Rekrytointiprosessin kehittäminen palvelumuotoilun avulla - PDF\nDownload "Rekrytointiprosessin kehittäminen palvelumuotoilun avulla"\n1 Rekrytointiprosessin kehittäminen palvelumuotoilun avulla Heloma, Riikka 2014 Kerava\n2 1 Rekrytointiprosessin kehittäminen palvelumuotoilun avulla Riikka Heloma Yrittäjyyden ja liiketoimintaosaamisen koulutusohjelma, käyttäjäkeskeinen suunnittelu, YAMK Laurea-ammattikorkeakoulu Kerava\n3 2 Laurea-ammattikorkeakoulu Laurea-Kerava Yrittäjyyden ja liiketoimintaosaamisen koulutusohjelma Käyttäjäkeskeinen suunnittelu Ylempi ammattikorkeakoulututkinto Tiivistelmä Riikka Heloma Rekrytointiprosessin kehittäminen palvelumuotoilun avulla Vuosi 2014 Sivumäärä xx Tässä opinnäytetyössä tarkasteltiin Helsingin kaupungin varhaiskasvatusviraston rekrytointiprosessin kehittämistä palvelumuotoilun avulla. Lisäksi opinnäytetyössä selvitettiin varhaiskasvatusviraston rekrytointiprosessin nykytila ja työnantajan maineen vaikutus työnhakijan valintoihin. Opinnäytetyön viitekehyksessä esiteltiin rekrytointia osana strategista johtamista ja työantajan maineen merkitystä. Lisäksi siinä kuvattiin, miten palvelumuotoilua tehdään ja miten palvelumuotoiluprosessi muodostuu. Rekrytointiprosessia kehitettiin hyödyntämällä käyttäjien kokemuksia. Käyttäjiksi nähtiin sekä työnhakijat että rekrytointia tekevät esimiehet. Tutkimuksen aineisto koostui taustakyselystä, haastatteluista, fokusryhmähaastattelusta ja tutkijan omista kokemuksista. Saatujen tulosten perusteella voidaan todeta, että esimiehet kokivat rekrytoinnin kiinnostavaksi työtehtäväksi, vaikka pääkaupunkiseudulla on haasteellista löytää koulutettuja lastentarhanopettajia ja lastenhoitajia töihin päiväkoteihin. Rekrytointiprosessin tehostamiseksi ja selkiyttämiseksi sekä työnhakijat että rekrytoivat esimiehet esittivät osittain keskitettyä rekrytointipalvelua. Tämän nähtiin edistävän hakijoiden tasalaatuista palvelukokemusta ja esimiesten mahdollisuutta paneutua kärkihakijoiden valintaan. Molemmat osapuolet kokivat osaamisen tunnistamisen, oikean työnhakijan ja työnantajan kohtaamisen sekä laadukkaan palvelukokemuksen johtavan onnistuneeseen rekrytointiin. Työnhakijat arvostivat lisäksi myönteistä työnantajakuvaa, organisaation rekrytointiosaamista ja mahdollisuutta lisäinformaatioon rekrytointiprosessin aikana. Esimiehet korostivat, että heidän tulee itse valita työntekijä kärkihakijoiden joukosta. Lisäksi he pitivät tärkeänä rekrytointitoimenpiteitä, jotka edistävät työnhakijoiden sitoutumista valittuun tehtävään. Avainsanat: Rekrytointi, palvelumuotoilu, työnantajan maineen merkitys\n4 3 Laurea University of Applied Sciences Laurea - Kerava Master s Programme in Business Management User-Centered Design Riikka Heloma Abstract Service Design in the development of Recruitment Process Year 2014 Pages xx The goal of this Master thesis was to examine how to use service design to develop the recruitment process of the City of Helsinki Department of Early Education and Care. Additionally, the present state of the Department of Early Education and Care and the importance of the employer s reputation during the recruitment process were assessed. In the framework of the study, recruitment was presented as part of strategic management and the significance of the employer s reputation. In addition, the study describes how the service design process is formed. The recruitment process was developed utilising users experiences. Both job applicants and heads of day care centres were considered as users. The research data consists of background queries, interviews, a focus group interview and the researcher s own experiences. The results show that heads of day care centres see recruitment as an interesting even if it is challenging task to find educated kindergarten teachers and nurses to work in day care centres in the Helsinki metropolitan area. Both job applicants and heads of day care centres suggested a partly centralized recruiting service to improve the recruiting process. This was considered to contribute to the applicants equal service experience and the heads of day care centres chances to concentrate on the selection of the top candidates. Both sides considered that there were three factors that led to successful recruitment: the recognition of skills, first-rate service experience, and that the right job applicant and employer meet. Furthermore, job applicants valued positive employer image, recruitment know-how of the organization and the opportunity to receive additional information during the recruitment process. The heads of day care centres emphasized their personal role in selecting the employee among the top applicants. Moreover, they considered important such recruitment procedures that advance the job applicants commitment to the job in question. Keywords: Recruitment process, Service design, Employer's reputation\n5 4 Sisällysluettelo 1 Johdanto Tutkimuksen tausta Tutkimuksen tavoite ja tutkimuskysymykset Tutkimuksen viitekehys Strateginen johtaminen rekrytointiprosessin ja maineen näkökulmasta Rekrytointi osana strategista johtamista Maineen vaikutus työntekijän valintaan Työpaikkailmoitus rekrytointiprosessissa Strateginen johtaminen ja rekrytointi Helsingin kaupungilla ja varhaiskasvatusvirastossa Palvelumuotoilun hyödyntäminen rekrytointiprosessissa Palvelumuotoilu käsitteenä Palvelumuotoilun suunnitteluprosessi Menetelmävalinnat Aineiston hankintamenetelmä Aineiston analysointimenetelmä Tutkimuksen suorittaminen Tutkimuksen kohderyhmä Aineiston hankinta Yksilöhaastattelut Fokusryhmähaastattelu Tutkimuksen toteutuksen aikataulu Tulokset Varhaiskasvatusviraston rekrytointiprosessin nykytila Työnantajan maineen vaikutus rekrytointiprosessissa Rekrytointiprosessin kehittäminen palvelumuotoilun avulla Rekrytointiprosessin määrittely ja esitutkimus Tutkimus rekrytointiprosessin käyttäjien tarpeista ja toiveista sekä strategiset valinnat Rekrytointiprosessin suunnittelu, konseptointi ja palvelun prototypointi Rekrytointipalvelun toteuttaminen, tuottaminen ja pilotointi Rekrytointipalvelun arviointi ja jatkuva kehittäminen Johtopäätökset Arviointi Lähteet.. 57 Liitteet 61\n6 5 Kaaviot, kuvat, kuviot, taulukot Kaavio 1. Helsingin varhaiskasvatusviraston organisaatiokaavio.18 Kaavio 2. Varhaiskasvatusviraston rekrytointiprosessin nykytila..36 Kaavio 3. Prototyyppi varhaiskasvatusviraston rekrytointiprosessista. 48 Kuva 1. Samankaltaisuuskaavio 43 Kuva 2. Rekrytoinnin palvelupolku.47 Kuvio 1. Liiketoiminnan menestyksen timantti.11 Kuvio 2. Kompetenssin elementit.13 Kuvio 3. Yhteissuunnitteluprosessi palvelusuunnittelussa.20 Kuvio 4. Palvelumuotoiluprosessi 22 Kuvio 5. Rekrytointiprosessin käytetty työaika. 37 Kuvio 6. Päiväkodinjohtajan ajatuksia rekrytoinnista 38 Taulukko 1. Tutkimuksen toteutuksen aikataulu.34 Taulukko 2. Samankaltaisuuskaavio analysoituna..44\n7 6 1 Johdanto Tämän opinnäytetyön tarkoituksena on kehittää palvelumuotoilun avulla Helsingin kaupungin varhaiskasvatusviraston rekrytointiprosessia. Tarkoituksena on lisäksi selvittää rekrytointiprosessin nykytila ja työnantajan maineen vaikutus työnhakijan valintoihin. Tutkimuksessa kerätään tietoa kelpoisuusehdot täyttävien työnhakijoiden kokemuksista työhakuprosessista ja niistä tekijöistä, jotka ovat olleet merkityksellisiä rekrytointiin johtavassa valintapäätöksessä sekä työntekijän että työnantajan näkökulmasta. Koulutettujen lastentarhanopettajien saatavuus on heikentynyt lähivuosien aikana huomattavasti. Samanaikaisesti päivähoitoikäisten lasten määrä on Helsingissä kasvanut ja päivähoitopaikkojen tarve lisääntynyt. OAJ (2012) tutkimuksen mukaan esimerkiksi lastentarhanopettajien lisäystarpeisiin on ollut syynä esimerkiksi uusien päiväkotien avaaminen ja laadun kehittäminen lisäämällä lastentarhanopettajien osuutta henkilöstöstä. Varhaiskasvatuksen toiminta ja laatu on varmistettu lainsäädännöllisillä määräyksillä, joten lastenhoitajien ja lastentarhanopettajien saatavuus on kuntatyönantajalle merkittävä asia. Määräyksissä on määritelty hoito- ja kasvatustehtävissä toimivien työntekijöiden määrä suhteessa hoidossa oleviin lapsiin. Henkilöstöä tulee kaikissa tilanteissa olla asetuksen määrittelemä määrä. Kun kelpoisuusehtoja täyttäviä työntekijöitä ei ole saatavilla, heitä korvaamaan joudutaan palkkaamaan sijaisia, joilla ei ole tehtävän edellyttämää kelpoisuutta. Päivähoitoasetuksen 6 :n 1 momentin mukaan päiväkodin hoito- ja kasvatustehtävissä tulee olla vähintään yksi säädetyn ammatillisen kelpoisuuden omaava henkilö enintään seitsemää kokopäivähoidossa olevaa kolme vuotta täyttänyttä lasta tai enintään neljää alle kolmivuotiasta lasta kohden. 6 :n 2 momentin mukaan osapäivähoidossa tulee olla enintään 13 olevaa kolme vuotta täyttänyttä lasta kohden vähintään yksi kelpoisuuden omaava henkilö. (Kuntainfo 9/2007.) Suomessa päiväkotien henkilöstörakenne määritellään vuoden 1973 päivähoitolakiin liittyvällä asetuksella. Sen mukaan vähintään joka kolmannella päiväkodin hoito- ja kasvatustehtävissä toimivalla tulee olla lastentarhanopettajan tehtäviin kelpoisuuden antava koulutus (laki 272/2005 ja asetus nro 608/2005). Pääkaupunkiseudun kunnat kilpailevat valmistuvista lastenhoitajan ja lastentarhanopettajan kelpoisuusehdot täyttävistä opiskelijoista. Lastenhoitajan tehtäviin on kelpoinen henkilö, joka on suorittanut sosiaali- ja terveysalan perustutkinnoista lasten ja nuorten hoidon ja kasvatuksen koulutusohjelman mukaisen lähihoitajan tutkinnon tai lapsi- ja perhetyön perustutkinnon. Lastentarhanopettajia valmistuu yliopistoista ja ammattikorkeakouluista. Lastentarhanopettajan pätevyyden saa varhaiskasvatuksen kandidaatin tutkinnolla tai sosionomi (AMK) tutkinnolla, joka sisältää vähintään 60 opintopistettä varhaiskasvatuksen ja sosiaalipedagogiikan opintoja. (STM 2007, )\n8 7 Yksinomaan ammattiin valmistuminen ei takaa lastenhoitajan tai lastentarhanopettajan kelpoisuuden omaavaa työntekijää hakeutumaan alalle. Vaahtion (2005, 55 56) mukaan työntekijä valitsee, millaista työtä hän haluaa tehdä. Työntekijän valintaan vaikuttaa esimerkiksi palkka, työkaverit, työmatka, työn miellyttävyys ja työpaikan sijainti. Työnantajan tulee huomioida tämä ja kiinnittää pitkällä aikavälillä huomiota ennakointiin ja yrityksen maineeseen. Mitä parempi maine yrityksellä on, sitä vähemmän yritys kohtaa rekrytointiongelmia. Vaahtio toteaa, että onnistunut rekrytointi alkaa siitä, että yrityksen maine on kunnossa. Yrityksen maine kasvaa yrityksen sisältä, sen työntekijöistä ja asioista, joista he viestivät. Työntekijät ovat yrityksen kasvot ja suu. He jakavat parhaiten ja uskottavimmin tietoa yrityksestä ja sen brändistä. (Korpi, Laine, & Soljasalo 2012, 134.) Palvelumuotoilussa asiakkaan kokeman palvelun vaikutuksia mitattaessa on ensisijaisesti kysymys vuorovaikutuksesta ja asiakastyytyväisyydestä. Seuraavaksi merkittävimmiksi asioiksi nousevat palvelun maine ja brändin tunnettuus. (Tuulaniemi 2013, 241.) Vaajakallio ja Mattelmäki ovat julkaisussa Hyvinvoinnin muotoilu (2013, 72) todenneet, että julkinenkin sektori on myöntänyt, etteivät yhden koon palvelut enää riitä. Heidän mukaan tämä näkemys haastaa perinteet julkisen palvelun tuottamisessa ja avaa mahdollisuuden palvelumuotoilulle, yhteissuunnittelulle ja ihmiskeskeisille lähestymistavoille. He näkevät kansalaiset osatuottajina sekä palveluiden käyttäjinä ja julkisen organisaation palvelun tuottajina. 