Oikeudenvastaisesti vapautensa menettäneelle maksettavasta korvauksesta.\nMarkku Fredman asianajaja, Helsinki\n(Julkaistu Suomen Asianajajaliiton äänenkannattajassa Defensor Legisissä nrossa 11-12/94)\nEduskunnan käsiteltävänä olevassa hallituksen esityksessä perustuslakien perusoikeussäännösten muuttamisesta on pyritty parantamaan myös henkilökohtaisen vapauden suojaa. Esityksen 6 §:n mukaan jokaisella on oikeus elämään sekä henkilökohtaiseen vapauteen, koskemattomuuteen ja turvallisuuteen. Ketään ei saa kohdella ihmisarvoa loukkaavasti. Henkilökohtaiseen koskemattomuuteen ei saa puuttua eikä vapautta riistää mielivaltaisesti eikä ilman laissa säädettyä perustetta. Rangaistuksen, joka sisältää vapaudenmenetyksen, määrää tuomioistuin. Muun vapaudenmenetyksen laillisuus voidaan saattaa tuomioistuimen tutkittavaksi. Vapautensa menettäneen oikeudet turvataan lailla. Esityksen perusteluiden mukaan oikeudenvastaisen vapaudenriiston kohteeksi joutuneella on oikeus vahingonkorvaukseen.\ntuomioistuimen tuomitseman vapausrangaistuksen täytäntöönpano.\nvaarallisen rikoksenuusijan eristäminen pakkolaitokseen.\npakkokeinolain 1 luvun mukainen kiinniotto, pidättäminen ja vangitse minen.\nrikoksentekijän luovuttamiseen tai palauttamiseen liittyvä säilöönotto\nsotilaskurinpitolain 2 §:n tarkoittama aresti.\nmielisairaan pakkohoito mielenterveyslain nojalla.\nyleisvaaralliseen tartuntatautiin sairastuneen eristäminen sairaanhoitolaitokseen (Tartuntatautilaki 17 §).\nulkomaalaisen säilöönotto ulkomaalaislain nojalla (Ulkomaalaislaki 46 §).\nkonkurssivelallisen vangitseminen niskottelun johdosta (KS 2:18).\nniskottelevan todistajan vangitseminen (OK 17:37).\noikeuteen tuotavaksi määrätyn säilöönotto (OK 17:36).\ntuntemattoman ja henkilötietojaan salaavan henkilön kiinniotto (Poliisilaki 13 §).\npäihtyneen säilöönotto (Poliisilaki 20 §).\nvaarallisen henkilön säilöönotto (Poliisilaki 19 ja 21 §).\nhuvitilaisuudessa häiriötä aiheuttavan säilöönotto (Julkisista huvitilaisuuksista annettu laki 11 §).\nVapaudenmenetyksenä on tässä tarkoitettu henkilön sulkemista lukittuun tilaan. Siten käsittelyn ulkopuolelle jää esim. pakkokeinolain mukainen matkustuskielto. Huomio kiinnitetään sellaisiin vapaudenriistoihin, jotka on aiheutettu julkista valtaa käytettäessä.\n3. Nykyisen lain korvaussäännökset.\nVapaudenmenetyksen aiheuttamiin vahinkoihin sovelletaan luonnollisesti vahingonkorvauslain säännöksiä. Siten toiselle tahallaan tai tuottamuksesta aiheutettu vahinko on korvattava. Tämä on selvää silloin kun henkilö on syyllistynyt esim. laittomaan vapaudenriistoon (rikoslaki 25:9) tai vangitsemiseen (rikoslaki 25:10). Samoin valtio voi joutua korvausvastuuseen, jos vahingonkorvauslain 3 luvun 2 §:n mukaisesti julkista valtaa käytettäessä on tapahtunut virhe ja kyseisen toimen tai tehtävän suorittamiselle sen laatu ja tarkoitus huomioon ottaen kohtuudella asetettavia vaatimuksia ei ole noudatettu.\nLaki syyttömästi vangitulle tai tuomitulle valtion varoista vapauden menetyksen johdosta maksettavasta korvauksesta (422/1974) säätää syyttömästi vapautensa menettäneelle oikeuden korvaukseen vain rikosperusteisen vapaudenmenetyksen johdosta. Kyseessä on ns. ankara vastuu, eli toisin kuin vahingonkorvauslain kohdalla vastuu on tuottamuksesta riippumatonta. Edellytyksenä on lain 1 §:n mukaan, että esitutkinta lopetetaan nostamatta syytettä, syyte jätetään sikseen tai hylätään, epäillyn on todettu syyllistyneen rikokseen, mutta on ilmeistä, että tämän syyksilukemisen perusteella häntä ei olisi voitu pidättää tai vangita; tai pidättämiseen tai vangitsemiseen ei ole ollut laillisia edellytyksiä. Oikeutta korvaukseen ei ole, ellei vapaudenmenetys ole kestänyt yhtä vuorokautta kauemmin.\nValtiokonttorista saadun tiedon mukaan on korvauksia syyttömästi vangituille ja pidätetyille maksettu seuraavasti.\n1994 (-19.10.1994) 878.230,-\nOikeuskäytännössä on lain soveltamisalaa laajennettu myös rikoksentekijän luovuttamiseen liittyvään vapaudenmenetykseen.\nA:n luovuttaminen Norjaan on tapahtunut Norjan syyttäjä- viranomaisen pyynnöstä rikoksen johdosta tapahtuvasta luovuttamisesta Suomen ja muiden pohjoismaiden välillä anne- tun lain nojalla. Pyynnön johdosta on suoritettu tutkinta, jossa luovuttamiselle mainitussa laissa asetetut edelly- tykset on selvitetty, mutta syyllisyyden tutkiminen ja ratkaiseminen ovat jääneet Norjan viranomaisten ja norjalaisen tuomioistuimen tehtäväksi. A:n luovuttaminen ei ole kuitenkaan ollut sanotun lain mukaan pakollista, vaikka luovuttamisen edellytykset sinänsä ovat olleet olemassa.\nVaikka A:n säilöön ottamisen perusteena on ollut Norjan viranomaisen luovutuspyyntö, hän on Suomessa säilössä ollessaan ollut Suomen lainkäyttövallan alainen. Tähän ja edellä esitettyyn nähden A:lla on oikeus saada Suomen valtiolta korvausta sen viranomaisten toimenpiteiden johdosta täällä aiheutuneesta vapauden menetyksestään. Tätä oikeutta ei Suomen oikeuden mukaan poista se, että Norjan rikosprosessilain 31 luvun mukaan rikoksesta epäil- lyllä, joka vapautetaan, on oikeus saada Norjan valtiolta korvausta laissa tarkemmin säädetyin edellytyksin ja että norjalaisessa oikeuskirjallisuudessa (Johs. Andenaes, Norsk Straffeprosess II 1987 s. 197) on katsottu, että Norjan valtion vastuu ulottuu myös Norjan viranomaisten pyynnöstä ulkomailla luovuttamista varten tapahtuneen vapauden menetyksen korvaamiseen.\nLain 2 §:n mukaan milloin epäilty on yrittänyt paeta, muuten karttaa esitutkintaa tai oikeudenkäyntiä, hävittää todisteita taikka muulla tavoin vaikeuttaa asian selvittämistä, ei korvausta makseta, ellei epäillyn käyttäytyminen mielenjärkytyksen, erehdyksen tai muun sellaisen syyn vuoksi voida katsoa anteeksiannettavaksi. Korvausta ei myöskään makseta, jos epäilty on valheellisella tunnustuksella tai muuten tahallisesti antanut aihetta siihen, että häntä on pidetty vangittuna tai pidätettynä eikä muussakaan tapauksessa, milloin asianhaarat ovat sellaiset, että korvauksen maksamista ei olisi pidettävä kohtuullisena.\nHallituksen esityksessä vahingonkorvauslainsäädännöksi todetaan, että valtion korvausvelvollisuuden olisi edelleen oltava riippumaton siitä, onko asianomainen virkamies tai muu työnsuorittaja ehkä syyllistynyt virheeseen tai laiminlyöntiin vai ei, ja sen vuoksi syyttömästi vangitun korvauksista olisi säädettävä erillinen laki. Vahingonkorvauslain mukaan valtion vahingonvastuun edellytyksenä on virkamiehen tai muun työnsuorittajan lainvastainen menettely.\nHallituksen esityksen mukaan, jos lain mukaiset vangitsemisen edellytykset ovat olleet olemassa, korvausta ei suoriteta, vaikka asianomainen tuomittaisiinkin vapausrangaistusta lievempään rangaistukseen. Toisaalta vaikka rangaistus tuomittaisiinkin, olisi vangitulla oikeus korvaukseen, jos vangitseminen oli toimitettu ilman sille laissa asetettuja edellytyksiä. Tarkoitus oli poistaa aiemman lain kohtuuttomana pidettävä järjestely, jonka mukaan korvausta ei suoriteta koskaan silloin, kun asianomainen on vangitsemisen aiheena olleesta rikoksesta tuomittu rangaistukseen, olkoon rangaistus sitten miten lievä hyvänsä.\nHallituksen esityksessä on lain 2 §:n rajoitusta perusteltu seuraavasti:\n"Epäämisperusteiden yksityiskohtaista luetteloa täydentää yleissäännös korvauksen kieltämisestä silloin, kun korvauksen maksamista, asianhaarat huomioon ottaen, ei olisi pidettävä kohtuullisena. Tämän säännöksen soveltaminen saattaa tulla kysymykseen esimerkiksi silloin, kun henkilö on vangittu rikoksesta, josta vangitsemista ei olisi saanut suorittaa, mutta hänet tuomitaan rangaistukseen toisesta rikoksesta, josta vangitseminen olisi ollut luvallista. Korvauksen maksaminen ei aina olisi kohtuullista myöskään, kun tutkintavankeus aika rikoslain 3 luvun 11 §:n nojalla vähennetään tuomitusta rangaistuksesta. Samoin olisi laita muun muassa silloin, kun vapauttaminen on johtunut siitä, että syytetty on todettu ymmärrystä vailla olevaksi tai syyteoikeus vanhentuneeksi."\nHuomio kiinnittyy siihen, että hallituksen esityksen mukaan korvausvelvollisuus saattaa syntyä myös sellaisessa tapauksessa, jossa vapaudenmenetysaika vähennetään tuomitusta rangaistuksesta. Sen sijaan syyteoikeuden vanhentumisti lanteessa asettavat lain säätämisen jälkeen voimaan saatetut ihmisoikeussopimukset rajoituksia, kun sopimusten mukaan epäiltyä on pidettävä syyttömänä kunnes hänen syyllisyytensä on laillisesti näytetty toteen. Jos syyte pitää vanhentuneena jättää tutkimatta ei syytettä ole voitu näyttää toteen ja siten on epäillyllä oltava kaikki syyttömän oikeudet, mm. oikeus vahingonkorvaukseen.\nEuroopan ihmisoikeussopimukseen liittyminen on muiltakin osin selventänyt ja varmasti muuttanutkin lain 2 § tulkintaa. Korkein oikeus on kahdessa viime vuonna antamassaan ratkaisussa korostanut, ettei epäillyllä ole esitutkinnassa jutun selvittämisvelvollisuutta ja siten asian selvittämisen vaikeuttamiselle tulee asettaa hyvin korkeat vaatimukset. Korkeimman oikeuden linjanmuutos käy ilmi verrattaessa seuraavia ratkaisuja:\nKKO 1981 II 176\nHenkirikokseen syylliseksi epäilty, mutta myöhemmin syyttö- mäksi todettu oli poliisikuulusteluissa kertonut totuudenvastaisesti rikoksen uhriksi joutuneen seurassa olonsa ajan- kohdasta ja liikkumisestaan rikoksentekopäivänä. Menettelyl- lään hän oli antanut aihetta siihen, että häntä oli pidetty pidätettynä. Hänen valtiota vastaan ajamansa vahingonkorvaus- kanne hylättiin SyyttKorvL 2 §:n nojalla.\nKun rikoksesta epäilty ei ollut velvollinen myötävaikutta- maan oman syyllisyytensä selvittämiseen, hän ei salaamalla esitutkinnassa aluksi käyneensä rikoksen tekopaikkakunnal- la ja kieltäytymällä myös aluksi antamasta käsialanäytettä ollut vaikeuttanut asian selvittämistä sillä tavalla, että syytteen tultua hylätyksi korvausvaatimus tutkinnan aikaisen vapauden menetyksen johdosta olisi ollut hylättävä. (Ään.)