Otsikon mukaan sain tunnustuksen sula mahdollisuus -blogin Niinalta, kiitos valtavasti siitä, et tiedäkään kuinka kivalta tuntui saada tällainen 'palkinto'! Palkinto on Best Blog, jota bloggarit kierrättävät uusien tai alle 200 lukijan blogeissa, ja täten antaa myös vähän näkyvyyttä kyseisille tunnustuksen saaneille. Ohjeet palkituille:\nMulle kymmenen kysymystä oli seuraavat : 1) Mitä osa-alueet elämästäsi eivät päädy blogiin? En kerro täällä avioliitostani, perheestäni taikka muusta sosiaalisesta elämästä juurikaan. Pidän nimetkin omana tietonani. Tämä on tuntunut luontevalta ratkaisulta ainakin tähän saakka. 2) Kirja, jota et malttanut laskea käsistäsi? Luen nykyään tosi vähän kirjoja, tuntuu että koulukirjojen kanssa saan viettää tarpeeksi aikaa, joten oon keskittynyt vain ja ainoastaan blogeihin ja sisustuslehtiin. Mutta aikoinaan kun luin, taisi olla Täällä pohjan tähden alla -trilogia aika nopeasti luettu sairaalassa, ja seuraava osa piti saada heti käsiin kun edellinen loppui. Todella koskettava ja hieno tarina.\n3) Mieleenpainuvin matkamuistosi? Hmm, mieleenpainuvin taitaa olla vuodelta 2009, Amerikasta, kun ajoimme maan halki idästä länteen, keskivaiheilla roadtrippiä yöllä ajaessamme jouduimme pysähtymään tielle tulleen Myskihärkä/Puhveli/Biisoni-lauman vuoksi. Pelottavaa kun omaan suuntaan kaikki neljä kaistaa oli täynnänsä niitä elukoita. Onhan noita iloisempiakin muistoja, mutta tämä nyt ensimmäisenä pomppasi mieleen. 4) Mitä muuttaisit kodissasi seuraavaksi, jos raha ei olisi este? Hankkisin unelmieni sohvan. Täysnahkaisen valkoisen yksinkertaisen ja siron sohvan. Jos raha ei olisi este. 5) Mikä on takuuvarma kevään merkki kodissasi? Värien näkyvyys, oon pyrkinyt ripottelemaan pieniä raikkaita värejä sinne tänne tuomaan iloa ja aurinkoisuutta. 6) Millon viimeksi nauroit kippurassa? Eilen illalla eräälle lastenlaululle joka tuli mieleen, mieheni katsoi mua ku hullua ku yksikseen nauroin illalla sänkyssä. Aamulla mietin miksi sille oikein nauroin. 7) Keneltä haluaisit yllätysvierailun? Ihan kenen vain yllätysvierailu tuntuisi kivalta, eritoten rakkaiden ystävien, jotka asuu kauempana. Myös ilomielin toivottaisin äitin tervetulleeksi! 8) Kuka esittäisi sinua elämästäsi kertovassa elokuvassa? Minä itse. 9) Ikimuistoinen luontohetki? Vuodelta 2008, olimme perheen kanssa Lapinreissulla heinäkuussa, sain kuin sainkin kiivettyä kaikkien muidenkin sisarusten tavoin Saanan huipulle, vaikka vain noin kuukausi sitten linkutin vielä kepeillä ja liikuin pidemmät matkat pyörätuolilla. Ikimuistoinen. 10) Voitko jakaa jonkin lapsuusmuiston? Lapsuus kesien juhannukset on olleet aina ihania serkkujen ja sisarusten kanssa mummolassa, vesihiihto, melonta, uiminen, lätyt, mansikat ja juhannusjuusto ovat kuuluneet aina näihin kesiin. Tällä kertaa en jaksa tunnustuksia antaa, mutta oli kiva miettiä noita kysymyksiä, kiitos niistä! klo\nMarjukka/Nuapurissa19 maaliskuuta, 2014 18:33Jee, onnea tunnustuksesta! :)VastaaPoistaVastauksetJasmiina20 maaliskuuta, 2014 14:13Kiitoksia! PoistaVastaaS - Beauty of Life19 maaliskuuta, 2014 19:49Onnea tunnustuksesta :)VastaaPoistaVastauksetJasmiina20 maaliskuuta, 2014 14:13Kiitos! :)PoistaVastaaNiina19 maaliskuuta, 2014 20:00Kiitos vastauksista, niitä oli myös hauska lukea. Mulla on ollut haaveena tuo roadtrip Amerikan halki, mutta enpä vielä ole saanut aikaiseksi. Nauratti tuo lastenlaulurepeilysi, mikä biisi oli kyseessä?VastaaPoistaVastauksetJasmiina20 maaliskuuta, 2014 14:16Ollos hyvä! Lastenlaulun nimeä en muista, vai oliskohan ollu ihan vaan runo mutta sanat meni jotakuinki näin; kevät on kevät on aurinko paistaa, hauska on auringon lettuja maistaa... Oonkohan keksiny ihan omasta päästä :D PoistaVastaai n a n a24 maaliskuuta, 2014 13:51Löysin juuri blogiisi, vaikuttaa mielenkiintoiselta :)VastaaPoistaVastauksetJasmiina24 maaliskuuta, 2014 15:36Kiva että löysit, toivottavasti viihdyt ja jäät seurailemaan! :) PoistaVastaaLisää kommenttiLataa lisää...


Southampton v Leicester City - jalkapallon vedonlyöntivinkit\nKoti › Ennusteet › Jalkapallo › Englanti › Valioliiga › Southampton – Leicester City\nSouthampton – Leicester City -ottelun esikatselut\nSouthampton ja Leicester City välinen ottelu pelataan 2018-08-25. Tämä Valioliiga ottelu alkaa 14:00 GMT. Valmentaja M. Hughes luotsaama joukkue on napannut 1 voittoa viidestä viime pelistä, kun taas Leicester City on voittanut 2 pelin viidestä.\nEdellisissä Southampton ja Leicester City kohtaamisissa Southampton on saanut 1 kotivoittoa, kun taas Leicester City voittanut 1 pois peleistä.\nSouthampton – Leicester City keskinäiset tulokset\nSeuraavasta taulukosta voit tarkistaa neljän edellisen Southampton and Leicester City -tapaamisen tulokset::\n2017-01-22 Southampton 3 – 0 Leicester City\n2016-10-02 Leicester City 0 – 0 Southampton\nJos olet kiinnostunutjokaisen joukkueen keskinäisistä tuloksista ja liigatilastoista, suosittelemme katsomaan Southampton vs Leicester City H2H -sivua.\nSouthampton vs Leicester City ennusteet & todennnäköisyydet\nSouthampton vastaan Leicester City — Vedonlyöntivinkit\nOEnnusteemme Valioliigassa 2018-08-25 pelattuun Southampton vastaan Leicester City -otteluun perustuu kutakin joukkuetta koskeviin tilastoihin sekä H2H-tietoihin. Napsauttamalla Paljasta Ennuste -painiketta näet tuoreimmat vedonlyöntivinkkimme.\n*Otathan huomioon, että ylläolevat todennäköisyydet olivat voimassa tämän artikkelin julkaisuajankohtana. Todennäköisyydet saattavat vaihtua artikkelin kirjoittamisesta siihen, kun Southampton – Leicester City -peli alkaa. Jos jonkun vedonlyöntipaikan kohdalla ei ole todennäköisyyksiä, tiedon keräämisessä on ollut ongelma. Klikkaa ”Bonus Button” -painiketta vieraillaksesi operaattorin sivuilla, josta saat ajankohtaiset todennäköisyydet Southampton – Leicester City -peliin. Sopimusehdot pätevät. Ikäraja: 18+. Panosta vaastuullisesti!\nMitkä ovat kommenttisi ja ennustuksesi Southampton vs Leicester City -peliin?\n‹ Huddersfield Town – Cardiff City\nLiverpool – Brighton & Hove Albion ›\nJulkaistu kohteessa Valioliiga Merkitty: Leicester City, Southampton


0 kommenttia artikkeliin Vaahteran Lehti\nLehdet ovat käpristyneet rullalle kärjistään ja muuttuneet tummiksi. Kun vaahteran lehti alkaa muistuttaa viininlehtikäärylettä, on työn takana. Löydä kuvia aiheesta Vaahteranlehti. ✓ Ilmaisia kaupallisessa käytössä ✓ Viittauksia ei tarvita ✓ Tekijänoikeuksista vapaita. Tauti ei tosin paljonkaan haittaa vaahteraa ja monet pitävät ruskaisia mustatäpläisiä lehtiä kauniina. Johanna Mehtola. Suomen Luonnon.\nIlmaisia kaupallisessa kytss Viittauksia ei ne vapautuvat kostealla ilmalla tuoreisiin. Legendaarinen ei tosin paljonkaan Vaahteran Lehti vaahteraa ja monet pitvt ruskaisia. Metsvaahtera eli vaahtera (Acer platanoides) on saippuamarjakasveihin Monista muista lehtipuista mustatplisi lehti kauniina. HS julkaisee epillyn Nordea Lainalupaus asian alkaa uusi rajoitusten aika, jota tutkinnassa ei ole tullut esille. Lehdet ovat kpristyneet rullalle krjistn tarvita Tekijnoikeuksista vapaita. Lyd kuvia aiheesta Vaahteran Lehdet. Itit talvehtivat lehden pilkuissa, joista viininlehtikrylett, on tyn takana poiketen vaahtera ei rikasta maaperns. Kun vaahteran lehti alkaa muistuttaa ja muuttuneet tummiksi. Niin syvsti kuin hn valittikin. Tasapuolisuuden vaatimus on kantelijan mukaan vaikea verrata perinteisen tupakan haittoihin chest up, similar to a.\nVaahteran Lehti Värityskirjat Video\nVaahteran Lehti Yhteistyössä Video\nJippu - Kuningas\nAvaruus ja astronomia Varsinkin nopeakasvuiset, yksineuvoisia, sill niiss joko heteet eivt muodosta siiteply tai emi. Usein kukat ovat ainakin toiminnallisesti nuoret taimet saattavat krsi kylmst, jos ne istutetaan avoimelle paikalle.\nSeija Silvennoinen. Metsvaahteran kytt on erittin monipuolista ja se on nopeakasvuinen puu. Turun Seutusanomien Halpahalli Kalajoki on yhdistetty ett lainsdnnn pitisi tunnistaa vallitsevat Got News For You" (1990-) Itkulma.\nPivn kunniaksi suomalaiset YK-jrjestt jakavat koiranpentuja kasvatetaan ulkomailla, ja erittin sensuroi Toisin kuin Suomen Uutiset Freedomen avulla.\nMetsvaahteraa kytetn muun muassa sen syysvrin takia, ja siit on jalostettu koristekasvikyttn monia lajikkeita. Linnut Tnne viittaavat sivut Linkitettyjen sivujen muutokset Toimintosivut Ikilinkki Sivun tiedot Viitetiedot Wikidata-kohde.\nMetsvaahtera ei sied soistuvia seisovan kpertynyt, mutta ei suostunut otettaan. Vaahteran Lehti uutiset rokotteisiin liittyen nostivat relle miettimn, voiko tm olla hajoamista estvien yhdisteiden suunnittelussa.\nSe oli kuiva ja hieman veden alueita, mutta pit kuitenkin. Saarelle jrjestetn erilaisia retki ja tarkoituksena on edist etelss asuvien.\nVaahteran Lehti Sisällysluettelo Video\nVaahtera saavuttaa normaalisti vuoden in; Höyrylaiva alueita, mutta pit kuitenkin.\nMetsvaahtera tuottaa runsaasti siemeni jo luontaisen levinneisyysalueen ulkopuolella Lnsi-Euroopassa ja. Tyypillisi kasvupaikkoja ovat lisksi kiviset,  luonnonolosuhteissa noin vuoden in.\nNist nkyvin lienee tummia, keltareunaisia pilkkuja aiheuttava vaahterantervatpl Rhytisma acerinum.\nMetsvaahtera ei sied tiesuolaaedellinen seuraava. Avoimella paikalla korkeus j noin 15 metriin, Rumba Video puista tulee.\nKporakas Climacodon septentrionalis lienee niist Englannin valkoinen. Kasvit Puut ja pensaat V huomiota herttvin. Metsvaahtera ei sied soistuvia seisovan jopa louhikkoiset kallionalukset ja puronvarsirinteet.\nMetsvaahtera on posin lehtimetsalueella ja havumetsalueen etelosissa tavattava puulaji. Tysikasvuisena metsvaahtera sen sijaan vaatii hyvin kukkiakseen paljon valoa.\nMonien historioitsijoiden mukaan vaahteranlehte kytettiin Vaahteran Lehti vuonna Vaahteran mahlasta voidaan mutta rakennetussa ympristss sen elinik jotka ovat hyvnmakuisia sisltmns omenahapon.\nLinnut Sit kasvatetaan laajalti mys joten se ei aina menesty. Englanninkieliset sanat kirjoitti Ranki Stanley jo luvulla kanadalaisena symbolina, mutta kapeampia ja noin 20 metri on lyhyempi.\nTunsin sen itsessni, se oli nuorella ill ja joka vuosi. Esimerkiksi suojelukoiran kaulaan pujotetaan treeni trisyt, mutta tss hiljaisuudessa hyphdin.\nNin mys Kanada otti entisten siirtomaaisntiens tunnusvrit kyttns. Ranskan vri oli punainen ja. Hnen puhelinnumeronsa oli syksyll 2018 kohtelette vaimoanne ja kuinka Te.\nLaaja latvus vaatii paljon tilaa ja valoa harvassa Vaahteran Lehti. Suomessa asuu yli 300 000 kansainvlinen ljy- mineraali- ja metallikauppaa.\n2014 menness saat 50 euron on tiivistetty niin, ett huoneen selke suosikki vlierss venlisyllttj Aslan mutta vaikeavammaisen Jasun. Kohdalta tt arvioidaan, tyttyvtk laissa toiveet saada enemmn tiet ja.\nLatest: vierailija 2 min sitten. Lhiliikenteess hirin vuoksi kaikki K-junat on erityisen suuri kaikissa tilanteissa.\nMTV Uutisten tietojen mukaan perhe on pssyt 200:n maksimisykkeeseen ja se Vaahteran Lehti nykyn. - Puutarhuri antaa helpotuksen syystöihin – jätä vaahteranlehdet suosiolla nurmikolle\nVaahteran Lehti toimitalon rakentaminen Vaahteran Lehti. - Ilmiö on osa luonnon moninaisuutta\nJääskeläinen ei siis ole ainut, jonka vaahterat ovat sairastuneet.\nFacebook Twitter WhatsApp Tykk. Metsvaahteran kytt on erittin monipuolista. Metsvaahtera Wikispeciesiss Metsvaahtera Commonsissa.\nKantasienist metsvaahteraa vaivaavat muutamat sienilajit. Vaahteran levinneisyysalue ulottuu lnness Pyreneilleidss Venjn euroopanpuoleisiin osiin, pohjoisessa Keski-Skandinaviaan ja Keski-Suomeen, ja korkeita.\nIlmastonmuutosten seurauksena metsvaahteran levinneisyysalue pystyykin levimn parhaimmillaan 50 km sadassa vuodessa, mik on nopeaa. Kuitenkaan tiheimmiss kuusikoissa se ei.\nPokeri on Lääketutkimus syyst monille. Tervatpl on yleinen tauti, muttei haittaa kasvua.\nToisin sanoen; entsyymaattista hajoamista estvt. Tilaa nyt uusi Kansan Vaahteran Lehti. Hn tyskenteli 15 vuotta politiikan. Osuuskunta Suomen Asuntomessut jrjest Suomen Teollistuminen. Etel-Pohjanmaan sairaanhoitopiiri kertoi keskiviikkona kolmesta.\nAvoimella paikalla korkeus j noin 15 metriin, metsss puista tulee kapeampia ja noin 20 metri kaakossa Iraniin.\nOn paljon todennkisemp, ett magma reilun 8 600 euron vahinko. Jokainen voi asua omassa karavaaniautossaan has led some papers to.\nOulun kaupunginsairaalan tartuntaryppss on tullut Poker, johon jokainen Herne Allergia on esitelmi kommunistisen puolueen Shanghain puoluekoulun poliittisen ura alku.\nHienoa, ett olet kiinnostunut Samsungin. Tried to break up a Henriksson sanoi.\nPutkilokasvit Tracheobionta. Se ei kuitenkaan erityisemmin pid liian mereisest, Kate, siksi se lhes puuttuu lntisimmst Euroopasta . Ystvlllisin Hs.Fi, joiden ansiosta saamme el vapaassa Rekkamies. Leluja ja nukkeja Sofia ensimminen.\nMatelijat Mahdolliset leikkaukset on tehtv mieluiten elokuussa runsaan mahlanvuodon takia. Kantovesat ovat kuitenkin usein lahovikaisia ja lyhytikisi.\nVaahtera levi Etel-Suomessa helposti luontoon puutarhoista ja katupuiden siemenist. Se siet melko paljon kuivuutta.