1.1 Tutkimuksen tausta Opinnäytetyössä selvitetään Helsingin kaupungin varhaiskasvatusviraston rekrytointiprosessia ja sen kehittämistä palvelumuotoilun avulla. Varhaiskasvatusvirasto vastaa suomenkielisestä päivähoidosta ja esiopetuksesta, leikkipuistojen ja perhetalojen avoimesta toiminnasta, leikkitoiminnan kerhoista sekä kotihoidon ja yksityisen hoidon tuen koordinoinnista. Varhaiskasvatusvirasto henkilöstömäärä on noin Henkilöstöstä noin 5700 on palvelutoiminnan piirissä. Lastentarhanopettajien osuus heistä on 1340 ja lastenhoitajien Rekrytointi-ilmoituksia Helsingin kaupungin sähköiseen rekrytointijärjestelmään erekryyn laadittiin vuonna 2013 yhteensä 764. Lastentarhanopettajan tehtäviin oli avoinna 302 työpaikkaa ja lastenhoitajien työpaikkoja oli avoinna 355. Tehtäviin hakeutuvien joukossa oli runsaasti työnhakijoita, joilla ei ollut tehtävään soveltuvaa kelpoisuutta. Useimmiten työnhakijat hakivat useampaan lastentarhanopettajan tai lastenhoitajan tehtävään samanaikaisesti.(helsingin varhaiskasvatusviraston toimintakertomus 2013, 12.) Käyttäjillä olevaa ainutlaatuista tietoa hyödynnetään rekrytointiprosessin kehittämiseksi. Käyttäjiksi nähdään sekä lastentarhanopettaja työnhakijana että päiväkodinjohtaja rekrytoin-\n9 8 tiprosessin toteuttajana. Työntekijöiden saatavuutta tarkastellaan tässä tutkimuksessa lastentarhanopettajien ja lastenhoitajien näkökulmasta, jotka ovat rekrytoitu lastentarhanopettajan tai lastenhoitajan tehtäviin viimeisen kolmen vuoden aikana sekä päiväkodinjohtajien, jotka ovat tehneet päätöksen rekrytoinnista tai esityksen valinnasta viimeisen kolmen vuoden aikana. Tutkimuksen avulla kerätään tietoa kelpoisuusehdot täyttäneiden työnhakijoiden kokemuksista rekrytointiprosessista ja niistä tekijöistä, jotka ovat olleet merkityksellisiä rekrytointiin johtavassa valintapäätöksessä sekä työntekijän että työnantajan näkökulmasta. Palvelumuotoilun ja osallistavan suunnittelun keinoin etsitään uusia näkymiä siihen, miten varhaiskasvatusviraston organisaation oma osaaminen saataisiin paremmin hyötykäyttöön ja miten parannetaan työnhakijoiden palvelupolkua rekrytointiprosessin aikana. Keskeisenä tavoitteena on palvelumuotoilun menetelmin edelleen kehittää rekrytointiprosessia siten, että se vastaa sekä työnhakijan tarpeita että työnantajan liiketoiminnallisia tavoitteita. Lastentarhanopettajien työtä on lähiaikoina tutkinut muun muassa Mirja Toivonen (YAMK, 2013) opinnäytetyössään, jossa hän kartoitti lastentarhanopettajan henkilökohtaisia näkemyksiä työhön sitoutumisesta. Toivosen mukaan työhön sitoutumista edistää esimerkiksi hyvä työilmapiiri, mahdollisuus ammatilliseen kasvuun ja kehittymiseen sekä hyvä johtajuus. Katri Eerikäinen (2009) selvitti pro gradu -tutkielmassaan henkilöstösuunnittelun ja rekrytoinnin tulevien vuosien haasteita ja tavoitteita Porin kaupungin organisaatiossa. Tulosten perusteella Eerikäinen totesi, että toimenkuvien sisällöissä tulee tapahtumaan määrällisiä sekä laadullisia muutoksia ja uusia toimenkuvia syntyy ja osa vanhoista toimenkuvista häviää. Krista Mäenpää (2007) on pro gradu tutkielmassaan käsitellyt rekrytointia henkilöstöjohtamisen välineenä. Hän on kiinnittänyt huomiota siihen, että organisaatioiden on varustauduttava rekrytointiin liittyvien toimien kehittämiseen, koska henkilöstön laatu on merkittävä menestystekijä yrityksen menestystekijänä. Tiia Sarkola (2009) on (YAMK) lopputyössään luonut kehittämisehdotuksia Vaasan keskussairaalan medisiinisen tulosalueen rekrytointityöhön. Tässä laadullisessa tutkimustyössä Sarkola on kerännyt tutkimusaineiston strukturoidulla kyselylomakkeella ja puhelinhaastatteluilla. Tutkimuksen tuloksista voidaan todeta, että rekrytoinnin pohjana tulee olla henkilöstöstrategia, joka pohjautuu organisaation yleiseen strategiaan. Lopputyötä, jossa pohditaan palvelusuunnittelun näkökulmaa rekrytointiprosessin kehittämiseksi, ei ole saatavilla. 1.2 Tutkimuksen tavoite ja tutkimuskysymykset Tämän opinnäytetyön tavoitteena on kehittää palvelumuotoilun menetelmin Helsingin kaupungin varhaiskasvatusviraston rekrytointiprosessia. Tavoitteena on lisäksi selvittää rekrytointiprosessin nykytila ja työnantajan maineen vaikutus työnhakijan valintoihin. Tässä tutkimuksessa keskitytään seuraaviin tutkimuskysymyksiin.\n10 9 1. Mikä on varhaiskasvatusviraston rekrytointiprosessin nykytila? 2. Miten työnantajan maine vaikuttaa rekrytointiin? 3. Miten palvelumuotoilun avulla voidaan kehittää rekrytointiprosessia? 2 Tutkimuksen viitekehys Teoreettisessa viitekehyksessä tarkastellaan strategista johtamista, rekrytointia, maineen merkitystä ja palvelumuotoilua. Lisäksi tarkastellaan rekrytointiprosessia kaupunkitasolla ja varhaiskasvatusvirastossa Helsingin kaupungilla. Palvelumuotoilua tarkastellaan Tuulaniemen (2013) näkemyksen mukaisesti. Tuulaniemen näkemys on valittu, koska se on käytännönläheinen ja sitä on toteutettu suomalaisten palveluiden muotoiluun eri yrityksissä. 2.1 Strateginen johtaminen rekrytointiprosessin ja maineen näkökulmasta Perusstrategia kuvaa lähtötilanteen, määränpään ja valitun reitin, joka tarkoittaa niitä keskeisiä valintoja, joilla määränpäähän päästään. Strategiatyön eri vaiheet vaativat strategista johtamista, johon koko organisaation tulee osallistua. Strategisen johtamisen keskeinen tavoite on saada koko organisaatio osallistumaan strategiatyöhön. Onnistuminen strategiatyössä edellyttää, että strategia elää organisaatiossa ja sen päivittäisessä työssä. Onnistunut strategia työ johtaa yrityksen menestykseen. (Kehusmaa 2010, ) Hyvin tehty perusstrategia riittää eikä eri osa-alueista, kuten IT, HR, viestintä, toimitila- ja ympäristö tarvitse tehdä omia strategioita. Perusstrategia antaa riittävät linjaukset, mutta yritys tarvitsee toimintamallin ja -suunnitelman näiden eri osa-alueiden toteuttamiseksi. Toimintokohtaiset strategiat voivat luoda raja-aitoja tai eriyttää toimintoja toisistaan, joten strategisten linjausten yhteydet eri toimintoihin on pidettävä kirkkaina ja yksinkertaisina. Strategiatyössä tulee perusstrategian punainen lanka kulkea läpi kaikkien eri osa-alueiden. Eri osa-alueiden toimintojen ei tule johtaa kilpailuun eri toimintojen välillä eikä niiden tule olla ristiriidassa toistensa kanssa. (Kamensky 2008, ) Strategiatyö muuttuu organisaatiossa eläväksi ja jatkuvaksi prosessiksi älykkään ajattelun avulla. Kehusmaa (2010, 21 22) määrittelee Ian Mitroffin (2000) älykkään ajattelun ainoaksi ja pysyväksi kilpailueduksi. Siinä älykkääseen ajatteluun kykenevät ihmiset osaavat paneutua monimutkaisiin ongelmiin, esittää oikeat kysymykset ja ratkaista oikeat ongelmat. Älykkään ajattelun avulla yrityksessä osataan tunnistaa oikeat ongelmat, tarttua niihin ja ratkaista tavalla, joka erottaa yrityksen muista. Kehusmaa mainitsee myös, että johdon on tunnistettava oikeat ongelmat strategiatyön kaikissa vaiheissa, tartuttava niihin ja ratkaistava ne yhteis-\n11 10 työssä organisaation kanssa. Strategiatyö on huonoa, jos se sisältää vääriä valintoja tai työskentelymalli johtaa väärien asioiden ratkaisemiseen. Strategia, organisaation oppiminen ja yksilötason kehittyminen yhdistyy, kun strategiatyömalli on elävä ja älykäs. Osallistumisen kautta strategiatyö muuttuu eläväksi ja sen merkityksellisyys syntyy omakohtaisten kokemusten kautta. Kalliomaan ja Kettusen (2010, ) mukaan strategia tarkoittaa yrityksen toiminnan perustaa. Konkreettista esitystä siitä, mitä yritys tekee, kenelle se tekee ja miten se erottuu markkinoilla muista yrityksistä. Johtamissuunnitelman tulee sisältää sekä yrityksen kriittiset ja ideaaliset johtajuuden tekijät että operatiivisen johtamisen sisällöt. Lisäksi Kalliomaa ja Kettunen korostavat, että sosiaalinen vuorovaikutus on merkittävä tekijä johtamisstrategian täytäntöönpanossa. Puutteelliset johtamistaidot voivat huonoimmillaan estää strategioiden toteutumisen. Strategisen johtajuuden ytimessä on johtamisviisaus, jolla tarkoitetaan sosiaalista valveutuneisuutta ja taitoja. Strateginen johtajuus on palvelullista asennetta ja esimiehen palvelullista roolia ryhmän jäsenenä. Hyvällä johtoryhmällä, jossa on mahdollisuus kritisoida, keskustella ja kyseenalaistaa, on suuri merkitys yrityksen sisäiselle hengelle ja toimintakyvylle. Erilaiset persoonallisuudet ja osaamisalueet varmistavat aikaansaavan, perustellun ja tehokkaan toiminnan. Strategiatyö on jatkuvaa työtä, jota tehdään päivittäin, viikoittain ja kuukausittain. Strategian tulee elää sisäisen ja ulkoisen toimintaympäristön mukana niin, että se näkyy kokoajan käytännön toiminnassa. Jatkuvassa strategiatyössä jokaisella on merkityksellinen tehtävä strategiatyön jossakin tai joissakin vaiheissa. Suurin osa strategiatyöstä tulee olla strategian toteuttamista, seurantaa ja arviointia, ei linjausten ja suunnitelmien laatimista. Johdon puheissa onnistunut strategia näkyy niin, että se ohjaa jatkuvasti koko organisaatiota haluttuun suuntaan. Strategisessa viestinässä kohderyhmän huomioiminen on tärkeää. Viestit tuleekin laatia eri kohderyhmät huomioiden, mutta viestin sisällön tulee pysyä yhtenäisenä koko organisaatiossa. (Kehusmaa 2010, ) Kamenskyn (2008, 19) mukaan strategialla on kolme osittain päällekkäistä määritelmää. Ensimmäiseksi hän näkee, että strategia on yrityksen tietoinen keskeisten tavoitteiden ja toiminnansuuntaviivojen valinta muuttuvassa maailmassa. Toiseksi hän määrittelee strategian sitten, että sen avulla yritys hallitsee ympäristöä. Hänen kolmas määritelmänsä on, että strategian avulla yritys hallitsee tietoisesti ulkoisia ja sisäisiä tekijöitä sekä niiden välisiä vuorovaikutussuhteita siten, että yritykselle asetetut kannattavuus-, jatkuvuus- ja kehittämistavoitteet pystytään saavuttamaan. Yrityksen menestyksen pitkällä tähtäyksellä ratkaisevat strategia, johtaminen, osaaminen ja vuorovaikutus. Nämä tekijät ovat toisistaan vahvasti riippuvaisia. Tämän johdosta Kamensky\n12 11 (2008, 29-30) rakentaa näistä tekijöistä liiketoiminnan menestyksen timantin, jossa vuorovaikutus tulisi nähdä liiketoiminnan liikkeelle panevana voimana. Seuraavassa kuviossa 1 kuvataan Kameskyn liiketoiminnan menestyksen timantin pääsärmien väliset vuorovaikutussuhteet. Strategia Vuorovaikutus Johtaminen Osaaminen Kuvio 1. Liiketoiminnan menestyksen timantti (Kamensky 2008, 30). Yrityksen elämäntehtävän pääelementtien, eli arvojen, toiminta-ajatuksen ja vision, tulee olla vahvistavassa vuorovaikutuksessa toisiinsa. Yrityksen arvot kertovat niistä periaatteista, joiden mukaan organisaatio toimii. Toiminta-ajatus vastaa kysymykseen siitä, miksi yritys on olemassa. Yrityksen visio kertoo tulevaisuuden strategisesta tahtotilasta. Hyvä visio on kunnianhimoinen ja voimakas. Vision toteuttaminen vaatii, että yrityksessä on henkilöitä, joilla on riittävästi karismaa, johtamistaitoa, viestintäkykyä ja valmennustaitoa ylläpitämään uskottavuutta, muuten visio jää toteuttamatta. Vision tarkoituksena on synnyttää organisaatiossa yhteinen kuva meidän yrityksestä, joka on visuaalinen, näkyvä. Tärkeää on, että se muuttuu selkeäksi ja yksinkertaiseksi mielikuvaksi jokaisen työntekijän mielessä. (Kamensky 2008, 69 72, 85.) Yrityksen valinta sen tuottamien palveluiden malleista lähtee yrityksen strategisista linjauksista, jotka konkretisoituvat asiakkaalle yrityksen tuottamissa palveluissa. Kustannusjohtaja tuottaa yleensä edullista ja pitkälle automatisoitua palvelua. Differointistrategiassa palvelumalli perustuu asiakkaan kokemaan arvoon, jossa palvelu on suunniteltu erityisesti asiakkaiden tarpeita ajatellen. (Tuulaniemi 2013, )\n13 Rekrytointi osana strategista johtamista Vastavuoroinen suhde strategian ja HR:n välille muodostuu kahdensuuntaisessa integraatiossa. Henkilöstöjohto on tällöin liikkeenjohdon strateginen kumppani. Integraatio on vahvimmillaan silloin, kun liiketoimintastrategia ja henkilöstöstrategia on luotu samanaikaisesti ja ne sulautuvat toisiinsa. (Järlström 2011, ) Rekrytointi on strateginen päätös. Avainkysymys on miettiä, minkälaista henkilöstöä yritys tarvitsee. (Helsilä 2009, 18.) Organisaation menestystä määritellään pitkälti rekrytoinneilla. Se on yrityksen investointi tulevaisuuteen. (Salli & Takatalo 2014, 9.) Yrityksen olemassaolon edellytys on hyvä