-Minä en halua.\n-Ei nyt ole kysymys siitä, haluatko sinä. Se on vain tehtävä.\n-Älä viitsi! Minä voin lähteä kaupungista siksi päiväksi.\n-Ja sitten me joutuisimme järjestämään kaiken jälkikäteen, niinkö? Sillä lähetystöjä tulee, se on sanomattakin selvä.\n-Kielletään tulemasta. Näkee sellaistakin lehdissä.\n-Älä ole hullu. Sinun asemassasi!\n-Olenko minä pyytänyt päästä sellaiseen asemaan?\n-No, et sinä ole luottamustoimia torjunutkaan.\n-Sappho, sinä tiedät, minkä tähden minä tarvitsen täytettä iltoihini!\n-Tiedän. Mutta tiedän senkin, että jos sinä koetat estää kaikkia yhdistyksiäsi ja virallisia tahojasi tuomasta onnittelujaan, saat leuhkan maineen lopuksi ikääsi.\nGrace, joka istui lempipaikassaan koivunoksalla tuuheiden lehvien suojassa, ei voinut käsittää keskustelua, jota äiti ja isä kävivät verannalla hänen läsnäolostaan tietämättöminä. Isän viisikymmenvuotispäivä oli ollut hukkua tohtorilan tanssiaisten ja Archien sydänsurujen alle, ja äiti oli vasta tänä aamuna havahtunut siihen, että se oli aivan lähellä. Ja nyt isä yritti kieltäytyä — kieltäytyä, kun äiti ehdotti, että he pitäisivät juhlat hotellilla! Grace ei voinut käsittää sitä, vaikka ymmärsikin, että hotelli kävisi kalliiksi.\n-Jos jotakin on järjestettävä, isä sanoi nöyremmin, -emmekö me voi tarjota ihmisille teetä kotona?\n-Emme. Rouva Wallace kykeni ehkä aikoinaan taikomaan tarjoilut puolelle kaupungille, mutta siihen hän ei kykene enää. On paljon helpompi antaa kaikki hotellin hoidettavaksi, sillä nyt paikalle tulee koko kaupunki ja puoli kreivikuntaa sen lisäksi — todennäköisesti parlamenttiedustajakin lähettää tänne jonkun. Sanomalehdestä soitettiin, kun olit päivällä poissa, ja kysyttiin haastattelua.\n-Ei, Sappho. Ei lehteä.\n-He kirjoittavat joka tapauksessa. Ellet sinä anna haastattelua, he kaivavat esiin kaikki ne vanhat artikkelit ja…\n-Hyvä tavaton, nainen, kenen puolella sinä oikein olet!\n-Minä yritän olla sinun puolellasi, mutta sinä teet sen mahdottoman vaikeaksi!\nIsä alkoi nauraa, ja Gracea värisytti ihastuksesta. Hänestä oli kauhean mukavaa kuunnella äidin ja isän sanailua. Mutta salaa mielessään hän toivoi, että jokin lehti kaivaisi esiin ”vanhat artikkelit”, mitä se sitten ikinä tarkoittikin. Täytyi olla paljon sellaista, mitä äiti ja isä eivät olleet kertoneet heille menneisyydestä.\n-Hyvä on, isä sanoi sitten alistuneesti. -Varaa hotelli, ja minä maksan itseni kipeäksi siitä hyvästä. Mutta koeta nyt sentään kaikkesi, ettei minua haudattaisi kukkakoreihin. En ole vielä aivan vainaja!\n-Minä koetan torjua kaikki kukkakorit, mitkä voin, äiti vakuutti kujeellisella äänellä. -Ja hopeiset silmälasikotelot.\nIsä naurahti taas, sitten korituoli narahti ja Grace arvasi, että isä oli noussut suudellakseen äitiä.\nMutta sitä hän ei käsittänyt, miksi isän piti vastustaa kukkia, sillä mikä oli ihanampaa kuin kukat — ja eikö hopea ollut kauhean arvokasta? Hän haki paremman asennon ja jatkoi sen luonnoksen viimeistelyä, jonka oli tehnyt aamupäivällä retkeillessään Maisien, Janen ja Coran kanssa nummilla. Coran äiti oli hetkellisessä pehmeyden puuskassa päästänyt tämänkin mukaan, ja heillä oli ollut hirveän hauskaa.\nHauskuutta he totisesti kaipasivat! Tohtorilan tanssiaisten jälkeen kaikki oli ollut jotenkin hiljaista, kuin joku olisi ollut kipeä. Jollakin tavalla tieto Archien sydänsuruista oli vähitellen levinnyt kaikkien sisarusten tietoisuuteen, ja valitettavasti se oli vaikuttanut heidänkin elämäänsä.\nVaikka Grace oli vakuuttanut Gordonille, ettei lakkaisi puhumasta tälle Fannyn käytöksen takia, hän ei tahtonut käydä tohtorilassa, koska se tuntui jotenkin kauhean kiusalliselta ja melkein luopiomaiselta, eikä Gordon puolestaan oikein iljennyt tulla Koivurantaan. Faith puolestaan oli sydänjuuriaan myöten loukkaantunut Fannyyn, ja jopa Evan ja Walter, joiden mielestä Archie oli ”eri hoopo, kun yrittää ehdoin tahdoin päästä tyttöihmisen komenneltavaksi”, karttoivat Gusia ja Torquilia. Alice-tädinkin täytyi jo tietää, Grace ajatteli, koska hän ei ollut käynyt Koivurannassa aikoihin, vaikka juhlista olisi riittänyt paljon puhuttavaa.\nToisaalta Gracen oli hiukan sääli Fannya. Tämä oli tullut häntä vastaan edellisenä iltana, kun Grace oli ollut palaamassa uimarannalta. Fanny oli kävellyt yksin rantatietä sen näköisenä, ettei ollut menossa mihinkään, vaan koetti vain tappaa aikaansa. Gracen nähdessään hän oli pysähtynyt, mutta tämä oli ainoastaan nyökännyt lyhyesti ja kiiruhtanut ohi. Silloin Fanny oli kutsunut häntä nimeltä, ja Gracen oli ollut pakko kääntyä.\nHe olivat katsoneet hetken toisiaan ilta-auringon kultaisessa loisteessa. Fanny oli ollut kaunis, ehkä vielä kauniimpi kuin aiemmin, aivan kuin ripaus surua ja vakavuutta olisi tehnyt hänelle hyvää. Hän ei ollut ruskettunut — miten olisikaan, sillä eihän hän tänä kesänä viettänyt päiviä uimarannalla Faithin kanssa — ja hän näytti runolliselta ja melkein läpikuultavalta.\n-Minä olen kauhean pahoillani, Grace, hän oli sanonut. -Minä en tarkoittanut loukata ketään.\n-Ellet sinä välitä Archiesta, sinun ei olisi pitänyt antaa ymmärtää muuta, Grace oli ilmoittanut tylysti vasta nyt täysin ymmärtäen, mitä äiti oli koettanut hänelle tästä asiasta opettaa ja miksi.\n-Eivät asiat ole niin yksinkertaisia, Fanny oli vastannut. -Ei maailma ole musta tai valkoinen.\n-Tässä tapauksessa se on, Grace oli tokaissut. -Täytyyhän sitä tietää, kenestä pitää ja kenestä ei!\nSitten hän oli kääntynyt ja juossut tiehensä.\nNyt Grace nojasi päätään koivunrunkoon ja sulki silmänsä. Jokin tuossa kohtaamisessa oli jäänyt vaivaamaan häntä. Entä, jos aina ei tosiaankaan tiennyt, kenestä piti ja kenestä ei? Eihän hänkään tiennyt, pitikö enemmän Axelista vai…\nHyvä tavaton. Grace avasi silmänsä. Mitä typeryyksiä! Eihän hänen tarvinnutkaan sellaista tietää, äiti oli sanonut niin. Axel oli saanut hänet jollakin tavalla hämmennyksiin tanssiaisissa, ja Gordon oli vakuuttanut, ettei särkisi hänen sydäntään — mutta sehän oli kaikki ollut vain hupsuttelua, juhlaillan taianomaisen tunnelman aiheuttamaa!\nHänen ympärillään suhisi ja kahisi, auringonsäteet pilkistelivät koivunlehtien lomitse ja verannalla äiti ja isä olivat alkaneet puhua syntymäpäiväjärjestelyistä. Voi, miten hienot isän juhlista tulisi! Rona Munro ja Claire Buchanan ja muut näkisivät, miten arvostettu ja tärkeä ihminen hänen isänsä oli, ja saisivat hävetä ilkeyksiään!