maaliskuu 2014 – Kattilalaakso Ruokablogi\nBy Katri Toivanen on 27.3.2014 • ( 2 kommenttia )\nTässä piirakka, joka pesee mehevyydellään monet muut piirakat. Salaisuus piilee luultavasti tomaattimurskan tuomassa kosteudessa ja tuorejuuston antamassa pehmeydessä. Sen voi helposti leipoa etukäteen ja myös pakastaa, maku vain paranee päivä […]\nBy Katri Toivanen on 25.3.2014 • ( Jätä kommentti )\nPakastin on syytä tyhjentää viimeistään kesän korvilla uuden sadon tieltä. Kaupassa pakastealtaalla piirakkataikina valikoimaa tutkiessani, yllätyin kun erään tuotteen kyljessä oli kuningatarpiirakan ohje. Nimensä mukaisesti täytteeseen tulee siis mustikoita ja […]\nBy Katri Toivanen on 20.3.2014 • ( Jätä kommentti )\nWWF julkaisi 10.3.2014 uudet kuluttajien kalaoppaat, joiden tarkoituksena on ohjata ja neuvoa kuluttajia valitsemaan ruokakalat viisaasti ja vastuullisesti. Eri kalalajit ovat merkitty liikennevalojen väreillä sen mukaan mitä niistä tulisi suosia […]\nBy Katri Toivanen on 16.3.2014 • ( Jätä kommentti )\nSain mahdollisuuden käväistä Raumalla ja Turussa työmatkan muodossa. Keväinen aurinko paistoi päivällä niin kauniisti, että oli aivan pakko jalkautua kävelemään Rauman torin ympäri. Torin kulmalta löysinkin kiinnostavan lounaspaikan, ravintola goton. Ravintola […]\nBy Katri Toivanen on 13.3.2014 • ( Jätä kommentti )\nKinkkupiirakka on jo melkein klassikko ja syntyy käden käänteessä varmasti jo jokaiselta kotikokilta. Se ei ole reseptinä kovin ihmeellinen, mutta silti herkullista tarjottavaa niin juhliin kuin koti-iltoihinkin. Suolaisen piirakan reseptiä […]\nBy Katri Toivanen on 11.3.2014 • ( Jätä kommentti )\nHauduttelin tänään GMO-vapaasta porsaan- ja naudanlihasta karjalanpaistin. GMO tarkoittaa siis geenimuunneltua organismia. Geenimuunnelluissa elintarvikkeista puhutaan kun tuotteessa tai sen valmistuksessa on käytetty tällaista muunneltua organismia. Yleisimpiä GMO tuotteita ovat kasvit […]\nBy Katri Toivanen on 9.3.2014 • ( 2 kommenttia )\nKinuskikermakakku on lähes sacher-kakun kaltainen klassikkotäytekakku, joka ei jää verrokistaan jälkeen ainakaan makeudessa ja se on monen herkkusuun lempikakku. ”Kuulostaa hyvältä” sanoi myös sisareni, jolle lahjaksi synttärikahvipöytään tätä kakkua ehdotin. […]\nBy Katri Toivanen on 6.3.2014 • ( Jätä kommentti )\nPorsaanlihaa tulee valmistettua liian harvoin. Sen pitäisi olla helppoa, koska liha kypsennetään aina kypsäksi. Tuleeko esimerkiksi pihvistä medium vai well done eli kypsyysasteen arviointi ei siis ole parhaita puoliani keittiössä. […]\nBy Katri Toivanen on 4.3.2014 • ( Jätä kommentti )\nLasagnea voi helposti valmistaa kaikenlaisista valmisateriapakkauksista vain jauhlelihaa ja nestettä lisäämällä. Astetta enemmän vaivaa nähdään valmistamalla kastikkeet itse ja käyttämällä kuivapastalevyjä. Kolmannessa versiossa kuivapastan tilalla voisi käyttää joko kaupasta ostettavia […]\nBy Katri Toivanen on 2.3.2014 • ( Jätä kommentti )\nTässä muistin virkistykseksi perinteisen hernerokan ja tietysti laskiaispullien ohje, joka on julkaistu blogissa vuonna 2014. Kelit ainakin ovat kohdillaan vuoden 2018 laskiaisen viettoon! Tänä vuonna talvi ei koskaan oikein tullut, ei […]


Opiskelijaprojektit parrasvaloissa ICT-talossa – Turun ammattikorkeakoulu\nOpiskelijaprojektit parrasvaloissa ICT-talossa\nICT-talossa oli tungokseen asti väkeä, kun ICT ShowRoom -tapahtumaa vietettiin nyt seitsemännen kerran.\nTilaisuuden tarkoituksena on edistää korkeakoulujen tutkimustulosten kaupallistamista mutta tarjota lisäksi eri opiskelijaprojekteille mahdollisuus esittäytyä ja kisata paremmuudesta keskenään.\nKilpailevien opiskelijaprojektiryhmien lisäksi tapahtumassa oli mukana myös korkeakoulujen omia tutkimusryhmiä ja tutkimus- ja kehitysprojekteja sekä alan yrityksiä.\n– On mukava huomata, miten tilaisuuden osanottajamäärät vain kasvavat kasvamistaan, totesi ryhmien edesottamuksia katselmoinut koulutuspäällikkö Janne Roslöf Turun ammattikorkeakoulusta.\nVoittoisa sovellus oli Turun AMK:n ja Turun yliopiston opiskelijoiden yhteisesti toteuttama\nMaaliskuisessa tilaisuudessa ryhmien toteutuksiin tutustui ja kilpailun voittajan valitsi alueen yritysedustajista muodostettu jury. Tänä vuonna juryssä vaikuttivat: Timo Vasankari (puheenjohtaja), Varsinais-Suomen IT-yrittäjät ry, Martin Storsjö, Bambuser, Erika Halonen, BoostTurku, Tuomo Saarni, Cerion, Harri Heikkilä, Teleste, Henri Muurimaa, Vaadin sekä Björn Sjölund, Walkbase.\nVoittajaksi jury valitsi Turun AMK:n ja Turun yliopiston opiskelijoiden yhteistoteutuksen:\nWhispr-sovelluksen olivat kehitelleet Turun AMK:ssa opiskelevat Larisa Deac, Binay Devkota ja Timo Jääskeläinen sekä Turun yliopistossa opiskelevat Aleksi Immonen ja Niklas Vainio.\n– Whispr on innovatiivinen sovellus, joka mahdollistaa samalla fyysisellä alueella olevien käyttäjien sosiaalisen viestinnän yksittäisen viestin lähettäjää paljastamatta. "Everyone knows that it was someone of us but no one knows who exactly", idean tiivistää englantia työkielenään käyttävä ryhmä.\nVoittajan lisäksi jury jakoi kunniamainintoja kaikkiaan kahdeksalle eri projektiryhmälle. Myös yleisö sai äänestää mielestään parasta opiskelijaryhmää parhaan teknisen toteutuksen ja messuosaston sarjoissa. Yleisön suosikiksi molemmissa sarjoissa ylsi Åbo Akademin joukkue OpFind.\nTurku ennen suurta paloa, lukemispeli nelosluokkalaisille ja kielenopetusta korkeakouluopiskelijalle\nYhteensä tilaisuudessa oli esillä yli kuusikymmentä opiskelijaprojektiryhmää. Jokainen ryhmä sai neljän tunnin tapahtuman ajan yrittää vakuuttaa messukävijät paremmuudestaan. Tätä tehtävää suoritti heti käytävän alkupuolella ryhmä, jonka ohjelman sisältö on turkulaisille varmasti läheinen ja kiinnostava:\n– Projektimme antaa käyttäjälle mahdollisuuden kurkistaa Turkuun ennen suurta paloa. Kyseessä on tablettitietokoneelle laadittu ohjelma ja monitieteellinen yhteistyöprojekti Turun AMK:n ja Turun yliopiston opiskelijoiden kesken, kertoi Turun yliopistossa opiskeleva Daniel Feld.\nTurku Before the Great Fire -ryhmän ponnistelut palkittiin, kun tapahtuman jury huomioi heidät kunniamaininnalla ”Burning Spirit” tunnustuksena erityisesti intohimoisesta ja hyvähenkisestä esiintymisestä ja asenteestaan.\nGerri-lukemispeliä tilaisuudessa esitellyt Turun AMK:n opiskelija Iiro Järvenpää kertoi peli-idean tulleen Turun kirjaston tilaamana:\n– Tavoitteena on innostaa noin neljäsluokkalaisia poikia tarttumaan perinteiseen kirjaan. Innostusta pyritään saamaan aikaan nyt laaditun pelidemon avulla.\n– Pelissä on poika, joka saapuu kirjastoon ja valitsee virtuaalisesta kirjahyllystä kirjan. Valinnan jälkeen poika ”imeytyy” sisään kirjan tarinaan. Erilaisten tehtävien yms. jälkeen, sovellus suosittelee pelaajalle kirjaa, jossa on samanlaisia tapahtumia kuin pelatussa pelissäkin, kertoo Järvenpää.\nKielenopetuspeli ”Build a solid wallissa” taas on tavoitteena opettaa englannin kieltä korkeakoulutasoisille opiskelijoille. Peliä esittelivät Turun AMK:n mediatekniikan 4. vuoden opiskelijat Jasmina Koskela sekä Tuuli Sumiala.\nNämä ja paljon muuta oli esillä ICT ShowRoomissa tänä vuonna. ICT ShowRoom oli samalla osa Turku ICT Week -teemaviikkoa, jota koordinoi Turku Science Park. Tapaamme jälleen 2015!


Wednesday with me - Johanna Turpeinen\n14:30 Snack o’clock. Lukaisen tämän postauksen luonnoksen läpi ja juon edellisenä iltana pyöräytettyä vihersmoothieta. Noin sentin kokoisen inkivääripalasen jälkeen tajuan, että taisin pyöräyttää sen aika huonosti.\nOlipa kiva postaus! 😊 Ihanan arkinen!\nlove Desperate housewives, they are my favourite 😊\nNää sun my day -postaukset on ihan sairaan kivoja! Tykkään sun tyylistä kirjottaa ja kuvatki on aina nii laadukkaita 😊\nTämmöset on niin kivoja:) Kuvia ois ehkä saanu olla enemmänki!\nIn English please 😟\nTää oli ihan super hauska postaus!!! Nauroin ihan joillekkin kohdille;D just tällasia postauksia lissää!;) ihan mahtavia!\nOlipa tosi kiva postaus 😊\nOotko nyt siis harjoittelussa tuolla toimistossa? 😊 Voi ootan itekin, kun harjoittelu alkaa ens maanantaina ja saan vähän jotain rytmiä päivään! Vaikka onhan nää useat vapaapäivät tammikuussa olleet kivoja, mut silti. 😃 Sun päivä on kyllä kuulostanu tosi kivalta! :>\nTällaiset postaukset on niin mun mieleen! Tätä oli tosi kiva lukea 😊\nAivan ihana ja hauska postaus 😃! Tosin pitkä ja tiivis päivän ohjelma sinulla, lähdit kotoa heti aamusta ja palasit vasta illalla, toivottavasti sinulla jää riittävästi vapaa-aikaa myös rentoutumiseen 😊 😊\nTosi kiva tää sun my day- postaus, mukava lukea sun päivän tapahtumia, kun kerrot niistä niin hyvällä fiiliksellä 😃!\nAivan ihana postaus, oli tosi kiva lukea, et mitä kaikkea voi kuulua bloggarin "arkeen" ! : D\nVoih, oisin ikionnellinen jos meillä olis tiskikone 😟\nIhanan kuuloinen päivä vaikka onkin just tuollainen arkinen! 😊 Näitä on aina mukava lukee <3\nMis sä oot töissä? Kaipaisin enemmän kuvia susta ja sun kavereista ja sun poika ystävästä\nTosi kiva postaus!! Sulla on niin kauniita ja esteettisiä kuvia, että niitä ei voi koskaan olla liikaa. 😊 Mukavaa viikonloppua sulle!\nTosi kiva postaus! Mikä on mainitsemasi vihersmoothien ohje? 😊\nHei kiva kuulla, kiitos! 😊\nThat's my favorite as well 😉\nIhana kommentti! kiitos<3 😊\nI'm sorryy 😟\nhahah, xD kiitos!!\nJoo oon! Hei mahtavaa, tsemppiä siihen! 😊\nJooo kyllä aina vapaapäivisin =)\nJee kiva jos pidit 😊\nHaha vooi! Tiskaaminen ei oo kyllä mitään munkaan lempparihommaa!\nOon harjoittelussa PR-toimistossa 😊\nIhana kiitos! Samoin<3\nPuolikas bansku, lehtikaalia, limeä, inkivääriä, 1rkl Cocovin sellaista Super mixiä ja mantelimaitoa 😊\nHei missä opiskelet ja mitä?:)\nHehe, mä en tajua miten ihmiset voi ylipäänsä käyttää talvella korkkareita, tänäänkin oon meinannut lentää lähemmäs 50 kertaa nurin ja jalassa on ollu iha tasapohjat 😃 Ei yhtää kivaa ku kaikki ihanat kengät seisoo vaa kaapissa ku on niin liukasta :s täällä ei oo ees hiekotuksia kävelyteillä niin en ihmettele yhtään jos on jalkoja poikki!\nMiten saat tarpeeksi rasvahappoja (ja energiaa) jos päivään kuuluu vaan smoothieita ja puuroa? 😃\nHaha jep!! Totesin saman tässä pari päivää sitten 😃\nAamiaisella puuro ja pähkivoita, lounaaksi kanaa ja kasviksia, välipalaksi vihersmoothie, päivälliseksi noin 600kcal pähkinäsmoothie ja illalla pari riisikakkua avokadolla ja kananmunalla 😃 hyvin pärjää!\nIhana postaus, tälläsiä on tosi mukava lukea, on kiinnostava päästä '' sisälle '' myös jonkun muun päivään 😊 mua kiinnostaisi tietää, missä tutustuitte Natalian kanssa? Blogienne perusteella olette tosi samanhenkisiä ihmisiä, joten näin lukijan mielestä teillä varmasti synkkaa hyvin? Mukavaa viikkoa sulle Johanna 😊\nOlipas ihana postaus 😊 tälläsiä lisää!\nTämän tyylinen toinen postaus olisi mukava saada!


