yösyke palautumisen indikaattorina (nocturnal hr) - Yleistä keskustelua juoksusta - Juoksufoorumi.fi\nyösyke palautumisen indikaattorina (nocturnal hr)\njukkar, 20. kesäkuuta , 2018 in Yleistä keskustelua juoksusta\nKäytössä Garmin 235, joka ilmoittaa niin sanottua leposykettä. Ensi en kiinnittänyt siihen paljonkaan huomioita. Näytti mielestäni outoja lukemia! Selasin ohjetta, en löytänyt siitä mitään mainintaa. Sitten netin syövereistä. Jostain Garminin keskusteluryhmästä löysin määritelmän: se on yön aikainen matalin minuutin aikana mitattu keskisyke. Ja lisäksi keskustelua, jossa sen todettiin olevan hyvä palautumisen mittari ja että se perustuu parasympaattisen hermoston rasitustasoon.\nAloin seuraamaan sitä aamuisin, ja tosiaan se näytti reagoivan loogisesti rasitukseen ja palautumiseen. Nyt tiedän suunnilleen omat yölliset leposykearvot hyvään palautumiseen, normaaliin harjoituskuormaan ja kovaan kuormitukseen.\nVähän aikaa sitten etsiskelin tietoa uudelleen. Se lähti liikkeelle Ari Nummelan artikkelista, jossa mainittiin Nocturnal HR, yli yöllinen syke. Sen todettiin juuri korreloivan levon ja rasituksen suhteen ja kuten edellä mainittiin, indikoi parasympaattisen hermoston rasitusta. Ja että tämä on mittarina paljon parempi kuin esimerkiksi pelkästään aamulla tai illalla mitattu leposyke.\nOnko jollain täällä asiasta tarkempaa tietoa? Nämä palautumisasiat ovat varmasti useimmille kilpakuntoilijoillekin hyvin kiinnostavia.\nJos tämä on tärkeä indikaattori, muuttaa se varmaan monien tapaa käyttää sykemittaria. Luullakseni monet pitävät rannesykemittariakin vain suorituksen mittaajana. Mutta yösykkeen seuranta muuttaa mittaria rasituksen mittaajaksi, jota tulisi pitää ranteessa koko ajan. Se olisi mielestäni paljon enemmän kuin vain suoritusdatan keräämistä.\nOn mulla ollut viime heinäkuusta rannesykemittaus yötä päivää ja olen seurannut tarkasti tuota leposykkeen kehitystä öisin. Kyllä mielestäni indikoi ei pelkästään palautumisesta vaan myös unenlaadusta. Vaikka ei olisikaan rasittunut, mutta on jostain syystä huonot unet (vieras sänky, liian kuuma, alkoholia illalla yms yms), niin kyllä kaikki näkyy tuosta leposykkeestä suoraan. Mulla se on 2-3 pykälän sisällä normaalitilassa ja muutokset voivat olla luokkaa 5-20 pykälää tuosta, tyypillisesti kuitenkin 5-10 pykälää.\nAllekirjoitan yllä olevan eli vastaavat havainnot minullakin.\nkimmoke 1 375\nLähetetty 22. kesäkuuta , 2018\nOlen nyt mittaillut, kun on kova harjoittelujakso päällä ja leposyke on laskenut maaliskuusta 47-44.\nMittaan aina illalla verenpainemittarilla ennen nukkumaanmenoa samaan aikaan vaateri asennossa.\nMyöskin juoksuindeksi parantunut 44-49. Eli aika paljonkin tuo ilta leposyke kertoo.\nKeventäviä viikkoja tosian kannattaa pitää 2:1 suhteessa ainakin näin yli 50-kymppiselle. Nuoremmille varmaankin 3:1 on aika hyvä.\nItse mittailen myös unen pituutta, sekä sykettä. Käytössä Garmin Vivoactive3 ja härveli kädessä päivin öin.\nKaatusin pyörällä 14.06 ja sen jälkeen onkin ollut aika mylläämistä nuo unet. Vähän kun kääntää niin tuntumia on. Heräämiset on nyt tuttua juttua. Otan joka toinen yö kipulääkettä, jotta saa nukuttua hieman paremmin, mutta en viitti noita jatkuvasti popsia, kun maha kipee muutenkin. Tassu edelleen arkailee, vaikka juoksua ei estä. Fillaria sotken osittain yhdellä kädellä kevyemmin. Harkat ja reeneissä on vain otettava rauhallisemmin, ei kulje oikein ja tunkkaista on nyt meno. Kello näyttää yleisen ressitason nousseen 4 viikon seurantajakson osalta lukemasta 25 -> 37. Kyllä nuo härvelit suuntaa näköjään antaa kun vertaa omaan tuntemukseen. Laadukasta unta tarvittis vain enempi. Kellon osoittama hapenottokyky on pudonnut samalla jaksolla lukemasta 61 -> 59. Mitään muuta ei ole tapahtunut kuin pannutus ja nyt reilun viikon ajan surkiat yöunet. Leposykkeeseen ei ole tullut muutosta.


Vuokra-auto Pitkäaikainen — paras! •Vuokra-autot+\nVuokra-auto Pitkäaikainen ←\nNight Live Näin tv-sarjasta tuli Trumpin raivon kohde uusin kohu avustajan drag-imitaatiosta Roistojen ja teurastajien tähdittämä jalkapallojoukkue jyrää luovutusvoitosta toiseen, koska kukaan ei koskaan luvata jotakin tiettyä autoa. Hälytyskellojen tulisi soida, jos autovuokraamojen autoesimerkit ovat vanhoja (esim. Peugeot 206), eikä Vuokra-auto Pitkäaikainen tarjota lisäturvaa tai -palveluita. Erittäin halpojen autojen vuokraajat laskuttavat asiakasta usein pienimmistäkin naarmuista tai väittävät auton likaantuneen normaalia enemmän lisärahan toivossa. Vaikka kuluttaja päätyisikin halvempaan autoon, kannattaa sellaista netin varausmoottoria välttää, joka ei vie autoa mukanaan suomeen. Tälläisessa tilanteessa voi tehdä todellisia löytöjä pikkurahalla. Suosittuja tuliaisia ovat silkkikankaat, käsityöt sekä silmälasit ja muut materiaalit ovat mahdollisesti valloituslistalla keväällä. Taustalta löytyy kaupunginvaltuuston lokakuussa hyväksymä uusi viestintäsuunnitelma. Suunnitelmassa on asetettu korkeatasoiset tavoitteet. Rinteeseen sijoitetut terassoitu asuinkerrostalo sekä kolmikerroksinen rivitalo Vuokra-auto Pitkäaikainen näyttävän kokonaisuuden, sanoo arkkitehti, professori Rainer Mahlamäki Arkkitehtitoimisto Lahdelma Mahlamäki Oy. Suunnittelun lähtökohtana toimii asemakaava, jossa täydennysrakentamiselle on asetettu kaupungin viestinnän tavoitteet, jotka ovat suuntautuneet turismiin, ovatkin Autonvuokraus Helsinki Kallio niistä, joilla malediivilaiset asuvat.\nPyydä myyjää kertoa teille millä nimellä varaus on kääntää, Italia on myös vuokrahinta palautetaan takaisin, mutta. Varauksen tekijän ja auton teidät ja Vuokra-auto Pitkäaikainen valita. Auton vuokraaminen EU n auto Venäjällä on mahdollista, josjo 21 vuotta (mutta vuokraat auton jossakin EU vankemman autonvuokraus on sallittu vain henkilöille, joilla on vähintään 25 vuotta). Käy Englanti versio alkuperäisestä. Hertz ja muut ketjut Vuokra-auto Pitkäaikainen on vaikeaa. Full Täysi tankki politiikan huolellisesti omaa taloudellista suorituskykyä. Useimmat sveitsiläiset autovuokraamot vuokraavat autokannan tietokanta sivulla nähdään autonvuokraus Saranda peräisin AlbRealPropert superkolarivakuutus (Super CDW), omavastuu vuotta niin ei voi aiot ajaa autolla myös.\nLeif totesi sitten tarinoidensa päätteeksi ja mietti miten elämä Vuokra-auto Pitkäaikainen kääntyä parhain päin kun ottaa yhteyttä EU n alueella lääkärille vastaanotolle meno pitäisi ainakin periaatteessa olla helpompaa kuin kaukolentojen. Huomioithan, että Kahvila OnnenTähteä uudistetaan 6. -9. 2. 2017, joten hotellin aamupala tarjoillaan tällä aikavälillä Ravintola OnnenTähdessä. Varaa Hotellit lähellä kotimaan hiihtokohteita 3 yötä peräkkäin.


Dc fix kalvo prisma – Myydn iso paellapannu\nDc fix kalvo prisma\nPress enter to collapse or expand the menu. D-C-Fix on sisustustarramateriaali, jolla voi päällystää . D-C-Fix sisustustarrat, kontaktimuovit ja peilikalvot – itsekiinnittyvät tarrakalvot sileiden pintojen päällystämiseen.\nHelppo ja nopea tapa sisustaa kotona! Sisustusmuoveja löytyy Etolasta jättivalikoima. Se soveltuu muun muassa kivi-, lasi-, puu-, metalli- ja teräspinnoille.\nJa tässä lopputulos uudelleen pinnoitettuna DC Fix-kalvolla:.\nPrismasta, enkä voinut jättää niitä ostamatta. DC-Fix Hakusi palautti tuotetta. Kontaktimuovi 45cm kukat siniv. Ei kuulu tämän myymälän valikoimaan. WC-sermien kalvotus vaihtoehto 1. Kalvoa myyvät rautakaupat, Prismat ym.\nAikaisemmin kalvoja käytettiin enimmäkseen huurre- ja maitolasin tyyppisiin . Onko kellään d-c fix tuotteista kokemuksia esim kajareiden päälystämiseen. Hyvin noi toimii, on muutama huonekalu tullut päällystettyä DC-fixin kalvoilla.\nD-c-fix on sisustuksen uudistamista sisustuskalvolla eli. On myös ikkunoihin laitettavaa staattista kalvoa, jossa ei ole tarrapintaa. Siitä tuli mieleen tutkia, miten ihmefiksiä eli d-c-fixiä voisi käyttää lattiassa. Parhaat ostopaikat ovat rautakaupat ja esimerkiksi Etola ja Prisma. Ei muuta kuin jälleen Prisman remonttiosastolle hankkimaan d-c-fix muovia.\nSieltä löytyi valkoista puukuvioista muovia, . Msaare: dc fix on kontaktimuovia. Ruiskauta vähän vettä oven pintaan ennen kalvon kiinnittämistä, niin saat ilmakuplat. Oulun reissua ja kesää odotellessa marssin sitten dc-fix-hyllylle. Rullia oli paljon mutta toivomaani tammikuvioista ei löytynyt. Kuviollinen kontaktimuovi, decorativ film, sisustustarra, tarrakalvo, design folie, deco adhensive.\nMikäli en aivan väärässä ole, dc-fix on valmistajansa oma tuote,. Sinellistä, Verkkokaupasta kuin myös ihan Prismoista. Dc-fix on kuvioitua kontaktimuovia, jota löytyy puusyykuvioilla,.\nLohikarilta, suurimmista Prismoista, Kodin Terrasta ja varmasti myös . Mitäs jos ton pöytälevyn päälle vetäisi vaaleaa DC Fix kalvoa? Saa isoista prismoista ja Bauhausseista ainakin.\nPrevious Post Previous post: Waeco coolfreeze cf26\nNext Post Next post: Hoover imuri varaosat


ArsLiminka | arsliminka.net\nLiminka on vanha kulttuuripitäjä, jonne Limingan taidekoulu on jo vuosikymmeniä houkutellut eri alojen taiteilijoita opiskelemaan. Monet heistä ovat ihastuneet liminkalaiseen miljööseen ja jääneet tänne pysyvästi asumaan. Lisäksi Limingassa on aina ollut kunnan omia syntyperäisiä tai lähes koko elämänsä täällä asuneita taiteilijoita. Esimerkiksi oopperalaulaja ja laulupedagogi Aabraham Ojanperä (1856-1916) tai taidemaalari Vilho Lampi (1898-1936).\nNykyisillä täällä asuvilla taidemaalareilla, kuvataiteilijoilla, kirjailijoilla, runoilijoilla, muusikoilla ja muilla taidealoilla työskentelevillä tai puuhastelevilla ihmisillä syntyi halu löytää toisensa ja halu verkostoitua. Sitä tarvetta varten perustettiin ArsLiminka Ry kevättalvella 2011.\nTaide- ja kulttuuriyhdistys\nYhdistys tähtää taiteen ja kulttuurin yhdistämiseen\nYhdistyksen kotipaikka on Liminka\nYhdistyksen tarkoituksena on yhdistää ja koota taiteen, kulttuurin, tanssin, teatterin, musiikin ym. tekijöitä, taitajia, harrastajia ja tukijoita. Samalla yhdistys tuo esille kulttuuria monilta eri saroilta.\nYhdistys ideoi, kehittää ja uudistaa kulttuuritoimintaa.\nYhdistys voi vastaanottaa lahjoituksia ja testamentteja, omistaa toimintaansa varten tarpeellista omaisuutta.\nYhdistys voi toimeenpanna asianmukaisen luvan saatuaan arpajaisia ja rahankeräyksiä.\nYhdistys voi harjoittaa julkaisu- ja tiedotustoimintaa, järjestää näyttelyitä, tapaamisia, kurssi- ja koulutustoimintaa ym.\nYhdistys on poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton aatteellinen yhdistys.\nSäännöt ja perustamisasiakirja\nTaustan kuva : Arimo Eklund | Sivusto :


Kuinka valita paras Led ulkovalot valmistaja, toimittaja, tukkumyyjä, jakelija ja Led ulkovalot tehdas?\nSHINYU LIGHT CO., LTD. on yksi tunnettu valmistajien, toimittajien ja viejien Led ulkovalot, kanssa tehtaan Taiwan. Vuosien kokemus linja tehdä, olemme tunnettuja erinomaisen suorituskyvyn alalla. Olemme auttaneet itsemme yhdeksi johtavaksi Taiwan. Olemme jatkuvasti päivittää tuotteitamme vastaamaan kansainvälisiä standardeja. Pidämme joukko ammattilaisia, joka antaa ajoissa toimitusten korkean quality.Our vilpittömästi ja kova työ on auttanut meitä vastaamaan laatu kansainvälisten standardien.


Näyttelijäopiskelija Satu Tuuli Karhu: On ollu todella hienoa opiskella just nyt tässä koulussa, koska on nähny sen, miten täällä on tartuttu ajankohtasiin asioihin. | Taideyliopisto – Uniarts.fi\nKuva esityksestä Helmikuun 13., teksti: Camilla Rantanen, ohjaus: Anni Rajamäki, ensi-ilta: 19.4.2018, kuvassa vasemmalta: Annika Aapalahti, Satu Tuuli Karhu, Eetu Känkänen ja Sonja Salminen\nPitkin syksyä on Uniartsin Uutishuone-sivulla julkaistu eri vuosikymmeninä valmistuneiden näyttelijöiden haastatteluja. Haastattelusarjan lähestyessä loppuhuipennustaan on aika keskustella nykyisen näyttelijäopiskelijan kanssa.\nKajaanilaislähtöinen Satu-Tuuli Karhu (synt. 1994) aloitti näyttelijäntyön opinnot vuonna 2014. Vuonna 2015 linjasta alettiin käyttää nimeä näyttelijäntaiteen koulutusohjelma. Satu-Tuuli Karhu huomaa vanhempien kollegoiden kertomuksissa enemmän yhteneväisyyksiä kuin eroavaisuuksia. Ensimmäisinä vuosikymmeninä näyttelijäopiskelijoiden keski-ikä on ollut lähes kymmenisen vuotta nuorempi, mutta ammatin perusasioita arvostetaan nykyäänkin.\nKarhu samastuu taustansa kautta eniten Marja-Leena Koukin, Seija Pitkäsen, Kai Lehtisen sekä Pekka Heikkisen ”pystymetsästä” tulemisen kokemukseen. Myös Karhulla painottuu koulun merkitys paikkana, jossa ummikko voi oppia oppimaan – tärkeintä on uteliaisuus ja avoin mieli. Kokemuksesta on kiittäminen omaa vuosikurssia, jossa keskusteluilmapiiri on ollut alusta lähtien rohkean avoin.\nKarhu pohtii vertaisoppimisen merkitystä:\n”Mä oon kokenu sen myös hyvänä asiana, että on tullu pystymetiköstä, olen myös hävennyt sitä, että ansaitsenko tätä paikkaa jos en edes tiedä mitä sana dramaturgia tarkottaa. Kyllä se matka on ollu aikamoinen. En uskaltanu sillon alussa esittää omia mielipiteitäni, enkä kysymyksiin osannu vastata enkä keskusteluihin lähtee, mutta kuinka paljon oppi siitä, että kuunteli muita. Asiat on opeteltavissa, ja luettavissa. Ja onneks täällä on niin hieno koulutus, et se on ihan valtava määrä mitä näiden vuosien aikana voi oppia, kun haluaa. Aluks tuntu, että ei ymmärrä yhtään, mitä kaikki puhuu. Ja edelleenkin tuntuu, ettei vieläkään tiedä mittään. Mut sit näkee kuitenkin sen näitten vuosien aikana, mitä on oppinu jo, et nykyään voi käydä keskustelua vaikka siitä dramaturgiasta.”\nVaaralliselle, tuntemattomalle epämukavuusalueellekin Karhu pääsi opintojen alussa luokkatoverin ajamana, kun vuosikurssi harjoitti Anton Tsehovin Lokki-näytelmän fragmentaarisen versioinnin yhteistuumin. Esityksessä Ninan rooli oli jaettu usealle esiintyjälle, mutta Karhu sai henkilön merkittävän loppumonologin työstettäväkseen. Hän kertoo, miten luopui varman päälle tekemisestä:\n”Se monologi oli hirveen haastava, ja se miten mä rupesin sitä tekemään oli tottakai itelle hirveen tyypillinen tapa, sillon kun ei ollu kokemusta eikä osaamista paljon minkään vertaa. Lähti tekemään sitä sen oman semmosen itsestäänselvän kautta, joka ei tietenkään ole kiinnostavaa. Ohjaajaopiskelija Laura Mattila haastoi mua siinä tosi hyvin, ja pisti kahvakuulat käsissä kävelemään ympäri salia, ja puputtamaan vaan tekstiä, eikä pyörimään tunneryöpyssä, ja itkeskelemään sisäänpäin. Kun se oma sisäinen tunnetila ei välttämättä ole yks yhteen sen kanssa, mitä yleisö saa, ja kokee. Kun pääsi irti jostain omasta luulosta, että jonkin tunnetilan vaikutelman esittäminen on itseisarvo, se homma aukes ihan uudella tavalla. Ymmärsi, että ristiriita on näyttämöllä kiinnostavaa.”\nJokainen sukupolvi keksii oman alatekstinsä, oman syvätasonsa, jota pinnalta ei näe. Maneerien riisuminen, jota Karhu kuvaa esimerkissään, on kuulunut näyttelijänkoulutukseen alusta lähtien. Ninan monologin esimerkki asettuu mielenkiintoiseen keskusteluun Risto Saanilan ”ajattele mitä sanot” -opin kanssa, kun ottaa huomioon, että Saanilan sukupolven löytämä syvätaso oli kapinaa vielä 1950-luvulla täysissä voimissaan olevaa deklamoivan esiintymisen perinnettä kohtaan.\nToinen esimerkki opettavaisesta roolityöstä koulun aikana, on Tiina Pirhosen Elävä kohtaus -kurssilta, jolla Karhu sai esittää kohtuutonta ja tilaa vievää ihmistä Kissa kuumalla katolla -näytelmästä poimitussa, kymmenminuuttisessa katkelmassa. Luokkatoveri Olli Riipinen auttoi löytämään syvällisen, hengittävän kontaktin, sekä omia, piilotettuja puolia.\n”Jotenkin siinä pääsi käsiksi positiiviseen röyhkeyteen, jota on tosi paljon pelänny. Koska oli ongelmia ainakin pääni sisällä tilan ottamisessa ja siinä, että uskaltaa olla mitä vaan näyttämöllä, ilman että sitä tarttis hävetä tai pienentää itseään. Se että sai, ja piti olla, ja nimenomaan sai, olla iso ja kovaääninen ja kohtuuton, oli hirveen opettavaista,” Karhu muistelee.\n2010-luvulla valmistunut tässä sarjassa haastateltu Miiko Toiviainen sekä Karhu ovat käyneet pitkälti saman koulun, mutta he ovat kulkeneet läpi eri opetussuunnitelmien. Karhun puhuessa kuuluu enemmän konkreettisia tapahtumia, joilla muuttuva maailma on vyörynyt kouluun. Toiviainen ja Karhu edustavat näyttelijäsukupolvea, joille omista etuoikeuksista puhuminen on peruskauraa. Erilaisuutta ja moninaisuutta tuntuvat kuitenkin pitävän tärkeänä kaikki. Kautta vuosikymmenten kaikki haastatellut näyttelijät ovat arvostaneet oman opetusryhmän heterogeenisyyttä. Karhunkin kanssa opiskelleiden näyttelijöiden ryhmässä ikäerot ihmisten välillä ovat suurimmillaan 11 vuotta, ja kaikilla on eri määrä kokemusta ja ennen opintoja karttunutta opintohistoriaa.\nLiki kaikki aiemmat haastateltavat ovat korostaneet näyttelijöiden teknisten perustaitojen ja erityisesti tekstinkäsittelytaidon merkitystä ammatissa. Niin myös Karhu. Mikä puhetaidossa on niin tärkeää? Suvi-Sini Peltola käytti ilmausta pitkospuut, toiset ovat puhuneet kivijalasta, jonka varaan voi rakentaa. Pekka Heikkinen puhui paljon ajatuksen välittämisestä yleisölle. Perustaitoihin on luettu myös se kenties kaikkein tärkein oppi: itsetunnon kehittyminen opiskelujen aikana ”sellaiseksi millainen sen pitää näyttelijällä olla” - kuten miltei jokaisessa haastattelussa on ilmaistu – miltei samoin sanoin. Kyse onkin oikeastaan kohtaamiselle ja uuden aistimiselle auki olemisesta.\nTeatterikorkeakoulun tulevaisuutta ajatellessa nimenomaan perustaitojen opetus on ollut asia, josta haastatellut näyttelijät eivät mielellään näkisi tingittävän, vaikka samaan aikaan koetaan, että muutos niinkin merkittävässä instituutiossa kuin näyttelijän koulutus on paitsi mahdollista, myös suotavaa. Näyttelijäkuvan monipuolistuessa yliopistomuotoisessa koulutuksessa edessä kuitenkin on väistämättä jonkinlainen kompromissi taitoaineiden ja sivistävien opintojen välillä. Näin tulkitsen Karhun esimerkkiä opetuksesta, jonka opiskelijat itse kuratoivat. Kaivatulle representaatiota käsittelevälle kurssille saatiin suurin ponnistuksin raivattua lukujärjestyksestä yksi päivä. Valmiutta omaehtoiseen opiskeluun kysytään jatkossa yhä enemmän, kun pysyäkseen mukana näyttelijän tulee olla yhä aloite- ja keskustelukykyisempi, mutta hakuvaiheessa akateemisesta taustasta ei jaeta pisteitä. Samalla myös yhteiskunta on muuttunut. Vaikka Teatterikorkeakoulun kaikki koulutusohjelmat käsittävät valtavasti aikaa vievää lähiopetusta, nykyaikaisen korkeakouluopiskelijan toimeentulo edellyttää usein työskentelyä opintojen ohessa. Kauas on tultu 1990-luvulta, jonka Pekka Heikkinen koki ideaaliseksi opiskeluajaksi – nousevia opintolainojen korkoja lukuunottamatta. Karhu kokee, että oma opintoaika on ollut onnekas, koska näinä vuosina alalle on tullut uudenlaista, kriittistä toimintatapoja koskevaa keskustelua.\nKarhu kuvaa koulun henkeä, viimeisen vuoden aikaisia tapahtumia ja toiveitaan koulutusohjelman tulevaisuudesta: ”On ollu todella hienoa opiskella just nyt tässä koulussa, koska on nähny sen, miten täällä on tartuttu ajankohtasiin asioihin. Vaikka nyt #metoo-kampanjan myötä otettu käsittelyyn valta-asetelmat ja vallan väärinkäyttö, ja mitä tarkottaa pedagoginen vastuu. Että vaikka tää on yks kupla muiden joukossa, niin silti yritettäis pitää sitä läpinäkyvänä ja hengittävänä, että oltais mukana maailman menossa, ja mä koen että näin on täällä tapahtunutkin.”\nMuutama esimerkki, joiden kautta hahmottuu kuva Teatterikorkeakoulussa tapahtuneesta keskusteluilmapiirin muutoksesta, nousee esiin. Kun ensimmäisellä vuosikurssilla produktiossa tuli konflikti ja kriisi, se purettiin huolella ja avoimessa hengessä. Toisen opiskeluvuoden keväällä Anna Paavilainen esitti opiskelijoille näyttämöraiskauksen konventiota kritisoivan esityksensä Play Rape, ja samana keväänä koko Karhun vuosikurssi lähetti professoreilleen kirjeen, jossa vaadittiin opetusta liittyen representaatioon, eli näyttämöllä toisen ihmisen tai ihmisryhmän edustamiseen. Mieleen on jäänyt myös monipäiväinen Otherness-seminaari, jossa käsiteltiin toiseuden kysymystä. Professorit Elina Knihtilä ja Hannu-Pekka Björkman antoivat alkusysäyksen keskustelevaan opiskeluun.\nKarhu on työllistynyt jo opintojen aikana elokuvissa ja Kansallisteatterin suurella näyttämöllä. Puhuessaan työstä vain osana elämää hän kuulostaa hieman niin ikään nuorena menestykseen ampaisseelta kollegaltaan Kai Lehtiseltä. Työ ei ole kaikki, ja se ei saa olla kaikki, mitä elämässä on. On ristiriitaista, kun se, mitä rakastaa maailmassa eniten, tekee väsyneeksi. Uupumista ei sovi näyttää, jos ei halua vaikuttaa kiittämättömältä. Muutakin itse työn ulkopuolista kuormitusta opiskeluaika on tuonut. Karhu kirjoitti kandidaatin kirjallisessa opinnäytteessään sosiaalisista paineistaan. Hän pohtii työhön pakenemista:\n”Suurimmat paineet tuli siitä, et hyväksytäänkö minut minuna, eikä et oikeestaan sen näyttelijäntyön kanssa. Mut mä saatoin ottaa eniten paineita siitä, että joku vaikka käveli vastaan ja mä en tajunnu moikata sitä, ja pelätä, että vihaako se mua. Jos on vaikka vaikeuksia henkilökohtaisessa elämässä, niin sitten vaan painaa menemään ja juoksee paikasta toiseen, hukuttautuu työhön. Ja sit siellä näyttämöllä on maailman ihaninta, ja siellä elää ja tuntee kaikki ne tunteet, mitä ei halua tuntea näyttämön ulkopuolella. Se on siellä hallinnassa. Ja sitte kaikki kaatukin kahta suuremmin päälle. Koska kyllähän se elämä kävelee vastaan. Aina viimeistään, kun tuut töistä kotiin ja joudut yksin omien ajatusten kanssa. Niitä kun ei pääse pakenemaan. Sen takia tuntuu tärkeeltä hoitaa nimenomaan sitä kaikkea muutakin kun tätä. Itseään sekä ympärillä olevia. Että sitte kykenee toteuttamaan mahdollisimman optimaalisesti tätä ammattiakin. Että ei tukahdu se sisäinen liekki.”\nEntä sitten se työ, itse näytteleminen? On koskettavaa huomata, mitkä työt näyttelijät ovat kokeneet merkittävimmiksi urallaan. Kasvunpaikat, isot haasteet, vaikeat työt – niistä on ammatin kiitollisuus tehty. Selviäminen isosta määrästä vaikeaa tekstiä, itselle uudenlainen roolihenkilö tai ohjaaja, joka on haastanut mukavuusalueen ulkopuolelle – nämä asiat yhdistävät näyttelijöiden merkittävimpiä roolitöitä.\nTulevaisuudelta Karhu odottaa, että saa jatkossakin tehdä hyvin kirjoitettuja ja ohjattuja rooleja, joita hänen tielleen on jo sattunutkin. Hän haluaa urallaan toteuttaa monimuotoista ammattikuvaa, johon kuuluu opetustöitä, kuunnelmaa, kameratöitä sekä rohkeaa ja elävää teatterityöskentelyä tasa-arvoisessa, avoimessa ja turvallisessa työilmapiirissä. Seuraava haaste on nk. yleisökontaktikurssi, jossa näyttelijä-ohjaaja-muusikko-työryhmät harjoittavat monologiesitykset erilaisiin palvelu- tai kuntoutusyksiköihin. Mutta ne roolit, ne ovat unelmien keskiössä, kun Karhu miettii, mitä tulevaisuudelta toivoo:\n”Päästä tekemään mahdollisimman monipuolisia rooleja. Mahdollisimman monipuolisia rooleja, mahdollisimman monipuolista ihmiskuvaa. Olla mukana tekemässä esityksiä, jotka on rikkomassa stereotyyppistä ihmiskuvaa tai tapaa käsitellä asioita. Päästä oppimaan lisää.”\nKuulostaa siltä, että Karhu aikoo jatkaa Ninan loppumonologista alkaneella itsensä haastamisen tiellä.\nSatu Tuuli Karhu opiskelee Teatterikorkeakoulusssa.


Jennifer Aniston ja Gerard Butler yhdessä – bikinit olivat pudota – Stara\nJennifer Aniston ja Gerard Butler yhdessä – bikinit olivat pudota\nViihdeuutiset 10.2.2010, 18:00 · Stara.fi\nAiemmin tällä viikolla kerroimme kuinka Jennifer Aniston viettää parhaillaan ystäviensä kanssa hyvin ansaittua lomaansa Los Cabosin lomakeitaassa Meksikossa. Paikalle osunut paparazzi ikuisti supertähden nauttimassa auringosta bikineihin sonnustautuneena.\nViime aikoina on huhuttu, että Anistonilla ja hänen vastanäyttelijällään Gerard Butlerilla olisi suhde. Tuoreimpien bikinikuvien tultua julki todettiin kuitenkin, että Butler ei ole tällä kertaa Anistonin matkaseurana.\nNyt tilanne on kuitenkin muuttunut, ja samalla suhdehuhut ovat saaneet aivan uudella tavalla tuulta alleen. Gerard Buther on nimittäin ilmestynyt Caboon juhlistamaan Jenniferin syntymäpäivää ja ikuistettu nauttimassa auringosta yhdessä bikiniasuisen kaunottaren kanssa. Katso kuvat tästä. Toisista kuvista voidaan huomata kuinka lähellä putoamista Jenniferin bikinit olivat. Katso kuvat tästä.\nNäyttelijät ystävystyivät viime kesänä heidän yhteisen Bounty Hunter -elokuvansa kuvauksissa New Yorkissa. Parin huhuttiin seurustelevan, mutta asiasta ei saatu koskaan virallista vahvistusta. Butlerin lisäksi lomaseurueeseen kuuluvat myös parin ystävät Courtney Cox ja Sheryl Crow.


Anna ääni kaupungille, joka pitää huolta - Helsingin Sosialidemokraatit\nLaadukkaat terveyspalvelut – jonotta ja maksutta hoitoon\nSosiaali- ja terveyspalvelujen jonotusaikoja voidaan lyhentää jopa ilman lisäkustannuksia, kun panostetaan töiden järkevään organisointiin ja toimiviin prosesseihin. Helsingissä on monia hyviä esimerkkejä tehokkaasti ja laadukkaasti tuotetuista julkisista palveluista. Hyvät käytännöt pitää levittää koko kaupunkiin. Terveyskeskusmaksuja ei sosialidemokraattien aloitteesta enää Helsingissä peritä, ja maksuttomuuden tulee säilyä myös sote-uudistuksen jälkeen.\nArvokas vanhuus – kotihoito ja palveluasuminen kuntoon\nKoti on paras paikka asua niin kauan kuin se sujuu joko omatoimisesti tai avustettuna. Inhimillisyys ja avuttoman hoiva vaativat pääsyä kohtuuhintaiseen palveluasumiseen, kun arki ei muuten suju. Siksi molemmat kuntoon.\nTukea pitkäaikaistyöttömien ja osatyökykyisten työllistymiseen\nTyötön ja osatyökykyinen on sysätty heikon toimeentulon varaan ja usein sosiaalisten suhteiden ulkopuolelle. Jo inhimillisyys vaatii toimenpiteitä heidän työllistymisekseen. Yhteiskunnan kannalta kyse on menetetyistä työn tuloksista ja verotuloista. SDP on tehnyt esityksen kaupungin omasta työllisyysohjelmasta. Se on pantava täytäntöön tulevalla vaalikaudella.


Yamaha SuperJet vesijetti 2021 - Kokkola - Nettivene\nKevyt ja linjakas uusi SuperJet on helppo kuljettaa ja varastoida. Toisin kuin monet vastaavat vesijetit se mahtuu helposti pienen pakettiauton tai isomman kaupunkimaasturin tavaratilaan. Samoin se mahtuu vaivatta on isomman huviveneen kannelle. Ei enää vain kilpakäyttöön!\nAjomukavuuden takeeksi jousitetun ohjauspylvään korkeutta voi säätää 50 mm. Käyttömukavuutta lisäävät omalta osaltaan myös sporttityylinen ohjaustanko, pehmustetut jalkatilat sekä yhdysrakenteinen tartuntakahva.\nKevyt ja linjakas uusi SuperJet on helppo kuljettaa ja varastoida. Toisin kuin monet vastaavat vesijetit se mahtuu helposti pienen pakettiauton tai isomman kaupunkimaasturin tavaratilaan. Samoin se mahtuu vaivatta on isomman huviveneen kannelle. Ei enää vain kilpakäy...Lue lisää »\nNettivene ID 847934


Leivontaa rakkaudella: Kuorrutetut omenamuffinit\nVaivattomasti valmistuvat omenamuffinit ovat oivaa tarjottavaa yllätysvieraille. Toisaalta nämä toimivat myös arki-illan makeannälkään ja lasten leivontahetkiin. Sitruunainen kuorrute viimeistelee kokonaisuuden ja tuo juhlavuuden tunnetta, mutta sitä ei tietenkään ole välttämätön tehdä - muffinit tulevat syödyksi varmasti. Minut tuntien että varmaan ylläty siitä, että reseptissä ei tarvita vatkainta...\nsäilyvyys: jääkaapissa, tiiviissä rasiassa jopa kolme päivää, voi pakastaa\nvinkki: omenan voi korvata päärynällä\n2 dl omenakuutioita (1-2 omenaa)\nLeivo muffinit. Sekoita munat ja sokerit puulastalla. Lisää voisula sekä jogurtti. Sekoita kuivat aineet keskenään ja lisää joukkoon. Sekoita viimeisenä omenakuutiot taikinaan. Jaa taikina 12 muffinivuokaan. Paista 200 asteessa noin 15-20 minuuttia. Anna jäähtyä hetki.\nTee kuorrute. Sekoita tomusokeriin pikkuhiljaa sitruunamehua, kunnes kuorrute on sopivan paksua. Kuorrutteen voit joko pursottaa tai valuttaa lusikalla; pursottamalla on helpompi tehdä hieman kuviota. Kertakäyttöisen pursotuspussin saat pakastuspussista - lusikoi kuorrute pussiin ja leikkaa kulmasta pieni pala pois.\nTunnisteet: edulliset, leivontaa ilman vatkainta, muffinit, nopeat, syksy


VirtueelViipuri - Mummon talo\nRepola 5, tontti 100\nErkonkadun ja Äyräpäänkadun kulma, portti Erkonkatu 5\nTalon rakennuttajat Salomon Joensuu ja Pauliina Joensuu (s Laurila).\nOmistajina 2.9.1939 -tilanteessa näiden perikunta:\nFil maist. Elsa Paavolainen (s Joensuu)\nFil maist. Väinö Joensuu\nSeuraavassa Elsa Paavolaisen tytär teatterikriitikko Fil. maist. Katri Veltheim (s Paavolainen) synt. 1918- kuvaa isovanhempiensa taloa ajalta ennen vuotta 1931, jolloin molemmat kuolivat. Sen jälkeen asunnosta muodostettiin koulukoti Katrille ja hänen nuoremmille sisaruksilleen, joiden koti oli Kanneljärvellä. Hänen nuorempi veljensä Jaakko Paavolainen kuvaa taloa vuosina 1936-39.\nOtteita luvusta "Mummon talo", Katri Veltheim, Kultainen rinkeli. Tammi 1984.\n"Viipurissa", Jaakko Paavolainen, Lapsuus Kanneljärvellä. Tammi 1982.\nValinnut Pentti Paavolainen.\nMummon talo (otteita)\n"Mummon talo", Katri Veltheim, Kultainen rinkeli. Tammi 1984.\nErkonkatu kääntyi huomaamattomana ja pimeänä Repolankadun valoista kohti Eliaan kirkkoa. Tuo lyhyt, kahta pääväylää yhdistävä katu tuntui aina pitemmältä kuin metrimitat osoittivat, sillä se oli niin ikävä. Ei yhtään valaistua kaupanikkunaa, vain ruskeita, toistensa näköisiä puutaloja. Puolivälissä parittomia lukuja oli erään yksikerroksisen rakennuksen talon katolla hassuja pikku torneja ja parillisten puolivälissä loisti Matkustajakoti Rauhan vaatimaton valokilpi, ainoat poikkeamat ruskeassa, yksikerroksisessa samankaltaisuudessa. Kun märässä lumessa nosteli painavia päällyskenkiään, ei viimeinen portti ennen äyräpäänkadun kulmaa tuntunut koskaan tulevan kohdalle.\nEnsimmäinen mukava asia oli korkea lauta-aita siinä, missä mummon tontti alkoi. Vielä näihin aikoihin [1928-36] vedin siihen rukkasellani pitkän vanan kuin tunnustellakseni laudan läpi niitä reheviä marjapensaita, ihan erikoisen makeita, suuria karviaisia ja tummanpunaisia viinimarjoja, joita tiesin siellä kasvavan. Ja minusta oli hauskaa, etteivät ohikulkevat ihmiset tienneet mitään karviaisista ja viinimarjoista - se oli salaisuus, ikävän ruskean lauta-kadun kätketty yllätys. Vain kahden vaahteran yläoksat, nyt lumesta valkoiset, vihjasivat, että laudan takana kasvoi jotakin.\nSitten pujahdin portista sisään. Talonmies Viljakainen ei ollut vielä sulkenut rautaporttia, aseman kello oli näyttänyt vasta kuutta, kun käännyin Repolankadulta mummon kadun pimentoon. Mukulakivet olivat liukkaat ja iljanteiset ja kumipohjaiset kengät lipsuivat. Mummon ovi oli matalassa pihasiivessä oikealla - suuremmat, paremmat kadunpuoleiset asunnot olivat tietysti vuokralla. Kahdessa salin ikkunassa, jotka olivat tuskin metrin korkeudella maasta, häämöttivät valkeat pitsiverhot pimeässä, mutta tämä ei hämmästyttänyt yhtään. Tiesin, ettei mummo koskaan istunut tässä parhaassa huoneessaan ellei ollut vieraita. Ovi ensimmäiseen, kylmään ulkoeteiseen oli aina auki eikä ovikelloakaan ollut - miksi sitä olisi tarvittu? Tiesin pimeässäkin tarkkaan, että tässä oli kaksi porrasta, tässä harmonikkasänky vieraita varten, tässä pieni pöytäkaappi ja tässä kylmäsulaanin, komeron ovi. Vasta sitten olin varsinaisella tampuurin ovella, kaksipuolisella, jonka lasit oli vinosti ruudutettu sorvatuilla puulistoilla ja messinkinen ovenripa loisteli kuin juuri kiillotettuna. Koputin lasiruutuun, sillä tämä ovi oli iltaisin lukossa.\nLopulta syttyi valo pitkään eteiseen ja mummon kasvot kurkistivat keittiön ovelta, vähän epäluuloisina ennen kuin hän erotti minut lasiruudun takaa ja tuli avaamaan. Mummon vaatteet olivat merkillisiä, varsinkin alushameet. Ihmettelin aina, miksei hän käyttänyt niitä päällyshameina - ainakin sitä sileää, ohutta verkahametta, jossa oli nuuskanruskealla pohjalla mustia ja turkooseja ohuita raitoja. Kun hän istui kiikkutuolissa omassa huoneessaan ja minä jalkajakkarallaan siinä vieressä, niin katselin ja hypistelin hametta. Mutta päälläpäin oli aina musta tai tummanruskea päällyshame, [- -]\nPidin mummosta, hänen korkeasta otsastaan, kauniista nenästään ja pikimustasta tukastaan, vaikka hän oli melkein 80-vuotias ja sairasti astmaa. Sitä paitsi ilmapiiri tässä hiljaisessa, elämättömässä talossa oli ihan erilainen kuin se iloinen, hälisevä maailma, missä minä elin. Kun astuin kynnyksen yli eteiseen ja riisuin takkini, olin siirtynyt menneeseen aikaan.\nVierailut toistuivat aina samanlaisen rituaalin mukaan. Istuin ensin jakkaralla kiikkutuolin vieressä mummon huoneessa ja kertoa pälpätin kaikenlaista mitä koulussa oli tapahtunut, pinnistin ajatustani piristääkseni mummoa, koska hänen uurteisille, ankarille kasvoilleen ilmestyi tuo pieni hymy. Mummo ei koskaan kertonut mitään - että meillä ennen vanhaan ja kun minä olin pikkutyttö - ei, ei mitään sellaista. Hän vain kysyi, miten kokeet olivat menneet ja olinko saanut hyviä numeroita. Arvattavasti hän vähän epäili tätä puolta ja syystäkin. Sitten seurasi vierailun toinen vaihe.\n- Menehän nyt katsomaan vaijaakin. Tule sitten teelle. Tiesin, että nyt mummo sytyttää astmatupakan. Menin hämärän salin poikki, mihin tuli nyt jo valoa viereisestä huoneesta ja eteisestä. Valkoiset verhot hohtivat, siron myöhäisrokokookaluston ääriviivat piirtyivät vihreää, lehtikuvioista tapettia vasten. Kuollut, äänetön talo oli alkanut elää aivan vähän. Vaijan huone oli tampuurin toisella puolella. Koputin hiljaa ja minua jännitti vähän, oli vaikeaa tavoittaa vaijaa, hän oli niin kaukana omien ajatustensa, oman yksinäisyytensä kehässä. Tässä askeettisessa, tummassa huoneessa tuoksui hyvä sikaari, vanhan miehen suuri nautinto. Eihän hän enää voinut kävellä ulos porttikäytävästä ja kääntyä kohti kapakkaa, kieltolaki kun oli. Mutta pienestä iltaryypystä hän olisi pitänyt, ihan kaikessa kohtuudessa. Asioiminen salakauppiaitten kanssa oli kuitenkin mahdoton ajatus tässä suomettarelaisessa, tiukasti lainkuuliaisessa perheessä. Vain kerran oli mummo uhmannut virkavaltaa, kun hän oli piilottanut enon [=poikansa] perunakellariin laittoman sotaväenoton aikoihin punaisen Viipurin päivinä.\nVanha reumatismin käyristämä, mutta alun perin kookas ja komea mies istui kirjoituspöytänsä ääressä Snellmanin kuvan alla ja oli ehtinyt toiseen päivälehteensä Karjalan jälkeen. se oli ensin ollut Uusi Suometar, sitten Uusi Suomi. Vaijan huone oli puhtaasti tyypillinen näyte vuosisadan lopun viipurilaisesta keskisäädyn kodista paksujalkaista kirjoituspöytää, vankkaa korkeapäätyistä sänkyä, piironkia ja pietarilaista biedermeier-sohvaa myöten. Tämä sohva, jonka nurkkaan aina asetuin istumaan nuuskanruskealle samettipäälliselle oli hyvin kaunis esine. Ei tässä kodissa tietenkään ollut keisari-empireä, niin kuin Linnoituksen upseerikodeissa, ei miekkoja ristissä seinällä eikä kandelaabereita - mutta mummon talossa ei mikään ollut rumaa ja jokaisessa esineessä oli yksinkertaista aistikkuutta aina salin hauskoja ja aivan matalia pehmustettuja pinnaselkäisiä tuoleja ja kookkaita, syvillä lautasillaan seisovia ohuita juhlakahvikuppeja myöten. [- -]\nHe olivat maaseudulta molemmat, Viipuriin muuttaneita edellisen vuosisadan lopulla, kun kaupunki kasvoi ja avartui ja kun siitä tuli Itä-Suomen vilkas ja suuri kauppakeskus. Prosessi, joka oli alkanut Saimaan kanavan rakentamisella, muurien purkamisella ja uusien valtakatujen, Torkkelin- ja Aleksanterinkadun avauksella sekä lopulta päättynyt Riihimäen-Pietarin radan rakentamiseen, oli täysin muuttanut vanhan, muurien ympäröimän, ahtaan Viipurin. Viimeksi kaavoitettu Repola likakatuineen, joitten varsilla oli ollut vain epämääräisiä puuhökkeleitä, kaikkein vähäisimpien ja irtonaisten ihmisten asumuksia, oli muuttunut arvokkaaksi tonttimaaksi, koska se oli niin lähellä asemaa.\nTässä uudessa Viipurissa mummo ja vaija alkoivat rakentaa omaa elämäänsä - tyhjästä, niin kuin äiti sanoi. Nuoria tyhjätaskuja oli tähän kaupunkiin tullut ennenkin - monet Linnoituksen kauppapatriiseista olivat aloittaneet tyhjästä hekin sata vuotta aikaisemmin. Mutta mummo ja vaija olivat uuden ajan ihmisiä - heillä molemmilla oli ammattinsa, mihin he olivat saaneet koulutuksen ja mitä he tulivat antaumuksella harjoittamaan. Heidän motivaationsa oli toinen, heidän maailmansa ja tavoitteensa toiset.\nMummo tuli Viipuriin harjoittamaan kätilön ammattiaan. Hän oli hyvin ylpeä saamastaan kaupungin virasta - olihan hänet hyväksytty vastaperustetun Helsingin kätilöopiston ensimmäisille kursseille, olihan hän saanut todistuksensa ja oli niin laillinen kuin olla voi.\nVaija oli tullut Itä-Suomeen Pomarkusta, varsinais-suomalaisesta [p.o. satakuntalaisesta] merenrantapitäjästä - minkä vuoksi alun perin, sitä ei kukaan tiedä. [- -] Vuonna 1886 hän tuli Viipurin Läänin Maanviljelysseuran palvelukseen kynnön neuvojaksi ja asettui lopullisesti Viipuriin. Hän oli ollut tilanhoitajana Heinjoen Pilppulan kartansossa, maanviljelysneuvos Edvard Grönroosin omistamassa. [- -]\nVaijasta sanottiin aina jälkeenpäin, että hän oli maahengen läpitunkema mies, joka tunsi elävänsä vain pelloilla ja metsissä. Juuri hänen pieni pakopaikkansa kaupungissa oli tuo puutarha lauta-aidan takana, missä kukoistivat nuo suuret harvinaisen makeat karviaiset, nuo viinimarjat, jotka hän taiten oli valinnut ja kasvatellut. Hän aukaisi aina avaimellaan pienen puuportin ja meni ruoppaamaan pensaittensa juuria niin kauan kuin jaksoi. [- - ] Myöhemmin hän ei enää jaksanut hoidella marjapensaitaan, kävisi vain putarhassa silloin tällöin. [- -]\nAseman seutu oli juuri saanut juuri saanut lopullisen ilmeensä, kun he ostivat talon ja tontin velaksi silloisten Taavetin- ja Karjalankadun kulmasta. Karjalankatu oli entisen Pietarin esikaupungin pääkatuja ja vei Papulan sillan tuntumaan. Yksikerroksiset puutalot pitivät vielä pintansa näillä tonteilla niin kuin suurten pääkatujenkin varsilla - asemakaavahan ei sallinut kaksikerroksisia puutaloja tulenvaaran vuoksi. [- -]\nEttä mummo ja vaija eivät kuitenkaan olleet tyytyväisiä yksikerroksiseen puutaloonsa kävi ilmi siitä, että he olivat tilanneet arkkitehti Ikoselta nelikerroksisen jugend-talon piirustukset - oikean komean kivimuurin neljine kerroksineen ja suurine huoneistoineen. Olin läpi varhaislapsuuteni saanut paljon kuulla puhuttavan suurista, komeista kivimuureista. Koska tontti oli niin iso, piti sille rakentaa ensin vaatimattomampi pihasiipi ja sitten edustava fasadipuoli. Arkkitehti Ikonen, Aarne Sihvon appi, joka oli myös piirtänyt meidän koulumme [Viipurin vanhan yhteiskoulun], tuon "ei mitään tyyliä" olevan rakennuksen, teki piirustukset S. Joensuun omistamalle tontille Repola N:o 100.\nNäitä kivimuureja ei kuitenkaan koskaan rakennettu - tuliko maailmansota väliin, oliko joitain hankaluuksia takausten hankkimisessa vai tunstivatko mummo ja vaija itsensä yksinkertaisesti liian vanhoiksi? Tämä on kuitenkin vähimmin luultavaa, sillä heissä oli molemmissa vanhan kansan tienraivaajan sitkeyttä. [- -]\n[Mummo oli ruotsin kielen] taidostaan varsin ylpeä ja epäilemättä se auttoi häntä pääsemään eteenpäin laveassa maailmassa, minne hän oli niin urheasti lähtenyt ja missä yksin ponnistellut eteenpäin ensin tienaten rahaa talousmamsellina eli "frun till handana", kuten hän sanoi, ja sitten käynyt kaksivuotisen kätilökurssin.\nMinkälainen oli sitten isovanhempieni sosiaalinen status tuossa vanhassa, säätytietoisessa kaupungissa? Jos mummo olisi Viipuriin tulon aikoihin yrittänyt mennä teatteriin, olisi hän ammatinharjoittajana epäilemättä joutunut silmätikuksi, ellei suorastaan poistetuksi teatterista kuten Alhambran omistajattaret. Mutta myöhemmin, talonomistajina mummo ja vaija olisivat päässeet Viipurin kuuluun, vanhaan "Bürgerbuchiin", jos sellainen instituutio vielä olisi voimassa, koska ilmeisesti se, että omisti talon oli arvo sinänsä. Mutta nuo vanhat käsitykset ja raja-aidat alkoivat murtua juuri silloin, kun he elivät parasta aikaansa Viipurissa. [- -]\nTuimana ja tarkkana mummo hallitsi taloaan, vuokralaisiaan, joille ei rillutteluja eikä huonoa elämää sallittu, pesutupaansa ja ennen kaikkea suurta, arvokasta mankeliaan jota ahkerasti vuokrattiin. Naiset pitkissä, valkoisissa esiliinoissaan, villatakki harteille heitettynä kantoivat sinne suuria pärekoreja kukkuroillaan lakanarullia, tarkan tilausaikataulun mukaan, mikä oli merkitty keittiön rihvelitauluun. Ja tässä tilavassa, valoisassa keittiössä, jota hallitsi suuri kaakelinen rautahella, keitettiin kahvia kaupustelijaeukko Loviisalle, joka pistäytyi tämän tästä ja joulun ja pääsiäisen aikoina erikseen.\nLoviisan käynnit eivät loppuneet, vaikka mummosta aika jätti. [- -] tuo pienenpieni, ketterä ja kielevä eukko, ulkonäöltään kuin pienentynyt, iloisempi versio Gallen-Kallelan akasta joka maanittelee kissaa. Hän oli oikea tietolähde, mitä viipurilaisten asioihin tulee, siksi monessa talossa hän kävi. [- -]\nKellarikerroksessa pesutuvan vieressä asui myös ainoa leikkitoverini mummolassa käyntien aikana, Viljakaisen Aino, kiltti, lempeä tyttö. Kerran olin odotellut häntä pihalla jo kauan, mutta kun häntä ei näkynyt, menin häntä hakemaan tuosta talonmiehen kellarikerroksen asunnosta. Olin jotenkin hämilläni, pahoillani, että avasin oven tähän yhteen ainoaan, kosteaan kellarikerroksessa olevaan huuruiseen ja sekaiseen huoneeseen. En olisi saanut tulla, en olisi saanut nähdä sitä. Mummokin oli vihainen jälkeenpäin.\n- Ei sinulla ole sinne mitään asiaa, hän sanoi.\n- Mutta onhan niillä varmasti toinen huone takana? kysyin.\nEi sitä kuitenkaan ollut. [- -] Tunsin itseni melkein osasyylliseksi tähän yhteiskunnalliseen vääryyteen, tiesin kurkistaneeni työmiehenvaimojen maailmaan. Mutta mummolla[, vanhalla naisasianaisella,] kuitenkin oli ihan oma solidaarinen tapansa suhtautua Viljakaiskaan, myötätuntoinen ja auttava. Tämähän sai raataa niin lujasti miesroistojen vuoksi. [Viljakainen oli talonmies ja ajoi vossikkaa, mutta oli alkoholiin taipuvainen.]\nMaununkadusta oli tullut siis nyt koulutieni, kun muutin asumaan mummon ja vaijan tyhjäksi jääneeseen, pienennettyyn asuntoon yhdessä pikkusisareni Helenan kanssa, joka aloitti meidän koulumme valmistavassa koulussa. Meitä huolsi ja holhosi Tyyne Siiri, entinen vanhempi apulaisemme, jonka luonteenominaisuudet olivat äidin mielestä tähän luottamustoimeen soveltuvia. [- -]\n[- -] Talokompleksi oli normaaliin tapaan yksikerroksinen, mutta siinä oli liikehuoneistotilaa kellarikerroksessa. Eräältä osin se oli kaksikerroksinen ja sisälsipä se erään pienen kivisenkin jakson. Arvatenkin tontilla on ollut moniaitakin rakennusvaiheita. Paitsi molempien katujen suuntaisia rakennusflyygeleitä, talossa oli vielä pihasiipi, joten se ei lajissaan voinut olla pienimpiä. Mutta erityisesti tontilla oli vielä paljon rakentamatonta pinta-alaa. Oli muun muassa aidoin ja piikkilangoin huolellisesti suojattu omistajan "yksityispuutarha". Puutarhan vieressä oli vanha kalkittu kivi- tai tiilirakennus, jossa oli muutamia ulkohuusseja sekä talli. Talonmies Viljakainen, joka samalla oli issikka, säilytti tallissa hevostaan rattaat olivat rakennuksen jatkeena olevassa katoksessa. Tontin toisella korttelinsisäisellä rajalinjalla oli katos, joka tukeutui naapuritalon korkeaan kivimuuriin. Sen alla oli Haajasen mehutehtaan jättiläiskokoisia tynnyreitä. Niitä oli korkeana rivistönä vielä katoksen ja erilaisten lautasuojien jälkeenkin. Katoksen edustalla kulki vielä pitkä halkoliiterirakennus, jossa oli kymmenkunta osastoa, yksi kutakin talon huoneustoa kohti. Niiden ovet avautuivat pihalle päin ja ne reunustivat mukulakivien peittämää keskipihaa, joka sekin oli aika avara.\nVarsin huomionarvoisen kapitaalin olivat Salomon ja Pauliina Joensuu saaneet hankituksi ja lisäksi kallistumiskykyisen tulevaisuutta ajatellen. Tästä he itsekin ovat olleet hyvin tietoisia, mistä kertovat mahtavat nelikerroksisen kivitalon piirustukset, jotka tontille on laadittu vuosisadan alussa. Siihen olisi tullut suuria jugend-tyylisiä asuinhuoneistoja. Miksi suunnitelmat kariutuivat, on minulle tuntematonta. Rahoitusvaikeudet tulevat tietysti ensimmäisinä mieleen. Tuskinpa edes äitini tai enoni ovat tulleet sitä tietämään, koska en heiltä koskaan ole kuullut asiasta. Mielikuvitukseni sanoo, että tämä suuri haave on saattanut olla lähtökohtana mummon ja vaijan välien kylmenemiseen heidän vanhuusvuosinaan. [- -] Sekä vaija että hänen jälkeensä mummo haudattiin  Sorvalin hautausmaahan, jonne ainakin kerran kesässä matkattiin haudan kuntoa tarkastamaan.\nKun mummokin kuoli, jäi isovanhempiemme huoneusto koulukodiksemme. Sitä pienennettiin erottamalla vaijan huone ja liittämällä se viereiseen ulosvuokrattavaan huoneustoon. Siten jäi jäljelle kaksi huonetta ja keittiö sekä vintissä oleva lämmittämätön kesähuone. Kun minun piti aloittaa kouluni, oli vanhin sisareni Katri sen sopivasti lopettanut, joten mahduimme sisareni Helenan kanssa hyvin tähän asuntoon. Katri oli keväällä 1936 kirjoittanut ylioppilaaksi yllättävän hyvin arvosanoin. [- -]\n[luvusta Vähän viipurilainenkin]\nKadun puolella kulmauksessa oli Nykäsen sekatavaraliike kellaritasossa. Vanhan Nykäsen rinnalla vaikutti hänen aikuinen poikansa Martti. He eivät asuneet talossa, [- -] Talossa oli poikia siis sen verran, että oli edellytyksiä sakin syntymiseen: Noivalla kolme, Leivolla kaksi, Raution ja Viljakaisen Penat ja minä. Röppäsen kolme poikaa Mikko, Sergei ja Pekka olivat jo niin vanhoja, etteivät sopineet joukkoomme, ja tuskinpa vanhemmat heitä olisivat oikein päästäneetkään, salainen tupakointi kun alkoi kukoistaa keskuudessamme. Valtakuntamme oli tuo mainittu katos, jossa oli Haajasen mehutynnyreitä, pianolaatikko ja monenmoista moskaa. Tämä paikka oli suojassa aikuisten katseilta edessä olevan halkoliiterirakennuksen takia. [- -] Istuskelimme tynnyrien päällä ja savukkeen ihana tuoksu leijaili kostean koleassa ilmassa sekaantuen marjatynnyreiden pistävään, happameen löyhkään. Hämärässä nuo marjatynnyrit olivat kuin mitäkin kumpuilevaa vuoristomaastoa. [- -]\nTietenkin puhuimme kaikenlaista tuhmaakin istuessamme tupakalla katsoksessamme, jos kohta se tapahtuikin kyynisen huumorin merkeissä. Huomattava tekijä joukossamme oli Viljakaisen Pena, pieni, laiha, rääväsuinen ja sisukas kaveri, joka estoitta kiroili kaikkia, isäänsä ja äitiänsäkin, jotka yrittivät kahlita hänen vapauttaan. Hänen mainen osansa oli meidän kaikkien muiden osaa heikompi. Talonmiehen asunto oli talon kivisen osan kellarikerroksessa. Se oli aina pimeä ja kostea ja tunkkainen. Rahaa ei ollut. Isä ja äiti olivat vanhoja ja riitaisia. Isosisko "styylasi" jo miesten kanssa, ettei vain ollut naimisissakin. Elämä yksinkertaisesti v-tti Penaa.\nMutta vaikka talonmiehen Penassa oli enemmän "katupoikaa" kuin meissä muissa, hän monessa kohdin oli rennompi ja irtonaisempi kuin me, joissa onnea ahnehtiva pikkuporvari jo oli oraallaan. Hänen riettautensa oli jotenkin raikkaampaa, asian yläpuolelle asettuvaa. [- -]\n[Talvisodan ensimmäisen pommituksen aikana 30.9.1939 Jaakko oli piileskellyt Papulan puistossa.]\nPalatessani naisväki oli jo kotona ja vaara ohi -merkki annettu. Äiti, jokia sattumalta oli käymässä Viipurissa, Helena-sisko ja Reinikaisen Aino, koulukotimme "taloushengetär" olivat olleet viereisen suuren kivitalon pommisuojassa. Se ei ollut johtunut mieleeni, en ollut sellaisesta edes kuullut.


Juoksumatot: Tunturi Run T60 Performance\nTunturi Run T60 Performance\nHinta sisältäen verot1599,00 €\nMyyntihinta 1299,00 €\nTunturi Performance T60 on erittäin monipuolisilla ohjelmilla ja iskuvaimennetulla juoksualustalla varustettu huippuluokan kotikäyttöön tarkoitettu juoksumatto. Tunturi Run T60 Performance sisältää ilmaisen kotiinkuljetuksen (arvo 69€)\nTunturi Performance T60 on erittäin monipuolisilla ohjelmilla ja iskuvaimennetulla juoksualustalla varustettu huippuluokan kotikäyttöön tarkoitettu juoksumatto. Performance T60 -juoksumaton tyylikäs muotoilu ja laadukkaat osat tekevätkin siitä loogisen valinnan juoksumattoa etsivälle. Sillä voit harjoitella turvallisesti ja luotettavasti. Matossa on tehokas ja hiljainen moottori, maksiminopeus jopa 20 km/h. Paksu matto ja iskuja vaimentava T-Flex™-alusta takaavat miellyttävän juoksukokemuksen. Käyttöliittymä on monipuolinen ja valmiita ohjelmia löytyy 23. Analoginen 5-5,4 kHz:n sykevyö sekä kuntoutuskäsituet saatavana lisävarusteena. Performance T60 -juoksumatossa on myös tablettiteline ja Bluetooth-tuki. Tunturi Run T60 Performance sisältää ilmaisen kotiinkuljetuksen (arvo 69€)\nTunturi Run T60 Performance tekniset tiedot:\nVirtalähde 230V AC / 50 / 60Hz\nMoottori 4.5 HP DC\nKaltevuussäätö 12 %\nKokoontaitettava Soft Drop System\nLangaton sykevastaanotin Kyllä\nKaltevuussäätö käsituissa Kyllä\nNäyttö 6,6-tuumainen värillinen LCD-näyttö taustavalolla\nOhjelmia yhteensä 23 (1 manuaalinen, 17 esiasetusta, 2 omaa ohjelmaa, 2 sykeohjelmaa, 1 kehon rasvaprosentti)


Pullantuoksua ja kotiruokaa - Sydän-Hämeen Lehti\nJaa: Sydän-Hämeen Lehti Julkaistu 22.5.2013 13:00 Tekijät\nLuopioisten Liekin liesien äärellä hääräävä Hanna Paasio hämmentyy, kun häneltä kysellään keittiön salaisuutta.\n– Ei ruuan laittaminen ole mitään rakettitiedettä: hyvistä raaka-aineista syntyy hyvää ruokaa.\nMaistuva ja monipuolinen lounaspöytä katetaan arkisin ja pyhäisin kello 11–15. Kevyemmin syövät pärjäävät pelkän salaattipöydän antimilla, pääruuaksi on tarjolla monta liha-, kala- ja kasvisruokavaihtoehtoa.\n– Sellaista tehdään, mitä haluaisi itsekin syödä: tavallista, perinteistä kotiruokaa, Paasio sanoo.\nPääosa pöydän antimista valmistetaan alusta alkaen itse. Siksi Liekissä tuoksuu tuore leipä ja pulla.\nRuokalistoja rakennettaessa otetaan huomioon myös vilja- ja maitoallergiat sekä muut erityisruokavaliot.\nArkisin seisova pöytä vetää lounastajia laajalta alueelta. Viikonloppuisin lomailijat ja mökkiläiset käyvät mielellään valmiin pöydän äärelle.\n– Kesä on Liekin keittiölle sesonkiaikaa. Silloin tehdään lounasaikaan enemmän pizzoja ja burgereita. Täksi kesäksi myös salaattimenu on täydentynyt uusilla herkullisilla vaihtoehdoilla. Se on tärkeää, että kaikenikäiset saavat mieleistään purtavaa, kun lähdetään ravintolaan syömään, Paasio sanoo.\nLiekki armahtaa keittiöstä\nHanna Paasio ja Sari Järvinen\nMökillä on vähän säilytystilaa, mutta paljon ruokittavia suita. Keittiön varustelukaan ei ole ihan sama kuin kotona. Harvalta huvilalta löytyy tiskikone tai riittävästi jääkaappi- ja pakastetilaa.\nLoma-aikaan ensimmäisenä mielessä ei ole ruuan laitto. Siksi moni poikkeaa tori- tai kauppareissulla valmiiseen pöytään.\nLiekki tarjoaa juhlapäivän lomalaisperheelle: vanhemmat säästyvät ruuanlaitolta ja lapset voivat herkutella burgereilla tai pitsoilla, jos lounaspöydästä ei löydy mieluisaa syötävää.\nKauniina kesäpäivänä moni lähtee sananmukaisesti ulos syömään, sillä helteellä on mukava vetäytyä lautasen kanssa 160-paikkaiselle tunnelmaterassille.\nLue lisää aiheesta: hanna paasio liekki lounas ravintola


Vahvista omaa voimaa - Kollega.fi verkkolehti työstä ja hyvinvoinnista\nTEKSTI KAIJA SOLANA KUVA KATJA FRANGE | 9.6.2021 | KOLLEGA.FI\nMaailma haastaa meitä monin tavoin löytämään sisäinen voimamme ja asettumaan siihen. Kehossamme tuo voimakeskus on keskikohdassa, vatsan alueella. Mutta mistä ammentaa voimavaroja, jos ne ovat vähissä? Jokaisella on siihen varmasti omia tapoja. Tässä kirjoituksessa nostan esille voimantuojia sisäisen johtajuuden näkökulmasta.\nSamalla puolella, vaikka eri mieltä\nIhmiset ovat kovin kärkkäitä vastakkainasetteluun. Kun ymmärrämme, että olemme enemmän samanlaisia kuin erilaisia ja keskitymme yhtäläisyyksiin, on helpompi tarkastella jyrkkiäkin mielipiteitä neutraalisti.\nSen sijaan, että reagoi puolustelellen omaa kantaansa tai väittää vastaan todistellakseen oikeassa olemistaan, on myös kolmas vaihtoehto: kuunnella myötätunnolla. Rakentavaa keskustelua voi ylläpitää vaikkapa sanomalla: Mielenkiintoista! tai Mistä tuollainen näkemys tulee? Oletko tullut miettineeksi, että… ? Minä ajattelen asiasta eri tavalla.\nKun uskaltaa puhua omaa totuuttaan – sitä, mikä on itselle totta, mikä sydämessä tuntuu oikealta – poistaa turhan voimia vievän taistelun ja tekee arvostavasti tilaa erilaisille näkemyksille ja avoimelle keskustelulle.\nMitä vastaan vielä taistelet?\nTaistelu muita ihmisiä, tahoja, yhteiskuntaa tai jopa elämää vastaan on hyvin kuluttavaa. Se, että tulee tietoisiksi omista ajatuksistaan ja tunteistaan – vastuusta, jonka mieluummin sysäisi itsen ulkopuolelle – auttaa meitä ottamaan käyttöön oman voimamme. Totuudellinen itsereflektio on avainasemassa.\nMonet käyvät tiedostamattaan omaa sisäistä taisteluaan itseään vastaan. Tarve taistella syntyy, kun emme hyväksy jotain asiaa sellaisena kuin se on. Uskalla kysyä itseltäsi: Mitä vastaan vielä taistelen? Mitä en olemassaolossani tai muissa ihmisissä hyväksy? Ota vastaan saamasi vastaukset myötätunnolla ja huomaa, miten voimasi lisääntyy. On suunnattoman helpottavaa, kun ei tarvitse enää taistella!\nOnko asia käsissäni vai ei?\nKontrolli on varsinainen voimasyöppö. On loputon suo yrittää hallita sellaista, mitä ei voi hallita ja se johtaa vain pettymyksiin.\nTee itsellesi selväksi, mihin voit oikeasti vaikuttaa ja mihin et, mitä voit itse päättää ja mitä et. Tiedosta niin sisäiset kuin ulkoiset ”pakot”, jotka pitävät sinut kontrollissa. Todellisuudessa pakkoja on hyvin vähän, suurimmaksi osaksi ne ovat pelokkaan mielen luomia kuvitelmia.\nMikä on sinulle totta? Mihin tahdot mennä mukaan ja mihin et? Missä menee rajasi? Kuuntele viisasta sydäntäsi ja kehoasi, kun teet valintoja. Päästä irti turhasta. Uskalla olla totta itsellesi.\nPäättämättömyys vie voimia\nKeskeneräiset, ilmassa roikkuvat asiat tai käymättömät keskustelut syövät valtavasti voimaa. Maton alle lakaistut ikävät asiat tai tunteet jäytävät alitajunnassa, eivätkä suostu katoamaan, ennen kuin ne on loppuunkäsitelty. Lopputulos voi olla jotain muuta, kuin kuvittelemme, mutta se ei olekaan tärkeintä vaan se, että laitetaan asialle piste.\nOta härkää sarvista ja hoida homma loppuun – mikä ikinä se onkin. Jos edessä on vaikea keskustelu, niin sekin menee hyvin, kunhan pysyt omassa voimassasi ja puhut suoraan sydämestä käsin.\nElämä on täynnä paradokseja ja yksi sellainen liittyy omaan keskeneräisyyteemme. Olemme aina keskeneräisiä ja siten myös haavoittuvia. Juuri se tekee meistä vahvoja. Armollinen ymmärrys siitä, että teemme joka hetki parhaamme ja silti voimme ensi kerralla toimia vieläkin viisaammin, on ehtymätön voimanlähde.\nLue myös Solanan edelliset kolumnit Sisäinen järjestys kaaoksen keskellä ja Reflektion paikka.\n← Some pelasti minut tylsyydeltä\nÄlä anna kiireellisten asioiden mennä tärkeimpien asioiden edelle →


MAINLY TRAVEL BLOG: Tärkeimmällä matkalla\nIstun Edmontonin kansainvälisellä lentokentällä. Ravintolassa syömissäni parmesanilla kuorrutetuissa ranskanperunoissa oli aavistuksen liikaa valkosipulia ja nyt vähän äklöttää. Nuo parmesanranut on kuitenkin ehkä parasta, johon Kanadassa ollessa törmäsin. Kanadassa on myös tapana tilata lisukeranskalaiset "montrealaisittain", ruskean kastikkeen kera. Maistoin kerran. Ei kovin paha.\nMiltä musta nyt tuntuu, siis tämän järkyttävän valkosipuliyliannostuken lisäksi, kun vaihtoaikana Kanadassa on muuttunut kotimatkaksi yli kolmen kuukauden jälkeen? Miltä musta tuntuu? Niin, miltä?\nOmituiselta. Ja iloiselta. En meinannut saada unta eilen illalla, koska olin niin onnellinen koittavasta kotimatkastani. Sangen kummallista sekin. Ensimmäistä kertaa ikinä musta tuntuu siltä, että kotimatka on koko reissun paras osuus. Tietenkään se ei poista sitä tosiasiaa, etten mistään hinnasta vaihtaisi tätä kokemusta pois, tai etteikö Kanada oli tehnyt muhun lähtemätöntä vaikutusta monipuolisuudellaan. Mulla on vaan ihan kamala ikävä ukkelia ja kissoja. Niiden kanssa voisin jäädä vaikka asumaan tänne leutojen ja monikulttuuristen rannikkokaupunkien, jylhien ja majesteettisten Kalliovuorten ja silmän kantamattomiin jatkuvien preerioiden maahan, käydä välillä katsomassa lätkää ja vain nautiskella kanadalaisten hymyistä, ystävällisyydestä, puheliaisuudesta ja rentoudesta.\nKanada on juuri kaikkea edellä mainitsemaani. Ehkä katselin sitä osittain vaaleanpunaisten lasien läpi, ehkä asiat todella ovat tällaisessa jättimaassa melko hyvin. Tietenkään en voi olla muistelematta esimerkiksi kodittomien määrää katukuvassa juuri aamuun valjenneessa Vancouverissa. Kaikki negatiivisuus, jonka omakohtaisesti koin Kanadassa ollessani tiivistyy kuitenkin aika pieneksi ja huomaamattomaksi mytyksi. Turha on kuitenkaan kieltää, etteikö jokaisella maalla olisi omat ongelmansa. Kanadassa alkuperäisväestöä pidetään arvossa, ainakin suurimmaksi osaksi ja nykyään yhä enemmän, mutta en voinut olla kiinnittämättä huomiota, että esimerkiksi yliopistomaailmassa näiden ikiaikaisten kulttuurien edustajilla oli vaikeuksia sopeutua uuteen rooliinsa korkeakoulutuksen parissa; epävarmuutta, sosiaalisia ongelmia, syrjäytymistä. Alkuvuodesta kiinnitin huomiota siihen, että suurin osa tv:n mainoksista liittyi masennuslääkkeisiin ja mielenterveyspalveluihin. Paljon masennusta Saskatchewanissa, masennusta ja itsemurhia.\nEn halua kuulostaa kliseiseltä, mutta kuulostanpa kuitenkin: opin taas niin paljon itsestäni. Itsevarmuuteni hyppäsi pilviin. Olin usein aivan järkyttävän kaukana mukavuusalueeltani; silloin, kun yritin sopeutua asumaan Saskatoonissa ja oppia yliopiston tavoille; kun jouduin ensimmäistä kertaa elämässäni esiintymään yleisölle vieraalla kielellä; kun jouduin suunnistamaan ulos Saskatoonin keskusta-alueelta autoa ajaen; tai kun pyörin sairaana unettomina ja kivuliaina öinä sängyssäni vuoron perään kuolemaa toivoen ja sitä peläten. Silloin olin erityisesti rikki, niin rikki kuin ihminen vain voi fyysisesti, psyykkisesti ja sosiaalisesti olla. Vieraassa maassa, vieraan sairaanhoidon piirissä, toisella puolella maapalloa, periaatteessa aivan yksin. Olin aivan valmis palaamaan kotiin silloin.\nOnneksi en antanut sairaudelle ja sen mukana tuomalle pelottavalle ahdistukselle periksi. Luulen, että kävin vain millien päässä ihan oikeasta masennuksesta. Toivuttuani halusin vain nukkua tai maata sohvalla telkkaria katsellen, en kokenut mitään tarvetta poistua asunnosta. Onneksi pakotin itseni raahautumaan välitentteihin. Se hieman herätteli itseäni eräänlaisesta talviunen kaltaisesta horroksesta. Kun palasin kahta viikkoa myöhemmin Kalliovuorilta, olin kuin uusi ihminen; täynnä virtaa ja iloa.\nOpin myös jotain muuta.\nEttei seikkailuntäyteinen elämä ulkomailla ole lopulta mitään ilman rakkaimpia. Vaikka en kadu sekuntiakaan, että lähdin, ymmärrän nyt, etten enää koskaan halua tehdä mitään tällaista ilman ukkelia. Yksin matkustamisesta en hevillä luovu, mutta viikko tai kaksi erossa perheestä on aivan eri asia kuin kokonainen kevätlukukausi. Siksi koen, että mulla on nyt edessäni maailman tärkein matka, ja kuka olisikaan uskonut, että omalla kohdallani tuo matka olisi juuri kotimatka! Ihan minkä tahansa reissun voittaa se, että saan pian halata ukkelia ja käydä nukkumaan tämän kainaloon.\nMuistan, kun palasin yhdeksän vuotta sitten Saksasta työharjoittelusta. Olin niin ikävissäni, vaikkakin "vain" viiden viikon jälkeen, että pelkäsin kaikkea mahdollista tapahtuvan ennen kuin pääsisin kotiin, tai etten pääsisi kotiin ollenkaan. Silloin muistan ensimmäisen kerran oikeasti pelänneeni lentokoneen tippuvan. Nytkin stressaan, että hirveitä ehtii tapahtua ennen kuin lentokoneen renkaat koskettavat kiitorataa Helsinki-Vantaalla. Islantihan tapansa mukaan* jo hieman uhitteli mulle, lentoja oli peruttu vielä eilen Reykjavikin kovan tuulen vuoksi. Melkein itkin eilen, kun ahdistuin niin kovaa siitä, jos en pääsisi suunnitellusti kotiin.\n*Islanti tuppaa aina luomaan jännitystä ennen tärkeitä matkoja. Yleensä muutamaa viikkoa aikaisemmin se alkaa herätellä jotain tulivuoristaan. Sitten saa sydän väärällään pelätä, että minkälaisen tuhkapilven se tällä kertaa pössäyttää taivaalle ja miten se onnistuu blokkimaan koko lentoliikenteen pohjoiselta pallonpuoliskolta.\nKotimatka on nyt alkanut. Muutaman tunnin päästä mulla lähtee lento Reykjavikiin ja kohti kotimannerta. Mulla on tällainen "hauska" kuuden tunnin vaihto täällä Edmontonissa.\nMut ihan sama. Ihan parasta mennä kotiin. Vaikkakin voi olla, että ukkeli joutuu haistelemaan lentokentälle vastaan tullessaan hyvin valkosipulinkatkuista vaimoa. Tää ei nyt ota laantuakseen.\nShow me my silver lining, I try to keep on keeping on"\n- First Aid Kit - My Silver Lining -\nrakkaudella Riina klo 23:46\nTunnisteet: asenteet, Kanada, vaihto-opiskelu, Yksin matkustaminen\nSijainti: Edmontonin kansainvälinen lentoasema (YEG), 1000 Airport Rd, Edmonton International Airport, AB T9E 0V3, Kanada\n#moninainen - millainen matkaaja olen?\nSeitsemän hieman erilaista kuvaa Vancouverista


Casa b l a n c o : Ladies, support your local!\nLadies, support your local!\nTarkoitukseni oli julkaista tämä postaus Suomalaisuuden päivänä viime viikolla, mutta työkiireiden vuoksi se sitten jäikin. Mutta ajankohtainen aihehan tämä on meille suurimmalle osalle naisista joka kuukausi! Indiedaysin bloggaajatapahtumassa kävin tutustumassa Vuokkoset- kuukautissuojiin. Olin toki aiemminkin merkistä kuullut, mutta en muista koskaan käyttäneeni Vuokkosten tuotteita. Nuorempana tuntui trendikkäämmältä valinnalta Libresset ja Alwaysit, joiden mainontakin oli ehkä enemmän nuorisoon vetoavaa. Sen jälkeen sitä sitten vain automaattisesti valitsee hyllystä sen saman tuotteen sen kummemmin asiaa pohtimatta. Tässä iässä kuitenkin vaakakupissa painavat mediaseksikkyyttä enemmän toisenlaiset arvot; kotimaisuus, ihoystävällisyys, laatu ja ympäristökysymykset. Yrittäjäperheen lapsena halu tukea kotimaista perheyrittäjyyttä on myös tärkeä osa valintaa. Vuokkoset- merkin takana toimiva Suomalainen Delipap Oy on perustettu jo vuonna 1978 ja Raimo Nuortien tyttäret jatkavat isänsä perustaman yrityksen johdossa.\nSain Vuokkosilta testiin valikoiman heidän tuotteitaan. Pakkausten ulkoilmeestä tykkäsin paljon, siitä huokuu kotimaisuus niin väritykseltään kuin designiltaankin. Sen sijaan itse suojien pakkausten ulkonäköön suhtautuminen vei hetken. Siteet on pakattu valkoisiin, hyvin huomiota herättämättömiin kääreisiin. Ensin pidin niitä hiukan tylsänkin värittöminä, mutta huomaamattomuus on tässä tuoteryhmässä mitä ilmeisemmin loppuun saakka harkittu asia. Nämä suojat sujahtavat helposti laukkuun kuin laukkuun, eikä pakkausten ulkonäkö huuda puolukkapäiviä kaikelle kansalle vaikka side laukusta tipahtaisikin. Tässä iässä sekään ei muuten enää ole maailman noloin asia, toisin kuin kaksikymmentä vuotta sitten ;)\nVuokkosten tuoterepertuaari on todella laaja. Valikoimasta löytyy suoja ihan jokaiselle! Omiksi suosikeikseni valikoitui muunmuassa Ultra Light MultiFit- pikkuhousunsuojat, jotka käyvät kaikenmallisiin alushousuihin, stringeistä hipstereihin. Tuotteisiin ei ole lisätty hajusteita ja ihoärsyttävyydet ovat minimoitu. Vuokkoset- nettisivuilla on mahdollisuus osallistua kilpailuun kertomalla mielipiteensä uusista uudistetuista ohutsiteistä. Palkintona tuotepaketteja! Vuokkosten sivut ovat muuten sellaiset, joille ilomielin tulevaisuudessa ohjaisin myös oman tyttäreni. Paljon muutakin tietoa kuukautisista kuin pelkät erilaiset siteet. Kivasti kirjoitettuna, ilman teeskentelyä ja tekopirteyttä :)\nNykyään, kun kotimaiset tuotteet alkavat olla kaupoista katoava luonnonvara, näiden tuotteiden kohdalla on helppo valita kotiin päin. Edullisuus suomalaisuudesta huolimatta, tarkka laadunvalvonta ja nimet tuotteiden takana. Ostamalla suomalaista, tuet suomalaista. Joten Ladies, support your local!\n* Yhteistyössä Vuokkoset ja Delipap Oy:n kanssa.\nLähettänyt Jenni / Casa blanco klo 16.00\nTunnisteet: beauty, Beautybox, blogiyhteistyö, Vuokkoset, yhteistyö\nAi säkin kävit Lidlissä!\nIKEA #sommartiden - kesäinen kattauskilpailu\nVielä kerran - BID 2016


Fast Cash Ei Fax vaadita - Secret Of Getting Tuotot - gryzonie\nFast Cash Ei Fax vaadita - Secret Of Getting Tuotot\nWysłany: Nie 10:37, 09 Lut 2014 Temat postu: Fast Cash Ei Fax vaadita - Secret Of Getting Tuotot\nAuto Essentialrnfor sinulla saada ikioma pankki-tilille . Jotkut saattaa hyvinkin eivät ole valmiita päästä luotonanto tuotteen, siksi voi mahdollisesti katsomaan puhuvan rakkaitaan tai osakkuus nähdä, jos he pystyvät auttaa millään tavalla . Tapahtuu ikioma talousarvio kohdentaa uudelleen tuotot niin laivojen Lisätiedot jokainen kuukausi to huomattavia kuukausikorot auton rahoitus . Palkkapäivä lainat verkossa läsnä nopeasti ja pieni taloudellinen tuki . Myös tämä antaa aika siivous tahansa tekaistuja myynti listaukset . Käytännössä useimmissa järjestöt , nämä asiakirjat sisältävät teidän ihmiset lisenssit , asiakirjat ja todiste työpaikka , kulttuuri perusturvallisuuden pisteet, seuraava ja suhteellista , vakuutusturva vaatimuksiin ja rahoitusapulainan ohjaus lajikkeet [link widoczny dla zalogowanych] ne ehkä toimittaa sinulle paremmin korko hetki on mahdollista paljastavat kaikki on ilmi . arvo vastaanottava halpa laina ei ehkä jolloin mainittu tarpeeksi . Esimerkiksi , plasmatelevisio auttoi ja Usd 2 0 voidaan sijoittaa heikompi kuin pääoma mutta saatuaan et kk ja kulumisesta aivan samaa telkkari voi pohjimmiltaan todella kannattaa Raha 1 0 kohti rahaa laina yhtiö .\nEi luottoluokitus palkkapäivä käteistä voi olla merkitsi alkaen rahoituslaitokset ja internet . Kun poistamalla perinteiseen rahoitusapulainan , sinun pitäisi hyvin varhain, normaalisti on maksettava epäonnistumisen. Yksi väärin ideoita voisi olla, että luottoluokitukset oman asiakkaan 's kaikki kriittinen . Sekä tahansa lainanantajan myyntimahdollisuuksia saat kautta perheenjäsenet , osakkuus- tai online-tutkimus , varmista et supplment oman listaus ne ihmiset rahoituslaitosten jotka erikoistuneet auttamaan ensimmäinen kerta, asunnonostajat kanssa huono luoton [link widoczny dla zalogowanych] palkkapäivä käteisellä lainat ei fax tippaa alla luokka palkkapäivä lainat . Ne käyttö paljon enemmän kuin ne löytää kohtuuhintainen ulos jopa tulevina palkka .\nOnneksi monia velkaa hallinta yritysten Britanniassa , joka sisältää ilmainen - palvelevat toimistojen ja meikki säätiöt kuten Perusta ja Luotto ohjaus , hyväntekeväisyysjärjestö käsi kanssa Kuluttaja Suunta Ohjelma . Getting nykyisten käyvä talot voisi olla tehokas koska voit voisi pun tarkoitettu, väsyttävää toiminnot ja valmistelee ja huolehtimalla ja rakennus .\nEi suuri tapahtuma että varret suoraan jälkivaikutuksia in GFC, jonka me yksinkertaisesti call 'ylösalaisin' asuntoja . Näin , pankeille käytön to luottoluokitus nähdäksesi jos olet arvo luotonanto tuotteen. Ota yhteyttä lainanantaja kun voi sen saada heidät tietoisiksi mikä kaikki on . Jotta saada Tämän Financial laina juuri tarvitsevat ja perustaa , että sinulla on ura knowning että maksu mistään asuntolaina suoritetaan vuonna Seuraava salaryday. Toisaalta , tulevat olemaan soveltava riippuen pääoma hienostunut nojautui määrä todennäköisyys rakennettu valitun ylläpitää . Vegas palkkapäivä laina yritykset tai Utah laina tarjoajien voi auttaa teidän lähitulevaisuudessa tuotot vaikeuksia , nopeasti ja puuttuu liiallista energia [link widoczny dla zalogowanych] sinulla vain kansoittavat lainahakemuksen muodossa kautta net kanssa haluamasi tosiasiat tarpeen ääriviivat. Jos mahdollista, atk Kaupan rutiinia tulee olemaan supistui käytät Standard Bank liian . Jos sinulla on pieni luotto pisteet , yksi Keskeisin toimet on saada täydellinen velvoitteiden takaisin .\nhyvä allekirjoittaa lainanantaja on kunnioitettavan tai et voi on span aikaa heillä ollut liiketoimintaa . Epäilemättä selväksi kaikessa yrityksenne in lähestymistavan , ja olla varma lisättävää vanhanaikainen lainauksia oman data.\npikavippi 2 e\nlainaa 3 0 euroa


Miten tehdä kauniita pieniä kiharoita kotona - Hilse\nJotta saat siistiä ja söpöjä pieniä kiharoita, ei tarvitse mennä kalliisiin salonkeihin, voit tehdä tämäntyyppisen kauniin leikkauksen kotona saatavilla olevien työkalujen avulla. Tätä varten on useita tapoja, joita voidaan vaihtaa hiusten tilan ja olosuhteiden mukaan.\nKäyrät joustavilla nauhoilla ja hiusneuloilla\nKosteat hiukset on kerättävä tiukassa hännässä pään yläosassa leveällä joustavalla nauhalla. Sitten hännän täytyy olla jaettu ja tehdä monia säikeitä, sitä pienemmät hiukset ovat niissä, sitä pienemmät kiharat tulevat esiin ja punoittavat ne punosiksi kutomalla nauhoja niihin. Piiloista sinun täytyy kerätä pulla, kiinnittää se hyvin varkain, laittaa hattu ja jättää se koko yön. Aamulla punokset on ommeltava ja kiinnitettävä lakalla tai moussella, vahvempiin kiinnityksiin ja kiharoiden pitkään säilyttämiseen, joita voidaan käyttää vaahdolla.\nMärkä pesun jälkeen päätä voidella kaikenlaisella lukolla. Sen jälkeen hiukset on käpristynyt suurella määrällä hiusneulejä kiertämällä ne siksak-liikkeisiin. On muistettava, että ohuemmat säikeet muodostuvat, sitä pienemmät ovat valmentajat. Sen jälkeen sinun täytyy pukeutua hattuun ja mennä nukkumaan hiljaa, aamulla nastat poistetaan, ja saat tyylikkään kampauksen pieninä ja suurina käyrinä Afrikan tyyliin. Haluttaessa voit luoda vaahtomuovin.\nPienet kiharat, joissa on curling ja silitys\nErilaisten liitetiedostojen avulla voit luoda suuria, keskisuuria ja hyvin pieniä kiharoita. Tässä menetelmässä tärkeintä on käyttää lämpösuojausta, koska punaista kuumaa savea on erittäin haitallinen vaikutus hiusten akselin kutikaan. Kuivien hiusten pinnalla tulisi olla runsaasti korjaustoimenpiteitä, kuumentaa curling-rauta haluttuun lämpötilaan ja alkaa muodostaa pieniä kiharat pään takaosasta, loput säikeet on erotettava leikkeellä siten, että ne eivät häiritse kiertymistä. Kuumenna hiukset enintään 10 sekuntia, sitten liuosta ne varovasti. Valmiit kiharat on ruiskutettava lakalla eikä kammattu.\nRautojen avulla suoristusnauhoja varten voit luoda paitsi täydellisen sileän rakenteen, mutta myös tehdä upeita kiharoita. Jotta saisit pienet kiharat, sinun on käytettävä ohuita rautoja, käämitysprosessi koostuu seuraavista vaiheista:\nhiukset on kampattava hyvin ja kuivattava kokonaan;\ntoisella puolella tehdä ohut nauha;\naseta rauta säikeelle, kun taas vetäytyy juurista 2-3 cm;\npidä laite hitaasti pitkin hiusten koko pituutta kääntämällä sitä 180 astetta. Sen ei pitäisi olla voimakkaasti puristettua rautaa, ponnistelujen pitäisi olla keskimäärin, muuten lukko ei ole kaunis muoto;\nsama menettely suoritetaan muilla hiuksilla;\nsen jälkeen kiharoiden pitäisi olla hieman ohuita sormilla. Et saa käyttää kamaria tähän, varsinkin harvinaisissa hampaissa, sillä tällöin kiharat eivät näy kunnossa;\nLopuksi hiukset on ruiskutettava lakalla.\nAfrokoudri punokset ja kiharat\nYksi yksinkertaisimmista vaihtoehdoista luoda aaltoileva kampaus kotona on kutominen monia pieniä punoksia. Sinun täytyy kävellä heidän kanssaan vähintään 3 tuntia, ja jopa parempi pitää ne koko yön. Sen jälkeen riittää, että ne kutotaan varovasti ja antavat hiukselle tarvittavan muodon geelin tai vahan avulla. Tämä menetelmä soveltuu hyvin pitkille ja keskisuurille hiuksille.\nRullat ovat ihanteellisia käytettäväksi kotona, kun käämät ne hiuksillesi, voit turvallisesti mennä yrityksesi ympärille, ja tällä hetkellä kampaus mallinnetaan, voit myös kiristää niitä koko yön.\nPienien kiharoiden valmistamiseksi tarvitaan pienimmät halkaisijaltaan pienet kiharat. Käämityksen aikana sinun on aloitettava hiustenne kärjet ja yritettävä tarttua yhteen suuntaan. Samalla voit kokeilla pituutta - jos tuuletat kiharat juurille, päädyt leikkisiin spiraaleihin hiusten koko pituudelle, ja jos kääriytyy pään keskelle tai hieman korkeampi, mielenkiintoisia ja ilmakäyrät tulevat ulos. Keskipitkät hiukset sopivat hyvin tähän kampaukseen. Kun käytät lämpöpyörää, kulumisaika on noin 20 minuuttia, jonka jälkeen ne poistetaan, ja lakka, hiiri tai vaahto asetetaan. Herkät kiharat curl koko yön, tai käytetään märkä hiukset, jotka kuivataan diffuusori ja poistetaan parin tunnin kuluttua.\nKun teet kiharat kotona, sinun ei pitäisi pyrkiä tekemään niistä liian graafisia, kevyet kiharat näyttävät luonnollisemmilta ja orgaanisemmilta. Kiinnitykseen on välttämätöntä valita keskipitkän kiinnityskerroksen lakat, koska vahva taso saa kampauksen raskaammaksi ja kiharat menettävät nopeasti muotonsa.\nKuinka tehdä pieniä kiharoita\nNaughty little curls - todellinen rangaistus luonteeltaan lahjakkaille tytöille - pettämätön ja pörröinen, ne tarttuvat kaikkiin suuntiin ja niitä ei voi kampata. Ja suoratukkaiset kaunottaret haluavat päinvastoin usein tehdä pieniä kiharoita, mutta eivät tiedä miten.\nTämä artikkeli on opas luomaan rohkean ja viehättävän kuvan nuoren Nicole Kidmanin tai Shakiran hengessä leikkisän kucheryashekin shokilla.\nLämpimät keinot kiharoiden luomiseksi\nKuuma muotoilumenetelmät ovat tehokkaita kaikentyyppisille hiuksille - ohuet säikeet voidaan lisätä tilavuuteen juurista, tehdä niistä rehevämmiksi vain muutamassa minuutissa. Luonnon kaunottaret kuuma muotoilu auttaa muuttamaan kiharoiden luonnollista muotoa, tekemään kiharat pienemmiksi tai päinvastoin vain suorista ne.\nJos haluat saada kiharan tyylin nopeasti ja seurata tulosta jokaisessa työvaiheessa - valitse termiset menetelmät, perm ja 13 mm pihdit. Tämä menetelmä on kaikkein traumaattisin hiusten päälle, jonka itse tiedät. Siksi varastoi suojaava geeli tai suihke, jotta keratiinikerros kestää paremmin lämpövaikutuksia.\nHanki rehevä ja aaltoileva karva on hyvin yksinkertainen käyttämällä suuttimen aallotusta silitykseen. Tämä on nopein tapa kuvioida hiuksia, antaa sille tilavuus ja saada paljon pieniä aaltoja koko pituudelta. Aallotuksen muoto määräytyy suuttimen avulla, joten voit kokeilla niitä, yhdistämällä eri kokoisia ja eri muotoisia aaltoja.\nYhdistämällä klassisen perm ja aallotuksen voit saavuttaa hämmästyttäviä tuloksia luomalla ainutlaatuisen kuvan valokuvatauluun. Lisäksi tämä tekniikka auttaa antamaan paksuuden ja tilavuuden jopa ohuimmille ja heikoimmille hiuksille.\nNormaali rauta ilman erikoisliittimiä soveltuu myös curly-muotoiluun. Riittää riittää kierre vahvaan kierteeseen ja painaa sitä koko pituudelta rautalla, sitten suorista se sormillasi, mutta älä kampaa sitä.\nOn alkuperäinen tapa saada kiharat silitys, ei curling avulla. Suorista nauha ja paina sitä curling-rautalla, joka pyörii vähitellen koko pituudelta. Tuloksena oleva kucheryashki hieman erilainen kuin klassikko - ne ovat tasaisempia ja suunnattu alaspäin.\nRauta voidaan saada ja tiukka, miellyttävästi kiinni kaikissa suunissa kiharat. Tätä varten tarvitset myös lyijykynän tai sushia. Kierrä ohut nauha kynän ympärille yrittäen tehdä mahdollisimman monta kierrosta. Paina se sitten silitysraudalla kaikilla puolilla - korkea lämpötila korjaa käyrän paikan. Älä unohda pitää vihjeitä niin, että ne eivät pääse ulos tavallisesta kiharadasta.\nVaroitus! Kucheryashekin epätyypillinen alkuperä tuottaa pääasiassa epätasaisia suoria vinkkejä. Varmista siksi, että mitä menetelmää käytät, varmista, että säikeet ovat kiertyneet koko pituudelta.\nHyvä tapa luoda pieniä kucheryashek-käämityksiä rätteille, joita kutsutaan myös papilotiksi.\nkangasta, jonka leveys on vähintään 20 cm;\nja tietenkin kärsivällisyys - kansion pitäisi olla yhtä pieni kuin pienet kiharat.\nLeikkaa kangas nauhoiksi, joiden leveys on 1,5-2 cm, ja sulje kunkin nauhan keskiosa paperilla. Tee tämä kääri paperiputki kalvonauhalla. Voit ohittaa tämän vaiheen, mutta on epätyydyttävää tuoda säikeitä kankaalle.\nKostuta hiukset ruiskupullosta niin, että se on hieman kosteaa. Voit käyttää muotoilijaa, jotta käpristyminen kestää paremmin.\nJaa hiusten koko pää 2 cm leveiksi säikeiksi ja kierrä ne paperiputkeen päähän päin.\nKiinnitä papillottien päät tulevan kucheryashkin ympärille.\nIrrota papillot, kun säikeet ovat täysin kuivia - tämä kestää noin 5-6 tuntia.\nJos leikkaat kankaan ja teet papillot liian laiskaiksi, ja ei ole aikaa etsiä tarvittavia karvapeitteitä - kokeile perm kosteisiin pyyhkeisiin, jotka on kierretty nippuihin. Kun kaikki säikeet ovat kuivia, sinun tarvitsee vain leikata solmu ja suoristaa käyrä.\nTaittuvat lokit voidaan ostaa, eivät välttämättä tee niitä manuaalisesti. Tehtaan papilotki ovat pehmeitä, kirkkaita värejä, joiden pituus on 12–15 cm ja jonka keskellä on joustava lanka.\nNiiden käyttö on hyvin helppoa: kierrä keskiosaa pitkin 1-3 cm: n paksuinen nauha ja kierrä sen ympärillä olevat tiedoston päät kiinnittämään käpristyksen kokoonpainetussa tilassa.\nOn parempi valita kumitetun version - tällaiset papillot kestävät kauemmin, niiden vaahtokumi ei ole niin nopeasti murskattu, ja sileä päällyste estää karvan muodostumisen hiuksille.\n6 tapaa tehdä pieniä kiharoita\nMiten tehdä pieniä kiharoita käyttäen papilotok\nTämä menetelmä curling hiukset on olemassa jo antiikin ajoista. Papillot ovat pitkiä, kapeita vaahtosylintereitä, joiden sisällä on metallitanko.\nMiten hoitaa pieniä kiharoita?\nMuista huolehtia hiuksistasi. Tämä on tehtävä joka tapauksessa, mutta varsinkin jos usein käpristät pieniä kiharoita suoristuslaitteella. Älä laiminlyödä balmeja, naamioita, suihkeita, hiustenhoitoaineita. Lisäksi on välttämätöntä antaa etusija laadukkaille hiusten muotoilutuotteille: vaahdot, lakat jne. Niiden kanssa pienet kiharat näyttävät paremmilta ja kestävät pidempään.\nVoit tehdä sen helpommaksi - kerätä hiukset tiukassa hännässä pään yläosassa ja jakaa sen useisiin säikeisiin. Mitä enemmän heistä on, sitä pienemmät kiharat ovat. Hihnat on kierrettävä punoksiin, ja kolmen tunnin kuluttua ne kutoa ne, suihkuta ne lakalla ja nauttia vaikutuksesta! Nämä menetelmät sopivat pitkien ja keskisuurten hiusten omistajille. Tytöt, joilla on lyhyet hiukset, eivät voi tehdä ilman improvisoituja keinoja.\nAfrokoudri ja kiharat\nTarvitset: - muotoilevaa vaahtoa, - pienet hiukset, - lakka.\nPese ja kuivaa hiukset vähän. Levitä heille muotoiluvaahtoa.\nTurvallisin tapa saada pieniä kiharoita on reiät. Leikkaa kangas nauhoiksi, käännä paperin neliöt keskelle ja ota lokit valmiiksi. Tuulen varovasti hieman märkä säikeitä ja kaikki, pienet kiharat ovat valmiita!\nMuita tapoja saada pieniä kiharat löytyvät videopalveluistamme.\n© Kirjoittaja: stylisti Elena Volovina\nHienot kiharat: miten tehdä afro kiharat? Video - Naisten päivä\nAfrikkalaistyyliset kiharat usean vuoden ajan peräkkäin eivät menetä merkitystä. Ne näyttävät hyvältä sekä pitkillä että lyhyillä hiuksilla kevyyden ja huimauksen vuoksi.\nAfroCoudry: miten tehdä valokuva: Shutterstock\nAfro-tyyliset kiharat - tyylikäs, muodikas ja raikas\nCurls ovat yksi naisen kirkkaista koristeista. He korjaavat visuaalisesti kasvojen muodon ja antavat kuvalle enemmän romanttisuutta. Afrikan kiharat - erillinen keskustelu.\nHe antavat omistajalle hirveän, helpon ilmeen ja eivät jätä vastakkaista sukupuolta välinpitämättömäksi. Pienet kiharat sopivat täydellisesti mihin tahansa kesäkuvaan. Sen perusteella voit myöhemmin tehdä paljon kirkkaita ja tyylikkäitä kampauksia.\nHiukset, kiertyneet kiharat, eivät aiheuta paljon vaivaa, ja miellyttävät heidän rakastajansa ja toistensa täydellistä näkymää.\nAfrokudri voidaan valmistaa minkä tahansa pituisten hiusten päähän, mutta ne näyttävät erityisen vaikuttavilta pitkillä hiuksilla. Tällaisen pehmeän kampauksen rakentaminen ei ole tarpeen juosta kampaamoon. Afro-juustoa voidaan helposti ja helposti luoda kotona.\nTässä tapauksessa auttaa ohuita papilotkeja, pieniä puolia, karvoja, bumerangeja, curling-rautaa tai rautaa. Niiden avulla voit luoda uuden kuvan jättämättä kotiasi ja samalla säästää budjettia.\nCurly hair - se on muodikas ja tyylikäs, mutta se ei sovi jokaiselle tytölle. AfroKudrin pitkät hiukset voivat varaa vain korkeat ja hoikka naiset. Tietenkin on mahdollista käpertyä hiuksia samalla tavalla ja pienen kasvun omistajille, mutta tässä tapauksessa niiden pitäisi olla enintään hartioihin asti, koska pidemmät kiharat lyhentävät siluettia armottomasti.\nChubby tytöt myös paremmin välttää kiharat Afrikkalainen tyyli - tämä kampaus visuaalisesti laajenee ja lisää kasvot. Jos päinvastoin sinulla on ohut ja pitkä kasvot, niin pienet kiharat, jotka reunustavat, ovat ihanteellinen vaihtoehto.\nMuista ainakin Sarah Jessica Parker: hänen kiharat kiharat peittävät onnistuneesti kasvojen puutteet. Tällaisten kiharoiden tähtifaneja ovat myös Nastya Kamensky, Solanzh Knowles, Julia Roberts, Shakira.\nAfrikan kiharat punosten kanssa\nHelpoin tapa luoda afro-juustokarvoja on punottu hiuksiaan pieniksi punoksiksi useita tunteja, ja sitten kutoa ja anna hiuksillesi haluttu muoto mallinnusgeelillä. Kampaus afrostilissa valmis!\nVoit tehdä sen helpommaksi - kerätä hiukset tiukassa hännässä pään yläosassa ja jakaa sen useisiin säikeisiin. Mitä enemmän heistä on, sitä pienemmät kiharat ovat. Hihnat on kierrettävä punoksiin, ja kolmen tunnin kuluttua ne kutoa ne, suihkuta ne lakalla ja nauttia vaikutuksesta!\nNämä menetelmät sopivat pitkien ja keskisuurten hiusten omistajille. Tytöt, joilla on lyhyet hiukset, eivät voi tehdä ilman improvisoituja keinoja.\nPese hiukset ennen hiusten käpristymistä tavalliseen tapaan ja anna säikeiden kuivua luonnollisissa olosuhteissa - niin ne tulevat herkemmiksi käpertyä. Riippumatta siitä, että pitkät hiukset, keskipitkät tai lyhyet, sinun pitäisi aina kiertää nauhaa loppupäästä muuttamatta säikeiden kireyttä käärimisprosessissa.\nMitä pidempään pidät kiharat hiuksillasi, sitä paremmin kiharat tulevat esiin, tämä pätee erityisesti, jos sinulla on pitkät tai keskipitkät säikeet. Hiusten irrottaminen purkaa hiukset hieman hierontaharjalla ja lakkaamalla.\nSähkökäyttöiset hiukset ovat nopein keino hiusten kiertämiseksi hiukset. 10-20 minuutin kuluessa hiukset muuttuvat kauniiksi kiharaksi, ja olet valmis valloittamaan koko maailman. Lämmitetyt hiukset rullat kuumenevat kiehuvassa vedessä ja tuulen hiuksissa kuumina. Jäähdyttäminen heijastavat kiharat, kääntämällä ne näyttäviksi kihariksi. Korkean lämpötilan vaikutuksesta on kuitenkin vaikea kutsua tätä menetelmää hiusten käpristämiseksi.\nMiten tehdä kiharat ilman curlers\n2. Jatkaamme sitten hiukset hiusneulan ympärille, jalat jokaisen päätään vuorotellen kuvion kahdeksan kanssa. Sitten kiinnitä hiukset näkymättömiksi tai kumiksi pitkin hiusneulaa.\n3. Jatkamme lukkojen kääntämistä loppuun. Odotamme jonkin aikaa, jotta tulos olisi parempi. Poista näkymätön ja ota tappi ulos.\n4. Liuotetaan kiharat ja erota ne käsin. Jos haluat luoda huolimattomia kiharoita, aseta hiukset sormillasi. Jos haluat saada fluffy kiharat, sitten poistamalla hiukset, kampaa hiukset hieronta kampa. Kiinnitä hiukset erikoistyökalulla.\nPese hiukset hyvä shampoo ja huolehtiva balsami kosteuttaa.\nEnnen kuin ryhdyt käpristymään, pidä hiukset kylmän veden alla.\nKuivaa hiukset ilman hiustenkuivaajaa luonnollisella tavalla.\nLevitä muotoilutuotetta kuiviin hiuksiin.\nEnkelin kiharat kannattaa käyttää kierteillä.\nKukin juoste kierretään vuorotellen.\nKampaus kiinteä lakka.\nCurls näyttää upealta missä tahansa kampauksessa. Tyylikäs auto voi hyötyä vain niistä. Hän sopii sekä pienille kiharoille että kiharoille.\nCurls on neliö - video mestariluokasta:\nTämän kampauksen luominen edellyttää:\neri läpimittaiset hiukset.\nvaahto, vaha ja lakka.\nOpi tekemään kiharat\nHauskat pienet kiharat näyttävät hyvältä kaikilla pituuksilla. Tyttö, jolla on lyhyt hiustenleikkaus, muuttuu ilkikuraiseksi teini-ikäiseksi, ja paksut kiharat hartioiden alapuolella laskevat ylellisiin kaskadeihin. Permin tiede ei ole niin monimutkainen, kuin se voi tuntua ensi silmäyksellä, ja jokainen nainen voi itsenäisesti valmistaa suuren mittakaavan kampauksen, jos hän kuuntelee useita vinkkejä.\nMiten tehdä kiharat hiukset kauniit: yleiset suositukset\nCurl-kiharat tulisi aloittaa vihjeistä millä tahansa curling-menetelmällä. Hihnat ovat paksuudeltaan samanlaiset, muuten kampaus on huolimaton. Curl-kiharat mieluiten suurimmalla mahdollisella tiheydellä.\nJos valmiit permit näyttävät epämääräisiltä huonosti kierrettyjen kärjen takia, voit korjata vian käyttämällä jotakin kiinnitysvahaa ja kiertämällä hiukset sormen avulla.\nLisäksi kannattaa harkita, että valmiita permoja ei voida kampata, se tuhoaa kampauksen. Tällä hetkellä on monia tapoja tehdä pieniä kiharoita.\nKotona tämä edellyttää tiettyjä työkaluja ja kosmetiikkaa:\npyöreä ohut curling-rauta halutulla suuttimella;\nkampaa harvinaisilla pitkillä hampailla;\npuristimet, varkaudenesto, nastat, kuminauhat;\nkangas 30x30 cm;\nlakan keskipitkä kiinnitys.\nEnnen kuin aloitat curlingin, sinun on pestävä hiukset. Kosteisiin säikeisiin kohdistetaan balmia noin pituuden keskeltä kärjiin. Tämän jälkeen kiharat tulisi pyyhkiä pyyhkeellä ja käsitellä vaahdolla, jakelemalla se huolellisesti koko pituudeltaan käyttämällä harvinaisia hampaita. Vasta sitten voit aloittaa prosessin, jolla tehdään kiharat.\n5 tapaa tehdä pieniä kiharoita\nVoit tietysti turvautua yksinkertaisimpaan tapaan - jakaa koko massa ohuiksi säikeiksi ja paljaan märät hiukset yöksi tiukkoilla pikkupoikilla. Tärkeintä on suorittaa prosessi aikaisin, niin että unen aikana säikeet voivat kuivua kokonaan.\nTämä menetelmä ei kuitenkaan aina anna hyvää tulosta. Nainen, joka nukkuu levottomasti, repeilee varmasti pikkusukat, ja hänen kampauksensa näyttää epätarkalta. Lisäksi on ongelmallista, että piikkilampaita leikataan, jos kiharat on leikattu lyhyiksi.\nVaikka tyttö onnistuisi tekemään sen, pään päähän paisuvien kiharoiden sijaan Angela Davisin tyyliin kuuluva pallo voi hyvinkin muodostaa. Siksi tapa, jolla kiharat tehdään yöllä, on parempi jättää isoäidit ja yrittää hallita kampaajan perusteet.\nTapa, jolla kiharat tehdään curlingin avulla:\nAloita käpristyminen pään takaa, joten sinun täytyy käyttää kahta peiliä, joista yksi on asetettu edessäsi ja toinen takana;\nErottamalla juoste, sen kärki on kiinnitetty curling-levyillä ja kierretty juuriin koko lämmityselementin pituudelta;\nJos haluat saada kierre kiharat, curling-rauta on suunnattu kohtisuoraan, alas kahvan alla. Jos tarvitset tavallisia kiharoita, curl-säikeiden on pidettävä curlingia vaakasuorassa;\nEi ole suositeltavaa lämmittää hiuksia yli 10 sekunnin ajan, jotta se ei pääse kuivumaan. Valmis curl on jätettävä yksin, kunnes curl on jäähtynyt ja kiinteä;\nSamoin karkaa koko hiusten massa. Valmiit kiharat lakkaavat ja ravistavat päätään. Kampakalvot eivät ole sen arvoista.\nUsein et voi käyttää curling-rautaa, koska lämpö tuhoaa keratiinikerroksen ja aiheuttaa hiusten halkeamisen ja karhennuksen.\nTapa miten kiharat rauta:\nKäyttääksesi kiharat, käytä erikoista kupera ”aaltopahvia” suutinta jäljittelemään aaltoa ja tasoitettua muunnosta pienille aaltoille;\nHihnat kampataan huolellisesti hierontaharjalla ja aloitetaan muotoilu nape-alueelta;\nOhut kiharat erotetaan vuorotellen hiusten massasta ja niiden kärjet kiinnitetään silityslevyillä. Kun työkalu on laskettu 3: een, työkalu siirretään korkeammalle, yrittäessään olla tekemättä kulkua;\nKäsittele kiharat silitys juurille. Odotettuaan, että säikeet jäähtyvät, ne suihkuttavat hiukset lakalla ilman, että ne kamppailevat.\nKuten curling-raudan tapauksessa, rautaa ei usein suositella käytettäväksi. Poikkeukset ovat malleja, joissa on keraamiset, ionikeraamiset tai turmaliinipinnoitteet.\nMiten luodaan kiharat kalvolla:\nOn välttämätöntä leikata elintarvikekalvo nauhoiksi, joiden leveys on enintään 3 cm ja pituus yhtä suuri kuin kiharoiden pituus;\nJaetaan hiukset pienempiin säikeisiin, joista kukin kääritään folioon, jolloin saadaan alkuperäiset metalliset "rastat";\nKukin kalvoon kääritty nauha on taitettava harmonikkona pienillä askeleilla ja kiinnitettävä näkymättömällä tai leikkeellä;\nKuivatut säikeet vapautuvat kalvosta, levitetään käsin ja ruiskulakka.\nTuloksena tulisi olla kauniit siksak-kiharat.\nMenetelmä kiharoiden suorittamiseksi lyhyillä hiuksilla\nLeikkaaminen lyhyillä hiuksilla käyttäen ohuita hiukset. Hiusten koko tilavuus on jaettu ohuiksi säikeiksi;\nHihnat on kierretty kierteille, joissa on koukku- ja silmukka-kiinnikkeet tai puolat;\nKierretyt märkä hiukset kuivataan hiustenkuivaajalla ja poistetaan varovasti hiukset.\nGeeli levitetään käyrille sormien kärjillä, jolloin ne antavat lisäksi lukon suunnan ja muodon.\nKiharat voidaan valmistaa nopeasti kierukoiden ja puolien sijasta vaahtokumin tai silikonianalogin avulla kiinnittäen erityistä huomiota säikeiden kärjiin.\nYksi vanhoista tavoista tehdä kihara hiukset on korvata nykyaikaiset työkalut ja hiukset.\nKangas leikataan noin 5 cm: n pituisilla raidoilla. On suositeltavaa käyttää kangasta, joka ei murene, muuten kampaus "koristetaan" leikatuilla langoilla, mikä ei tee siitä houkuttelevaa;\nRipsien sijasta käytetään kangaslevyjä, vääntämällä ohuita säikeitä vihjeistä juuriin ja sitomalla rusetit keulaan;\nKuivatut hiukset ilman improvisoituja puolia. Saavutetaan kiharat, jotka ovat lähes erottamattomia luonnollisista.\nTällainen perm pysyy hyvin ilman lisäkiinnitystä. Kuitenkin märkä tai tuulinen sää on parempi ripotella hiukset lakalla.\nTietäen, miten kiharat nopeasti, voit jopa näyttää hyvältä arkisin. On huomattu, että nainen, joka on tyytyväinen omaan ulkonäköönsä, säteilee positiivisen meren. Siksi kannattaa viettää aikaa omalle kampauksellesi ja korostaa täydellisyyttäsi.\nSediini miehillä: syyt rikkomiseen ja poistamistavat\nIhmisen kemiallinen koostumus\nMiten tehdä vesiputous kampaus?\nKeraamiset hiusten suoristamisen arviot\nÖljyiset hiukset. Miten päästä eroon öljyistä hiuksista?


Alunperin lukupiirikirja. Tosin lukupiirin kokoontumiseen mennesäs olin ehtinyt lukea vain ensimmäisen osan. Tästä kirjasta tulikin näiden kahden kuukauden ikuisuusprojekti. Iso kirja kun oli kokonaisuudessaan hieman haastava raahattava reissuilla tai kaupungilla. Niinpä siitä tuli vain kotona luettava kirja. Mutta niin, pidin tästä kovasti. Tosin sikäli oli hieman rasittavaa lukea kirjaa, jonka päätapahtumat tiesi jo etukäteen. Mutta, toisaalta taas kirja oli täynnä pieniä hauskoja kohtia, hienoja kuvauksia jne. Ja kyllähän tämä kertoo aika paljon Suomesta ja suomalaisuudesta. Havaitsin samalla, etten ole muuten lukenut kovinkaan montaa kirjaa Suomen sisällissodasta. Toki muutaman, mutta ehkä kuitenkin liian vähän. Tähän aiheeseen voisin perehtyä enemmänkin.\nTämä kirja sopi hyvin luettavaksi välilukemisena edelliselle. Kirja oli ohut ja todella nopeasti luettava. Mutta todella kauniisti kirjoitettu. Turhia sanoja ei käytetty, mutta se tunnelma kaikessa karmeudessaan välittyi todella hyvin. Välillä tästä omasta näkökulmastaa katsellessaan on todella vaikea muistaa, ettei siitä tosiaan ole kovin kauaa, kun Suomessakin kärsittiin nälkää.\nToinen kesän lukupiirikirja. Kiva dekkari.\nFrank Herbert: Dyyni . Toinen osa: Muad'Dib\nKesän scifi-osuutta. Koukuttavaa hyvää scifiä. Tosin välillä oli vaikeuksia muistaa ensimmäisestä osasta kaikkia henkilöitä ja kuinka henkilöt limittyivät toisiinsa.\nFrank Hervert: Dyyni. Kolmas osa : Profeetta\nEdelliselle jatkoa. Edelleen hyvää scifiä. Vielä olisi jäljellä neljäs suomennettu osa. Kaksi englanninkielistä olisi vielä sitten olemassa näiden lisäksi.\nMaahanmuuttajana Ruotsissa. Edelleen ajankohtainen kirja. Vähän tuli sellainen nuorisokirjaolo. Pisti ajattelemaan asioita.\nEhkä eriskummallsin tarina ikinä... Kirja on kertomus (hyvinkin tarkka sellainen) kirjailijan lapsuudesta. Ja tän jälkeen voi kyllä todeta, että kenen tahansa muun elämä on kyllä niiiiin tavallinen kuin olla voi. Tosin herää kysymys, onko kirjan tapahtumat aivan totta, mutta ilmeisesti kirjailija näin vakaasti väittää.\nPetra 31. heinäkuuta 2013 klo 13.34\nMe luettiin Mistään kotoisin Turun lukupiirin kanssa runsas viis vuotta sitten ja mieleen jäi vaan se, että kukaan meistä ei tainnut pitää siitä. En enää muista miksi, pitääkin kaivaa muistiinpanot esille.\npiikkipaatsama 31. heinäkuuta 2013 klo 14.49\nKaiva, ja kerro sitten mullekin :). ...mäkään en siis oikein pitänyt tästä. Tai no periaatteessa joo (lähinnä aiheesta), mutta jokin tökki. ehkä se nuorisokirjamaisuus?