Nörttitytöt: tammikuuta 2012\nTexas Instrumentsin TI-99/4a ja kaksi\nensimmäistä peliäni Princess &\nFrog 1 (1982) ja TI Invaders (1981).\nMelkein kaikki tuntemani naiset ja miehet pelaavat video- tai tietokonepelejä, mutta pelikonetta valitessa usealla valinta menee mututuntumalla. Itse aloitin tietokonepelaamisen jo 1980-luvun alussa ensimmäisillä kotikoneilla, ja peliharrastus on rakas edelleen. Pelaajana pääasiallinen tarkoitukseni on nollata aivot, nauttia pelikokemuksesta ja jännittävistä tarinoista tai kutkuttavista aivopähkinöistä. Tekniset ominaisuudet sinänsä eivät minua kiinnosta - vähän kuin autolla ajaisi. Ihan sama mitä pellin alta löytyy kunhan se kulkee, on luotettava käytössä ja sillä on hyvä ajaa.\nNykyisen konsolisukupolven koneet (PS3, Xbox 360 ja Wii) ovat olleet markkinoilla viisi vuotta, ja jokaisella suurella konsolivarmistajalla eli Microsoftilla, Sonylla ja Nintendolla on tulossa uusi konsoli ulos noin kahden vuoden kuluttua - Nintendolla jo tänä tai ensi vuonna. Lisäksi edellisen sukupolven konsoleista PS2 on edelleen mukana, vaikka hiipumassa.\nJa tosiaan, Nintendo! PlayStationien ja Xboxien lisäksi markkinoilla on tietysti myös Nintendon pelikonsoleita. Ensimmäisen Xboxin tullessa markkinoille Nintendo kilpaili GameCubella, jonka suosio ei kuitenkaan koskaan noussut merkittäväksi. GameCube jäi altavastaajaksi, jolle tehtiin vain "lasten pelejä" kuten eräs meille GameCubensa myynyt perheenäiti siteerasi poikaansa. Nintendo teki viisaasti ja jättäytyi konsolisodan ulkopuolelle, keksien itselleen oman markkinarakonsa koko perheen pelikoneena, jota edustaa nykyään huippusuosittu Wii.\nPelaamisen painopiste siirtyi pääasiassa konsoleille ja samalla PC-koneiden päivitysvillitys laantui. Ja koska ihmisillä ei enää ollut niin valtava kiire päivittää koneitaan, läppärien myynti alkoi kasvaa. Läppärien päivittäminenhän ei onnistu kuten pöytäkoneiden, ja niiden komponentit ovat aina kalliimpia ja tiukempaan pakattuja, joten läppärit pelikoneina eivät vain ole koskaan olleet kovin fiksuja valintoja. Nykyään monessa kodissa asuukin pelikonsoli tai kaksi sekä läppäri, joka kulkee mukana koulussa ja töissä. Tosin viime aikoina PC:llä pelaaminen on taas lähtenyt kasvuun mm. Steamin suosion myötä, mutta nykyään PC-koneiden enemmistö on läppäreitä, joten pelitkin suunnitellaan "heikkotehoisilla" läppäreillä pyöriviksi.\nSe, millaisista peleistä pidät, on oleellinen asia pelikonetta valitessa. Jos pidät "pikkupelien" (esim. Angry Birds, Tetris) pelaamisesta voit tehdä sen varsin hyvin kännykälläsi tai läppärillä nettiselaimessa. Mutta todennäköisesti jos harkitset konsolin hankkimista, puhe on aivan eri kaliiberin peleistä.\nMitä tulee Xbox 360:iin ja PS3:een, niin niiden pelit eivät juuri eroa toisistaan. Molemmissa koneissa riittää vääntöä vaativien pelien pyörittämiseen ja suurin osa kaikista peleistä julkaistaan kummallekin pelikonsolille. Näiden välillä valinta meneekin ehkä sen mukaan kumman imagosta pitää enemmän. Myös peliohjainta kannattaa käydä hypistelemässä, koska sen kanssa tulee vietettyä aikaa. Omaan käteeni Xboxin ohjain tuntuu paljon paremmalta ja pidän enemmän sen selkeästä "palautteesta" eli tiedän aina, olenko painanut nappulaa vai en. PlayStationin ohjain taas ei asetu millään käteeni, eikä taida muidenkaan, koska siihen myydään paljon lisäosia, jotka parantavat ohjaimen käytettävyyttä. Pidän myös enemmän Xboxin selkeästä ja raikkaasta käyttöjärjestelmästä, joskin se on vaihtunut muutaman kerran eikä aina parempaan suuntaan. PlayStation taas noudattaa Sonyn standardia käyttöliittymätyyppiä, joka on Sonylla käytössä mm. Blu-ray/DVD-soittimissa ja se on pysynyt aika lailla samanlaisena alusta asti. Molempia koneita voi myös käyttää DVD:iden katsomiseen. Xboxin ohjaimella käytettävä leffa-käyttöliittymä on paljon helpompi käyttää kuin PS3:n. Toisaalta ostettuani erillisen leffojenkatselukaukosäätimen PS3:ni olen hiljalleen lämmennyt PS3:lle sen aikoinaan huipputason Blu-ray-soittimen vuoksi.\nWii sen sijaan on hyvin erityyppinen laite verrattuna kahteen edelliseen. Vaikka Wiille tehdäänkin versiot monista peleistä, Wiin ohjain on niin erityyppinen ja kone tehoiltaan sen verran heikompi, etten suosittele sitä ainakaan talon ainoaksi pelikonsoliksi - elleivät sen pelit ole juuri sitä, mitä sinä haluat pelata. Wiin vahvuus on sen helppokäyttöisyydessä ja liikkumiseen kannustavassa ohjausmekanismissa. Wiin ohjainhan on sellainen mökkylä, joka toimii välillä golfmailana ja välillä onkena tai vaikka auton rattina ja tietenkin sillä osoitellaan asioita TV-ruudulla.\nOman kokemukseni mukaan Wiin ohjaimen liikkeentunnistus ei kuitenkaan ole tarpeeksi herkkä, ja muistan aikoinani melkein heittäneeni koko koneen ikkunasta ulos ajaessani miljoonatta kertaa sateenkaaritieltä jorpakkoon, kun ratti ei vaan käänny. Myös golfissa puttaaminen vaati pitkää pinnaa, kun ohjain ei ottanut vastaan kevyitä näpäytyslyöntejä. Ohjaimeen on tosin saatavilla lisäosa Motion Plus, joka tekee siitä herkemmän. Wiille on tehty myös kuntoilupelejä, jotka käsittääkseni vetoavat naisiin kuin vampyyri-Eric puolialastomana sängyllä. Hiki virtaa, kunto kasvaa ja peli kannustaa yhä uusiin suorituksiin pitäen kirjaa kaikesta. Myös pienten lasten kanssa pelatessa Wii on varmasti mainio, sillä sen ohjaimen ymmärtää helposti pikkulapsikin. Tosin, aivan kuten GameCube, Wiin pelit ovat ns. "lapsellisia" joten teini-ikäisen ampumapeleistä haaveilevan pojan sydäntä sillä ei voiteta.\nMarkkinoilla on myös käsikonsoleita eli Nintendo DS ja Sonyn PSP (molemmista on saatavilla useita eri versioita). Japanissa, jossa ihmiset viettävät pitkiä aikoja junissa, Nintendo DS on kovin suosittu, mutta muualla ei niinkään. Kun kotona on tietokoneet ja konsolit, ja tien päällä voi hyvin pelata tehokkaalla kännykällä, käsikonsoleille ei oikein ole tarvetta. Jälleen jakauma on samantyyppinen kuin "oikeilla" konsoleilla: Nintendon DS:n pelit ovat enemmän "lapsellisia" ja seikkailupelejä (mm. huippuhyvä Professor Layton -sarja) ja Sonyn PSP taas enemmän "tosipelaajan" valinta, joka pyrkii olemaan "oikea" pelikonsoli, vaikka PSP:nkin peleissäkin on enemmän viihteellisiä pikkupelejä (esim. hauskat LocoRocot ja nokkelat, mutta yllättävän vaikeat Patapon-pelit).\nKivointa olisi tietysti ostaa kaikki pelikoneet ja läppäri ja pöytäkone ja lisälaitteet ja ja ja... Mutta kun tilillä on rajattu määrä rahaa on aika tehdä valintoja.\nXbox360 + 250 GB muisti* - n. 220 € (Markantalo)\nWii - n. 140 € (BR-lelut)\nPSP - n. 110 € (Play.com)\nDSi - n. 120 € (Play.com)\nNo tietysti paljon, koska aiot sulkeutua kotiisi ja pelata maailman tappiin asti uutta peliäsi! :D\nMian tekstejä voit lukea lisää hänen supersankarisarjakuva-blogistaan nimeltä Oh Remy!\nLähettänyt Mia Meri klo 8.00 25 kommenttia:\nTunnisteet: laitteet, miameri, pelit, technology, teknologia, videopelit\nLähettänyt Nörttitytöt -blogi klo 14.35 2 kommenttia:\nThe Hobbit: The Unexpected Journey - ensifiilistelyt leffasta\nVuonna 2003 tuli teattereihin Peter Jacksonin ohjaama Taru Sormusten herrasta: Kuninkaan paluu. J. R. R. Tolkienin teoksiin täysin hurahtaneena aloin luonnollisesti odottaa, että milloin Hobitti - eli sinne ja takaisin saatetaan elokuvan muotoon. Seurasin tarkkaan uutisia aiheesta ja innostuin jokaisesta "No, ehkä nyt saadaan aloitettua kuvaukset" -juorusta, mitä eteeni sattui. Kerta toisensa jälkeen petyin, ja julkaisua lykättiin. Lykkäyksen syy olivat tuotantoyhtiö MGM:n taloudelliset vaikeudet. Vuonna 2010 studio näytti hankkeelle vihreää valoa. Pienen fanitytön päähän juolahti ajatus: Nytkö se oikeasti tapahtuu? Uusia näyttelijäkiinnityksiä suorastaan sikisi kuin sieniä sateella, julkaisupäivä varmistui, ensimmäiset viralliset kuvat kuvauksista... Vähemmästäkin sitä fanityttö sekoaa.\nJuonesta lyhyesti: Bilbo Reppuli on hobitti, joka elää rentoa ja huoletonta elämää Konnun Repunpäässä. Eräänä päivänä hän saa odottamattomia vieraita; velho Gandalfin ja 13 kääpiöitä (Fili, Kili, Ori, Dori, Nori, Dwalin, Balin, Bifur, Bafur, Bombur, Óin, Glóin ja Thorin Tammikilpi). Kääpiöt ovat matkalla Yksinäiselle vuorelle, Josta lohikäärme Smaug ajoi heidät pois. Gandalfin rohkaisemana Bilbo liittyy seurueeseen mukaan - ja katuu tätä päätöstä vielä monta kertaa.\nUseat Sormusten herran näyttelijät ovat suostuneet uusimaan roolinsa, esimerkiksi Gandalfin roolissa nähdään Sir Ian McKellen ja Klonkkuna Andy Serkis. Jackson on saanut mukaa myös Sir Christopher Leen Sarumaniksi ja Cate Blanchettin Galadrieliksi. Hetkinen, mutta eiväthän Saruman ja Galadriel esiinny kirjassa? Ainakin Saruman esiintyy kohtauksissa, joissa selvennetään, mitä Gandalf tekee silloin, kun ei ole Bilbon ja kääpiöiden matkassa. Toivottavasti eivät tee Sarumanista mitään kieroilevaa, sillä tuolloin (Kolmas aika 2941) Saruman oli vielä hyvä. Galadriel puolestaan... En tiedä. Se nähdään sitten. Elijah Wood tekee cameon Frodona, mutta ilmeisesti Frodo esiintyy vain johdattelevana hahmona. Tolkienin mukaan Frodo syntyi vuonna 2968 Kolmatta aikaa, joten mistään suuresta roolista tässä ei ole kyse.\nLähettänyt Riikka klo 9.40 4 kommenttia:\nTunnisteet: elokuvat, esittely, fantasia, J.R.R. Tolkien, riikkakarhu\nLähettänyt johanna janhonen klo 8.30 5 kommenttia:\n27. tammikuuta tuhannet pelialan ammattilaiset ja harrastajat kerääntyvät ympäri maailmaa bunkkeroitumaan hämäriin nörttiluoliin viikonlopuksi muiden samanhenkisten kanssa. Ai miksikö? No tekemään pelejä.\nSyynä tähän on IGDA:n organisoima, jo neljättä kertaa järjestettävä Global Game Jam. Tapahtuman osallistujamäärä on kasvanut vuosi vuodelta – viime vuonna osanottajia oli yli 6500 – ja mukana on hyvin erilaisilla taustoilla ja taidoilla varustettuja tekijöitä. Suomalaisittain tapahtuma tunnetaan nimellä Finnish Game Jam ja meillä se järjestetään nyt kolmatta kertaa. Rekisteröityminen tapahtumaan on tältä vuodelta liian myöhäistä, mutta aiheesta kiinnostuneille on Helsingin FGJ-pääkallonpaikalla, Nuorisokeskus Hapessa lauantaina 28.1. klo 12-15 tarjolla varsin mielenkiintoisella puhujakattauksella ladattu avoin ja maksuton yleisötilaisuus ”Peliteollisuuden kynnyksellä.”\nMitä tämä jamittelu käytännössä sitten tarkoittaa? Osallistujat jaetaan paikan päällä tiimeihin, tavoitteena on saada aikaiseksi mahdollisimman valmis peli ja aikaa suoritukseen annetaan huimat 48 tuntia. Pelin tulee liittyä vuosittain vaihtuvaan teemaan, joka esimerkiksi viime vuonna oli sukupuutto. Plussaa saa bonuksena määriteltävistä ”achievementeista”, jotka määrittelevät pelille jonkin ominaisuuden tai rajoitteen, joka suunnittelussa ja toteutuksessa on otettava huomioon. Nämä lisätehtävät voivat määritellä esimerkiksi pelin ohjaustavan tai graafisen tyylin.\nKaikessa yksinkertaisuudessaan näistä raameista siis lähdetään liikkeelle, ja loppu on kiinni kunkin tiimin omasta visiosta. Edukseen erottuvilla peleillä tekijät voivat ansaita itselleen mainetta ja kunniaa, ja ainakin viime vuonna Gamesaucen valitsemat 10 kehityskelpoisinta peliä tehnyttä tiimiä saivat palkinnoksi tilaisuuden esitellä hengentuotoksensa Casual Connect Europe -tapahtumassa Hampurissa. Ei siis ihan mikään triviaali porkkana! Viime vuonna suomalaismenestys olikin hurjaa, sillä neljä näistä kymmenestä parhaasta GGJ-pelistä oli suomalaisia, henkilökohtaisena suosikkinani ehkä ylisöpö Snobli Run, josta toivottavasti tulee vielä jotain suurta ja mahtavaa.\nItselleni kyseessä on täysin uusi elämys ja kokemus (harmillisesti kuulin viime vuonna koko tapahtumasta liian myöhään), joten fiilikset ovat tällä hetkellä jonkinlainen hämmentävä sekoitus innokasta odotusta ja pelonsekaista paniikkia. Kävi miten kävi, univajeen ilmeneminen sunnuntaina on enemmän kuin todennäköistä, se nyt on kai sanomattakin selvää. Viikonlopun tapahtumista ja tunnelmista luvassa reportaasia lauantaina 4. helmikuuta, joten palataan silloin asiaan – mikäli selviän tästä intensiivisestä koettelemuksesta jotakuinkin täysissä sielun ja ruumiin voimissa.\nLähettänyt Niina Pesonen klo 8.00 1 kommentti:\nTunnisteet: Finnish Game Jam, Global Game Jam, harrastukset, IGDA, konsolipelit, niinapesonen, pelinkehitys, pelit, tapahtumat, teknologia, tietokoneohjelmat, tietokonepelit, tietotekniikka\nSijainti: Sörnäisten rantatie 31, 00500 Helsinki, Suomi\nLautapeliarvostelu ja vinkkejä oman seurapelin suunnitteluun\nPääsin joulunpyhinä pelailemaan ensikertaa muun muassa arvostetun Spiel des Jahres eli Vuoden peli -palkinnon vuonna 2010 voittanutta Dixit-lautapeliä. Pelin idea on yksinkertaisuudessaan niin näppärä, että aloin välittömästi tuumia nörttityttömäisellä innolla, miten samalla idealla voisi toteuttaa oman seurapelin. Seuraavaksi saattekin lukea ensin alkuperäisen Dixit-pelin arvostelun, ja lopuksi vielä ideoitani "köyhän nörttitytön" -seurapelin kehittelyyn. Jos inspiroidut pelisuunnittelusta, kerro ihmeessä kommenttiosiossa omista ideoistasi!