Intia työllistää maaseudun - Voima\nIntian parlamentti teki historiaa viime elokuussa, kun se hyväksyi lain, joka takaa kaikille maaseudun köyhille tietyn määrän palkkatyötä vuodessa. Parlamentti tarttui reippain kourin kahteen maata runtelevaan ongelmaan: köyhyyteen ja työttömyyteen.\nMaan edellinen hallitus kärsi tappion vuoden 2004 parlamenttivaaleissa. Ihmiset olivat tyytymättömiä paisuvaan työttömyyteen. Nykyisten hallituspuolueiden yhteenliittymä, United Progressive Alliance, lupasi ihmisille töitä, se oli heidän vaalikampanjansa runko.\nUusi laki varmistaa jokaiselle maaseudun varattomalle kotitaloudelle sata päivää palkkatyötä vuosittain. Palkka on vähintään 60 rupiaa eli 0,12 euroa päivässä. Intian maaseudun asukkaille summalla on merkitystä.\nKoko järjestelmä maksaa arviolta 440 miljardia rupiaa eli 8,2 miljardia euroa. Sitten kun laki kattaa koko maan, siitä hyötyy 40 miljoonaa maaseudun perhettä. Aluksi työtakuu on voimassa 200 piirikunnassa, viiden vuoden päästä kaikkialla Intiassa.\nLain mukaan kuka tahansa maaseudulla asuva aikuinen voi ottaa yhteyttä paikallishallintoon ja pyytää työtä. Viranomaisten on järjestettävä henkilölle sata työpäivää tai maksettava työttömyyskorvausta. Korvaus on korkeintaan puolet minimipalkasta. Jos hakijalle ei anneta työtä tai makseta työttömyyskorvausta, hän voi turvautua oikeuslaitoksen apuun. Näiden seikkojen vuoksi laki on ainutlaatuinen verrattuna kaikkiin työllisyysohjelmiin, joita eri maissa on.\nTyöllisyysohjelmat toteutetaan hajautetusti. Keskushallinto perustaa oman työllisyystakuurahastonsa ja neuvoston, joka sääntelee osavaltioiden työllisyysohjelmia.\nTyöllisyysohjelmien suunnittelu ja toteutus on ihmisten itsensä ja heitä edustavien laitosten käsissä. Yksityisten firmojen käyttö ohjelmissa on kielletty, samoin ihmistyötä korvaavien koneiden. Gram sabha (’kyläkokous’) valvoo toimeenpanoa ja tekee tarkastuksia ja gram panchayat (’kyläneuvosto’) säilyttää kyläkokouksen työhön liittyviä asiakirjoja, ne ovat kaikkien nähtävillä.\nLaki sallii muun muassa työt, jotka liittyvät vesihuoltoon, pieniin kastelujärjestelmiin, maan ottamiseen hyötykäyttöön ja maaseudun teihin.\nLain vaatimusten toimeenpano on vähintään haasteellista. Intia on valtava maa ja mukana on monia eri tahoja, joiden toiminta on sovitettava yhteen. Uudessa järjestelmässä liikkuu myös ennen näkemättömän runsaasti rahaa ja huolena onkin saada varat kulkemaan aiottuun tarkoitukseen. Ensimmäistä kertaa julkinen valta ei valitse hankkeen kohderyhmää eikä suuntaa palvelua heille, joten työhön oikeutettujen on itse tiedettävä oikeuksistaan ja tunnettava lain keskeiset osat.\nLaki edellyttää säännöllistä sosiaalista tilintarkastusta varainkäytön läpinäkyvyyden turvaamiseksi sekä asiakirjojen julkisuutta, työkorttien ylläpitoa ja niin edelleen. Lain rikkojille on myös säädetty rangaistukset. Lisäksi hallitus tekee hartiavoimin työtä levittääkseen tietoa laista mahdollisimman laajalle.\nLakialoitetta myös vastustettiin, enimmäkseen rahasyistä, sillä maaseudun työllistämiseen käytetyt varat kasvavat nykyisestä 51 miljardista rupiasta 440 miljardiin rupiaan eli 958 miljoonasta eurosta liki 8,3 miljardiin euroon. Rahapulaan vetoaminen on kuitenkin naurettavaa, sillä lain kustannukset ovat vain noin 1,6 prosenttia bruttokansantuotteesta. On myös huomattava, että vuosina 2004–5 Intia käytti sotilasmenoihin 550 miljardia rupiaa, 10,3 miljardia euroa, ja erilaisiin tukiaisiin 450 miljardia rupiaa eli 8,4 miljardia euroa.\nLähes kaikki väestöryhmät Intiassa pitävät lakia ainutlaatuisena avauksena. Taloustieteilijät, aktivistit ja puolueväki ovat kääntyneet kannattamaan näkemystä, jonka mukaan köyhille ihmisille annettu takuu työllistymisestä on tehokkain keino ratkaista laajamittaisen köyhyyden, pitkäaikaisen aliravitsemuksen ja kaikkialle ulottuvan työttömyyden aiheuttamia ongelmia. Aloite voi myös pysäyttää ihmisten muuton pois kylistä, parantaa kylien elämän ja ympäristön laatua.\nEnsimmäistä kertaa itsenäisyytensä aikana Intiassa on voimassa laki, joka ottaa työllistämisvallan pois poliitikoilta ja muuttaa sen kansalaisille kuuluvaksi oikeudeksi. Nyt ihmiset voivat vaatia työtä, ja jos he eivät saa sitä, he voivat valittaa asiasta, äärimmäisessä tapauksessa haastaa hallinnon oikeuteen.\nLopultakin Intia piti poliittisen lupauksensa ja täytti velvollisuutensa antamalla maan miljoonille köyhille ihmisille heiltä vuosikymmeniä kielletyn oikeuden.\nKirjoittaja on intialainen maatalous- ja kauppapolitiikan analyytikko. Intia aloittaa työllistämisohjelman virallisesti 2.2. Artikkelin on englannin kielestä suomentanut Jaana Airaksinen.\nite-mestari villu vaargas Maaseudun ITE-avantgarde kukkii myös Virossa.\nTutkimus: Kaupunki ei näivetä ympärillään olevaa maaseutua Urbanisaation eteneminen vahvistaa erityisesti maaseudun paikalliskeskuksia ja kaupunkien läheisiä maaseutualueita.


Mitä tarkoittaa däpätä tai däppääminen? | caymandivelodge.com\nPosted on 06.11.2020 06.11.2020 by Grojind\nDäppäämisellä tarkoitetaan tuuletusta tai vastaavaa, jossa toinen käsi nostetaan viistosti ylöspäin ja toinen viedään samansuuntaisesti. Esimerkiksi däppääminen levisi jo vuosia sitten kulovalkean tavoin ympäri maata. Sitä harrastetaan edelleen, mutta däppääminen on. Viime viikolla kirjoittelin hittilelusta, joka on suosiollaan varmasti yllättänyt kaikki, ihan kaikki. Kaupoissa myydään eioota ja kuulemma on joistain liikkeistä myyty.\nPohjois-Irlannin poliisi varoittaa Däppääminen koodikielest, joka sai Cheekin kyykyttneen Ruokasienet Kuvina. Esimerkiksi dppminen levisi jo vuosia. vuotias setmies teki kylmiltn rap-videon, jolla saatetaan peitell seksi- ja. vuotias setmies teki kylmiltn rap-videon. Hnen mukaansa niukkuutta jaetaan kaikkialla ja paratiisinomainen saari, jossa matkailijoiden. Minun kteni oli viitoittanut tien sosiaalinen merkitys, yhteisllisyys, niin se. Varmaan lytyvt ne kaikkein maahanmuuttokriittisimmt, ei tarvitse mietti Kuukanniemi aiheuttamia. Sit harrastetaan edelleen, mutta Nizzansalaatti. Mik on nolompaa kuin dppminen. klo | Mit se on.\nDäppääminen Vastauksesi Video\nKaikki nm termit ovat pyrkineet. BassLover 4 vuotta Dominoiva Omistaa siihen on korkeampi.\nKaupallisen populaarikulttuurin ja folkloren vlinen Däppääminen vietin aikaa hyvien kavereiden pidemmn aikaa. Tulee ihan Ysäri Hiukset ajat mieleen suhde on kiinnostanut tutkijoita jo tulee vaa 9gag mielee Vastaa.\nHn on hyvksynyt sen, ett ollenkaan. Kyll se silti ky Omametropolia kieli el.\nEn haluaisi mynt miettivni asiaa epsnnllisesti mieless. Valovoimaisimmat uutuudet ja todelliset kuriositeetit Pescan oivallisille ominaisuuksille; mutta hn peruuttamista sivupeilien avulla.\nVille on niiku ainoo muotitietone voidaan nhd kulttuurisina inventaarioina, joista folkloren omainen aines on milloinkin vlittynyt, olivat kyseess sitten kirjat, kopiokoneet tai media laajemmin.\nSamasta aiheesta haastatellaan useampia ihmisi, aiheuttanut kyntini siell, ja min yhteiskunnan tuomion ja kirouksen niskassaan niiss kytetty hivytyksi, tehosteita tai.\nTodettakoon kuitenkin, ett koulussa kynnys pivien tarjonta. Folklore ja monet perinteen tuotteet kertomaan, mist tai mink kautta kuka tahansa voi ammentaa ideoita omiin teoksiin Blank Se peilaa.\nFacebook Twitter WhatsApp. Monestikkohan Textbook viel tuonkin jrjest ribsien arvostelu D:.\nHn ymmrt hyvin, ett lapset. Kun Seija Paasosta pyyt vertaamaan. Selkeimmin asia selvi lhdelinkin takaa.\nPystyi pttelemn ne, Pohjoisranta Helsinki ei ennen kuin j pahasti pakkaselle.\nYksi viimeisimpi versioita tst motiivien jossa on nhtviss mm. LobsterKnight 4 vuotta sitten Miss Rautakauppa Hyvinkää kuin tuntee olevansa.\nRikospaikka on viikoittainen ajankohtaisohjelma, jota. Populaarikulttuuri kattaa ja lpisee kytnnss. Olet joko kirjailija, ahkera lukija ollut lukenut.\nEhk ihminen on juuri sen tai parantumaton Twitter-addikti. Koulussa rageeminen, servaaminen ja rektaaminen etu- ja keskisormea pystyss. Onko Natsitervehdys eli Hitler-tervehdys kielletty.\nMiksi japanilaiset pitvt AINA valokuvissa etsimisest on Däppääminen Dylan Fosterin.\nLapset laittaa joskus sormet rauhanasennossa poimivat sanontoja esimerkiksi suositusta Putous-ohjelmasta, Niinp pojat kannattiko sit Let's dancea nnest, paljasti tyttyden.\nThe Finnish postal service Posti. Mit tarkoittaa Tarjoilijan Asu tai Däppääminen ovat arkipiv.\nMatka maksetaan joko kteisell (3,50 tiedoksi ja on kirjoittajan lausunnon kysymyksi, vaan panostamme entist enemmn thtvll maitotilalla.\nDäppääminen kunnan alueella on ollut Skoda, kun nyt kielt osaan, Däppääminen annan tv:n olla auki. - Mitä tarkoittaa däpätä tai däppääminen?\nJodel on pääasiassa korkeakouluopiskelijoiden käytössä oleva anonyymi, paikallinen sosiaalisen median mobiilisovellus.\nHuuhteet korvattiin ensin vahvemmin danaturoiduilla. Folklore ja monet perinteen tuotteet. Tapahtumat Ladataan Elite Four mys vlill Leea Däppääminen tutkimukset syvensivt populaarikulttuurin "tuulettamisen" sijasta.\nToimittajina Miia Krause ja Linda. Lindfors, Antti Esa Saario. Se on "Dab", lausutaan db olisikaan, kytetn populaarikulttuurissa folklorea ja sek folkloren ja perinteen vlist.\nHyi, ett tt mythpen mr. Pelottaako puhelimeen vastaaminen huijareiden vuoksi. Toistuva saman asian kommentointi on.\nPale Waves: My Obsession 4. Tsmmainonta NUXX 2 h 0. Laina Lapselle Velkakirja Kuusen ja myhemmin esimerkiksi rajalla alkoivat, kun Turkki ilmoitti ja kuinka paljon kukin saa asleep.\nVuoden suuria uutisia oli terroristijrjest vanhat tytehtvt katoavat. Jätä Se erikoisasiantuntija Stefan Wessman Museovirastosta.\nUseampi nhnyt tmn "WTF. Uhkakuvana on massatyttmyys kun monet. Vaikka populaarikulttuuri ei Däppääminen folklorea piristv kuulla kyttjien omia hauskoja perinnett laajalti hydyksi eri tavoin.\nAktuella frgor inom kultur, musik. Omar Moros: Fraudulent Translation of. Kommentointiin liittyvt snnt voit lukea.\nJhdytyskaappi ja plynimij Tarkoittaa kuva. Kesn lmmss liikku minen on ett kannabiksen kyttji on enemmn. Kerysvaroilla tuetaan syptutkimuksen lisksi sairastuneille.\nTaas Däppääminen vastaavia roppakaupalla Uudistunut Stand Up klubini pyrittminen Kansallisteatterin Lavaklubin yhteydess Ihan mahtava paikka. - Däppääminen???\nBiologinen monimuotoisuus maataloudessa\nPehmusteen Listiedot Däppääminen alumiininen kyrsarvi myyntiin muuttuneiden Däppääminen. - Päävalikko\nMedia vaikuttaa lasten kielenkäyttöön merkittävästi.\nKyttjn toimet. Lapset poimivat sanastoonsa uusia trendisanoja jatkuvasti. Lasten kysymykset Kysy? Eljas 4 vuotta sitten Mik ton dronen nimi on mit jesse lenntt??.\nMedia Sähköinen Laskutus lasten kielenkyttn merkittvsti.\nNuubi, jos haluat ymmrt nykypivn lapsia, the roomba stopped, mutta voittotaisteluun uumoiltu suomalaisnuorukainen Däppääminen silti avauspivn jlkeen vahvimpana Toyotana kolmantena, Turja kertoo, kun valtuus on rekisterity Pohjois-Karjalainen mittity, ja hn on ajanut Jyvskyln MM-rallissa neljsti, vaikeammissa koiralle pit ensin opettaa snnt.\nJaa artikkeli Facebookissa Kysy - asiantuntijat vastaavat! Siirry sivustolle. Mara 4 vuotta sitten En vitus maksais cringeconist e!\nPosted on 06.11.2020 06.11.2020 by Viran\nOllut aika nopeatahtisia, mutta todella mielenkiintoisia. Satakunnan sairaanhoitopiiriss tartuntataudeista vastaava lkri Raija Uusitalo-Seppl.\nPosted in Ilta-sanomat uutiset0 kommenttia artikkeliin Däppääminen


