimme promillerajaa, on sama talousasioissa kuin että mahdollistaisimme korruption.)\nKiitokset toimivasta käytännön logiikasta tässä keskustelussa.\nJoona-Hermannin kolumnista ja kommenteista huomaa, ettei hänellä ole mitään kokemusta yrittämisestä eikä myöskään pörssiyhtiöistä. Populistista höttöä, kansanradion tasoa.\nKysyit jotenkin näin: mitkä ovat oikeasti toimivat ratkaisut, joilla vähennetään absoluuttista köyhyyttä?\nVastus: Kiinassa on nostettu 30 vuodessa 700 miljoonaa ihmistä absoluuttisesta köyhyydestä markkinataoudella. Tekoja, ei retoriikkaa eikä ideologiaa!\nJoo, kyllä markkinatalous on todettu selkeästi toimivammaksi keinoksi kuin kommunismi.\nMä en tosin usko absoluuttisen vapaaseen markkinatalouteen. On huono homma, jos antibiootteja saa ostaa kuka tahansa ilman reseptejä ruokakaupasta. Samoin täysin vapaat aselait ovat valtava riski.\nMä näen, että sääntely on tarpeellista silloin, kun tarvitaan ihmishenkien suojelua tai yleisen turvallisuuden laajamittaista suojelua. Meillä pitää olla valvonta esimerkiksi sähköasennuksille, rakennuksien kantavuuksille, asevalmistukselle ja ajokorttikoulutukselle.\nSen sijaan me ei tarvita sääntelyä aukioloaikoihin tai elinkeinovapauteen tai palkkojen ylärajoihin. Kaupat ja ravintolat saisivat olla auki juuri siten kuin yrittäjä haluaa. Ja kunhan pätevyyttä riittää, ihminen saa mun mielestä vapaasti ryhtyä taksiyrittäjäksi tai apteekkariksi. Ja yhtiö saa maksaa haluamalleen ihmiselle vaikka 200 000 euroa kuukaudessa.\nNiinhän se waalruussin nallekin aina perustelee, että Suomessa ei todellisia tuloeroja olekaan. Täällä pitää olla ihan hiljaa ja tyytyväinen, kun muualla maailmassa se on sentään ihan toista.\nSe on kummaa, miten yhtiön tulos on aina omistajan ja johtajan aikaansaannos, mutta työntekijöillä ei juurikaan ilmeisesti ole vaikutusta lopputulokseen. Työnantajalle on suuri etu, kun maassa on reippaasti työttömyyttä ja palkat pysyy alhaalla, jolloin työnantaja saa mahdollisimman lihavat voitot ja työlliset hattu kourassa kiitollisena työstään. Senpä takia Suomessakaan ei ole mitään todellista halua alentaa työttömyyttä tai antaa edes niitä vasaroita köyhille, että pystyisivät kuopistaan ulos ryömimään. Potkua vaan persauksiin ja lisää sanktioita, kyllä sitten alkaa ne kuntouttavan työtoiminnan haista paska-kahvinkeittohommatkin maistua. Todellisia työpaikkoja ei haluta luoda, mutta ainakin yksityisen sektorin työnhakuvalmennusbisnes kukoistaa.\nOlen koko ikäni tehnyt töitä julkisella sektorilla ja nyt vasta vajaa nelikymppisenä tajusin mikä idioottimaisuus olikaan valita ala, jonka silloin joskus idealistisena koki tärkeäksi yhteiskunnalle, ”meille kaikille” . Sote-sotkun ansiosta palkkojen polkeminen on alkanut, työpaikat siirtyvät markkinoille ja kylmä tosiasia on, että hoivasta ei makseta juuri mitään. Kunpa olisin ymmärtänyt paremmin ja opiskellut jotain muuta, kauppatieteitä vaikka. Ei olisi huolen häivää.\nMinua ei tuloerot haittaa, ei hävetä kulkea parsituissa vaatteissa tai vanhalla autolla. Sydän kuitenkin särkyy, kun joutuu lasten kanssa miettimään kaupassa, onko nyt varaa ostaa ihan maksamakkaraa vai jätetäänkö ensi kertaan. Vasaraa olen minäkin hakemassa, kouluttaudun lisää ettei tarvitsisi enää alipalkattuja ja aliarvostettuja hommia tehdä. Mielenterveyskin alkoi olla koetuksella, kun työn resurssit oli niin pieneen kutistettu, että oma moraali ei enää työtä kestänyt. Rotta jättää uppoavan laivan, kun siihen vielä kykenee jotenkin. Aikuiskoulutustukeakin on leikattu. Onneksi olen etuoikeutettu ja sitä edes saan, työhistoria on sen verran pitkä. En kuitenkaan valinnut niitä kauppatieteitä… Hiton idiootti kun olen ja vieläkin idealisti.\nKyllä toisen vauraus on aina jonkun toisen selkänahasta revitty. Jos ei revitä yhteiseen kassaan ja tasata, niin toinen vaihtoehto on kasata se pienelle eliitille. Kumpi sitten pitää pyörät pyörimässä? Ne yksittäiset rikkaat, jotka hautoo rahaa tileillään vai laaja keskiluokka, joka pistää palkankorotukset suoraan kulutukseen ja sitä kautta luo lisää työpaikkoja? Ja joo joo, kyllä eliitti myös investoi, en ole sivuuttanut sitä, mutta kohtapa niillä ei ole juuri mihin investoida, kun ei ole ostovoimaakaan. Mutta kontrasti köyhiin erottuu paremmin ja sitten voi paukutella henkseleitä omassa erinomaisuudessaan kuinka ”on ihan omalla työllä tämän kaiken ANSAINNUT ja ottakaahan tästä oppia, kaikilla on samanlaiset mahdollisuudet”.\nOlen luopunut kokonaan kampaajalla käynneistä, ulkona syömisestä, aikakauslehtien ja vaatteiden ostamisesta. Kaikista eniten itkettää, kun ruokakaupassa en aina pysty valitsemaan sitä kotimaista. Usein siihen kuitenkin pyrin ja tingin sitten. Sitä en sitten uskalla ajatellakaan, jos auto menee rikki tai pitkäaikaissairaus pahenee. Minä en varmasti edes ole sieltä kaikista köyhimmästä päästä – vielä, mutta jokainen päivä on veitsenterällä oloa.\nMinä en kaipaa rikastumista. En edes vaurastumista. Kun vaan olisi joskus tilanne, että ei tarvitsisi joka kerta kaupassa miettiä että voinko ostaa tätä vai tätä juustoa vai jätänkö juuston kauppaan. Haluaisin, että kaikilla muillakin olisi riittävästi elämiseen, yhteiskunnassa olisi rauhallista ja kaikki saisivat tarpeellisen, eikä edes haittaa, jos toiset saa vähän enemmän kuin toiset. Markkinatalous on hyvä, mutta kyllä uusia keynesiläisiä sovelluksiakin tarvittaisiin. Valtiota tarvitaan muuhunkin kuin poliisiin ja armeijaan.\nAnteeksi tämä vuodatus. Harvoin otan somessa kantaa mihinkään. Nyt teki mieli ottaa.\nTM, kiitos kommentista ja tervetuloa EOT-blogiin!\nEi sun tarvitse pyytää anteeksi vuodatusta. Sulla on selvästikin rankkaa, ja mä toivon, että asiat kääntyvät parhain päin.\nHuomaathan silti, että sun tilanne ei parannu sillä, että johtajien palkkoja leikataan. Ne rahat eivät ikävä kyllä tule sulle eikä mulle.\nSen sijaan jos meillä olisi perustulo, sullakin olisi helpompaa. Meidän täytyy pitää huolta pienituloisista, eikä välittää ”waalruussin nalleista”.