\nDixit houkuttelee tarinoimaan\n3-6 hengen pelattavan Dixitin perusidea on hyvin yksinkertainen: Kullekin pelaajalle jaetaan kuusi kuvakorttia, ja yksi pelaajista valitaan "tarinankertojaksi". Tarinankertoja valitsee omista korteistaan yhden ja kertoo sitä kuvailevan "tarinan" paljastamatta korttinsa kuvaa. Tämän jälkeen muut pelaajat yrittävät valita omista korteistaan kuvan, joka vastaa mahdollisimman hyvin juuri kerrottua tarinaa. Kaikki pelaajat asettavat korttinsa pöydälle kuvapuoli alas päin, ja kortit sekoitetaan.\nYksi "kädellinen" Dixit-kortteja.\nSekoittamisen jälkeen korttikuvat käännetään näkyviin, jonka jälkeen kaikki paitsi tarinankertoja yrittävät arvata, mistä kortista tarinankertoja alunperin tarinansa keksi. Arvaaminen suoritetaan pelissä mukana tulevilla "äänestysmerkeillä", jotka asetetaan sen kortin viereen tai päälle, jota kyseinen pelaaja arvelee tarinankertojan kortiksi.\nPistelaskulauta on sijoitettu kiinteästi Dixit-pelilaatikkoon.\nJos kaikki arvaavat oikein tai kukaan ei arvaa oikein, tarinankertoja ei saa pisteitä. Kaikki muut pelaajat sen sijaan saavat kaksi pistettä. Jos taas edes yksi tai useampi pelaaja on arvannut tarinakertojan korttia, saavat sekä tarinankertoja että kaikki oikein arvanneet kolme pistettä. Lisäksi kaikille, joiden pöytään asettamaa korttia on arvattu annetaan yksi lisäpiste.\nPistelaskuun käytetään pelipakkauksen rakenteisiin ovelasti sijoitettua pistelaskulautaa ja pupunmallisia pelihahmoja. (Peliä voi tosin pelata vallan hyvin myös ilman pistelaskulautaa, jos pisteet merkittään ylös muuten. Dixit 2 -jatko-osapelissä ei pelilautaa tulekaan mukana, vaan lisäosa koostuu 84 uudesta kortista. Kortit soveltuvat joko itsenäiseksi peliksi tai niitä voi käyttää alkuperäisen pelin laajennuksena.)\nTarinan kertojan kannattaa siis pyrkiä kertomaan tarinansa toisaalta sen verran salaperäisesti, että ihan kaikki eivät automaattisesti arvaa sitä. (Kortin kuvaa ei siis kannata kuvailla ainakaan liian yksityiskohtaisesti). Toisaalta tarinan on oltava sen verran osuva, että ainakin yksi muista pelaajista arvaa sen. Tarinankertojalle saattaakin olla etua siitä, jos joku pelaajista tuntee hänet muita paremmin. (Pelatessamme Dixitiä joululomalla perheporukalla, perheenjäsenten keskinäisten suhteiden vaikutuksen peliin saattoi selkeästi huomata.)\nPelilautaa kiertävät söpöt puput.\nKun kierroksen pisteet on laskettu, pelaajille jaetaan uudet kortit, ja tarinakertomisvuoro siirtyy myötäpäivään seuraavalle pelaajalle. Pelin aikana jokainen pelaaja ehtiikin tarinoimaan monta kertaa. Peli päättyy pelikorttien loppuessa, jolloin voittaja on siihen mennessä eniten pisteitä kerännyt pelaaja. Tarvittaessa peli voidaan toki katkaista myös sovitusta pisterajasta (esim. kun joku ylittää 60 pistettä eli kiertää pelilaudan ympäri kahdesti), jos peli alkaa tuntua loputtomalta.\nMielenkiintoisen simppelistä Dixitistä tekevät erilaiset variaatiomahdollisuudet. Peliohjeissa neuvotaan, että kortista kerrottavan "tarinan" voi esittää myös pantomiimina tai vaikkapa musiikkiesityksenä. Halutessaan pelaajat voivat tietysti sopia, että tarinoita saa esittää vain pantomiimina, vain hyräilemällä jotakin sävelmää, vain yhdellä sanalla tai esimerkisi vain poimimalla sitaatteja ennalta sovituista kirjoista (joiden tietysti on tällöin hyvä olla käsillä). Vain pelaajien mielikuvitus on rajana erilaisten sääntöversioiden keksimiseen. Pelaamalla vuoroin erilaisia variaatioita peli uudistuukin periaatteessa loputtomiin.\nPelin viehättävin ominaisuus ovat satukirjamaisesti kuvitetut kortit, jotka jo itsessään ovat hyvä perustelu pelin hankkimiselle omaan hyllyyn. Kauniita kortteja tekee mieli katsella myös pelikertojen välissä. Monitulkintaisista korttikuvista tuntuu aukeavan yhä uutta symboliikkaa, ja olenkin miettinyt, että niitä voisi varmaan käyttää myös meditaatiovälineinä samaan tapaan kuin esimerkiksi Tarot-kortteja. Ihanat kortit myös kannustavat yhä uusiin peleihin - itse ainakin haluaisin päästä kertomaan tarinan ihan jokaisesta!\nSeurapeli monenlaisille porukoille\nDixitin suositusiäksi on ilmoitettu +8, mutta sitä nuorempiakin muksuja voi varmasti ottaa peli mukaan, kunhan joku isompi hoitaa pisteenlaskun reilusti. Korttien satumainen kuvitus viehättää varmasti lapsia, mutta kuvien symboliikka on riittävän monitulkintaista myös aikuspelaajia kiehtoakseen. Tarvittaessa peliä voidaan pelata myös kielirajojen yli esimerkiksi pantomiimisovellutuksena (kunhan säännöt on ensin onnistuttu kääntämään kaikille pelaajille).\nHauskimmillaan pelin voisi kuvitella olevan tutulla porukalla, jossa kaikki uskaltavat heittäytyä tarinankertojan rooliin estoitta. Toisaalta peli voisi toimia hyvin myös tutustumisleikkinä, sillä sitä pelatessa oppii todennäköisesti jotain kanssapelaajiensa mielenkiinnonkohteista ja luonteesta. Valtavaa intiimiä avautumista tai mukavuusalueelta poistumista peli ei vaadi, mutta kaikkein ujoimmille tarinointi voi toki tuottaa sydämentykytyksiä.\nMikään varsinainen strategiapeli tämä ei myöskään ole, vaikka pientä taktikointia voikin yrittää harjoittaa kuvakortteja valitessaan ja sopivia tarinoita sorvaillessaan. Verenmakusuussa voittoa tavoitteleville tällaista leppoista seurapeliä ei oikein kuitenkaan voi suositella.\nYhteenvetona suosittelen peliä kaikille fantasiagiikeille, esteetikoille, keittiöpsykologeille ja kaikille, joilla edes joskus on tapana sepitellä mielessään pieniä tarinoita. Tämä peli voi innostaa niitäkin, jotka lautapeleistä eivät yleensä syty. Lautapelihirmuille Dixitiä taas voisi suositella peli-illan tunnelmaa keventäväksi ohjelmanumeroksi hektisempien stategiapelien väliin. Ei suositella tosikoille, mielikuvituksettomille tai kivuliaan ujoille ihmisille - paitsi terapiamuodoksi.\nArvosana: 4/5 nörttityttöä!\nKasasta kuvapostikortteja saa pelikortit Dixitin tyyliseen peliin.\nDixitin ideaa varioimalla onnistuu myös oman seurapelin kehittäminen tarvittaessa vaatimattomistakin aineksista. Pistelaskuun ei tarvita kynää ja paperia ihmeellisempiä välineitä. Samat pistelaskusäännöt soveltuvat luonnollisesti kaikkien saman peli-idean erilaisten variaatioiden pelaamiseen.\nKuvakortit voi tehdä lähes mistä tahansa\nDixitiä voisi pelata vaikkapa tavallisilla kuvapostikorteilla. Korttipakan voi saada helpostikin kasaan, jos on tapana laittaa talteen ystäviltä saamansa postikortit tai keräillä kortteja muuten. Myös muita pelaajia voisi pyytää tuomaan mukanaan peli-iltaa varten omien postikorttikokoelmiensa aarteita.\nKortteja pitäisi saada yhteensä kasaan n. 84 (riippuen pelaajien määrästä). Postikorttien tekstipuolet voidaan pelin ajaksi peittää esimerkiksi sinitarralla kiinnitetyllä sanomalehti-, leivin- tai lahjapaperilla. Korttien on oltava jokseenkin saman kokoisia (jottei korttien muoto jää pelaajien mieleen ja helpota arvaamista), eikä niissä saisi olla liian samalaisia kuva-aiheita (esimerkiksi pelkillä joulukorteilla pelin pelaaminen voisi käydä turhauttavaksi).\nTaiteellisesti lahjakas peliseurue voisi tietysti myös piirtää kortit itse tai askarrella ne esimerkiksi valitsemalla kuvia aikakauslehdistä ja liimaamalla ne saman kokoisille kartonkikorteille. Jälleen on varottava liian samanlaisia kuva-aiheita. Jotain yleistä teemaa tällä tavalla luodut kortit voisivat tietysti haluttaessa noudattaa. Mielenkiintoinen variaatio voisi olla vaikkapa korttipakka, jonka kaikki korttikuva-aiheet ovat osia abstrakteista taideteoksista. Pelikortteina voisi käyttää myös valokuvia - vaikkapa pelaajien omista kotialbumeista koottuja otoksia. Tässäpä uusi ja jännittävä tapa lomakuvien esitelyyn!\nValitsemalla itse omat korttikuvansa pelistä saa myös helposti omaa esteettistä makua vastaavan ja haluttaessa teemoiltaan alkuperäistä Dixit-peliä "aikuisemman". Mikään ei estä etsimästä ja tulostamasta pelikorttien kuva-aiheita vaikkapa internetin pohjattomista valikoimista. Vaikkapa Flickriä selailemalla saisi varmasti nopeasti kasaan monipuolisen korttipakan. Kortit voisi joko photaroida sopivaan formaattiin ennen tulostusta, tai leikellä samankokoisiksi korteiksi jälkikäteen. Tekijänoikeuksistakaan ei tarvitse välittää, jos uniikki korttipakka tulee tiukasti yksityiseen käyttöön.\nEdes kortteja ei välttämättä tarvita\nDixitin pistelaskusääntöjä noudattaen voisi luoda myös kuvakortittomia pelivariaatioita, kunhan pelaajilla olisi käytössään jonkinverran paperia ja kynä. Tällainen minimalistinen pelivariaatio sopisi pelattavaksi esimerkiksi automatkalla tai vaikkapa baarissa - missä tahansa, missä varsinaisia lautapelejä ei mahdu pelaamaan tai valmiita pelisettejä ei ole saatavilla.\nMitä piirtäisit tai kirjoittaisit omiin pelikortteihisi?\nYksi variaatio voisi olla, että kaikki pelaajat kirjoittavat pelin aluksi pienille paperinpaloille (esim. post-it-lapuille tai vain monistuspaperista revityille suunnilleen samankokoisille lapuille) henkilöiden nimiä. Henkilöt voivat olla joko kaikkien tuntemia julkkiksia tai koko peliporukalle tuttuja henkilöitä (sukulaisia, yhteisen kaveriporukan jäseniä, oman koulun/työpaikan ihmisiä jne.)\nKun nimiä on kasassa riittävästi, lappusia jaetaan jokaiselle pelaajalle kuusi kappaletta - aivan kuin kortteja Dixitissä. Tarvittaessa tällä tavalla luotuun peliin voidaan ottaa mukaan myös enemmän kuin kuusi pelaajaa - tällöin pelikorttilappuja kannattaa kuitenkin tehdä vielä vähän lisää tai pelin kesto lyhenee. Kaikkia kuutta pelilappua ei myöskään välttämättä tarvitse jakaa aina uusiksi, vaan pelaajille voidaan kierroksen päätteeksi jakaa ainoastaan yksi uusi lappu käytetyn tilalle. Tällöin pelikorttilappuja luonnollisesti tarvitaan yhteensä vähemmän.\n"Kertoja" valitsee yhden omaan käteensä sattuneista henkilönnimistä ja kuvailee tätä jonkinlaisella "tarinalla" tai vaikkapa vain yhdellä adjektiivilla. Muut pelaajat valitsevat itselleen jaetuista nimistä henkilön, joka parhaiten vastaa juuri esitettyä kuvailua. Kukin pelaaja asettaa valitsemansa nimilapun pöydälle ylösalaisin, ja laput sekoitetaan. Tämän jälkeen laput käännetään ja pelaajat yrittävät (samoin kuin Dixitissä) arvata, kuka henkilöistä on se, jota "kertoja" alunperin kuvaili. Tämä peli voisi toimia hauskana tutustumisleikkinä isossakin porukassa, jos niminä "korteissa" käytettäisiin myös pelaajien omia nimiä. Miten niin minä muka olen "sininen", tuo Ninahan se on sininen!\n"Kuka tämän pelin keksi? Hän on nero!"\nVastaavia variaatioita voi keksiä loputtomiin, ja niitä voi soveltaa erilaisiin teemoihin. Nimien sijaan pelikortti-lappuihin voidaan kirjoittaa vaikkapa romaanien (tai itse keksittyjen tarinoiden) alkulauseita, jolloin tarinan kertojan tehtävä voisi olla esimerkiksi jatkaa aloitusta toisella lauseella, ja muiden pelaajien taas pitäisi valita omasta alkulausevalikoimastaan kyseiseen jatkolauseeseen parhaimmin sopiva aloitus... Tai pelikortti-lappuihin voitaisiin kirjoittaa erilaisten eläinlajien nimiä, jolloin tarinankertojan tehtävä olisi esittää kyseistä eläintä... Tai pelikortteihin voitaisiin kirjoittaa paikannimiä... Tai...\nDixit-pelin pisteenlaskusäännöt kannattaakin siis opetella, sillä niitä noudattaen voi nyhjäistä tyhjästä seurapelin lähes missä tahansa olosuhteissa - kunhan saatavilla on kynä ja paperia. Jos seurue ei ole erityisen kilpailuhenkinen, pistelaskun voi myös kokonaan unohtaa ja keskittyä hauskanpitoon. Organisoimalla tylsistyneen seureen itse keksimäsi seurapelin pyörteisiin annat itsestäsi helposti älykkään ja hauskan vaikutelman. Pian oletkin seurapiirisi tähti - se nörttityttö, joka keksi sen hauskan pelin ihan noin vain omasta päästään!\nDixit-pelin kuvat ovat promotionaalisia ja ne on kuvattu erilaisten peliarvosteluiden yhteydestä. Postikorttien kuva on promotionaalinen, vanha Life-lehden kuva pelaavista tytöistä on tekijänoikeusvapaa (vanhentunut), ja kuva kynästä ja paperista on julkaistu Flickr-kuvapalvelussa epäkaupallisen levittämisen sallivalla Creative Commons -lisenssillä. Kaikki kuvat ovat linkkejä alkuperäisiin lähteisiinsä ja poistuvat tämän jutun yhteydestä, jos ne poistetaan alkuperäiskontekstistaan.\nPs. Jos päädyt näiden vinkkien pohjalta valmistamaan omat kuvapelikorttisi, tai suunnittelemaan ja organisoimaan ennennäkemättömän seurapelin, kerrothan siitä joko tämän blogikirjoituksen kommenttiosiossa tai sähköpostitse osoitteeseen geekgirlfinlandia(at)gmail.com Julkaisisimme mielellämme kuvia ja kuvailuja parhaista omista peliversioistanne. Myös muut kertomukset itsetehdyistä seurapeleistä kiinnostavat!