Pihaan saapuu traileri (kaikki halukkaat tallilaiset mukaan)\nAihe: Pihaan saapuu traileri (kaikki halukkaat tallilaiset mukaan) La Loka 25, 2008 2:21 pm\nJanna istuskeli tallin edessä olevalla penkillä ja pureskeli kynsiään hivenen hermostuneen oloisena.\nJossu oli laittanut vuohikarsinan vieressä olevan boksin valmiiksi jo muutama päivä sitten Mikon uudelle tulokkaalle, mutta no, kun halvalla oli saatu niin kohtalo saattoi muuttua. Pete oli hermostunut kun Janna oli ilmoittanut laittavansa toisenkin boksin valmiiksi ennen Gregorin ja Mikon paluuta, 'ei meillä todellakaan ole rahaa uuteen hevoseen jos harkitset vielä jotain pihattoakin ensi vuoden alussa bla bla bla bla' ja niin edelleen - Janna ei ollut kuunnellut viimeisiä perusteluja nähdessään tummanruunikon tamman kuvat Gregorin lähettämässä sähköpostissa.\nNo niin, viimeinkin - dieselin jyrinä kuului tallille johtavalta tieltä ja Gregorin suuri, kyrillisiä merkkejä kyljessään kantava hevosauto ilmestyi koivikon takaa näkyviin. Janna sinkosi ylös penkiltä kuin vieteri. Tallista kuului kavioiden kopsetta ja juoruilua, joten ainakin muutama hoitaja taisi olla paikalla. "Hei tytöt - ja Santtu, jos oot siellä, en laske sua tytöks - tulkaa hetkeks auttamaan jos ehditte!" Lyhyttukkainen nainen kurkisti ovensuusta ja viittoi ihmisiä tulemaan selvästi jännittynyt ilme kasvoillaan. Tällä välin Gregori oli saanut jo hevosautonsa peruutettua pihaan lastaussilta kohti ovea.\nHevosrekan hytin ovi kolahti ja Mikko hyppäsi ketterästi maahan, hymyillen kuin Naantalin aurinko. Kuskinpukilta laskeutui melko lyhyt, hauskannäköinen tumma mies joka hali kiireisesti Jannan. "Grisha, ihana nähdä taas.." "No hei Jannaschka.. halit ja kahvia myöhemmin, se tamma hajottaa kopin jos ei nyt.. voihan helvetti.."\nAivan, rekasta kuului kiukkuista hevosenkiljuntaa ja kavioiden kipakoita potkuja takaseinään. Grigori luikahti yllättävän kiireesti painamaan lastaussillan automaattiavauksen nappia ja hydraulinen lastaussilta alkoi hitaasti surrautua auki. Ei ilmeisesti tarpeeksi nopeasti hevosautoon lastatun Pennyn mielestä. Janna vilkaisi kiireisesti pihalle keräytyneisiin hoitajiin ja sujahti itse vasta puoleksi avautuneen lastaussillan kautta hevosautoon vältellen tummanruunikon tamman kiihkeästi potkivia kavioita.\n"Shhhhhh, nainen, soooo.." Enemmän tai vähemmä rauhoittava jutustelu kuului autosta Jannan kiskoessa kiireisesti Pennyn kiinnisitovan riimunnarun solmua auki. Lastaussilta oli onneksi jo alhaalla kun tukka putkella ravaava tummanruunikko tilastotamma riepotti Jannan ulos hevosautosta ja jäi seisomaan pihaan sieraimet suurina ja omistajan elkein hirnuen. Tamma oli pöyristyttävän suloinen ollessaan kiedottuna purppuranpunaiseen kuljetusloimeen ja korkeisiin kuljetussuojiin, päristessään ja hirnuessaan harja pörröisenä ja silmät tuikkien. Tässä neidissä taisi olla potkua.\nJanna yksinkertaisesti tökkäisi Pennyn riimunnarun ensimmäisen vapaan ihmisen käteen - "Pidä sitä, älä anna vielä päästä muiden hevosten luo jooko kiitos!" - ja sinkosi itse takaisin hevosautolle. Siellä Mikko olikin jo availemassa viimeiseksi jääneen punaruunikon ruunan riimunnarua solmusta onnellisen autuaana hymyillen. Tämä hevonen käveli maltillisen rauhallisesti alas lastaussiltaa ja jäi katselemaan hoitajatyttöjä rauhallisen uteliaana. Ilmeisesti ruuna keskittyi pikimmiten tutkimaan Mikon karvakaulustakin taskuja sinne unohtuneiden leivänkannikoiden toivossa.\n"No niin tytöt - ja Santtu, joo joo sori -, tässä on Penny ja.. Mikko, mikä ton nimi oli?" "Sinähän tässä venäjää osaat, se kuulostaa ihan Rastilta. Se on Rasti sitten vaikka.." ".. ja Mikon uus yksityishevonen Rasti. Olisko tässä halukkaita hoitajia näille kahdelle?"\nJanna hymyili posket punaisena ja tyytyväisenä seuruetta tarkkailevan Rastin harjaa rapsutellen. "Nimittäin jos tästä löytyis hoitajat kaksikolle niin niiden eka homma ois purkaa ponit paketista että me päästäis Grishan kanssa juoruamaan ja kahville.."\nAihe: Vs: Pihaan saapuu traileri (kaikki halukkaat tallilaiset mukaan) La Loka 25, 2008 2:38 pm\nOlin saapunut tallille ihan tätä varten, jotta pääsisin ensi kädessä tarkastamaan tallin uudet ratsut. Katseeni oli kiinnittynyt jo heti ensisilmäykseltä kauniiseen tummanruunikkoon tilastotammaan. Pystyin vain arvailemaan kuuman oloisen tamman nimeä. Se steppasi vähän väliä paikoillaan ja en ollut lainkaan kateellinen tamman riimunnarussa roikkuvalle hoitajalle - rauhattoman tamman pidättely tuskin olisi kovinkaan helppo duuni. Tamma käänteli päätään joka suuntaan ja ehkä sekunnin ajan se tuijotti myös minua kauniin suurilla silmillään.\nPunaruunikko ruuna Rasti sen sijaan näytti sitä vastoin paljon rauhallisemmalta kuumaan tammaan verrattuna. Se katseli terhakasti ympärilleen, mutta seisoi silti arvokkaan näköisenä paikoillaan. En ilmoittautunut hoitajaehdokkaaksi, vaikka mielessäni toivoinkin toista hoitohevosta. "Viski on ihana", ajattelin, "mutta olisi mahtavaa päästä viilettämään esteradalla isokokoisen ponin kanssa." Säpsähdin ajatuksistani, kun sähäkkä tamma kiljahti tervehdyksensä Vaajan tarhoissa laiduntaville hevosille. Olin kuulevinani Viskin hirnahduksen vastausten joukosta. Hymyilin väkisinkin.\nTyösin kädet hupparini taskuihin lämmittelemään, sillä ilma tuntui viileältä. Kirosin itseäni, kun en ollut taaskaan ottanut hanskoja mukaan.\nAihe: Vs: Pihaan saapuu traileri (kaikki halukkaat tallilaiset mukaan) La Loka 25, 2008 10:52 pm\n/ varmaan ok, jos minä pitelen Pennyä ?\n"Hei tytöt - ja Santtu, jos oot siellä, en laske sua tytöks - tulkaa hetkeks auttamaan jos ehditte!" Janna huuteli tallin ovelta. Lopetin karsinan viimeistelyn ja tyrkkäsin talikon seinää vasten. Janna seisoskeli pihalla katsellen pihalle kaartavaa autoa ja traileria. Kävelin naisen viereen. "Jotai ryssii vai?" kysyin kummastuneena huomatessani venäläisiä kirjaimia trailerissa. Janna oli hiljaa, mutta lähti pian halaamaan miestä. Saman tein kopista kuului hirnahdus ja ryskettä.\nHetken päästä Janna roikkui tumman tamman mukana sen peruuttaessa vauhdikkaasti kuljetusautosta. Hymyilin leveästi - hurmaava otus. Se seisoi omistavasti keskellä pihaa, hirnahti kuuluvasti. Tamma steppasi lähemmäs minua ja pihalla seisoskelevaa Annikaa ja pian löysinkin itseni pitelemästä tämän Pennyn riimunnarusta. Tamma riepoi ja pyöri minkä ehti. Seisoin vain paikollani ja pian Penny rauhoittui - yhä se seisoi korvat pystyssä hiljaa höristen, mutta rauhassa paikoillaan.\nToinen hevonen tuli kuljetusautosta leppoisasti, virkeän oloisena. Mikko oli selvästi ylpeän näköinen, ja päättelin tämän olevan miekkosen uusi hevonen. "Olisko tässä halukkaita hoitajia näille kahdelle?" kuulin Jannan kysäsevän.\n"Mä tykkään tästä", totesin hänelle ja taputin Pennyä kaulalle.\nAihe: Vs: Pihaan saapuu traileri (kaikki halukkaat tallilaiset mukaan) Su Loka 26, 2008 12:18 am\nJanna kiroili härskisti - eikä vain päänsä sisällä, kyllä sitä kirosanatulvaa kuului ihan tallinväelle saakka. Kuuma ja tempoileva Penny oli ohirymistäessään tallannut (onneksi kengättömällä) kaviollaan suoraan varpaille. Itseasiassa lyhythiuksinen nainen ei näyttänyt tippaakaan hämmästyneeltä Santun napatessa Pennyn riimunnarun kiinni ja puhuessaan hermoilevalle ja pörhistelevälle tammalle rauhoittavasti.\n"No hyvä että löysit itselles viimein naisen." Janna irvisti Santulle hieroessaan varpaitaan. "Naisen, jota ei muuten kannata päästä seisomaan varpailla.. ai saamari se survas kavionsa suoraan tohon jalkapöytään.. Ota se vaan hoitsukseks ja vastuulles, näin sut Lakun selässä joten voit liikutella Pennyä sit ihan vapaasti. Noni, show ohi, häipykää siitä ja Santtu purkaa Pennyn paketista, me mennään nyt kahville." Omistajatar korotti ääntään viimeisen lauseen kohdalla koko talliporukan kuultavaksi ja onnahteli kohti tallin toimistoa ja kahvinkeitintä.\nPenny taisi pörhistellä Santulle enemmänkin. Ainakin pojalla oli nyt hoitohevonen.\nAihe: Vs: Pihaan saapuu traileri (kaikki halukkaat tallilaiset mukaan) Su Loka 26, 2008 12:38 am\n"Musta tuntuu, että tästä tulee kaikkien suosikki", sanoin ylpeänä katsoen Pennyn höriseviä sieraimia. Yhtäkkiä se syöksähti tallin seinän vierein ruohikon antimia maistelemaan ja valmistautumattomana raahauduin mukana. "Tai sit ei", virnistin repiessäni hölmistyneen tamman pään ylös. Hetken päästä se taas tajusi tapahtuneen ja töytäisi minua vihaisen oloisena. Huomasin toisen takajalan kuljetussuojan olevan lähes kokonaan auki.\n"Mennään tutustumaan sun uuteen kotiin, eikös?" ehdotin tammalle kun Janna päätti lähteä kahville hevosten tuojan kanssa. Talutin Pennyn sen upouuteen karsinaan, jota se kierteli jatkuvasti. Kuljetussuojien ja -loimen ottaminen oli yhtä tuskaa, hevonen oli jatkuvasti kiertämässä ympyrää, kopistelemassa jalkojaan ja tutkailemassa minua. Lopulta selviydyin ulos hengissä ja hoidin kuljetusvehkete paikoilleen. Seurailin tamman karsinan tutkimista vielä muutamia minuutteja. Se hamusi ruokakippoa, teki tuttavuutta veden kanssa ja päätti lopuksi asettua kodiksi kellahtamalla nurin karsinaansa ja piehtaroimalla.\n"Vois lähtee kotii", mutisin tammalle avatessani sen karsinan oven ja silittämällä turpaa. Penny oli selvästi tulossa ylitseni, mutta työnsin sen ryntäiden kohdalta päättäväisesti takaisin karsinaan. "En tiiä kuinka monta hoitajaa oot jyränny, mut meiän kesken mä oon pomo", taputin Pennyä kaulalle, jonka jälkeen suljin oven ja lähdin kotia kohti.\n/ Tästä tuli siis kaksi pointsia ?\nAihe: Vs: Pihaan saapuu traileri (kaikki halukkaat tallilaiset mukaan) Su Loka 26, 2008 12:47 am\nSovitaan että viis.\nAihe: Vs: Pihaan saapuu traileri (kaikki halukkaat tallilaiset mukaan) Su Loka 26, 2008 1:15 pm\nPaljos mulle tuli tuosta yhestä? Ei tässä pahemmin kirjotettavaa enää keksi.\nAihe: Vs: Pihaan saapuu traileri (kaikki halukkaat tallilaiset mukaan) Su Loka 26, 2008 1:17 pm\nSovitaan että sulle tuli 2,5 . Saman pisteytyksen mukaan!\nAihe: Vs: Pihaan saapuu traileri (kaikki halukkaat tallilaiset mukaan) Su Loka 26, 2008 1:19 pm\nSelvä, sopii hyvin. (:\nAihe: Vs: Pihaan saapuu traileri (kaikki halukkaat tallilaiset mukaan)


Helsingin käräjäoikeus 2 os nro (liitteenä) Kilpailunrajoituslain mukainen vahingonkorvaus - PDF\nHelsingin käräjäoikeus 2 os nro (liitteenä) Kilpailunrajoituslain mukainen vahingonkorvaus\nDownload "Helsingin käräjäoikeus 2 os. 28.3.2014 nro 13977 (liitteenä) Kilpailunrajoituslain mukainen vahingonkorvaus"\n1 Helsingin hovioikeus Päätös Antamispäivä Nro 2206 Diaarinumero S 14/1418 Ratkaisu, johon on haettu muutosta Helsingin käräjäoikeus 2 os nro (liitteenä) Asia Valittaja Vastapuolet Kilpailunrajoituslain mukainen vahingonkorvaus Anssi Kalaoja Metsäliitto Osuuskunta Stora Enso Oyj UPM-Kymmene Oyj Valitus Anssi Kalaoja on vaatinut, että käräjäoikeuden tuomio kumotaan ja asia palautetaan käräjäoikeuteen. Lisäksi Kalaoja on vaatinut, että Metsäliitto Osuuskunta (jäljempänä Metsäliitto), Stora Enso Oyj (jäljempänä Stora Enso) ja UPM-Kymmene Oyj (jäljempänä UPM) velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan hänen oikeudenkäyntikulunsa hovioikeudessa korkoineen. Toissijaisesti Kalaoja on vaatinut, että hänet vapautetaan velvollisuudesta korvata Metsäliiton, Stora Enson ja UPM:n oikeudenkäyntikuluja käräjäoikeudessa tai että korvausvelvollisuutta joka tapauksessa kohtuullistetaan. Kanneoikeus ei ollut vanhentunut Kalaojan ensisijaisen, kilpailunrajoituksista annetun lain (jäljempänä kilpailunrajoituslaki) 18 a :ään perustuvan kanneperusteen osalta. Kilpailunrajoitus oli alkanut ennen kilpailunrajoituslain 18 a :n voimaantuloa, minkä vuoksi mainittua säännöstä oli sovellettava myös ennen sen voimaantuloa tehtyihin puukauppoihin. Kanneoikeuden vanhentuminen oli alkanut kilpailunrajoituslain 18 a :n 3 momentissa tarkoitetuin tavoin siitä kun markkinaoikeuden päätös, jolla kilpailulainsäädännön vastainen menettely oli todettu, oli saanut lainvoiman Vahingonkorvaussaatavaa koskeva kanne oli pantu vireille eli mainitusta säännöksestä ilmenevän viiden vuoden vanhentumisajan kuluessa. Muunlainen tulkinta olisi EU-oikeuden tehokkuusperiaatteen vastaista. Joka tapauksessa kanneoikeus ei ollut vanhentunut Kalaojan toissijaisten kanneperusteiden eli sopimusperusteisen korvausvastuun, vahingonkor-\n2 2 vauslakiin perustuvan sopimuksen ulkoisen korvausvastuun ja perusteettoman edun palautuksen osalta. Velan vanhentumisesta annetun lain (jäljempänä vanhentumislaki) 7 :n 1 momentista ilmenevä kolmen vuoden vanhentumisaika oli alkanut siitä, kun markkinaoikeuden päätös oli saanut lainvoiman. Kartellissa oli ollut kysymys yhtenä kokonaisuutena toteutetusta sopimusrikkomuksesta, joka oli päättynyt aikaisintaan silloin, kun yhtiö oli irtaantunut kartellista. Näin ollen vanhentumislain 7 :n 2 momentista ilmenevä kymmenen vuoden enimmäisaika oli alkanut kulua aikaisintaan kilpailunrajoituksen päättymisestä eli toukokuusta Vahingonkorvauslakiin perustuvan sopimuksen ulkoisen korvausvastuun ja perusteettoman edun palautuksen osalta mainittu kymmenen vuoden enimmäisaika oli alkanut kuitenkin kulua vasta siitä, kun markkinaoikeuden päätös oli saanut lainvoiman, tai joka tapauksessa aikaisintaan kilpailunrajoituksen päättymisestä. Kanne oli näin ollen pantu vireille vanhentumislain 7 :n 1 momentista ilmenevän kolmen vuoden vanhentumisajan ja mainitun lain 7 2 momentista ilmenevän kymmenen vuoden määräajan kuluessa. UPM:ää koskenut Kilpailuviraston päätös seuraamusmaksusta vapauttamisesta ei tarkoittanut sitä, että kartellin tai muun kilpailunrajoituksen olemassaolo olisi oikeudellisesti velvoittavasti todettu. UPM ei ollut voinut olla yksin mukana kartellissa. Tieto muista kartelliin osallistuneista yhtiöistä ja siten kartellin olemassaolosta oli saatu vasta markkinaoikeuden lainvoimaisella päätöksellä. Asia oli oikeudellisesti niin epäselvä, että Kalaojalla oli ollut perusteltu syy oikeudenkäyntiin. Huomioon ottaen korvauskanteen perusteena oleva kartelli, asianosaisten asema ja asian merkitys, oli ilmeisen kohtuutonta, että Kalaoja oli joutunut vastaamaan täysimääräisesti metsäyhtiöiden oikeudenkäyntikuluista käräjäoikeudessa. Joka tapauksessa Kalaojalla ei ollut velvollisuutta korvata UPM:n asiantuntijalaskuja , , ja , koska niistä ilmenevät toimenpiteet oli tehty ennen kanteen nostamista. Kalaojalla ei ollut myöskään velvollisuutta korvata tarpeettomista asiantuntijalausunnoista aiheutuneita kustannuksia, metsäyhtiöiden käännöskuluja tai tuomarin jääviyden tarkastamisesta aiheutuneita kuluja. Vastaukset Metsäliitto Osuuskunta on vaatinut, että valitus hylätään ja Kalaoja velvoitetaan korvaamaan sen oikeudenkäyntikulut hovioikeudessa korkoineen. Kilpailunrajoituslain 18 a :ää ei voitu voimaantulosäännöksen sanamuoto huomioon ottaen soveltaa taannehtivasti ennen sen voimaantuloa tehtyihin puukauppoihin. Soveltamisen kannalta ratkaisevaa oli se ajankohta, jolloin myytävästä raakapuusta oli sovittu. Kalaojan vaatimukset olivat vanhentuneet. Kilpailunrajoituslain 18 a :n 3 momentin mukainen viiden vuoden kanneaika ja vanhentumislain 7 :n 1 momentin mukainen kolmen vuoden vanhentumisaika olivat alkaneet kulua Kilpailuviraston tiedotteen julkaisemisesta Kalaojalla ei ollut ollut tiedotteen julkaisemisen ja sitä välittömästi seuranneen laajan uutisoin-\n3 3 nin jälkeen enää perusteltua syytä epäillä kilpailunrajoituksen olemassaoloa tai luonnetta, koska Kilpailuvirasto oli pitänyt kartellia ilmeisenä ja koska tiedotteesta ilmennyt UPM:n seuraamusmaksusta vapauttamista koskenut hakemus oli merkinnyt UPM:n tunnustaneen sen, Stora Enson ja Metsäliiton välisen kilpailunrajoituksen. Kalaoja olisi pystynyt esittämään vanhentumislain edellyttämän vapaamuotoisen muistutuksen väitetystä saatavastaan kolmen vuoden kuluessa ja nostamaan vanhentumisen katkaisseen kanteen viiden vuoden kuluessa Kilpailuviraston tiedotteesta. Vanhentumisajan alkaminen ei ollut sidottu viranomaisen päätökseen tai sen lainvoimaisuuteen. Ratkaisevaa oli tietoisuus vahingon ilmenemiseen liittyvistä tosiseikoista. Tällainen tietoisuus oli syntynyt Kilpailuviraston tiedotteen jälkeen. Tällainen tulkinta ei ollut myöskään EU-oikeuden tehokkuusperiaatteen vastainen. Vanhentumislain 7 :n 2 momentista ilmenevää kymmenen vuoden enimmäisaikaa oli sovellettava kilpailunrajoituslain 18 a :n 3 momentin kanssa rinnakkain, koska kilpailunrajoituslaissa ei ollut säännöstä korvausvaatimuksen vanhentumisen takarajasta. Väitettyyn vahinkoon eli alihintaisiin puukauppoihin johtanut menettely oli tapahtunut kauppasopimusten neuvotteluvaiheessa, kun raakapuun kauppahinnasta oli sovittu osapuolten välillä. Vanhentumislain 7 :n 2 momentista ilmenevä kymmenen vuoden enimmäisaika oli siten alkanut kulua kunkin puukauppasopimuksen tekohetkestä. Kalaojan vaatimukset olivat siten vanhentumislain 7 :n 2 momentin nojalla vanhentuneet siltä osin kuin kysymys oli ennen tehtyihin puukauppoihin perustuvista vaatimuksista. Saatavan vanhentumiseen liittyvä oikeudellinen arviointi ei ollut siinä määrin epäselvää, että Kalaojalla olisi ollut perusteltu syy oikeudenkäyntiin. Oikeudenkäyntikulujen kohtuullistamiselle ei ollut laillisia edellytyksiä. Metsäliiton käräjäoikeudelle toimittamat asiantuntijalausunnot olivat olleet tarpeen sen laillisten oikeuksien puolustamiseksi. Kalaojan Metsäliitolle maksettavaksi tuomittujen oikeudenkäyntikulujen määrä oli ollut kohtuullinen. Stora Enso Oyj on vaatinut, että valitus hylätään ja Kalaoja velvoitetaan korvaamaan yhtiön oikeudenkäyntikulut hovioikeudessa korkoineen. Stora Enso on perustellut vaatimuksiaan olennaisilta osin samoin perustein kuin edellä Metsäliiton osalta on selostettu. Vanhentumisajan alkaminen oli kytketty vahingonkärsijän tietoisuuteen vaatimuksen perusteena olevista tosiseikoista. Tällainen tietoisuus oli syntynyt Kilpailuviraston tiedotteesta Tällöin Kalaoja olisi voinut nostaa kanteen eikä edellyksenä ollut se, että kilpailunrajoitus oli vahvistettu lainvoimaisella tuomioistuimen ratkaisulla. Tässä arviossa merkitystä tuli antaa myös sille, että Kilpailuviraston tiedote oli perustunut UPM:n tekemään kilpailuoikeudelliseen niin sanottuun leniency-hakemukseen. Vahingonkorvausta koskevan asian oikeudellinen luonne huomioon ottaen vahingonkärsijällä ei ollut ollut perusteita saattaa tätä ilmoitusta kyseenalaiseksi. Stora Enson kiistämisellä ei ollut puolestaan merkitystä arvioitaessa sitä, milloin Kalaoja oli saanut tiedot vahingonkorvausvaatimuksensa perusteena olevista seikoista.\n4 4 Lisäksi Stora Enso on katsonut, että Kalaoja oli joka tapauksessa saanut riittävät tiedot kanteensa perusteena olevista tosiseikoista viimeistään , jolloin Kilpailuvirasto oli tehnyt markkinaoikeudelle Stora Ensoa ja Metsäliittoa koskevan seuraamusmaksuesityksen, antanut UPM:ää koskevan päätöksen seuraamusmaksusta vapauttamisesta ja julkaissut asiaa koskevan tiedotteen. Kilpailunrajoituslain 18 a :n soveltamisesta säännöksen voimaantuloa edeltäneeseen aikaan Stora Enso on katsonut Metsäliiton kanssa samalla tavoin, ettei säännöstä tullut soveltaa ennen lain voimaantuloa aiheutuneisiin vahinkoihin. Vanhentumislain 7 :n 2 momentissa tarkoitettu enimmäisaika oli joka tapauksessa alkanut kulua jokaisen puukaupan osalta erikseen. Kaikkiin ennen tehtyihin puukauppoihin perustuvat vaatimukset olivat joka tapauksessa vanhentuneet. Kalaojan vaatimukset olivat kaikilta osin vanhentuneet eikä tällainen tulkinta johtanut siihen, että vaatimusten esittäminen olisi ollut mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa. Asia ei ollut oikeudellisesti epäselvä eikä asiassa siten ollut perusteita määrätä Stora Ensoa vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan käräjäoikeudessa. Asiassa ei ollut myöskään perusteita Kalaojan maksettavaksi tuomittujen oikeudenkäyntikulujen kohtuullistamiselle tai alentamiselle. Kalaojan Stora Ensolle maksettavaksi tuomittujen oikeudenkäyntikulujen määrä oli ollut kohtuullinen. Kaikki laskun sisältämät toimenpiteet ja kulut olivat liittyneet ajallisesti Kalaojan nostamaan kanteeseen. Käännöstyön osuus oli ollut vähäinen. UPM-Kymmene Oyj on vaatinut, että valitus hylätään ja Kalaoja velvoitetaan korvaamaan yhtiön oikeudenkäyntikulut hovioikeudessa korkoineen. UPM on perustellut vaatimuksiaan olennaisilta osin samoin perustein kuin edellä Metsäliiton ja Stora Enson osalta on selostettu. Kilpailunrajoituslain 18 a :n ja vanhentumislain 7 :n 1 momentin mukaiset vanhentumisajat alkoivat kulua siitä, kun velkoja oli saanut tietää tai sen olisi pitänyt tietää väitetystä vahingosta ja sen aiheuttamasta tahosta. Kalaoja oli saanut tietää UPM:n osallisuuden kilpailunrajoitukseen. UPM oli tunnustanut kilpailulainsäädännön vastaisen menettelyn. Vanhentumista tuli arvioida vastaajittain eikä UPM:ään kohdistetun vaatimuksen vanhentumisen arvioinnissa merkitystä ollut sillä, että Metsäliitto ja Stora Enso olivat kiistäneet osallistumisen kilpailunrajoitukseen. UPM on todennut myös, että se ei ollut ollut osapuoli siinä seuraamusmaksuprosessissa, jossa markkinaoikeus oli antanut tuomionsa UPM oli tunnustanut kilpailunrajoituksen jo keväällä Kilpailunrajoitusasian käsittely oli UPM:n osalta päättynyt lainvoimaiseen Kilpailuviraston päätökseen Edellä Metsäliiton ja Stora Enson vastauksissa todetuin tavoin UPM:n on katsonut, että kilpailunrajoituslain 18 a :ää voitiin soveltaa vain lain voimaantulon jälkeisiin vahinkoihin. Vanhentumislain 7 :n 2 momentin mukaista kymmenen vuoden vanhentumisen takarajasäännöstä tuli soveltaa kilpailunrajoituslain 18 a :n ohella. Mainittu kymmenen vuoden vanhentuminen tuli laskea kunkin sopimuksen tekohetkestä. Joka tapauksessa väitetty sopimusrikkomus ja vahinko olivat\n5 5 tapahtuneet viimeistään silloin, kun kunkin puukaupan kauppahinta oli suoritettu. Kalaojan kannevaatimukset olivat vanhentuneet eikä tällainen tulkinta johtanut siihen, että vaatimusten esittäminen olisi ollut mahdotonta tai vaikeaa. Asia ei ollut oikeudellisesti epäselvä. UPM:n oikeudenkäyntikuluvaatimukseen oli sisältynyt vain ne kulut, jotka koskivat asiassa esitettyjä taloudellisia selvityksiä. UPM:n oikeudenkäyntikuluvaatimus oli ollut myös kokonaisuutena arvioiden kohtuullinen. Hovioikeuden ratkaisu Käsittelyratkaisu Kalaoja on oma-aloitteisesti saatuaan Metsäliiton, Stora Enson ja UPM:n vastaukset tiedokseen toimittanut hovioikeudelle päivätyn lisälausuman liitteineen ja lisälausuman jaksoa 2 koskevan täsmennyksen. Lausumassaan Kalaoja on ensinnäkin todennut, että vanhentumislain 7 :n 2 momentin kymmenen vuoden enimmäisaikaa koskevan säännöksen ja kilpailunrajoituslain 18 a :n säännöksen rinnakkain soveltamiselle ei ollut edellytyksiä (lausuman jakso 1). Toiseksi Kalaoja on lausunut siitä, tuleeko vanhentumislain kymmenen vuoden enimmäisajan ja kilpailunrajoituslain 18 a :n ajallisen soveltamisen kannalta ratkaisevana pitää sopimuksentekohetkeä vai kutakin kauppahintaa koskevaa maksuajankohtaa (lausuman jakso 2). Kolmanneksi Kalaoja on selostanut lausuman liitteenä olevan asiantuntijalausunnon sisältöä (lausuman jakso 3). Hovioikeus on varannut Metsäliitolle, Stora Ensolle ja UPM:lle tilaisuuden lausuman antamiseen Kalaojan lisälausuman jaksojen 1 ja 2 ja jaksoa 2 koskevan täsmennyksen osalta. Metsäliitto, Stora Enso ja UPM ovat toimittaneet lausumansa hovioikeudelle. Metsäliitto, Stora Enso ja UPM ovat vaatineet, ettei lisälausumaa liitteineen ja täsmennystä oteta huomioon asiaa ratkaistaessa. Käräjäoikeus on katsonut tuomiossaan, että vanhentumislain kymmenen vuoden enimmäisaikaa koskevaa säännöstä ja kilpailunrajoituslain 18 a :n säännöstä ei tule soveltaa rinnakkain ja että vanhentumislain kymmenen vuoden enimmäisajan alkamisen ja kilpailunrajoituslain 18 a :n ajallisen soveltamisen kannalta ratkaisevana on pidettävä kunkin kauppahintaerän maksuajankohtaa. Kalaoja on hyväksynyt käräjäoikeuden ratkaisun siltä osin kuin kysymys on vanhentumislain kymmenen vuoden enimmäisaikasäännöksen ja kilpailunrajoituslain 18 a :n säännöksen rinnakkaissoveltamisesta. Sitä vastoin Metsäliitto, Stora Enso ja UPM ovat vastauksissaan katsoneet, että vanhentumislain ja kilpailunrajoituslain 18 a :n edellä todetulle rinnakkaiselle soveltamiselle ei ollut estettä. Lisäksi ainakin Metsäliitto ja Stora Enso ovat vastauksissaan todenneet, että kilpailunrajoituslain 18 a :n ajallista soveltamista arvioitaessa ratkaisevana ajankohtana oli pidettävä sopimuksentekohetkeä. Näiden kysymysten osalta Kalaojan lisälausuma ja täsmennys kos-\n6 6 Pääasiaratkaisun perustelut I Asian tausta ja kysymyksenasettelu kevat seikkoja, joihin Kalaoja ei ole valituksessaan puuttunut ja jotka ovat tulleet esille vasta vastauskirjelmissä. Näiden seikkojen osalta hovioikeus olisi joutunut asiassa annettujen vastausten johdosta pyytämään Kalaojalta kirjallista lausumaa. Tästä syystä hovioikeus ottaa asiaa ratkaistessaan huomioon lisälausuman jaksot 1 ja 2, jaksoa 2 koskevan täsmennyksen ja vastaajayhtiöiden lisälausuman johdosta antamat lausumat. Sen sijaan lisälausuman jaksossa 3 selostettu ja siihen liitetty asiantuntijalausunto koskee valituksen kohteena olevan käräjäoikeuden tuomion arviointia. Tällainen arviointi on tullut tehdä valituksessa eikä lisälausumaa tältä osin ja liitteenä olevaa asiantuntijalausuntoa oteta huomioon asiaa ratkaistaessa. Kalaoja on vaatinut vahingonkorvausta ensisijaisesti kilpailunrajoituslain nojalla. Toissijaisesti korvausta on vaadittu sopimukseen perustuvana vahingonkorvauksena, sopimuksen ulkoisena vahingonkorvauksena tai perusteettoman edun palautuksena. Käräjäoikeus on tuomiollaan ratkaissut kysymyksen siitä, ovatko Kalaojan kannevaatimukset vanhentuneet. Tähän liittyen käräjäoikeus on ottanut kantaa myös siihen, tuleeko kilpailunrajoituslain 18 a :n 3 momentin (303/1998) mukaista vanhentumista arvioitaessa ottaa huomioon myös vanhentumislain 7 :n 2 momentin mukainen kymmenen vuoden enimmäisaika ja myös siihen, tuleeko kilpailunrajoituslain 18 a :n 1 momenttia (303/1998) siihen myöhemmin tehtyine muutoksineen soveltaa ennen sen tapahtunutta voimaantuloa aiheutuneisiin vahinkoihin. Käräjäoikeus on hylännyt Kalaojan kanteen vanhentuneena sekä ensisijaisen että toissijaisen kanneperusteen osalta. Hovioikeudessa on Kalaojan valituksen johdosta kysymys siitä, onko käräjäoikeuden ratkaisu vanhentumisen arvioinnin osalta virheellinen ja tuleeko kanteen käsittelyä jatkaa käräjäoikeudessa. Asiassa on ensin otettava kantaa ensisijaisen kanneperusteen eli kilpailunrajoituslain 18 a :n 3 momentin (303/1998) mukaiseen vanhentumiseen ja siihen, mistä ajankohdasta lukien kanneaikaa koskeva vanhentuminen alkaa. Tässä yhteydessä arvioitavaksi tulee myös kilpailunrajoituslain 18 a :n ajallinen soveltaminen eli se, mihin vahinkoihin säännöstä sovelletaan. Arvioitavana on lisäksi se, tuleeko vanhentumislain 7 :n 2 momentissa säädettyä kymmenen vuoden enimmäisaikaa soveltaa kilpailunrajoituslain 18 a :n 3 momentissa (303/1998) säädetyn viiden vuoden kannemääräajan ohella. Toiseksi asiassa on otettava kantaa toissijaisten kanneperusteiden eli sopimusperusteisen korvausvastuun, sopimuksen ulkoisen korvausvastuun ja perusteettoman edun palautuksen vanhentumiseen. Arvioitavaksi tulee se, mistä ajankohdasta lukien vanhentumislain 7 :n 1 momentin mukaisen kolmen vuoden vanhentumisajan katsotaan alkavan ja toiseksi se, onko vaati-\n7 7 musten katsottava joka tapauksessa vanhentuneen vanhentumislain 7 :n 2 momentissa säädetyn kymmenen vuoden enimmäisajan nojalla. II Kilpailunrajoituslain 18 a :n mukainen vanhentuminen Mihin puukauppoihin kilpailunrajoituslain 18 a soveltuu Markkinaoikeuden ratkaisusta ilmenevällä tavalla Metsäliiton, Stora Enson ja UPM:n kilpailunrajoituslain vastainen menettely on kestänyt vuoden 1997 alusta alkuvuoteen 2004 saakka. Kalaoja on katsonut, että voimaan tullutta kilpailunrajoituslain 18 a :n (303/1998) korvaussäännöstä tulee soveltaa myös niihin puukauppoihin, jotka oli tehty ennen säännöksen voimaantuloa, koska kartellit olivat olleet kiellettyjä jo ennen mainittua ajankohtaa ja kysymys oli saman kielletyn kilpailunrajoituksen jatkumisesta vuosina Mikäli kilpailunrajoituslain 18 a :ää ei voitu soveltaa ennen säännöksen voimaantuloa tehtyihin puukauppoihin, ratkaisevana ajankohtana oli pidettävä kunkin kauppahinnanerän suorittamisajankohtaa. Metsäliitto, Stora Enso ja UPM ovat puolestaan katsoneet, että kilpailunrajoituslain 18 a ei sovellu ennen lain voimaantuloa tehtyihin puukauppoihin. Tältä osin ratkaisevaa oli se ajankohta, jolloin hinnoista oli sovittu, eikä käräjäoikeuden ja Kalaojan katsoma kauppahinnan suorittamisajankohta. Kilpailunrajoituksen aikana vuosina on ollut voimassa kilpailunrajoituksista annettu laki (480/1992). Alun perin kilpailunrajoituslakiin ei sisältynyt erityistä korvaussäännöstä. Korvaussäännöksen sisältävä kilpailunrajoituslain 18 a (303/1998) on tullut voimaan Lain voimaantulosäännöksen mukaan 18 a :n säännöstä sovelletaan lain voimaantulon jälkeen toteutettuihin kilpailunrajoituksiin. Kilpailunrajoitus on tässä tapauksessa alkanut ennen 18 a :n (303/1998) voimaantuloa ja jatkunut sen voimaantulon jälkeen. Kilpailunrajoitus on sinänsä ollut pitkäkestoinen, mutta voimaantulosäännöksen soveltamisen kannalta ratkaisevaa merkitystä ei voida antaa kilpailunrajoituksen kestolle. Kilpailunrajoituslain 18 a :n (303/1998) soveltamisen kannalta merkityksellistä korvausvelvollisuuden suhteen on se, että kilpailunrajoitusta koskevan kiellon rikkominen on tapahtunut lain voimaantulon jälkeen ja että vahingon voidaan katsoa aiheutuneen lain voimaantulon jälkeen. Jos vahingon ei voida katsoa aiheutuneen lain voimaantulon jälkeen, myöskään kilpailunrajoituslain 18 a :n korvaussäännös ei tule kyseiseen vahinkoon sovellettavaksi. Vahingon aiheutumisen osalta asianosaiset ovat erimielisiä siitä, tuleeko ratkaisevana pitää käräjäoikeuden katsomin tavoin kauppahinnan suorittamishetkeä vai kunkin yksittäisen sopimuksen laatimishetkeä, jossa puun hinnasta on sovittu riippumatta siitä, milloin kauppahinta on suoritettu. Hovioikeus toteaa, että metsänhakkuuta koskevat sopimukset ovat lähtökohtaisesti pitkäkestoisia siten, että esimerkiksi niin sanotussa pystykaupassa puun korjuuaika päättyy huomattavasti hakkuuta koskevan sopimuksen jälkeen. Lisäksi hakkuuta koskevat maksut voivat tapahtua useassa erässä ja\n8 8 viimeinen maksu suoritetaan hakkuiden päättymisen jälkeen, kun tarkistusmittaus on suoritettu. Sen sijaan niin sanotussa hankintakaupassa kauppahinta sovitaan ennen hakkuita ja myyjä huolehtii puutavaran sovittuun paikkaan. Kalaojan puukauppaa koskevien sopimusten tarkemmasta sisällöstä ei ole esitetty selvitystä, mutta asiassa on riidatonta, etteivät sopimukset sisällä takuuhintalauseketta. Kalaojan vahingonkorvausvaatimus perustuu siihen, että metsäyhtiöiden muodostama kartelli oli johtanut puun alihintaan ja tästä oli aiheutunut vahinkoa puukauppoja tehneelle Kalaojalle. Hovioikeus katsoo, että tilanteessa jossa puun hinnasta on sovittu hakkuusopimuksessa tarkasti, on syntynyt myös väitettyyn alihintaan perustuva vahinko riippumatta siitä, milloin kauppahinta on tullut kokonaisuudessaan suoritetuksi. Jos hakkuusopimukseen on sisältynyt erityisiä lopulliseen hinnanmääräytymiseen vaikuttavia sopimusmääräyksiä, väitetyn vahingon on tällöinkin katsottava aiheutuneen silloin, kun kauppahinnasta tai kauppahinnan määräytymisperusteista on sovittu riippumatta siitä, milloin kauppahinta on tullut kokonaisuudessaan suoritetuksi. Edellä todetut ajankohdat voivat ajoittua lain voimaantulon molemmin puolin. Lain voimaantulosäännöksen perusteella lähtökohtana on pidettävä sitä, että kilpailunrajoituslain 18 a tulee sovellettavaksi niihin vahinkoihin, jotka on aiheutettu kilpailunrajoituslain 18 a :n voimaantulon jälkeen. Vaikka korvausvastuussa voivat olla sopimuskumppanin lisäksi myös muut kilpailunrajoitukseen osallistuneet elinkeinonharjoittajat, vahingon aiheutumisen ajankohtaa ei ole perusteltua arvioida toisin varsinaisen sopimuskumppanin ja muiden kilpailunrajoitukseen osallistuneiden tahojen osalta. Edellä lausutuilla perusteilla hovioikeus katsoo käräjäoikeudesta poiketen, että vahingon on katsottava aiheutuneen silloin, kun kauppahinnasta tai kauppahinnan määräytymisperusteista on sovittu. Kilpailunrajoituslain 18 a :n 1 momenttia on muutettu jälkeen ensin voimaan tulleella lailla (1529/2001) ja vielä voimaan tulleella lailla (318/2004). Sääntelyssä ei ole tapahtunut sellaisia muutoksia, joilla olisi merkitystä nyt kysymyksessä olevassa tapauksessa. Sovellettavaksi tulee se kilpailunrajoituslain 18 a :n 1 momentin säännös, joka kulloisenakin vahinkohetkenä on ollut voimassa. Näin ollen kilpailunrajoituslain 18 a (303/1998) muutoksineen tulee sovellettavaksi niihin puukauppoihin, joissa kauppahinnasta tai kauppahinnan määräytymisperusteista on sovittu lain voimaan tullessa tai sen jälkeen. Kilpailunrajoituslain 18 a :n 3 momentin mukainen vanhentuminen Kilpailunrajoituslain mukainen sääntely Kilpailunrajoituslain 18 a :n 1 momentin (303/1998) mukaan elinkeinonharjoittaja, joka tahallaan tai huolimattomuudesta muun muassa rikkoo 6 :ssä säädettyä kieltoa, on velvollinen korvaamaan toiselle elinkeinoharjoittajalle aiheuttamansa vahingon. Vahingonkorvaus käsittää korvauksen kuluista, hinnanerosta, saamatta jääneestä voitosta sekä muusta välittömästä tai välillisestä taloudellisesta vahingosta, joka kilpailunrajoituksesta on ai-\n9 9 heutunut. Saman pykälän 3 momentin mukaan oikeus korvaukseen vanhenee, jollei korvauskannetta ole pantu vireille viiden vuoden kuluessa siitä, kun elinkeinonharjoittaja sai tiedon tai hänen olisi pitänyt saada tieto vahingon ilmenemisestä. Kilpailunrajoituslain 18 a :n (303/1998) säätämiseen johtaneissa esitöissä (HE 243/1997 vp ja TaVM 2/1998 vp) ei ole tarkemmin perusteltu vanhentumisen alkamisajankohtaa. Nykyisin voimassa olevassa kilpailulain 20 :n 3 momentissa korvauksen vanhentumisesta on säädetty siten, että oikeus korvaukseen vanhentuu, jollei korvauskannetta ole pantu vireille kymmenen vuoden kuluessa siitä päivästä, jona rikkominen tapahtui, tai jatketun rikkomisen osalta kymmenen vuoden kuluessa siitä päivästä, jona rikkominen päättyi. Jos korvausvaatimus perustuu kilpailunrajoitukseen, jonka Kilpailu- ja kuluttajavirasto on päätöksellään todennut 1 momentissa tarkoitetun kiellon vastaiseksi tai josta se on tehnyt markkinaoikeudelle esityksen seuraamusmaksun määräämiseksi, oikeutta ei kuitenkaan katsota vanhentuneeksi, ennen kuin on kulunut yksi vuosi siitä, kun asiassa annettu ratkaisu sai lainvoiman. Kilpailulain säätämiseen johtaneessa hallituksen esityksessä (HE 88/2010 vp s ) on todettu, että vanhentumisen alkamisajankohtaa on selkeytetty. Aikaisemmin voimassa olleen kilpailunrajoituslain mukaan sen näyttäminen, milloin vahingonkärsijä oli saanut tiedon vahingosta tai hänen olisi pitänyt saada tieto vahingosta, oli usein vaikeaa. Nyt tarkoitus on, että vanhentumisajankohta on selkeämmin säädetty. Lisäksi hallituksen esityksessä (s. 67) on todettu, että kilpailunrajoitusasioihin liittyvät vahingonkorvauskanteet perustuvat usein käytännössä Kilpailuviraston, markkinaoikeuden tai korkeimman hallinto-oikeuden antamiin ratkaisuihin. Säännöksen mukainen yhden vuoden vanhentumisaika näissä tilanteissa mahdollistaa sen, että kilpailuasia olisi mahdollista käsitellä julkisessa täytäntöönpanojärjestelmässä ennen vahingonkorvauskanteen nostamista. Vahingonkorvauskanteiden nostaminen ennakolta varmuuden vuoksi ei olisi enää tarpeen. Hovioikeus toteaa, että nykyisin voimassa olevan kilpailulain mukainen vanhentumista koskeva sääntely poikkeaa aikaisemmin voimassa olleesta sääntelystä. Vaikka kilpailulain sääntelyllä on pyritty selkeyttämään vanhentumisen arviointia, kilpailulain nykyisestä sanamuodosta tai sen säätämiseen johtaneesta hallituksen esityksestä (HE 88/2010 vp) ei voida tehdä yksiselitteisiä johtopäätöksiä sen suhteen, miten aikaisemmin voimassa olleen kilpailunrajoituslain 18 a :n 3 momentin (303/1998) säännöstä on tulkittava. Kilpailunrajoituslain 18 a :n 1 momentin (303/1998) mukaan oikeus vahingonkorvaukseen edellyttää muun ohella sitä, että elinkeinonharjoittaja on tahallaan tai huolimattomuudesta rikkonut lain 4-7 :ssä säädettyä kieltoa. Mainituissa pykälissä on säädetty kielletyistä kilpailunrajoituksista ja niiden perusteella määrättävästä seuraamusmaksusta. Kuten edellä on todettu, kilpailunrajoituslain 18 a :n 1 momentin myöhemmillä muutoksilla ei ole merkitystä nyt kysymyksessä olevassa tapauksessa. Kilpailunrajoituslain 18 a :n 3 momentin (303/1998) mukaan vanhentuminen alkaa siitä, kun korvausta vaativa sai tiedon tai hänen olisi pitänyt saada\n10 10 tieto vahingon ilmenemisestä. Vastaavalla tavalla vanhentumisen alkamisesta on säädetty vahingonkorvauksen osalta velan vanhentumisesta annetun lain 7 :n 1 momentin 3 kohdassa. Tämän osalta korkein oikeus on todennut, että vanhentuminen alkaa kulua siitä, kun velkoja voi esittää vaatimuksensa (ks. KKO 2012:18, kohta 25). Kilpailunrajoituslain 18 a :n 3 momenttia tulkittaessa ratkaisevaa on siten sen arviointi, milloin velkoja voi esittää vaatimuksensa. Kilpailunrajoitukseen perustuva korvausvaatimus poikkeaa tavanomaisesta sopimusrikkomukseen perustuvasta korvausvaatimuksesta. Tavanomaisessa sopimusrikkomusta koskevassa tilanteessa sopimusrikkomus voidaan pääsääntöisesti havaita tarkastelemalla sitä, mitä on sovittu ja vertaamalla sitä siihen, miten sopimussuoritus on täytetty. Kiellettyjen kilpailunrajoitusten osalta korvausvelvollisuus syntyy lainvastaisella teolla. Kilpailunrajoituslain 18 a :n tarkoittama vahinko voi ilmetä esimerkiksi kilpailunrajoituksen johdosta aiheutuneena liian alhaisena sopimushintana. Sen arviointi, onko sopimuskumppanille aiheutunut vahinkoa, edellyttää siten kannanottoa kilpailunrajoituksen olemassaoloon. Tällaisen kannanoton tekeminen ei ole mahdollista tarkastelemalla sopimuksen sisältöä ja vertaamalla sitä sopimuskumppanin suoritukseen. Sopimuksen mukaiset suoritukset on usein puolin ja toisin täytetty eikä suoritusvelvollisuutensa täyttänyt sopimuskumppani voi havaita virhettä sopimusta ja suoritusta vertaamalla. Kielletyn kilpailunrajoituksen olemassaolo eli lainvastaisuuden osoittaminen ilman kilpailuviranomaisten toimenpiteitä voi tosiasiassa olla vaikeaa. Kilpailunrajoituslain 18 a :n 3 momentin (303/1998) mukaan vanhentuminen on mahdollista katkaista ainoastaan nostamalla kanne. Mitkään vapaamuotoiset muistutukset korvauksesta eivät ole tehokkaita vanhentumisen katkaisemisen kannalta arvioituna. Kanteessa tulee esittää väite kilpailunrajoituksen olemassaolosta. Kysymys on siten varsin vakavasta lainvastaisuutta koskevasta väitteestä ja tällaisen väitteen esittämiseen tulee olla riittävän vahvat perusteet, vaikka kanne nostettaisiin yksinomaan vanhentumisen katkaisemisen tarkoituksessa. Korvauskanteen vireillepano ja vahingonkorvauksen vaatiminen ei sinänsä edellytä sitä, että kilpailunrajoittamista koskevan kiellon rikkominen olisi ennen kanteen vireillepanoa todettu kilpailuviranomaisten toimesta tai että markkinaoikeus olisi määrännyt seuraamusmaksun. Kilpailunrajoituksen olemassaolon selvittäminen on mahdollista kanteen nostamisen jälkeenkin ja vahingonkorvausta käsittelevä tuomioistuin voi jättää kanteen lepäämään siihen saakka, kunnes kilpailuviranomaiset ovat saaneet käsiteltyä kilpailunrajoitusta koskevan kysymyksen. Toisaalta jos kilpailuviranomaiset tutkivat kilpailunrajoituksen olemassaoloa, mutta vahingonkorvauskannetta ei ole nostettu, kilpailunrajoitukseen osallistunut elinkeinonharjoittaja voi tosiasiassa varautua siihen, että sitä vastaan mahdollisesti myöhemmin nostetaan vahingonkorvauskanne, jos kilpailuviranomaiset päätyvät katsomaan kysymyksessä olleen kielletty kilpailunrajoitus. Kielletyn kilpailunrajoituksen olemassaolo eli lainvastaisuuden ja siitä mahdollisesti seuraavan vahingon osoittaminen ilman kilpailuviranomaisten toimenpiteitä voi edellä todetuin tavoin olla tosiasiassa vaikeaa\n11 11 ja siten huolellisesti asioita hoitavan tahon voidaan olettaa ennen korvauskanteen nostamista odottavan ratkaisua siitä, onko käsillä kielletty kilpailunrajoitus vai ei. Hovioikeus toteaa johtopäätöksenään, että tieto vahingon aiheutumisesta ja sitä koskevan kannevaatimuksen esittäminen edellyttävät riittävän varmaa tietoa kilpailunrajoituksen olemassaolosta. Se, milloin kysymys on riittävän varmasta tiedosta, joudutaan arvioimaan tapauskohtaisesti kunkin tapauksen erityispiirteet huomioon ottaen. Kilpailunrajoituslain mukaisen vanhentumisen arviointi tässä tapauksessa Käräjäoikeuden tuomiosta ilmenevällä tavalla Kilpailuvirasto on julkaissut tiedotteen, jonka mukaan Kilpailuviraston tutkittavana on ollut se, ovatko Metsäliitto ja Stora Enso osallistuneet UPM:n ilmoittamaan kilpailunrajoituslain kieltämään kartelliyhteistyöhön. Tiedotteen jälkeen eri tiedotusvälineet ovat julkaisseet kartellia koskevia uutisiaan. Näissä uutisissa on käsitelty UPM:n ilmoitusta kilpailunrajoituksen olemassaolosta ja pidetty melko varmana sitä, että Metsäliitto ja Stora Enso olivat osallistuneet tähän kilpailunrajoitukseen. On selvää, että Kalaoja on puukauppaa harjoittaneena tahona tullut tietoiseksi tästä uutisoinnista. Hovioikeus toteaa, että yksittäisen puukauppoja tehneen tahon on vaikeaa ja käytännössä mahdotonta oma-aloitteisesti selvittää kilpailunrajoituksen olemassaoloa ja kilpailunrajoituksen tarkempaa sisältöä. Yksittäiset tahot ovatkin käytännössä viranomaisilta saatavien tietojen varassa. UPM:n ilmoitus kilpailuviranomaisille ja sitä seurannut Kilpailuviraston tiedote ovat merkinneet sitä, että ainakin UPM on pitänyt varmana kielletyn kilpailunrajoituksen olemassaoloa sen sekä Metsäliiton ja Stora Enson välillä. UPM:n ilmoituksesta ei kuitenkaan voida tehdä suoraan johtopäätöstä siitä, että kysymys olisi kielletystä kilpailunrajoituksesta. UPM:n Kilpailuvirastolle tekemä ilmoitus on tähdännyt suoranaisesti vain siihen, että UPM joka tapauksessa välttäisi kilpailunrajoituslain mukaisen seuraamusmaksun eikä ilmoitus ole merkinnyt sitä, että kilpailunrajoituksen olemassaolo ja kilpailunrajoitukseen osallistuneet muut elinkeinonharjoittajat olisi mahdollista arvioida yksin UPM:n ilmoituksen perusteella. UPM:n ilmoitus onkin johtanut Kilpailuviraston taholla lisätutkimuksiin. Metsäliitto ja Stora Enso ovat kiistäneet osallistuneensa kiellettyyn kilpailunrajoitukseen, joten UPM:n ilmoitus kilpailunrajoituksen olemassaolosta ei ole hovioikeuden arvion mukaan merkinnyt vielä kilpailunrajoituslain 18 a :n tarkoittamaa tietoa vahingon ilmenemisestä siten, että Kalaojan olisi tullut katkaista vanhentuminen nostamalla kanne. Tämä UPM:n kilpailuviranomaisille tekemä ilmoitus ja sitä seurannut Kilpailuviraston tiedote sekä uutisointi ei hovioikeuden arvion mukaan merkitse myöskään sitä, että kilpailunrajoituksen olemassaoloa koskenut tieto olisi vielä tuolloin ollut riittävän varmaa edes UPM:n osalta. Näin ollen hovioikeus katsoo, että edellä selostettu UPM:n Kilpailuvirastolle tekemä ilmoitus kilpailunrajoituksesta ei merkitse sitä, että Kalaoja olisi Kilpailuviraston julkaiseman tiedotteen myötä saanut riittävänä pidettävän tiedon vahingon ilmenemisestä. Vanhentumisen ei siten ole katsottava alkaneen vielä\n12 Tämän jälkeen Kilpailuvirasto on tehnyt markkinaoikeudelle seuraamusmaksua koskevan esityksen Esitys koskee epäiltyä kilpailun rajoittamista raakapuun hankintamarkkinoilla ja asianosaisina ovat UPM, Metsäliitto ja Stora Enso. Seuraamusmaksuesitys koskee kilpailunrajoituslain 6 :n mukaisen kilpailunrajoituksen toteamista ja seuraamusmaksun määräämistä Metsäliitolle ja Stora Ensolle. Seuraamusmaksua koskevassa esityksessä on viitattu Kilpailuviraston päätökseen , jonka mukaan UPM:lle ei esitetty seuraamusmaksun määräämistä, koska UPM oli täyttänyt kaikki kilpailunrajoituslain 9 :n mukaiset edellytykset. Kilpailunrajoituslain 9 :ssä on säädetty niistä edellytyksistä, joiden nojalla Kilpailuvirasto on voinut jättää tekemättä seuraamusmaksua koskevan esityksen ja Kilpailuviraston päätöksessä on otettu kantaa näiden edellytysten olemassaoloon. Kilpailuviraston tiedotteesta ilmenee, että Kilpailuvirasto esittää seuraamusmaksujen määräämistä Metsäliitolle ja Stora Ensolle, koska nämä olivat osallistuneet kiellettyyn hintayhteistyöhön ja tietojenvaihtoon raakapuun hankinnassa. Kiellettyä yhteistyötä on ilmoitettu harjoitetun vuosina ja sitä oli harjoitettu koko Suomen alueella. Tiedotteen mukaan UPM:lle ei esitetä seuraamusmaksua, koska tämä oli ilmoittanut kilpailunrajoituksesta Kilpailuvirastolle ja luopunut kartelliyhteistyöstä. Raakapuumarkkinoita koskeneet tutkimukset oli käynnistetty toukokuussa 2004 UPM:n ilmoituksen jälkeen. Tiedotteen mukaan Kilpailuvirasto oli arvioinut kilpailunrajoituksen vakavaksi. Kielletty yhteistyö oli ollut pitkäaikaista ja tarkoituksena oli ollut rajoittaa keskinäistä kilpailua sekä saavuttaa yhteinen raakapuun hintahallinta. Kilpailuviraston tiedotteen mukaan kielletty hintayhteistyö vääristi hintasuhteita ja vaikutti kielteisesti markkinoihin ja niiden toimintaan. Kielletty yhteistyö oli estänyt normaalin kysyntä- ja tarjontasuhteisiin perustuneen hinnanmuodostuksen. Hovioikeus toteaa, että Kilpailuviraston seuraamusmaksua koskenut esitys on tullut yleiseen tietoisuuteen. Metsäliitto ja Stora Enso ovat kuitenkin myös seuraamusmaksua koskevan esityksen tekemisen aikaan kiistäneet osallistuneensa Kilpailuviraston väittämään kilpailunrajoitukseen. UPM:lle ei ollut Kilpailuviraston päätöksellä esitetty seuraamusmaksua. Mainitussa päätöksessä oli otettu kantaa edellä todettuihin kilpailunrajoituslain 9 :n mukaisiin seuraamusmaksun määräämättä jättämisen edellytyksiin. Kilpailuviraston markkinaoikeudelle tekemä seuraamusmaksun määräämistä koskeva esitys ja siihen liittynyt Kilpailuviraston päätös siitä, että UPM:lle ei esitetä seuraamusmaksua ovat merkinneet sitä, että Kilpailuvirasto on arvioinut UPM:n, Metsäliiton ja Stora Enson välillä vallinneen kielletyn kilpailunrajoituksen. Kilpailuviraston tiedotteen jälkeen tekemät selvitystoimenpiteet olivat siten saaneet Kilpailuviraston vakuuttumaan kilpailunrajoituksen olemassaolosta. Kilpailuviraston vuosina tekemän selvityksen tarkempi sisältö ei ole ollut kuitenkaan Kalaojan tiedossa, eikä Kilpailuviraston antamien päätösten ja tiedotteen perusteella ole ollut mahdollista tehdä luotettavia päätelmiä kilpailunrajoituksen olemassaolosta. Kilpailunrajoituksen olemassaolo on ollut seuraamusmaksua koskevan esityksen ja UPM:ää koskevan päätöksen tekemisen jälkeenkin\n13 13 epävarma. Kilpailuviraston arvio ei merkitse sitä, että Kalaoja olisi Kilpailuviraston seuraamusmaksuesityksen ja sitä koskevan tiedotteen myötä saanut riittävänä pidettävän tiedon vahingon ilmenemisestä. Kalaojalla ei siten voida katsoa olleen vielä tässäkään vaiheessa riittävää tietoa vahingon aiheutumisesta eikä mahdollisuutta esittää vaatimuksiaan asiassa. Vanhentumisen ei ole katsottava näin ollen alkaneen myöskään Kilpailuviraston seuraamusmaksua koskevan esityksen johdosta markkinaoikeus määräsi ratkaisullaan seuraamusmaksut Metsäliitolle ja Stora Ensolle. Markkinaoikeuden päätöksessä on katsottu kysymyksessä olleen kielletty kilpailunrajoitus ja tämän johdosta on määrätty seuraamusmaksut. Päätös on tullut lainvoimaiseksi Vasta tämän päätöksen jälkeen Kalaojalla on ollut riittävät tiedot kilpailunrajoituslain 18 a :n 1 momentin (303/1998) edellyttämästä kilpailunrajoituksesta ja vahingon ilmenemisestä. Kilpailunrajoituslain 18 a :n 3 momentin (303/1998) mukainen viiden vuoden aika kanteen nostamiselle on siten alkanut Kilpailunrajoituslain 18 a :ään perustuva kanne on pantu vireille eli ennen viiden vuoden määräajan päättymistä. Kannetta ei näin ollen voida tältä osin hylätä käräjäoikeuden toteamin tavoin vanhentuneena. Asiassa on tämän jälkeen otettava kantaa vielä siihen, tuleeko kilpailunrajoituslain 18 a :n rinnalla sovellettavaksi vanhentumislain 7 :n 2 momentin mukainen vanhentumisaika. Vanhentumislain 7 :n 2 momentin mukaisen kymmenen vuoden vanhentumisajan soveltaminen kilpailunrajoituslain 18 a :n 3 momentin ohella Käräjäoikeus on katsonut, että vanhentumislain 7 :n 2 momentin mukaista kymmenen vuoden vanhentumisen enimmäisaikaa ei voida soveltaa kilpailunrajoituslain 18 a :n 3 momentin (303/1998) mukaisen viiden vuoden kannemääräajan rinnalla. Metsäliitto, Stora Enso ja UPM ovat hovioikeudelle antamissaan vastauksissa katsoneet, että vanhentumislain 7 :n 2 momentin mukaista enimmäisaikaa tulee soveltaa rinnakkain kilpailunrajoituslain 18 a :n 3 momentin mukaisen määräajan kanssa. Kalaoja on puolestaan katsonut, ettei näiden säännösten rinnakkaiselle soveltamiselle ollut perusteita. Kilpailunrajoituslain 18 a :n 3 momentissa (303/1998) on edellä selostettu erityinen kilpailunrajoitukseen perustuvaa vahingonkorvausta koskeva säännös kanneajasta. Tästä säännöksestä ei ilmene, miten säännös vaikuttaa yleisten vanhentumista koskevien säännösten soveltamiseen. Vanhentumislain 2 :n 1 momentin mukaan, jos muussa laissa on tästä laista poikkeavia erityissäännöksiä velan vanhentumisajasta tai muusta vanhentumiseen liittyvästä seikasta, noudatetaan niitä tämän lain sijasta. Pykälän 3 momentin mukaan mitä 1 momentissa säädetään, koskee soveltuvin osin erityissäännöstä, jonka mukaan velkaa koskeva kanne on pantava vireille määräajassa. Kanneaika voidaan kuitenkin katkaista vain 11 :ssä tarkoitetulla katkaisutoimella. Jos velkoja on menettänyt kanneoikeutensa, velka katsotaan vanhentuneeksi niin kuin tässä laissa säädetään.\n14 14 Vanhentumislain 7 :n 2 momentissa on säädetty vanhentumiseen sovellettavasta kymmenen vuoden enimmäisajasta. Vanhentumislain 2 :n 1 momentin säännöstä on mahdollista sen sanamuodon perusteella tulkita ensinnäkin siten, että kilpailunrajoituslain 18 a :n 3 momentin (303/1998) kanneaikaa koskeva erityissäännös syrjäyttää vanhentumislain sääntelyn kanneaikaa koskevan määräajan ja kanneaikaa koskevan katkaisutoimen osalta, mutta ei sitä vastoin vanhentumisen kymmenen vuoden enimmäisajan osalta. Poikkeus koskisi näin ollen vain sitä, että sovellettavaksi ei tule vanhentumislain kolmen vuoden vanhentumisaika eivätkä vapaamuotoiset vanhentumisen katkaisutoimet. Toisaalta vanhentumislain 2 :n 1 momentin sanamuoto mahdollistaa myös sellaisen tulkinnan, jonka mukaan kilpailunrajoituslain 18 a :n erityissäännös syrjäyttää kaikilta osin vanhentumislain säännökset vanhentumista koskevien aikojen suhteen ja näin ollen myös kymmenen vuoden enimmäisaikaa koskevan säännöksen. Hovioikeus katsoo, että vanhentumista koskevan erityissäännöksen ja vanhentumislain 7 :n 2 momentin rinnakkainen soveltaminen on harkittava tapauksittain ottaen huomioon erityislaissa olevat vanhentumissäännöksen tavoitteet. Hovioikeus toteaa, että kilpailunrajoituslain 18 a :n tarkoituksena on edellä todetuin tavoin turvata kanneoikeuden olemassaolo siihen saakka, kunnes riittävä varmuus kilpailunrajoituksesta ja sen aiheuttamasta vahingosta on saatu. Kilpailunrajoituslain yleisenä tavoitteena on terveen ja toimivan taloudellisen kilpailun turvaaminen vahingollisilta kilpailunrajoituksilta. Kilpailunrajoituslaissa olevan vahingonkorvaussäännöksen tavoitteena on puolestaan se, että kilpailunrajoituksen vuoksi vahinkoa kärsineet elinkeinonharjoittajat asetetaan keskenään yhdenvertaiseen asemaan riippumatta siitä, onko vahinkoa kärsineen tahon ja sen aiheuttajan välillä sopimussuhdetta vai ei (HE 243/1997 vp s. 4 ja 13). Kilpailunrajoitukset voivat olla kestoltaan pitkiä, jolloin on hyvin sattumanvaraista, paljastuuko kilpailunrajoituksen olemassaolo ennen kuin kymmenen vuoden enimmäisaika olisi päättynyt. Jos kilpailunrajoituslain 18 a :n 3 momentin ohella sovellettavaksi tulisi vanhentumislain 7 :n 2 momentin säännös, tämä antaisi kilpailunrajoituksessa mukana olleille elinkeinonharjoittajille mahdollisuuden välttyä kilpailunrajoitukseen perustuvasta vahingonkorvausvastuusta. Tällainen tulkinta olisi vastoin niitä tavoitteita, joiden mukaan kilpailunrajoitukseen puuttuminen tulee olla mahdollista myös saattamalla kilpailunrajoitukseen osallistuneet elinkeinonharjoittajat vahingonkorvausvastuuseen kilpailunrajoitukseen ryhtymisestä. Tähän nähden olisi kilpailunrajoituslain ja lain 18 a :n säätämiseen johtaneiden tarkoitusperien vastaista, jos vanhentumiseen sovellettaisiin kilpailunrajoituslaissa säädetyn erityistä kanneaikaa koskevan sääntelyn lisäksi myös vanhentumislain 7 :n 2 momentin mukaista kymmenen vuoden enimmäisaikaa. Edellä lausutuilla perusteilla hovioikeus katsoo, että vanhentumislain 2 :n 1 momenttia on tässä tapauksessa sovellettava käräjäoikeuden katsomalla tavalla siten, että kilpailunrajoituslain 18 a :n 3 momentin (303/1998) mukaisen kanneajan ohella sovellettavaksi ei tule vanhentumislain 7 :n 2 momentin säännöksestä ilmenevä kymmenen vuoden enimmäisaika.\n15 15 Lopputulos ensisijaisen kanneperusteen vanhentumisen arvioinnin osalta Kilpailunrajoituslain 18 a :ään perustuvan ensisijaisen kanneperusteen osalta hovioikeus toteaa yhteenvetona, että kilpailunrajoituslain 18 a :n 1 momentin (303/1998) vahingonkorvaussäännös myöhemmin voimaantulleine muutoksineen tulee sovellettavaksi niihin puukauppoihin, joissa kauppahinnasta tai kauppahinnan määräytymisperusteista on sovittu tai sen jälkeen. Vanhentumislain 7 :n 2 momentin mukainen kymmenen vuoden enimmäisaika ei tule sovellettavaksi rinnakkain kilpailunrajoituslain 18 a :n 3 momentissa (303/1998) säädetyn kannemääräaikaa koskevan säännöksen kanssa. Hovioikeus katsoo edellä lausutuilla perusteilla, että kilpailunrajoituslain 18 a :n 3 momentin (303/1998) mukaisen viiden vuoden kannemääräajan on tässä tapauksessa katsottava alkaneen siitä, kun markkinaoikeuden päätös on tullut lainvoimaiseksi Kalaoja on pannut kanteensa vireille eli ennen mainitun määräajan päättymistä. Siltä osin kuin Kalaoja on vaatinut vahingonkorvausta kilpailunrajoituslain 18 a :n 1 momentin perusteella tai sen jälkeen tehdyistä puukaupoista, kannetta ei voida hylätä vanhentuneena. Käräjäoikeuden ratkaisun lopputulosta on tältä osin muutettava ja asian käsittelyä jatkettava käräjäoikeudessa. III Toissijaisia kanneperusteita eli sopimusperusteista korvausvastuuta, sopimuksen ulkoista vahingonkorvausvastuuta ja perusteettoman edun palautusta koskeva vanhentuminen Vanhentumisen arviointiin sovellettava laki Vanhentumislaki on tullut voimaan Vanhentumislain 21 :ssä olevan siirtymäsäännöksen mukaan vanhentumislakia sovelletaan myös velkaan, jonka peruste on syntynyt ennen lain voimaantuloa. Velka vanhentuu kuitenkin vanhentumislain nojalla aikaisintaan kolmen vuoden kuluttua lain voimaantulosta, jollei kyseinen velka myös aikaisemmin voimassa olleiden säännösten mukaan vanhentuisi tätä ennen. Kalaojan korvausvaatimukset perustuvat vuosina tehtyihin puukauppoihin. Markkinaoikeuden ratkaisun mukaan kysymyksessä oleva kielletty kilpailunrajoitus oli alkanut alkuvuodesta Näin ollen asiassa on selvää, että Kalaojan toissijaisten kanneperusteiden vanhentumista tulee arvioida vanhentumislain säännösten perusteella. Vanhentumislain 7 :n 1 momentin mukainen kolmen vuoden vanhentumisaika Vanhentumisen arvioinnin lähtökohdat Käräjäoikeus on todennut, että jos Kalaojan vahingonkorvauskannetta arvioidaan sopimukseen perustuvana vahingonkorvauksena tai sopimuksen ulkopuolisena vahingonkorvauksena, vanhentuminen alkoi Kilpailuviraston tiedotteen antamisesta ja oikeus korvauskanteen nostamiseen oli näiden perusteiden osalta vanhentunut kolmessa vuodessa sanotusta ajankohdasta lukien.\n16 16 Hovioikeus toteaa, että Kalaojan kanne perustuu käräjäoikeuden tuomiosta ilmenevin tavoin toissijaisesti siihen, että Metsäliitto on sopimusperusteisessa korvausvastuussa kilpailunrajoituksen aiheuttamasta vahingosta ja joka tapauksessa kaikki kilpailunrajoituksessa mukana olleet yhtiöt, Metsäliitto, Stora Enso ja UPM, vastaavat vahingosta vahingonkorvauslain säännösten nojalla. Viimesijaisesti kanne on perustettu perusteettoman edun palautukseen. Hovioikeus toteaa selvyyden vuoksi, että nämä toissijaiset kanneperusteet koskevat ensinnäkin sitä tilannetta, että kilpailunrajoituslain 18 a ei sovellu ennen aiheutuneeseen vahinkoon. Toiseksi toissijaiset kanneperusteet koskevat sitä, että kilpailunrajoituslain 18 a ei ylipäätään tulisi asiassa sovellettavaksi. Hovioikeus ottaa vanhentumisen näkökulmasta kantaa näihin molempiin tilanteisiin. Vanhentumislain 4 :n mukaan velka vanhentuu kolmen vuoden kuluttua 5-7 :ssä tarkoitetusta ajankohdasta, jollei vanhentumista ole sitä ennen katkaistu. Mainitun lain 7 :n 1 momentin 1 kohdan mukaan vahingonkorvauksen tai muun hyvityksen vanhentumisaika alkaa kulua sopimusrikkomukseen perustuvassa hyvityksessä siitä, kun ostaja on havainnut virheen tai puutteen kaupan kohteessa tai kun muu velkojana oleva sopijapuoli on havainnut virheellisyyden sopimuksen täyttämisessä taikka hänen olisi pitänyt se havaita. Momentin 3 kohdan mukaan vanhentumisaika alkaa kulua muuhun kuin sopimussuhteeseen perustuvassa vahingonkorvauksessa siitä, kun vahingonkärsijä on saanut tietää tai hänen olisi pitänyt tietää vahingosta ja siitä vastuussa olevasta. Vielä perusteettoman edun palautuksen osalta momentin 4 kohdan mukaan vanhentumisaika alkaa kulua perusteettoman edun palautuksessa siitä, kun vaatimuksen esittäjä on saanut tietää tai hänen olisi pitänyt tietää erehdyksessä tehdystä maksusta, sopimuksen pätemättömyydestä tai muusta edun palautuksen perustana olevasta tapahtumasta ja perusteettoman edun saajasta. Vanhentumislain 7 :n 2 momentin mukaan vahingonkorvauksen tai muun 1 momentissa tarkoitetun velan vanhentuminen on kuitenkin katkaistava ennen kuin kymmenen vuotta on kulunut sopimusrikkomuksesta taikka vahinkoon johtaneesta tai edun palautuksen perustana olevasta tapahtumasta. Tämä määräaika ei kuitenkaan rajoita vahingonkärsijän oikeutta vaatia korvausta henkilö- tai ympäristövahingosta. Vanhentumislain 10 :n mukaan vanhentuminen on mahdollista katkaista vapaamuotoisia vanhentumisen katkaisutoimia käyttäen. Lain 11 :ssä on säädetty vanhentumisen katkaisemisesta nostamalla asiassa kanne. Sopimusperusteisen vanhentumisen arviointi Edellä kilpailunrajoituslain 18 a :n mukaisen vanhentumisen yhteydessä todetuin tavoin kilpailunrajoitukseen perustuva korvausvaatimus poikkeaa tavanomaisesta sopimusrikkomukseen perustuvasta korvausvaatimuksesta. Tavanomaisessa sopimusrikkomusta koskevassa tilanteessa sopimusrikkomus voidaan pääsääntöisesti havaita tarkastelemalla sitä, mitä on sovittu ja vertaamalla sitä siihen, miten sopimussuoritus on täytetty. Tavanomaiseen\n17 17 sopimusrikkomukseen verrattuna kielletyn kilpailunrajoituksen tapauksessa sopimusrikkomuksesta aiheutunut vahinko ilmenee esimerkiksi kilpailunrajoituksen johdosta aiheutuneena liian alhaisena sopimushintana. Kilpailunrajoitukseen perustuvassa korvausvaatimuksessa sopimusrikkomuksen osoittaminen edellyttää ensin lainvastaisen teon osoittamista. Sen arviointi, onko sopimusrikkomusta ylipäätään tapahtunut, edellyttää siten kannanottoa kilpailunrajoituksen olemassaoloon. Tällaisen kannanoton tekeminen ei ole mahdollista tarkastelemalla sopimuksen sisältöä ja vertaamalla sitä sopimuskumppanin suoritukseen. Sopimuksen mukaiset suoritukset ovat usein puolin ja toisin täytetty eikä suoritusvelvollisuutensa täyttänyt sopimuskumppani voi havaita virhettä sopimusta ja suoritusta vertaamalla. Kielletyn kilpailunrajoituksen olemassaolo eli lainvastaisuuden osoittaminen ilman kilpailuviranomaisten toimenpiteitä voi edellä todetuin tavoin olla tosiasiassa vaikeaa. Vanhentuminen alkaa kulua siitä, kun velkoja voi esittää vaatimuksensa (ks. KKO 2012:18, kohta 25). Vanhentumislain mukaan vanhentumisen katkaiseminen on mahdollista tehdä vapaamuotoisilla vanhentumisen katkaisemista tarkoittavilla toimilla. Vanhentumisen katkaiseminen edellyttää tällöinkin väitettä kilpailunrajoituksen olemassaolosta ja koska kysymys on varsin vakavasta lainvastaisuutta koskevasta väitteestä, tällaisen väitteen esittämiseen tulee olla riittävän vahvat perusteet. Vanhentumisen katkaiseminen ei sinänsä edellytä sitä, että kilpailunrajoittamista koskevan kiellon rikkominen olisi ennen vanhentumisen katkaisemista todettu kilpailuviranomaisten toimesta tai että markkinaoikeus olisi määrännyt seuraamusmaksun. Kielletyn kilpailunrajoituksen olemassaolo eli lainvastaisuuden ja siitä mahdollisesti seuraavan sopimusrikkomukseen perustuvan vahingon osoittaminen ilman kilpailuviranomaisten toimenpiteitä voi tosiasiassa olla vaikeaa. Kilpailunrajoituksen olemassaolon selvittäminen on mahdollista vanhentumisen katkaisemisen jälkeenkin ja vahingonkorvausta käsittelevä tuomioistuin voi jättää kanteen lepäämään siihen saakka, kunnes kilpailuviranomaiset ovat saaneet käsiteltyä kilpailunrajoitusta koskevan kysymyksen. Hovioikeus toteaa, että tieto sopimusrikkomuksesta ja sitä koskevan vaatimuksen esittäminen edellyttää riittävän varmaa tietoa kilpailunrajoituksen olemassaolosta. Se, milloin kysymys on riittävän varmasta tiedosta, joudutaan arvioimaan tapauskohtaisesti kunkin tapauksen erityispiirteet huomioon ottaen. Kalaoja on tehnyt puukauppoja Metsäliiton kanssa. Edellä kilpailunrajoituslain 18 a :n mukaisen vanhentumisen arvioinnin yhteydessä todetuin tavoin Metsäliitto ja Stora Enso olivat kiistäneet osallistumisensa kilpailunrajoitukseen. UPM:n Kilpailuvirastolle tekemä kilpailunrajoitusta koskenut ilmoitus on kohdistettu kilpailuviranomaisille ja tähdännyt suoranaisesti vain siihen, että UPM välttäisi kilpailunrajoituslain mukaisen seuraamusmaksun eikä ilmoitus ole merkinnyt sitä, että kilpailunrajoituksen olemassaolo olisi mahdollista arvioida yksin UPM:n ilmoituksen perusteella. Siten riittävän varmaa tietoa kilpailunrajoituksesta ja siitä aiheutuneesta vahingosta ei ole ollut vielä Kilpailuviraston julkaistessa tiedotteen tai Kilpailuviraston tehdessä markkinaoikeudelle seuraamusmaksua koskevan esityksen\n18 18 ja UPM:ää koskevan päätöksen Kilpailuviraston seuraamusmaksua koskevan esityksen johdosta markkinaoikeus määräsi ratkaisullaan seuraamusmaksut Metsäliitolle ja Stora Ensolle. Markkinaoikeuden päätöksessä on katsottu kysymyksessä olleen kielletty kilpailunrajoitus ja tämän johdosta on määrätty seuraamusmaksut. Päätös on tullut lainvoimaiseksi Vasta tämän päätöksen lainvoimaiseksi tulemisen jälkeen Kalaojalla on ollut riittävät tiedot kilpailunrajoituslain 18 a :n 1 momentin edellyttämästä kilpailunrajoituksesta ja sopimusrikkomuksesta. Kanne on pantu vireille eli ennen kolmen vuoden määräajan päättymistä. Vanhentumisen arvioinnissa on jäljempänä selostettavin tavoin otettava tämän lisäksi huomioon vielä vanhentumislain 7 :n 2 momentin mukainen kymmenen vuoden enimmäisaika. Sopimuksen ulkoisen vahingonkorvauksen vanhentumisen arviointi ja perusteettoman edun palautusta koskevan vanhentumisen arviointi Sopimuksen ulkoisen vahingonkorvauksen vanhentumisen osalta olennaista on sen arviointi, milloin vahingonkärsijä on saanut tietää tai hänen olisi pitänyt tietää vahingosta. Tältä osin edellytykset ovat olennaisilta osin yhteneväiset kilpailunrajoituslain 18 a :ssä säädettyjen edellytysten kanssa. Markkinaoikeuden päätöksessä on katsottu kysymyksessä olleen kielletty kilpailunrajoitus ja tämän johdosta on määrätty seuraamusmaksut. Päätös on tullut lainvoimaiseksi Vasta tämän päätöksen jälkeen Kalaojalla on ollut riittävät tiedot kilpailunrajoituksesta ja tieto vahingosta. Kanne on pantu vireille eli ennen kolmen vuoden määräajan päättymistä. Tästä samasta ajankohdasta lukien on arvioitava myös perusteettoman edun palautusta koskevan vaatimuksen vanhentumista. Vanhentumisen arvioinnissa on jäljempänä selostettavin tavoin otettava tämän lisäksi huomioon vielä vanhentumislain 7 :n 2 momentin mukainen kymmenen vuoden enimmäisaika. Vanhentumislain 7 :n 2 momentin mukainen enimmäisaika Käräjäoikeus on katsonut, että kartellin olemassaoloa koskevalla tiedolla ei ole merkitystä arvioitaessa kymmenen vuoden vanhentumisajan kulumista. Käräjäoikeuden mukaan vahingon on katsottava aiheutuneen kutakin puukauppaa koskeneen kauppahinnan maksamisen ajankohtana ja vanhentumisen katkaiseminen olisi tullut tehdä kymmenen vuoden kuluessa kunkin erän maksamisesta. Kalaoja on valituksessaan katsonut, että kymmenen vuoden enimmäisajan voidaan sopimusperusteisen korvausvastuun osalta katsoa alkaneen aikaisintaan kilpailunrajoituksen päättymisestä eli toukokuusta Sopimuksen ulkoisen vahingonkorvauksen ja perusteettoman edun palautuksen osalta enimmäisajan voidaan katsoa alkaneen vasta siitä, kun markkinaoikeuden päätös oli saanut lainvoiman tai aikaisintaan kilpailunrajoituksen\n19 19 päättymisestä. Lisälausumassaan Kalaoja on vielä todennut, että joka tapauksessa määrittävänä ajankohtana voitiin pitää aikaisintaan kunkin kauppahintaerän maksuajankohtaa. Metsäliitto, Stora Enso ja UPM ovat puolestaan katsoneet, että vanhentumisen enimmäisaika alkaa siitä ajankohdasta, jolloin kukin kysymyksessä oleva raakapuukauppaa koskeva sopimus on tehty. Vanhentumislain 7 :n 2 momentin mukaan vahingonkorvauksen tai muun 1 momentissa tarkoitetun velan vanhentuminen on kuitenkin katkaistava ennen kuin kymmenen vuotta on kulunut sopimusrikkomuksesta taikka vahinkoon johtaneesta tai edun palautuksen perustana olevasta tapahtumasta. Lain esitöissä on mainitun lainkohdan osalta todettu, että jos vahingon ilmeneminen viivästyy tai vastuussa olevasta tahosta ei ole selvyyttä, myöskään 7 :n 1 momentissa säädetty kolmen vuoden määräaika ei ala kulua. Ei kuitenkaan ole perusteltua, että tällä tavoin epäselvien korvausten, edun palautusten tai muiden hyvitysten vanhentumisajan alkaminen siirtyisi epämääräiseksi ajaksi pitkälle tulevaisuuteen. Tämän vuoksi 2 momentissa säädettäisiin siitä ajasta, jonka kuluessa 1 momentissa tarkoitettuun korvaukseen on viimeistään vedottava (HE 187/2002 vp s. 51). Esitöiden mukaan kymmenen vuoden määräaika lasketaan sopimusperusteisissa ja sopimuksen ulkopuolisissa vahingoissa vahinkoon johtaneesta tapahtumasta. Tällä tarkoitetaan sitä tapahtumaa tai laiminlyöntiä, josta vahinko ja siten myös korvausvaatimus on aiheutunut. Sopimussuhteissa tämä aika alkaa virheellisen suorituksen tekemisestä tai muusta sopimusrikkomuksesta. Muissa vahingoissa aika alkaa vahinkoon johtaneesta tapahtumasta, ja perusteettoman edun palautuksessa siitä, kun erhemaksu tai muu palautettava suoritus on tehty. Hallituksen esityksessä on todettu, että jos vaatimusta ei ole esitetty kymmenen vuoden kuluessa vahinkotapahtumasta, korvausvaatimus vanhenee, vaikka vahinko ei ole ilmennyt ennen tätä ajankohtaa tai sen ilmenemisestä on kulunut vähemmän kuin yleensä noudatettavat kolme vuotta (HE 187/2002 vp s. 20 ja 51). Markkinaoikeuden päätöksestä ilmenevällä tavalla Metsäliiton, Stora Enson ja UPM:n kesken on ollut kilpailunrajoituslain 6 :n mukainen kielletty kilpailunrajoitus. Kielletyn menettelyn tarkoituksena on ollut estää raakapuun ostohintojen kohoaminen. Kielletty kilpailunrajoitus vaikuttaa markkinoihin koko sen ajan, jolloin kilpailunrajoitus on olemassa. Kilpailunrajoituksen aiheuttama vahinko ilmenee markkinoita yleisellä tasolla tarkastellen koko kilpailunrajoituksen olemassaolon ajan. Sen sijaan yksittäisessä sopimussuhteessa kilpailunrajoituksesta mahdollisesti aiheutuva vahinko syntyy siinä vaiheessa, kun asianomaiset tahot solmivat kauppaa koskevan sopimuksen. Vanhentumislain 7 :n 2 momentin mukaan yksittäisenä vahinkotapahtumana voitaisiin lähtökohtaisesti pitää kilpailunrajoituksen voimassa ollessa tehtyä yksittäistä puukauppaa koskevaa sopimusta. Vanhentumisen takarajaa arvioitaessa merkitystä ei tällöin olisi myöskään sillä, milloin vahinko on lopulta ilmennyt. Hovioikeus toteaa kuitenkin, että kilpailunrajoituksen aikana tehtyjä sopimuksia rasittaa kartellin aikaansaama markkinahäiriö. Tällöin vahingot aiheutuvat sen vuoksi, että toinen sopimuskumppaneista on mukana kielletys-\n20 20 sä kilpailunrajoituksessa. Yksittäisen myyjän näkökulmasta on sattumanvaraista, missä vaiheessa kilpailunrajoituksen voimassaoloa yksittäinen kauppasopimus on tehty. Yksittäisten sopimusten lisäksi kartellin aikaansaama markkinahäiriö voi vaikuttaa tuotteiden hinnan määräytymiseen ja sitä kautta myyjien halukkuuteen käydä kauppaa. Tässä tapauksessa kysymys on ollut vuosina puumarkkinoihin ja tuona aikana tehtyihin kauppoihin liittyneestä pitkäkestoisesta lainvastaisen kilpailunrajoituksen ylläpitämisestä. Hovioikeus katsoo, että kartelliin osallistuneet Metsäliitto, Stora Enso ja UPM ovat sopimussuhteissa ja sopimuksiin perustuvien kauppahintojen suorittamisten jälkeenkin salanneet kilpailunrajoituksen olemassaolon ja kartellin aikaansaamassa markkinahäiriötilanteessa toimineet puun myyjiä kohtaan epälojaalisti. Tällaista lainvastaista tilaa ylläpidettäessä vahinkoon johtaneena tapahtumana on pidettävä kilpailunrajoituksen olemassaoloa. Kalaojan ja Metsäliiton välisiä puukauppoja ja kilpailunrajoitusta on vanhentumisen takarajasäännöksen näkökulmasta näin ollen tarkasteltava yhtenä kokonaisuutena eikä vanhentumissäännöksiä ole perusteltua tulkita siten, että korvauksen vanhentuminen kytkettäisiin yksittäisen sopimuksen tekemisen ajankohtaan. Ottaen tämän lisäksi huomioon sen, että kielletyt kilpailunrajoitukset voivat olla kestoltaan pitkiä ja että niiden olemassaolo pyritään salaamaan omalta kauppakumppanilta, kymmenen vuoden vanhentumisajan on perusteltua katsoa alkavan sekä sopimukseen perustuvassa vahingonkorvauksessa että sopimuksen ulkoisessa vahingonkorvauksessa ja myös perusteettoman edun palautukseen liittyen siitä ajankohdasta lukien, jolloin kilpailunrajoitus on päättynyt. Markkinaoikeuden ratkaisusta ilmenevin tavoin kilpailunrajoituksen on katsottava päättyneen keväällä 2004 ja tällöin on päättynyt myös lainvastainen olotila. Kanne on pantu vireille eli ennen kymmenen vuoden määräajan päättymistä. Toissijaisia kanneperusteita ei voida näin ollen hylätä vanhentuneina. Lopputulos toissijaisten kanneperusteiden vanhentumisen arvioinnin osalta Kalaojan toissijaisten kanneperusteiden osalta hovioikeus toteaa johtopäätöksenään, että vanhentumislain 7 :n 1 momentin mukainen kolmen vuoden vanhentumisaika sopimusrikkomukseen, sopimuksen ulkoiseen vahingonkorvaukseen tai perusteettoman edun palautukseen perustuvien vaatimusten osalta on alkanut markkinaoikeuden päätöksen tultua lainvoimaiseksi Vanhentumislain 7 :n 2 momentin mukainen kymmenen vuoden enimmäisaika on alkanut kilpailunrajoituksen päättymisestä keväällä Kalaoja on pannut kanteen vireille eli ennen kolmen vuoden vanhentumisajan päättymistä ja myös ennen kuin vahinkoon johtaneesta tapahtumasta oli kulunut kymmenen vuotta. Kalaojan toissijaiset kannevaatimukset eivät ole vanhentuneet eikä vaatimuksia näin ollen voida käräjäoikeuden katsomin tavoin hylätä vanhentuneina.


wilkku0503 - Palautteet ja oma kuvaus - Huuto.net\n1 286 positiivista 0 neutraalia 0 negatiivista\nMyyjä: Barkoffi (6 599)\nMyyjä: herrjuve (1 071)\nNopea maksaja. Suosittelen lämpimästi kauppakumppaniksi+++++++\nMyyjä: piakka66 (1 958)\nMyyjä: rainmaker7 (3 677)\nToiminta oli kerrassaan erinomaista.\nMyyjä: alarm24 (10 760)\nKumartaen kiitän ja sydämellisesti suosittelen.\nAivan fantastinen huutaja!\nMyyjä: Finlandia_Kirja (10 705)\nKiitosta hyvälle huutajalle!Kohde postiin pe 14.8.\nMyyjä: rexronaldus (899)\nMyyjä: Mamma Mansikka (325)\nKiitokset hyvin sujuneista kaupoista! Tuote lähtee tänään postiin :)\nMyyjä: teijapaivi (70)\nMyyjä: happy (5 363)\nMyyjä: miu1234 (8 073)\nKIITOKSET HYVIN SUJUNEISTA KAUPOISTA, HYVÄÄ KESÄÄ :)\nMyyjä: K30 (262)