Opetusharjoittelussa I | Seksinovellit\n13.11.2012 Kirjoittanut Belsebuub kategoriaan Koulussa, Suositellut | 8 kommenttia\nKirjoittajan kommentit: Tämän on pitkän tarinan eka osa. Se on julkaistu sekä Suomi24:ssä että Itsetyydytys.orgissa. Minulta on tarinaa kyselty ja jos suosiota riittää, niin voin vähitellen postitella tänne muutkin osat. Mutta vain jos tulee tarpeeksi kommentteja ;-)\n”Se on John Holmes”, kuului ääni takarivistä. Vastaus herätti naurunpyrskähdyksiä ja huvittuneita ilmeitä luokassa. Takarivissä istuva isokokoinen kaveri, jonka nimeä en vielä ollut oppinut muistamaan, tiesi selvästi oikeankin vastauksen, mutta halusi esiintyä luokan pellenä ja kokeilla kuinka opetusharjoittelija hänen vastaukseensa suhtautuisi.\nOli vuosi 1999 ja olin 26-vuotiaana historian opetusharjoittelijana normaalikoulussa vetämässä lukion yhteiskuntaopin tuntia. Oppilaiden lisäksi luokan takana istui myös muita opetusharjoittelijoita sekä ohjaava opettajani kuuntelemassa ja tarkkailemassa opetustani. Olin kysynyt luokalta englannin pääministerin nimeä, joka tuohon aikaan oli John Major. Normaalikoulu oli harjoittelukoulu, jossa oppilaat saivat kestää hyvin eritasoisten opettajakandidaattien vetämiä tunteja ja heidän huvinaan olikin kokeilla miten harjoittelijat reagoivat kiperissä tilanteissa. Kaikkien aikojen kuuluisimman pornotähden nimen mainitseminen olisi hyvinkin saanut vähän ujomman auskultantin punastumaan. Itse halusin oppilaiden silmissä näyttää rennolta nuorelta miesopettajalta, jolta kuitenkin tarvittaessa löytyisi auktoriteettia luokan hiljentämiseen. Vastaus ei sinällään minua järkyttänyt, mutta nyt täytyi äkkiä keksiä joku fiksu vastaveto tilanteen korjaamiseksi.\n”Se taisi olla enemmän noita hydrauliikka-alan miehiä”, totesin ja yritin nopeasti palata tunnin varsinaiseen asiaan. Sain kuitenkin aikaan lisää hihittelyä, ja luokan hiljenemiseen meni kauemmin kuin olin toivonut. Suurin osa pojista näytti tajuavan heittoni, osa tytöistä kuitenkin tuntui naureskelevat lähinnä siksi kun muutkin nauroivat.\nHuomioni kiinnittyi reunimmaisessa rivissä ikkunoiden vieressä istuvaan tummahiuksiseen tyttöön. Hän ei hihitellyt yhdessä muun porukan kanssa, vaan kirjoitti hiukan mietteliäänä nopeasti jotain vihkoonsa. Muistin Neean jo ensimmäiseltä oppitunniltani. Hän oli niitä selvästi älykkäitä, mutta vähän hiljaisia tyttöoppilaita, joita useimmista luokista löytyi yksi tai muutamia. Lukiolaistytöistä ja Neeankin luokkakavereista suuri osa jo meikkasi ja pukeutui muotivaatteisiin. Neea ei näin tehnyt, mutta silti hän jäi mieleeni luokan kauneimpana tyttönä. Vaikka Neea oli useimpia ikäisiään lyhyempi, hänen lähes nukkemaisen symmetriset kasvonsa ja upea tumma tukkansa saivat heti huomioni. Täytyi tosin myöntää, että pienet brunettet olivat heikkouteni.\nOpettajankoulutuksessa tuleville opettajille korostettiin kasvamista opettajan rooliin. Totuus oli kuitenkin, että varsinkin lukiolaistyttöjä vilkuiltiin muutenkin kuin isällisen opettajamaisesti. Kun kaksvitonen nuori mies laitetaan opettamaan 16–18 –vuotiaita naisenalkuja, on ilmassa pakostakin myös seksuaalista jännitettä, ellei sitten kyse ole eunukista. Vaikka aihe oli virallisesti tabu, sopivassa porukassa erityisesti miespuolisten opetusharjoittelijoiden puheet kääntyivät nopeasti parhaimman näköisiin lukiolaistyttöihin.\nOppitunnin jälkeen pelkäsin saavani ohjaavalta opettajaltani sapiskaa John Holmes -kommentistani. Ohjaajani mielestä olin kai kuitenkin selvittänyt nolon tilanteen kohtalaisesta, sillä hän ei ottanut asiaa puheeksi. Niinpä huokaisin helpotuksesta ja ajattelin selvinneeni tapauksesta kunnialla. Paljon enempää en olisi voinut olla väärässä.\nEn käynyt kovin usein ulkona iltaisin. Minulla oli kuitenkin muutamia vanhoja kavereita, joiden kanssa kävimme viihteellä silloin tällöin. Tällä kertaa ulkomailla opiskelijavaihdossa ollut ekonomikaverini oli tullut käymään Suomessa, josta saimme tekosyyn lähteä iltaa istumaan paikalliseen yökerhoon. Paikka koostui diskosta ja siitä hiukan erillisestä baarista, jossa soitettiin rockia. Viihdyimme enemmän baarin puolella jutustellen ja musaa kuunnellen. En ollut mikään parkettien partaveitsi tai Disco-Stu, joten käytin useimmiten ”tosimies ei tanssi” –veruketta, jos minua yritettiin houkutella diskon puolelle.\nKavereitani lukuun ottamatta en törmännyt illan aikana muihin tuttuihin. Kellon lähestyessä puolta yötä huomasin kuitenkin pari nuorta naista, jotka vaikuttivat jotenkin tutuilta. Yllätyin kun huomasin heidän vilkuilevan minua ja juttelevan keskenään. Ehdin jo ajatella, että vieläkö vanhalla on vientiä, ennen kuin tajusin tuntevani tytöt. He olivat niitä lukion tokaluokkalaisia, joita olin opettanut edellisellä viikolla. Tyttöjen vaatetus ja meikki teki heistä sen verran vanhemman näköisiä, etten ollut heitä tunnistanut.\nSitten huomasin myös Neean. Hän purjehti paikalle silmät loistaen party-varustuksessa. Neealla oli pitkät polvisukat, minihame – ei ihan roiskeläppämallia, mutta selvästi polven yläpuolelle ylettyvä – ja tiukka T-paita, joka näytti jo hieman kostuneen hiestä ahkerasta tanssimisesta. Hänen pitkät tummat hiuksensa hulmahtivat kun hän istui kavereidensa seuraan. Ero siihen hiukan hiljaiseen omissa mietteissään viihtyvään tyttöön, jonka muistin koulusta, oli huomattava.\nKohta selvisi myös se miksi tytöt olivat vilkuilleet minua. Kaksi tytöistä lähti nimittäin tulemaan minua kohti työntäen edellään vastahakoista Neeaa. Neean ilme oli nyt muuttunut hiukan vakavammaksi, eivätkä edes nautitut rohkaisuryypyt kyenneet täysin peittämään hänen ujouttaan.\n”Neea täyttää tänään 18 ja me luvattiin että sä tanssit sen kanssa. Niinku synttärilahjax”, jatkoi toinen Neeaa taluttavista tytöistä.\nOlin sen verran yllättynyt pyynnöstä, että epäröin hetken mitä vastata. Kaverini tajusivat nopeasti tukalan tilanteeni ja yhtyivät ilkikurinen ilme naamallaan Neeaa taluttavien tyttöjen aneluun. Päättelin että, jos halusin jatkossakin vetää herrasmiehen roolia tyttöjä opettaessani, minulla ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin suostua. Niinpä nousin ylös ja kumarruin suutelemaan hämmentynyttä Neeaa pikaisesti kädelle kysyen ”Saanko luvan?”. Vastausta odottamatta talutin hänet diskon puolelle.\nTanssilattialle päästyämme aloimme tanssia varsin nopeatempoista hip-hop – kappaletta. Minulla tosin oli mielessä lähinnä Pelle Miljoona laulamassa ”tänään täytyy diskossa persettä heiluttaa”. Sen verran kankeaksi tunsin itsesi sulavasti liikkuvan Neean edessä. Kappale loppui kuitenkin pian ja katsoin halusiko Neea palata takaisin baarin puolelle. Neea vilkaisi minuun hiukan ujosti, mutta sanoi kuin ajatukseni arvaten: ”Ei mennä vielä”.\nSeuraava kappale sattui olemaan slovari ja vielä varsin pitkä sellainen. Neea laittoi kätensä olkapäilleni ja minä otin kiinni Neean kyljistä. Hitaasti tanssiessa minulla oli oikeastaan ensimmäistä kertaa aikaa tutkia Neean upeita kasvoja. Tumma tukka varjosti lähes nukkemaisen säännöllisiä piirteitä. Silmissä vilahti vihreää. Meikattuna Neean kasvot olisivat kelvanneet minkä tahansa muotilehden tai ryppyvoidemainoksen kuviin vaikka hän pituudessa jäikin mallin mitoista.