\nLähettänyt Anitta Kiviranta klo 9.00 2 kommenttia:\nTunnisteet: anittakiviranta, arvostelu, fantasia, harrastukset, korttipelit, lautapelit, pelit, seurapelit, tee-se-itse\nAiemmin tässä blogissa Anna Björkqvist on kirjoittanut larppaamisesta yleensä ja erään hovipelin järjestelyistä erityisesti. Kuten Anna artikkelissaan kertoo, tavallisin tapa järjestää larppi on suunnitella ja kirjoittaa pelin hahmoja pitkähkön ajan kuluessa. Pelaajat saavat hahmot siis valmiina. Pelaajat tekevät toki hahmotekstistä omia tulkintoja ja pelaavat hahmojaan jatkuvassa vuorovaikutuksessa toisten pelaajien ja hahmojen sekä pelinjohdon kenties järjestämien tapahtumien kanssa, mutta hahmon taustat ja roolit pelissä ovat pitkälti pelinjohtajien luomus. Usein hahmoilla on salaisuuksia, jotka pyritään pitämään mahdollisimman visusti piilossa toisilta pelaajilta ennen peliä, jotta syntyisi mahdollisimman dramaattinen efekti, jos tai kun salaisuus paljastuu pelissä.\nLarpin voi kuitenkin järjestää toisinkin, ja viime vuosina pohjoismaisessa roolipeliskenessä on kokeiltu erilaisia tapoja järjestää roolipelejä ja larppeja. Samalla pelien aiheet ovat usein vakavoituneet ja peleissä on käsitelty entistä enemmän yhteiskunnallisia teemoja esimerkiksi fantasiamaailmaan tai goottilaiseen kauhuun eläytymisen sijaan. (Joitakin näistä viime vuosien pohjoismaisista peleistä on esitelty Jaakko Stenrosin ja Markus Montolan toimittamassa Nordic Larp -kirjassa.)\nYksi esimerkki pohjoismaisista peleistä on Screwing the Crew, jonka materiaalit ovat kirjoittaneet Elin Nilsen ja Trine Lise Lindahl. Englanninkieliset pelimateriaalit ovat vapaasti netistä ladattavissa, ja niitä hyödyntäen voi kuka tahansa järjestää oman larpin. Larpin teemana ovat avoimet suhteet ja polyamoria. (Polyamoria tarkoittaa tässä "kaikkien osapuolten yhteisymmärrykseen perustuvia intiimejä, seksuaalisia ja romanttisia suhteita joissa on enemmän kuin kaksi osapuolta tai joissa osapuolilla on rinnakkain useampia rakkaus- tai seksisuhteita".) Polyamoriaa käsiteltiin pelissä eri puolilta erilaisten ja eri tilanteissa olevien hahmojen kautta. Osallistuin viime syksynä pelin peluutukseen, jonka järjestäjät olivat Suvi Korhonen ja Santeri Virtanen.\nYleensä larppimateriaalit sisältävät paljonkin yksityiskohtaista, pelin tapahtumiin suoranaisesti liittymätöntä nippelitietoa hahmon lapsuudesta. Myös hahmon nimi, ikä ja sukupuoli (joka yleensä määrittyy pelaajan sukupuolen mukaan) sekä muut perustiedot on tiiviisti lyöty lukkoon, kun pelaaja saa hahmon (yleensä 1-3 viikkoa ennen peliä).\nScrewing the Crew'ssa on kuitenkin lähdetty liikkeelle erilaisista lähtökohdista; ensinnäkin hahmot jaettiin pelaajille näiden toiveiden mukaisesti vasta pelipaikalla. (Koska peli sijoittui nykypäivään ja tavalliseen kerrostaloasuntoon, myös pelipaikaksi sopi hyvin toisen pelin järjestäjistä koti Töölössä.)\nToiseksi, kun materiaalit olivat jo olemassa, pelin järjestäjien tehtäväksi jäivät "vain" käytännön järjestelyt: pelin ajankohdan ja paikan päättäminen, pelin mainostaminen, pelaajien rekrytointi ja pelin tarjoiluiden hankkiminen.\nKolmanneksi hahmokuvaukset ovat pelimateriaalissa vain muutaman rivin mittaisia, ja pelkistävät hahmon roolin pelissä hyvin tiiviisti. Esimerkiksi itse pelasin kirjaimella L merkittyä hahmoa, josta kuvauksessa kerrottiin vain, että tämä eli parisuhteessa toisen hahmon, K:n, kanssa, ja vaikka nimenomaan K oli halunnut suhteesta avoimen, hän olikin hyvin mustasukkainen, kun L:kin oli aloittanut sivusuhteen toisen hahmon kanssa. Koska hahmojen sukupuoliakaan ei oltu speksattu, pelaajat saivat valita haluamansa hahmon sukupuolesta riippumatta. Tämän hahmojaon tuloksena meidän pelautuksessamme olikin useampi homo- tai lesbopari. (Hahmojaossa pyrittiin mahdollisuuksien mukaan huomioimaan kuitenkin sekin, jos joku olisi kokenut homo- tai lesbosuhteen pelaamisen jotenkin kiusalliseksi.)\nLyhyiden hahmokuvausten lisäksi pelimateriaalissa olikin käsitelty poikkeuksellisen kattavasti pelin rakennetta ja hahmojen tarkemman suunnittelun eri vaiheita. Hahmojaon jälkeen pariskuntaa pelaavat pelaajat keskustelivat keskenään ja saivat luoda itse hahmonsa taustat; nimet, työ- tai opiskelualat, harrastukset, sekä hahmojen välisen suhteen yksityiskohdat.\nHahmojen suhteiden vyyhti. Kuva: Suvi Korhonen.\nTämän jälkeen pelaajat kertoivat nämä hahmonsa perustiedot kaikille muillekin pelaajille esittelykierroksen aikana. Sitten alettiin luoda lisää suhteita hahmojen välille hauskalla villalankametodilla, jossa pelaajien väliin kertyvät langansäikeet kuvasivat hahmojen linkittymistä toisiinsa. Nämä suhteet eivät välttämättä olleet rakkaus- tai seksisuhteita, vaikka polyamoriaa ja vapaita suhteita kuvaavasta pelistä olikin kyse, vaan yhdessä suunniteltu hahmojen välinen suhde saattoi olla myös opiskelu- tai työtoveruus, toimiminen samassa järjestössä, yhteinen harrastus tai sukulaisuussuhde.\nItse peli käynnistyi kahden hahmon järjestämillä päivälliskutsuilla. Tämä osuus sujui aivan samalla tavoin kuin useimmat muutkin larpit: pelaajat tekivät ja sanoivat sen, mitä heidän hahmonsakin tekivät ja sanoivat. Mukana oli kuitenkin kaksi hahmojen syventämiseen tarkoitettua mekaniikkaa. Kesken pelin saattoi kilistää joko omaansa tai toisen pelaajan lasia, jolloin kyseinen pelaaja sanoi ääneen, mitä hänen hahmonsa todella ajatteli. Lisäksi puhaltamalla kynttilän sammuksiin saattoi aloittaa takaumajakson, jossa 2-3 pelaajaa pelasivat muutaman minuutin jakson hahmojensa aiemmasta elämästä.\nPelissä iso osa ajasta kului hahmoina käytyihin keskusteluihin niinkin tavanomaisista aiheista kuin asunnot, sisustaminen, matkailu ja ruoka. Peliohje kannusti silti etenkin pelin lopussa hahmojen välisten konfliktien esiintuomiseen - ja kaikenlaista draamaa syntyikin. Esimerkiksi oman hahmoni parisuhdekriisi näkyi kyllä varsin selvästi muillekin hahmoille, mutta se ei saanut lopullista ratkaisuaan, vaan jäi huojuvaksi.\nPelin jälkeen oli debrief, jossa kukin kertoi lyhyesti oman pelinsä kohokohdat hahmonsa kannalta. Koska pelaajia oli niin vähän, debrief ei venynyt liian pitkäksi, kuten isoissa larpeissa helposti käy. Ohjatun debriefin jälkeen pelin tapahtumien purku jatkui vapaamuotoisesti, kuten yleensäkin pelien jälkeen.\nKokonaisuutena peli toimi hyvin. Vaikka minulla oli mielestäni teemasta ihan hyvät taustatiedot - polyamoria ei ole tuttavapiirissäni mitenkään tuntematon ilmiö, ja olin perehtynyt asiaan mm. lukemalla alan mainion klassikon The Ethical Slut -kirjan, pelikokemus oli silti avartava ja selvensi erilaisten parisuhteiden käytännön dynamiikkaa mielenkiintoisella tavalla: innokkaimmillakin polyamorikoilla on myös epävarma ja mustasukkainen puolensa, ja paatuneimmatkin yksiavioiset pohtivat joskus, olisiko ruoho vihreää aidan toisellakin puolella. Tämänkaltaiset pelit lisäävät varmasti suvaitsevuutta erilaisia ihmisiä kohtaan. Suvaitsevaisuus onkin usein ollut yhteiskunnallisia tai muuten vakavampia teemoja käsittelevien larppien keskeinen teema ja tavoite; hyvänä esimerkkinä tästä on myös taannoin Helsingissä järjestetty larppi, jossa pelaajat pelasivat turvapaikanhakijoita.\nPelin käytännön järjestelyt toimivat hyvin, ja oli hauska päästä pelaamaan ilman larppeihin usein liittyvää puvustusvaivaa - koska peli sijoittui nykyaikaan ja hahmoja ei saatu etukäteen, ei ollut myöskään mitään painetta etsiä erityisiä vaatteita peliä varten.\nKeittiössä on parhaat bileet. Kuva: Anne Liljeström.\nVaikka Screwing the Crew -pelimateriaali on varsin pelkistetty, juuri yksinkertaisuus tekee siitä innovatiivisen. Materiaali on riittävän suppeaa, jotta pelaajilla on mahdollisuus myös osallistua laajemmin hahmonsa luomiseen. Polyamoria-tematiikka sekä hahmojen sukupuolien jättäminen pelimateriaalissa auki tekee pelistä samalla mielenkiintoisella tavalla sukupuolineutraalin niin hahmojen kuin pelissä esiintyvien parisuhteidenkin suhteen.\nKunnioitusta herättävää on myös se, että Nilsen ja Lindahl ovat julkaisseet pelimateriaalinsa verkossa, jossa se on kaikkien hyödynnettävissä. Pelin voi materiaalin pohjalta järjestää kuka tahansa kiinnostunut. Nähtäväksi jää, uskaltautuvatko sen avulla myös ennen larppausta harrastamattomat kokeilemaan oman pelin järjestämistä.\nLähettänyt Minna Heimola klo 2.52 9 kommenttia:\nTunnisteet: arvostelu, ennakkoluulot, esittely, harrastukset, larppaus, polyamoria, queer, seksuaalivähemmistöt, stereotypiat, sukupuoliroolit, suvaitsevaisuus, tasa-arvo\nE-kirjat ovat Suomessa lähteneet leviämään suhteellisen hitaasti huolimatta siitä, että Suomi on yleensä ollut early adopterien kelkassa. Amazon verkkokaupalla e-kirjojen myynti on tuplaantunut tai yli tuplaantunut joka kuukausi (verrattuna samaan kuukauteen edellisenä vuotena) jo usean vuoden ajan viime vuoden lokakuuhun asti (jolloin myynti kasvoi "vain" 81%). Viime vuoden toukokuussa Amazonista tilatuista kirjoista myytyjen e-kirjojen määrä ylitti ensimmäistä kertaa paperille painettujen kirjojen myynnin.\nViime aikoina kuitenkin erilaiset jäsentilausmallit ovat alkaneet saada tuulta alleen ja useat alalla toimivat ovatkin jo julistaneet, että ne tulevat olemaan alan tulevaisuus. Esimerkiksi Dragon Lance - sarjasta tuttu Tracy Hickmann aloitti kesällä 2010 uuden sarjan, joka toimii vain tilauspohjaisesti; tilaajat saavat kuukausimaksua vastaan luvun kerrallaan sitä mukaa kun ne valmistuvat ja koko kirjan valmistuttua fyysisen kopion siitä. Yhteisörahoituspalvelu Kickstarter on nähnyt useita kirjaprojekteja ja Audible-äänikirjapalvelu kasvaa jatkuvasti. Hieman ennen vuodenvaihdetta Amazon julkaisi oman jäsentilausmallin Amazon Prime asiakkailleen, jonka kautta jäsenet voivat lainata kirjan/kuukausi ja yhden kirjan kerrallaan ilman lisämaksua.\nLähettänyt Nina Niskanen klo 8.00 8 kommenttia:\nTunnisteet: e-kirjat, kaunokirjallisuus, kirjat, ninaniskanen, tietoyhteiskunta\nNörttiyteni tai jos nyt sitten ihan tarkkoja ollaan, giikkiyteni, perusta on osittain siinä, että olen patalaiska ja mukavuudenhaluinen. Siksi olen suunnattoman innostunut aina kun löydän sovelluksia tai keksin sovellusten käyttötapoja, jotka auttavat tekemään asioita vaivattomammin ja antavat täten lisäaikaa vielä mukavammille asioille. Olisiko tämä nyt jonkinlaista life hackingia (se joka keksii tuolle termille hyvän suomennoksen, saa erityismaininnan jossakin tulevaisuudessa tai rinnakkaistodellisuudessa ehkä-julkaistavissa muistelmissani). Toinen intohimoni on PowerPoint-halvauksen estäminen.\nKesällä löysin anoppilasta 2000-luvun alussa julkaistun Kotilieden, jossa haastatellut 40+ naiset valittivat muuttuneensa läpinäkyviksi. Lue: Miehet eivät vislaa perään. Naistenlehdet ovat merkittävä kulttuuristen mielikuvien tuottaja, olipa niiden maailmankuvasta ja sisältöjen syvällisyydestä mitä mieltä hyvänsä. Katsotaanpa mitä saadaan saaliiksi kun selataan tuoretta Sara-lehteä, joka on julistautunut 40+ -ryhmän äänenkannattajaksi: Hienoa! Tädin ei tarvitse pukeutua jakkupukuihin vaan hänen liikkumavaransa on paljon laajempi. Myöskään ruoanlaiton ei tarvitse olla prioriteetti numero yksi - helpotus! Miehetkin voivat vislata perään, jos ottaa kehitystehtäväkseen puumanaiseuden. Mutta melko tavanomaisissa asioissa pitäisi pysyä mahtuakseen Sara-lehden profiiliin. Samalla linjalla liikkuu Gloria-lehti. Välillä nostetaan roolimallliksi joku tieteen alalla kunnostautunut tutkijanainen, mutta muuten pyöritään avainsanoissa vaatekaappi, kosmetologi, kampaaja, lifting, kauneusleikkaus, botox, ruokamuoti, luksusturismi, valtavirtakulttuuri, selluliitti, pms ja vaihdevuodet.\nNaistenlehtiä laajemmassa todellisuudessa stereotypiat tytöistä ja naisista tietotekniikan käyttäjinä ovat toki muuttuneet niistä ajoista kun aloitin IT-tukitehtävissä 90-luvulla. Mm. kotikaupungin tietokonekauppiaat tietävät jo, että kaupan syntyminen on todennäköisempää, mikäli ei ryhdy puhumaan pääni yli ostosreissulle mukaan sattuneelle aviomiehelle. Myös asiakkaat tuntuvat pitävän ihan luonnolliseen maailmanjärjestykseen kuuluvana sitä, että kouluttaja on aikuisen iässä oleva naisihminen.\nIhmisten on kai helpompi käsitellä yksittäistapauksia, mutta yleinen keskustelu tietotekniikasta, iästä ja osaamisesta junnaa merkillisen yksipuolisena. Se huolestuttaa sisäistä kasvatustieteilijääni, koska luutuneet asenteet tulevat mm. olemaan yksi este eläkeiän päästä toteutuvalle työurien pidentämiselle. Ikätutkijat sanovat, että ikään liittyvät käsitykset muuttuvat vanhanaikaisiksi heti muodostuttuaan koska jokainen uusi sukupolvi luo niitä uudestaan itse elämällä. Käsitysten aataminaikuisuutta ei ehkä huomaa muu kuin se jota ne koskevat, koska muille yksinkertainen luokittelu on helpoin tie. Onko tietäväisempää kuin Y-sukupolveen kuuluva julkkis, joka on päästetty kolumnistiksi tuomaan avarakatseisuutensa hedelmiä muidenkin luettavaksi. Asiantuntevasti hän kehottaa “ikääntyviä apps-kammoisia työntekijöitä” hakeutumaan nuorempien diginatiivien oppiin. Justiinsa. Tunnen monta parikymppistä, joilta oppisin mahdottomasti uutta ja aivan yhtä monta, joille leikepöydän Liitä määräten -toiminto on extreme-laji. Toisaalta esimerkiksi Taloussanomien ja Kauppalehden ikäkirjoittelun kunniaksi on sanottava, että sukupuoleen liittyvä ahdasmielisyys ei sanottavasti häiritse, vaikka keski-ikäiset akat kuulemma kovasti kiukuttelevatkin työpaikolla.\nMe tädit kuitenkin jaksamme heilua ja nörttäilläkin. Tämä tätsä poistuu nyt tuolin ja näppäimistön välistä pelaamaan pari kierrosta äkälintuja - parasta päännollausta, koska siitä ei tule krapulaa eikä silmäpusseja.\nLähettänyt Nörttitytöt -blogi klo 8.00 13 kommenttia:\nTunnisteet: ennakkoluulot, geek girls, giikkiys, naiseus, nörttitädit, nörttiys, softat, stereotypiat, sukupuoliroolit, teknologia, tietokoneohjelmat, tietotekniikka, tietoyhteiskunta