\nSeuraavina päivinä tuleva syntymäpäiväjuhla täyttikin Koivurannan asukkaiden ajatukset. Äiti käytti kokonaisen iltapäivän siihen, että lepytteli rouva Wallacea, jonka mielestä oli typeryyden huippu järjestää juhla hotellissa, kun hän olisi aivan hyvin voinut laittaa tarjoilun kotiin. Ja ettei tarjottaisi ollenkaan alkumaljaa eikä viiniä ruuan kanssa! Sehän oli naurettavaa. Mitä ihmiset sanoisivat!\n-Teidän luulisi ymmärtävän, rouva Wallace, äiti sanoi moittivasti. -Sinne tulee monia muitakin, jotka eivät tarvitse kiusauksia.\n-Eräät saavat tästä vettä myllyynsä, hän mutisi. -Mutta jos kauppiaalla on liikaa rahaa…\n-Hotelli on halpa nykyään, äiti sanoi kuivasti. -Siellä ei ole asiakkaita jonoksi asti, ja hintoja on laskettu.\nGrace ei jaksanut välittää rouva Wallacen murinasta, sillä tämä oli nykyään ärtyisä, tapahtui mitä tahansa. Sen sijaan hän otti ilon irti kaikesta siitä hauskasta, mitä oli odotettavissa ja koetti unohtaa kaiken ikävän.\nIsoäiti matkusti Edinburghista lupauksensa mukaisesti, ja hänen kanssaan tulivat tietysti Chrissy-täti ja Alan-setä ja Malcolm ja Lorna. He asettuivat asumaan hotelliin, ja isoäiti tahtoi tarjota heille kaikille illallisen pari päivää ennen juhlia.\n-Oli aikoja, jolloin minä olin varma, ettet koskaan näe viisikymmenvuotispäivääsi, isoäiti sanoi, kun he olivat päässeet jälkiruokaan asti.\n-Ei se vieläkään taattua ole, isä huomautti. -Voin saada tietosanakirjasarjan päähäni huomisaamuna.\n-Jos sinä aiot täyttää viisikymmentä, voisit alkaa käyttäytyä ikäsi mukaisesti, isoäiti sanoi, mutta taputti isän kättä lempeästi.\nSamassa Alan-setä kilisti lusikalla lasiaan ja nousi pitämään puhetta. Hän muisteli niitä aikoja, jolloin oli alkanut piirittää Chrissy-tätiä, ja miten oli pelännyt kuollakseen tämän veljeä, josta liikkui kaupungilla hurjia tarinoita, ja miten oli lopulta ollut melkein pettynyt, kun kyseinen veli ”ei osoittautunut tuon kummemmaksi”.\nSitten isä nousi vastaamaan puheeseen. He kuuntelivat kaikki hiirenhiljaa, kun isä muisteli, miten oli eräänä keväisenä iltana kauan sitten Edinburghissa mennyt puhelimeen — vaikka yskä oli kiusannut häntä niin, että hän oli tuskin saattanut puhua — ja soittanut Alan-sedälle kysyäkseen, ostaisiko tämä hänen osuutensa isän kirjakaupasta, koska heille oli tarjottu ostettavaksi omaa kauppaa Fort Williamista ja koska lääkäri oli sanonut, että vain ilmastonvaihdos voisi pelastaa hänen henkensä.\n-Äiti on oikeassa, isä sanoi vähän käheällä äänellä, ja hänen oikean kätensä pikkusormi vapisi. -Oli aikoja, jolloin en itsekään osannut kuvitella näkeväni joskus viisikymmenvuotispäivääni. Mutta minulla on ollut aina liiaksi syytä elää, jotta minuun olisi pystynyt keuhkotauti tai edes Saksan armeija.\nIsä ojensi kätensä ja tarttui äidin käteen ja hymyili hänelle, ja äiti hymyili takaisin. Sitten isä katsoi kaikkia heitä, jotka istuivat suuren pöydän ympärillä, jokaista yksitellen, ja Gracea aivan vavisutti, kun hän tajusi, että hänkin oli isälle yksi syy elää. Voiko kenestäkään sanoa sen kauniimmin!\n-Kaikki eivät ole tänään mukana, isä sitten sanoi ja nosti vesilasinsa. -Juodaan isän ja Walter-veljen malja.\nNiin he joivat isoisän ja isän kuolleen pikkuveljen muistolle, ja isoäiti pyyhki kyyneleitä silmistään. Mutta sitten hän alkoi muistella isän lapsuutta, ja he nauroivat tukehtuakseen tämän edesottamuksille. Kertomusten päähenkilö puisteli päätään hymyillen ja hillitsi äitiään vain niissä kohdin, jolloin heidän Walterinsa silmät alkoivat kiilua liiaksi inspiraatiosta.\nGracesta tuntui, että tuosta illasta alkaen kaikki olikin vain pelkkää juhlaa. Koivurantaan tulvi onnittelusähkeitä ja kortteja, ja myös muutamia kukkakoreja, joihin isä tuntui suhtautuvan niin vastentahtoisesti. Huomattavasti kiitollisempana hän otti vastaan kameran objektiivivalikoiman, joka saapui paksuihin toppauksiin pakattuna Berliinistä — Felix ja Ruth eivät päässeet itse paikalle, sillä he kuvasivat parhaillaan uutta elokuvaa.\nJa sitten koitti varsinainen juhlapäivä. Se ei alkanut niin varhain kuin olisi voinut, sillä äiti oli saanut taivutelluksi kirkkokuoron jättämään aamuisen laulutervehdyksen väliin, vaikka rouva Morrison ei tästä pettymyksestä tainnut milloinkaan täysin toipua. Mutta jostakin syystä isä tuntui olevan takajaloillaan kaikkien tällaisten huomionosoitusten suhteen, ja siksi he koettivat elää niin tavanomaisesti kuin suinkin siihen asti, että oli aika lähteä hotellille odottamaan vastaanoton alkamista.\nArchie oli luvannut hoitaa juhlapäivän valokuvaamisen, vaikka Gracesta näytti, että isä tunsi olonsa vähän epämukavaksi, kun joutui kameran vieraammalle puolelle. Archielle tehtävä olisi kuitenkin helpotus. Se antoi hänelle luvan liikkua paikasta toiseen ja jättää kaikenlaisen turhanpäiväisen seurustelun väliin lyhyitä tervehdyksiä lukuunottamatta.\nGrace puolestaan nautti täysin siemauksin sen päivän ihmeellisyyksistä. Totta kai hän oli tiennyt, että isä oli mukana monenlaisissa tehtävissä ja että hänet tunnettiin valokuvaajana ja poliittisena puhujana. Mutta sittenkään hän ei ollut aivan käsittänyt, millaisella arvostuksella niin suuri joukko ihmisiä tuntui isään suhtautuvan. Lähetystö seurasi toistaan, ja hotellin aulaan kertyi kasapäin kukkia ja lukuisia kristallimaljakoita ja kynttilänjalkoja. Hopeisia silmälasikoteloitakin tuli kaksi.\n-Minkä tähden viisikymmenvuotispäiville tuodaan aina kaikkea tällaista kummallista, sanoi Evan. -Mitä mies tekee kukkamaljakoilla?\n-No, Grace sanoi ja viittasi kukkakoreihin ja -asetelmiin, -mitä sinä arvelisit?\n-Äh, kyllä sinä tiedät, mitä minä tarkoitan, Evan tuhahti. -Minä tahdon ainakin lahjaksi jotakin oikeaa, sitten kun täytän viisikymmentä. Vaikka virvelin.\n-Isä olisi varmaan kyllä pitänyt virvelistä, Gracen oli myönnettävä.\n-Kuinka kauan noita ihmisiä oikein tulee? valitti Walter. Lapsille oli sanottu, että he saisivat hakea ruokaa vasta sitten, kun äiti ja isä lähtisivät ruokasaliin, ja rouva Wallace oli syöttänyt heidät aamulla täyteen puuroa, mutta herkkuja notkuva pöytä houkutteli heitä silti. -Minkä tähden heidän kaikkien pitää puhua niin kauan!\n-Se kuuluu asiaan, Grace suhahti. -Kun joku täyttää viisikymmentä, hänelle pidetään puheita. Pitihän Alan-setäkin.\n-Niin, mutta hän ja isoäiti olivat hauskoja, huomautti Walter haikeasti, sillä isoäiti oli sitkeästä kerjäämisestä huolimatta kieltäytynyt kertomasta hänelle enempiä yksityiskohtia siitä kerrasta, jolloin isä ja tämän luokkatoverit olivat saaneet jostakin käsiinsä ruutia ja olleet vähällä räjäyttää koko koulun ilmaan.