\nRatkaisu asiassa KKO 1993:63 on siis selkeästi "ihmisoikeusystävällinen", siinä on huomioitu, että rikoksesta epäiltyä on pidettävä syyttömänä ja ketään ei saa pakottaa todistamaan itseään vastaan tai tunnustamaan syyllisyyttään. Korkeimman oikeuden enemmistö argumentoi seuraavasti:\nSyyttömästi vangitulle tai tuomitulle valtion varoista vapauden menetyksen johdosta maksettavasta korvauksesta annetun lain 2 §:n mukaan milloin epäilty on yrittänyt paeta, muuten karttaa esitutkintaa tai oikeudenkäyntiä, hävittää todisteita taikka muulla tavoin vaikeuttaa asian selvittämistä, korvausta vapauden menetyksestä ei makseta, ellei hänen käyttäytymistään laissa mainittujen syiden vuoksi voida katsoa anteeksiannettavaksi. Korvausta ei myöskään makseta, jos asianhaarat ovat sellaiset, että maksamista ei olisi pidettävä kohtuullisena. Kun lainkoh- dassa on lueteltu pakenemisen yrittäminen, muu esitutkin- nan tai oikeudenkäynnin karttaminen sekä todisteiden hävittäminen, on näihin rinnastetulla asian selvittämisen vaikeuttamisella muulla tavoin ymmärrettävä tietoista ja aktiivista toimintaa, joka on omiaan estämään esitutkintaa tai oikeudenkäyntiä.\nNykyaikaisten Suomen lainsäädännössä tunnustettujen rikos- prosessuaalisten periaatteiden mukaan rikoksesta epäilty ei ole velvollinen myötävaikuttamaan oman syyllisyytensä selvittämiseen. Hänen velvollisuutenaan on vain oikeiden henkilötietojen antaminen tutkintaviranomaiselle. Tämä periaate on ilmaistu myös Suomessa 23.6.1975 annetulla lailla (107/76) voimaan saatetun kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen 14 artiklan 3 kappaleen g kohdassa, jonka mukaan rikossyytettä tutkittaessa ketään ei saa pakottaa todista- maan itseään vastaan tai tunnustamaan syyllisyyttään.\nSalaamalla käyntinsä Ruotsissa ja kieltäytymällä antamasta käsialanäytettä hovioikeuden tuomiossa kerrotuin tavoin A on vain käyttänyt mainittua oikeuttaan eikä näin ollen ole vaikeuttanut asian selvittämistä sillä tavoin kuin edellä selostetussa lainkohdassa tarkoitetaan. Asianhaa- rat eivät muutenkaan ole sellaiset, ettei korvauksen maksamista olisi pidettävä kohtuullisena.\nNäillä perusteilla Korkein oikeus katsoo, että A:lla on oikeus saada valtiolta lain mukainen korvaus hänen kanteessaan kerrotun vapauden menetyksen johdosta.\nKorkeimman oikeuden jäsenistä oikeusneuvos Lauri Lehtimaja on ollut erimieltä, mutta päätyi samaan lopputulokseen. Hän korosti eriävässä mielipiteessään lain 2 §:n rajoitussäännöksen ahdasta tulkintaa ja ihmisoikeussopimusten huomioimista tuon pykälän tulkinnassa:\nYleisten laintulkintaperiaatteiden mukaan rajoitussään- nöksiä on tulkittava ahtaasti. Mainitun lain 2 §:n mukaista rajoitussäännöstä tulkittaessa on tärkeätä ottaa huomioon yleismaailmallisena ihmisoikeutena tunnustettu oikeusperiaate: rikoksesta epäilty tai syytetty ei ole velvollinen myötävaikuttamaan oman syyllisyytensä selvittämiseen. ---\nPuheena olevan oikeusperiaatteen huomioon ottaen rajoitussäännöksessä tarkoitettuna "asian selvittämisen vaikeuttamisena" ei voida pitää pelkästään sitä, että rikoksesta epäilty esitutkinnassa häntä kuulusteltaessa salaa sellaisen hänelle itselleen epäedullisen seikan, jonka ilmaiseminen saattaisi hänet syytteen vaaraan, tai että hän esitutkinnassa kieltäytyy osallistumasta muuhun todisteluun, joka hänen omalla kohdallaan lisää syytteen vaaraa.\nKun A on kerrotuin tavoin esitutkinnassa aluksi salannut käyneensä Ruotsissa sekä kieltäytynyt antamasta käsi- alanäytettä, hän on tällä menettelyllään ilmeisesti halunnut itse välttää joutumista syytteen vaaraan. Muulla tavalla hänen ei ole näytetty vaikeuttaneen rikosasian selvittämistä. Näin ollen A:lta ei voida evätä hänelle lain mukaan kuuluvaa oikeutta korvaukseen.\nJoulukuussa 1993 korkein oikeus antoi ratkaisun korvausasiassa KKO 1993:156, jossa jälleen nimenomaisesti todettiin, ettei syylliseksi epäillyllä ole muita velvollisuuksia kuin oikeiden henkilötietojen antaminen tutkintaviranomaisille. Epäilty oli vangittuna ollessaan kieltäytynyt kertomasta tutkittavasta asiasta ja tekemisistään rikoksen tapahtuma-aikaan ja myös muuttanut kertomuksiaan oikeudenkäynnissä. Hovioikeus ei pitänyt kohtuullisena korvausten maksamista. Korkein oikeus katsoi, ettei epäilty ollut tahallaan antanut aihetta pidätettynä ja vangittuna pitämiseen eikä ollut vaikeuttanut asian selvittämistä siten kuin lain 2 §:ssä tarkoitetaan. Asianhaarat eivät muutoinkaan KKO:n mielestä olleet sellaiset, ettei korvauksen maksamista olisi pidettävä kohtuullisena.\nKorkeimman oikeuden kaksi selkeää ennakkopäätöstä ei näytä täysin yhdenmukais taneen korvauskäytäntöä. Helsingin hovioikeus on tänä vuonna 1994 antanut kaksi äänestysratkaisua siitä, millä perusteella korvaukset voidaan evätä. 29.9.1994 antoi Helsingin hovioikeus tuomion (nro 4506), jossa avunannosta murhaan epäiltynä vangittu haki korvausta oltuaan syyttömästi vapauttaan vailla. Hovioikeuden enemmistö katsoi, että jutun kantaja oli toistuvasti esitutkinnassa esittänyt asiassa toisistaan täysin poikkeavia kertomuksia ja näillä ristiriitaisilla kertomuksillaan pitkittänyt pidätysaikaansa ja pitämistään vangittuna. Näin ollen hän olisi tahallaan vaikeuttanut vakavan rikoksen selvittämistä muutoinkin kuin oman syyllisyytensä tutkimisen kannalta. Hovioikeuden mukaan asianhaarat eivät ole sellaiset, että korvauksen maksamista olisi pidettävä kohtuullisena. Erimielinen jäsen ja jutun esittelijä olivat edellä selostetulla korkeimman oikeuden linjalla ja katsoivat, ettei kantaja ole menettänyt oikeuttaan korvaukseen.\nToisessa, 27.10.1994 annetussa tuomiossa (nro 5058) Helsingin hovioikeus katsoi, ettei vastaaja ollut menettelyllään esitutkinnassa tietoisesti ja aktiivisesti toiminut tavalla, joka on omiaan estämään esitutkintaa tai oikeudenkäyntiä. Erimielinen jäsen olisi evännyt korvaukset.\n4. Ihmisoikeussopimusten korvausta koskevat artiklat.\nSen lisäksi, että Euroopan ihmisoikeussopimus (EIS) ja YK:n kansalaisoikeuksia ja perusoikeuksia koskeva yleissopimus (kp-sopimus) määrittävät syytetyn aseman rikosprosessissa ja siten selventävät mitä velvollisuuksia hän voisi laiminlyödä, nämä sopimukset sisältävät myös itse korvausoikeutta koskevia määräyksiä\nHenkilökohtaista vapautta koskeva kp-sopimuksen 9 artikla on seuraavan sisältöinen:\n1. Jokaisella on oikeus vapauteen ja henkilökoh- taiseen turvallisuuteen. Ketään ei saa mielivaltaisesti pi- dättää tai vangita. Keneltäkään ei saa riistää hänen vapaut- taan paitsi laissa säädetyillä perusteilla ja sen määräämässä järjestyksessä.\n3. Jokainen rikoksesta epäiltynä pidätetty tai vangittu on viipymättä saatettava tuomarin tai muun lain nojalla tuomiovaltaa käyttävän viranomaisen eteen ja hänellä on oikeus oi- keudenkäyntiin kohtuullisen ajan kuluessa tai oikeus tulla vapautetuksi. Yleisenä sääntönä ei ole pidettävä, että oikeu- denkäyntiä odottavat henkilöt pidetään tutkintovankeudessa, mutta vapaaksi laskemisen ehdoksi voidaan asettaa takeet sii- tä, että asianomainen saapuu paikalle oikeudenkäyntiin samoin kuin jokaisessa muussakin vaiheessa käsittelyn aikana, ja tarvittaessa tuomion täytäntöönpanemiseksi.\n4. Jokaisella, jolta on riistetty hänen vapautensa pidättämällä tai vangitsemalla, on oikeus tuomioistuimessa vaatia, että hänen vapaudenriistämisensä laillisuus viipymättä tutki- taan ja että hänet vapautetaan, mikäli toimenpide ei ole laillinen.\nToisin kuin jäljempänä selostettavassa Euroopan ihmisoikeussopimuksessa ei kp- sopimus ole sitonut oikeutta korvaukseen tuon sopimuksen vastaiseen vapaudenriis toon. Artiklan 5-kohdan mukaisesti on oikeus korvaukseen oltava tapauksissa, joissa vapaudenriisto on valtion sisäisen oikeuden kannalta laiton. Artikla asettaa valtiolle niin selvän velvollisuuden korvauksista huolehtimiseen, että sitä tulee suoraan soveltaa tuomioistuimissa.\nKp-sopimus ei lainkaan säädä siitä keneltä korvaus on oltava saatavissa. Valtion velvollisuutena on vain pitää huoli sitä, että laittomasti vapautensa menettänyt saa korvauksen. Jos valtio ei muuten ole asiasta huolehtinut se joutuu itse maksuvelvolli seksi. Näin tapahtui Turun hovioikeuden tuomiossa 29.5.1992 nro 1359. Tuossa tapauksessa henkilökohtaiseen konkurssiin asetettu velallinen ei saapunut velallisen kuulusteluun vannomaan pesäluetteloa oikeaksi. Oikeuteen saapui henkilö, joka antoi puheenjohtajalle velallisen sairautta osoittavan lääkärintodistuksen. Väliaikaisen pesänhoitajan ja syyttäjän vaatimuksesta kihlakunnanoikeus vangitsi velallisen niskottelun johdosta. Velallinen haettiin kotoaan ja passitettiin lääninvankilaan, josta hänet jouduttiin toimittamaan sairaalaan. Turun hovioikeus kumosi vangitsemisen ja katsoi velallisella olleen sairautensa vuoksi laillinen este saapua velallisen kuulusteluun. Lisäksi seikat, joista väliaikainen pesänhoitaja oli kertonut eivät yksinään osoita velallisen niskoitelleen pesän ilmiannossa. Hovioikeuden mielestä kihlakunnanoikeuden ei olisi tullut velallista kuulematta määrätä häntä niskoittelun vuoksi vangittavaksi.\nKonkurssivelallinen vaati kanteellaan valtiolta korvausta vangitsemisen aiheuttamas ta kärsimyksestä. Koska laki syyttömästi vangitun tai tuomitun oikeudesta korvaukseen koskee vain rikosperusteista vapaudenriistoa ei tuo laki tapaukseen soveltunut. Kun velallinen katsoi, ettei hänellä ole velvollisuutta näyttää vahingonkorvauslain säätämien edellytysten (vahingonkorvauslaki 3 luku 2 §) täyttymistä hän vaati korvausta valtiolta suoraan kp-sopimuksen 9 (5) artiklan perusteella.\nHovioikeuden päätöksen perustelut olivat:\nVahingonkorvauslaki koskee ainoastaan tahallisesti tai tuottamuksellisesti aiheutetun vahingon korvaamista. A ei ole edes väittänyt, että hänen korvattavaksi vaatimansa vahinko olisi aiheutunut kenenkään tahallisuudesta tai tuottamuksesta, vaan A on perustanut vaatimuksensa valtion ankaraan vastuuseen laittomasti vangitulle aiheutuneesta vahingosta, josta on säädetty Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen 16.12.1966 hyväksymän kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen 9 artiklaa. A:n kanteessa ei siten ole kysymys vahingonkorvauslaissa säädetystä korvausvastuusta.\nKansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskeva kansainvälinen yleissopimus on saatettu Suomessa voimaan lailla (107/1976). Sen 9 artiklan 1 kappaleen mukaan keneltäkään ei saa riistää hänen vapauttaan paitsi laissa säädetyillä perusteilla ja sen määräämässä järjestyksessä. Mainitun artiklan 5 kappaleen nojalla jokaisella, joka on laittomasti pidätetty tai vangittu, on oikeus vahingonkorvaukseen.\nKihlakunnanoikeuden päätöksessä selostetussa Turun hovioikeuden päätöksessä 1.6.1990 S 90/191 ilmenee, ettei A:n vangitseminen ollut tapahtunut laissa säädetyssä järjestyksessä. Sen vuoksi ja ottaen myös huomioon syyttömästi vangitulle tai tuomitulle valtion varoista vapauden menetyksen johdosta maksettavasta korvauksesta annetun lain säännökset, valtio on velvollinen suorittamaan korvauksen vangitsemisesta A:lle aiheutuneesta kärsimyksestä.\nHovioikeus myös katsoi - toisin kuin kihlakunnanoikeus - että ulosottolain 4 luvun 7 §:n 3 momentin säännös huomioonottaen oikeutta vapaudenmenetyksen aiheuttamaan korvaukseen ei voida ulosmitata ja siten korvaus ei kuulu velallisen konkurssipesän varoihin. Kihlakunnanoikeudessa nimittäin aikanaan vangitsemista vaatinut pesän toimitsijamies esitti väliintulijana vaatimuksen korvauksen maksamisesta pesälle.\nKansainvälisen velvoitteen laiminlyönnin aiheuttama vahinko jäsenvaltion kansalaiselle on ollut esillä myös Euroopan yhteisön oikeuskäytännössä. Tapauksessa Andrea Francovich ym. v. Italian tasavalta (Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 19.11.1991, C-6/90 ja C-9/90) on katsottu EY:n jäsenvaltion olevan velvollinen korvaamaan yhteisöoikeuden rikkomisella yksityiselle aiheutetut vahingot. Kyseessä oli valtion laiminlyönti implementoida direktiivi, minkä vuoksi työntekijällä katsottiin olevan oikeus saada korvauksena valtiolta sellainen taloudellinen etu (palkkaturva työnantajan konkurssitilanteessa), jollaista koskeva lainsäädäntö oli jätetty säätämättä, vaikka direktiivi olisi sitä edellyttänyt.\nSuomen valtio on hävinnyt kaksi vapaudenmenetystä koskevaa juttua kp-sopimusta valvovassa YK:n ihmisoikeuskomiteassa. Mario Ines Torresin tapauksessa katsottiin 2.4.1990 annetussa päätöksessä kp-sopimusta rikotun kun ko. ulkomaalainen ei ollut voinut saattaa säilöönottonsa laillisuutta viipymättä tuomioistuimen tutkittavaksi.\nTorres haki sisäasiainministeriöltä korvausta sopimusloukkauksen hyvitykseksi. Torresin valitettua ministeriön päättämän hyvityksen määrästä (7.000 mk) Korkein hallinto-oikeus katsoi kyseessä olevan hallintoriita-asian ja siirsi asian Uudenmaan lääninoikeudelle hallintoriita-asiana käsiteltäväksi. Lääninoikeus katsoi, ettei ollut näytetty, että säilöönotot olisivat olleet laittomia, hänelle ei sen vuoksi ollut suoritettava korvausta sopimuksen 9 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun laittoman vapaudenriiston johdosta. Torresilla ei säilöönottojen kestäessä ollut ollut artiklassa edellytettyä mahdollisuutta tuomioistuimessa vaatia vapaudenriiston laillisuuden tutkimista ja hänelle on hyvitettävä tämän johdosta kärsimänsä loukkaus. Lääninoikeus piti 7.000 markan korvausta riittävänä. Koska kyseessä julkisoikeudel linen saatava, ei siihen sovelleta korkolain säännöksiä. Asiassa on saatu KHO:n päätös 14.10.1993 (T:3916).\nKHO katsoi, että kun ulkomaalaisella ei ollut Suomessa tuol- loin voimassa olleen ulkomaalaislain (83/400) mukaan ollut mahdollisuutta saattaa häneen kohdistuneiden vapaudenriistojen laillisuutta edellä mainitun yleissopimuksen 9 artiklan 4 koh- dassa tarkoitetulla tavalla tuomioistuimen tutkittavaksi, Suo- men valtio oli tapahtuneen sopimusrikkomuksen vuoksi velvol- linen hyvittämään ulkomaalaisen kärsimän loukkauksen. Kun otettiin huomioon ulkomaalaisen asema poliittisen turvapaikan hakijana, hänen esittämänsä perusteet turvapaikan hakemuksel- leen, säilöönottojen toistuvuus ja tähän liittyen muutoksenha- kumahdollisuuden toistuva estyminen, Suomen valtion tuli suo- rittaa ulkomaalaiselle kohtuullisena hyvityksenä hänen kärsi- mästään ihmisoikeusloukkauksesta 20.000 markkaa. Lisäksi val- tion tuli korvata ulkomaalaisen oikeudenkäyntikulut 3.000 mar- kalla 16 prosentin korkoineen KHO:n päätöksen antopäivästä lu- kien.\nToisessa tapauksessa YK:n ihmisoikeuskomitea katsoi, ettei varusmiehellä ollut mahdollisuutta saattaa arestirangaistusta tuomioistuimen tutkittavaksi. Tämän vuoksi kp-sopimusta oli rikottu ja valtion oli komitean mielestä ryhdyttävä tehokkaisiin toimiin hyvittääkseen kp-sopimuksen 2 artiklan 3 a kohdan mukaisesti varusmiehen kärsimän loukkauksen ja varmistamaan, ettei vastaavia loukkauksia enää tulevaisuudessa tapahtunut. Varusmies haki korvausta alioikeusteitse, mutta Korkein oikeus katsoi 15.1.1993 antamassaan tuomiossa (KKO 1993:3), että kyseessä on hallintoriita-asia ja jätti kanteen osin tutkimatta. Siltä osin kun kanne perustui syyttömästi vangitun tai tuomitun korvauksesta annettuun lakiin kanne hylättiin, koska ko. arestirangaistusta ei oltu kumottu tai lievennetty. Hallintoriita-asia on sittemmin käynnistetty ja on edelleen vireillä.\n4.2. Euroopan ihmisoikeussopimus.\nEuroopan ihmisoikeussopimuksen 5 artikla säätää henkilökohtaisesta vapaudesta.\n5 artikla. 1. Jokaisella on oikeus vapauteen ja henkilökoh- taiseen turvallisuuteen. Keneltäkään ei saa riistää hänen va- pauttaan, paitsi seuraavissa tapauksissa ja lain määräämässä järjestyksessä:\nc) henkilö pidätetään tai hänen vapautensa riistetään lain nojalla hänen saattamisekseen toimivaltaisen oikeusvirano- maisen tutkittavaksi, milloin on syytä epäillä hänen syyllis- tyneen rikokseen tai jos katsotaan välttämättömäksi estää häntä tekemästä rikosta tai pakenemasta teon jälkeen;\nd) alaikäiseltä riistetään vapaus lain nojalla hänen kasva- tuksensa valvomiseksi tai hänet pidätetään lain nojalla hänen saattamisekseen toimivaltaisen oikeusviranomaisen tutkitta- vaksi;\ne) henkilöltä riistetään vapaus lain nojalla tartuntataudin leviämisen estämiseksi tai hänen heikon mielenterveytensä, alkoholisminsa, huumeidenkäyttönsä tai irtolaisuutensa vuok- si;\nf) henkilö pidätetään tai häneltä riistetään vapaus lain no- jalla, jotta estettäisiin hänen laiton maahantulonsa, tai jos on ryhdytty toimiin hänen karkottamisekseen tai luovutta- misekseen.\n2. Vapaudenriiston kohteeksi joutuneelle on viipymättä ilmoi- tettava hänen ymmärtämällään kielellä vapaudenriiston perus- teet ja häneen mahdollisesti kohdistetut syytteet.\n3. Tämän artiklan 1 kappaleen c kohdan määräysten nojalla pi- dätetty tai vapaudenriiston kohteeksi joutunut on viipymättä tuotava tuomarin tai lain nojalla tuomiovaltaa käyttävän muun viranomaisen tutkittavaksi, ja hänellä on oikeus oikeuden- käyntiin kohtuullisen ajan kuluessa tai oikeus tulla vapaute- tuksi oikeusjutun ollessa vireillä. Vapaaksi laskemisen eh- doksi voidaan asettaa takeet siitä, että asianomainen saapuu oikeudenkäyntiin.\n4. Jokaisella, jolta on riistetty hänen vapautensa pidättä- mällä tai muuten, on oikeus vaatia tuomioistuimessa, että hänen vapaudenriistonsa laillisuus tutkitaan viipymättä ja että hänet vapautetaan, mikäli toimenpide ei ole laillinen.\n5. Jokaisella, joka on pidätetty tai jonka vapaus on muuten riistetty tämän artiklan määräysten vastaisesti, on täytän- töönpanokelpoinen oikeus vahingonkorvaukseen.\nKuten todettu Euroopan ihmisoikeussopimus sitoo oikeuden korvauksen kyseisen artiklan rikkomiseen. Tosin yksi 5 artiklan säätämistä edellytyksistä on, että vapaudenriisto tapahtuu laissa säädetyssä järjestyksessä. Myös tämä artikla on niin yksiselitteinen, että sitä tulee suoraan soveltaa tuomioistuimissa.\nMyös vahingonkorvausvaatimus voidaan siis perustaa suoraan Euroopan ihmisoikeussopimukseen. Kun kyse on rikosperusteisesta vapaudenriistosta kotimainen lakimme lienee riittävä ja osin ihmisoikeussopimusta pidemmälle menevä peruste korvauksille. Sen sijaan muissa tapauksissa kun vahinkoa kärsinyt ei halua tai ei voi näyttää vahingonkorvauslain melko tiukkojen kriteerien täyttyneen tapauksessaan voidaan vedota suoraan ihmisoikeussopimukseen. Sopimusmääräys ei aseta vahingonkorvauksen edellytykseksi sitä, että sopimuksen vastaisen vapaudenriiston määrännyt tai täytäntöönpannut tuomari tai virkamies on syyllistynyt tahallisuuteen tai tuottamukseen.\nHuomattavaa on, että Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen (EIT) mukaan oikeus korvaukseen syntyy myös tilanteessa, jossa itse vapaudenriisto on perusteltu ja laillinen, mutta sen aikana rikotaan muita 5 artiklan viranomaisille säätämiä velvollisuuksia.\n5. Eri säännösten vertailua.\nEdellä on selostettu neljän Suomessa lakina voimassa olevan vahingonkorvaussään nöksen sisältöä. Niiden kaikkien soveltamisala on erilainen ja terminologia vaihtelee. Laki syyttömästi vangitulle tai tuomitulle maksettavasta korvauksesta pitää lähtökohtana sitä, että henkilö on epäiltynä rikokseen, johon hänen ei kuitenkaan näytetä syyllistyneen. Lisäksi lakia sovelletaan tilanteeseen, jossa henkilö sinänsä on syyllistynyt epäiltyyn tekoon, mutta häntä ei olisi siitä saanut pidättää tai vangita. Edelleen laki soveltuu tapaukseen, jossa henkilö tuomitaan rikoksesta, mutta on ilmeistä, että tämän syyksilukemisen perusteella häntä ei olisi voitu pidättää tai vangita. Säännös on siis soveltamisalallaan melko kattava.\nVahingonkorvauslaki soveltuu siis muihin kuin rikosperusteisiin vapaudenmenetyk siin, jos vahinkoa kärsinyt pystyy esittämään asiassa tapahtuneen virheen, ja että joku on tahallaan tai tuottamuksellaan vahingon aiheuttanut, ja että kyseisen toimen tai tehtävän suorittamiselle sen laatu ja tarkoitus huomioon ottaen kohtuudella asetettavia vaatimuksia ei ole noudatettu. Kyseeseen saattaa tulla esimerkiksi mielisairaan perusteettoman pakkohoidon korvaaminen. Vaikka lääninoikeus kumoaisikin pakkohoitopäätöksen ei korvaukseen ole kuitenkaan oikeutta jos vapaudenriistosta kärsinyt ei pysty osoittamaan virheellisen diagnoosin lisäksi, että lääkäri on jättänyt noudattamatta kohtuudella asetettavia vaatimuksia.