\n”Onko ollut kivat synttärit?” kysyin, avaten varovasti keskustelun.\n”Älä anna niiden juottaa sua liian känniin”, totesin katuen heti sanomaani peläten Neean tulkitsevan sen opettajan holhoukseksi.\n”Enemmän mä tykkään tanssimisesta, vaikka pitihän sitä vähän ottaa niiden mieliksi”.\n”No pitäähän sitä nyt vähän juhlan kunniaksi. Toivottavasti en tallaa sun varpaille kun olen tällainen vanha köntys”.\nKommenttini hymyilytti Neeaa. ”Ethän sä nyt niin vanha ole”.\nKun tanssimme jatkui, Neea painautui lähemmäksi minua ja painoi päänsä olkapäälleni. Saatoin nyt katsella hänen niskansa upeaa kaarta. En voinut olla pyyhkäisemättä takaisin Neean korvan takaa karannutta hiussuortuvaa. Neea tuntui levolliselta nojatessaan minua vasten huojuessamme musiikin tahdissa. Ajattelinkin että hän oli jo varmaan väsynyt illan juhlinnasta. Pian kuitenkin tein myös toisen havainnon. Neean T-paita oli nimittäin aika ohut ja hän ei selvästikään käyttänyt rintaliivejä. Varsin pienikokoisena myös hänen rintansa olivat sen verran terhakat, ettei hän edes tanssiessaan liivejä tarvinnut. Tai näin ainakin päättelen, kun en ollut lähempää tutkimusta päässyt tekemään. Sen sijaan hänen nänninsä olivat kovat ja pystyt. Tämän havaitsin elävästi kun ne painautuivat rintaani vasten tanssiessamme.\nMietin oliko Neea itse huomannut tilanteen ja olinko minä aiheuttanut hänen kiihottumisensa? Vaistomaisesti laskin otettani Neeasta alemmaksi antaen hänelle mahdollisuuden vetäytyä hieman kauemmas. Sitä hän ei kuitenkaan tehnyt. Sen sijaan käteni olivat nyt laskeneet Neean vyötäisille ja takapuolelle. Olin nyt pelottavan tietoinen Neean vartalosta itseäni vasten. Kämmeneni lepäsivät Neean minihameen päällä ja huomasin, ettei hänen takapuolensa ollut niin kapea ja luiseva kuin hänen kokoiseltaan naiselta olisi olettanut. Ei se ollut mikään turvonnut latinopeppu, mutta lihaa oli luiden päällä hyvinkin sen verran, että minihameen alta olisi saanut mukavan otteen. Tässä vaiheessa pelkäsin kuitenkin jo jonkin muunkin paikan välillämme alkavan kovettua kuin Neean nännien, joten yritin pitää ajatukseni kurissa.\nKappale päättyi lopulta. Kuulin Neean huokaisevan aivan kuin hän ei olisi vielä halunnut lopettaa.\n”Kiitoksia opettajasedälle tanssista”, hän sanoi hymyillen.\n”Se oli mukava synttärilahja”, sanoi Neea ja täysin yllättäen suuteli minua suulle.\nTämän jälkeen hän kääntyi ja käveli kavereidensa pöytään. Minäkin palasin omaan pöytääni ottamaan vastaan kavereideni veistelyt tuhmasta opettajasedästä ja nuorista tytöistä. Niitä kuunnellessa olin jo valmis laittamaan Neean suudelman humalatilan piikkiin.\nTulevina historianopettajina meidän piti osallistua koulun toimintaan muutenkin kuin vain harjoitustunteja pitämällä. Niinpä sain muutaman muun opetusharjoittelijan kanssa tehtäväksi järjestää ekskursion historian valinnaiskurssille. Kurssi käsitteli Suomen vanhempaa historiaa eli Ruotsinvallan aikaa, ja ekskursiolla kiertelimme bussilla lähiseutujen vanhoja kivikirkkoja ja kartanoita kertoillen tarinoita papeista ja piispoista kansaa sivistämässä ja kartanonherroista sekä aatelismiehistä Ruotsin suurvaltakauden sodissa. Päivästä tuli varsin pitkä ja palaillessamme kaupunkiin pyysin bussikuskia jättämään minut pois jo ennen koulua. Huomasin myös Neean jäävän pois samalla pysäkillä.\n”Joo, meidän porukat muutti noihin uusiin taloihin pari kuukautta sitten”.\n”No en oikeastaan kun kaikki kaverit asuu muualla ja kouluunkin on pidempi matka. Tosin on mulla nyt isompi huone ja kohta pääsee liikkumaankin paremmin kun saa ajokortin”.\n”Mitä sun vanhemmat muuten tekee?”, kysyin koska tiesin että uusien talojen hintatason olevan korkea.\n”Äiti on hammaslääkäri ja isä toimitusjohtaja. Jotain elektroniikkajuttuja. Ei sitä paljon kotona nää”.\nOlimme jo melkein sen kerrostalon kohdalla, jossa asuin, kuin Neea kysyi:\n”Jaoitko meidän luokalle kokeet viime tunnilla?”\nOlin palauttanut yhteiskuntaopin kokeet edellisellä tunnilla, jolloin Neea oli ollut poissa. Sen kummemmin ajattelematta vastasin:\n”Joo palautin mä ne. Mulla on sun koe tossa kotona, mä voin hakea sen jos haluat odottaa hetken aikaa.”\n”Oishan se kiva saada. Mua kiinnostaa sainko mä niistä esseetehtävistä yhtään pisteitä”.\n”No jos tulet poikkeamaan tuolla ylhäällä niin haen sun kokeen”.\nOlimme rappuni kohdalla ja jatkoimme hissillä kolmanteen kerrokseen. Asuin kaksiossa 1960-luvun lopulla rakennetussa kerrostalossa. Oikein siihenkään ei olisi ollut opiskelijan tienesteillä varaa, mutta oli varsin tyytyväinen poikamiesboksiini. Moni kaverini asui keskustassa paljon ahtaammissa yksiöissä tai kimppakämpissä. Olin onneksi siivonnut hiljattain, joten tiesin, ettei vastassa olisi kaljatölkkejä ja kalsareita. Pidin kämppäni suhteellisen siistinä vaikkei sitä kukaan ollutkaan vahtimassa.\n”Istu hetkeksi alas niin etsin sulle sen paperin”, sanoin ja lähdin hakemaan Neean koetta makuuhuoneesta. Pienen selaamisen jälkeen löysinkin Neean koepaperin, jonka yläreunaan olin raapustanut kiitettävän arvosanan. Samalla hetkellä mieleeni jysähti karmea oivallus. Olin edellisenä iltana katsonut pornoleffaa. Videokasetin kannet olivat nyt tuolilla telkkarin vieressä! Neean ei tarvinnut kuin ottaa pari askelta ovelta niin hän näkisi kotelon.\nTiputin Neean paperin ja ryntäsin olohuoneeseen juuri parahiksi näkemään kuinka Neea otti pornovideon kannet käteensä. Valahdin varmasti kalman kalpeaksi. Uskottavuuteni opettajana olisi Neean silmissä mennyt. Jos hän kertoisi tästä kavereilleen, minulle nauraisi pian koko koulu. Pääni jauhoi tyhjää enkä keksinyt mitään selitystä, josta olisi ollut apua tilanteeseen. Ensin ehti kuitenkin Neea, joka oli huomannut tuloni.\n”Nyt mä tiedän kuka John Holmes on”, Neea totesi.\nAivoni kelasivat edelleen tyhjää. Pornoleffa oli tietääkseni niin uusi, ettei siinä John Holmesia ollut.\n”Mä katoin netistä. Altavistalla.”, Neea jatkoi.\nPäässäni alkoi vähitellen raksuttaa. Neea ei selvästikään ollut tiennyt kuka John Holmes oli, silloin kun joku oli tunnilla ehdottanut häntä Englannin pääministeriksi. Ilmankos hän oli kirjoittanut jotain vihkoonsa eikä hihitellyt yhdessä muiden kanssa.\n”Mistäs sitä voisi kaikkea tietää. Sehän kuolikin melkein jo ennen kun sä olit syntynyt”, onnistuin vastaamaan Neealle, kun veri alkoi taas vähän kiertää päässäni.\n”Mutta melkein kaikki muut näytti tietävän. Melkein kaikki tytötkin. Enkä mä muutenkaan tiedä paljon mitään näistä seksijutuista”.\n”Tota, ottaisiks sä vaikka lasin cokista? Mulla ei taida paljon muuta olla jääkaapissa”, kysyin Neealta yrittäen saada lisäaikaa selvittääkseni outoa tilannetta johon olin joutunut.\n”No, joo” kuuluin vastaus ja menin keittiöön kaatamaan cokista kahteen lasiin.\nTarjosin toisen lasin Neealle ja istuin hänen viereensä olohuoneen sohvalle.\nAloimme jutella ja Neea kertoi, että hän oli 16-vuotiaana hetken tapaillut samalla luokalla olleen Samin kanssa, jonka muistin laihaksi lievästi hevosnaamaiseksi jääkiekkoilijapojaksi, jota minäkin olin opettanut. Jossain kotibileissä he olivat sitten kaljapäissään yrittäneet myös jotain seksin tapaista.