\n-Mitä nyt tapahtuu? kysyi Evan, sillä yhtäkkiä kaikki aulassa olevat tuntuivat hiljentyvän. -Keitä nuo ovat?\nEvanin kysymys oli sinällään outo, sillä ovesta marssivassa ryhdikkäässä miesjoukossa oli monia heidän tuntemiaan kaupungin miehiä aina herra Saundersia myöten, ja myös sellaisia, jotka he muistivat nähneensä joskus isän puheilla kaupassa, vaikka eivät näiden nimiä tienneetkään. Mutta oli myös monia vieraita kasvoja, ja kaikkineen saapujissa oli jotakin omituista.\nHe tulivat sisään parijonossa, joka astui täsmälleen samassa tahdissa, pysähtyi täsmälleen samalla hetkellä, ja teki sitten kunniaa. Ja isä, joka oli koko aamupäivän ollut ennemmin vähän hermostunut kuin juhlamielellä, meni aivan sanattomaksi, ja Grace oli varma, että hänellä oli vesikierteet silmissään.\nSitten miesten takaa ilmestyi univormupukuinen upseeri, jonka käteen isä tarttui kaksin käsin, ja joka — no, piti puheen tietysti, eikä Grace ymmärtänyt läheskään kaikkea. Mutta Moira otti asioista selvää ja tuli kertomaan heille tohkeissaan, että nämä olivat ”niitä sotilaita, joita isä määräsi sodassa, paitsi että tuo herra määräsi isää”.\n-Onko tuo eversti Graham? kuiskasi Evan pettyneenä, sillä vaikka isä ei ollut puhunut heille koskaan paljonkaan sodasta, hän oli aina silloin jossakin kiittävässä yhteydessä maininnut sodanaikaisen esimiehensä nimen. -Hänhän on kauhean vanha!\n-Tuskin sen vanhempi kuin isä, ilmoitti Faith. -Hän on ollut varmaan hirveän komea nuorempana.\n-Minä arvasin, että sinä puutut tärkeimpään, irvisti Donald. -He ovat saaneet kasaan ainakin puoli joukkuetta. Isästä taidettiin tosiaan pitää sodassa.\nPuhe oli päättynyt, ja miesjoukko kätteli nyt isää. He nimittivät häntä säännönmukaisesti ”luutnantiksi” ja äitiä ”rouvaksi”, paitsi tietysti ne, jotka olivat kaupungista ja tutumpia. Ja isä kutsui heitä jokaista nimeltä, etunimeltä, kertaakaan erehtymättä. Vaikka sodasta oli toistakymmentä vuotta! Gracesta se oli aivan käsittämätöntä.\nVoi, kunpa isä kertoisi enemmän sodasta! Grace oli ehtinyt aamulla nähdä, että sanomalehdessä oli isän syntymäpäivähaastattelu kuvan kanssa, mutta siinäkin oli kirjoitettu vain, että ”päivänsankarin omasta toivomuksesta hänen sodanaikaiset tekonsa jääkööt tässä tarkemmin selvittämättä, vaikka aikoinaan koko maa tunsi Flanderin sankarin maineen”. Hän oli koettanut kysyä äidiltä ja rouva Wallacelta, mitä ”Flanderin sankari” tarkoitti, mutta kumpikin oli hätistänyt hänet joko vaihtamaan pukua tai kampaamaan tukkansa. Hyvä tavaton, hän oli melkein viidentoista, eikö hänelle nyt voisi jo puhua asioista!\nSamassa äiti viittoi heitä lähemmäksi. Isä tahtoi esitellä heidät eversti Grahamille, joka osoittautui hyvin miellyttäväksi herrasmieheksi. Hän kätteli heitä kaikkia, ja poikien silmät laajenivat kunnioituksesta olkapolettien ja kunniamerkkien edessä.\n-Joko he nyt loppuivat? eversti sanoi hymyillen. -Minä luulin, että heitä on enemmän.\n-Esikoispoikamme on… ulkomailla, isä vastasi.\nVoi, kuinka monta juhlaa he vielä viettäisivätkään ilman Stuartia! Yhtäkkiä Gracen valtasi hillitön raivo. Oliko Prinssi todella niin itsekäs, eikö hän käsittänyt, miten he kaipasivat tätä, ja miten surullisia äiti ja isä olivat!\nSamassa hän näki, että tohtorilan väki tuli sisään ovesta. Archie vetäytyi kameroineen kauemmaksi ja mutisi menevänsä ottamaan kuvia salista, ja äiti pyysi Faithia opastamaan eversti Grahamin sisään ja katsomaan, että tämä ja isän joukkueen miehet saivat syödäkseen, aivan kuin he eivät olisi osanneet itse mennä hakemaan ruokaa.\nGrace vetäytyi vaistomaisesti ovelta ja oli järjestelevinään lahjapöytää. Hän olisi mielellään juossut Gordonia vastaan, mutta pelkäsi, että Archie näkisi, eikä hän tahtonut pahoittaa veljensä mieltä. Voi, miksi Fanny oli niin tyhmä!\nJa taas Gracea suututti. Tämäkin oli Stuartin syytä, hän oli pilannut Archien elämän, ja Fannyn, ja heidän kaikkien. Kaipa Amerikassa sitten oli niin hauskaa, että veli viis veisasi omasta perheestään ja läheisistään!\n-Hei, Gracie. Gordon oli ilmestynyt hänen viereensä. -Hirveästi tavaraa.\n-Syntymäpäiville tuodaan yleensä lahjoja, Grace mutisi.\n-Älä viitsi murjottaa minulle, Gordon sanoi nöyrästi. -Minä tiedän kyllä, että me kaikki olemme nyt huonossa huudossa, ja Fanny ansaitsisi selkäänsä. Mutta on niin ikävää, kun sinä et ole oma itsesi.\n-Kaikki helpottaa sitten syksyllä, kun Arch lähtee takaisin kouluun, hän sanoi.\n-Mutta kai sinä voit tulla minun kanssani syömään ennen sitä? Gordon pyysi. -Niin olisi paljon hauskempi.\n-En minä voi vielä, Grace sanoi. -Äiti käski meidän odottaa heitä.\n-No, mutta hehän ovat lähdössä ovelta, Gordon huomautti. -Tosin minä epäilen, ettei isäsi ehdi edes istua alas lautasen ääreen. Kun minun isäni täytti viisikymmentä, hän valitti, ettei kukaan neuvonut hänen syömään tukevasti ennen juhlia, sillä niiden aikana hän ei ehtinyt!\nGracea alkoi naurattaa, ja hän tajusi, miten hirveästi oli ikävöinyt Gordonia.\n-No, mennään, hän sanoi iloisemmin.\nSali oli tupaten täynnä väkeä, sillä vaikka osa lähetystöistä oli vain piipahtanut, osa istui kaikessa rauhassa nauttimassa tarjoilusta. Lisäksi sukulaisia ja ystäviä oli saapunut jo paikalle huomattava määrä. Puheensorina täytti suuren huoneen, ja tarjoilijat puikkelehtivat pöytien lomitse kantaen yhä uusia ja uusia tarjoiluvateja.\nGrace vilkutti rouva ja herra Wallacelle, jotka istuivat samassa pöydässä Barclayden kanssa. Rouva Wallace parka näytti jotenkin avuttomalta, kun hän joutui olemaan juhlissa vieraana eikä järjestäjänä, mutta Grace ei voinut olla ajattelematta vahingoniloisesti, ettei kukaan kaiken tämän ruuan ja hälinän keskellä varmaan ehtinyt edes huomata alkumaljan ja viinin puuttumista. Hän vilkutti myös Axelille, mutta vaivihkaa, jottei Gordon näkisi.\nSiitä tyttö ilahtui, että isä ehti todellakin istua täyden lautasen ääreen ja ruveta syömään, sillä päivästä tulisi pitkä. Äiti viittasi Gracea heidän pöytäänsä selvästi arvaten tämän aikomukset livistää jonnekin sivummalle Gordonin kanssa, eikä hänen auttanut kuin totella. Mutta toisaalta oli hirveän hauskaa ja jännittävää istua keskellä salia pääpöydässä ja syödä herkkuja, jotka olivat aivan erilaisia kuin rouva Wallacen laittamat (mistä tämä epäilemättä huomauttaisikin seuraavana päivänä, eikä lainkaan imartelevassa mielessä).