\nKaksi ihmisoikeussopimusta edellyttävät kumpikin korvausjärjestelmää tapauksissa, joissa vapaudenmenetys on tapahtunut laittomasti (kp-sopimus) tai, että vapauden riisto ei tapahdu laissa säädetyssä järjestyksessä taikka vapaudenmenetyksen aikana viranomaiset laiminlyövät velvollisuuksiaan (EIS). Esimerkiksi mielisairasta-\npauksessa korvauksen saamisen edellytyksenä Euroopan ihmisoikeussopimuksen nojalla näyttäisi olevan, että henkilö pystyy osoittamaan, että hänellä ei ole heikko mielenterveys (5 artikla 1 kappaleen e-kohta). Kp-sopimuksen perusteella korvaukseen saaminen vaikuttaa helpommalta, koska korvaus on maksettava, jos vapaudenriisto on ollut laiton. Eli jos esim. lääninoikeus kumoaa mielisairaan pakkohoitopäätöksen sillä perusteella, ettei sille ole laillisia edellytyksiä (esim. avohoito on riittävä vaihtoehto) on korvaus maksettava jo tapahtuneesta vapaudenriistosta.\nNeljä lakia siis täydentävät toisiaan. Kuitenkaan oikeus korvaukseen perusteettomas ta vangitsemisesta ei ole aukoton. Aukkoisuus vaikuttaa melkoisen sekavalta ja perusteettomalta ja saattaa johtaa oikeudenmenetyksiin ja aiheettomiin oikeuden-\nkäynteihin kuhunkin lakiin liittyvien erityispiirteiden johdosta. Korvaukselle ei ole maksettu korkoa silloin kun se perustuu ihmisoikeussopimuksen loukkaamiseen. On vaikea ymmärtää syytä miksi valtio on katsonut olevansa ankarassa vastuussa rikoksesta epäillyn vapauden menetyksen aiheuttaman vahingon osalta, mutta esim. ulkomaalaislain mukaisen, mutta perusteettoman vapaudenriiston osalta näyttäisi jo korvauksen hakeminenkin lähes mahdottomalta prosessuaalisista syistä.\n6. Prosessuaalisia ongelmia.\nEnsimmäinen prosessuaalinen ongelma voi olla sen selvittäminen onko vapauden riisto tapahtunut laittomasti. Esimerkiksi ulkomaalaisten säilöönoton osalta alioikeuden päätettyä säilöönoton jatkamisesta kahdella viikolla ei päätöksestä voi valittaa eikä korkeimman oikeuden mukaan myöskään kannella muutoin kuin oikeudenkäymiskaaren 31 luvun 1 §:ssä säädetyillä perusteilla. Ulkomaalainen ei siis voi kannella sillä perusteella, että laillisia edellytyksiä säilöönotolle ei ole (esim. ilmoittautumisvelvollisuus olisi riittävä vaihtoehto, henkilöllisyydestä on esitetty luotettava selvitys tai että hän ei aio todennäköisesti piileskellä). Ulkomaalaislaista puuttuu maininta siitä, että säilöönottopäätöksestä voisi kannella, jollainen säännös on pakkokeinolaissa (1 luku 27 § 2 mom.). Myöskään konkurssisäännössä ei ole vangitun kanteluoikeudesta mainintaa, mutta se ei estänyt Turun hovioikeutta edellä kerrotussa tapauksesta tutkimasta kantelua ja kumoamasta vangitsemispäätöstä.\nKorvausta on kovin vaikea lähteä hakemaan jos ylempi tuomioistuin ei tutki vapaudenmenetyksen laillisuutta. Tällöin tulee itse vahingonkorvausta koskevassa oikeudenkäynnissä ensin osoittaa vapaudenmenetys laittomaksi. Menettely voi muodostua niin raskaaksi ja kalliiksi, että vain todella suurista vahingoista kannattaa lähteä oikeuteen.\nToinen prosessuaalinen ongelma on eri lakien erilaiset menettelysäännöt. Syyttömästi vangitun tai tuomitun korvauksesta annetussa laissa on kaksi vaihtoehtoista tietä: hakemuksen voi jättää valtiokonttorille ja sen hylätessä korvausvaatimuksen tai sen osan voi asian saattaa alioikeuteen. Toinen vaihtoehto on asian vieminen suoraan alioikeuteen. Tämä on lain toisenlaisesta tarkoituksesta huolimatta nykyisin melko yleistä, koska valtiokonttorin korvaustaso on niin alhainen, että melkein aina osa korvauksesta täytyy kuitenkin hakea kanteella alioikeudessa. Myös oikeudenkäyntikuluja koskevat säännöt suosivat asian viemistä suoraan alioikeuteen; valtiokonttorin palkkiotaso esim. maksuttoman oikeudenkäynnin tapauksessa (ks. lain 24 §) on niin alhainen, ettei se houkuta usein turhaksi jäävän hakemuksen laatimiseen kun sama asia hoituu alioikeudessa, jossa hävinnyt maksaa voittavan osapuolen kulut täysimääräisenä.\nMikäli vapautensa menettänyt perustaa korvausvaatimuksen ihmisoikeussopimusten valtion sisäisesti lakina voimassa oleviin määräyksiin on hänen saatettava asia lääninoikeuden käsiteltäväksi hallintoriita-asiana. Tällöin ei ole mahdollisuutta maksuttomaan oikeudenkäyntiin ja oikeudenkäyntikulujen korvaussäännökset ovat epäselviä (itse asiassa ne puuttuvat kokonaan 1.12.1993 alkaen). Myöskään oikeusturvavakuutukset eivät yleensä korvaa hallintoriita-asioista aiheutuvia kuluja.\nEuroopan ihmisoikeustuomioistuin voi ratkaistessaan käsiteltävänään olevan valituksen Euroopan ihmisoikeussopimuksen 50 artiklan nojalla suoraan antaa päätöksen myös vapaudenmenetyksen aiheuttaman vahingon korvaamisesta.\nVahingonkorvauslain mukaan korvausta haettaessa on forumina vahingonkorvaus lain 7 luvun 4 §:n mukainen alioikeus.\nOngelmallisin tilanne on se kun vapautensa menettänyt haluaisi vedota sekä ihmisoikeussopimukseen että vahingonkorvauslakiin ja mahdollisesti vielä syyttömästi vangitun tai tuomitun korvauksesta annettuun lakiin. Kuten edellä selostetut oikeustapaukset osoittavat ei yhteistä forumia ole vaan lääninoikeus tulkitsee ainoastaan ihmisoikeussopimuksia ja alioikeudet vain vahingonkor-\nvauslakia ja lakia syyttömästi vangitun tai tuomitun korvauksesta. Esimerkiksi mielisairaana pakolla hoidetun väärään diagnoosiin vetoavan olisi tehokkainta nojautua sekä vahingonkorvauslakiin, että kp-sopimukseen, mutta se ei näytä olevan mahdollista.\nMikäli rikosjuttu, jossa henkilö on ollut pidätettynä tai vangittuna päätyy oikeudenkäyntiin (esim. muiden vastaajien osalta) on laissa syyttömästi vangitun tai tuomitun korvauksesta (5 §) säädetty mahdolliseksi korvausvaatimuksen esittäminen samassa rikosjutussa. Näin kuitenkin harvoin tapahtuu, vaikka joihinkin tilanteisiin se sopisi hyvin. Toisaalta, jos epäillyn vangitsemista on syytteen esittämisen jälkeen jatkettu lienee yleensä paras vaatia korvausta muulta tuomioistuimelta tai tuomarilta kuin siltä, joka on ko. syyttömän pitänyt vangittuna.\nKorkein oikeus on katsonut (KKO 1978 II 63), että korvausvaatimus syyttömänä kärsitystä vapaudenmenetyksestä voidaan esittää myös hovioikeudelle. Hovioikeu den hylättyä vangittua vastaan ajetun syytteen ja jätettyä hänen vaatimuksensa vapaudenmenetyksen aiheuttaman vahingon korvaamisesta vasta hovioikeudessa tehtynä tutkimatta korkein oikeus katsoi, ettei hovioikeuden olisi pitänyt jättää vahingonkorvausvaatimusta tutkimatta ja palautti jutun tältä osin alioikeuteen.\nMyös laissa syyttömästi vangitun tai tuomitun korvauksesta säädetty lyhyt kuuden kuukauden kanneaika saattaa tuottaa ylisuuria ongelmia. Ainakin niin käy silloin jos rikosperusteinen vangitseminen todetaan kantelun johdosta perusteettomaksi (esim. epäilty ei ole pakoillut, epäilyt eivät ole todennäköisen syyllisyyden asteella, vangitseminen on kohtuutonta tms.), mutta jutun tutkinta jatkuu, eikä kuuden kuukauden kuluttua vangitsemisen kumoavasta päätöksestä ole tiedossa tullaanko vapaudenmenetys vähentämään mahdollisesta rangaistuksesta. Korvauksen määrän arvioimisen kannalta on tietenkin olennaista se saako vangittu sen edun, että (sinänsä laittoman) vapaudenmenetyksen aika vähennetään tulevasta rangaistuksesta.\n7. Muita ongelmatilanteita.\nEpäselvyyttä on oikeuskäytännössä ollut tapauksissa, joissa vapaudenmenetyksen perusteena on ollut tietty törkeä rikos, mutta syyte siitä hylätään, mutta samassa oikeudenkäynnissä epäilty tuomitaan jostain muusta rikoksesta.\nTurun hovioikeus on 4.5.1990 antamallaan tuomiolla (nro 547) vahvistanut alioikeuden ratkaisun, jossa pyrittiin ja päästiinkin oikeaan lopputulokseen:\nKolme veljestä oli epäiltynä talousrikoksista. Keskusrikospoliisi suoritti kotietsinnän talousrikosta tutkiessaan. Kotoa löytyi luvaton perintöhaulikko. Syytteet talousrikoksista hylättiin, mutta ampuma-aserikoksesta tuomittiin sakkorangaistus. Talousrikoksen johdosta epäillyt olivat olleet pidätettynä ja tämä vapaudenmenetys aika vähennettiin ampuma-aserikoksesta tuomituista päiväsakoista siten, että ilman vapaudenmenetystä olisi epäiltyjen tullut maksaa sakkoina 800 - 1.560 markkaa enemmän.\nEpäillyt hakivat valtiolta korvausta pidätysajastaan. Turun hovioikeus vahvisti alioikeuden päätöksen, jossa ensin oli arvioitu millaisen korvauksen epäillyt olisivat muuten saaneet ja tästä korvauksesta sitten vähennettiin se etu, jonka he saivat kun sakkorangaistuksesta oli vähennetty vapaudenmenetystä vastaavat päiväsakot. Näin tuomiten ei se melkoisen sattumanvarainen seikka, että oikeudenkäynnissä oli useampia syytteitä päässyt vaikuttamaan kohtuuttomalla tavalla korvauksen määrään. Helsingin hovioikeuden tuomiossa 27.10.1994 nro 5058 todetaan: "Kohtuullisen korvauksen määräksi kerrotun vapaudenmenetyksen aiheuttamasta kärsimyksestä hovioikeus arvioi 4.000 markkaa, huomioon ottaen tällöin myös sen, että vapauden menetys on jo katsottu M:lle tuomitun sakkorangaistuksen täydeksi suoritukseksi".\nTodettakoon, että edellä selostetussa tapauksessa KKO 1993:156 epäilty oli vangitsemisen jälkeen, mutta oikeudenkäynnin yhä kestäessä syytteessä rattijuopumuksesta toisella paikkakunnalla. Tuomio tästä teosta oli viisi kuukautta vankeutta ehdottomana. Mikäli tuo rattijuopumussyyte olisi käsitelty yhdessä sen syytteen kanssa, josta epäilty oli ollut vangittuna hän olisi ollut varmastikin tyytyväinen, jos vapaudenmenetysaika olisi vähennetty tästä rattijuopumustuomios ta. Nyt hän joutui korvausvaatimuksineen korkeimpaan oikeuteen asti alioikeuden hylättyä korvausvaatimuksen kokonaan, hovioikeuden hyväksyttyä 80 vankeuspäi västä vain viisi korvaukseen oikeuttavaksi ja vasta korkein oikeus katsoi hänet oikeutetuksi korvaukseen koko ajalta.