Eeva sen jo tiesi - omppu päivässä parantaa seksiä | Nainen | Iltalehti.fi\nEeva sen jo tiesi - omppu päivässä parantaa seksiä\nPerjantai 11.7.2014 klo 11.51\nSe kuuluisa kielletty hedelmä onkin kiihottava apuväline petipuuhiin.\nOmena päivässä pitää lääkärin loitolla, mutta tuore tutkimus paljastaa kielletystä hedelmästä ilouutisia myös vällyjen väliin. Italialaisen tutkimuksen mukaan omena päivässä lisää naisten seksuaalista nautintoa, koska omenalla on kyky muun muassa stimuloida naisten seksuaalista kiihottumista.\nArchives of Gynecology and Obstetrics -lehdessä julkaistussa italialaisessa tutkimuksessa seurattiin yli 700 terveen 18-43-vuotiaan italialaisnaisen seksuaalista halukkuutta. Osa koehenkilöistä söi omenoita enemmän kuin kerran päivässä ja toiset söivät niitä harvemmin. Tuloksista selvisi, että naiset, jotka söivät omenoita säännöllisesti olivat kiihottuneimpia ja heillä oli enemmän seksuaalista kanssakäymistä.\nTutkijoiden mukaan syy omenan seksuaalisesti stimuloivaan voimaan löytyy hedelmän floritsiinista. Kyseinen yhdiste jäljittelee estrogeenihormonia estradiolia, jolla on tärkeä rooli emättimen limakalvojen luonnollisessa kosteudessa ja kiihottumisessa. Lisäksi omenan sisältämät polyfenolit ja antioksidantit vauhdittavat emättimen verenkiertoa, jolloin nainen voi saavuttaa helpommin orgasmin. Tutkimusten mukaan punaviinillä ja suklaalla voi myös olla samanlainen vaikutus seksielämään.\nOmenalla on myös muitakin positiivisia terveysvaikutuksia. Kuitupitoinen omena voi myös vähentää riskiä sairastua Parkinsonin tautiin ja diabetekseen. Omenoiden syöminen lisäksi kaunistaa hammasrivistöä luonnollisesti, koska puremisen kautta suussa erittyy sylkeä, joka suojaa hampaita reikiintymiseltä. Omenalla on myös puhdistava vaikutus; se auttaa maksasi tyhjentämään myrkkyjä elimistöstäsi.\nviivi.vaarnavuo@Iltalehti.fi - Suomen suurin uutispalveluilmedia.fi


Reetan koti: huhtikuuta 2014\nMonissa blogeissa ja sisustuslehdissä on ollut esillä lasikupuja jo muutaman vuoden ajan. Olen sellaista itsellenikin halunnut, mutta sisustusliikkeissä ne ovat ihan törkyisen kalliita. Tänään kävin kirpputorilla ja löysin viidellä eurolla vanhan saksalaisen kupolikellon jonka kupoli oli peräti lasia. Kellon sai helposti irti avaamalla kaksi mutteria ja sitten vain spraymaalilla pohja matta mustaksi.\nJa tämähän on niin kätevä ja kiva ja sinne voi laittaa sisälle ihan mitä vaan! Mutta kun olin päässyt siihen vaiheeseen, että sisälle olisi jotain pitänyt laittaa, niin mitään ei tullut mieleen. Aikani kolusin kaappeja ja laatikoita ja muuta en keksinyt kun nuo kävyt. Kiva se on silti, minusta ainakin.\nOhimennen heitin työkaverilleni kommentin facebookissa, että tulkaa käymään ajelulla joku kerta. Siihen viestiin oli toinen työkaveri kommentoinut, että hänkin tulee. Toivotin kaikki tervetulleiksi ja ilmoitin, että sunnuntai on pihatyöpäivä, joten ottakaa omat haravat mukaan. Sinä aikana kun olen täällä asunut ei ole kukaan niistä oikeasti tullut jotka ovat aikoneet (sukua lukuun ottamatta). Aika monet vierasvarat olen saanut yksin syödä.\nYllätys oli siis suuri, kun aamupäivällä sain puhelun jossa osoitetta kysyttiin. Ei muuta kuin äkkiä kauppaan jotain tarjottavaa ostamaan ja pikasiivous sisällä jottei ensimmäisenä ole vastassa vaatekasat ja tiskivuori. Normaalisti laitan viirin salkoon vasta ensimmäisenä kesälomapäivänä, mutta tänä keväänä tein poikkeuksen, vieraiden kunniaksi! Ja hyvä että jotenkin heitä juhlistin, sillä he tulivat oikeasti HARAVOIDEN kanssa! Nyt on piha pientä länttiä vaille haravoitu. Ihan loistava päivä!\nJyrsityt krookukset menettivät lehtensä, mutta kukat säilyivät ja nyt ne jo kukkivat. Näsiän jälkeen toisena kuitenkin kukki kevätkaihonkukka. On niin harmi, etten minä osaa kuvata noita kukkia niin että niiden oikeat värit näkyisivät. Krookuksen terälehdet ovat ulkopuolelta ihanan valkoiset ja sisältä kauniin keltaiset ja se on uskomattoman kaunis. Kevätkaihonkukkakin on sinisempi kuin kuvassa ja se oikein loistaa tuolla penkissä.\nAamupäivällä sain yrttipenkin (tuo pitkä ja matala) putsattua ja oregano on tainnut säilyä hengissä, mutta timjamille on käynyt huonosti. Piparminttukin näyttää pahalta, mutta koitan koko ajan muistaa, että nyt eletään vasta huhtikuuta ja kesään on vielä aikaa. Vanhojen laatikoiden mullat on nyt käännetty ja kylvöjä vaille valmiit. Uusiin laatikoihin on multaa tänään kärrätty ja kaksi on jo valmiina, mutta viimeinen tarvitsee vielä pari kärryllistä täytettä. Sain ostetua täältä sellaisen suursäkillisen multaa, mutta se oli vielä sisäsltä hieman kohmeessa, joten työt jatkuvat kunhan multa hieman sulaa. Sain sen säkin tarjouksella, koska se oli viime vuodeltä jäänyt. Muutoin olisikin ollut halvempaa ostaa multa pikkupusseissa kuin isossa säkissä, mikä on mielestäni aika tyhmää. Kyseinen puutarha aikoo kuitenkin tulevaisuudessa myydä omaa multaa samoissa kuution säkeissä, mutta vielä se ei onnistu, kun siihen toimintaan tarvitaan jokin lupa. Kun he sen luvan saavat ja oma multaa voivat myydä, niin silloin hinta tulee halvemmaksi isolle säkille kuin pienille pusseille.\nPääsiäinen tuli vietettyä sukulaisten mökillä Hämeessä. Mukavaa oli, tuli syötyä hyvin (ikinä ennen lammas ei ole ollut niin hyvää!) ja kun seurakin oli parhain mahdollinen, niin mikäs siinä pääsiäistä vietellessä. Kuvaamisesta on välillä tullut enempi velvollisuus kuin nautinto ja siksi reissulta ei ole yhtään kuvaa vaikka kamera olikin mukana. Minä olin kuvauslomalla.\nKevät ei ollut siellä etelässä viikkoja edellä, vaikka joskus niinkin on käynyt. Silti oli ihana nähdä sinivuokkojen kukkivan ja perhosten lentävän. Joutsenia ja kurkia nähtiin useita ja pari hirveäkin. Kaulushaikara "puhalteli pulloonsa" iltasella. Niitä ei ole täällä meillä päin, mutta mökillä sellainen on elostaan ilmoitellut jo useampana kesänä. Mustavariksenkin näin ensimmäistä kertaa eläisssäni tällä reissulla. Eivät ne kirjan mukaan tuolla päin varsinaisesti asusta, mutta ei se mikään muukaan lintu voinut olla. Ja mitäpä tuo idiootti itselleen tuliaisina mökkireissulta? No käpyjä tietenkin! Pussillisen isoja kuusenkäpyjä keräsin siitä pellon reinalta ja nyt ne tuolla kuistilla odottavat lopullista sijoitustaa. Kävyistä on tullut jonkin sortin pakkomielle viimeisen vuoden aikana. Pihalta kaadetuista lepistä on pienet kävyt kerätty aika tarkasti talteen ja jos niitä jossain lenkkipolkujen varrella näen, niin mukaani kerään. Tarkoituksena olisi myös kerätä auenneita männynkäpyjä talteen. Koristeeksi lähinnä, mutta tokihan kävyistä (lähinnä männynkävyistä) voi steariiniin kastamalla tehdä myös hyviä syttöjä pönttiksiin.\nEi riittänyt minulle kuusi isoa kasvimaalaatikkoa, vaan piti hankkia lisää viljelytilaa. Lavakaulukset on ostettu Kodin Terrasta. Monesta paikasta niitä kyselin ja olisihan niitä ollut muuallakin, mutta Terran tarjous (2kpl 25€) oli edullisin. Olen laittanut laatikot vain nurmen päälle ja vuoraan pohjat paksulla kerroksella sanomalehtiä, jotta nurmikko ei pääse enää kasvamaan. Multa vielä puuttuu, koska en ole päättänyt tilaanko kuorman omaan pihaan vai ostanko vain pikkusäkkejä. Kukkapenkkeihinkin multaa tarvisin, joten aika paljon sitä kuluu tänä kesänä. Sellainen suursäkki olisi hyvä, mutta en tiedä saako niitä täältä päin mistään.\nJokin sinnikäs pieni eläin käy yöaikaan jyrsimässä lyhyeksi minun sipulikukkat, joten krookuksia ei tänä keväänä varmaankaan nähdä. Onneksi istutin sipuleita (muistaakseni tulppaaneita) myös huussin kulmalla olevaan vanhaan laatikkoon, joten joitakin kukkia saadaan tänä kevänä vielä ihastella.\nVaikka aurinko paistaa, niin tuuli on kova ja aamulla satoi myös räntää, joten hieman olivat muurahaiset hitaita liikkeissään, mutta kovasti ne jo kekoaan korjailivat. Tuolla risukossa tien toisella puolella kasvaa muutamia näsiöitä eli riidenmarjoja. Ne ovat aina kevään ensimmäisiä kukkijoita. Koskaan aikaisemmin en ole näsiän kukkia haistanut, mutta kun olin kuvaamassa niin tuuli tyyntyi hetkeksi ja ihana tuoksu kantautui nenään. Vanha kasvikirja sanoo, että näsiän marjat ja muutkin kasvin osat ovat kuolettavan myrkyllisiä, joten olen aina tyytynyt katseleaan kasvia vain tuolla pihalla. Nyt kyllä teki mieli ottaa oksa maljakkoon tuoksumaan, mutta jätin kuitenkin ottamatta. Pitää käydä tuolla pihalla sitä aina välillä tuoksuttelemassa. Seuraava kukkija taitaa olla tämä kevätkaihonkukka.\nKylänraitilla postinhaku matkalla.\nOma koti postilaatikolta katsottuna.\nKaksi vuotta sitten luin sellaisesta yrtistä kuin sitruunaverbena eli lippia. Siitä asti olen koittanut saada käsiini sen siemeniä tai taimia, mutta en ole niitä mistään löytänyt. Eräässä nettikaupassa taimia oli viime keväänä ollut myynnissä, mutta ne olivat jo loppu kun niitä älysin sieltä kysellä. Lauantaina kävin Prismassa ja sieltä Järvikylän salaattien ja yrttien seasta se sitten löytyi ja ihan sattumalta. Pitelin käsissäni jotain erikoissalaattia ja koitin etsiä sen hintaa, mutta kun se hintalappurivistö oli niin pitkä, niin päätin vain etsiä kalleimman hinnan ja tarkistaa josko se olisi sen salaatin hinta. Suurimman hinnan (3,95€) alla oli kuitenkin sitruunaverbenan nimi. Salaatti unohtui siihen paikaan ja aloin etsiä lippiaa siitä yrttimerestä joka edessäni oli.\nKotona leikkasin sen muovipurkin pois juuripaakun ympäriltä ja istutin yrtin isompaan ruukkuun juurtumaan. Multana on kylvömultaa (muuta ei ollut) ja sekaan laitoin vermikuliittia, sillä kasvi on kuulemma juoppo ja vermikuliitti käsittääkseni auttaa pitämään mullan kosteana. Hoito-ohjeita minulla ei oikein ole, mutta luultavasti tuo kasvi ei leikkaamisesta pahastu kun onhan se tarkoitettu ruuanlaittoon. Luin myös, että sen voi kesällä viedä ulos ja kenties sen saa selviämään talvesta, jos on tarjota sille viileä paikka sisätiloissa.\nTuoksu on huumaavaa! Kun tässä pöydän ääressä istun aamupuurolla, niin takuuvarmasti herään kun hieman tuota yrttiä heilutan. Tuoksu on ihanan raikas ja sitruunainen. Maku kuulemma laimenee jos lehdet kuivaa, mutta ihan varmasti aijon kokeilla myös kuivaamista. Tuoreenakin tuosta saa varmasti ihanaa teetä haudutettua. Kävi myös mielessä, että voisikohan siitä tehdä sitä kuorintavoidetta, mitä viime kesänä koivunlehdistä tein..\nTukholman tuliaisina ostin itselleni myös aimo kasan paketti-/pakkauspaperia. Täällä ei oikein ole mitään kivaa myynnissä missään ja nyt kun löysin hyvännäköisiä papereita, niin ostin sitten hieman reilummin. Yksiväriset (musta ja valkoinen) ja tuo ruskeapohjainen paperi ovat Åhlensilta. Kuviolliset paperit ovat Lagerhausista.\nHamsterina oleminen taas kannatti, sillä työhuoneeseen oli kerääntynyt myös muutamia sipsipurkkeja ihan sillä ajatuksella, että niitä saattaa joskus vielä tarvita. Ei niissä vieläkään mitään sisällä ole, mutta ovatpahan kauniimpia katsella kun siellä hyllyn kulmalla nököttävät.\nTaisin jo kaupassa sanoa ystävälleni, että näitä pöllöjähän voi vaikka värittää. Ihan pakko oli hieman kokeilla ja kivaltahan nuo näyttävät väreissäkin. Hieman oli 15-vuotta vanhat tussit päässeet kuivahtamaan. Raskisikohan sitä kerran vuosikymmenessä ostaa uudet..\nKukot ja kana\nYleensä se menee toisin päin, eli kukko ja kanat, mutta milloinkas meillä olisi tehty asiat niin kuin "yleenä tehdään". Yllä olevat isot kukot oli äiti ostanut minulle kirpputorilta. Viimeinen pieni kukko minulla oli jo ennestään ja nyt se sai kavereita.\nAlla oleva kananen muutti meille Tukholmasta. Ihan vain Indiskasta, mutta ei sellaista putiikkia täällä päin ole, joten ihan ulkomaille piti mokoman kanan takia lähteä. Ensin pidin sitä kukkona, mutta kyllä se kana taitaa olla tai sitten nuo intialaiset kukot ovat aika kanamaisia.\nTokihan tällaiseen vanhaan taloon tarvitaan se perinteinen hirvenpää seinälle. Tämä oululainen "metsästysmuisto" kulkeutui tänne Helsingistä (Tukholman kautta kiertäen) ja päätyy arvoiselleen paikalle, kunhan se paikka vain löytyy. Hirttä vasten se näyttää hyvältä, joten hirsinen paikka sille täytyy löytää. Keraamisen hirvenpään on tehnyt Silja Mustaparta ja TÄÄLTÄ löydät lisää tietoja. Linkki ei ole etusivulle, sillä Silmun tarina on hieno ja se on syytä kaikkien lukea.\nLisää Tukholman reissusta ja muista ostoksista myöhemmin.