\nTohtorilan väki istui viereisessä pöydässä. Grace katsoi Fannya ja tunsi taas sääliä tätä kohtaan. Ehkä Fanny oli käyttäytynyt typerästi — mutta oli kauheata nähdä tämä noin onnettomana! Archie istui niin, että kuin itseään kiusatakseen näki Fannyn, vaikka ei ollutkaan tätä huomaavinaan. Miten kauheata oli nähdä Archie noin onnettomana!\nSamassa Grace huomasi Fannyn vilkaisevan ovelle. Hovimestari oli luvannut pitää silmällä tulijoita ja hälyttää isän heti, kun tätä tarvittaisiin, joten varmaankin siellä oli joku onnittelija taas tulossa ja isän ateria jäisi kesken.\nMutta ennen kuin hovimestari ehti heidän pöytäänsä, ja ennen kuin kukaan muu huomasi yhtään mitään, Fanny yhtäkkiä ponnahti pystyyn tuolistaan niin, että se kaatui hänen takanaan.\nKaikki murhe, kaikki suru oli pyyhkäisty pois hänen kasvoiltaan, hänen mustat silmänsä loistivat ja hänen poskensa punertuivat ja hänen punaiset huulensa raottuivat, kun hän ojensi käsiään, aivan kuin olisi pöydän ja koko salin yli yltänyt tarttumaan johonkuhun, joka oli tullut kynnykselle.\nAda Katto 9. marraskuuta 2015 klo 13.47\nSe on varmasti Stu♥\nKaisa 9. marraskuuta 2015 klo 14.00\nTarina jatkuu huomenna. :)\nTuazophia 9. marraskuuta 2015 klo 13.48\nOlipa hidas! No, mutta juhlat kuin juhlat; pääasia, että tuli! (Vaikka en tykkääkään Stuartista mitenkään erityisesti, niin poissaolosta on ärsyttävää lukea...) ;)\nKaisa 9. marraskuuta 2015 klo 14.01\nStuart parka! Hän onnistuu ärsyttämään kaikkia pelkällä poissaolollaan! Kyllä minäkin jo pysyisin Amerikassa... :D :D


Nettiautosta bongattua | sivu 620 | Overdrive.fi\nSivu 620 / 1304 < Edellinen 1 ← 618 619 620 621 622 → 1304 Seuraava >\nTuohan on sellainen ihan oikean farmariauton kokoinen :-? ....Verrattuna näihin nykykindereihin,joissa mainostetaan "tilaa olevan koko perheelle reilusti "...Ei taida nyky"autoista" löytyä yhtään OIKEASTI TILAVAA farmaria\nTonne vois ottaa pari nykyfarkkua peräkonttiin, jos sattuu tarviimaan "pelastusvenettä"…\nCadillac ja Corvette huutokaupassa.\nhttp://www.huutokaupat.fi/nettihuutokau ... c-1966-avo\nhttp://www.huutokaupat.fi/nettihuutokau ... t/corvette\nTämä tulilintu on vieraillut myyntipalstalla jo useamman vuoden ajan säännöllisin välein (jäänyt mieleen koska kerran jo olin ostaa sen)\nEihän siinä mitään, mutta poikkeuksellista lienee se, että myyjänä on koko ajan ollut sama herra. Tämä on jo maininnan arvoista, ottaen huomioon nettiauton tavalliset kiertolaiset...\nSiitä en tiedä miksei kaupaksi ole mennyt, kaikin puolen asiallinen vekotin, mielestäni. Maalauksista joku ehkä tykkää, toinen ehkä ei, mutta kunnossa ei silloin muutamia vuosia takaperin ainakaan ollut moitteen sijaa...\nKappas vaan, se on laittanut nettiautoonkin samalla kun tarjosi suoraan mulle. Tuossapa on nuo kuvat ja videot:\nPictures : https://goo.gl/zJ8Omw\nWalkthrough : https://www.youtube.com/watch?v=cZupei5owQw\nDriver side front door : https://www.youtube.com/watch?v=0QYL_3z0SGo\nDriver side back door : https://www.youtube.com/watch?v=TlZ1RdGdhvw\nPassenger side front door : https://www.youtube.com/watch?v=6Al0ZjkYcjw\nPassenger side back door : https://www.youtube.com/watch?v=Zo7zW5xueoI\nEngine runing : https://www.youtube.com/watch?v=JB1wXb_xBmM\nRadio playing : https://www.youtube.com/watch?v=X1CehnhexCM\n8 track player : https://www.youtube.com/watch?v=ZErT6h3W75g\nTail Gate Action : https://www.youtube.com/watch?v=n34jIvaZwYw\nTail gate opening : https://www.youtube.com/watch?v=ixikhqho4g8\nBack seat closing : https://www.youtube.com/watch?v=df-hjgD-Xx0\nLiian hieno mulle, eihän tuolla raaski ajaa Toinen samanlainen, vähempi ajettu mutta patinoituneempi nyt harkinnassa...\nAi juma kun on siisti! Tuolla kehtaisi päästellä, eihän tuollaisia löydä mistään\nAaah täältäkin. Sähköikkunat unohtunut ruksata, jopa takakontinlasiin. Kyllä tuollainen neitseellinen löytö kelpaisi eikä mielestäni kalliskaan.\nKovat myyntipuheet. Erikoiskilpi - Johanna Raunio - Iso D - Saa museokilpiin, jos haluaa....\nPaskapuhetta. 73 oli missillä Toyota. Mä muistan sattuneesta syystä varmasti.\nNo mut voihan se olla, että sillä on ollu -73 useampi auto. :wink:\nSuomi on pärjännyt kansainvälisessä Pisa tutkimuksessa hienosti, mutta ilmeisesti henkilöt, jotka myyvät autojaan nettiautossa, eivät saa osallistua testiin?\nPari riviä tekstiä ja ainakin 20 kirjoitusvirhettä:\nEi kai kukaan oikeasti noin huonosti kirjoita? Veikkaan, että on joku läppä.\nhttp://www.nettivaraosa.com/kunnostetta ... ot/2049430\ntaustalla joku dodge? maatumassa.\nJohanna Rauniolla en muista Caddya olleen noina aikoina. Ja hän ei ollut missi 73. Muistan hyvin noi ajat kun siskoni oli tuolloin perintöprinsessa ja missit tuli tutuiksi ja pääsin sen siivellä piireihin. Siskoni oli myös iso-Deen showssa kiertueella ja D ollut myös mun takapenkillä konttoristaan Lauttasaaresta kotiinsa Haukilahteen. Ei mielestäni kova juttu enkä ole tästä ennen kenellekkään maininnut. Armi Aavikosta mainitsin kavereille. Oliks tarpeeks ot?\nSiittä avokalakassi :\nTakapenkille onnenonget pystyyn ja baanalle! 8)\nAkseli von Gardan, 14.5.2015\nToinen ihmeellinen juttu, erityisesti näin digiaikana, on tuo kuvien aivan luokaton laatu. Pokkarilla tai puhelimella kun kuvaa niin tuloksen näkee heti ja epäonnistuneet otokset voi uusia, ettei tarvitse noita suttuisia darra-aamun tärinäkuvia laittaa... tämäkin olis taas sitä myynnin edistämistä mutta mitäpä turhia...\nTosi siisti pihapiiri.\nNäyttäis enemmän Plymouth Satellitelta.\nRaider Japa, 14.5.2015\n"Hintaa en ole viel tarkkaan viel ajatellut, joten tarjouksia tulemaan."\nEli veikkaanpa hintojen olevan niin omissa sfääreissään, ettei tuota VW:tä tai noita muitakaan autoja kukaan pysty ostamaan.\nHaiskahtaa kohtalaisen voimakkaasti YLIHINNOITELLUILTA paskakasoilta,joista myyjä kuvittelee saavansa lähestulkoon,jos ei jopa enemmänkin,kuin vastaavasta museorekisterissä olevasta yksilöstä ....Katsokaa vaan,niin roikkuvat myynnissä kauan