\nSe, että rahallinen korvaus voidaan tietyissä tilanteissa evätä, mutta rikoslain 3 luvun 11 §:n mukainen vähennys on aina tehtävä näyttää siis joskus johtavan kohtuutto miinkin lopputuloksiin.\nToisenlainen tähän tilanteeseen liittyvä tapaus on KKO 1992:90:\nSyyte rikoksesta, josta epäiltynä A oli ollut pidätettynä ja vangittuna, oli hylätty, mutta vapaudenmenetysaika oli vähennetty A:lle toisesta rikoksesta tuomitusta ehdollisesta vankeusrangaistuksesta. Kun tuo toinen rikos ei ollut ollut tutkinnan kohteena A:n ollessa vapautensa menettäneenä ja ehdollinen rangaistus oli rauennut, ei sanottua vähennystä otettu huomioon korvausta määrättäessä.\nHelsingin hovioikeus on katsonut, ettei vastaajan esteettömän poissaolon johdosta tuomittavasta sakosta voitu vähentää vapaudenmenetysaikaa syytteenalaisen rikoksen johdosta (HHO 1993:1). Tällöin joudutaan syyttömästi kärsitty vapaudenmenetys korvaamaan valtion varoista ja melko varmasti syytetty pääsee taloudellisesti parempaan lopputulokseen (mikä lienee kohtuullista). Varattoman henkilön kohdalla yksi pidätyspäivä vähentää sakkoa 40 markkaa, joka on melkoisen pieni korvaus jos pidätys on ollut aiheeton. Jos päivän vapaudenmenetys korvataan esim. 700 markalla jää sakon maksamisen jälkeen vielä 660 markkaa jäljelle. Tällaiset kohtuullisuuskysymykset tulisi ottaa huomioon eri vaihtoehtoja punnittaessa.\nSyyttömästi vangitulle tai tuomitulle maksettavasta korvauksesta annetun lain 4 §:n mukaan maksetaan hyvitys kuluista, tulojen tai elatuksen vähentymisestä ja kärsimyksestä. Ennen vuonna 1989 säädettyä lakia (344/89) kärsimys korvattiin vain jos siihen oli erityistä syytä.\nVahingonkorvauslain mukaan korvataan henkilö- ja esinevahingot, ja milloin vahinko on aiheutettu julkista valtaa käytettäessä korvataan myös sellainen taloudellinen vahinko joka ei ole yhteydessä henkilö- tai esinevahinkoon. Jos vapaudenriisto on aiheutettu rikoksella, korvataan myös uhrille aiheutettu kärsimys. Ihmisoikeussopimuksissa ei ole rajoitettu sopimuksen vastaisen vapaudenriiston johdosta korvattavien vahinkojen laatua; siten kaikki vahinko on hyvitettävä.\nKorvattavista kuluista lienevät olennaisimmat oikeudenkäyntikulut, jotka aiheetonta syytettä vastaan puolustauduttaessa ovat aiheutuneet. Kulut on korvattava täytenä, eikä esim. maksuttoman oikeudenkäynnin taksoituksen mukaan.\nKärsimyksen korvaaminen on aiheuttanut melkoista hajontaa oikeuskäytännössä. Esim. Helsingin raastuvanoikeus on vuonna 1991 tuominnut 134 päivän vapaudenmenetyksestä korvausta 800 markkaa päivältä eli yhteensä 107.200 markkaa. Hovioikeus asiaa mitenkään perustelematta alensi korvauksen 25.000 markkaan, eli 186,57 markkaan päivältä.\nOikeuskäytännössä on tapauksen saama julkisuus otettu yleensä huomioon kärsimyskorvauksen määrässä. Turun hovioikeus katsoi näin 4.5.1990 tuomiossa 547 ja määräsi maksettavaksi toiselle kantajalle 3.725 markkaa ja toiselle 3.214 markkaa päivältä. Ero selittynee sillä, että lyhyempien vapaudenmenetysten kärsimyskorvaukset ovat suurempia, koska kärsimyskin lienee suurempi heti vapaudenmenetyksen tapahduttua.\nTapauksissa KKO 1991:128 ja KKO 1992:90 otettiin myös huomioon asian saama julkisuus. Korkein oikeus katsoi aiemmassa tapauksessa kohtuulliseksi korvaukseksi 80.000 markkaa kun valtiokonttori katsoi 3.000 markan riittävän. Myöhemmässä tapauksessa kärsimyksestä korvattiin 100.000 markkaa kun valtiokonttori oli maksanut vain 10.000 markkaa. Maksettu korvaus oli molemmissa tapauksissa lopulta hieman yli 4.700 markkaa päivältä.\nEdellä kerrotussa konkurssivelallisen tapauksessa hänen kahden viikon vangitse minen korvattiin 25.000 markalla eli 1.785 markkaa päivältä.\nSe, että syyttömästi vangitulla on ollut aikaisempaa kokemusta vankilasta näyttää alentavan korvauksia. Varmasti onkin niin, että ensikertaa vankilaan joutuva kokee sen melkoisena järkytyksenä varsinkin jos on syytön siihen, mistä hänet on vangittu tai jopa tuomittu. Tapauksessa KKO 1993:156 korvausta haki moninkertainen rikoksenuusija ja useita vuosia vankeusrangaistuksia suorittanut mies. Hänen korvauksensa oli 100 markkaa päivältä.\nAlioikeuskäytännössä on kärsimyskorvauksen määrää harkittaessa otettu huomioon mm. vangitun sairastelu vankeusaikana, ulkomaalaisen kielivaikeudet, huoli perheen elatuksesta jne. Lähtökohta on se, että vapaudenriisto aina aiheuttaa kärsimystä (sille perustuu vapausrangaistuksen yleisestävä vaikutus) eikä sitä tarvitse näyttää toteen.\nSe, että tapauksen saama julkisuus otetaan huomioon kärsimyskorvauksen määrässä on hieman ongelmallista. Yleensähän julkisuutta saa nimenomaan syytteen nostaminen ja oikeudenkäynti. Se, että epäilty on siinä pidätetty tai vangittu ei välttämättä mitenkään vaikuta julkisuuden laatuun tai määrään. Kun valtioneuvoston raha-asianvaliokunta katsoi tänä vuonna, ettei valtiolla ole resursseja korvata syyttömästi syytetyn oikeudenkäyntikuluja jatkuu edelleen se outo tilanne, että vain jos epäilty on ollut syyttömänä 24 tuntia vapauttaan vailla hän voi saada korvauksen paitsi oikeudenkäyntikuluistaan myös jutun saaman julkisuuden aiheuttamasta kärsimyksestä. Näin esim. taiteilija Juice Leskisen tapauksessa on laitettu vireille kanne, jossa Leskinen vaatii valtiolta korvausta, koska ehti olla perättömän ilmiannon vuoksi pidätettynä yli vuorokauden ennen kun joutui (pari kuukautta myöhemmin) syytteeseen. Tuossakaan tapauksessa ei itse pidätys koskaan saanut julkisuutta; vasta syytteen vireilletulo sai lähes kaikki päivä- ja varsinkin iltapäivälehdet kirjoittamaan asiasta.\n9. De lege ferenda.\nKuten edellä oleva toivottavasti on osoittanut tulisi lakia syyttömästi vangitulle tai tuomitulle maksettavasta korvauksesta muuttaa siten, että valtio ottaisi ankaran vastuunsa piiriin myös muun kuin rikoksen perusteella vapautensa menettäneen vahingot. Korvauksen maksaminen nimenomaan sellaisissa tapauksissa, joissa vapaudenmenetys on ollut laiton (ei ole tapahtunut laissa säädetyssä järjestyksessä) perustuu Suomea sitoviin kansainvälisiin ihmisoikeussopimuksiin ja ennemmin tai myöhemmin Suomen todetaan rikkovan näiden sopimusten vapaudenmenetyksen korvaamista koskevia artikloja. Laki olisi kirjoitettava yhdenmukaiseksi kansainvälisten ihmisoikeussopimusten kanssa niin, ettei minkään korvauksiin vaikuttavan seikan tutkinta jäisi pois alioikeuden toimivallasta.\nAlussa siteerattu hallituksen esitys perusoikeussäännökseksi hallitusmuotoon edellyttää sekin laissa säädettyä oikeutta korvaukseen oikeudenvastaisen vapaudenriiston tapahduttua. Nykyinen laki täyttää esitetyn perusoikeussäännöksen edellytykset vain niissä tapauksissa kun vapaudenriisto on aiheutunut rikosepäilystä tai rikostuomiosta.\nLakeja, joiden perusteella henkilön vapaus voidaan riistää tulee täydentää asianmukaisilla säännöksillä kantelumahdollisuudesta silloinkin kun päätöksen vapaudenriistosta tekee tuomioistuin. On kohtuullista, että kysymys vapaudenriiston laillisuudesta ratkaistaan esikysymyksenä tavalla, joka ei nosta korvauksen hakemisesta aiheutuvia kuluja kestämättömän suuriksi.\nOikeudenkäymiskaaren 20 luvun 3 §:n mukaan [kuninkaan asiamiehellä] ei ole valtaa sovinnon kautta vähentää kruunun oikeutta. Tämä vuoden 1734 lain alkuperäinen säännös edelleenkin hankaloittaa korvausoikeudenkäyntejä. Erään käräjätuomarin mukaan korvausasia on pitänyt viedä pääkäsittelyyn asti kun lääninhallituksen edustaja ei ole katsonut voivansa sopia korvauksesta. Kun valtio lähes säännönmukaisesti häviää nämä korvausasiat joutuu valtio usein oikeuden käyntikuluina maksamaan summan, jolla sovinto olisi erinomaisesti syntynyt.\nMenettelyä olisi muutoinkin yksinkertaistettava ja lisäksi oikeudettomasti tai syyttään vapautensa menettänyttä tulisi viran puolesta informoida mahdollisuudesta korvaukseen. Valtiokonttorin tulisi tarkoin seurata oikeuskäytäntöä korvausten tasossa, jotta sen yksinkertainen korvausmenettely johtaisi hakijaa tyydyttävään lopputulokseen eikä tuomioistuimia tarvitsisi nykyisessä määrin rasittaa korvausjutuilla.\nNykyisiä ja mahdollisesti tulevia lakeja vapaudenmenetyksen aiheuttamien vahinkojen korvaamisesta olisi lopulta tulkittava ihmisoikeus- ja perusoikeusystäväl lisesti. Tämä tarkoittaa sitä, että lakia tulkitaan niin, että syyttään tai lainvastaisesti vapautensa menettänyt todella saa kohtuullisen hyvityksen. Sellaiseksi ei voida katsoa sitä, että jostain muusta rikoksesta tuomittua sakkorangaistusta alennetaan muutamalla kymmenellä markalla vapaudenmenetyksen johdosta.


CathalinaSex sukupuoleen XXX Chat Video Porno putki Webcam Web Cam Ilmainen sivuston Live Cam\nViimeisin kirjautuminen: 1.7.2020 13.02.36\nKlikkaamalla painiketta, tulee nostamaan CathalinaSex mallin etusivun ensimmäiselle paikalle 60 sekunniksi. Tänä aikana mallin chat huone on paljon paremmin esillä ja uskomattoman suosittu! Ilmoitus toiminnastasi näkyy chatissa, ja se näkevät malli itse sekä muut chatin käyttäjät. CathalinaSex arvostaa tätä elettä varmasti ja on mittaamattoman kiitollinen sinulle!\nProfiilin CathalinaSex tärkeät tiedot\nHenkilön CathalinaSex työskentelyajat