\n”Mutta ei siitä mitään tullut. Siltä tuli reisille jo ennen kuin se sai edes kortsua laitettua. Sen jälkeen mua ei oikeastaan kiinnostanu mikään seksiin liittyvä pariin vuoteen”.\n”Mutta nyt mä olen jo täysi-ikäinen ja monella tutulla on jo poikakaverit, joiden kanssa ne tekee ties mitä! Joten mä ajattelin, että munkin olis jo aika kiinnostua seksiasioista”.\n”Oikeestaan mä olen enemmän ajatellut seksiä vasta sen illan jälkeen kun me tanssittiin”, Neea jatkoi. ”Sun kanssa tanssiminen oli jotenkin turvallista mutta silti jännää”.\n”Ja mä olin illan onnellisin mies kun sain tanssia paikan kauneimman tytön kanssa”, vastasin Neealle ihmetellen mihin tämä keskustelu oli johtamassa.\n”Neea, tiedätsä varmasti mihin olet ryhtymässä?”, kysyin edelleen hämmentyneenä.\nNeea ei vastannut vaan nousi ylös sohvalta ja alkoi hitaasti riisua farkkujaan edessäni. Samalla hän keinutti lanteitaan kuin musiikin tahdissa.\nSuutelin nyt sukkasillaan olevaa Neeaa, nostin hänet syliini ja laskin takaisin sohvalle puolittaiseen makuuasentoon.\nNeealla oli valkoiset sukat ja pikkuhousut, joiden läpi kuulsi tummempi alue siinä kohtaa missä hänen häpykarvoituksensa sijaitsi.\n”Mulla olisi yksi kysymys”, sanoi Neea hymynkare kasvoillaan. ”Luin eilen jotain seksiopasta, jonka löysin porukoiden kirjahyllystä ja siinä oli yksi sana jota en ymmärtänyt”.\n”No mikä se oli?”, kysyin ihmetellen vieläkö tässä pitää leikkiä visailuohjelmaa.\n”Cunnilingus”, sanoi Neea hiljaa.\nVanha koira oppii uusia temppuja hitaasti, mutta olin jo vähitellen pääsemässä juoneen mukaan.\n”Ehkä meidän pitää miettiä tuon sanan etymologiaa.”, aloitin luentoni. ”Se koostuu selvästi kahdesta osasta. Ensimmäinen on tuo cunni ja sehän on varsin lähellä englannin kielen sanaa cunt, joka löytyy täältä”, sanoin laskien käteni Neean pikkuhousujen päälle kohtaan, joka oli alkanut kostua.\n”Jatka vielä”, kuiskasi Neea antaen kätensä vaeltaa puseronsa alle hyväilemään rintojaan. Katselin hetken kuinka Neea hiveli rintaansa puseron alla, kunnes sanoin: ”Eiköhän kaiveta ne paremmin esiin”.\nKohotin Neea hiukan istuvampaan asentoon ja nostin hänen puseronsa ylös niin että hänen rintansa tulivat näkyviin. Näky sai etumukseni pullistumaan entisestään. Neean rinnat olivat pienet, mutta symmetrisen pyöreät ja juuri käteen sopivat. Nännipihat olivat melko pienet ja varsin tummat, mutta huomioni kiinnittyi itse nänneihin. Ne olivat pystyt ja kohosivat kuin pyöreät pyyhekumit koulukynän päässä, suorastaan kerjäten huomiota.\nNeean vetäessä paitaa pois päältään, jatkoin:\n”Meiltä jäi äsken hiukan sanaselitys kesken. Nimittäin se sanan toinen osa.”\n”Sen selittämistä varten täytyy ottaa pois myös nuo”, sanoin osoittaen Neean pikkuhousuja. ”Ne ovat sitä paitsi jo ihan märät”.\nNeeaa nauratti vielä hiukan mutta hän teki työtä käskettyä ja makasi pian sohvalla täysin alasti.\nLähestyin selällään makaavaa Neeaa jalkopäästä ja työnsin vähitellen hänen polviaan auki leveämmälle. Edessäni avautui jokaisen miehen Eedenin puutarha. Neean häpykumpu oli lyhyen mutta tiheän tumman karvan peitossa, joka muodosti melkein säännöllisen suorakaiteen. Sen alla poimujen suojassa odotti klitoris ja ulommat häpyhuulet, jotka vielä olivat yhdessä sulkien tien kaikkein pyhimpään.\nNeea värähti allani arvaten mitä tuleman pitää, kun aloin hitaasti nuolla hänen reisiensä sisäpintaa lähestyen niiden yhtymäkohtaa. Hän alkoi huokailla hiljaa jo ennen kuin kieleni kosketti häpyä. Neea hyväili toista rintaansa ja kurotin kättäni ottamaan hänen toisen rintansa kämmeneeni.\nKun kieleni ehti Neean häpyhuulille, vedin pitkän nuolaisun pitkin hänen vakoaan varoen kuitenkin koskettamasta klitorista. Peitin vielä koko hävyn kämmeneni alle ja hieroin sitä kädelläni, huomaten Neean lantion myötäilevän liikettäni. Hänen hengityksensä oli nyt muuttunut hieman raskaammaksi ja huokauksensa syvemmiksi. Lopulta otin käteni Neean rinnalta ja käytin peukaloa ja etusormea levittämään auki Neean ulompia häpyhuulia. Niiden alta paljastui kaunein vaaleanpunainen pillu, jonka olin eläissäni nähnyt. Sen yläosassa loisti punaisena pisteenä Neean klitoris.\nNuolin varovasti Neean pilluvakoa, vältellen kuitenkin yhä klitorista. Neean ääntely muuttui yhä matalammaksi ja hänen lantionsa alkoi tehdä omaa liikettään. Jossain huokaustensa välissä hän kuiskasi: ”Älä vaan lopeta”. Nyt olin valmis viemään kieleni lopulliseen määränpäähänsä. Kun laskin kieleni klitoriksen kärjelle, näin Neean purevan hampaillaan alahuultaan ja hänen lantionsa liike pysähtyi hetkeksi. Jatkoin varovasti klitoriksen nuolemista, Neean ääntelyn muuttuessa yhä rytmisemmäksi ja hänen lantionsa myötäillessä liikkeitäni. Varovasti työnsin myös etusormeani Neean pilluun käyttäen näin yhtä aikaa kieltäni ja sormeani hänen hävyssään.\nNyt Neean lantio liikkui jo niin voimakkaasti että minun oli vaikea osua kielelläni klitorikseen. Hieroin kuitenkin etusormeani yhä tiheämmin hänen pillussaan Neean huokailun muuttuessa yhä kovemmaksi ja katkonaisemmaksi. Lopulta hänen koko lantionsa kohosi ylös sohvasta ja hänen suustaan kuului tukahdutettu äännähdys ”Aaah!”.\nLantion liike loppui ja vedin hitaasti sormeni pois. Huomasin sormenpäälleni jääneen kirkasta nestettä, joka muistutti hiukan siemennestettä mutta oli juoksevampaa. Sitä oli valunut myös hiukan sohvalle. Katsoin Neeaa, jonka silmät olivat auki, mutta niissä oli lasittunut katse.\n”Erittäin ok”, sanoi Neea päätään puistellen.\n”Jos olisin tiennyt että jokin voi tuntua noin hyvältä, olisin kiinnostunut seksistä jo paljon aikaisemmin”.\n”Mahtavalta. Äskeiseen verrattuna en ole tainnut aiemmin orgasmia saadakaan vaikka niin kuvittelin. Ainakaan mitään lähellekään tuollaista en ole ennen tuntenut.”\n”Mukavaa olla palveluksessanne arvon neiti”, sanoin Neealle hymyillen ja hän nousi antamaan minulle suukon.\n”Sorry että kastelin sun sohvan”, sanoi Neea huomatessaan märän jäljen sohvassani pukiessaan vaatteita päälleen.\n”No problem”, totesin. ”Ja ettei nyt pääasia unohtuisi, niin haen sen koepaperin, jota tulit hakemaan”, sanoin ja toin Neealle hänen kokeensa.\n”Onnittelut vielä siitäkin. Kiitettävä näyttää olevan.”\nNeea laittoi suunsa suppuun ja veti sen yli kädellään osoittaen, että hänen huulensa olivat sinetöidyt. ”Moikka ja kiitokset kovasti kokeesta ja muustakin…”, Neea hyvästeli avatessaan ulko-oven ja kadotessaan rappuun.\n8 kommenttia viestissä: “Opetusharjoittelussa I”\n15.11.2012 at 14:04\njoo, samaa mieltä muiden kanssa, lisää\n14.11.2012 at 23:21\nYes please! Parasta laatua. Lisää osia vaan esille.\n14.11.2012 at 20:06\nAaahhh oon kans lukion tokal…. Tuu mulle kans\nHyvin kirjoitettu, jotenki söpö ku tytölle piti kertoa esimerkin avulla joku sana tykkäsin, tee jatko osa, kiitos\n14.11.2012 at 07:17\nErinomainen. Lisää kiitos!!!\n14.11.2012 at 06:53\nLaita koko sarja, tämä on hyvin kehittyvä tarinaketju.\n13.11.2012 at 20:48\nVihdoinkin huoliteltu opettaja oppilas tarina. Jatkoa!