Leena Lumi: JOHN IRVING 1942 -\nJOHN IRVING 1942 -\nSitaatti on John Irvingin kirjasta Kunnes löydän sinut. Kirja liikkuu hämmentävästi tatuointipiireissä, mutta ennen kuin huomaatkaan olet jo etsimässä päähenkilön kanssa hänen ensirakkauttaan, taitavaa, yltympäriinsä tatuoitua kanttoria ympäri Eurooppaa, myös Helsingistä. Suomi muuten mainitaan myös kirjassa Leski vuoden verran sivulla 258. Siis jos sillä nyt on mitään merkitystä tai sitten ei.\nOlen tehnyt muutamia kirjalistoja blogini aikana ja tarkka lukija on saattanut havaita, että kierrän kuin kissa kuumaa puuroa suuria suosikkejani Sinuhea, Turms kuolematonta, Leski vuoden verran etc., mutta miten kirjoittaa Jumalasta? Miten kirjoittaa jumalallisesta? Miten kirjoittaa mitään siitä, kun itse on sukeltanut hiukan liian syvälle ja saanut pohjakosketuksen, kokenut pohjaimun…Leski vuoden verran on mielestäni ehdottomasti John Irvingin kiinnostavin teos ja jos Irving luulee kirjoittaneensa fiktiota, niin sallikaa minun nauraa: Hän on kirjailija Ted Colen alter ego!\nJohn Irvingin muista kirjoista sen verran, että Ystäväni Owen Meany on tummin ja häkellyttävin, Garpin maailma tunnetuin ja hulvattomin, Kunnes löydän sinut oudolla tavalla vaativa ja Oman elämänsä sankari valoisin. Viime mainitusta on tullut Tammelta tänä vuonna uusi painos, joten jos kokoelmasta puuttuu ko. teos, se on nyt saatavilla. Minä olen bibliofiili, joten minun on saatava omistaa rakkaat kirjani.\nJohn Irving on syntynyt 1942, joten jos hänellä virtaa riittää, saamme vielä lukea herran uusia elämyksiä saaden itse samalla ainutlaatuisa kirjallisia järistyksiä. Irving on Tammen Keltaisen Kirjaston suosituin kirjailija ja onko tuo nyt joku ihme: ”Minusta Irvingin lukeminen voittaa aina itse elämän.” tai ”Irvingin maailma on hiukkasen kiinnostavampi kuin omani, joten valitsen ensin mainitun.”\nUnohdinko kertoa, että aion kerätä kaikki Irvingit kirjastooni, joten antikvariaateissa 'kollaamisesta' on tullut uusi harrastus. Älkää hyvät lukijani unohtako antikvariaatteja, ellette löydä mistään jotain vanhaa ja kiinnostavaa kirjaa!\nWell, John is mine!, mutta näin hyvästä riittää jaettavaksi kaikille;-)\nLähettänyt Leena Lumi klo 15.19


Lääkkeellä on monta elämää – syöpää on hoidettu taistelukaasuilla ja sepelvaltimotautia aspiriinilla | Lääkkeet | HS\nNeljäsosa kaikista lääkkeistä on valmistettu alun perin toiseen sairauteen. Syöpälääkkeistä jopa kolmasosa on tällaisia.\nEturauhaslääke palauttaa hiukset päähän. Pahamaineinen rauhoittava lääke kelpaa syövän hoitoon. Munuaissyöpään tehty lääke tehoaa leukemiaan.Lääkeaineiden päätymisestä toiseen kuin alkuperäiseen käyttöön riittää esimerkkejä. Neljäsosa kaikista lääkkeistä on tehty alun perin toiseen sairauteen, syöpälääkkeistä jopa kolmasosa.Valtaosa päätyy uuteen käyttöön nykyään pitkäjänteisen tutkimuksen tuloksena, mutta yllättävän moni myös enemmän tai vähemmän sattumalta.\n”Voi olla, että sattumien joukko on vielä suurempi. Tutkijat eivät aina paljasta, että he keksivät jotakin vahingossa”, farmakologian ja lääkekehityksen professori Heikki Ruskoaho hymähtää.Ruskoaho tarkentaa lausuntoaan lainaamalla mikrobiologian isää Louis Pasteuria: sattuma suosii valpasta mieltä.”Kaikki onnekkailta näyttävät löydöt perustuvat aina siihen, että joku oli tarkkana. Tutkijan pitää silti tehdä paljon töitä, tutkia ja tutkia”, Ruskoaho sanoo.Suomalaisen Olli Kallioniemen ryhmä esimerkiksi kokeilee satoja lääkeaineita jonkin tietyn syövän soluihin. Vaikka työ on pitkäjänteistä, tulos voi yhä yllättää. Munuaissyövän lääke tehosikin leukemiaan, kuten HS kertoi pari viikkoa sitten.Sattumaa tarvitaan silti yhä lääkkeiden kehittämisessä, koska ihmisen elimistö on monimutkainen. Tutkijat eivät voi huomata, mihin kaikkeen yhdiste saattaisi vaikuttaa.Sattumilla on kuitenkin mahdollisuutensa vain, jos lääketieteellistä tutkimusta ei pakoteta pikavoittoihin.Mahdollisuus kannattaa tarjota. Täysin uuden lääkkeen kehittäminen maksaa 1–2 miljardia dollaria kokeineen ja lupineen ja kestää 7–15 vuotta.Ruskoahon mukaan merkittävä rooli on hoitavilla lääkäreillä. He voivat huomata, että lääkkeellä onkin toinen vaikutus.Miten jokin yhdiste päätyy oikeasti sattumalta toiseen käyttöön? Siitä on etenkin lääketieteen historiassa yllättäviä tarinoita.Kuuluisa esimerkki on disulfiraamin kehittyminen alkoholismin hoitokeinoksi – antabusiksi.Disulfiraami kehitettiin jo 1800-luvun lopulla Saksassa. Sille löytyi käyttöä raakakumin jalostuksessa.Sen ja alkoholin yhteistä vaikutusta epäiltiin jo 1930-luvulla, kun kumityöntekijät saivat alkoholista outoja oireita.\nTanskalainen Eric Jacobsen löysi raakakumin jalosteelle käyttöä alkoholismin hoidossa.\nLääkkeeksi se alkoi kehittyä Tanskassa 1940-luvun lopulla, kun tutkijat kehittivät disulfiraamista lääkettä suoliston loisia vastaan. Tutkija Eric Jacobsen nappasi sitä kokeeksi.Sattumalta hän meni illalliskutsuille ja maisteli olutta. Vaikutus oli raju. Veri kohosi Jacobsenin poskille ja sydän jyskytti. Hänen oli vaikea vetää henkeä. Siitä alkoi antabusin kehitys.Nykyään sattumaa auttaa kertynyt laaja tutkimustieto siitä, miten tietyt yhdisteet vaikuttavat soluihin ja molekyyleihin.Etenkin syöpälääkkeeksi on päätynyt vuosien aikana moni lääkeaine, jolla oli aluksi muuta käyttöä.Esimerkiksi tiedelehti Trends in Pharmacological Sciencesin luettelosta pistää silmään talidomidi.Rauhoittava lääke talidomidi aiheutti 1960-luvun alussa epämuodostumia vastasyntyneille lapsille. Äidit olivat ottaneet talidomidia pahoinvointiin.”Siitä alkoi myös lääketurvallisuuden kehitys”, Ruskoaho huomauttaa. Talidomidi on nykyaikaisten syöpälääkkeiden luettelossa, koska sen havaittiin myös ehkäisevän kasvaimien kasvua.Oma lukunsa toiseen käyttöön päätyneistä lääkeaineista asetyylisalisyylihappo, joka on tunnettu kipulääkkeenä vuosisatoja – siis aspiriini.”Asetyylisalisyylihappoa tutkitaan yhä useiden tautien, kuten sydän- ja verisuonitautien hoidossa”, Ruskoaho sanoo.Vaivihkaa toiseen käyttöön päätyneestä lääkeaineista käy esimerkiksi lääkeyhtiö Orionin kehittelemä verenpainelääke.Kun tutkijat havaitsivat, että lääkeaineella olikin rauhoittava vaikutus, lääkeyhtiö alkoi kehittää rauhoittavaa lääkettä eläimille. Pieneläinten kuten koirien rauhoittavasta lääkkeestä oli pulaa.”Yhtiö on jatkanut lääkkeiden kehittämistä saman yhdisteen pohjalta. Kaksi vuotta sitten tuli tehohoidossa käytettävä lääke, joka vähentää kipulääkkeen ja nukutuslääkkeen tarvetta. Nyt kehitellään lääkkeitä Alzheimerin tautiin ja masennukseen.”Toinen hiljainen esimerkki ovat beetasalpaajat, jotka ovat yleisiä verenpainelääkkeitä Suomessa. Niillä hoidetaan myös sydämen vajaatoimintaa, vaikka beetasalpaajat vähentävät sydämen supistuksen voimaa.”Niiden havaittiin pieninä annoksina ja pitkällä ajalla hoitavan sydämen vajaatoimintaa. Potilaan pitää vain sietää aluksi huonoa oloa ja ottaa myös muita lääkkeitä”, Ruskoaho sanoo.Nykyään on tarkkoja täsmälääkkeitä, jotka tehoavat esimerkiksi vain syöpäkudoksiin tai joihinkin proteiineihin.”Täsmälääkkeistä pitäisi vain olla tyytyväinen. Vaikka lääkkeet yhä yleisemmin tulevat ensin yhteen käyttöön, sattumalle jää yhä mahdollisuus.”Korjaus 6. toukokuuta kello 15: Poistettu viittaus pajunkuoreen aspiriinin kohdalla. Pajussa ei ole asetyylisalisyylihappoa, joka on synteettinen yhdiste, vaan salisiinia. Sen vaikutus kuumeen alentamisessa kuvattiin 1700-luvun lopulla.Yllättävästi löytyneitä lääkkeitäAksitinibiMunuaissyöpään auttava lääke tehoaa suomalaisen tutkimuksen mukaan leukemiaan. Se estää leukemiasolujen jakautumisen potilailla, joihin muut hoidot eivät tehoa. Lääketieteellinen läpimurto julkaistiin tiedelehti Naturessa helmikuussa 2015.Löytö oli johdonmukaisen työn tulos, mutta yllättävä.FinasteridiKaljuuntumista ehkäisevä lääke kehitettiin aluksi hoitamaan eturauhasen hyvälaatuista liiallista kasvua ja eturauhassyöpää.Finasteridi estää entsyymiä, joka tehtailee dihydrotestosteronia. Sen suuret pitoisuudet aiheuttavat eturauhasen liiallista kasvua, mutta se myös surkastuttaa hiusten kasvua ohjaavia hiusnystyjä.GlaukoomalääkeBimatoprost kasvattaa silmäripsiä. Sitä on käytetty silmätippoina, jotka vähentävät silmänpainetta poistamalla silmästä nestettä.\nEsimerkiksi syöpähoitojen takia kadonneiden ripsien kasvamista voi edistää bimatoprostilla. Sitä käytetään myös arkisessa kauneudenhoidossa.SildenafilLääke tunnetaan Viagrasta, jota käytetään erektiohäiriöiden hoitoon. Se lienee kuuluisimpia esimerkkejä sattumalta toiseen käyttöön löytyneistä lääkkeistä.Lääkeyritys kehitti sitä verenpaineeseen ja sydämen rasituskipuihin. Se ei toiminut, mutta samalla sildenafili edisti peniksen verenkiertoa.VarfariiniLääke kehitettiin jyrsijöiden myrkyksi. Se aiheuttaa jyrsijöille sisäisiä verenvuotoja.Varfariinia alettiin käyttää estämään verisuonten tukoksia ihmisissä. Sitä on käytetty yhä myös rotanmyrkkynä.BotuliiniMyrkyllisin löydetty yhdiste. Sitä käytettiin karsastuksen ja lihaskouristuksien hoitoon. Sittemmin sillä on hoidettu ryppyjä. Suomessa on hyväksytty botuliineja kosmeettisiin hoitoihin.SinappikaasuSe oli taistelukaasu ensimmäisessä maailmansodassa. Se vähentää valkosoluja, jotka voivat aiheuttaa leukemian. Tutkijat antoivat vuonna 1942 typpisinappia syöpäpotilaalle, joka parani hetkeksi. Se oli kemoterapian kehityksen alku.LitiumVanhin mielialalääke. Tutkija John Cade etsi maanisuuden syytä potilaiden virtsasta, jota hän ruiskutti marsuihin. Liuosta laimennettiin litiumyhdisteellä.Litium rauhoitti eläimiä. Cade kokeili litiumia itse ja antoi sitten litiumia kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä kärsiville potilaille.\nEturauhaslääke palauttaa hiukset päähän. Pahamaineinen rauhoittava lääke kelpaa syövän hoitoon. Munuaissyöpään tehty lääke tehoaa leukemiaan.Lääkeaineiden päätymisestä toiseen kuin alkuperäiseen käyttöön riittää esimerkkejä. Neljäsosa kaikista lääkkeistä on tehty alun perin toiseen sairauteen, syöpälääkkeistä jopa kolmasosa.Valtaosa päätyy uuteen käyttöön nykyään pitkäjänteisen tutkimuksen tuloksena, mutta yllättävän moni myös enemmän tai vähemmän sattumalta.”Voi olla, että sattumien joukko on vielä suurempi. Tutkijat eivät aina paljasta, että he keksivät jotakin vahingossa”, farmakologian ja lääkekehityksen professori Heikki Ruskoaho hymähtää.Ruskoaho tarkentaa lausuntoaan lainaamalla mikrobiologian isää Louis Pasteuria: sattuma suosii valpasta mieltä.”Kaikki onnekkailta näyttävät löydöt perustuvat aina siihen, että joku oli tarkkana. Tutkijan pitää silti tehdä paljon töitä, tutkia ja tutkia”, Ruskoaho sanoo.Suomalaisen Olli Kallioniemen ryhmä esimerkiksi kokeilee satoja lääkeaineita jonkin tietyn syövän soluihin. Vaikka työ on pitkäjänteistä, tulos voi yhä yllättää. Munuaissyövän lääke tehosikin leukemiaan, kuten HS kertoi pari viikkoa sitten.Sattumaa tarvitaan silti yhä lääkkeiden kehittämisessä, koska ihmisen elimistö on monimutkainen. Tutkijat eivät voi huomata, mihin kaikkeen yhdiste saattaisi vaikuttaa.Sattumilla on kuitenkin mahdollisuutensa vain, jos lääketieteellistä tutkimusta ei pakoteta pikavoittoihin.Mahdollisuus kannattaa tarjota. Täysin uuden lääkkeen kehittäminen maksaa 1–2 miljardia dollaria kokeineen ja lupineen ja kestää 7–15 vuotta.Ruskoahon mukaan merkittävä rooli on hoitavilla lääkäreillä. He voivat huomata, että lääkkeellä onkin toinen vaikutus.Miten jokin yhdiste päätyy oikeasti sattumalta toiseen käyttöön? Siitä on etenkin lääketieteen historiassa yllättäviä tarinoita.Kuuluisa esimerkki on disulfiraamin kehittyminen alkoholismin hoitokeinoksi – antabusiksi.Disulfiraami kehitettiin jo 1800-luvun lopulla Saksassa. Sille löytyi käyttöä raakakumin jalostuksessa.Sen ja alkoholin yhteistä vaikutusta epäiltiin jo 1930-luvulla, kun kumityöntekijät saivat alkoholista outoja oireita.Lääkkeeksi se alkoi kehittyä Tanskassa 1940-luvun lopulla, kun tutkijat kehittivät disulfiraamista lääkettä suoliston loisia vastaan. Tutkija Eric Jacobsen nappasi sitä kokeeksi.Sattumalta hän meni illalliskutsuille ja maisteli olutta. Vaikutus oli raju. Veri kohosi Jacobsenin poskille ja sydän jyskytti. Hänen oli vaikea vetää henkeä. Siitä alkoi antabusin kehitys.Nykyään sattumaa auttaa kertynyt laaja tutkimustieto siitä, miten tietyt yhdisteet vaikuttavat soluihin ja molekyyleihin.Etenkin syöpälääkkeeksi on päätynyt vuosien aikana moni lääkeaine, jolla oli aluksi muuta käyttöä.Esimerkiksi tiedelehti Trends in Pharmacological Sciencesin luettelosta pistää silmään talidomidi.Rauhoittava lääke talidomidi aiheutti 1960-luvun alussa epämuodostumia vastasyntyneille lapsille. Äidit olivat ottaneet talidomidia pahoinvointiin.”Siitä alkoi myös lääketurvallisuuden kehitys”, Ruskoaho huomauttaa. Talidomidi on nykyaikaisten syöpälääkkeiden luettelossa, koska sen havaittiin myös ehkäisevän kasvaimien kasvua.Oma lukunsa toiseen käyttöön päätyneistä lääkeaineista asetyylisalisyylihappo, joka on tunnettu kipulääkkeenä vuosisatoja – siis aspiriini.”Asetyylisalisyylihappoa tutkitaan yhä useiden tautien, kuten sydän- ja verisuonitautien hoidossa”, Ruskoaho sanoo.Vaivihkaa toiseen käyttöön päätyneestä lääkeaineista käy esimerkiksi lääkeyhtiö Orionin kehittelemä verenpainelääke.Kun tutkijat havaitsivat, että lääkeaineella olikin rauhoittava vaikutus, lääkeyhtiö alkoi kehittää rauhoittavaa lääkettä eläimille. Pieneläinten kuten koirien rauhoittavasta lääkkeestä oli pulaa.”Yhtiö on jatkanut lääkkeiden kehittämistä saman yhdisteen pohjalta. Kaksi vuotta sitten tuli tehohoidossa käytettävä lääke, joka vähentää kipulääkkeen ja nukutuslääkkeen tarvetta. Nyt kehitellään lääkkeitä Alzheimerin tautiin ja masennukseen.”Toinen hiljainen esimerkki ovat beetasalpaajat, jotka ovat yleisiä verenpainelääkkeitä Suomessa. Niillä hoidetaan myös sydämen vajaatoimintaa, vaikka beetasalpaajat vähentävät sydämen supistuksen voimaa.”Niiden havaittiin pieninä annoksina ja pitkällä ajalla hoitavan sydämen vajaatoimintaa. Potilaan pitää vain sietää aluksi huonoa oloa ja ottaa myös muita lääkkeitä”, Ruskoaho sanoo.Nykyään on tarkkoja täsmälääkkeitä, jotka tehoavat esimerkiksi vain syöpäkudoksiin tai joihinkin proteiineihin.”Täsmälääkkeistä pitäisi vain olla tyytyväinen. Vaikka lääkkeet yhä yleisemmin tulevat ensin yhteen käyttöön, sattumalle jää yhä mahdollisuus.”Korjaus 6. toukokuuta kello 15: Poistettu viittaus pajunkuoreen aspiriinin kohdalla. Pajussa ei ole asetyylisalisyylihappoa, joka on synteettinen yhdiste, vaan salisiinia. Sen vaikutus kuumeen alentamisessa kuvattiin 1700-luvun lopulla.Yllättävästi löytyneitä lääkkeitäAksitinibiMunuaissyöpään auttava lääke tehoaa suomalaisen tutkimuksen mukaan leukemiaan. Se estää leukemiasolujen jakautumisen potilailla, joihin muut hoidot eivät tehoa. Lääketieteellinen läpimurto julkaistiin tiedelehti Naturessa helmikuussa 2015.Löytö oli johdonmukaisen työn tulos, mutta yllättävä.FinasteridiKaljuuntumista ehkäisevä lääke kehitettiin aluksi hoitamaan eturauhasen hyvälaatuista liiallista kasvua ja eturauhassyöpää.Finasteridi estää entsyymiä, joka tehtailee dihydrotestosteronia. Sen suuret pitoisuudet aiheuttavat eturauhasen liiallista kasvua, mutta se myös surkastuttaa hiusten kasvua ohjaavia hiusnystyjä.GlaukoomalääkeBimatoprost kasvattaa silmäripsiä. Sitä on käytetty silmätippoina, jotka vähentävät silmänpainetta poistamalla silmästä nestettä.Esimerkiksi syöpähoitojen takia kadonneiden ripsien kasvamista voi edistää bimatoprostilla. Sitä käytetään myös arkisessa kauneudenhoidossa.SildenafilLääke tunnetaan Viagrasta, jota käytetään erektiohäiriöiden hoitoon. Se lienee kuuluisimpia esimerkkejä sattumalta toiseen käyttöön löytyneistä lääkkeistä.Lääkeyritys kehitti sitä verenpaineeseen ja sydämen rasituskipuihin. Se ei toiminut, mutta samalla sildenafili edisti peniksen verenkiertoa.VarfariiniLääke kehitettiin jyrsijöiden myrkyksi. Se aiheuttaa jyrsijöille sisäisiä verenvuotoja.Varfariinia alettiin käyttää estämään verisuonten tukoksia ihmisissä. Sitä on käytetty yhä myös rotanmyrkkynä.BotuliiniMyrkyllisin löydetty yhdiste. Sitä käytettiin karsastuksen ja lihaskouristuksien hoitoon. Sittemmin sillä on hoidettu ryppyjä. Suomessa on hyväksytty botuliineja kosmeettisiin hoitoihin.SinappikaasuSe oli taistelukaasu ensimmäisessä maailmansodassa. Se vähentää valkosoluja, jotka voivat aiheuttaa leukemian. Tutkijat antoivat vuonna 1942 typpisinappia syöpäpotilaalle, joka parani hetkeksi. Se oli kemoterapian kehityksen alku.LitiumVanhin mielialalääke. Tutkija John Cade etsi maanisuuden syytä potilaiden virtsasta, jota hän ruiskutti marsuihin. Liuosta laimennettiin litiumyhdisteellä.Litium rauhoitti eläimiä. Cade kokeili litiumia itse ja antoi sitten litiumia kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä kärsiville potilaille.


Kalevalainen jäsenkorjaus - Terveyshuoltamo\nKalevalainen jäsenkorjaaja Marko Räsänen Hämeenlinna\nNETTIAJANVARAUS ON MUUTTANUT OSOITTEESEEN\nTeen Kalevalaista jäsenkorjausta Hämeenlinnassa. Olen valmistunut Kalevalaiseksi jäsenkorjaajaksi lokakuussa 2016 ja 5000 tehtyä hoitoa täyttyy alkuvuonna 2021. Taustaltani olen harmonikansoiton opettaja ja musiikin maisteri. Olen valtavan innostunut tästä hienosta hoitomuodosta sekä sen mahdollisuuksista ja suhtaudun intohimolla tekemiseeni. Haluan auttaa asiakkaitani syvällisesti, monipuolisesti ja löytää ratkaisun oireiden alkuperään.\nKalevalainen jäsenkorjaus on tieteellisesti tutkittu, perinteeseen pohjautuva ja edelleen kehittyvä suomalainen hoitomuoto, jossa ei niksauteta eikä naksauteta, vaan hoidetaan kokonaisvaltaisesti ja pehmeästi asiakasta kuunnellen ja liikettä hyödyntäen. Hoito sopii kaikenikäisille lapsista senioreihin.\nHoidossa tasapainotetaan kehon kineettinen ketju (tukiranka) jalkateristä päähän saakka. Hoito lisää lihasten ja nivelten liikkuvuutta, avaa lihaskalvoja sekä parantaa kudosnesteiden kiertoa ja hermotoimintaa ja siten tasapainottaa kehoa kokonaisvaltaisesti.\nLisää tietoa Kalevalaisesta jäsenkorjauksesta ja koulutuksesta löydät www.kalevalainen.fi. Kalevalaisella jäsenkorjauksella on nimisuojaus EU:n alueella, joten nimikettä voivat käyttää vain koulutetut hoitajat.\nKalevalaisesta jäsenkorjauksesta saat apua esimerkiksi:\nnilkan- ja polven kipuihin ja virheasentojen hoitoon\nkantapääkipuihin esim. plantaarifaskiitti\nselkäkipuihin, esim. skolioosi\nkäsivaivoihin, esim. rannekanavan oireyhtymä, tenniskyynärpää ja puutumiset\nlihaskireyksiin ja jäykkyyksiin\nniska- ja hartiavaivoihin, olkapääkipuihin (jäätynyt olkapää, kiertäjäkalvosin)\nasentohuimaukseen, migreeniin ja erityyppisiin pääkipuihin\nryhtivirheistä johtuvaan lapsettomuuteen\nHinnasto Hämeenlinnan TerveysHuoltamolla\nHoitokerta 90 min 90 €\nHoitokerta 120 min 115 €\nNuorten (7-15 v.) hoito 75 min 65 €\nLeikki-ikäisen hoito (2-6 v.) 60 min 55 €\nVauvojen hoito 45 min 45 €\nLahjakortit hoitohinnaston mukaan\nLuennot ja esittelyt sopimuksen mukaan\nHoitoajan voi siirtää tai peruuttaa maksutta viimeistään 24 h ennen varattua aikaa. Sen jälkeen peruutetusta ajasta veloitetaan puolet hoitomaksusta ja alle 12 h peruutetusta tai käyttämättä jätetystä ajasta veloitetaan täysi hoitohinta.\nPeruutus on hyvä tehdä minulle suoraan tekstiviestillä 040 5061399 tai sähköpostilla marko.rasanen@terveyshuoltamo.fi\nVyöhyketerapeuttinen vauvahieronta Hämeenlinna\nTeen myös Vyöhyketerapeuttista vauvahierontaa. Hieronnalla voidaan helpottaa vauvan koliikki- ja vatsaoireita, lihasjännityksiä ja niistä aiheutuvia oireita ja univaikeuksia. Vauvan itkuisuus helpottaa, kivut sekä kehon jäykkyydet vähenevät ja vauva alkaa voida paremmin.\nVauvahieronta on vauvalle miellyttävää, rentouttavaa ja tehokasta. Hoito tehoaa usein nopeasti.\nHoitokerta 45 min 45 €\nMaksutavat pankkikortti, lasku tai käteinen\nAjanvaraus nettiajanvarauksesta vello.fi/kehofiksaamo , sähköpostilla (marko.rasanen@terveyshuoltamo.fi) tai lähetä tekstiviesti/Whatsapp numeroon 040 506 1399. Hoitojen aikana en valitettavasti pääse vastaamaan puhelimeen.\n040 506 1399 teksti- tai Whatsapp-viestit


Kestävä Terveydenhuolto -hanke: Pitkäaikaissairauden vuoksi tekemättä jäävä työ aiheuttaa luultua suuremmat kustannukset - IBD ja muut suolistosairaudet ry\nKestävä Terveydenhuolto -hanke: Pitkäaikaissairauden vuoksi tekemättä jäävä työ aiheuttaa luultua suuremmat kustannukset\nKestävä Terveydenhuolto -hanke: Pitkäaikaissairauden vuoksi tekemättä jäävä työ aiheuttaa luultua suuremmat kustannukset, osoittaa uusi suomalainen selvitys\nTekemätöntä työtä, näkymättömiä kustannuksia -selvityksessä tarkastellaan tulehduksellisten suolistosairauksien (IBD-sairaudet) ja reumasairauksien aiheuttamia työstäpoissaoloja ja niistä yksilölle, työnantajalle ja yhteiskunnalle syntyviä kustannuksia. Selvityksen osana teetettyyn kyselyyn vastasi 1057 Reumaliiton ja Crohn ja Colitis ry:n jäsentä. Tuloksien perusteella pitkäaikaissairauden vuoksi tekemättä jäävä työ aiheuttaa luultua suuremmat kustannukset.\nReumasairauksia sairastaa Suomessa noin 100 000 ihmistä. Tyypillisimpiä reumasairauksia ovat nivelreuma ja selkärankareuma. IBD-sairauksia sairastaa noin 46 000 suomalaista. Yleisimmät IBD-sairaudet ovat haavainen paksusuolehtulehdus ja Crohnin tauti. IBD-sairauksia sairastavien määrä on kolminkertaistunut Suomessa vuosien 1993–2008 välillä.\nSelvityksen valmistelutyöryhmässä ovat mukana AbbVie Oy, Crohn ja Colitis ry, Elinkeinoelämän keskusliitto EK, Lääkäriliitto, Reumaliitto ry, Sitra, Tehy ja Terveystalo. Selvityksessä on kerätty tietoa potilasjärjestöjen jäsenille osoitetun kyselyn avulla (N=1057) sekä Kelan, Terveystalon sekä Työterveys Helsingin kokoamista aineistoista.\nSelvityksen mukaan reuma- ja IBD-sairaudet vaikuttavat huomattavasti sairastavien tulonmuodostukseen ja siihen, miten he kokevat asemansa työelämässä. Näihin vaikuttavat työkyvyttömyyden lisäksi esimerkiksi vajaakuntoisena työskentely sekä työn valinta. Noin 24% kyselyyn vastanneista opiskelijoista ilmoitti kouluttautuvansa uudelleen sairautensa vuoksi.\n– Terveydenhuollon kustannusten lisäksi reuma- ja IBD-sairauksista aiheutuu muita merkittäviä kustannuksia, kuten esimerkiksi vaikutuksia työssä jaksamiseen, jos hoito ei ole tasapainossa, sekä mahdollisesti työn uudelleen järjestelyn tarvetta työyhteisössä. Lisäksi voi aiheutua työllistymättömyyttä sekä lisääntynyttä kotiavun tarvetta. Näistä syistä johtuvat kustannukset ja lisääntyneen työn määrä yleensä jäävät huomioimatta kun arvioidaan sairauksien aiheuttamia menetyksiä ja vastaavasti tehokkaasta hoidosta saatavia hyötyjä, sanoo asiantuntijalääkäri Jan Schugk Elinkeinoelämän Keskusliitosta.\nPitkäaikaissairauksien aiheuttamia rahallisia menetyksiä on tyypillisesti mitattu ottamalla huomioon muun muassa yksilön menetykset eläkkeistä. Työnantajan kannalta on useimmiten huomioitu työntekijän poissaolo työstä sekä työkyvyttömyyseläkkeet. Nyt tehdyssä selvityksessä näiden lisäksi on tarkasteltu muita tulonmuodostukseen vaikuttavia kokonaisuuksia.\n– Tässä selvityksessä haluttiin tarkastella myös muita sairastavalle ja yhteiskunnalle kustannuksia aiheuttavia menetyksiä, joita ei yleensä ole huomioitu laskelmissa. Näitä ovat yksilön kannalta esimerkiksi menetykset, jotka liittyvät työttömyysetuuksiin, osa-aikaisuuteen sekä ammatin ja koulutuksen valintaan. Työnantajan kannalta lisämenetyksiä aiheuttavat esimerkiksi poissaolon vaikutukset muihin työntekijöihin sekä vajaakuntoisena työskentely. Yhteiskunnan maksettavaksi lankeaa loppupeleissä kokonaislasku, sanoo Schugk.\nYksilölle sairastamisen vuoksi tekemättä jäävän työn kustannus on selvityksen mukaan noin 608 euroa kuukaudessa. Työnantajalle vastaava summa on noin 754 euroa kuukaudessa ja yhteiskunnalle noin 1570 euroa.\nAlueelliset erot tulehduksellisia suolistosairauksia ja reumasairauksia sairastavien työkyvyttömyydessä ovat merkittävät. Varsinkin Itä- ja Pohjois-Suomessa työkyvyttömyyttä esiintyy paljon: selvityksen perusteella näillä alueilla työkyvyttömyys on noin kolminkertaista reuma- ja IBD-sairauksia sairastavilla kun verrataan yleiseen tilanteeseen Suomessa. Selvityksen tuottaman tiedon valossa voidaan kyseenalaistaa alueellisen tasa-arvon toteutuminen kyseisten sairauksien hoidossa.\nSairastavalle itselleen kyseessä on huomattava hyvinvoinnin menetys\nSelvitykseen vastanneet ovat arvioineet hyvinvoinnin erityisen heikoksi virkeyden ja tarmokkuuden sekä mielialan osalta. Hyvinvointia heikentävät myös kivut ja vaivat. Vastaajat ovat arvioineet myös työ- ja toimintakykynsä sekä kokonaisterveydentilansa alentuneeksi.\n– On positiivista, että vastaajat kuitenkin arvioivat kykynsä huolehtia itsestään hyväksi samoin kuin kyvyn liikkua. Myös sosiaalinen kanssakäyminen ja sosiaaliset suhteet ovat vastaajille positiivinen voimavara heikentyneestä kokonaishyvinvoinnista huolimatta, Schugk huomauttaa.\nLue koko raportti täältä Tekemätöntä työtä, näkymättömiä kustannuksia_Julkaisu_2017_WEB.\nAbbVie Oy, Kati Nyman, Yhteiskuntasuhdejohtaja, 040 7531 323, kati.nyman@abbvie.com\nCrohn ja Colitis ry, Ulla Suvanto, Toiminnanjohtaja, 040 031 5383, ulla.suvanto@ibd.fi\nElinkeinoelämän keskusliitto EK, Jan Schugk, Asiantuntijalääkäri, 040 594 1448, jan.schugk@ek.fi\nLääkäriliitto, Heikki Pärnänen, Johtaja, politiikkatoimiala, 040 546 5316, heikki.parnanen@laakariliitto.fi\nReumaliitto ry, Maria Ekroth, Toimitusjohtaja, 040 707 9114, maria.ekroth@reumaliitto.fi\nSitra, Eveliina Huurre, Projektijohtaja, sosiaali- ja terveyspalveluiden rahoitus, +358 (294) 618 228, eveliina.huurre@sitra.fi\nTerveystalo, Juha Tuominen, Johtava ylilääkäri, 040 528 4160, juha.tuominen@terveystalo.com\nKestävä Terveydenhuolto -hankkeen tavoitteena on haastaa yhteiskuntaa ja terveydenhuollon ympäristöä pohtimaan, miten suomalaista terveydenhuoltojärjestelmää ja -ympäristöä uudistetaan asiakaslähtöisesti ja ennakkoluulottomasti. Hankkeen tarkoitus on myös tarjota uusia näkökulmia siihen, miten ihmisten hyvinvointi sekä työ- ja toimintakyky pystytään turvaamaan nyt ja tulevaisuudessa sairastumisesta huolimatta.