henkilöstö. Rekrytointistrategian keskiössä on resurssien hankinta, ei tyhjän aukon täyttäminen. Rekrytointi on mahdollisuus kehitykseen ja uudistumiseen. (Vaahtio 2005, ) Kun halutaan rekrytoida loistotyyppi, on syytä tietää, että samanlaiset asiat vetävät toisiaan puoleensa (Vaahtio 2005, 207). Yksittäisen rekrytoinnin vaikutukset näkyvät yrityksessä pitkän ajan jälkeen. Rekrytointi ja sen toteuttaminen vaikuttavat työnantajamielikuvaan. Onnistuneiden rekrytointien avulla yritys varmistaa kilpailukykynsä. Ennen rekrytointitoimenpiteisiin ryhtymistä tulisi ennakoida tulevat tarpeet, miten tehtävän vaatimukset ja työyhteisö tulevat muuttumaan tulevaisuudessa, mitä ja minkälaista osaamista tarvitaan. (Österberg 2007, ) Esimiehille rekrytointi tulee olla kolmen tärkeimmän tehtävän joukossa. Lahjakkaan henkilön rekrytointi on yritykselle yhtä tärkeää kuin minkä tahansa merkittävän liiketoimintaratkaisun tekeminen. Lisäksi rekrytointi on yritykselle kallis prosessi ja virherekrytointi on vielä kalliimpi. Virherekrytointien kustannukset voivat helposti olla jopa useita kymmeniä tuhansia, jopa satojatuhansia, joten sen merkitys kustannuksiin tulee tiedostaa. Yrityksen kustannustehokkuusnäkökulmasta tulee myös huomioida, kuinka monta henkilöä rekrytointiprosessiin osallistuu. Osallistujien määrä on optimaalinen, kun rekrytointiprosessin lopputulos on luotettava ja prosessi on hoidettu mahdollisimman tehokkaasti ja laadukkaasti. Salli ja Takatalo (2014, 10 14) korostavat että, tehokas esikarsinta on yksi keino lisätä rekrytoinnin kustannustehokkuutta. Lisäksi tehokas rekrytointiprosessi saa aikaan positiivisia taloudellisia vaikutuksia. Se nostaa työnantajaimagoa ja yrityksessä olemassa olevien työntekijöiden työhyvinvointia. Työnhakijaa arvostava ja ammattitaitoisesti viety rekrytointiprosessi luo myönteisen kuvan yrityksestä. Se luo ja säilyttää hyvät suhteet myös työnhakijoihin, joita ei valittu. Tämän päivän haastateltava voi huomenna olla esimiehesi. (Vaahtio 2005, ) Rekrytointikriteerit ovat onnistuneen rekrytoinnin perusta. Ne ohjaavat rekrytointia ja silloin tiedetään, mitä ollaan hakemassa. Lisäksi ne toimivat työnhakijalle oikeudenmukaisuuden ja objektiivisuuden varmistajana. Keskeiset rekrytointikriteerit määräytyvät sen mukaan, minkälaisia kompetensseja ja osaamista valittavalla henkilöllä on välttämätöntä olla. Kriteerien\n14 13 määrän tulee olla vähäinen. Kriteerit tulee lisäksi määritellä, jotta kaikki prosessiin osallistuvat ymmärtävät kriteerit samalla tavalla. Rekrytointikriteeri on esimerkiksi yksittäinen taito tai vaatimus, joka linkittyy organisaation visioon ja strategiaan. Kompetenssi on työntekijän näkyväksi tulevaa käyttäytymistä. Se muodostuu esimerkiksi työntekijän tiedoista, taidoista kokemuksista ja arvoista. Se on työntekijän osaamista, johon sisältyy työntekijän motiivit ja persoonallisuuden piirteet. Valittavalla työntekijällä tulee olla kompetensseja, jolla hän menestyy töissä ja mahdollistaa organisaation vision ja strategian toteutumisen. Seuraavassa kuviossa 2 kuvataan niitä työntekijän kompetensseja, jotka edistävät organisaation vision ja strategian toteutumista. (Salli & Takatalo, 2014, ) Kyvyt, tiedot, taidot Persoonallisuus Ominaisuudet Ulospäin näkyvä käyttäytyminen Motivaatio, arvot Kokemus Työssä suoriutuminen Kompetenssit Kuvio 2. Kompetenssin elementit (Salli & Takatalo 2014, 18). Nykypäivän yksi keskeisimmistä rekrytointikriteereistä on kulttuurisesti sopiva. Se tarkoittaa yhdenmukaisuutta työntekijän ja organisaation arvojen ja normien välillä. Kulttuurinen yhteensopivuus lisää työtyytyväisyyttä, ennustaa hyvää työtulosta ja sitoutumista organisaatioon. Kulttuurista sopivuutta pohdittaessa, organisaation on tarkistettava myös oma näkökulmansa, onko se ihanteellinen vai kaipaako organisaatio muutosta. Lisäksi rekrytoinneissa tulee huomioida tulevaisuuden haasteet ja edistää systemaattista seuraajasuunnittelua. Potentiaalisuuden kompetensseja ovat strateginen ajattelu ja oivalluskyky, tavoitteellisuus ja muutosjohtaminen. Näiden lisäksi tärkeinä kriteereinä nähdään myönteinen asenne ja oppimisketteryys. Oppimisketteryys on työntekijän kykyä ja halua oppia kokemuksistaan ja soveltaa oppimistaan tuleviin haasteisiin. (Salli & Takatalo, 2014, ) Maineen vaikutus työntekijän valintaan\n15 14 Tulevaisuuspuhe on strategioiden ja niiden ilmentymien keskeisin elementti. Se kuinka pitävää tämä tulevaisuuspuhe on, vaikuttaa yrityksen maineeseen. Maine rakentuu ajassa ja se on rakenteeltaan joustavaa ja dynaamista. Se heijastaa yrityksen strategiaa, tavoitteita ja kehityksen suuntaa. Yrityksen maine on aina olemassa. Se on rakentunut menneisyydestä, nykyisyydestä ja siitä mitä on tulossa. Vaikka maine ei ole pysyvää ja se tapahtuu aina tässä ja nyt, yrityksen voi olla vaikea muuttaa syvälle juurtunutta mainettaan. Maineeseen ei niinkään voi vaikuttaa kertomalla enemmän tai tarkemmin vaan vetoamalla tunteisiin. Keskeinen maineen rakentamiseen vaikuttava tekijä on emotionaalinen vetovoima. (Aula & Heinonen 2011, ) Yrityksiä voidaan tarkastella ja luokitella maineen pysyvyyden ja pysymättömyyden perusteella. Vakavaraisen maineen saavuttaneen yrityksen pääoman tuotto on merkittävästi korkeammalla tasolla verrattuna heikomman maineen omaaviin yrityksiin. Hyvän muutoskyky maineen omaavien yritysten taloudellinen tehokkuus on selvästi parempi, kun sijoitetun pääoman tuottoa tarkastellaan maineen eri taloudellis-rationaalisten ulottuvuuksien kautta. Maineen taloudellis-rationaalinen ulottuvuus sisältää yhteiskuntavastuuta, sillä menestyvä yritys tuottaa palveluita, luo työpaikkoja ja maksaa veroja. (Aula & Heinonen 2011, ) Innovatiivisen yrityksen maine on positiivinen, joten innovatiivisen yrityksen on mahdollista valita parhaat osaajat. Innovatiivisen yrityksen nykyiset työntekijät haluavat olla mukana luomassa menestystä, jossa rahaa tärkeämpänä pidetään mainetta ja jossain merkityksellisessä mukana olemista. Apilo, Taskinen ja Salkari (2007, 20 36) määrittelevä yrityksen innovatiiviseksi, kun se on elinkaarensa aikana tehnyt radikaalin innovaation, jossa on kyseenalaistettu toimialan yleisiä lainalaisuuksia ja pyritty ymmärtämään asiakkaan arvonluontiprosessia. Yrityksen innovatiiviselle kulttuurille tärkeitä tekijöitä ovat oppiminen, kommunikointi, luovuus, vapaus riskinottokyky yrittäjyys ja innovatiivisuus yrityksen arvona Henkilöstö on yritykselle tärkeä hyvän maineen ylläpitäjä, sillä maine lähtee aina yrityksen sisältä. Henkilöstö kertoo yrityksestä myönteisesti, jos kerrottavaa on. Maine syntyy teoista ja imago rakentuu mielikuvista (Aula & Heinonen 2011, 33 ja Vaahtio 2005, ) Sounion (2010, 24 26) mukaan kohteen herättämä mielikuva ja itse asia on yhtä kuin brändi. Sitä rakentavat kaikki yrityksen, palvelun ja sen henkilöiden kanssa tekemisissä olevat. Yrityksen brändi kasvaa yrityksen sisältä, sen työntekijöistä ja asioista, joista he viestivät. Työntekijät ovat yrityksen kasvot ja suu. He jakavat parhaiten ja uskottavimmin tietoa yrityksestä ja sen brändistä. (Korpi ym. 2012, 134.) Työntekijä valitsee työnsä mitä hakee. Työnantajan tulee huomioida tämä ja kiinnittää pitkällä aikavälillä huomiota ennakointiin ja yrityksen maineeseen. Hyvä maine vähentää rekrytointiin liittyviä ongelmia. Työntekijän valintaan vaikuttaa työtehtävän lisäksi esimerkiksi palkka\n16 15 ja työpaikan sijainti. Rekrytointiongelmaa ei voida yksinomaan ratkaista maksamalla työntekijälle parempaa palkkaa. Työvoiman saatavuuteen kansantaloudessa voidaan vaikuttaa lisäämällä koulutuspaikkoja työvoimapula-aloille. Koulutusjärjestelmä on kuitenkin hidasliikkeinen ja vie useamman vuoden ennen kuin päätös opiskelupaikkojen lisäämisestä tuottaa lisää työvoimaa. Palkkakilpailu yritysten välillä johtaa työmarkkinoiden ylikuumentumisen. (Vaahtio 2005, ) Yrityksessä, jossa rekrytointiprosessi on kunnossa, viestii hakijalle siitä, että muutkin yrityksen prosessit ovat kunnossa ja päinvastoin. Rekrytointi on tilaisuus tuoda yritykselle hyvää mainetta pienin kustannuksin. (Vaahtio 2005, 155.) Yrityksissä uskotaan helposti, että yrityksen maine on hyvä, jos mitään kielteistä ei ole noussut esiin. Poislähtevä tulee haastatella. Hän on henkilö, joka tietää kertoa asioista, jotka yrityksessä ei ole kunnossa (Vaahtio 2005, 62.) Myös Helsilä (2009, 20) korostaa lähtöhaastattelujen merkitystä. Lisäksi hänen mukaan lähtöhaastattelussa on olennaista selvittää lähtevän työntekijän myönteiset ja kielteiset kokemukset yrityksestä Työpaikkailmoitus rekrytointiprosessissa Työpaikkailmoitus on merkittävä osa rekrytointiprosessissa. Työpaikkailmoituksen tulee olla monipuolinen. Kuvaus tehtävästä, joka korostaa työnantajakuvaa, tekee ilmoituksesta kiinnostavan. Työnhakijaa kiinnostaa tehtävänkuvauksen lisäksi työpaikan ilmapiiri, etenemismahdollisuudet, palkkaus, työolosuhteet sekä puitteet, joissa työtä tehdään. (Korpi ym. 2012, 33, 69.) Työpaikkailmoitusten ja työhakemusten laatiminen videon muotoon on kasvava trendi. Esimerkiksi toimitusjohtajan videoesiintyminen, jossa hän kertoo, mitä hän odottaa uusilta työntekijöiltä, antaa yrityksestä toisenlaisen kuvan kuin pelkkä perinteinen teksti-ilmoitus. Työn kiinnostavuutta lisäävät myös videoidut työntekijöiden henkilöhaastattelut, jossa työntekijät kertovat työympäristöstään tai miten ovat kehittäneet jotain toimintatapaa. Yrityksen kyky käyttää yksittäisiä työntekijöitä kertomaan yrityksestä antaa signaalin yrityksen sitoutumisesta sen henkilöstöön ja urapolkujen tukemiseen. Keinot sosiaalisen median ja videoiden käyttöön lisääntyy koko ajan ja kekseliäisyys erilaisten sisällön tuottamiseen lisää yrityksen näkyvyyttä ja kiinnostusta. Yrityksen näkökulmasta on tärkeää, että rekrytointimateriaali on yhteneväistä yrityksen muun materiaalin kanssa. (Korpi ym. 2012, 55,91 92.) Työnhakijan näkökulmasta työnhakuprosessia edeltää uravalinta ja oman osaamisen kehittäminen. Työnhakija käynnistää työnhakuprosessin oman osaamisen, kokemuksen ja taitojen kartoittamisella sekä ansioluettelon laatimisella. Tämä tarkoittaa nykyisen ja menneen kokemuksen analysointia sekä pohdintaa siitä, haluaako työnhakija jatkaa tällä uralla tai mihin\n17 16 suuntaan hän haluaa uraansa kehittää. Työnhakija ei kuitenkaan aina pysty etenemään suoraan haluamaansa tavoitteeseen vaan tyytyy etsimään mahdollisista vaihtoehdoista sen, joka sopii parhaiten hänen tilanteeseen ja kiinnostuksen kohteisiin. Työhakijalla on usein samanaikaisesti useita päällekkäisiä työnhakuja menossa. Hän luo työnhakijakuvaansa ja osaamisbrändiään esimerkiksi näkymällä sosiaalisen median kanavissa. Tällä verkostoitumisella työnhakija löytää yhteyksiä mahdollisiin työnantajiin, saa tietoa työmahdollisuuksista ja mahdollisista piilotyöpaikoista. Työhaastattelu on työnhakijalle onnistumisen kannalta olennaisin vaihe, jossa luodaan enemmän tai vähemmän toimiva vuorovaikutustilanne työnhakijan ja työnantajan välille. (Korpi ym. 2012, ) Sosiaalisiin verkostoihin kuuluminen edistää työnhakijan löytymistä sekä avoimen haun että piilotyönhaun kautta. Työnhakijan näkökulmasta piilotyöpaikat ovat usein halutumpia kuin avoimessa haussa olevat työpaikat. Työnantajille passiiviset hakijat ovat haluttuja. He ovat työnhakijoita, jotka ovat sopivan tilaisuuden tullen valmiita tarttumaan tilaisuuteen. Passiiviset hakijat ja työnantaja kohtaavat toisensa useimmiten sosiaalisessa mediassa. (Korpi ym. 2012, 175. ) Sallin ja Takatalon (2014, 37) mukaan rekrytointi netissä tulee lisääntymään. Yrityksen tulee some -kanavien lisäksi miettiä, mitä netissä toimivia palveluntarjoajia yrityksessä käytetään, ja miten nämä osaltaan muodostavat työnantajamielikuvaa. Some muuttaa rekrytointia visuaaliseen suuntaan. Yksi kuva kertoo enemmän kuin tuhat sanaa. Myös mobiilirekrytointi on lisääntymässä. Hakijat saavat itse tallennetuilla hakuvahdeilla tai push -viesteillä reaaliaikaisia ilmoituksia uusista työpaikoista puhelimeen. Kehittyneimmät palvelut mahdollistavat suoraan hakemisen oman älypuhelimen näytöltä esimerkiksi LinkedIn-profiilin avulla. Yrityksen omien rekrytointisivujen lisäksi työpaikkailmoitus tulisi julkaista esimerkiksi Facebookissa, LinkedInissä, Twitterissä ja mahdollisissa blogeissa. Sosiaalisen median hyödyntäminen rekrytointimarkkinoinnissa maksaa ainoastaan aikaa kalliiden maksullisten mainonnan sijaan. Sosiaalista mediaa käyttäessä, on muistettava, että siellä ollaan muita varten, ei oman edun ajamiseksi. Sosiaalisen median kantava voima on antaminen ja jakaminen. Paikka siellä ansaitaan olemalla läsnä. Sisällön tulee olla monipuolista ja lisäksi tulee muistaa, että rekrytointiviestintä on vain yksi asia muiden yrityksestä kerrottavien asioiden joukossa. Kyseessä on yhdistelmä työnantajakuvaa markkinointiviestinnän keinoin ja rekrytointiilmoittelua. Yrityksen mielikuvaan vaikuttaa positiivisesti, kun se viestittää sosiaalisessa mediassa monipuolisesti. (Korpi, ym. 2012, ) Työnantajakuvaa rakennetaan kuitenkin muilla keinoin kuin rekrytointiviestinnällä. Verkossa olevat henkilöt eivät ole vain työnhakijoita, joten viesti kannattaa suunnata kaikille erilaisessa tilanteissa oleville henkilöille. (Korpi, ym. 2012, )\n18 17 Tietoa yrityksen työilmapiiristä voi välittää kuvilla yhteisistä tilaisuuksista sekä rennossa että virallisessa ilmapiirissä. Kuvat ja videot voivat kertoa esimerkiksi normaalista päivästä, juhlista ja työskentelystä aidossa työympäristössä. Näitä voi välittää esimerkiksi kokouksissa, koulutuksissa, messuilla ja seminaareissa. (Korpi ym. 2012, 99.) Strateginen johtaminen ja rekrytointi Helsingin kaupungilla ja varhaiskasvatusvirastossa Marraskuussa 2011 Helsingin kaupunginvaltuusto päätti, että sosiaalivirasto ja terveyskeskus yhdistetään yhdeksi sosiaali- ja terveysvirastoksi ja sosiaaliviraston päivähoito eriytetään omaksi varhaiskasvatusvirastoksi. Uusi varhaiskasvatuksen organisaatio aloitti toimintansa Varhaiskasvatuslautakunta ja varhaiskasvatusvirasto huolehtivat Helsingissä lasten päivähoitolain ja -asetuksen, perusopetuslain sekä eräiden muiden erityislakien mukaisesti lakisääteisen kunnalle kuuluvan suomenkielisen päiväkotihoidon, perhepäivähoidon, leikkitoiminnan ja muun päivähoitotoiminnan. Lisäksi varhaiskasvatusvirastoon kuuluvat perusopetuslain mukainen esiopetus ja koululaisten aamu- ja iltapäivätoiminta. (Helsingin kaupungin talousarvio 2013 ja taloussuunnitelma , ) Helsingin varhaiskasvatusvirasto on Suomen ensimmäinen varhaiskasvatukselle omistettu virasto. Varhaiskasvatusvirasto muodostuu kolmesta johtamisen tasosta. Ne ovat virasto-, toimisto- ja yksikkötaso. Toimistotaso rakentuu 13 varhaiskasvatusalueesta, leikkipuistotoiminnasta sekä kolmesta hallinnon toimistosta. Viraston päällikkönä toimii varhaiskasvatusjohtaja. Eri varhaiskasvatusalueiden palvelujen kokonaisuudet muodostuvat tietyn maantieteellisen alueen päiväkotihoidosta, perhepäivähoidosta, ryhmäperhepäivähoidosta ja esiopetuksesta. Leikkipuistotoiminta muodostuu leikkipuistojen avoimesta toiminnasta, kerhoista ja koululaisten iltapäivätoiminnasta sekä perhetalojen toiminnasta ja kehitysvammaisten koululaisten iltapäivätoiminnasta. Hallinnon kolme eri toimistoa tuottavat hallinnon tukipalvelut varhaiskasvatusviraston organisaatioon. Hallinnossa huolehditaan myös kotihoidon tuen ja yksityisen hoidon tuen Helsinki-lisän kehittämisestä sekä yksityisen päivähoidon ohjauksen ja valvonnan koordinoinnista. ( Helsingin varhaiskasvatusviraston toimintakertomus 2013, 4.) Kaaviossa 1 esitetään edellä esitelty varhaiskasvatusviraston organisaatio kaaviona.\n19 18 Kaavio 1. Helsingin varhaiskasvatusviraston organisaatiokaavio (Helsingin varhaiskasvatusviraston toimintakertomus 2013, 4 ). Varhaiskasvatusviraston palveluksessa oli vuoden 2013 lopussa kuukausipalkkaista työntekijää. Tämän lisäksi työllisyysmäärärahoin oli palkattuna 305 kuukausipalkkaista työntekijää. Naisten osuus henkilöstöstä oli 95,3 % ja muunkielisten osuus oli 7 %. Vuoden 2013 aikana jäi eläkkeelle 116 henkilöä ja palveluksesta erosi 153 henkilöä. Vakinaisen, kuukausipalkkaisen henkilöstön lähtövaihtuvuus oli 5,58 %. Vakinaisen henkilöstön keski-ikä oli 45 vuotta. (Helsingin varhaiskasvatusviraston toimintakertomus 2013, 12.) Varhaiskasvatusviraston strategia pohjautuu Helsingin kaupungin strategiaohjelmaan vuosille Strategiset linjaukset liittyvät kaupungin strategian pääkohtiin hyvinvointi ja palvelut sekä johtaminen. Strategisissa painotuksissa korostetaan palvelujen käyttäjälähtöisyyttä ja asiakkaan osallisuuden lisäämistä. Tuottavuuslinjausten mukaisesti yhtenä tavoitteena on tuottaa palvelut nykyistä edullisemmin. Varhaiskasvatusviraston hallinto on rakenteeltaan kevyt. Se edellyttää työntekijöiltä uudenlaisia työtapoja, yhteistyötä ja prosessien kehittämistä. Helsingissä varhaiskasvatuksen tavoitteena on hyvinvoiva lapsi. Luottamuksellinen kasvatuskumppanuus varhaiskasvatuksen asiakkaiden kanssa ja henkilöstön osaamisen kehittäminen takaavat prosessin toimimisen niin asiakkaan, henkilöstön kuin johtamisen näkökulmasta. Hoidon, kasvatuksen ja opetuksen kokonaisuus toimii vahvistajana lapsen kulttuurisessa kiinnittymisessä ja tukee lapsen identiteetin rakentumista. (Helsingin kaupungin talousarvio 2013 ja taloussuunnitelma , ) Stadissa on kliffaa olla snadi!, on varhaiskasva-\n20 19 tusviraston visio. Varhaiskasvatusviraston toiminta-ajatuksena on: Varhaiskasvatusvirasto edistää lapsen turvallista kasvua ja vaalii lapsuuden unelmia. (Helsingin varhaiskasvatusviraston toimintakertomus 2013, 5.) Rekrytointi tarkoittaa toimenpiteitä, joilla organisaatioon hankitaan sen toiminnan edellyttämä henkilöstö. Onnistunut rekrytointi alkaa henkilöstösuunnitelman luomisesta sekä henkilöstötarpeiden ennakoinnista ja loppuu työntekijän perehdyttämiseen. Rekrytointi on ulkoisten henkilöstövoimavarojen hallintaa ja sisäisten resurssien kohdentamista ja kehittämistä. Rekrytoinnissa kiinnitetään huomiota työnantajakuvan merkitykseen. Onnistunut rekrytointi varmistaa laadukkaan ja tehokkaan palvelutoiminnan strategian ja tavoitteiden mukaisesti. Työntekijän ottaminen palvelussuhteeseen on pitkäaikainen investointi. Kaupungin rekrytoinnin tavoitteena on saada tehtävään koulutukseltaan, osaamiseltaan ja työkokemukseltaan parhaiten soveltuva henkilö. Rekrytoinnin tulee vastata tulevaisuuden osaamishaasteisiin. (Helsingin kaupunki, Henkilöstöhankinnan periaatteet 2012.) Varhaiskasvatusviraston strategian mukaisesti työn kehittäminen perustuu vuorovaikutukseen ja osallisuuteen. Hyvin suunniteltu työ ja yhteistoiminnallisesti johdettu työyhteisö lisää tuottavuutta ja voi hyvin. Uusien työntekijöiden rekrytointia tehostetaan ja rekrytoitujen työntekijöiden perehdytykseen panostetaan. Näillä toimenpiteillä edistetään osaavan henkilöstön saatavuutta sekä pysyvyyttä. (Helsingin kaupungin talousarvio 2014 ja taloussuunnitelma , ) Varhaiskasvatusvirastoon laadittavan tasa-arvosuunnitelman mukaan henkilöstön tasa-arvoa tullaan lisäämään edistämällä työn ja perhe-elämän yhteensovittamista sekä varmistamalla tasaarvoinen palkkaus, rekrytointi ja urakehitys. (Talousarvio 2013 ja taloussuunnitelma , ) 2.2 Palvelumuotoilun hyödyntäminen rekrytointiprosessissa Tämän tutkimuksen tarkoituksena on esitellä, miten rekrytointiprosessin kehittäminen tapahtuu palvelumuotoilun avulla. Tässä luvussa esitellään, miten palvelumuotoilua tehdään ja mitä menetelmiä palvelumuotoiluprosessissa käytetään. Luvussa selvitetään palvelumuotoilun käsite ja se miten palvelumuotoilu osallistaa prosessiin kaikki palvelussa mukana olevat osapuolet. Sanders ja Steppers (2008, 6-7) näkevät palvelujen suunnittelun nimenomaan yhteissuunnitteluna. Heidän näkemyksen mukaan prosessin alkuvaiheen sameudesta seuraa perinteinen suunnitteluprosessi, jossa ideoinnista edetään konseptointiin ja lopuksi kerätään palautetta palvelun käyttäjiltä. Prosessi etenee, kun suunnittelijat lähestyvät kohti tulevaisuuden käyttäjiä siinä, mitä suunnittelevat. Oheinen kuvio 3 mukailee Sandersin ja Stepperssin yhteissuunnitteluprosessia.\n21 20 Kuvio 3. Yhteissuunnitteluprosessi palvelusuunnittelussa (Sanders & Steppers 2008, 6). Kirsikka Vaajakallio ja Tuuli Mattelmäki näkevät teoksessa Hyvinvoinnin muotoilu (2013) yhteissuunnittelun julkisella sektorilla niin, että jokaisen, johon palvelu vaikuttaa, tulee voida osallistua palveluita koskevaan päätöksen tekoon. Julkiset palvelut vaikuttavat kaikkia niitä käyttävien elämään suoraan. Lisäksi ne vaikuttavat käyttäjiin yhteisön ja yhteiskunnan hyvinvoinnin kautta epäsuorasti. Vaajakallio ja Mattelmäki näkevät muutoksen ja riskien ottamisen pelon suurimpina esteinä käyttää palvelumuotoilua julkisella sektorilla. He näkevät epäröinnin johtuvan kokemuksen puutteesta luovan yhteistyön hallinnoinnissa. Lisäksi he näkevät esteeksi organisaatiokulttuurin, joka ei rohkaise tutkimaan ja etsimään uusia ratkaisuja. He näkevät palvelumuotoilun kuitenkin arvokkaana työkaluna innovaatioprosessissa, jonka avulla ihmiset saadaan osallistumaan ja jolla voidaan visualisoida vaihtoehtoja sekä kehittää ratkaisuja testauskäyttöön. (Keinonen, Vaajakallio ja Honkonen 2013, 59, 69 70) Palvelumuotoilu käsitteenä Työ- ja elinkeinoministeriön sähköisen julkaisun mukaan palvelumuotoilu on kokonaisvaltaista toimintaa, joka seuraa erityistä metodologiaa. Siinä käydään läpi monia eri vaiheita kuten tutkimus, suunnittelu, mallintaminen, testaus ja mahdollinen uudelleenmuotoilu. Palvelumuotoilu on enemmän kuin tuotteen tai palvelun tyylikäs loppusilaus. Se on monitieteinen näkemys, jonka avulla huomioidaan samanaikaisesti monia erilaisia lähestymistapoja kuten toimivuus, ergonomia, ulkonäkö, käytettävyys, tuoteturvallisuus, ympäristönäkökohdat, kustannustehokkuus tai aineettomat arvot kuten brändi. Palvelumuotoilun avulla voidaan etsiä ratkaisuja esimerkiksi julkisten terveys- ja hyvinvointipalveluiden tai hallintopalveluiden uudistamiseen. Palvelumuotoilusta on tullut strateginen väline käyttäjälähtöisessä innovaatiopolitiikassa. Eri tutkimusten mukaan palvelumuotoiluun panostavat yritykset ovat muita innovatiivisempia, jonka johdosta siitä on tullut keskeinen osa innovaatioprosessia. Taiteen maisterin lopputyössään Koivisto (2007,65) lainaa Muotoportin (2006) määritelmää, jossa palvelumuotoilu nähdään toimintana, jossa muotoilua hyödynnetään osana palvelukon-\n22 21 septin kehittämistä ja johtamista. Siinä muotoilun roolina on antaa silmin havaittava ja käsin kosketeltava muoto ja merkitys palvelumuotoilulle ja siihen liittyvälle ympäristölle yrityksen liiketoimintastrategian mukaisesti. Tuulaniemen (2013, 10-12) mukaan palvelumuotoilussa vanhat asiat yhdistetään uudella tavalla ja palveluiden kehittämistä ja innovointia lähestytään systemaattisella tavalla yhtä aikaa sekä analyyttisesti että intuitiivisesti. Käyttäjäkeskeisissä suunnittelumenetelmissä, kuten palvelumuotoilussa lähdetään liikkeelle yrityksen liiketoiminnallisista tavoitteista ja siitä, millaisia ovat palvelun nykyiset ja potentiaaliset käyttäjät. Tavoitteena on palvelun helppokäyttöisyys, tehokkuus ja käyttäjätyytyväisyys. Menetelmän etuna on tuoda tietty varmuus siitä, että palvelua kehitetään oikeaan suuntaan. Hyvin suunniteltu ja käyttäjää arvostava palvelu viestii yrityksen laatutietoisuudesta. Lisäksi käyttäjät, jotka kokevat palvelun toimivaksi ja saavat hyvän kokemuksen viestivät siitä eteenpäin ja päinvastoin. (Sinkkonen, Nuutila & Törmä 2009, ) Palvelumuotoilun avulla organisaatio voi kehittää olemassa olevia palveluita tai innovoida uusia palveluita. Konkreettisen toiminnan kautta yhdistetään käyttäjän odotukset ja tarpeet sekä palveluntuottajan liiketoiminnalliset tavoitteet toimivaksi kokonaisuudeksi. (Tuulaniemi 2013, ) Palvelumuotoilussa on oleellista, että ennen palveluiden ideoimista kerätään tietoa sitä käyttäviltä asiakkailta. Asiakkaiden ymmärrys perustuu tiedostettujen sekä piilevien toiveiden, tarpeiden ja käyttöympäristön ymmärtämiseen. (Koivisto 2007, 72.) Menestyksekästä ratkaisua ei löydetä yleensä palvelun kehittäjien kesken vaan se edellyttää eri organisaatiotasojen osallistumista innovoinnin eri vaiheisiin. Vuorovaikutuksesta, jossa toimivaa ratkaisua haetaan iteratiivisesti yhdessä. (Apilo ym. 2007, ) Palvelu on prosessi, jonka polkua asiakas kulkee ja kokee sen aika-akselilla. Se on palvelukokonaisuuden kuvaus, joka jakautuu useampaan palvelun palvelutuokioon ja palvelun kontaktipisteeseen. Kontaktipisteitä ovat esimerkiksi ihmiset, toimintatavat ja ympäristöt. Palvelu on usein monen palveluntuottajan yhteinen tarjooma, kuten työpaikkailmoitus, työnhakujärjestelmä, yksittäisen esimiehen rekrytointihaastattelu ja tapa ilmoittaa valinnasta. Asiakkaalle se on kuitenkin yksi palvelukokonaisuus, jonka tarjoaa työntekijää etsivä brändi. (Tuulaniemi 2013, ) Tuulaniemen (2013, 284) mukaan Helsingin kaupungin elinkeinojohtaja Eero Holstila näkee, että palvelumuotoilu ja kunnan välinen vuoropuhelu helpottaa kuntien kasvavaa kustannuspainetta lisäämällä toiminnan tuottavuutta ja kilpailukykyä. Samassa yhteydessä Raaseporin kehitysjohtaja Jyrki Hakkaraisen näkee palvelumuotoilun keinona parantaa organisaation sisäistä ja ulkoista viestintää sekä tuoda työkaluja kommunikoinnin avuksi.\n23 Palvelumuotoilun suunnitteluprosessi Seuraavaksi kuvataan pääpiirteissään Tuulaniemen (Tuulaniemi 2013, 13, ) näkemyksen mukainen palvelumuotoilun toimintarunko, jonka avulla saa kokonaiskuvan palveluiden kehittämisestä. Mallia voi soveltaa yrityksen omien palveluiden kehittämiseen tai olemassa olevan palvelun kehittämiseen soveltuvin osin. Tuulaniemen malli on valittu, koska se on käytännönläheinen ja sitä on menestyksekkäästi toteutettu suomalaisiin palveluihin eri yrityksissä. Tuulaniemen palvelumuotoilun malli eroaa perinteisistä malleista siinä, että mukaan on otettu palvelutuottajaorganisaation käytännön realiteetit ja palvelun implementointi. Implementoinnilla tarkoitetaan tässä palvelun viemistä markkinoille kuluttajien arvioitavaksi. Tuulaniemen prosessimallia käytettäessä on arvioitava yrityksen tarpeet ja käytettävissä olevat resurssit sekä hyödyntää prosessimallia kulloisenkin yrityksessä ilmenevän tarpeen mukaan. Seuraavassa kuviossa (kuvio 4) on esitelty palvelumuotoiluprosessin eri vaiheet Tuulaniemen mukaan. Palveluprosessin vaiheet ovat jaettu viiteen eri osa-alueeseen, jotka ovat määrittely, tutkimus, suunnittelu, palvelutuotanto ja arviointi. Määrittely Tutkimus Suunnittelu Palvelutuotanto Arviointi projektin aloittaminen asiakasymmärrys ideointi ja konseptointi pilotointi jatkuva kehittäminen esitutkimus strateginen suunnittelu palvelujen prototypointi palvelun lanseeraminen Kuvio 4. Palvelumuotoiluprosessi (Tuulaniemi 2013, ) Määrittely Palvelun suunnittelu alkaa suunnittelutyön määrittelyllä. Sen tavoitteena on määritellä suunnittelutyön tavoitteet ja sen tuoma hyöty organisaatiolle. Se kertoo suunnan, minne halutaan päästä, mutta lopputulos jätetään avoimeksi. Tätä määrittelyä ja tehtävänantoa kutsutaan brieffiksi. Sen tavoitteena on kuvata palvelua tuottava organisaatio; tavoitteet ja toimintaympäristö, jossa palvelun tuottava organisaatio toimii. Seuraavat asiat olisi hyvä huomioida brieffissä: - suunnittelutyön tavoite ja mihin asiakastarpeeseen palvelu pyrkii vastaamaan - palvelun kohderyhmä - palvelun liiketoiminnalliset tavoitteet - yrityksen visio, missio ja liiketoimintastrategia - palvelun laajuus, aikataulu ja eri vaiheet - projektin budjetti ja resurssit\n24 23 Seuraavaksi paneudutaan palvelua tuottavaan organisaatioon. Muodostetaan käsitys palvelua tuottavasta organisaatiosta, sen strategioista ja liiketoiminnallisista tavoitteista. Tulevan palvelun kehittäminen tulee soveltua organisaation strategisiin tavoitteisiin. Lisäksi benchmarkingin keinoin voidaan selvittää muiden alan toimijoiden strategisia valintoja, palveluita, toimintatapoja ja oppeja sekä hyödyntää niiden parhaita käytäntöjä. Organisaatiosta tulee selvittää mm. seuraavat asiat: - organisaation visio ja arvot - liiketoimintastrategia - kilpailutilanne - brändistrategia - toimiala - kehitettävään palveluun liittyvä lainsäädäntö ja muu ohjeistus - saatavana oleva tieto kohderyhmästä Tutkimus Palvelumuotoilussa palvelu suunnitellaan vastaamaan käyttäjien tarpeita ja odotuksia. Tämän johdosta palvelumuotoilun yksi kriittisimmistä vaiheista on tutkimus kohderyhmän odotuksista, tarpeista ja tavoitteista. Asiakasymmärrystä kasvatetaan loppukäyttäjän arkielämän tarpeista ja motiiveista käsin ja loppukäyttäjät ovat mukana suunnitteluprosessin eri vaiheissa. Tietoa asiakkaista voidaan kerätä joka laadullisesti tai määrällisesti. Kokemusten myötä on selvinnyt, että laadullisilla tutkimusmenetelmillä saavutettu ymmärrys on huomattavasti merkittävämpää kuin määrällinen tutkimus. Määrällinen eli kvantitatiivinen tutkimus lähinnä täydentää ymmärrystä ja usein niitä käytetäänkin rinnakkain. Organisaatiossa asiakasymmärryksen kasvattaminen alkaa tausta-aineiston analyysilla. Taustaaineisto tarkoittaa organisaatiossa tehtyjä työhyvinvointikyselyjä, asiakastyytyväisyysmittauksia ja ennen kaikkea yrityksen sisällä olevaa hiljaista tietoa. Koska palvelusuunnittelussa on tärkeää sekä yrityksen asiakas että palvelua tuottava henkilöstö, on tärkeää ymmärtää molempien käyttäjäryhmien tarpeet ja odotukset palvelun suhteen. Palvelua tuottavan henkilöstön tieto saadaan esille esimerkiksi haastattelemalla, kyselyillä tai työpajamenetelmillä. Kerättyjen tietojen perusteella voidaan luoda tutkimushypoteeseja, joita testataan asiakastutkimuksissa. Hypoteeseja koetellaan ja ne pyritään osoittamaan joko oikeiksi tai vääriksi. Tutkimusvaiheessa hyödynnetään olettamuksia ja niiden pohjalta lähdetään syventämään asiakasymmärrystä.\n25 24 Asiakasymmärryksen keräämisessä hyödynnetään useimmiten etnografisia tiedonkeruumenetelmiä, joiden tavoitteena on ymmärtää ihmisen toimintaa ja siinä esiintyviä sosiaalisia merkityksiä tietyssä ympäristössä. Etnografiset menetelmät ovat palvelumuotoilussa keskeisessä asemassa, kun tutkitaan ihmisen arvoja, tarpeita ja toiveita luonnollisissa olosuhteissa. Tutkijan pyrkimyksenä on elää hetken tutkimuskohteen elämää ja omaksua tämän näkökulma tutkittavaan asiaan. Empaattinen lähestymistapa on palvelumuotoilussa välttämätöntä, jotta tutkija saa aidon ja syvällisen kosketuksen kohderyhmään. Etnografisia tiedonkeruumenetelmiä palvelumuotoilussa ovat esimerkiksi haastattelut, design-pelit, varjostus, luotaimet ja online etnografia. Näiden eri tiedonkeruumenetelmien avulla saadun asiakastutkimuksen tuloksena on suuri määrä eri muodoissa olevaa tietoa, joka tulee perusteellisesti analysoida ja tulkita. Onnistumisen edellytyksenä on se, miten kerättyä tietoa käytetään hyväksi ja jalostetaan niin, että se luo uutta arvoa ja hyötyä palvelun kehittämiseen. Saatua tutkimustietoa voidaan jäsentää samankaltaisuuskaavion, asiakasprofiilien tai design driversien eli suunnitteluohjurien avulla. Strategisessa suunnitteluvaiheessa aikaisemmin kuvattua brieffiä tarkennetaan asiakastutkimuksessa esiin nousseilla asioilla. Tavoitteena on suunnata palvelutuotetta strategisesti eli ohjata palvelun suunnittelua haluttuun suuntaan. Tämän suunnan mukaisesti yritys luo ja valitsee paikkansa markkinoilla niin, että se voi menestyä. Palvelumuotoilu perustuu vahvaan asiakasymmärrykseen ja lisäarvon tuottamiseen. Tavoitteena on täyttää asiakkaiden tarpeet ja ylittää asiakkaiden odotukset niin, että he ovat tyytyväisiä, käyttävät niitä tai suosittelevat niitä muille Suunnittelu Ideoinnin tavoitteena on kehittää mahdollisimman paljon erilaisia ratkaisuehdotuksia kehittämisen kohteena olevaan ongelmaan palvelumuotoilun avulla. Ongelmaa tulee lähestyä mahdollisemman kritiikittömästi ja tuottaa mahdollisimman paljon erilaisia ratkaisuideoita arvioitavaksi. Ideoita luodaan ideointikierroksilla niin kauan, kunnes projektiryhmä katsoo niitä olevan ongelmanratkaisun kannalta riittävästi. Palvelumuotoilun ideointi vaiheessa on hyvä ottaa huomioon seuraavia seikkoja: - Oikea kysymyksenasettelu johtaa tavoiteltuun lopputulokseen. - Suuret kokonaisuudet tulee jakaa osakokonaisuuksiin, jotta niihin päästään käsiksi. - Palvelupolku tulee jakaa palvelutuokioihin ja kontaktipisteisiin. - Prosessin heikoin lenkki voi pilata kaiken, joten myös palvelun yksityiskohtiin tulee keskittyä huolella. - Positiivinen ilmapiiri ja ympäristö ruokkivat luovuutta.\n26 25 - Deadline on tärkeä ilman pakkoa ei synny mitään! - Ideoita tulee generoida. Määrä tuo laatua. - Alussa mahdottomatkin ideat tulee hyväksyä, koska alussa ei voi tietää minkälaiseksi palvelu lopulta muodostuu. - Ideoita rikastutetaan yhdistelemällä eri henkilöiden ideoita toisiinsa. - Syntyneet ideat ryhmitellään palvelupolun kontaktipisteiden mukaan idearyhmiksi. - Ympäristönvaihdos rikastuttaa ideoita sosiaalipalveluja voi ideoida esimerkiksi huvipuistossa. - Yhteinen ymmärrys ideoista luodaan visualisoimalla. - Ideoita on syntynyt riittävästi, jos niistä voidaan rakentaa 3-5 kappaletta erilaisia palvelukonsepteja. - Palvelukonsepti koostuu suunniteltavan palvelun palvelupolusta niin, että siinä on kuvattu palvelutuokiot ja kontaktipisteet. - Konseptissa kuvataan palvelun keskeinen idea ja esitetään kokonainen tarina yksittäisten ideoiden sijaan. Palvelumuotoilussa prototypointi tarkoittaa nopean mallin rakentamista kehittämisen ja suunnittelun avuksi. Se on nopea ja edullinen tapa testata kehitettävää palvelutuotetta käytännössä; asioita, jotka toimivat ja huomioida ne seikat, jotka eivät sovi palveluun. Palvelun prototyyppejä voi visualisoida monella tavalla. Siinä voidaan käyttää toimistotarvike- ja kierrätysmateriaaleja ja konkretisoida hahmomalli kehitysryhmän kommentoitavaksi ja arvioitavaksi. Sen avulla voi havainnollista palvelupolkua ja ideoida palvelun eri kontaktipisteitä. Service Blueprint eli palvelumalli on visuaalinen kuvaus palvelun tuottamisesta, resursseista ja asiakkaan toiminnoista palvelukokemuksen aikana. Se eroaa muista prosessikuvausmallesita siinä, että palveluketjun toiminnot kuvataan myös asiakkaan näkökulmasta. Service Blueprint -mallissa toiminnot jaetaan näkyvään (front office) ja näkymättömään (back office) osaan sen perusteella, kohtaako asiakas palvelun tuottajan vai ei. Palvelumalli rakentuu neljästä uimaradasta. Ylimmällä uimaradalla kuvataan palveluketjun toiminnot asiakkaan näkökulmasta. Siinä näkyy asiakkaan kokema arvoketju, jonka palveluntarjoaja asiakkaalleen tuottaa. Toisella uimaradalla ne palveluntuottajan toimet, jotka toteutetaan suorassa vuorovaikutuksessa asiakkaan kanssa. Kolmannella uimaradalla esitellään interaktiiviset tekniset laitteet, joita asiakas palvelun aikana käyttää. Neljännellä uimaradalla kuvataan toiminnot, jotka eivät näy asiakkaalle, mutta ovat olennaisia vuorovaikutteisen palvelutuotannon toteuttamisessa. Palvelun kuvaaminen tulee aloittaa asiakasnäkökulmasta, jotta Service Blueprint mallista saadaan esille paras mahdollinen hyöty palveluprosessin kehittämiseen. Huolellisesti kuvatun mallin pohjalta palveluntuottaja voi arvioida palvelutuotteen tuotantoon liittyvän työmäärän, raaka-aineet sekä resurssit. Mahdollinen palvelun massakustomointi mahdollistuu, kun kulut\n27 26 lasketaan toiminto toiminnolta. Toimintolaskennan periaatteita hyödyntäen, laskelmiin voidaan lisätä myös jäljellejäävien kiinteiden kustannusten prosenttiosuudet. Tämä antaa yritykselle mahdollisuuden arvioida palvelukokonaisuuden hinnan. Eri toiminnot voidaan avata tarkoiksi kerronnallisiksi tai visuaalisiksi kohtauksiksi, jolloin yritys voi arvioida niiden laatua. Palvelua arvioivat mittarit tulee yhdistää palvelujärjestelmään mahdollisimman aikaisessa vaiheessa suunnitteluprosessia. Erityisesti kriittiset tavoitteet tulee tunnistaa ja mitata. Palvelutuotannossa kriittisillä mittareilla tarkoitetaan palvelun konversioiden ja suorituskyvyn mittareita. Mittauksilla saatu tieto hyödyttää iteratiivisen suunnittelutavan ymmärrystä yrityksessä. Asiakaskeskeisessä suunnittelussa prototypointi ja pilotointi ovat tärkeimmät lähestymistavat saada yhteys asiakastyytyväisyyteen ja asiakaskokemukseen, mitkä ovat merkittäviä liiketoiminnan menestystekijöitä Palvelutuotanto Palvelumuotoilussa palvelun toteuttaminen ja tuottaminen (implementointi) on kriittinen vaihe. Palvelu tulee tuottaa ja toimittaa asiakkaalle sovitusti. Palvelumalli kuvaa palvelun käytännön toteutusta. Yrityksessä palvelun toteuttamista voi miettiä esimerkiksi teatterimetaforan kautta kuvaamalla käytännön toteutusta suunnitelmallisella ja yhdenmukaisena kokonaisuutena. Näytelmäksi nähdään asiakaspalveluhenkilöstön toiminta palvelun asiakasrajapinnassa, näyttämöksi ympäristö, jossa palvelu tuotetaan ja rekvisiitaksi kaikki fyysiset ja digitaaliset työkalut. Palvelu on hyvä sen jälkeen, kun asiakas on siitä tietoinen. Siihen asti palvelu on vain hyvä idea. Hyvä lanseeraus tuo palvelun tiedoksi oikealle kohderyhmälle sopivassa ympäristössä ja kohderyhmälle ominaisella tavalla Arviointi Palvelumuotoilu on prosessi. Palvelu ei ole koskaan valmis, joten palvelu on jatkuvaa kehittämistä. Arvioinnin tavoitteena on pitää yllä kilpailukykyä ja varmistaa kilpailuetu kilpaileviin palveluihin. Arvioinnin onnistumisen edellytys on kehittämisen aikana määritellyt tarkoituksenmukaiset keskeiset suorituskyvyn mittarit, kuten toiminnan tunnusluvut tai menestysmittarit. Palvelumuotoilun näkökulmasta palveluiden mittaamisessa on kyse palveluntuottajan ja asiakkaan välisen vuorovaikutuksen mittaamisesta, yrityksen maineesta ja brändistä. Palveluiden mittaaminen on todettu immateriaalisesta luonteesta johtuen yleisesti vaikeaksi. Silti monet globaalitkin brändit kehittävät palveluitaan palvelumuotoilun keinoin ja ovat sitä mieltä, ett-\n28 27 ei muotoilua ole aina järkevää edes mitata. Palvelumuotoilun tuloksia, kuten strategisen johtamisen vaikutuksia voi parhaiten arvioida vuoden lopussa yrityksien tuloksissa. Mittaaminen on mahdollista, kun palvelun keskeiset suorituskyvyn mittarit ovat suunniteltu peilaten niitä liiketoiminnan haasteisiin. Samalla ne viestivät palvelumuotoilijalle sen, mitä tuloksia yritys muotoilijalta työstään odottaa. 3 Menetelmävalinnat Tässä tutkimuksessa käytetään sekä kvantitatiivisia että kvalitatiivisia tutkimusmenetelmiä ja aineiston analyysia. Tutkimuksessa metodologinen triangulaatio johtuu tutkimustehtävästä. Tutkimuksessa halutaan tutkia varhaiskasvatusviraston rekrytointiprosessia inhimillisesti ja taloudellisesti sekä määrällisestä että laadullisesta näkökulmasta käsin. Tutkimuksessa pyritään vastaamaan sekä työnhakijan tarpeisiin että työnantajan liiketoiminnallisiin tavoitteisiin. Yksinkertaisesti sanottuna triangulaatiolla tarkoitetaan erilaisten menetelmien, tutkijoiden, tietolähteiden tai teorioiden yhdistämistä samassa tutkimuksessa. Menetelmätriangulaatiossa on kyse moninäkökulmaisuudesta, jossa tutkimuskohdetta tutkitaan eri aineistonhankinta ja - tutkimusmenetelmillä. Menetelmätriangulaation käyttöä perustellaan, koska sen avulla on mahdollista lisätä tutkimuksen luotettavuutta. Metodologisesti triangulaatiota voidaan kuitenkin kyseenalaistaa, koska voidaan ajatella, että eri tutkimusmenetelmät perustuvat eri ihmiskäsityksiin ja tulkitsevat tutkimuskohdetta eri tavoin. Kyse on kuitenkin enemmänkin painotuseroista, siitä onko pääpaino mielenkiintoisilla tutkimustuloksilla vai mahdollisella puhdasoppisuudella. Yleensä triangulaatiotukimuksessa toimitaan niin, että kvantitatiivisilla tutkimusmenetelmillä kerätään yleinen kuvaus tutkittavasta ilmiöstä. Tämän jälkeen kvalitatiivisilla tutkimusmenetelmillä syvennetään saatua kuvaa. (Eskola & Suoranta 2003,68 74.) 3.1 Aineiston hankintamenetelmä Tutkimuksen aineisto koostuu sähköisestä taustakyselystä sekä sen jälkeen suoritetuista fokusryhmähaastattelusta, yksilöhaastatteluista, prosessin aikana syntyneestä dokumentaatiosta ja muusta materiaalista sekä tutkimuksen suorittajan omista kokemuksista. Näistä merkittävimpinä ovat haastatteluiden tulokset ja niiden vaikutus palvelunprosessin kuvaukseen sen eri vaiheissa. Haastattelututkimuksessa on olennaista ymmärrys siitä, minkälaisilla haastattelutavoilla ja kysymysten muotoiluilla mistäkin aiheesta ja kultakin kohderyhmältä voidaan saada paikkansapitävää tietoa. Tärkeää on huomioida, että kaikilla haastattelumenetelmillä voidaan saada tietoa vain siitä, mistä ihmiset kykenevät ja haluavat puhua. (Hyysalo 2009, 126.)\n29 28 Kysely on survey-tutkimuksen menetelmä, jonka avulla voidaan kohdennetulta joukolta kerätä aineistoa standardoidusti. Kohdehenkilöt muodostavat otoksen tai näytteen tietystä perusjoukosta. Kyselytutkimuksen etuna on sen tehokkuus, koska se säästää tutkijan aikaa ja vaivannäköä. Aineisto voidaan käsitellä nopeasti, koska tiedon käsittelyyn on kehitelty tilastolliset analysointitavat ja raportointimuodot. Kyselytutkimuksessa on mahdollista käyttää monivalintakysymyksiä, avoimia kysymyksiä tai asteikkoihin perustuvia kysymyksiä. Monivalintakysymysten käyttöä perustellaan sillä, että vastauksia voidaan vertailla mielekkäästi, vastaaminen on nopeaa ja vastauksia on helppo käsitellä. Avoimia kysymysten etuna on se, että vastaaja voi sanoa sen, mitä hänellä on todella mielessä. Asteikkoon perustuvassa kysymystyypissä vastaaja valitsee, miten voimakkaasti hän on samaa mieltä tai erimieltä kuin esitetty väittämä. Tietokoneteknologian kehitys on johtanut siihen, että strukturoitujen kysymysten käyttö tutkimuksissa on kasvanut. (Hirsjärvi, Remes & Sajavaara. 2009, ) Fokusryhmähaastattelu on käyttäjätutkimusten tavallisin ryhmähaastattelun muoto. Keskustelua ohjaa moderaattoriksi kutsuttu haastattelija. Fokusryhmähaastattelulla saadaan koottua monen henkilön odotukset, toiveet, nykyiset työtavat ja niiden ongelmat sekä palveluun liittyvät ongelmat. Menetelmä edistää ryhmädynamiikkaa, joka auttaa haastateltavia muistamaan, miten toimivat tilanteessa tai mikä heitä ärsyttää. (Sinkkonen ym. 2009, 96.) Fokusryhmän sopiva koko on 4-10 osallistujaa. Tilaisuus on hyvä viedä läpi toisen henkilön kanssa, joka voi samalla kirjoittaa asioita muistiin, joihin on keskustelun edetessä hyvä palata. Ryhmään osallistuvien tulisi olla sosiaalisesti suunnilleen samanarvoisia. Haastatteluun valmistautuminen on tärkeää. Kysymykset ja niiden neutraalius sekä ymmärrettävyys tulee miettiä huolellisesti. Fokusryhmähaastattelu sopii hyvin työkäytäntöihin ja julkisten palveluiden käyttöön. (Sinkkonen ym. 2009, ) Fokusryhmähaastattelu on nelivaiheinen prosessi. Se sisältää esittelyn, lämmittelyn, varsinaisen haastattelun ja yhteenvedon. Vaikka kysymykset ja haastattelun kulku on etukäteen mietitty, on tärkeää, että tilanne pysyy vapaasti soljuvana ja rentona. Moderaattorin rooli on pitää keskustelu käynnissä, omat näkemykset piilossa, motivoida osallistujia ja pitää huomio asiassa. Fokusryhmähaastattelu analysoidaan käyttäjätutkimuksissa samankaltaisuusanalyysillä. (Sinkkonen ym. 2009, , 118.) Yksilöhaastattelu etenee parhaimmillaan keskustelun tasolle. Hyvän haastattelun edellytys on aiheesta kiinnostunut haastateltava ja haastattelijalla oleva kuuntelemisen taito. Se on vuorovaikutustilanne, jossa molemmat osapuolet vaikuttavat toisiinsa. Yksilöhaastattelun etu on haastateltavan temperamentin mukainen eteneminen, viipyä yksityiskohdissa ja pureutua asi-\n30 29 oihin syvällisesti. Haastattelun onnistumisen kannalta luottamus ja vapaaehtoisuus ovat avainkysymyksiä. Teemahaastattelu on ennalta suunniteltu, haastattelun aihepiirit ovat tiedossa ja sillä on selkä ennalta mietitty suunnitelma, jonka mukaan haastattelu etenee. Teemahaastattelun vahvuus on sen joustavuus ja sopivuus erikokoisten palveluiden käyttäjätutkimuksiin. Teemahaastattelussa haastattelija ohjaa kysymyksillään haastattelun kulkua, mutta haastattelu polveilee haastateltavan esille tuomien asioiden mukaan. (Eskola & Suoranta 2003, 85 93; Sinkkonen ym. 2009, ) 3.2 Aineiston analysointimenetelmä Tämän tutkimuksen aineisto on analysoitu teoriaohjaavalla analyysillä. Analyysissä on teoreettisia kytkentöjä, mutta ne eivät pohjaudu suoraan teoriaan. Teoria voi kuitenkin toimia apuna analyysin etenemisessä. Teoriaohjaavassa analyysissa analyysiyksiköt valitaan aineistosta, mutta aikaisempi tieto ohjaa tai auttaa analyysia. Analyysista on tunnistettavissa aikaisemman tiedon vaikutus, millä ei testata teoriaa vaan enemminkin auotaan uusia ajatusuria. Teoria ohjaavan analyysin päättelyn logiikka on useimmiten abduktiivinen, missä tutkijan ajatteluprosessia ohjaa vaihtelevasti aineistolähtöisyys ja valmiit mallit. Tutkija pyrkii yhdistelemään näitä toisiinsa pakolla ja välillä luovastikin. Yhdistelyn tuloksena voi syntyä jotain aivan uutta. (Tuomi & Sarajärvi 2013, ) Yhdistelyssä käytettiin apuna samankaltaisuusanalyysia. Samankaltaisuusanalyysi on käyttäjätutkimusmenetelmien analysointimenetelmä haastattelujen ja muiden laadullisten tutkimusmenetelmien aineistojen analysointiin. Samankaltaisuusanalyysissä käydään läpi tutkimuksessa esiin tulleita asioita ja yhdistetään ne muihin tutkimuksen aikana nousseisiin samaan asiaan liittyviin asioihin. Tarkoituksena on saada yleiskuva asioista sekä kirjata pienet tutkimuksessa esiin tulleet yksityiskohdat ja poikkeamat ylös. (Sinkkonen ym. 2009, 118.) Samankaltaisuusanalyysi on hyödyllinen esimerkiksi yksilö- ja ryhmähaastattelumenetelmiä käytettäessä. Sen tavoitteena on organisoida haastattelun aikana syntynyt aineisto. Samankaltaisuusanalyysi tehdään seinätaululle ja sen tekee tutkimukseen/haastatteluun osallistunut ryhmä yhdessä. Menetelmässä haastattelun aikana esiin nousseet asiat kirjataan yksittäisinä asioina lapuille, jonka jälkeen laput ryhmitellään. Samankaltaisuusanalyysin käyttäminen edellyttää avointa mieltä ja luovuutta. Tavoitteena on nähdä tutkimusaineistosta nousseita samankaltaisia asioita ja ryhmitellä niitä. (Sinkkonen ym. 2009, ) Tutkimuksen aineistoa analysoitiin lisäksi kuuntelemalla haastatteluiden nauhoitukset. Haastattelun teemat ovat syntyneet aikaisemmasta aineistosta ja sen pohjalta luodusta struktu-\n31 30 roidusta kyselystä. Havainnot kerättiin ylös ja ne organisoitiin työpajassa ryhmiteltyjen teemojen alle. Litterointia ei katsottu tarpeelliseksi, koska haastatteluja oli rajallinen määrä ja ne olivat vain yksi valituista tutkimusmenetelmistä. Analyysissä pyrittiin ymmärtämiseen johtavaan menettelytapaan, jossa käytetään laadullista analyysia ja päätelmien tekoa. (Hirsjärvi ym. 2009, 224.) 4 Tutkimuksen suorittaminen Tutkimuksen tarkoitus on kehittää rekrytointiprosessia Helsingin kaupungin varhaiskasvatusvirastossa palvelumuotoilun avulla. Työn tarkoituksena on kuvata rekrytointiprosessin nykytila, jonka pohjalta muotoillaan rekrytointiprosessia hyödyntämällä käyttäjien kokemuksia. Tutkimuksen avulla kerätään tietoa kelpoisuusehdot täyttäneiden työnhakijoiden kokemuksista rekrytointiprosessista ja niistä tekijöistä, jotka ovat olleet merkityksellisiä rekrytointiin johtavassa valintapäätöksessä sekä työntekijän että työnantajan näkökulmasta. Helsingin kaupungin rekrytointiprosessi on kuvattu HR -palveluiden ja -prosessien kehittämisprojektin yhteydessä. (Liite 1. HR -tietojärjestelmähanke, ehdotus tavoitetilan prosessikuvaukseksi 2015). Varhaiskasvatusviraston rekrytointiprosessin nykytilanne kuvataan kaaviossa 2. Nykytilan pohjalta lähdetään työstämään käyttäjälähtöistä rekrytointiprosessin kehittämistyötä. Käyttäjinä nähdään sekä rekrytoiva esimies että työnhakuprosessin läpikäynyt rekrytoitu työntekijä. Rekrytointiprosessin kehittämistyön apuna käytetään Helsingin kaupungille kehitettyä prosessien kehittämisen mallia. Se on kehitetty yhteistyössä Helsingin kaupungin henkilöstökeskuksen vuonna 2007 käynnistyneen hankkeen myötä. Parempi palveluprosessi opas (hep 2008) on apuväline, jonka avulla käyttäjä saa prosessien kehittämisen käyntiin. (Liite 2.) Parempi palveluprosessi oppaassa esitellyn pilotoinnin kohteeksi oli valittu Helsingin kaupungin sosiaaliviraston rekrytointi vuonna Pilotoinnin aikana kuvattiin sosiaaliviraston rekrytointiprosessi ja tunnistettiin prosessiin liittyviä ongelmia. Tunnistettujen ongelmien ja kehitysehdotusten perusteella laadittiin sosiaalivirastoon rekrytointiprosessin korjaus- ja toimenpidesuunnitelma. Vuonna 2008 (hep 2008, 31.) laaditetun sosiaaliviraston rekrytointiprosessin korjaus- ja toimenpidesuunnitelmassa tunnistettiin seuraavia rekrytointiprosessiin liittyviä ongelmia: Työpaikkailmoitukset tulee laatia houkutteleviksi ja erottuviksi. Laaditaan pitkän tähtäimen henkilöstösuunnitelma. Täyttölupaesitysmenettely tulee poistaa työvoimapula-aloilta.\n32 31 Opiskelupaikkakunnilla tulee parantaa näkyvyyttä rekrytoinnin vauhdittamiseksi. Rekrytointiin tulee saada uudenlainen työtapa, jonka kautta saadaan enemmän suoria kontakteja opiskelijoihin ja työnhakijoihin. Henkilöstöhankinnan resursseja tulee tarkastaa, jotta nopea reagointi ja suurempi joustavuus ovat mahdollisia. Määräaikaisten, hyvien työntekijöiden vakinaistamista ilman hakumenettelyä tulee edistää. Varalle jääneet kelpoisuusehdot täyttävät työnhakijat tulee hyödyntää rekrytoinnissa. Palkkio niille työntekijöille, jotka edesauttavat uusien henkilöiden rekrytointia merkittävästi. Palkitsemismenettelyä on hyödynnettävä myös määräaikaisten työntekijöiden kohdalla. Osa näistä toimenpiteistä on myös tämän tutkimuksen tarkastelun kohteena. Taustakyselyssä saadun tiedon avulla nostetaan esille ne mahdolliset ongelmakohdat vuoden 2008 toimenpidesuunnitelmasta, jotka nähdään edelleen tärkeinä varhaiskasvatusviraston rekrytointiprosessin kehittämisessä. Rekrytointiprosessin kehittämistä täydennetään käyttäen hyväksi palvelumuotoilua. Sen avulla voidaan auttaa varhaiskasvatusviraston organisaatiota löytämään rekrytointipalvelun strategiset mahdollisuudet liiketoiminnassa sekä kehittää ja muotoilla rekrytointiprosessia nykytilaa paremmaksi. 4.1 Tutkimuksen kohderyhmä Kysely tehdään sekä päiväkodinjohtajille, jotka ovat rekrytoineet työntekijöitä viimeisen kolmen vuoden aikana että lastentarhanopettajille ja lastenhoitajille, jotka ovat olleet työnhakuprosessissa viimeisen kolmen vuoden aikana. Tutkimus on monivaiheinen prosessi, jossa rekrytointiprosessia kehitetään sähköisen taustakyselyn, yksilöhaastattelujen ja fokusryhmähaastattelun avulla. Kysely ja haastattelut järjestetään keväällä Osallistujat ovat lastentarhanopettajia, lastenhoitajia ja päiväkodinjohtajia. Taustakysely (liite 3.) lähetetään 20 päiväkodinjohtajalle. Fokusryhmähaastatteluun kutsutaan viisi päiväkodinjohtajaa. Yksilöhaastattelut koostuvat viidestä eri haastattelusta. Haastateltavista kolme on lastentarhanopettajaa ja kaksi on lastenhoitajaa. Fokusryhmähaastattelu toteutetaan ennen yksilöhaastatteluja. Fokusryhmähaastattelulta odotetaan syvällisiä vastauksia, koska kysymyksiä on mahdollista rakentaa aikaisemman rekrytointiprosessin korjaus- ja toimenpidesuunnitelman (hep 2008, 31) sekä taustakyselyllä saatavien vastausten varaan.\n33 Aineiston hankinta Tutkimuksen aineisto koostuu taustakyselystä, yksilöhaastatteluista ja fokusryhmähaastattelusta. Lisäksi tutkimus koostuu muista prosessin aikana syntyneistä dokumentaatiosta, muusta materiaalista sekä tutkimuksen suorittajan kokemuksista. Palvelumuotoilun ja osallistavan suunnittelun keinoin etsitään uusia näkymiä siihen, miten varhaiskasvatusviraston organisaation oma osaaminen tunnistetaan ja miten työnhakijoiden palvelupolku rekrytointiprosessin aikana saadaan sujuvammaksi. Yhtenä keskeisenä tavoitteena on palvelumuotoilun avulla kehittää rekrytointiprosessia siten, että se vastaa sekä työnhakijan tarpeita että työnantajan liiketoiminnallisia tavoitteita. Näkökulmien perusteella työvälineeksi rakennetaan palvelupolku, jossa palvelutuokiot ja palvelun kontaktipisteet ovat määritelty kaupunkitasoisen rekrytointiprosessin pohjalta (Liite 1). Palvelupolkua muotoillaan matkan varrella saatujen eri haastattelu kokemusten myötä. Rekrytointiprosessi nykytila ja palvelumuotoilun avulla kehitelty rekrytointiprosessi kuvataan mukaillen Tuulaniemen (2013, ) esittämää Service Blueprint -kaaviota, jossa on nähtävinä sekä palvelunkäyttäjien että taustalla olevien järjestelmien tasot. Service Blueprint eli palvelumalli on visuaalinen kuvaus palvelun tuottamisesta, resursseista ja asiakkaan toiminnoista palvelukokemuksen aikana. Service Blueprint -mallissa toiminnot jaetaan näkyvään (front office) ja näkymättömään (back office) osaan sen perusteella, kohtaako asiakas palvelun tuottajan vai ei. Palvelumalli rakentuu neljästä uimaradasta. Ylimmällä uimaradalla kuvataan palveluketjun toiminnot asiakkaan (työnhakijan) näkökulmasta. Siinä näkyy asiakkaan kokema arvoketju, jonka palveluntarjoaja asiakkaalleen tuottaa. Toisella uimaradalla ne palveluntuottajan (rekrytoiva esimies) toimet, jotka toteutetaan suorassa vuorovaikutuksessa asiakkaan kanssa. Kolmannella uimaradalla esitellään interaktiiviset tekniset laitteet (sähköinen rekrytointijärjestelmä erekry), joita asiakas palvelun aikana käyttää. Neljännellä uimaradalla kuvataan toiminnot (HR-henkilö), jotka eivät näy asiakkaalle, mutta ovat olennaisia vuorovaikutteisen palvelutuotannon toteuttamisessa. Fokusryhmähaastattelun suunnittelusta, vetämisestä ja lopputuloksen dokumentoinnista vastaa tutkimuksen suorittaja. Fokusryhmähaastattelun toteuttamisessa on mukana tutkimuksen suorittajan kollega VTM Tuomas Päivinen. Fokusryhmähaastattelun tarkempi sisältö kuvataan myöhemmin tässä kappaleessa. Tässä tutkimuksessa taustakysely toteutetaan strukturoituna sähköisenä kyselynä. Sähköinen kysely sopii erityisesti lähtötilanteen selvittämiseen ja se on nopea tapa saavuttaa oikea kohderyhmä. (Hirsjärvi ym. 2009, 224). Tässä tutkimuksessa kysely toimii sekä lähtötilanteen selvittämisessä että apuna fokusryhmähaastattelun ja yksilöhaastatteluiden suunnittelussa.\n34 33 Taustakyselyn avulla selvitetään päiväkodinjohtajien yleisiä käytänteitä rekrytointiprosessin aikana. Kyselyn avulla selvitetään mm. vuosittaista rekrytointien määrää, rekrytointiprosessin aikataulutusta, käytäntöjä työpaikkailmoituksen laadinnassa, haastattelukokemuksia ja rekrytointiprosessiin liittyvien pakollisten dokumenttien tarkistuskäytänteitä. Lisäksi osassa kysymyksistä oli valittavana eri vaihtoehtoja ja niissä tarkastellaan esimiesten mielipiteitä rekrytoinnista ja rekrytointiprosessista. Osa kysymyksistä jätettään avokysymyksiksi, jolloin vastaaja pystyy muotoilemaan vastauksensa itse. Avointen kysymysten etuna on se, että sillä voidaan osoittaa, mikä vastaajalla on todella mielessä (Hirsjärvi ym. 2008, 201). 4.3 Yksilöhaastattelut Yksilöhaastattelu toteutetaan teemahaastatteluina, joka on lomake ja avoimen haastattelun välimuoto. Siinä on tyypillistä, että haastattelun teema on selvillä, mutta kysymykset eivät ole tarkkaan muotoiltuja ja ne eivät ole tietyssä järjestyksessä. (Hirsjärvi, ym. 2009, ) Kysymykset ovat eräänlainen tukilista käsiteltävistä asioista. Teemahaastattelu on muodoltaan niin avoin, että vastaaja voi puhua varsin vapaamuotoisesti. Teemat kuitenkin muodostavat konkreettisen kehikon, joten aineistoa voi käsitellä kohtuullisen jäsentyneesti. (Eskola & Suoranta 2003, ) Haastatteluun osallistuu viisi työnhakijana ollutta nykyistä työntekijää. Työntekijöiden haastattelut rakentuvat seuraavien kysymysten ympärille: 1. Minkälainen työpaikkailmoitus johtaa työhakemuksen jättämiseen? 2. Miten maine vaikuttaa työpaikan kiinnostavuuteen? 3. Miten työhaastattelu vaikuttaa työpaikan kiinnostavuuteen? 4. Miten toimivaksi haastateltava koki rekrytointiprosessin kokonaisuudessaan? 5. Miten työpaikkailmoituksessa ollut tehtävä on vastannut työntekijän odotuksia? 6. Mikä on keskeistä, että oikea työntekijä ja työnantaja löytävät toisensa? 4.4 Fokusryhmähaastattelu Fokusryhmä on nelivaiheinen prosessi. Fokusryhmähaastattelua pohjustetaan ideointipalaverilla. Ideointipalaveri toteutetaan tutkimuksen tekijän ja hän kollegansa toimesta. Sen pohjalta laaditaan varhaiskasvatusviraston nykytilaa kuvaava rekrytointiprosessin palvelupolku, joka jaetaan palvelutuokioihin ja kontaktipisteisiin. Palvelupolku visualisoidaan ja sen avulla päiväkodinjohtajat osallistetaan abstraktiin palveluun. Fokusryhmähaastattelun aineisto analysoidaan kuuntelemalla sen aikana tallennetut nauhoitukset, kuvaamalla visuaaliset tuotokset ja lukemalla työpajan aikaa laaditut muistinpanot.\n35 34 Litterointia ja systemaattista analysointia ei koeta tarpeelliseksi, koska äänitteiden tarkoitus on toimia fokusryhmähaastattelun jälkeen täydentävänä materiaalina rekrytointiprosessimallin kehittämisessä. Äänitteet tallennetaan digitaalisessa muodossa. Heti fokusryhmähaastattelun päätyttyä aineisto analysoidaan samankaltaisuusanalyysin avulla. Se tehdään fokusryhmähaastatteluun osallistuneiden kanssa yhteistyössä. Samankaltaisuusanalyysi on seinätaulumenetelmä, jossa esille nousevat asiat on helppo havainnoida ja ne nähdään kokonaisuutena, mikä helpottaa esille nousseiden asioiden organisointia. Tarkoituksena on saada yleiskuva esille nousseita kehittämiskohteista ja kritiikistä sekä löytää yksityiskohdat ja poikkeamat. Lopuksi esille nousseet asiat kirjataan taulukkoon ryhmittäin, jolloin seuraavan vaiheen työstämisen aikana niihin on helppo palata. ( Sinkkonen ym. 2009, ) Ensimmäisessä vaiheessa kerätään rekrytointiprosessin eri vaiheista esille nousevia kehittämiskohteita ja kritiikkiä. Näitä esiin nousseita asioita analysoidaan samankaltaisuusanalyysin avulla vertailemalla päiväkodinjohtajien vastauksia toisiinsa. Seuraavassa ideointivaiheessa haetaan ratkaisuja esille nousseisiin näkökulmiin ja kolmannessa vaiheessa innovoidaan uusia ideoita rekrytointiprosessin kehittämiseksi. Uusilla ideoilla tavoitellaan sujuvampaa rekrytointiprosessia. (Sinkkonen ym. 2009, ) 4.5 Tutkimuksen toteutuksen aikataulu Tutkimusta varten laadittiin tutkimuksen toteutuksen aikataulu, jonka tavoitteena oli toimia tutkijalle suuntaa antavana aikajanana tutkimuksen eri vaiheista. Lisäksi se kuvaa tutkimuksen eri vaiheita ja sitä miten tutkimusprojekti etenee ensin materiaaliin tutustumisesta tutkimussuunnitelmaan. Varsinainen tutkimus sisältää kyselytutkimuksen ja työpajan, jotka lopuksi analysoidaan tuloksia varten. Tämän rinnalla tutkija työstää tutkimuksen viitekehystä. Lopuksi tutkimuksesta laaditaan kirjallinen raportti, joka esitellään opinnäytetyö seminaarissa. Tutkimuksen suunnitteluaikataulu on esitelty seuraavassa taulukossa 1. syyskuu 2013 lokakuu 2013 tammikuu 2014 helmikuu 2013 maaliskuu 2013 teoriakirjoihin ja muuhun materiaaliin tutustuminen tutkimussuunnitelma tutkimuslupa kyselytutkimus kyselyn purku teorian työstäminen työpajan suunnittelu työpajan toteutus aineiston analysointi huhtikuu2014 toukokuu2014 kesä - heinäkuu elokuuu 2014 elokuu 2014 kirjallisen raportin työstäminen kirjallisen raportin työstäminen viimeistely seminaari työn luovutus Taulukko 1. Tutkimuksen toteutuksen aikataulu.\n36 35 5 Tulokset Tämän opinnäytetyön tarkoituksena on kehittää käyttäjäkeskeisen suunnittelun ja palvelumuotoilun avulla Helsingin kaupungin varhaiskasvatusviraston rekrytointiprosessia. Tarkoituksena on lisäksi selvittää rekrytointiprosessin nykytila ja työnantajan maineen vaikutus työnhakijan valintoihin. Tässä luvussa esitellään tutkimuksen kohderyhmä ja eri tutkimusmenetelmillä saatuja tuloksia. Sähköisen taustakyselyn, työpajan ja haastatteluiden tuloksia tarkastellaan asetettujen tutkimusongelmien mukaisesti. Vaikka haastateltujen määrä on melko suppea, ovat vastaukset eri käyttäjäryhmiltä samansuuntaisia. Laadullisessa tutkimuksessa pyritään kuvaamaan mm. jotain ilmiötä tai tapahtumaa, ymmärtämään tiettyä toimintaa tai antamaan teoreettisesti mielekäs tulkinta jollekin ilmiölle, ei tilastollisiin yleistyksiin. Tämän vuoksi on tärkeämpää, että henkilöt, joilta tietoa kerätään, ovat perillä tutkittavasta ilmiöstä, tietävät asiasta paljon tai heillä on kokemusta asiasta. Tiedonantajiksi valitaan henkilöitä, joilta oletetaan saatavan parhaiten tietoa tutkittavasta asiasta. Tällöin ratkaisevaa ei ole haastateltujen määrä vaan heiltä saadun tulkintojen kestävyys ja syvyys. (Tuomi & Sarajärvi 2013, ) Tutkimus koostui päiväkodinjohtajille suunnatusta taustakyselystä ja fokusryhmähaastattelusta. Päiväkodinjohtajien joukko valittiin esimiehistä, jotka olivat rekrytoineet lastentarhanopettajia viimeisen kolmen vuoden aikana. Teemahaastattelut suunnattiin työntekijöille, jotka olivat rekrytoitu työtehtäviin viimeisen kolmen vuoden aikana. Taustakyselyyn (liite 3) vastasi 12 päiväkodinjohtajaa. Fokusryhmähaastatteluun osallistui neljä päiväkodinjohtajaa. Haastattelututkimus koostui kolmesta eri yksilöhaastattelusta. Haastateltavista kaksi oli lastentarhanopettajaa ja yksi lastenhoitaja. 5.1 Varhaiskasvatusviraston rekrytointiprosessin nykytila Varhaiskasvatusviraston lastentarhanopettajien ja lastenhoitajien rekrytointiprosessin nykytila on kuvattu sekä taustakyselyn että tutkimuksen suorittajan näkemysten ja kokemusten pohjalta. Prosessin eri vaiheita on verrattu kaupunkitasoiseen ehdotukseen tavoitetilan prosessikuvaukseksi (Liite 1.) Samalla todettiin, että varhaiskasvatusviraston rekrytointiprosessin nykytila on kaupungin HR -tietojärjestelmähankeen 2015 mukainen. Rekrytointiprosessin nykytilasta nostettiin esiin niitä palvelupisteitä, joissa käyttäjät (esimies ja työnhakija) ovat läsnä ja joiden muokkaamiseen palvelumuotoilun keinoin voidaan vaikuttaa. Rekrytointiprosessin kehittämistä pohjustettiin varhaiskasvatusviraston järjestämässä prosessikoulutuksessa (Liite 2.)\n37 36 Varhaiskasvatusviraston nykytilan prosessikuvaukseen ei ole otettu mukaan rekrytointiprosessin alkuvaihetta, jossa kuvataan täyttölupamenettelyä. Täyttölupamenettely on jätetty pois, koska lastentarhanopettajien ja lastenhoitajien tehtävät ovat vapautettu täyttölupamenettelystä kaupunginjohtajan päätöksellä (Kj, ). Prosessikuvaus päättyy päätökseen työsuhteen solmimisesta. Nykytilan prosessikuvauksesta ilmenee, että päiväkodinjohtajalla on merkittävin rooli prosessin läpiviennissä, palvelun toteuttajana sekä vaikuttajana työhakijan kokemukseen palvelun laadusta ja arvosta. Seuraavassa kaaviossa 2 on kuvattu tässä tutkimuksessa määritelty varhaiskasvatusviraston rekrytointiprosessin nykytila. Varhaiskasvatusviraston rekrytointiprosessin nykytila 1 Työnhakija Lukee Ilmoituksen Jättää hakemuksen Haastattelu Päätös 2 Esimies Tarve Aikataulu ja suunnittelu erekryilmoitus Vastaa Tiedusteluihin Seuloo Hakemukset Valitsee Haastateltavat Sopii Haastatteluista Haastattelee Esittelee päätöksen Päättäjä Päätös 3 Tietojärjestelmä erekry erekry erekry 4 HR-henkilö Tarkastaa Ilmoituksen Julkaisee ilmoituksen Kaavio 2. Varhaiskasvatusviraston rekrytointiprosessin nykytila. Päiväkodinjohtajalta kului keskimäärin vähintään yksi työpäivä henkilötyötunteina rekrytointiprosessin läpiviemiseen. Vastauksissa ilmeni suurta hajontaa. Prosessiin käytetty aika vaihteli 2-4-tunnista kolmeen työpäivään. Seuraavassa kuviossa 5 on esitetty rekrytointiprosessiin käytetty työaika.\n38 37 Kuvio 5. Rekrytointiprosessin käytetty työaika. Taustakyselyn perusteella ilmeni, että työnhakuilmoituksen laatiminen on päiväkodinjohtajan mielestä kohtalaisen helppoa. Lisäksi kaikki päiväkodinjohtajat olivat yhtä mieltä siitä, että päiväkodin maineella on vaikutusta työntekijöiden saatavuuteen. Päiväkodinjohtajat kaipaavat lisää tietoa ryhmähaastattelusta. Päiväkodinjohtajat kokivat rekrytoinnin mielekkääksi, mutta aikaa vieväksi työtehtäväksi. Päiväkodinjohtajat olivat lähes yksimielisiä siitä, että lisäkoulutusta yksilöhaastatteluihin ei tarvita. Työpaikkailmoituksessa koitin viestiä päiväkodin kiinnostavuutta, työyhteisöä ja hakijan vastuuta ja vapauksia toteuttaa pienryhmätoimintaa. Ajattelin, että saisinpa hakijaksi henkilön, joka olisi kiinnostunut sitoutumaan meidän taloon ja haluaisi tulla meille kehittämään toimintaamme entistä paremmaksi. Tarkoituksena oli saada aikaan mahdollisimman houkutteleva ilmoitus. Pyrin saamaan esille sen mitä meidän päiväkodissa kehitetään ja painotetaan. Kuvaus työtehtävästä houkuttelevaksi, sijainnin mainostaminen houkuttelevana. Pyrin laittamaan jotain millä ilmoitus erottuu edukseen joukosta. Pyrin myös viestittämään, että toivomme tehtävään varhaiskasvatuksen ammattilaista, niin että houkuttelisin hakijoiksi koulutetut. Välillä on turhauttavaa, kun suurin osa hakijoista on täysin epäpäteviä ja kielitaidottomia. Haastattelujen perusteella työntekijät kokivat, että ovat työnhakuilmoitukset kovin samanlaisia. Kokemusten perusteella he eivät olleet saaneet työpaikkailmoituksen perusteella käsitystä päiväkodin arvoista, painotuksista, toimintakulttuurista tai yleensä jostain, joka olisi erottanut yhden päiväkodin toisesta. Päiväkodinjohtajien mielestä rekrytointiprosessin tulisi olla sujuvampi. Rekrytointitoiminnan siirtämisestä virastotasolle esiintyi vastaajien keskuudessa hajontaa. Vastaajista 40 % toivoi\n39 38 rekrytointitoiminnan keskittämistä virastotasolle. 50 % vastaajista oli rekrytoinnin keskittämisestä virastotasolle melko erimieltä ja 10 % vastaajista oli asiasta täysin erimieltä. Vastaajista 30 % toivoi lisäkoulutusta rekrytoinnista. Työpaikkailmoittelun tarpeellisuudesta Facebookissa vastaajat olivat tasaisesti sekä melko samaa mieltä että melko eri mieltä. Alla olevassa kuviossa 6 on esitelty päiväkodinjohtajien ajatuksia rekrytoinnista. Kuvio 6. Päiväkodinjohtajan ajatuksia rekrytoinnista. Taustakyselyssä ja fokusryhmähaastattelussa päiväkodinjohtajat kuvailivat, että nykytilanteessa lastentarhanopettajien ja lastenhoitajien haastatteluissa keskeisinänä sisältöinä ovat työnsisältö ja hakijan osaaminen suhteessa tulevaan työtehtävään. Päiväkodinjohtajat olivat yhtämieltä siitä, että avoimiin työpaikkoihin ei ole riittävästi koulutettuja ja kelpoisuusehdot täyttäviä työnhakijoita, jotta haastatteluun voisi hakemusten perusteella valita tehtävään ansioituneimmat ja sopivimmalta tuntuvat työnhakijat. Hakijoiden vähyyden vuoksi, kaikki koulutetut pääsivät haastatteluun. Kutsuin heidät haastatteluun puhelimitse. Kerroin alustavasti sijaisuudesta ja sen kestosta, mihin ryhmään ja kyselin vielä taustatiedoista. Näkyivät kyllä ilmoituksessa ja hakijan tiedoissa. Haastatteluun olen kutsunut ensisijassa pätevät hakijat. Jos päteviä ei ole ollut muut huomioitu. Pätevistä olen kutsunut haastatteluun ensin ne joilla hakemus vastannut meidän arvoja. Haastatteluun kutsuttu ensisijaisesti soittamalla hakijalle, mutta jos en ole tavoittanut olen laittanut sähköpostia. Sovimme haastattelu ajan (n.1 tunti) ja paikan. Pyysin hakijaa ottamaan mukaan henkilöllisyyspapperit, työ- ja opintotodistukset. Hakuprosessista kerron haastattelun lopuksi, kerron milloin olen tekemässä päätöstä ja kuinka paljon hakijoita haastattelen.


Mitä tehdä elderflowersiin Kuinka käyttää elderflowersia puutarhasta (Syötävät puutarhat) | Hyödyllisiä tietoja ja puutarhanhoitovihjeitä. Ammattimainen puutarhuriblogi!\nKoduleht » Syötävät puutarhat » Mitä tehdä elderflowersiin Kuinka käyttää elderflowersia puutarhasta\nEnnen kypsennystä vaniljakukkilla tai nauttimista, on tärkeää ymmärtää pari asiaa. Vaikka suurin osa seljanmarjalajeista on syötäväksi kypsennettyinä, muut kasvin osat, mukaan lukien lehdet, varret ja juuret, ovat myrkyllisiä ihmisille.\nSambucus nigra, tai musta vanhimpi, on yleisimmin käytetty kasvi harttilinkun korjuussa. Vaikka näitä vanhakukkia nautitaan usein, ne ovat teknisesti korkeita tietyissä alkaloideissa ja syanidiiniglykosideissa, jotka ylimääräisenä nautittaessa voivat aiheuttaa ongelmia, kuten pahoinvointia, oksentelua ja ripulia.\nJos olet epävarma korjaavan vanhikukkakasvin tyypistä, on parasta ostaa kukkia hyvämaineisesta lähteestä ongelmien välttämiseksi.\nKuinka käyttää elderflowersia\nMietitkö mitä tehdä vanhintakukkien kanssa? Vanhinkukkille on useita käyttötapoja, jälkiruokia juomista teihin. Elderflowersilla on erehtymätön tuoksu ja maku, joka muistuttaa makeaa valkoviiniä ja muistuttaa täydellisesti kesää.\nElderflower-sydämellinen on erityisen herkullinen keitto, joka voidaan valmistaa keittämällä kukkia puoli tuntia, suodattamalla hiukkaset pois ja lisäämällä yhtä suuri määrä sokeria jäljellä olevaan veteen. Tuloksena saatu sydämellinen voidaan lisätä juomiin tai sekoittaa jälkiruoksiin, joissa se antaa uskomattoman tuoksun. Se voidaan myös jäädyttää ja pitää kirkkaana tummina talviöinä.\nSamoin voit kuivata kukat ja säästää ne käytettäväksi ruoanlaitossa. Kokeile heittää kourallinen kukkasia kevyesti maustetussa kakut taikinassa tai jopa pannukakku-sekoituksessa.\nLisää käyttöjä Elderflowersille\nElderflower-käyttö ei ole rajoitettu pelkästään kulinaarisiin. Vaikka tuomaristo on virallisesti selvittänyt vankerukkien lääkeominaisuuksia, niitä on käytetty vuosisatojen ajan useilla mantereilla tulehduksen vastaisena, ihonhoitotuotteena ja kipua lievittävänä aineena..\nAnna pienen määrän kukkasia jyrkkiä kiehuvassa vedessä muutama minuutti, jolloin muodostuu yksinkertainen, rauhoittava tee, jonka on muun muassa väitetty lievittävän yleisen kylmäoireita. Tai vain juo se nauttia vanhintakukka huumaava tuoksu.


testosteroni tehosterokotus - ASMR\nby September 20, 2021, 6:09 am 4k Views\nToisin kuin yleisesti luullaan, yksikään ilmoitetut tuotteet testoboosters todella keinotekoisia tai luonnollisia testosteroni. Monet niiden kasviperäisten ainesosien sisältävät saponiinit. Nämä aineet tunnetaan myös nimellä steroidi alkaloideja. Ne toimivat kasvin suojaksi muun muassa sieniä. D-asparagiinihappo, kuitenkin, on aminohappo. Kuitenkin, ei on biologinen esiaste testosteroni. Pikemminkin kehon oma hormoni tuotanto on kannustanut näitä aineita, jotta kehomme kasvattaa merkittävästi testosteronin tuotantoa, joten parannusta lihaksen rakenne on tehtävä - niin teoriassa. Se oikeastaan toimi sillä tavalla? Itse asiassa jotkut kasviperäisten vaikuttavien ainesosien on osoitettu vaikuttavan testosteronitasoja. Kuitenkin, nämä olivat usein eläinkokeissa tai ns in vitro kokeissa (kokeet koeputkeen). Kokeita ihmisillä valvotuissa olosuhteissa olivat enimmäkseen negatiivisia, sillä ei ollut vaikutuksia testosteronin tasapaino terveillä miehillä. Ja jos he tekivät, he olivat niin pieniä, että ne eivät sisällä mitään eroa lihaksen rakennuksen. Kaikki osoittautuneet vaikutuksia, kuten lisäämään siittiöiden määrän, lievä vaikutus testosteronitasoja, tai vaikutus libido (himo sukupuoli) on vain miehiä, joilla on alhainen siittiöiden määrä tai erektiohäiriöiden. D-asparagiinihappo antaa samanlaisen kuvan, vaikka vaikutus testosteronin taso on hieman suurempi rajoitetun ajan, mutta vain ihmiset, joilla siittiöiden tuotanto-ongelmiin on merkittäviä vaikutuksia täällä. Ei ollut merkittävää vaikutusta rakennuksen lihasmassaa täällä.\nTesto-Max tarkastelu » Tehokkaita tai huijata? [Tulokset]\nHaluat käyttää ja haluavat parantaa ulkoasua? Haluan auttaa sinua. Testo-Max on yksinkertainen ja tehokas ravintolisä. Et voi saada sitä Amazonil...\nPrevious article testosteroni tehosterokotus