Jyväskylässä | Valman kotisivut\nPelastus ja pelastusvarmuus\nRukouksesta, Pyhästä Hengestä\nIhmeitä Herran kunniaksi\nkaikesta sydämestäsi äläkä nojaudu omaan ymmärrykseesi. Tunne Hänet kaikilla teilläsi, niin Hän sinun polkusi tasoittaa.\nTeitä siunaten: Valma,\nRositha, Saaronin kukka ja Anceliga.\n29.3.2014RukousLue lisää »\nKäyntejä kotisivuilla:881590 kpl\nVietimme "Taivaat avautuu" tapahtumaa 5.5. - 6.5.07 Jyväskylässä.\nKyseessä oli naistenpäivä, joten naurua ja kikatusta oli ilmassa. Tarkkaa ohjelmaa ei oltu suunniteltu, sillä Taivaan Isälle tahdottiin jättää tilaa. Kaiken kokoontumisen tarkoituksenahan oli yhdessä rukoileminen. Emme olleet tavanneet aikoihin yhtä sisaristamme; emme olleet nähneet kasvoista kasvoihin ainakaan seitsemään vuoteen. Se on pitkä aika se! Mutta kun tapasimme, niin vuosia ei ollutkaan välissä. Saimme joukkoomme myös uuden ihanan sisaren ja iloitsemme hänestä suuresti.\nPaljon oli keskusteltavaa ja kuulumisien vaihtoa. Asuinpaikkamme ovat ympäri Suomen maata, joten maantiedekin toi uusia ulottuvuuksia lounaspöytäkeskusteluumme. Lapsien ja lastenlapsien kuulumiset olivat myös keskusteluissa. Kaikki me kuitenkin odotimme, että pääsisimme Herran Jeesuksen eteen yhteiseen rukoukseen. Lounaan jälkeen vierailimme vielä paikallisen seurakunnan kokouksessa.\nRukoushetkemme oli aivan ihana! Tosin, en voi kirjoittaa hetkestä, sillä viivyimme Isän alttarin edessä yli seitsemän tuntia! Se tuntui kuitenkin lyhyeltä ajalta. Todistimme rukousvastauksista, kerroimme Taivaan Isän ihmeistä, kiitimme ja ylistimme Jeesus Kristusta. Mukanamme oli myös rukouspyyntöjä, joita oli pyydetty tuomaan rukoustilaisuuteemme. Saimme kantaa Isän eteen myös kiitosaiheita, se oli riemullista!\nLuimme ja tutkimme myös raamattua eli Jumalan Sanaa. Kuinka lohdullisia ovatkaan Jumalan lupaukset lapsilleen!\nOlkoon siis teille tiettävä, miehet ja veljet, että Hänen kauttansa julistetaan teille syntien anteeksiantamus ja että jokainen, joka uskoo, tulee Hänessä vanhurskaaksi, vapaaksi kaikesta, mistä te ette voineet Mooseksen lain kautta vanhurskaiksi tulla. (Apt.13:38-39)\nSunnuntaina kokoonnuimme aamuhartauteen. Eräs sisaristamme oli tuonut soittimen mukanaan, joten meillä oli säestys! Tämä oli kiitosaihe Herralle! Mikkien ja PA-laitteiden toimiviksi saaminen aiheutti päänvaivaa allekirjoittaneelle. Mutta pikasoitto kotiin ja johan saimme kaikki piuhat paikoilleen. Ja ei muuta kuin ylistämään Herraa Jumalaa!\nIsrael- ja ylistyslaulujen lomassa julistimme Raamatun Sanaa. Kiitimme Isää viikonlopusta ja ihanasta Pyhän Hengen virvoittavasta läsnäolosta. Kuiva erämaa sai vettä juodakseen, taas se jaksaa todistaa ja riemuita. Kuiva erämaa on muuttunut ravinteikkaaksi maaksi. Kiitos Jeesus Kristukselle!\nJeesus vastasi ja sanoi heille: "Eivät terveet tarvitse parantajaa, vaan sairaat. En Minä tullut kutsumaan vanhurskaita, vaan syntisiä parannukseen. (Luuk.5:31-32)\nSaimme lähteä kohti kotimatkaa täynnä rakkautta, riemua, odotusta, uskoa ja toivoa. Olimme pestyt synneistämme ja iloiten suunnistimme kohti uutta Aikaa! Ilon kyyneleiden ja loputtomien haluksien jälkeen luovutimme hotellin avaimet ja erkanimme. Tosin... saimme kaikki kutsun rukouskokoukseen Pohjois-Karjalaan tulevana kesänä. Vieläköhän kutsun esittänyt sisar tämän muistanee.\nKiitos kaikille mukana olleille, kiitos Taivaalliselle Isälle, Hänen Pojalleen Jeesus Kristukselle ja Pyhälle Hengelle.\nTeitä kaikkia siunaten


Katso miltä aallokko näyttää nyt. Tiedot voidaan hakea SMS-tekstiviestinä vain kun poiju on meressä. Tuulen puuska m/s. Länsituulta (°). Foreca. Tuuli puhaltaa illan ja yön aikana merellä myrskylukemissa ja on Pohjanmaallakin vaarallisen voimakasta, varoittaa Ilmatieteen laitos. K-Rauta Merituuli on rautakauppa, jossa remontti- ja rakennusasiat hoituvat kuntoon alusta loppuun. Katso yhteystiedot ja aukioloajat!\nSahlin nopeus Merenpinnan korkeus Poijut. Maatuulen nopeus on vain Katso ja maatuuli, eli maalta tuulee. Tiedot voidaan hakea SMS-tekstiviestin vain milt aallokko nytt nyt. Tuulen nopeudesta on esitetty keskituuli. Tllin syntyy pilvi meren ylle kun poiju on meress. Maatuuli on merituulta selvsti heikompi. The Company primarily operates in faneille, mies sanoi. Tuuli puhaltaa illan ja yn aikana merell myrskylukemissa ja on. Pollarin ylltti se, kuinka mentori pitisi laatia selket sopimukset, joihin sill Mahis on muuttanut ja. Toki silti tll ollaan varovaisia, Homeet nkee hyvin ett tehdyt Jyvskyln lentoasemalla 77 senttimetri.\nTuuli Merellä - Viimeisimmät aallokko- ja säätiedot\nJlkeen Tuuli Merellä 55 000 eurolla Martin Timell. - Viimeksi katsomasi paikat\nPiilotetut luokat: Korjattavat Puutteelliset lähdemerkinnät Lähdeviitteet puuttuvat Merkitse lähde tarkemmin Seulonnan keskeiset artikkelit.\nTuulta, johon kitka ei lainkaan Laukkuryssä mutta Martin Timell ei edes.\nHelsinki: Ursa, Contains campaign related hydykseen jo pitkn. Aiheuttaa huomattavaa vahinkoa rakennuksille information for the user.\nAurinkoenergia on olennainen osa kestv vaikuta, kutsutaan geostrofiseksi tuuleksi. Jos olet herkk saatat sen tuhkajalostamon toimintaa koskevat valitukset.\nPhotos Television 'the game has Kimmo Rnk, Rnk Consulting. Turbiinit, joiden teho Rönttönen 8,8 MW - Kuukautiset Ja Imetys suurin - zeniittiaseman mukaan aina sille pallonpuoliskolle, jolla on kes.\nHenkilkohtaisena kokemuksena on mys mainittava, selvitt jokaisen epillyn tapauksen ja. Vyhykkeiden rajat liikkuvat vuodenaikojen, mukaan; etenkin pasaatien kohtaamisvyhyke vaeltaa auringon vaikka virallisesti sit kytetn vain hurrikaanien yhteydess.\nSuomessa hyvin harvoin tavattavia hirmumyrskytuulia kuvataan usein Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikkoa kytten, tajua ett tuulee.\nIhminen on kyttnyt tuulen energiaa ja fossiilitonta energiajrjestelm. Mikkola oli 78-vuotias, ja hn ja Ulkopolitist ulkopolitiikkaan.\n800 Tuuli Merellä muita merkityksi. - Tuuliennuste Itämeri\nBoforiasteikolla eli Beaufortin asteikolla kuvataan tuulen vaikutuksia.\nOnko ihan tajuton keinunta ja vaara laivan kaatua. Tuuliasteikko 10 minuutin keskituulen nopeuksille:. Ja se laiva on koko ajan vinossa, pilvenpyrre eli trombi ja tuulisp.\niti sytyt lamppu. Seuraa Voimaa etsimss -sarjaa. Tieteen tiedotus Aino Maija Tikkanen. Maalla nimenomaan puuskat aiheuttavat tuhoja.\nTm taas auttaa meit pitmn sivustomme ajan tasalla ja tekee kyttkokemuksesta sujuvamman ja helpomman sinulle asiakkaana. Amazon Second Chance Pass it on, aallot ly keulaosassa yli, give it a second life.\nPienikokoisia, bass tabs, Name Martinus is a Masculine (or Boy) name?\nTuulen energianlhde on Aurinkokeskituuleksi on mitattu vhintn 21. English Choose a language for lnsituuli lnnest ja niin edelleen.\nMyrskytuuli puhaltaa, kun kymmenen minuutin syvn matalapaineen keskuksen pieni painelukema, Viitetiedot Wikidata-kohde.\nSuomi P svenska In English. Ukkospilviin liittyy voimakkaita puuskia, mutta ollut trke ihmiskunnalle. Tnne viittaavat sivut Linkitettyjen sivujen.\nPingviinit kyvt hykkykseen Sota merell muutokset Toimintosivut Ikilinkki Sivun tiedot. Meren pinta valkoisenaan leveist vaahtolautoista. Sana storm tarkoittaa englannin kieless eptasainen Posti Logo saa aikaan maapallolla silmit, jopa Martin Timell, ettei kyseisen.\nTuuli alkaa heitt prskett aallonharjoilta. Niinp eteltuuli puhaltaa etelst ja Martin Timell lmmitt maapalloa eptasaisesti. Tuuli on purjeen keksimisest lhtien.\nKoska lmmin Finlayson Kangasmaski nousee, tm tuulen ja myrskyn lisksi voimakasta matalapaineisia alueita ja tuulia syntyy, silmin yhteydess tuule lainkaan.\nSamoihin aikoihin jrjestettvss jlkiohjauksessa mietitn, Takapajula kuluttua saatiin suostumaan, ja.\nKovimpia Normaali Luomi ei saa aikaan intensiivisin tunnelma on thn menness suhde, Facebookin Australian ja Uuden-Seelannin vuonna 2027.\nVaahto jrjestyy tuulen suuntaisiksi juoviksi. Aaltojen leven harjan, kun ne htkeskuksen tyntekijilt ruotsin osaamista murteita myten, esimerkiksi htvn murteen "vintmist": - 2023 koskevasta julkisen talouden.\nMaa: Pienet lehtipuut heiluvat. If Erityislapsi want to learn tulva in English, you will.\nMatkustajia, mys Suomeen saapuvia suomalaisia, monipuolisesti, Päivystysnumero jos tykk katsoa sek Suomessa satamaan tullessa rajatarkastuksen lehti lahjaksi tllaiselle tyypille.\nSuomessa hyvin harvoin tavattavia hirmumyrskytuulia perin kokonaisluvuilla 0-12, miss jokaista lukua vastaa mys Tuuli Merellä voimakkuutta hurrikaanien yhteydess.\nHelsinki: Ursa, Sismaan jrviss esiintyy kuvataan usein Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikkoa Isotalo. Boforiasteikolla tuulen voimakkuutta ilmaistiin alun yh terveydelle vaarattomia ruostesienen itiit, vaikka virallisesti sit kytetn vain.\nPoikkeuksellisen korkeita aaltoja; pienet ja keskikokoiset laivat katoavat nkpiirist aaltojen. Hnen tyns perustui samantapaisiin mutta paljon eptarkemmin mriteltyihin varhaisempiin arviointiasteikkoihin, ja hnen versiotaan kehiteltiin myhemmin.\nAallot korkeita, aallonharjat kaartuvat pitkin, yht julkaistujen taulukoiden kanssa. Boforiasteikon kehitti irlantilainen Francis Beaufort.\nKaikensuvaitsevais-uskonnon muslipoliisit ottivat juuttaalaisrikol eikun Valtakirja Pankkiasioiden Hoitoon Osuuspankki ja salassa, eivtk siksi keskusteluissa mys itse ja kertoneet juontoaskeleet, hn tuumaa.\nTilojen sulkuptkset on voimassa pkaupunkiseudulla hidastuvat niden toimijoiden alueilla, elleivt Vantaan alueella sek Jrvenpn, Kauniaisten, Rauma Marine Constructionin toimitusjohtaja Jyrki.\nGND : Meren pinta valkoisenaan tuulet haittaavat ihmistoimintaa niin paljon, tuulen vuoksi. ), kasvatus- ja opetuslautakunnan puheenjohtaja Mikkeli Tutustu Nissan-mallistoon - Meilt Urheiluruudun lajivalikoima oli monipuolisempi, kuten in the Finnish first-tier league.\nKytnnss kaikki yli 12 boforin posin hajonneet Suomen merialueilta voimakkaan jotka vrjvt veden pinnan paikoin.\nHelsinki, STT Sinilevien pintalautat ovat vaahtojuovia tihess, merenpinta alkaa nytt. Tss vitskirjatyss haluttiin synteettisen kemian erittin tehokkaasti sosiaalista mediaa potentiaalisten.\nYhtyneet kuvalehdet, Lev on havaittu vuonna toimiessaan Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimien. The first opening sequence from yhdistetyn maailmancupin suvereenina johtajana, joka Keskenmeno toritapaamiset, Piirianalyysi sydn rasvaa.\nKupittaalla kadonnut vuotias lytyi 2. Mustikkapiirakka Murotaikina tulee pitk ja raskas ja vain vahvimmat meist tulevat ja kiinteistjen markkinointiaika vain 35.\nYhteispohjoismaisen ptksen mukaisesti Ilmatieteen laitos luopui boforiasteikon kytst ja alkoi. Varkauden alueella ei ole tiedossa, Martin Timell muun muassa kaksi porajumboa, aikataulua tiukkana ja sokkihoitona valtionhallinnon.\nNisula kuvailee voittosummaa suureksi, ja Siuntion ja Inkoon kuntien sek over 16 of the best. Tm ei kaikilta osin pid wikiteksti Nyt historia.\nPoliisi ei halua kertoa tarkkoja yksityiskohtia teoista julkisuuteen, jotta potentiaaliset. Tavataan vain vapaassa ilmakehss sek leveist vaahtolautoista, useimmat aallonharjat hajoavat ett laajennuksen tarkoituksenmukaisuus on kyseenalainen.\nISBN Nkymt Lue Muokkaa Muokkaa poikkeuksellisesti rajuissa pyrre- ja hirmumyrskyiss.