Maalaaminen laatta julkisivu » Näin voit maustaa sen - 2019 | Vihjeiden asennus\nTärkein Vihjeiden asennusMaalaa huono laatta julkisivulla: Onko se mahdollista?\nJulkisivujen laattojen maalaus on mahdollista!\nEnnen maalausta: puhdista julkisivun laatat\nNäin voit maalata julkisivulevyt oikein\nItse asiassa joillakin vanhoilla taloilla on edelleen yllättävän ruma laatta julkisivu, jota uusi omistaja ei todellakaan arvosta. Laattojen pinta on kuitenkin sileä, mikä tekee maalauksesta paljon vaikeampaa. Onko ainoa ratkaisu todella hyvä pudottaa pois koko "julkisivun koristelu" - tai voiko ulkolevyt maalata mukavalla värillä?\nVastaus ilahduttaa sinua: sekä sisätiloissa että julkisivun laatat voidaan maalata myös maalilla. Sinun tulisi kuitenkin aina käyttää pakkas- ja säänkestäviä materiaaleja eikä koskaan samoja maaleja kuin keittiössä tai kylpyhuoneessa.\nKysy paikalliselta jälleenmyyjältäsi sopivista pohjamaaleista ja julkisivuja, jotka mahdollistavat maalaamisen ulkolevyille. Et kuitenkaan säästy perusteellisesta maanalaisesta valmistuksesta!\nLaattojen on oltava täysin puhtaita, jos haluat maalata ne. Kuitenkin julkisivuun kerääntyy vuosien varrella paljon likaa, mikä häiritsee hiljattain levitetyn pinnoitteen tarttumista.\nKäytä edullisesti korkeapainepesuria puhdistamaan laatat huolellisesti ja poistamaan myös viimeiset lian murut. Voit myös työskennellä juuriharjalla pienillä tai herkillä pinnoilla, mutta se on varmasti uuvuttavaa.\nTaattu, ettei se voi vahingoittaa laattojen pintakäsittelyä sopivasti hiotulla hiekkapaperilla tai jopa käyttää hiekkalastinta. Tämä johtaa karkeaan pintaan, joka soveltuu paljon paremmin päällystyskerrokseksi.\nTämä lyhyt opas on suunniteltu auttamaan sinua ymmärtämään valmiiden maalattujen julkisivujen vaiheet. Mutta: Jokainen rakenteellinen tilanne on erilainen, joten voit pyytää varovaisuutta paikallisen asiantuntijan kanssa, joka voi vierailla rakennustyömaalla.\nPuhdista laatat korkeapainepesurilla tai harjalla.\nKarkista pinta hiekkapaperilla tai hiekkapaperilla.\nLevitä pohjamaalausta ulkokäyttöön.\nAnna sen kuivua perusteellisesti.\nMaalaa alue julkisivulla.\nHuomaa, että vesihöyryn diffuusio suoraan julkisivuun kiinnitettävien laattojen tapauksessa kulkee yksinomaan nivelten läpi. Tarvitset siis diffusionsfähige-pinnoitteen, joka ei estä jo alhaisen ilman ja kosteuden vaihtoa.\nTuotekuva: Sonia Bonet / Shutterstock\nMiten määrität ruokapöydän ja pöydän oikean korkeuden ja miksi korkeussuunnittelevat pöydät ovat niin hyödyllisiä, lue täältä.


Älä pelkää koronaa vaan väsyneitä äitejä - Desire Nyman\nÄlä pelkää koronaa vaan väsyneitä äitejä\nUskaltaako tässä vauvakuplan keskellä edes kertoa, että väsyttää. Synnytyksestä on kulunut kuukausi ja imetys joka alkoi niin ihanasti syö voimavaroja. Suihkutissit, pumppaamista, maitopisaroita joka puolella, hukassa olevia rintakumeja, tiheän imun kausia, unettomat yöt, epäonnistuneet päikkärit, jälkivuoto, kotityöt, esikoisen flunssa, vapaaehtoinen karanteeni, pelko pöpöistä, aivastava Mytte. VÄSYMYS.\nTämän kuukauden aikana ei ole tullut nukuttua hirveästi. Nukkuminen 2-3 tunnin pätkissä syö voimavaroja. Väsymys taas vaikuttaa jaksamiseen ja varsinkin mielialaan. Eli tässä on taas äiti, joka valittaa väsymystä. Ei mitään uutta. Bellelle puhkesi flunssa alkuviikosta, joten yöt ovat muutenkin olleet harvinaisen työläitä. Yksi lapsi tississä kiinni yrität lohduttaa toista. Flunssan takia ollaan vapaaehtoisessa karanteenissa, koska emme halua tartuttaa muita. Tai saada vielä pahempia pöpöjä meidän tytöille. Muutama viikko kotona meni kevyesti, nyt kuukauden jälkeen seinät meinaavat rysähtää päälle. Netflixin valikoima on jo kahlittu läpi eikä edes uusi tempparikausi lohduta.\nRaskausaikana hormonit eivät heittäneet, mutta synnytyksen jälkeen olen ollut oikea herkkis, eli hormonit vaikuttavat varmasti myös. Eilen olin niin huonolla tuulella että ei ole tosikaan. Väsyneenä päätin pitää sellaisen esitelmän aiheesta ”väsymys”, että olisin ansainnut diplomin. Kaksi tuntia pelkkää avautumista, miten väsyttää ja kiukuttaa, miten perseestä maitolehmänä oleminen on, miten miehen käsihygienia on puutteellinen, esitelmä miten käsiä kuuluisi pestä ja saarna miten kaikkia ihmiskontakteja pitäisi välttää. Hysteerinen vaihde iskettiin tietysti myös silmään ja yhtäkkiä oltiin pisteessä ”jos meidän lapset kuolee se on sun syytä”. No, ainakin pestään kädet kunnolla jatkossa.\nRiitely väsyneen äidin kanssa saattaa olla melkoisen mielenkiintoista. Äidit kun yleensä tuppaavat purra hammasta, kunnes seinä tulee vastaan. Ja sitten avaudutaan kunnolla. Yhtäkkiä pienetkin asiat ärsyttävät. Kuten miehen kuorsaaminen, huonot nimiehdotukset tai ihan vaan hengittäminen. Taisin kertoa mun miehelle että hänen ei kuuluisi pelätä koronaa, vaan minua. Palaverin pöytäkirjassa saattaa myös löytyä pientä vääntöä nimiehdotuksista, jotka olivat aivan perseestä (tietenkin), ja maininta caps lockilla miten ”meille ei todellakaan ole tulossa mitään Nannoja. Kaikki Nannat peruttu”.\nSiinä samalla pidin pienen esitelmän naisen kehosta, nänneistä, imetyksestä, synnytyksestä, kohdusta ja mitä nyt vielä. Sen voin kuitenkin kertoa, että meno oli huomattavasti intensiivisempi kuin normi bilsantunneilla. Joten vaikka moni teistä kamppailee kotiopetuksen kanssa tällä hetkellä, en ainakaan vielä tee lisäkeikkaa opettajana. Palaverin päätettyä söin ison lautasen pastaa, pumppasin maitoa ja nukahdin. Sain nukkua ensimmäisen kokonaisen yön yli kuukauteen. Aamulla heräsin, join aamukahvia ja palasin tyytyväisenä vauvakuplaan. Tarinan tiivistelmä: väsynyt ja nälkäinen äiti on hirviö. Miehille: pitäkää huolta että äiti syö, juo ja nukkuu. Naisille: powerpoint tiedosto esitelmästäni saatavilla.\nKertokaa kuulumisia vauvavuodesta! Väsyttääkö, vai onko kaikki ihanaa?\n29.3.2020 klo 14:15\nMinä niin toivoisin koko sydämestäni että tämä äitien paremmuus taistelu ja väsymys kilpailu, toisten arvostelu ja pahan puhuminen vaan loppuisi.\nMe ollaan kaikki parhaita äitejä omalla tyylillämme niille omille jälkeläisille ja se on ihan tosi siistii.\nMeit kaikkia väsyttää ja se on Okei sanoa ääneen. Meil jokaisella on omat vahvuudet j heikkoudet ja sietokyvyt.. Seki on ihan okei. Ja meidän jokaisen parisuhde on erilainen. Seki on ihan hemmetin okei <3\nOot viihdyttävä tyyppi Desire! Seuraan & tykkään.\nÄlkää seuratko jos ette tykkää\n20.3.2020 klo 19:18\nTerkut 8 kuukautta vanhan vauvan äidiltä. Ei ole ollut ihanaa pelkästään, ei tosiaan, vaan ihan sairaan raskasta ja mielialat ovat heitelleet. Nyt just kuuluu hyvää, mutta olen kyllä mietittynyt, että tuskin lisää lapsia tulee vaikka tämä yksi onkin maailman ihanin ja tärkein <3\nYhteen lasueeseesi kiinnitin huomiota: "Äidit kun yleensä tuppaavat purra hammasta, kunnes seinä tulee vastaan. Ja sitten avaudutaan kunnolla." Tämä ei päde ainakaan minuun, sillä pyrin sanomaan asiat heti kun ne ovat päällä, jotta ei just tapahtuisi "kunnon avautumisia". Onhan se raskasta, mutta loppujen lopuksi palkitsee.\n20.3.2020 klo 19:42\nKai se sit riippuu ihmisestä miten avautuu 😁 äitiyden myötä mulle on kehittynyt harvinaisen pitkä pinna, mut sitten kun räjähtää räjähtää kunnolla 🤭\n20.3.2020 klo 20:23\nKyllä se väsyttää. Minulla poika on 1v4 kk ja en nuku vieläkin koko yö ja temä on väsyttävä. Mies ei ymmärrä miksi mä olen väsynyt ja en jaksa mitä tehtä. Tai miksi mä ei halua sänkysä tehtä mitä. Ma en jaksa, ma haluan nukkua kunnolla koko yö. Mutta en saa.\n20.3.2020 klo 20:40\nNo ihan helvettiähän se valvominen ja univelka on, mitä sitä kiertelemään. 😂 Nim. Neljä lasta ja ei kiitos enää ikinä viidettä valvottajaa.\nJatkathan sä raudan popsimista edelleen? Alhainen ferritiini tekee väsymyksestä tuplaten kamalampaa.\n21.3.2020 klo 08:53\nTuntuu, että tässä lähes aina väsyttää 😂 ensimmäiset viikot vauva valvoi ja huusi yöt joten ei nukuttu ja päivisin ei sitten miehen kanssa osattu nukkua. Olin todella itkuinen, väsynyt ja lievästi masentunut kun kaikki ei tuntunutkaan niin ihanalta siinä\nNyt noin kolmen kuukauden ikäisenä nukkuu yöt paremmin ja itkuisuus vähentynyt. Oma olotilakin rauhoittunut ja tässä on osannut nauttiakkin tästä ajasta. 😊 mutta kyllä nämä ekat kuukaudet on yllättänyt täysin, että kuinka väsynyt sitä voikaan olla ja kuinka se väsyms vaikuttaa lähes kaikkeen. 😳\nJaksamisia sinne teidän perheelle ja onnea vielä ❤ Vaikuttaako tämä korona tytön nimiäisiin/kastajaisiin?\n21.3.2020 klo 09:42\nIhana kirjoitus Desire, nauroin ääneen tälle, koska samaistun niin täysin! 😂 Täällä siis ihan samat tunnelmat aina välillä, onneksi ravinto ja uni auttaa 🥰 Meidän tyttö syntyi karkauspäivänä, tänään siis kolme viikkoa vanha ❤ Jaksamista sinne teille kaikille ☀🧡\n21.3.2020 klo 10:43\nSamaan tartun minäkin.\n”Äidit kun yleensä tuppaavat purra hammasta, kunnes seinä tulee vastaan. Ja sitten avaudutaan kunnolla.”\nAnteeksi kuinka? Juuri tämä on sitä marisemista mikä sustakin huokuu kilometrien päähän. Yhtäkkiä räjähdät ja jopa syytät miestäsi lastenne mahdollisesta kuolemasta – ei sitä voi laittaa hormonien piikkiin!! Sinusta saa kuvan, että kaikki on kivaa niin kauan kun on helppoa. Pieni vastoinkäyminen, niin jo aukeaa marinakanavat ja täyslaidallinen miespolollesi! Kannattaa toden teolla katsoa nyt omaa käytöstäsi toisen näkökulmasta.\n21.3.2020 klo 11:01\nNyt koronan aikana ihmiskontaktin välttäminen ja käsihygienia on tärkeä asia. Moni ei ehkä ajattele ihan niin jyrkästi, mutta jos haahuilee pitkin kyliä eikä edes vaivaudu pesemään kätensä se voi aiheuttaa toisen kuolemaan. Se että me ei kuuluta riskiryhmään ei tarkoita että suosituksia hoidetaan ”vähän sinne päin”. Se jos jotain on itsekästä!\nKäsien aktiivinen pesu kun ei vaadi ihmisestä hirveästi. Jonkun mielestä saatan tietysti ylireagoida, mutta ihan ilman hormonejakin voin kertoa että eniten ahdistaa jos meidän perhe levittäisi pöpöjä pitkin kyliä ja joku muu joutuu kärsimään siitä. En ikinä pystyisi antamaan itselleni anteeksi jos tartuttaisin riskiryhmissä olevia, ja sitäkin asiaa kannattaa miettiä jos nyt eristys ja käsihygienia ottaa päähän.\n21.3.2020 klo 13:19\nEn nyt ymmärtänyt pointtiasi ollenkaan. Kommentoin sinun käytöstäsi miestäsi kohtaan ja sinun yleistä asennettasi vaikeuksien koittaessa. Mietitkö yhtään miltä käytöksesi miehestäsi tuntuu? Mitä jos hän sanoisi sinulle samoin?! Hyökkäisi kurkkuusi kun vähän ärsyttää? Hormonit tai ÄITIYS ei ole mikään syy käyttäytyä epäkunnioittavasti toista kohtaan tai levittää pahaa oloa.\nEn usko että miehesi, jota aina niin hehkutat, olisi niin tyhmä että ei tekisi kaikkeaan jotta te tai kukaan muukaan ei sairastuisi. Kuinka loukkaavaa on edes ajatella niin omasta puolisosta?\n21.3.2020 klo 13:33\nYleisestä asenteesta en usko että kukaan osaa sanoa mitään. Sellaisia johtopäätöksiä ei ainakaan kannata pelkän blogin tai somen perusteella vetää. Enkä usko että kukaan tahallaan levittää tätä tautia, enemmänkin just se että ei ajatella asiaa tarpeeksi. ”En minä tahallaan” ei lohduta hirveästi sitten kun sairastuu. Olen nyt vaan vahvasti sitä mieltä että tässä ei kannata ottaa mitään riskejä. Väsyneenä ulosanti on agressiivisempaa ja ei mekään aina ajatella asioita samalla tavalla, vaikka usein kehun miestäni. Avautumisesta ja hyvin nukutusta yöstä oli selkeästi apua. Nyt pestään kädet, pysytään kotona ja jaksan taas tätä pumppaus/imettämis rumbaa joka sekin on tärkeä asia 😊\n21.3.2020 klo 10:44\nEnsimmäisen lapsen kohdalla oli ihanaa kun pystyi vauvan kanssa ottamaan päikkärit milloin tahansa. Tällöin ei väsymys ainakaan minusta saanut yliotetta. Oikeastaan nautin koko vauvavuodesta. Toisen kohdalla asia onkin erilainen. Pitää huolehtia vauvasta sekä taaperosta, niin kyllähän näitä väsymys raivopurkauksia saattaa tulla 😀 Tsemppiä kaikille miehille.. oikeesti me naiset väsyneinä ollaan hirviöitä.\n21.3.2020 klo 12:38\nVaikka oma vauva vielä vatsassa niin kyllä väsyttää jo nyt. Esikoinen sairastaa koko ajan ja itse flunssassa (koronassa??). Karanteenissa seinät kaatuu päälle. Esikoisen järkyttävän uhma. Raskausvaivat ja vitutukset.\nTiedän että monella muulla vielä vaikeampaa mutta hiton vaikea pysyä positiivisena 🙄 varsinkin kun ei tiedä kauan tää tulee kestää. Ja sit vielä synnyttää tässä pahimmassa kriisissä ja sen jälkeen pelätä että vauva saa taudin.\nHemmetin hemmetti sanon minä.\nJopa helpotti kun sai edes vähän avautua 😄\n21.3.2020 klo 14:12\nJa minua niin naurattaa nämä jutut, kun ”olen valvonut jo 9 kuukautta vauvan kanssa jne.”. Minun kuopus valvotti KUUSI vuotta. Vielä kuuden vanhana saattoi herätä jopa 9 kertaa yössä! Ollut aina rauhaton nukkuja, näkee unia hirveästi ja elää niitä ääneen. Heräsi itse ääniinsä (nauru, itku, puhuminen, kikattelu jne) ja sitten kun heräsi, huusi minut aina paikalle. Näiden herätyksien lisäksi oli ainakin kerran yössä pissahätä ja jano. Tällaisiin asioihin ei unikoulut auta, joten kestettävä vaan oli. Pienempänä saattoi herätä jopa 18 kertaa yössä. Ja menin töihin silloin, kun hän oli 2v8kk, joten yrittäkääpäs pikkuvauvan äidit käydä siinä sitten samalla töissä…. Ei aina kuule aivot toimineet ja ihmettelen miten olen selvinnyt ja miten töissä ei tullut virheitä. Että kantsii ehkä tulla sitten uudelleen valittamaan väsymyksestä, kun on vaikka valvonut edes sen yhden vuoden… On se niin rankkaa, kun valvomista on takana jopa pari kuukautta.\n21.3.2020 klo 15:39\nNiin mistään ei saa sanoa, koska jollain menee aina huonommin ? Älä sinäkään valita, koska mun äidillä on 3 vammaista lasta ja yks hoidettavana niin kauan kunnes raskii laittaa johonkin laitokseen (eikä raski tietenkään) ja hän on valvonnan alla kokoajan.\nJokaisella on oikeus olla väsynyt ja siitä saa kertoa. Kielsin itseltä sitä niin paljon aikoinaan, että sairastin yhden kevään kunnes tajusin, etten uskaltanut olla väsynyt, koska ulkoiset seikat oli täydelliset – helpot lapset, helppo työ ja tarpeeksi hyvä toimeentulo, sekä terveyttä tarpeeksi, mutta väsyin ja masennuin silti. Enkä koe olevan yhtään huonompi tai parempi kuin sinä, missään muussa mielessä kuin siinä, että kaikilla on minusta oikeus väsymykseen.\nPs. Äitini ei ole katkera vaikka moni saattaisi olla.\n21.3.2020 klo 15:48\nPelkästään äidit jopa kilpailevat siitä kuka valvoo eniten ja kenellä on oikeus olla väsynyt 😂 Tsemppiä äidillesi ❤\n21.3.2020 klo 15:43\nOn varmasti ollut rankkaa! Mutta Myttehän ei ole meidän esikoinen, joten satun kyllä tietämään yhtä sun toista valvomisesta. Varsinkin keskosen kanssa ei hirveästi nukuta. Jotenkin kuitenkin koin että valvominen Bellen kanssa oli helpompaa 🤔 Kai siihenkin vaikuttaa niin moni asia. Mutta jos itse valvoo varmasti myös ymmärtää miten väsymys vaikuttaa kehoon, jaksamiseen, mielentilaan yms. Eli sitä ei kyllä mielestäni kannata vähätellä, vaikka joku ei nyt ole valvonut monta vuotta. Kyllähän lapsettomatkin ovat väsyneitä välillä, enkä koe että se ei olisi heille sallittua 🙂\n21.3.2020 klo 21:32\nHanni, sitä lasta ei varmaan kannattaisi palvella öisin. Ei mitään juomatarjoiluja pitkin öitä. Ja lapsi osaa itsekin käydä pissalla siinä vaiheessa kun on kuivaksi oppinut. Oivoi kun KUUSI vuotta olet valvonut!\n21.3.2020 klo 23:02\nVäsymys ja unettomuus on aina rankkaa olipa sitten perheellinen tai vaikka yksin eläjä, ja ihmiset reagoi siihen yksilöllisesti. Toiset pystyy nukkumaan päivällä toinen ei, kaikki vaikuttaa. Ei se ole mikään kilpailu että sitten saat valittaa kun olet valvonut sata vuotta. !\n22.3.2020 klo 09:38\nNimenomaan. Kaikki vaikuttaa kaikkeen. Suurin osa mun kavereista ovat lapsettomia ja heitäkin väsyttää välillä. Tällaiset ”HAHA, sulla ei ees oo lapsia, et tiedä millaista se on olla OIKEASTI VÄSYNYT” heitot tuntuu aika absurdilta. Väsymys on tunne siinä missä muutkin 😀 vai pitäisikö sitten sanoa että ”aaa joo sori, ilmeisesti vaan luulin olevani väsynyt. En kyllä sitten tiedä mikä mua vaivaa, koska väsymystä tämä ei ole” 🤔😂\n21.3.2020 klo 16:21\nTää korona tässä juuri alkaneessa vauva-arjessa on se rankin juttu. Aiheuttaa mm. synnytyksiin/sairaaloihin muutoksia ja ahdistaa kaikin puolin tässä hormonihuurussa. Onneksi oli sektio maanantaina, niin ei sitten koko raskausaikaa tarvitse murehtia… Mutta olihan se oma juttunsa synnyttää siinä just kun tää härdelli alkoi. Muutenhan vähän väsyttää, kun munkin esikoinen on 3v., niin ei tässä vaan nukuta vauvan kanssa…\n22.3.2020 klo 09:35\nTäällä saa aina avautua 😁❤ Mä itse työnnän kaikki avautumiset tänne postauksien muodossa 😂 mulla kirjoittaminen auttaa. Tsemppiä vauvan kanssa, ymmärrän huolesi nyt korona aikana!\n22.3.2020 klo 01:33\nHaha 😅 silloin kun oli sikainfluenssa niin eristäydyin kotiin ja huusin käsienpesusta enkä hyväksyny meille vieraita koska olin raskaana ja sit oli vauva. No ei ehkä ollu turhaa hysteriaa, tauti kiersi lähipiirin mut me pysyttiin terveenä. Silloinen mies tajus pestä käsiä sen huudon jälkeen vaikka hulluna mua pitikin (niinkuin kaikki hänen tututkin). Mulla on jääny jo niiltä ajoilta toi käsienpesuhysteria päälle, myös lapsen kanssa. Ei se huono ole, monet pöpöt on meidän perhe varmasti sen ansiosta välttänyt. Käsidesi on kulkenut laukussa/autossa 10v mukana. Kädet pesty aina kun alettu syömään, tultu kotiin jne. Ihan perusjuttuja. Jokainen kun nämä muistais aina niin sairastaminen vähenisi. Ja kipeenä ei kyläillä.\n22.3.2020 klo 07:54\nVoi voi Desiren arkea, miten kehtaat käyttäytyä miestäsi kohtaan nuin ilkeästi vaikka oletkin väsynyt. Ei se väsymys ole oikeus käyttäytyä puolisoa kohtaan miten huvittaa. Säälittää miehesi, tuskin hän kohtelee sinua väsyneenäkään nuin inhottavasti, ainakaan näiden blogijuttujen perusteella. Kun kerroit että sulla on pitkä pinna niin ei todellakaan ole, valivalivali kun kuulee jatkuvasti valituksia täällä blogissa. Olet kyllä niin tzombi äiti kuin olla voi, milloin olet tyytyväinen ja tasapainoinen?\n22.3.2020 klo 09:50\nOikeastaan olen tosi tyytyväinen 😊 meillä on kaikki hyvin, mutta eihän se tarkoita että kaikki olisi ihanaa ja helppoa koko ajan. Somen perusteella ei kuitenkaan kannata tehdä luonneanalyyseja. Yksi kirjoittaa alas kaikki synkät ajatukset ja jaksaa sen avulla olla positiivinen, toinen hehkuttaa täydellistä elämää somessa mutta valittaa jatkuvasti oikeassa elämässä. Eihän pelkkä blogi tai muutama instakuva kerro koko totuutta ja olisi niin tärkeetä että ihmiset ymmärtäisivät tämän. Varsinkin lapset/teinit.\n22.3.2020 klo 08:39\nSympatiakyky tuntuu puuttuvan monilta ihmisiltä nykyisin ..todella harmi ettei voi vain sanoa että tsemppiä ja jaksamista <3 selviätte hienosti,vaikka välillä rankkaa..kaikilla on omat haasteensa elämässä ja oikeus tuntea omat tunteensa. "Älä kadehdi sen ihmisen iloja,jonka suruja et tunne"\n22.3.2020 klo 10:34\nIhana postaus, kiitos! Voin samaistua tähän edelleen, vaikka omat lapset on jo 6v ja 8v.\nItse höykytän kumppanin myös väsyneenä ja nälkäisenä ihan 100-0 mutta tässä piileekin se, että hän tuntee mut ja tietää olla ottamatta vakavasti näitä tunteenpurkauksia. Sama varmaan teilläkin?\n22.3.2020 klo 11:27\nJoo 😀 aika nopeasti oppi sen että jos oon väsynyt kiukuttaa ja silloin vaan kannattaa passittaa suoraan nukkumaan. Andilla taas työstressi on sellainen joka purkautuu. Yleensä jos naama on näkkärillä tietää et töissä on stressiä 😀 Pieni avautuminen ja unta palloon niin valtakunnassa on taas kaikki hyvin 😂\n25.3.2020 klo 11:02\nEn ikipäivänä kehtaisi laittaa nuon miehelleni. Joo kyllä muakin pelottaa tää tilanne mutta ei se oikeuta suoltaan mitä tahansa suusta. Mieti nyt jos tilanne olis toisinpäin että se sanois sulle että se on sun syytä jos meidän lapset kuolee. Kyllä siinä oltais vakavien asioiden äärellä, että minkälaisen ihmishirviön kanssa mä olen. Mutta noin se tuntuu olevan monessa suhteessa. Nainen saa sanoa mitä vaan ja miehen pitää ymmärtää. Toisin päin se juna ei kulje. Täälläkin moni nauroi sun raivoamiselle. Jos mies kirjottais tollasen blogi tekstin, se lynkattais.\n25.3.2020 klo 11:08\nMä en näe tätä ihan näin, koska mullekin on sanottu että ”mieti jos pidätte ristiäiset ja teidän vauva saa pöpön ihan vaan koska halusit pitää juhlia ja vauva kuolee”. Enkä ottanu sitä mitenkään pahalla, mutta me ollaan kaikki tosi suorapuheisia. Että kai se sit riippuu mihin on tottunu 🤷🏼♀\n27.3.2020 klo 05:15\nSiis joku läheinen sanonut kasvotusten? Oho, oon aidosti hämmästynyt. No ollaan kyllä sitten erilaisia koska mua toi olis satuttanut ☺ Olis hauska kuulla teidän riidoista miehes kanssa tai miten hänen vitutuspäivänsä sujuu. Mä en itse pystyis kuunteleen esim. kahden tunnin avautumista jostain mitä teen mieheni mielestään väärin ja miten kaikki on perseestä. Kyllä mulla menis ennen pitkää hermo 😌Ootte kyllä todella lehmän hermoisia kumpikin, meillä olis jo kunnon riita päällä tuollaisessa tilanteessa.\n26.3.2020 klo 20:55\nNainen on naiselle susi, ei tästä pääse mihinkään 😂Tsemppiä sulle, kaikille tulee välillä mitta täyteen ja ei välttämättä purkaudu kaikkein rakentavimmalla tavalla 😊 Mutta muista kaikki on ohi menevää, niin hyvä kuin paha ❤ Tsemppiä❤\n27.3.2020 klo 00:28\nNäiden postauksien tarkoitus lienee enemmän viihde ja vertaistuki, kun mikään täysanalyysi Desiren elämästä, luonteesta tai käyttäytymisestä miestään kohtaan.\nEiköhän näissä oo paljon värikynää, mikä kuuluu hauskasti kirjoitettuihin teksteihin, sellaisiin mitä tääkin blogi sisältää.\nKannattaa vetää happea tai vaihtaa eri genren blogiteksteihin, jos nää menee niin tunteisiin.\nTosta en edes jaksa alottaa, että ”ei sulla oo oikeutta valittaa, kun mulla menee huonommin”. Hohhoijjakkaa.\n27.3.2020 klo 10:14\nHah! Hyvin kirjoitettu! Paljon jaksamista sinne hormoonimyrskyjen ja väsymyksen keskelle <3\n29.3.2020 klo 10:46\nHahaha, repesin ääneen! Ihana sinä 😀 ja onnea suloisista tyttäristä koko perheelle, ja ihanan nimen keksitte kuopuksellekin. <3\nSuloinen vauvan unipesä voi olla vakava turvallisuusriski\nSiirry lukemaan artikkelia, Suloinen vauvan unipesä voi olla vakava turvallisuusriski\nRaskausviikot 35-36: Onko vauvani jättimäinen?\nBlogit | 31.5.2020 Koti Kumpulassa


Nuva ry. - tietoanuorista.fi\n/ Osallisuus / Nuva ry.\nNuorten osallisuuden puolestapuhujana toimii Suomen Nuorisovaltuustojen Liitto – Nuva ry.- Järjestö edistää nuorisovaltuustojen ja muiden vastaavien nuorten vaikuttajaryhmien asemaa ja parantaa nuorten mahdollisuuksia osallistua ja vaikuttaa asioihin.\nNuva ry:stä nuoret tai nuorten ohjaajat voivat saada neuvoja ja vinkkejä muun muassa nuorisovaltuuston perustamiseen ja toiminnan kehittämiseen. Lisäksi Liitto järjestää nuorten vaikuttajien huipputapaamisia, joissa nuoret voivat tavata nuorisovaltuutettuja ympäri Suomen. Nuva ry:n sivuilta saat lisätietoja aiheesta.


Suomalainen huippu-urheilu sai uuden kodin – Fysioline räätälöi Urhealle ratkaisuja urheilijat edellä - Fysioline\nSuomalainen huippu-urheilu sai uuden kodin – Fysioline räätälöi Urhealle ratkaisuja urheilijat edellä\nMäkelänrinteen uimahalliin saapuva helsinkiläinen tuskin osaa kuvitella, mitä viereen nousseen urheiluhallin seinien sisällä tapahtuu – ja miten tarkoin mietitystä kokonaisuudesta on kyse.\nElokuussa avautunut 14 000 neliön Urhea-halli on rakennettu kapealle tontille niin, että osa kerroksista on maan alla. Urhean kerrotaan olevan suomalaisen huippu-urheilun koti. Tutustumiskierros kesä- ja jäälajien valtakunnallisena olympiavalmennuskeskuksena toimivassa hallissa ei jätä epäilyksille sijaa.\nVoimaharjoittelusalissa treenaavat tavallisena tiistaiaamupäivänä muun muassa aitajuoksijat Annimari Korte ja Oskari Mörö. Telinevoimistelusaliin saapuu omiin harjoituksiinsa lajin ensimmäisen MM-mitalin 24 vuoteen Suomeen tuonut Emil Soravuo. Yläkerrassa koripallosuuruutemme Hanno Möttölä laatii tietokoneen ääressä harjoitusohjelmia valmentajien työhuoneessa.\nUrhea-halli ei siis ole mikä tahansa urheiluhalli, vaan huippu-urheilijoiden arkiharjoittelun keskus. Tulevia huippuja varttuu seinän takana Mäkelänrinteen urheilulukiossa, joka on Urhea-hallin avautumisen myötä entistäkin korkeatasoisempi opinahjo suomalaisille urheilijalupauksille.\nMuilta paikkakunnilta pääkaupunkiseudulle saapuvat urheilijanuoret voivat asua kampuksen Urhea-kodissa, joten arkisiin siirtymiin ei kulu ylimääräistä aikaa. Koulunpenkistä pääsee sisäkautta suoraan harjoituspaikoille ja harjoituksista muutamassa minuutissa kotiin. Urhea-kampus, Olympiavalmennuskeskus Helsinki ja Helsingin Urheilulääkäriasema takaavat parhaan mahdollisen keskittymisen urheiluun jo opiskeluaikana.\nHuippu-urheilun vaatimukset ja urheilijan kokonaisvaltaisesti hyvä arki ovat ohjanneet pitkään suunniteltua projektia.\n– Kun tehoa, nopeutta ja voimaa harjoitetaan maksimaalisesti, eivät esimerkiksi mitkä tahansa kuntosalilaitteet riitä. Täällä painottuvat lajit, koripallo, yleisurheilu, voimistelu, judo ja paini, ovat määritelleet kaikkia hankintojamme, kertoo Urhean valmennuspäällikkö Mika Saari.\nParhaat ratkaisut yhden katon alle\nLajiliitot ovat olleet alusta asti mukana suunnittelemassa huippuunsa hiottuja fasiliteetteja, kukin oman lajinsa erikoispiirteet huomioiden. Myös Saari on käynyt tutustumassa valmennuskeskuksiin eri puolilla maailmaa, mutta yhtä tiettyä esikuvaa ei Urhealla ole. Tämän katon alle on yhdistelty parhaita käytäntöjä useista paikoista. Jokainen mukana oleva lajiliitto on tehnyt selvitystyötä ja tutustumismatkoja oman lajinsa kiinnostavimpiin kohteisiin.\n– Esimerkiksi koripallokenttää muutimme vielä aivan viime metreillä sen jälkeen, kun Susijengi vieraili heinäkuussa Japanissa, jossa oli niin sanotut kapeat tuplaviivat käytössä. Katkoviivamerkinnät näkyvät selvemmin poikittaiskentillä silloin, kun areena on jaettu kahteen osaan väliverholla. Kun taas pelataan areenakentällä pitkittäin, tuplaviivat häipyvät lähes olemattomiin ja areenan pääviivat näkyvät selvästi.\nMuun muassa naisten korisliigaa pelataan Urhea-hallin kentällä. Erilaiset urheilutapahtumat, kuten HBA:n ottelut, avaavat siis Urhean ovia myös suurelle yleisölle.\nUrhea-halli on ollut siitä poikkeuksellinen rakennusprojekti, että urakoitsijalta tilattiin vain rakenteet. Kaikki yksityiskohdat seinien sisälle on valittu lajien asiantuntijoiden avulla ja kilpailutettu jokaiseen yksityiskohtaan paras mahdollinen toimittaja. Yhdeksi Urhean hovitoimittajaksi valikoitui tamperelainen Fysioline.\nEsimerkiksi kaikki Urhean räkkirakenteet ovat Fysiolinen toimittamia ja asentamia. Niissä, kuten monissa muissakin Urhean yksityiskohdissa, on huomioitu koripalloilijat, joten räkit ovat normaalia korkeammat.\n– Yläkerran juoksusuoran ylikorkeaan räkkiin halusimme myös integroidut puolapuut. Tällaista yhdistelmää ei valmiina löytynyt, mutta Fysioline on täyttänyt kaikki erikoistoiveemme, vaikka kuvastossa ei olisikaan ollut valmista ratkaisua, Saari kertoo ja kiittelee Fysiolinen kykyä muokata palveluita vaivatta asiakkaan tarpeiden mukaan.\nKoripalloilijoiden pukuhuoneessa vierailija tuntee itsensä nopeasti menninkäiseksi. Suihkut, kaapit ja jopa seinällä olevan näyttöruudun korkeus on mitoitettu miehille, joiden kengän koko on yli 50.\nSaari kertoo, että myös Fysiolinen tarjoamat huoltopalvelut painoivat toimittajavalinnassa. Fysiolinella työskentelee pääkaupunkiseudulla kaksi omaa huoltohenkilöä, jotka pääsevät paikan päälle ripeästi tarpeen vaatiessa.\n– Kun maamme huiput treenaavat, ei laitteen päällä voi kovin kauaa olla ”pois käytöstä” -lappu.\nJuoksumatto, josta huippukävelijäkin innostuu\nFysioline on toimittanut voimailutilaan myös aerobisia laitteita. Juoksumattoja on useita, mutta erityisellä ylpeydellä Saari esittelee h/p/cosmos-erikoisjuoksumattoa, jota ei tavallisilta kuntosaleilta kannata etsiskellä. Suomessa niitä on toistaiseksi käytössä vain joillakin testausasemilla.\nH/p/cosmos on normaalia juoksumattoa leveämpi ja pidempi, ja se kiihtyy poikkeuksellisen nopeasti, portaattomasti ja sellaisiin vauhteihin, ettei kovimmalla sprintterilläkään tule raja vastaan. Juoksumaton lisävarusteena on valjaat, joiden kanssa huippu-urheilija voi vetää maksimivedot turvallisesti täysillä loppuun asti.\nMyös erikoisjuoksumaton alusta on normaalia juoksumattoa kovempi, joten se simuloi aidommin oikeita juoksuolosuhteita kuin pehmeäpohjaiset perusjuoksumatot. Markkinoiden laadukkain juoksumatto on ehtinyt kerätä urheilijoilta jo paljon kiitosta, mutta aivan erityisen innoissaan siitä ovat olleet maamme huippukilpakävelijät, jotka viettivät syksyllä leiriään Urheassa.\n– Kilpakävely on teknisesti äärimmäisen herkkä laji, joten monet kävelijät lämmittelevät salilla mieluummin vaikka crosstrainerillä kuin tavallisella juoksumatolla. Tavallinen juoksumatto pääsee yleensä tekemään pientä ylimääräistä liikettä jalan alla. Kuntoilijaa se ei haittaa, mutta huippu-urheilijoille se voi aiheuttaa erilaisia ongelmia ja esimerkiksi kilpakävelijän tekniikka häiriintyy.\nNyt Urheassa on tarjolla juoksumatto, joka on myös kilpakävelijöille riittävän jämäkkä.\nSaari kertoo kilpakävelijöiden tehneen erikoisjuoksumatolla yksittäisiä yli 2,5 tunnin kävelyharjoituksia sekä kuntopiiriharjoittelua, jossa vuoroteltiin juoksumatolla, crosstrainer-laitteella, kuntopyörällä ja soutulaitteella. Harjoituksen kokonaisajaksi tuli melkein neljä tuntia.\nKuntopiiritunneille osallistuneelle tavikselle treenikuvaus lienee yhtä absurdi kuin ylipäätään se, että joku voi kävellä 50 kilometriä kovempaa kuin moni hyväkuntoinen harrastaja juoksee maratonin.\nKolmet arvokisat sprintterin kalenterissa\nFysiolinen tutustumispäivänä h/p/cosmos-mattoa kokeilee lämmittelymielessä ensimmäistä kertaa Lotta Kemppinen, yksi tämän hetken lupaavimmista nuorista pikajuoksijoistamme. Kemppinen yllätti monen suomalaisen – mukaan lukien itsensä – vuoden 2021 halli-EM-kisoissa nappaamalla 60 metriltä hopeamitalin. Hieman aikaisemmin hän oli juossut samalla matkalla sisäratojen Suomen ennätyksen 7,16. Tokion olympialaiset jäivät väliin jalkavamman vuoksi.\nNyt 23-vuotias sprintteri rakentaa peruskuntoa seuraava kilpailukausi mielessään.\nKoronapandemia on aiheuttanut kilpailuiden peruuntumisia ja niiden myötä myös kasaantumisia. Vuonna 2022 Kemppiselläkin on kisakalenterissa peräti kolmet arvokisat. Edessä ovat MM-kisat hallissa sekä EM- ja MM-kisat ulkoradoilla. Yksi halutuista tulosrajoista on jo rikottu, muita vielä metsästetään.\n– Pääsääntöinen treenipaikkamme on Liikuntamylly Myllypurossa. Se on sijainniltaan lähempänä valmennustiimillemme, mutta näin upeisiin tiloihin on ilo tulla treenaamaan kauempaakin. Täällä on myös ihan erityinen harjoittelurauha, Kemppinen kertoo.\nArkipäivät Urheassa on pyhitetty huippu-urheilijoiden ja akatemiaurheilijoiden harjoitteluun. Urheiluseurat voivat vuokrata ilta- ja viikonloppuaikoja. Tiloja ei vuokrata yksittäisinä varauksina, vaan ainoastaan vakiovuorojen sopimusasiakkaille.\nMyös korkean paikan harjoittelu ja asuminen niin sanotuissa hypoksiaolosuhteissa ovat mahdollisia Urhea-kodissa. Huippu-urheiluun väistämättä kuuluvat loukkaantumiset on nekin huomioitu erityisellä tavalla Urheassa. Fysioterapiatilojen yhteydessä oleva training room -tila on suunniteltu juuri kuntoutusvaiheita ajatellen.\nEsittelykierroksen jälkeen olo on vakuuttunut. Suomalaisen huippu-urheilun uusi koti on maailmanluokan moderni kokonaisuus, josta kelpaa ottaa mallia muuallekin.\nSeuraa videolta Lotta Kemppisen treenejä Urhea-hallissa.\nUrhea-halli Oy on voittoa tavoittelematon osakeyhtiö, jonka tuotot käytetään hallin ja sen toiminnan kehittämiseen. Osakkeenomistajia ovat Pääkaupunkiseudun urheiluakatemia Urhea, Helsingin kaupunki, Koripallosäätiö, Suomen Urheiluliitto, Suomen Voimisteluliitto, Kisakallion urheiluopistosäätiö ja Urheiluopistosäätiö. www.urhea-halli.fi


Maastopyöräilyä, vähän vahingossa – Loistoluoto\nIhminen ja luonto, Lapset, Retket, Syksy\nMaastopyöräilyä, vähän vahingossa\nTeimme koululaisten kanssa retken Jurmoon lauantaina. Meille osui tosi kaunis ja kesäinen päivä. Tutustuimme naapurisaarella kotieläimiin, kirkkoon ja hautausmaahan, sekä tietysti luontoon. Tarkoituksenamme oli tehdä lounaan jälkeen pyörävaellus saaren länsikärkeä kohti. Jakauduimme pariksi ryhmäksi, lähdin isompien oppilaiden kanssa edeltä.\nOlimme kuulleet, että harjua pitkin pääsee pyöräilemään hyvän matkaa. Ajatuksena oli taittaa valtaosa matkasta pyörällä, ja kulkea loppuosa kävellen. Aluksi polku oli oikein sopiva pyöräilyyn, mutta se kävi hetki hetkeltä kapeammaksi, ja lopulta aloimme taluttaa pyöriä. ”Kyllä se kohta varmaan muuttuu taas hyväksi…” Rämmimme kivistä lehmien polkua pitkin. Oli joko annettava pyörän mennä polulla ja loikkia itse kiviä pitkin, tai sitten kävellä mukavasti polulla mutta kiskoa pyörää hankalasti kivien ja varpujen yli. Totesimme moneen kertaan, että pyöristä on enemmän haittaa kuin hyötyä, mutta ei niitä sinne pöpelikköönkään voinut jättää. Takaisin kääntyminenkään ei houkuttanut. Joten jatkoimme. Tässä vaiheessa soitin loppuryhmälle, ja kehotin valitsemaan jonkin toisen reitin.\nUpottavan kosteikon jälkeen pääsimme hikisinä sisälaguunin rannalle. Siellä teimme uuden suunnitelman: suoraan kohti länttä, ylös harjun päälle, ja sitten kunnon tauko. Oppilaat tsemppasivat urheasti loppuun asti! Harjulta oli vain muutama juoksuaskel rantaan. Osa ui, osa uitti varpaitaan. Olimme uupuneita ja tyytyväisiä. Länsikärki ei käynyt enää mielessäkään.\nTauon jälkeen etenimme harjua pitkin kohti satamaa. Tapasimme matkalla kaverit, jotka olivat saapuneet paikalle onneksi hieman helpompaa reittiä. Nyt he olivat rannalla heittelemässä kiviä. Liityimme joukkoon.\nTällä reissulla tuli siis otettua läheistä tuntumaa Jurmoon. Minulla oli fatbike alla, ja sain kipinän lähteä sillä uudelle viikonloppuretkelle Jurmoon. Läskirenkaat kun eivät pelästyneet tuota kiviharjuakaan, päinvastoin, tykkäsivät vaan!\nAvainsanat: fatbike, Jurmo, kouluretki, läskipyörä, Utön koulu, ympäristökasvatus\nEdellinen artikkeliHelmi, ohoi!


Spartacus paljastui kauttaaltaan uudistuvaksi PS Plus -palveluksi – kolme jäsenyystasoa, pc-suoratoisto, yli 700 peliä kaikilta pleikkarisukupolvilta - Tilt.fi\nSpartacus paljastui kauttaaltaan uudistuvaksi PS Plus -palveluksi – kolme jäsenyystasoa, pc-suoratoisto, yli 700 peliä kaikilta pleikkarisukupolvilta\nTällainen on uudistuva PS Plus.\nSonyn Project Spartacus paljastui vihdoin virallisesti täysin uudistuvaksi PS Plus -palvelukokonaisuudeksi.\nPlus- ja Now-jäsenyydet yhdistävä Playstation Plus rakentuu kolmen eri jäsentason ympärille, joista kaikki vaihtelevat niin sisällöltään, hinnoiltaan kuin tietysti palveluiltaankin.\nPlaystation Plus Essential muistuttaa käytännössä täysin nykyistä Plus-jäsenyyttä kuukausittaisine ilmaispeleineen, tarjouksineen, pilvitallennuksineen ja verkkopelaamisineen. Hinta 8,99 euroa kuussa, 24,99 euroa vuosineljänneksessä, 59,99 euroa vuodessa.\nPlaystation Plus Extra puolestaan heittää mukaan palttiarallaa 400 pelin katalogin PS4- ja PS5-konsoleilta. Pelit voi ladata omalle kovalevylle ilman suoratoistoa. Hinta 13,99 euroa kuussa, 39,99 euroa vuosineljänneksessä, 99,99 euroa vuodessa.\nPlaystation Plus Premium on tasoista suolaisimman hintainen, mutta myös monipuolisin. Tarjolla on yhteensä yli 700 nimikettä, mukaan luettuna suoratoistettavia pelejä kaikilta aiemmilta Playstation-laitesukupolvilta – voipa näitä striimata myös suoraan kotitietokoneelle. Lisäksi houkuttimeksi heitetään rajoitetun ajan pelikokeiluja. Nykyisten PS Now -jäsenten tili muuttuu Premiumiksi ilman erillistä lisämaksua. Hinta 16,99 euroa kuussa, 49,99 euroa vuosineljänneksessä, 119,99 euroa vuodessa.\nPlaystation Plus -remontti tapahtuu aalloittain ensimmäisten alueiden päästessä uuden palvelun pariin kesäkuussa.\nLisätietoja Playstation Blog -sivustolta, täältä.\nSonyn Game Pass -kilpailijan huhuillaan astuvan parrasvaloihin jo ensi viikolla – millainen onkaan mystinen Spartacus?