Fit at home by Taru | Kiinteyttävä kotitreeniohjelma naisille | SYKE verkkovalmennus\nKiinteyttävä kotitreeniohjelma naisille\nFit at home by Taru\nRasvanpolttojumppaa ja ravinto-ohjelma laihdutukseen? Kiinteytyminen onnistuu kotitreeniohjelman ja dieettiruokavalion avulla. Kiinteä vartalo täältä tullaan!\nKaipaatko vinkkejä vatsan ja pakaroiden kiinteytykseen tai haluatko vain ylimääräisen pöhön pois?\nFit at home -nettivalmennus sopii sinulle, jos:\nHaluat kiinteytyä tai laihtua\nHaluat treenata tehokkaasti erityisesti alakroppaa\nKiinteydy tehokkailla kehonpainotreeneillä!\nTämän verkkovalmennuksen avulla saat rasvan palamaan!\nTaru Kalenovin suunnittelemissa treeneissä keskitytään kiinteytymiseen, erityisesti alakropan osalta. Treenit on suunniteltu pääasiassa kehonpainoa hyväksi käyttäen, joten tämä nettivalmennus sopii myös kotona tehtäväksi eikä kuntosalijäsenyyttä näin ollen tarvita. Nettivalmennuksen tavoitteena onkin saada aikaan timmi ja itsevarma keho! Valmennuksessa on myös tehokasta kiinteytymistä tukeva ravinto-ohjelma, jolla saat rasvan palamaan tehokkaasti kuuden viikon ajan!\nTreeniohjelma sisältää neljä monipuolista lihaskuntoharjoittelu-ohjetta ja HIIT-treenin. Lisäksi mukana on vähäkalorinen ruokavalio, josta ei kuitenkaan makua puutu. Ohjelmat on suunniteltu pääosin kehonpainoharjoitteita käyttäen, joten treenin voi tehdä missä tahansa: kotona vai vaikka ulkona! Lisäksi ohjelma sisältää kuntotestit sekä alku- ja loppuverryttely -ohjeet. Kirjallisten treeniohjeiden lisäksi tukenasi on video-ohjeet, joissa Taru näyttää, kuinka suorittaa liikkeet oikealla tekniikalla.\nTaru Kalenovin Fit at home -nettivalmennuksen treeniohjelma on kiinteyttävä ja sopii naisille. Valmennus koostuu neljästä eri harjoitusohjelmasta:\nValmennukseen tulee lisäksi myös yksi vapaaehtoinen HIIT-treeni, jonka innokkaimmat voivat toteuttaa kerran viikossa. Ohjelman tavoitteena on kiinteyttää kehoa kauttaaltaan. Treeneissä keskitytään erityisesti alakroppaan sekä vatsan seutuun ja kohottamaan nimenomaan pakaroita.\nRavitsemuksen osalta ohjelma tarjoaa tehokkaan vähäkalorisen ravinto-ohjelman (1500-1750kcal riippuen valinnoista)! Ravinto-ohjelma on tiukka ja vaihtoehtoja niukemmin kuin joustavammissa valmennuksissa, mutta verrattuna moneen muuhun tiukan ravinto-ohjelman valmennukseen Taru tietää, miten maustaa ruoka ja et tule saamaan ohjeita 100g kanaa / 100g kalkkunaa, vaan hän neuvoo mm. miten tehdä erilaisia vähäkalorisia munakkaita, miten maustaa kanaa, kalaa ja muita proteiinin lähteitä ja antaa myös selkeitä vinkkejä miten valita lennosta sopiva välipala!\nVähäkalorinen (1500-1750kcal) tehokkaasti rasvaa polttava ruokavalio loistavien maustamisvinkkien kera


SAK:ssa iso hämmennys ay-maksun veroedun purkamisesta – ”Yritysten etu jätetään sanomatta” | Uusi Suomi\nSAK:n yhteyspäällikkö Harri Järvinen arvioi blogissaan, että Juha Sipilän (kesk.) hallituksen aikana ammattiyhdistysliikkeen asemaa on haluttu heikentää. Kirjoituksessaan hän nostaa tikunnokkaan erityisesti ammattiliiton jäsenmaksun verovähennysoikeuden ja sen purkamista koskevan keskustelun.\n–Mielenkiintoista on, että niin poliitikot kuin mediakin puhuvat yleensä vain ay-jäsenmaksun verovähennysoikeuden poistamisesta tai rajoittamisesta. Ehkä tarkoitushakuisesti jätetään mainitsematta, että myös yrityksillä on verovähennysoikeus työmarkkinajärjestöjen jäsenmaksuista – kuten asiasta on aikanaan yhdessä sovittu, Järvinen toteaa.\nHän kertoo, että kun Ruotsissakin porvarihallitus taannoin verovähennysoikeuden työntekijöiden ay-maksuilta poisti, jätti se kuitenkin yritysten jäsenmaksujen veroedun voimaan. Nyt Järvisen mukaan Ruotsin demarihallitus on tuomassa veroetua takaisin.\nVerovähennykselle on Järvisen mukaan myös ”vankat yhteiskunnalliset perusteet” ja niitä voidaan puolustaa myös työmarkkinoiden toimivuudelle.\n–Kun järjestäytymisaste pysyy korkeana, se on omiaan vähentämään levottomuuksia työpaikoilla ja työmarkkinoilla yleensä, Järvinen katsoo.\nLisäksi hän huomauttaa, että ay-maksujen verovähennysoikeus on pisara veroetujen meressä. Verovähennysoikeuden arvo on Järvisen mukaan yhteensä noin 200 miljoonaa euroa, kun valtio myöntää veroetuja kaikkiaan miltei 27 miljardin euron edestä.\nPolitiikka, Työelämä, Ay-jäsenmaksu\nettä myös yrityksillä on verovähennysoikeus työmarkkinajärjestöjen jäsenmaksuista – kuten asiasta on aikanaan yhdessä sovittu, Järvinen toteaa.\nAivan. Ja jätetään myös kertomatta AY/VVO että kaikilla yleishyödyllisillä säätiöillä jotka vuokra-asuntoja tarjoavat on myös verovapaus ja samat säännöt kaikilla.\nNuorisosäätiöstä lähtien jonka toimintaa on nyt kyseenalaistettu .\nNuorisosäätiölle kävi kova käsky Aralta - hakemukset hyllylle, lainojen irtisanominen uhkaa !\nTorstai 19.10.2017 IL\nVVO:lla ei ole verovapautta. Viimeksi vahvistetussa verotuksessa VVO maksoi veroja yli 19 miljoonaa euroa.\nHassua? Niinhän jotkut "tahot" on aina väittänyt säännöllisin väliajoin.\nKaikki kuulemma on mennyt AY-pomojen taskuihin.\nAY-alas ja palkansaajat kyykkyyn?\nKetkähän sitten maksaa verot sosiaaliturvaan ja palveluihin?\nAjetaanko nekin alas? A la USA malli?\n20.10.2017 14:26 Vastaus kommenttiin #9\nKepun Nuorisosäätiö toimii verottomasti ja markkinoilla VVO:n sekä muiden vuokra-asuntoja tarjovien kilpailija.\nVerot maksavat tällä hetkellä 100 %;sti yksityishenkilöt, palkansaajat sekä pääomatulojen saajat. Sillä yritys- ja maataloustukien suuruus ylittää näiden maksamat verot. Periaatteessa tästä voidaankin todeta, että yksityishenkilöt maksavat yli 100 % veroista.\nEivät työnantajatkaan tarvitse mitään vähennysoikeutta työmarkkinajärjestöjen jäsenmaksuille. Vähennysoikeus pois sekä työntekijöiltä että työnantajilta.\nAy-jäsenmaksun purkamiseen ei ole mitään syytä. Työntekijöiden turvaa on jo rokotettu niin paljon, että reilun pelin ilmapiiri on mennyttä kauraa. Liitot voisivat kyllä tsempata juridisessa avussaan myös . Loimaan kassa kyllä hoitaa ansiosidonnaiset hyvin mutta kun tulee juridisia ongelmia niin jäät kyllä tyhjän päälle tai on turvauduttava yhteistoiminta-asiamieheen. Se on hyvin osaava mutta pitkä tie. Moni kiroaa tuossa kohtaa raskaasti muutaman kympin säästöä.\nOli yhteiskuntapoliittisesti mitä mieltä asioista vaan niin ay-jäsenmaksua parempaa vakuutusta palkansaajalla ei tällä hetkellä voi olla. Yhden kk ansiosidonnaisella maksat vuosikausien jäsenmaksut. Näin se nyt vaan on ja tiedän entisenä henkilöstöjohtajana että sen maksun maksavat myös ne, jotka systeemiä virkansa puolesta arvostelevat.\nSe on turha vollata sitten kun on lappu kourassa ja Audin avaimet pomon työpöydällä.\nNyt on puurot ja vellit menneet hieman sekaisin. Ei kukaan ole tässä kyseenalaistamassa Ay-maksuja vaan niiden verovähennysoikeutta.\nSamalla pöydälle on nostettu ay-liittojen verovapaat omistukset ja tulot niistä.\nKoska minä maksan säntillisesti veroni edellytän että kaikki muutkin sen tekevät. Maksan myös solidaarisuusveroa eläkkeestäni ja odotan että ay-liike vapaaehtoisesti tarttuisi sille niin ominaiseen sanaan "solidaarisuus" ja tekisi oma-aloitteisesti ehdotuksen jäsenmaksujen verovähennysoikeuden poistamiseksi. Mutta epäilen ettei näin tule käymään, sillä saavutettuja etuja ei ay-liikkeissä tunnetusti anneta pois, ellei sitten satu olemaan jonkun toisen saavutetuista eduista, kuten eläkeläiset tai yrittäjät, johtajista puhumattakaan.\nKuuluuko vaatimukseen myös:\nPääomatuloista ei makseta kunnallisveroa. Kunnat menettää n.2-3 Mrd/v\nPalvelut on silti pelattava kaikille.\n"Loimaan kassa kyllä hoitaa ansiosidonnaiset hyvin mutta kun tulee juridisia ongelmia niin jäät kyllä tyhjän päälle"\nJep, Loimaan kassa ei kuitenkaan ole ammattiliitto, vaikka jotkut nuoremmista niin ovat luulleetkin. Miten lienee Loimaan kassan tukivalmius työsulun tai lakon aikana. vai koliseeko silloin "loimaalaiset" sossussa.\nJos joku kokee tarpeelliseksi kuulua johonkin järjestöön, miksi muiden veronmaksajien pitää osallistua kustannuksiin? Jos ei halua maksaa itse, se on kannanotto, joka osoittaa, ettei jäsenyys ole jäsenmaksun arvoinen.\nEhkä alkavat liitoissa olevat vaatia lisää liksaa varmuuden vuoksi jos verovähennysoikeus poistuu, sen normaalin palkkaneuvotellun päälle. No joo..\nvaan niin ay-jäsenmaksua parempaa vakuutusta palkansaajalla ei tällä hetkellä voi olla.\n- Samahan on käytössä myös yrittäjillä.\nYrittäjien työttömyyskassassa.Ansiosidonnainen työttömyysturva.\nosa valtiolta (Työmarkkinatuen verran.Jonka se jotuisi muutenkin maksamaan työttömälle+toimeentulotuen)\nAnsiosidonnainenhan määräytyy palkan mukaan.\nKuten ansiosidonnaiset Kela-etuudet tulojen mukaan.\nHyvätuloiselle Bemarin verran\nPienituloiselle Ladan verran.\nTulottomalle potkulaudan verran. Osalle 9e/pv työtä vastaan.\nOlisi paikallaan myös kirkollisvero saada tasapuolisuuden nimissä vähennyskelpoiseksi. Autamme siinä kirkon tekemää sosialityötä eri yhteisöissä kuten vammais yhdistyksissä.\nOlisi paikallaan erottaa kirkko valtiosta omillaan toimeen tulevaksi yksiköksi, kuten sivistysmaissa on tehty. Yritysten maksama kirkollisvero on käsittämätön asia.\nRuotsissa jaetaan ay-maksu pavelu-ja jäsenmaksuksi.Verolle meni jäsenmaksu.\nOttakaamme tässäkin asiassa mallia Ruotsista!\nSamaa mieltä. Heti ensikuun alusta mieluiten:\nKuinka suuri työttömyyskorvaus on?\nJos sinulla on oikeus ansiosidonnaiseen korvaukseen, korvauksen taso on 80 % aikaisemmasta ansiotulostasi ensimmäisiltä 200 työttömyyspäivältä.Sen jälkeisiltä korvauspäiviltä korvataan 70 % aikaisemman ansiotulosi määrästä.\nRuotsissa peruspäiväraha on 320 kruunua, eli 36 euroa päivältä.\n-Suomessa peruspäiväraha on 31 euroa päivältä.\n20pv x 5e= 100e /kk enemmän kuin Suomessa.\nRuotsissa on matalat ansiosidonnaiset korvaukset, että ay-liike houkuttelee uusia jäseniä lisätyöttömyyskorvauksilla.\n20.10.2017 19:09 Vastaus kommenttiin #16\nMatalat? Palkan mukaan nekin maksetaan.\nMikäs ero palkoissa oli nyt?\nKilpailukyky ohitettiin palkoissa Ruotsista ja Saksasta jo keväällä-15. Ennen kuin Kikyä oli edes sovittu. Kun molemmat nosti palkkoja .Meillä 0 korotukset ja Kiky.\nVerovirasto pitäisi "valtiollistaa" eli kaikki ylimääräiset kilkkeet mitä palkasta/eläkkeestä/ym muista tulosta pidätetään, mitkä eivät mene valtion tai kunnan kassaan, henkilölle tämä yhdistys ym. lähettäisi oman laskun henkilölle, esim. kirkollisveron maksulapun postiluukusta kotiin (tai e-laskun nettipankkiin). Ay-jäsenmaksun samoin.\nOnneksi en maksa kumpaakaan, en kirkollisveroa, enkä ay-jäsenmaksua.\nNiin ja sitten kun yrityksille tulisi se kirkollisvero laskun, niin tottakai, yritys eroaisi kirkosta.\nErosin itse jo v. 1990.\n"– Kun järjestäytymisaste pysyy korkeana, se on omiaan vähentämään levottomuuksia työpaikoilla ja työmarkkinoilla yleensä, Järvinen katsoo".\nEttei vaan ole päinvastoin?\nEi ole ei.Vaan työrauha säilyy kun AY-jäsennet pitää sovituista sopimuksista kiinni. Sehän ei käy työnantajapuolelle nykyään? Miksi?\nHyökätään AY -jäsenmaksujen ja ansiosidonnaisten päivärahojen kimppuun. P.Lipposen sopeutumiseläkkeeseen.Miksi? Niitä saa n.66 muutakin jotka myös kikkailevat niitä,porsaanreikää ei vain ole haluttu tukkia.Miksi ei? (porvarienemmistö eduskunta vain Sipilän hallituspuolueiden päätös riittää)\n-Onko EK/MTK/yrittäjien/YTK jäsenmaksut verollisia? Vai verottomia kuten AY jäsenmaksutkin on? Eikö samat säännöt pädä kaikissa jäsenmaksuissa edm?\nTäällä itketään työttömien tuista? Minä seuraan taas kuinka moni yritys taas työntää työntekijöitä korvauksille,osa veronmaksajien piikkiin.\nEdellisellä viikolla n.2000 "pääsi" ansiosidonnaisille päivärahoille,irtisanomisien takia.\n2000 palkoista tulevat verot on pois sosiaaliturvasta ja palveluista.\nMuut maksavat ne veroluonteisilla korotuksilla tai leikkauksilla.\nKansalta haetaan "lupaa" taas leikata työttömyyskorvauksia ensi vuoden alussa. Irtisanomisethan tekee kumpikin AY ja työttömät jotta jäsenet "pääsisivät" työttömäksi , Ja tulot putoaisi 75%-50%.\nSaksan liittopresidentti Frank-Walter Steinmeier varoittaa, ettei Euroopalla ole enää paluuta entiseen suhteessa Venäjään.... 9 kommenttia