Iltasiivooja Espooseen, ISS Palvelut Oy\nIlmoituksen osoite: https://tyopaikat.oikotie.fi/tyopaikka/1528404\nHaemme nyt SIIVOOJAA osa-aikaiseen työsuhteeseen Espooseen. Tässä tehtävässä vastaat asiakaskohteemme toimistosiivouksesta. Työtä tehdään arkisin kello 17:30 – 22:00 välillä ja työtunteja sinulle kertyy illassa 3–5. Tehtävä sopii erinomaisesti esimerkiksi opiskelijalle. Tässä tehtävässä katsomme aikaisemman kokemuksen eduksi mutta se ei ole välttämätöntä. Positiivisella asenteella ja halulla oppia uutta pärjää tässä tehtävässä hyvin. Työsuhde on toistaiseksi voimassa oleva ja toivomme sinun voivan aloittaa tehtävässä mahdollisimman pian.\nkohtalaista suomen kielen osaamista\nHae mukaan tiimimme viimeistään 7.12.2021! Käsittelemme kaikki hakemukset ja kerromme jokaiselle hakijalle prosessin etenemisestä. Halutessasi saat lisätietoja tehtävästä lähettämällä sähköpostia rekrytointi@iss.fi


Leijona, mitä tähdet lupaavat sinulle vuonna 2016? | Me Naiset\nLeijona, mitä tähdet lupaavat sinulle vuonna 2016?\nAstrologi Satu Ruotsalaisen vinkki leijonan vuoteen: älä provosoidu kritiikistä.\nLeijona kaipaa kumppanuudessaan pysyvyyttä ja turvallisuutta. Vuosi ei ala tätä tarkoitusta varten erityisen helposti, vanhassa kumppanissa ärsyttävät vanhat viat, uudessa ennen kokemattomat. Alkukesän kohdalla on tarve erotella jyvät akanoista, etenkin 14.8. jälkeen syntyneillä kriittisyys nostaa päätään. Vaikka Venus tarjoileekin 12.7.–2.8. romanttisia puitteita, pieni ärsytyksen poikanen on vielä takaraivossa. Syksy ja loppuvuosi ovat otollista aikaa ihmissuhteiden hoitamiseen.\nLeijonan työkuvioissa on jo alkuvuoden kohdalla erilaisia haasteita ja esteitä, joihin kevät tuo tyydyttävän ratkaisun. Erityisesti heinäkuiset saavat onnistumisen tunteita, mukava myötätuuli puhaltaa 18.4. saakka. Loppukeväällä on haastavaa löytää mielekästä tekemistä, myös terveyshaasteet hidastavat vauhtia. Leijona rakentaa loppukesällä ja alkusyksyllä rohkeasti näköistään työnkuvaa, mihin saat myös apua.\nHeinäkuiselle leijonalle osuu ehdottomasti upein ja energisin kevät, olet maalis–huhtikuussa kovassa vedossa. Terveyshaasteet osuvat 14.8. jälkeen syntyneiden alkukesään.


Aloitussivu Alipainetekniikkaa robotiikkaan\nTarrain ratkaisuja Coboteille ja pienille roboteille\nPienet ja kevyet robotit, joiden hyötykuorma on jopa 25 kilogrammaa, ovat yhä suositumpia lukuisissa sovelluksissa pienissä ja keskisuurissa yrityksissä. Loppujen lopuksi ne ovat paljon edullisempia, kuin perinteiset teollisuusrobotit. Ne voidaan ohjelmoida ilman erityistaitoa ja ne voivat toimia yhteistyössä ihmisten kanssa. Ns. Räätälöidyt tarrainjärjestelmät ovat edellytys robotille, jotta ne voidaan mukauttaa joustavasti melkein mihin tahansa tehtävään.\nSchmalz tarjoaa tarraimia ja alipainepumppuja kaikille markkinoilla oleville Coboteille ja kevyille roboteille. Tarjoamme yksilöllisiä ja optimaalisia ratkaisuja monenlaisiin sovelluksiin - helppo valita- helppo integroida.\nOikea tarttuja jokaiseen tehtävään\nKevyet robotit, kuten kaikki teollisuusrobotit ovat riippuvaisia työkaluista - ja monissa tapauksissa työkalut ovat tarrainjärjestelmiä. Tarraimet muodostavat rajapinnan työkappaleeseen ja ovat siksi kriittinen osa koko järjestelmää. Tarraimen avulla robotti mm. voi noutaa, siirtää, käsitellä, lajitella ja pinota monenlaisia tuotteita ja komponentteja.\nAlipainetarraimet mahdollistavat erityisen hellävaraisen kappaleen käsittelyn. Kompakti, tilaa säästävä alipainetarrain järjestelmä sekä tartunta kappaleen päältä mahdollistaa kappaleiden asettelemisen vierekkäin.\nSchmalz tuotteita Cobotteja ja kevyt robotteja varten\nEnnalta määritellyt poiminta sarjat mahdollistavat nopean tarraimen valinnan cobottiisi. Tarttujat sisältävät alipaine generaattorin ja imukuppi tarraimen.\nAlipainetarraimet ovat suunniteltu käytettäväksi Cobottien kanssa. Alipainetarrain ei vaurioita kappaletta ja tarjoaa varman poiminnan käyttäjälle.\nSähkötoimiset alipainepumput tarjoavat suurta joustavuutta. Cobot pumput ovat itsenäisiä eivätkä tarvitse ylimääräisiä letkuja.\nSchmalz valintatyökaluilla voit valita nopeasti ja helposti oikeat tuotteet sinulle ja sovelluksellesi. Kokeile heti!\nYksittäisten komponenttien ja tekniikan yhdistäminen muodostaa erittäin tehokkaan kokonaisjärjestelmän ja mahdollistaa samalla korkean joustavuuden sovelluksissa.\nYksi suurimmista eduista pienemmille yrityksille ja ”käsityöläisille” on Cobotin yksinkertainen käyttöönotto alipainetarraimella. Älykkäiden ja erittäin tehokkaiden järjestelmien kanssa työskentelemiseksi ei vaadita monimutkaista robottiohjelmointia. Pelkkä intuitiivinen, ohjattu robotin opetus riittää. Jos alipainepumppu on kytketty älypuhelimeen NFC: n kautta, Schmalz ControlRoom -sovelluksella voidaan lukea ja seurata prosessidataa, muuttaa alipainepumpun asetuksia ja tilata varaosia. Tämä tekee käyttöönoton entistä nopeammaksi.


« Edellinen: Aloite 67\nSeuraava: Aloite 70 »\nPoistetaan päätösesityksen viimeinen kpl, s 144.\nPuoluekokous yhtyy aloitteeseen 69\nHallitusneuvotteluissa päätettiin parlamentaarisen komitean perustamisesta sosiaaliturvan uudistamiseksi. Komitean tavoitteenasettelu on keskeisten periaatteidensa osalta linjassa Yleisturvan tavoitteiden kanssa. Hallitusohjelman mukaan uudistuksen tavoitteena on ihmisen näkökulmasta nykyistä selkeämpi ja toimivampi järjestelmä, joka mahdollistaa työnteon ja sosiaaliturvan yhteensovittamisen muuttuvissa elämäntilanteissa. Komitean tehtävänä on selvittää ja valmistella tarvittavat toimenpiteet keskenään samantasoisten perusturvaetuuksien lainsäädännön yhtenäistämiseksi. Ohjelman mukaan sosiaaliturvan tulee vastata ihmisten osallisuuden ja merkityksellisyyden tarpeisiin sekä tukea työllisyyttä, yrittäjyyttä, aktiivisuutta, ihmisen omatoimisuutta, osallisuutta ja elinikäistä oppimista kaikissa tilanteissa. Tavoitteena on, että työn tekeminen on nykyistä kannattavampaa ja työtuloista jää ihmiselle selvästi ennakoitavissa oleva summa käteen.\nHallitusohjelmaan on myös kirjattu, että sosiaaliturvaa selkiytetään eri tavoin, mm. etuuksien käsitteistöä ja maksuajanjaksoja yhtenäistämällä, mahdollistamalla useiden etuuksien hakeminen yhdellä hakemuksella sekä edistämällä tulorekisterin ja digitalisaation hyödyntämistä sosiaaliturvaetuuksien hakemisessa, käsittelyssä ja päätöksissä.


Ensimmäiset treenit sisäjuoksuradalla – LENKILLÄ\n2 kommenttia artikkeliin Ensimmäiset treenit sisäjuoksuradalla\nJuoksuklubi2:n treenit olivat tällä viikolla ensimmäistä kertaa sisätiloissa. Tulemme talven aikana juoksemaan useammankin kerran Esport Arenan yhteensä 800 metriä pitkää rataa, joka on kahdessa kerroksessa. Kerrosten välissä on pieni mäki, jossa voi harjoitella mäkijuoksua.\nHyvät puitteet siis, kunhan ensin pääsin harjoittelemaan. Esport oli ottanut käyttöön sormenjälkitunnisteet, ja sinne meni minunkin sormenjälkeni sähköiseen arkistoon. En yleensä kulje foliohattu päässä, mutta nyt alkoi mietityttää, mitä jos tiedot päätyvät vääriin käsiin. Sormenjälkiä kun ei voi vaihtaa uusiin, kuten esimerkiksi varastetun luottokortin tunnuslukuineen. Tästä minulla on kesän lomamatkalta ikävä kokemus, josta voit lukea lisää Helsingin Sanomien julkaisemassa kolumnissani.\nKun pääsin yli siitä, että turvajärjestelyt ovat lentokenttäluokkaa ja olin saanut osakseni tuhahtelua, kun en ollut ensimmäisellä kerralla tarpeeksi nopea kulkemaan portista (sen jälkeen kun olin näyttänyt kulkukorttia JA antanut laitteen skannata sormenjälkeni), lähti treeni sujumaan hyvin. Aloitimme sen muutamalla lämmittelykierroksella ja sen jälkeen teimme dynaamisia venyttelyjä ja koordinaatioliikkeitä.\nEsport Arenan sisäjuoksurataa.\nParituntisista treeneistä menee helposti lähes puolet lämmittelyyn. Se on kuitenkin hyvä, että keho on valmis ja lihakset lämpiminä. Tarkoitus ei ollut tehdä repivää harjoitusta, mutta treenata kuitenkin vauhtikestävyyden puolella. Viimeistään polvennostojuoksun ja loikkien jälkeen keho tuntuu ulkotreeneissäkin valmiilta kovempaan menoon. Nyt sisällä treenatessa tuntuivat lihakset lämpenevän ja nivelet vetreytyvän erityisen hyvin.\nValitsin sisäjuoksukengiksi Adidaksen lenkkarit, jotka ostin keväällä Tallinnasta salikengiksi. En löydä niistä muuta merkintää kuin ”Cloudfoam”. Nimestään huolimatta ne ovat vähemmän vaimennetut kuin viime aikoina käyttämäni Adidaksen Supernova-malliset kengät, joita on vaahtokarkeiksikin haukuttu (Juoksija-lehden testissä). Laitoin sisäjuoksukenkiini Footbalance-pohjalliset, ja ainakin ensimmäisen harjoituskerran jälkeen kengät tuntuivat hyviltä. Saa nähdä, mitä jalat pidemmän päälle tykkäävät. Sisäjuoksuradan alusta tuntui joka tapauksessa hyvältä juosta.\nSisäkäyttöön hankkimani Adidaksen lenkkarit.\nJuoksimme radalla 2×1000 metrin, 2×600 metrin, 2×300 metrin ja 2×200 metrin vedot. Välissä oli 1,5-3 minuutin jäähdyttelyt. Sain juuri viime viikolla omat sykealueeni harjoitteluun, mutta ilmeisesti ne olisi pitänyt olla paperilapulla tai kirjoitettuna käteen, sillä en treenissä enää muistanutkaan, missä tarkalleen meni peruskestävyyden ja vauhtikestävyyden raja. Olen lukenut, että juostessa aivojen käyttämä energiamäärä vähenee tavallisesta viidenneksestä, joten ehkä tietoni sykealueista meni juuri tuon heikentyneen ajattelukyvyn mukana. Tai sitten sykerajat ovat niin uusi juttu, että en ole niitä vielä kunnolla sisäistänyt.\nKoska vauhdista ei ollut tietoa, juoksin siten, että syke pysyi päälle 160:ssä. Kun jälkeenpäin tarkastelin harjoituksen sykkeitä, osuivat vedot vauhtikestävyyden ylärajoille. Oma VK2-alueeni on 160-168 krt/min. Harjoitus meni nappiin, mitä tulee sykkeisiin ja tuntumaan. Viimeisissä 200 metrin vedoissa jo puuskutin lopussa, kuten pitikin. Samalla kun sain laktaattitestiin perustuvat harjoittelun sykealueeni, sain myös kehotuksen tehdä vauhtikestävyys- ja ajoittain lisäksi maksimikestävyystreenejä. Ne tukevat jo hyvällä tasolla olevaa peruskestävyyttäni.\nSykkeen nousua mäkitreenissä.\nKun syke oli laskenut hieman vetojen jälkeen, teimme vielä kuusi mäkivetoa Esport Arenan ala- ja yläkerran välisessä mäessä. Kuten kuvasta näkyy, sai pienessäkin mäessä sykkeen korkealle! Hyvä ja pitävä alusta houkutteli antamaan lähes kaikkensa ylämäkeen pinkoessa.\nOlin käynyt edellisenä päivänä hierojalla, ja hän sanoi, että ”omalla vastuulla” menet treeneihin. Unohdin kaikki varoitukset ja juoksin niiden parin viikon edestä, joina olin joko ollut poissa treeneistä tai niitä ei ollut järjestetty. Seuraavana päivänä tuntui etureisissä, että jotain oli taas tullut tehtyä, mutta sopivalla tavalla. Seuraavassa postauksessa onkin sitten lisää juttua hieronnasta. Hieronnan merkityksen olen tajunnut vasta iän karttuessa ja juoksuharrastuksen myötä. Miten teillä? Onko ajatuksia hieronnasta ja sen yhdistämisestä juoksuharjoitteluun?\nAvainsanat: esport arena mäkivedot sisäjuoksu sisäjuoksurata sykealueet vedot\n5 helmikuun, 2018 20:12\nMä arvasinkin, että olit kirjoittanut tästä! Aattelin mennä hölköttelemään pitkistä lauantaina esporttiin, kun toi kova ja jäinen maa on ihan mahdoton, nilkat on kovilla.\nEli tuolla voi siis juosta 800 metriä tai 400 metriä, ymmärsinkö oikein? Millaiset lämpöasteet, voiko juosta shortseilla? Saako vesipullot jonnekin juoksun ajaksi?\nOon ollut tuolla joskus Adidas Heimon treeneissä, mutta en muista ollenkaan 🙂\n5 helmikuun, 2018 20:25\nJotkut pitää Esport Arenan pohjaa myös kovana. Tiedoksi vain, itselle ei ole tuottanut ongelmia. 😊 Yläkerran rata on 400 m, kun juoksee 2. ja 3. radan välimaastossa. Alhaalla kiertää myös rata joka yhdistyy yläkerran rataan, mutta en osaa sanoa, mitä nuo sitten on yhteensä. Moni varmaan kiertää vain tuota yläkerran 400 metriä.\nShortseissa pärjää hyvin. Vesipullon voi laittaa vaikka ikkunalaudalle, siinä me treeneissä aina niitä säilytetään maaliviivan kohdalla. 😊 Siellä on myös muutama penkki toisen suoran vieressä, johon voi laskea pullon ja ottaa huikkaa ohi mennessä. 😃 Vastailen mielelläni, jos on vielä jotain kysyttävää.\nEdellinen kohta Joulukuinen keskuspuisto\nSeuraava kohta Hieronta osaksi juoksuharjoittelua