Kierrätysaskartelu - Amppeli - Vaahterakadun Anna\ntoukokuuta 05, 2020 Amppeli, Askartelu, Askarteluidea, DIY, DIY Sisustus, Kasveille, Kevätpuuhia, Kierrätys, Kierrätysaskartelu, Koti Kasville, Muovin Kierrättäminen, Nahkapaperi, Ohje, Ruukku, Sisalköysi, Sisustus\nMuovinen mansikkahillorasia pukeutui nahkapaperiin ja sisalköyteen - ja niin roska muuttui kivaksi ja käytännölliseksi. Amppeliksi.\nRipustukseen käytin nahkanauhaa ja suuria puuhelmiä. Materiaalit ovat pääosin kierrätettyjä, aiemmista projekteista ylijääneitä tarvikkeita. Amppeliin ei mene paljonkaan materiaalia ja tämän "vempeleen" voi toki tehdä ihan myös pelkäksi suojaruukuksi, ilman ripustusnauhoja!\nPurkin yläosa päällystetään ensin nahkapaperilla, jonka voi liimata purkin pintaan pika- tai kuumaliimalla, noin 1-2 senttiä liitoskohdasta päällekkäin. Palaa voi kostuttaa ja rutistella ensin, mikäli pintaan haluaa hieman vintagenahan näköä ja eläväistä tekstuuria. Nahkapaperipala saa yltää pari senttiä myös purkin reunan yli, jotta sen saa taitettua reunan yli sisäpuolelle. Seuraavaksi köyttä kierretään ja liimataan purkin ympärille siten, että nahkapaperin raja peittyy. Tässä hommassa kuumaliima on paras. Lopuksi rei'itetään rasian reunat tasaisin välein kolmesta tai neljästä kohtaa, riippuen siitä kuinka monta ripustusnarua amppeliin haluaa. Amppelissani ripustusnaruja on kolme.\nKovia kokenut kasviraukka vietti talviaikaan muutaman kuukauden lastenhuoneessa ja se sai osumaa pallosta kerran jos toisenkin. Jospa se toipuisi lisääntyneen valon ja ansaitun levon myötä, sillä siirsin sen rauhallisempaan paikkaan alakertaan.\nAmppeli löysi paikkansa keittiöstä, jossa se saa valoa vastapäätä olevasta terassin lasiovesta ja kenties se nauttii myös kotoisasta lämmöstä, jota läheinen uuni aina säännöllisesti huokuu. Yksi asia on varma, ainakaan se ei saa enää pehmopalloa kimppuunsa. =D\nklo toukokuuta 05, 2020\nTunnisteet: Amppeli, Askartelu, Askarteluidea, DIY, DIY Sisustus, Kasveille, Kevätpuuhia, Kierrätys, Kierrätysaskartelu, Koti Kasville, Muovin Kierrättäminen, Nahkapaperi, Ohje, Ruukku, Sisalköysi, Sisustus\nTuftattu "hello"- taulu\nDIY - Koristekivet


Lähimmät osumat haulle: pieni ja hento ote\nEri esittäjiä 14.94 %\n…tahtoisin, ottaa sinut taas syliin. Ja puhaltaa pahan pois, että kaikki taas hyvin ois. Kulta pieni jos olisit jaksanut odottaa, niin olisit nähnyt sen, miten valo voittaa lopulta pimeyden. Miksi miksi teit niin? Petyitkö…\nLisää etsimäsi kappaleen: pieni ja hento ote sanoitukset\nMuut samankaltaiset hakusanat: pieni ja hento ote Pieni ja hento ote pieni ja hento ote, dave lingholm Anna puu pieni ja hento ote pieni ja hento ote dave lindholm pieni ja hento pieni jahento ote Pieni hento taimen ja tunsin olevani hento Oksanen ja tunsin olevani hento


Miten saadavene Katos - Tips for you - Tipsed.Com\nlisääminen katos avovene voi olla kallis projekti - tai ei.Joidenkin PVC putki rautakaupasta, jotkut Velcro ja joitakin # 3 kangas, kaikki avovene voi olla miellyttävä katos jonka veneilijä voi nauttia näkymistä, tuulta ja varjoa keskipäivän aurinko.Vt paljon kuin markiisi yli terassi, veneen kuomu kiinnitetään sen runkoon tarranauhalla ja voidaan nopeasti irrottaa tarpeen mukaan muita urheilutoimintaan.\n1,5 tuuman PVC putki\nNeljä 1,5 tuuman PVC kyynärpää varusteet\nNeljä 1,5 tuuman PVC T varusteet\nPVC putki puhdistusneste\nruuvimeisseli (ura pää)\nyhden rullan tarranauhalla\nmäärittää koon jakokoonpano katos.Se liittää vain takaisin kannelle?Aikooko se kattaa koko avoin tila veneen?Kun nämä päätökset on tehty, ottaa mittaukset tilaa, että haluat kattaa.Nämä ovat mitat runko pitää katos.\nAsettele runko ja mitata PVC-putki ennen leikkaamista, muistaa, että vanha sanonta, "Mittaa kahdesti ja leikata kerran," pätee hyvin paljon tämäntyyppisiin hankkeisiin.Leikkaa ja koota rungon.Kuinka hyvin mökki sopii veneen ja tehdä muutoksia ennen liimausta runko yhdessä.\nPora 1/2 tuuman reikiä 2 tuuman PVC putki segmentteihin, kuten on esitetty.Kiinnikkeet tulee olla vähintään 1 tuuman korkea.Kokoa runko ja aseta kehys veneen haluttuun asentoon.Sijainnin merkitsemiseen jalat kannella ja poistaa kehyksen.Käyttämällä kaksiosainen epoksiliima, liimaa 2 tuuman PVC putki segmenttien - kiinnikkeet runko - paikoilleen ja anna epoksin kovettua täysin.Kun epoksi on kovettunut, nosta jalat kehykset asennus segmentteihin ja kiinnitä ruuveilla.\nyläosassa tukeva kehys olla koko katos.Koska kangas tahtoa kierroksen reunojen yli kehyksen hieman, on tarpeen mitata ja leikata kangas 1 jalka suurempia - sekä pituus ja leveys - kuin runko.Aseta kangas tasaiselle alustalle ja käyttäen höylä, Mark 6 tuuman x 6 tuuman ruudut kulmat kankaalle.\nsaksilla leikata 6 tuuman x 6 tuuman neliöt kulmat kankaalle, kytke 1/4 tuuman helma kaikki reunat kankaalle.Poljin ompelukone tekee työn nopeasti, mutta sähköinen ompelukone voi kamppailla kankaalle.Tämä jättää pieni aukko kulmissa valmiin katos, joka minimoi ylöspäin voima tuulen tulossa canopied alueella.\nLay katos runko niin, että lovinen kulmat ovat kulmissa puitteet ja kankaalle muodostaa pieni overhand, kaikki sivut yhtä pitkinä.Kiinnitä kaksi Velcro nauhat lovinen kulmat osoittamalla, yksi sisällä ja yksi ulkopuolella katos.Kiinnittäminen pohja tarranauhalla takana pystyyn rungon, ja nauhat ulkopuolelle kuvan mukaisesti turvaa kuomu kevyissä tuulissa.Saat maltillisempaa tuulet, vielä Tarranauhat olisi lisättävä turvata kankaalle ylempään kiskot rungon.\nVoi olla hyödyllistä käyttää puisia välilevyjä välillä kiinnikkeet ja jalat, pitää kuomun kehyksen huojuu tuulessa.\nHanke kattaa ompelu.Ota normaali varotoimet ompelu turvallisuutta.Hankkeessa on mukana työtä sähkötyökaluja ja vahvoja kemikaaleja.Lue ja noudata varotoimia PVC liima ja liima ja epoksi.\nlähde PVC-putkien ja liitos


Nainen väijyi aviomiestään kissanaisen puvussa ja revolveri kädessä - Ulkomaat - Ilta-Sanomat\nNainen väijyi aviomiestään kissanaisen puvussa ja revolveri kädessä\nJulkaistu: 19.7.2011 10:39\nRanskalainen kaupunginvaltuutetun puoliso joutuu syytteeseen murhan yrityksestä. Tapauksesta kertoi brittiläinen The Telegraph.\n44-vuotias nainen väijyi aviomiestään sormi liipasimella. Hän kuitenkin muutti mielensä viime hetkellä eikä ampunut miestään.\nMurhasuunnitelman taustalla on mahdollisesti pettymys miehen nousujohteisen poliittisen uran tyssäyksestä. Aviomies oli hakenut Val-de-Marnen kaupunginjohtajan paikkaa presidentti Nicolas Sarkozyn https://www.is.fi/haku/?query=nicolas+sarkozynpuolueen tuella.\nNaapurit ja ystävät ovat kuvailleet naisen aviomiestä hieman vainoharhaiseksi. Vuonna 2009 hänet pahoinpideltiin ja auto poltettiin. Mies on uskonut joutuneensa kommunistien ja poliittisten vastustajiensa vainoamaksi.\nKesäkuun puolivälissä vainoajaksi paljastui kuitenkin joku muu. Mies palasi myöhään illalla kotiin kokouksesta. Kun hän pysäköi autonsa talon pihaan, hänelle tuli tunne, että joku väijyy häntä. Mies soitti poliisit. Kun hän päätti puhelun, hän huomasi varjon liikkuvan puutarhan pusikoissa.\nHahmo kuului hänen vaimolleen, joka oli pukenut päälleen Batman-elokuvista tutun kissanaisen asun, muovihanskat ja kypärän. Naisella oli myös revolveri. Nainen kertoi viranomaisille, että hän oli halunnut tappaa miehensä, mutta pyörti päätöksensä.\nPoliisi ei ole vielä saanut selville naisen motiiveja.\nKun mies pyrki kaupunginjohtajaksi, perhe ylläpiti blogia, jossa he korostivat onnellisuuttaan. Blogin kuvissa he kävelevät mm. puistoissa ja Disneylandissa.\nNainen oli etsinyt apua miehensä surmaamiseen internetistä. Hän on kertonut tavanneensa mm. entisen henkivartijan, joka oli kiinnostunut tehtävästä. Henkivartija oli naisen kertoman mukaan kutsunut avuksi myös entisen ranskalaisvakoojan, joka oli ilmoittanut teon hinnaksi 6000 euroa. Nainen kertoi toimittaneensa rahat kirjekuoressa erääseen pariisilaiseen baariin. Sekä henkivartija että vakooja kiistävät murhasuunnitelmat.


KESTO-funktio, yksi rahoitusfunktioista, palauttaa Macauley-keston oletettavalle nimellisarvolle 100 euroa. Kesto määritetään kassavirtojen nykyisen arvon painotetusta keskiarvosta, ja sitä käytetään mittaamaan joukkovelkakirjan hinnanmuutosta.\nKESTO-funktion syntaksissa on seuraavat argumentit:\nTilityspäivä on päivä, jolloin ostaja ostaa koron, kuten joukkovelkakirjan. Erääntymispäivä on päivä, jolloin korko vanhentuu. Oletetaan esimerkiksi, että 30 vuoden joukkovelkakirja on laskettu liikkeelle 1.1.2018, ja ostaja ostaa sen kuusi kuukautta myöhemmin. Julkaisupäivä olisi 1.1.2018, tilityspäivämäärä 1.7.2018 ja erääntymispäivämäärä 1.1.2048, joka on 30 vuotta julkaisupäivän 1.1.2018 jälkeen.


Ehjäksi jälleen: helmikuuta 2010\nNo niin. Toivotaan, että tapaus "Stalkkerin alku" oli tässä. Lähetin hänelle viestin, jossa ilmoitin mahdollisimman selkeästi ja tylysti, että kiitos, mutta ei kiitos. Tänään sain viestin, jossa hän pahoitteli sitä, että oli pelästyttänyt minut ja että ei tarkoittanut änkeä minun ja mieheni väliin. Hän vain innostui liikaa. MUTTA se, mikä minua huolestuttaa on se, että hän tästä huolimatta laittoi minut Facebookissa kaverikseen ja on nyt lähetellyt viestejä sitä kautta, vaikka en ole niihin mitään vastannutkaan. Ohitin kaveripyynnön ja lisäsin hänet mustalle listalle, toivottavasti se riittää.\nNukuin viime yön todella huonosti tämän tapauksen vuoksi. Näin ihme painajaisia, joissa yhä uudestaan ja uudestaan hän änki ruokalassa viereeni ja huusin "ei!" kuin olisin koiraa kouluttanut. Tämä tapaus tuo kyllä hyvin esiin sen, miten vaikea minun on sanoa ei, ja miten kamalalta sen sanominen tuntuu. Tunnen syyllisyyttä, ja ruoskin itseäni jo siitäkin, että nyt tuo raukka tekee itsarin kun ei saanutkaan minusta kaveria. Kuvittelin jopa, miten raukan äiti-parka ryntää koululle huutamaan minulle siitä, että hänen poika-parkansa tappoi itsensä. Äh.\nMutta jos hän vielä tämän jälkeenkin änkee kaverikseni koulussa, tiedän kyllä ettei hän ole kaveruuteni arvoinen, sillä hän ei kunnioita itsemääräämisoikeuttani lainkaan. Jos taasen kaikki menee ihan hyvin, voin ehkä pölyn laskeuduttua todeta, että aloitimme väärällä jalalla koko homman, ja jatkaa hyvän päivän tuttuina niin kauan kuin koululla vielä pyörimme. En ole vieläkään tavannut häntä, sillä eilen minulle nousi uudelleen lämpö, joten jäin vielä täksi päiväksi kotiin lepäämään.\nklo 08:40 Ei kommentteja:\nNo voi hyvä luoja...!\nOlen ollut alkuviikon kipeänä, eli en ole ollut koulussa. Tämä samaa koulua käyvä lukijani on nyt kuitenkin sitten kuulemma metsästänyt minua siellä koululla oikein ahkerasti, jopa niin ahkerasti, että saa nykyään luokkakaverini ahdistumaan jo lähestyessään. Hän on ollut hyvin pettynyt, kun en olekaan ollut koulussa, eikä hän ole tavannut minua. Kyselin kaveriltani, miltä mies oli vaikuttanut. Näyttää kuulemma ihan siltä, että asuu vielä äitinsä kanssa. Kun kysyin, onko mies vain omituinen, vai pitäisikö sitä pelätä, hän sanoi että hän kallistuisi sen pelkäämisen puolelle, sen verran stalkerilta tuo vaikuttaa.\nSamaan aikaan sähköpostia satelee... En ole vielä vastannut mitään hänelle, kun mietin, miten tämän asian kanssa pitäisi toimia. Hän nyt kuitenkin on meidän koululla harjoittelussa tämän ja ensi viikon, ja teki mm. tänään meidän luokan kanssa töitä siellä. En siis haluaisi lietsoa ilmiriitaa. Ajattelin, että rehellisesti kirjoittaisin takaisin, että hän suoraan sanoen pelottaa minua tuolla suurella tutustumisinnollaan. Mietin myös, pitäisikö sanoa suoraan, että minusta hän vaikuttaa siltä kuin olisi luonut minusta käsityksen ja ihastunut siihen, vaikkei edes tunne minua. Minua ei myöskään hirveästi innosta ryhtyä itseäni yli kymmenen vuotta vanhemman miehen ystäväksi tuosta noin vain, en ole jättämässä avokkia. Voin jatkossakin auttaa häntä koulutehtävissä kykyni mukaan jos hän haluaa, mutta hän joutuu hillitsemään käytöstään jos toivoo minun olevan hänen kanssaan tekemisissä oikeassa elämässä. Kuulostaako hirveän töykeältä? Tietysti muotoilua pitää vielä miettiä...\nNoin muuten mielessä on viime päivinä pyörineet lähinnä kurkkupastillit ja nenäliinojen riittäminen. Inhoan olla taas kipeänä. Huomenna pitäisi raahautua terapiaan. Ajattelin säästää itseäni ja jättää koulun väliin vielä huomenna. Torstaina sitten takaisin koulun penkille.\nTunnisteet: Ahistus, Keho, Läheisriippuvuus\nSaako lukijaansa pelätä?\nNyt en siis puhu tämän blogin lukijoista, vaan yhden toisen blogin, jota myös kirjoittelen. Kun tänne vuodatan kaiken pahan, olen vastapainoksi pitänyt toista, jonne laitan kaiken hyvän. Kirjoitan sitä nimimerkillä, mutta mm. Facebookissa on linkki sinne ja kaverini ja sukulaiseni lukevat sitä, joten en laita tänne linkkiä, etteivät sukulaiset ym. löydä tänne. Joka tapauksessa olen nyt saanut tuon toisen blogin kautta ihailijan, joka ensin pommitti blogiani pyynnöillä saada lähettää minulle sähköpostia, koska käyn samaa koulua kuin hän. Kun huomautin ystävällisesti, että s-postiosoitteeni on näkyvillä, hän lähetti sinne heti kaksi kilometrin pituista postausta, joissa kertoo itsestään paljon enemmän kuin haluaisin tietää. Kuten että on poikamies, asuu yhä äitinsä kanssa ja että HÄNTÄ EI HAITTAA, ETTÄ OLEN NAIMISISSA. Siis mitä? (Avokki totesi tähän, että häntä ehkä voi haitata, että olen naimisissa... :D )\nHän on blogini perusteella muodostanut minusta mielikuvan, joka ei moneltakaan osalta pidä paikkaansa. Ja hän haluaisi minun vastaavan kilometrin pituisiin posteihinsa ja tutustua minuun ihan luonnossa. Mutta haluanko minä tutustua ihmiseen, joka näin epätoivoisesti haluaa tutustua samaa koulua käyvään NAIMISISSA OLEVAAN naiseen, jonka tuntee vain blogin kautta? Etenkin, kun häntä ei haittaa, että olen naimisissa. Se, että tuo piti mainita, kertoo minusta siitä, että hän toivoo jotain enemmänkin kuin ystävyyttä.\nMiksi minä vedän näitä hulluja puoleeni ja miksen minä ikinä osaa käsitellä näitä tapauksia? Tulee ihan mieleen se teini-iän aikainen tuttavuus, joka halusi epätoivoisesti tutustua minuun ihailtuaan minua vuosia kaukaa, jota ei haitannut, että seurustelin, ja joka yhä asui äitinsä kanssa. Hän keräsi minusta kuvia tietokoneelleen tietämättäni, ja järkytyin kun kerran sain selville, miten paljon valokuvia hänellä minusta onkaan. Kun minulla ja silloisella poikaystävälläni meni poikki, hän luuli että automaattisesti olen nyt sitten hänen tyttöystävänsä. Minä annoin hänen hulluutensa jatkua, koska hänen kiinnostuksensa imarteli ja koska hän oli hyvä kuuntelemaan huoliani. Lopulta koko homma meni aivan liian pitkälle.\nSitten on ollut näitä sääliseksin kinuajia... Voi hyvä tavaton, miten paljon niitä onkaan ollut! Onko otsaani kirjoitettu "tämä nainen on empaattinen, ja siksi antaa sinulle ihan vain säälistä"?\nMutta siis... Tämä lukijani siis laukaisi minussa näin paljon epämiellyttäviä muistoja. Ehkä hän vain oikeasti innostui, kun löysi toisen oppilaan blogin netistä, ja haluaa tutustua, mutta on vähän omalaatuinen. Tai sitten hän löysi blogini ja nyt luulee minun olevan samassa ryhmässä kanssaan ja hänellä on ilmeisesti käsitys siitä, kuka olen (ja on siis väärässä) ja on tähän henkilöön ihastunut ja haluaa saada aikaan suhteen. Mitä ihmettä minä tämän ihmisen kanssa teen??\nklo 02:41 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Ahistus, Läheisriippuvuus\nKela (ah, Kela <3)\nTänään tuli päätös terapian jatkosta. Kaikista lausunnoista huolimatta, joissa puollettiin kahta kertaa viikossa jatkossakin, päätös antoi vain yhden kerran viikossa. Nyt sitten mietitään, mitä tehdään sen toisen kerran kanssa. Nyt yritetään saada kaupunkia ostamaan tuon toisen kerran ostopalveluna. Jos se ei onnistu, anotaan lisärahaa suvulta. Jos sekään ei onnistu, on pakko pyytää jotain avokilta. Toivottavasti siihen ei jouduta.\nYksi vaihtoehto on myös lähteä paikalliseen joka toinen viikko pidettävään ryhmäterapiaan mukaan, jos sinne pääsee, ja käydä sitten terapiassa vain kerran viikkoon. Saa nähdä, miten tässä käy.\nTänään oli kaksi tenttiä, mikä oli mukava sikäli että sai ne alta pois kerralla. Mikä ei ollut mukavaa, oli se etten ole koko viikolla nukkunut yhtään yötä hyvin kun avokki on sairastanut. Hän sai yhtä aikaa sekä vatsataudin että hirveän flunssan, joten yöt ovat menneet hänen osaltaan muun kuin nukkumisen parissa. Vatsatauti hellitti tiistaina, mutta nyt hän kuorsaa nukkuessaan ja herää usein yskimään.\nPäässä on hiljaista. Ei ole ahdistanut, mutta ei ole edistyttykään. Viime terapiassa puhuin vain siitä, ettei mummo huomaa minua. No, tulin nähdyksi ja kuulluksi, ehkä siis sain lisää luottoa terppaan, mitä tullaan vielä tarvitsemaan.\nTunnisteet: Elämä, Terapia\nTerapiassa on tällä viikolla puhuttu seksistä ja seksuaalisuudesta. Kun minä en tunne itseäni naiselliseksi. Tiedän olevani seksikäs (ovathan sen miehet osoittaneet), mutta en koe olevani seksuaalinen olento. Olen miettinyt ääneen sitä, miten minä kykenen seksiin. Senhän ei kaiken kokemani jälkeen pitäisi olla loogisesti mahdollista. Toisaalta luotan avokkiin, koen hänet turvalliseksi. Minulla on seksuaalisia haluja varsinkin kuukautisten aikaan (ne hormonit!). Mutta seksin pitää noudattaa tiettyä kaavaa, että luotan että se myös loppuu joskus. En salli itselleni orgasmia, enkä pysty rentoutumaan, ellen aktiivisesti ajattele, että avokki ei halua tai pyri satuttamaan minua. Jos annan ajatusteni harjailla, alkaa pääni vilistä takaumia hyväksikäytöstä. Pahin on hetki ennen yhdyntää, kun tiedän että nyt se tapahtuu. Jos en siinä vaiheessa ole rentoutunut, on vaarana, että menen kirjaimellisesti lukkoon, eikä yhdyntä onnistu. Silloin vasta hävettääkin, kun tuntuu että on epäonnistunut naisena. Avokki ei siitä hätäänny, mutta minä vedän hirveät pultit henkisesti.\nNormaali luonnollinen seksuaalisuus on jäänyt minulla kehittymättä. En ole koskaan leikkinyt lääkärileikkejä tai tutustunut kehooni omassa rauhassani. Olen kuiva kuin sahara vaikka esileikkiä olisi kuinka. Tänään löysimme tähän liittyvän muiston. Mielensärkijä hankaa kädellään sukupuolielimiäni ja kun kostun, hän sanoo "taidat tykätä tästä?". Minä koin vain pelkoa siitä, mitä kehossani tapahtuu, ja häpeää. Sitten minä kai lopetin seksuaalisen kiihottumisen yhteydessä kostumisen.\nEn luota vieläkään siihen, että avokki hyväksyy sen, jos en pysty tai halua. Pelkään, että hän hylkää, vaikka kokemukset todistavat aivan muuta. Kerran avokki vahingossa satutti minua seksin aikana ja kiljaisin kivusta. Hän pelästyi hirveästi, lopetti heti, pyysi anteeksi moneen kertaan ja lohdutti minua ja oli huolissaan kuinka pahasti kävi. Pieni naarmuhan siitä tuli, mutta ei pysyviä henkisiä vaurioita. Sen jälkeen hän on leikannut kyntensä paremmin. Toisen kerran minulla oli kipuja, joten sanoin "ei tänään" kun hän ehdotti seksiä. Hän kysyi huolestuneena tarvitsenko kipulääkettä ja ovatko kivut kovat. Hän ei suuttunut tai muuta vakavaa. Hän ei myöskään vaadi yhdyntää, jos en sitä halua. Mutta silti minä vaadin itseltäni, että kun seksiä pyydetään, minä annan. Jos minua ei kiinnosta, esitän roolini etten ihan vaikuttaisi lahnalta ja ajattelen vain sitä, mitä teen sen jälkeen kun avokki on tyydytetty. Jotenkin se on minulle kunnia-asia. Nainen ei ole kunnon puoliso, jos hän ei pysty pitämään miestään tyytyväisenä.\nHain nyt kirjastosta asiaan liittyvää lukemista. Toivottavasti näistä on apua.\nVain muistamalla voi unohtaa - Seksuaalisesti hyväksikäytettyjen naisten ryhmäterapia - Tie toipumiseen ( Annaliisa Heikinheimo ja Sirkka Tasola, 2004)\nSeksuaalinen hyväksikäyttö ja sen hoito (Chirstiane Sanderson, 1992)\nTunnisteet: Kirjat, Muistot, Seksuaalisuus, Terapia\nNäin viime yönä painajaista, joka seurasi hereille. Unen alkupuolella asuin jossakin vanhassa talossa laiminlyöjän ja siskoni kanssa. Talo vilisi kissoja, joista osassa asui riivaaja. Yritin estää muiden kissojen "sairastumisen", mutta loppujen lopuksi jokainen kissa yritti vain repiä silmät päästäni. Lähdin metsään, jossa tapasin joukon vampyyrejä. Vampyyrit olivat vampyyrejä koska heidän sisällään oli sipuleita(?), jotka tekivät heistä pahoja. Yritin repiä heistä sipuleita ulos, että he paranisivat, mutta onnistuin vain osittain ja vampyyrit alkoivat repiä minusta "hyviä" sipuleita ulos. Lopulta sain huijattua vampyyrit suostumaan kisaan. He saisivat repiä minusta sipuleita ja minä heistä, ja sitten heittäisimme kaikki keräämämme sipulit maantielle autojen tuhottavaksi. He yrittivät kilvan tehdä minusta pahaa ja minä heistä hyviä. Lensimme toisiamme pakoon ja revimme sipuleita ja heitimme ne autotielle. Sitten keksin, että jos saan vampyyrit ajettua tiheän ristikon läpi, tippuvat pahat sipulit heistä pois, koska vampyyri osaa hajottaa ja kasata itsensä, mutta sipuli ei. Tämä onnistui, mutta vain osittain. Kun vampyyrit tajusivat, ettei heissä enää ollut sipuleita, he rokottivat itsensä pahuudella. Nyt en enää saanut heitä parannettua, joten jouduin liittymään heihin. Minustakin tuli vampyyri, ja yksi iso miesvampyyri otti minut rakastajakseen. Jos en ollut varovainen, hän yritti aina imeä minut kuiviin. Vaikka seksi hänen kanssaan sattui, jollain kierolla tavalla nautin siitä. Unen loppupuolella joukko meitä hylkäsi pääjoukon ja lähti vaeltamaan kohti jotain tiettyä paikkaa, en vain tiennyt että mitä.\nUni seurasi minua hereille, ja vielä nyt koulussakin ajatukseni ovat sen kertomassa tarinassa. Yritin parantaa perheeni kaikin tavoin, mutta epäonnistuin, eikä minulla lopulta ollut muuta vaihtoehtoa kuin liittyä heidän pahuuteensa. Mielensärkijä teki minusta rakastajansa ilman lupaani, ja sain käyttää kaiken energiani vastustaakseni häntä. Mutta mikä karmeinta, minä opin lopulta pitämään siitä. Järjen tasolla ymmärrän, että se oli selviytymiskeino, tunteen tasolla haluan ampua aivoni pellolle. Oksettaa ja itkettää. Mutta ei auta, pitää tankata tietoa päähän, tentti on tulossa.\nklo 09:27 Ei kommentteja: