FUN! - PKN, punk ja marginaali\ncccc 1. maaliskuuta 2015 10.24.09 Europe/Paris\nOnnea Pertti Kurika nimipäivät -yhtyeelle! Heille meni eilen voitto Uuden Musiikin Kilpailussa, joten PKN tulee edustamaan Suomea tämän vuoden Euroviisuissa. Tämä on aiheuttanut verkossa muutakin pöhinää kuin onnitteluja. Esimerkiksi keskusteluissa toistuu aika ajoin sellainen näkemys, että PKN voitti vain koska sen soittajat ovat kehitysvammaisia. Muuten musiikki oli ihan sontaa eikä "kukaan tuollaista räminää" kuuntele. Näiden erilaisten soraäänien ja kannustushuutojekin inspiroimana päätin kirjoittaa vähän aiheesta.\nJokainen yhtye on osiensa summa, joten olisi hölmöä sanoa etteikö PKN:n jäsenten kehitysvammalla olisi merkitystä. On sillä. Ennen kaikkea sillä on sellainen merkitys, että se tekee yhtyeen punkista uskottavaa – mitä punk ei oikein ole ollut enää pitkään aikaan. Suomessa on paljon yhteiskunnallisia ongelmia (kaikista hyvistä puolista huolimatta), mutta punk-musiikin kautta nuo epäkohdat eivät oikein ole purkautuneet. Ei se ole uskottavaa, jos sosiaaliturvaa nauttiva ja sillä kaljaa ostava piikkitukka itkee "systeemin paskuutta". Voi se toki olla hirmuisen suuri henkilökohtainen tragedia, mutta muilta ei kauheasti sympatiaa heru. Sen sijaan kehitysvammaisten sijainti marginaalissa on aika lailla toinen juttu. Heillä ei ole samaa itsemääräämisoikeutta kuin muilla. Totta kai kehitysvammaisista täytyy huolehtia, mutta tarvitseeko sen tarkoittaasitä, että pistetään heidät laitokseen ja ovi kiinni? Kuten UMK:ssa PKN:n soittama kappale Aina mun pitää esittää, heiltä monet sellaiset asiat ovat pannassa joissa vammattomilla vallitsee täysi valinnan vapaus. Limu ja karkki ovat epäterveellisiä, mutta vammaton saa niillä itseään vapaasti "vahingoittaa". Kehitysvammaiselle joku taas sanoo EI.\nKannattaa kuitenkin muistaa, että PKN ei ole ainoastaan "vammaisbändi". Sen näkeminen sellaisena lipsuu helposti sellaiseen asenteeseen, että ihmiset lokeroidaan yksinomaan heidän diagnosoitujen ominaisuuksiensa perusteella. Ihan oikeasti, yrittäkää nyt nähdä vähän näiden vammojen taaksekin tai muuten teillä itsellä on jonkin sortin vamma.\nPunk on aina ollut poliittista. Yksi sen perusajatuksista on olla kysymättä yhtikäs keneltäkään lupaa omaan luovaan toimintaan. Otetaan kitara käteen ja ryhdytään soittamaan. Sama koskee muitakin välineitä: otetaan kynä käteen ja piirretään sarjakuvaa. Ei tarvitse "osata" soittaa kitaraa eikä piirtää. Silti musiikin voi julkaista vaikka levynä ja sarjakuvan levittää kopiooneella monistetuilla zineillä. Kyse on paljolti vallankäytöstä: kaikki portinvartijat ohitetaan ja niistä ei välitetä paskaakaan. Pointti on tekemisessä, ei lopputuloksessa. Pointti on siinä, että me tehdään nyt ja ihan itse. Jos ei kelpaa, ottakaa skitta omaan käteen ja soittakaa. Tämän sanoisin erityisesti näille, jotka itkevät PKN:n kappaleen olevan huono ja/tai huonosti soitettu. Entä sitten? Ehkä sinullekin tekisi hyvää vähän voimaantua. Tartu kitaraan ja soita. Äläkä välitä siitä mitä sieltä tulee, kunhan soitat. Lopputulos voi helposti olla minimalistinen, mutta eri syystä kuin siihen tietoisesti pyrkivällä nykytaiteilijalla. Pintapuolisesti tarkasteltuna punkin raaka itse tekeminen on kaukana elitistisestä, institutionaalisesta taidemaailmasta ja voi näyttäytyä sen vastakohtana. Toisaalta post-postmoderneista taiteilijoista on löytynut kautta aikain ymmärrystä sille, että taide tunkeutuu paikkoihin joihin sen ei ole ajateltu kuuluvan. Kun PKN vie punkkia Euroviisuihin, se rikkoo kyseisen kulttuuri-instituution konventioita varsin tuoreella tavalla.\nEuroviisujen kohdalla sitä vasta löytyykin kriitikoita joilla on varsin tietty näkemys siitä millainen "hitti" edellä viisuihin tulisi mennä. Tässäkin mielessä PKN erottui edukseen muista UMK:n ehdokkaista. Sekä yhtye itse, että heidän biisi oli raaka ja käsittelemätön, eikä loputtomasti hiottu ja mietitty, laskelmoitu kokonaisuus. PKN oli tavallaan lavalla "väärässä paikassa", mutta kuitenkin oikeassa sikäli, että soittamalla juuri tässä kisassa heidän punkistaan tuli vieläkin poliittisempaa. Vähänkin nuivemmin punkkiin suhtautuvien on helpompaa hyväksyä se omassa marginaalissaan, hämyisillä punk-klubeilla joihin nämä kulttuurikonservatiivit eivät itse vahingossakaan eksy. Nyt punk asteli ihmisten olohuoneisiin UMK:n kautta ja pian se astelee miljooniin olohuoneisiin Euroviisuissa. Marginaali nouseekin näin näkyviin tavalla, joka varmasti aiheuttaa ristiriitaisia tuntemuksia. Euroviisut ovat niin täynnä erinäistä teeskentelyä hipovaa äitelää pousailua, että PKN tuo sinne virkistävän poikkeuksen. Ennen kilpailun ratkeamista PKN:n Sami Helle tokaisi toisille kilpailijoille "te ootte vielä paskempia kuin me". Aivan.\nAiheesta televisio taide musiikki kirjoitti\nTagit: punk euroviisut\nkommentoi cccc 2. huhtikuuta 2018 18.28.17 Europe/Paris\nkommentoi cccc 29. maaliskuuta 2018 7.42.58 Europe/Paris\nkommentoi cccc 28. maaliskuuta 2018 20.10.55 Europe/Paris\nhttp://igotcomplaintsnetwork1.com/blogs/155/4663/order-lamivudine-zidovudine-where-can-i-buy-combivir-safely https://www.olliesmusic.com/blog/14147/sulfasalazine-buy-without-prescription-best-place-to-buy-sulfasalazine-2016/ http://chanakyanetstudy.com/chanakyanetstudyforum/?qa=4863&qa_1=site-acheter-clozaril-achat-de-clozapine-en-espagne http://diduknow.allrh.com/blogs/post/35214 http://rsocial.espu-ao.net/blogs/post/20795 http://bicyclebuddy.org/blogs/906/2045/dexametasona-0-5-mg-comprar-en-farmacia-online-recomendada-colo http://cpfcylonline.org/social/blogs/post/18355 http://quainv.com/blogs/post/16850#sthash.f52VAxQg.FSOKicz5.dpbs http://www.uncorpoperfetto.com/social/blogs/post/160741 http://support.myyna.com/46301/farmacia-online-donde-comprar-generico-loxapine-precio-m%C3%A9xico http://www.ourfavoritebeers.com/blogs/post/35012 http://other.rasmeinews.com/?option=com_k2&view=itemlist&task=user&id=90370 http://barbershoppers.org/blogs/post/25435 http://support.myyna.com/37065/clopidogrel-75mg-buy-without-clopidogrel-cheapest-generic http://lifestir.net/blogs/post/15965 http://myjoye.com/blogs/908/7386/harvoni-ligne-bon-prix-commander-securise-achat-harvoni-intern http://emailmycar.com/blogs/16365/3449/vente-de-doxazosin-mesylate-en-ligne-bon-prix-prix-doxazosin http://dmoney.ru/8490/griseofulvin-250mg-order-cheap-how-buy-grifulvin-required http://snopeczek.hekko.pl/203776/norfloxacine-moins-securise-acheter-norfloxacine-original http://techakhil.byethost4.com/ques2ans/index.php?qa=9801&qa_1=farmacia-comprar-imitrex-urgente-argentina-imitrex-comprar\nkommentoi cccc 28. maaliskuuta 2018 10.26.47 Europe/Paris\nhttp://www.politishun.com/blogs/post/52892 http://www.myindiagate.com/community/blogs/post/86592 http://saknada.com.au/ssn/blogs/post/56928 http://chanakyanetstudy.com/chanakyanetstudyforum/?qa=4545&qa_1=clofazimina-50mg-comprar-sin-receta-internet-estados-unidos http://www.8dep.info/blogs/862/7890/farmacia-en-linea-donde-comprar-generico-mebeverina-135-mg-de-f http://forum.republicmotorsports.in//10763/buy-tacrolimus-5mg-safely-buy-tacrolimus-at-drug-store http://www.sawaal.org/582/grisactin-order-safely-where-can-order-griseofulvin-needed http://www.icell-tech.com/?option=com_k2&view=itemlist&task=user&id=2248 http://evojet.ro/oxwall/blogs/post/10345 http://myjoye.com/blogs/695/4953/cheap-capecitabine-500-mg-order-online-buy-capecitabine-minne http://opencu.com/profiles/blogs/donde-a-la-orden-avana-avanafil-sin-receta-ahora-panam-comprar http://lifestir.net/blogs/post/23079 http://igotcomplaintsnetwork1.com/blogs/88/2438/purchase-low-price-flonase-nasal-spray-0-05-mg-online-can-i-bu http://cylindrymiarowe.pl/blogs/post/8359 http://www.saphirprod.com/snese491/blogs/57/1926/farmacia-online-donde-comprar-gemfibrozilo-300-mg-entrega-rapid http://urbansky.co.za/?option=com_k2&view=itemlist&task=user&id=7323 http://support.myyna.com/37073/azelastine-andorra-comprar-azelastine-generico-internet http://88.88maw.com/blogs/post/55761 http://www.haiwaishijie.com/6889/achat-securise-dapoxetine-site-francais-priligy-cher-acheter http://diduknow.allrh.com/blogs/post/65291 http://southweddingdreams.com/index.php?do=/blog/149273/achat-leflunomide-baisse-prix-oГ№-acheter-du-leflunomide-forum/ http://askexpert.in/index.php?qa=15741&qa_1=bactrim-cotrimoxazole-internet-cotrimoxazole-livraison http://igotcomplaintsnetwork1.com/blogs/110/2256/furacin-nitrofurazone-25-mg-donde-puedo-comprar-sin-receta-de-c https://bananabook.net/blogs/335/1783/discount-oxcarbazepine-600-mg-buy-online-oxcarbazepine-on-back https://members.ghanagrio.com/blogs/87721/1210/puedo-comprar-lisinopril-10-mg-sin-receta-al-mejor-precio\nkommentoi cccc 27. maaliskuuta 2018 16.45.08 Europe/Paris\nhttp://www.thematrix.life/index.php/blogs/113/3287/como-realizar-un-pedido-amitriptyline-50-mg-sin-receta-de-calid http://pro.in.rs/wall/blogs/post/2893 http://www.timebook.it/index.php/blogs/35/789/comprar-bisoprolol-en-l-nea-com http://www.thenetworks.org/blogs/19/400/site-serieux-achat-suprax-cefixime-achat-suprax-en-ligne-cana http://mariannaonline.com/community/blogs/post/18397 http://www.tennis-motion-connect.com/blogs/post/44955 http://southweddingdreams.com/index.php?do=/blog/65309/discount-leflunomide-10mg-buy-online-can-u-buy-leflunomide-from-chemist/ http://rsocial.espu-ao.net/blogs/post/21080 https://www.olliesmusic.com/blog/33020/achat-rapide-ampicillin-250mg-principen-pas-chere/ http://mariannaonline.com/community/blogs/post/27874 http://libmeeting.com/index.php?qa=2609&qa_1=wellbutrin-bupropion-comprar-farmacia-online-puerto-rico http://amusecandy.com/blogs/post/113344 http://amusecandy.com/blogs/post/89750\nkommentoi cccc 15. helmikuuta 2018 12.58.06 Europe/Paris\nkommentoi cccc 13. helmikuuta 2018 13.16.12 Europe/Paris\nkommentoi cccc 8. helmikuuta 2018 2.43.56 Europe/Paris\nkommentoi cccc 8. helmikuuta 2018 2.33.05 Europe/Paris\nkommentoi cccc 8. helmikuuta 2018 2.25.14 Europe/Paris


8 asiaa, jotka tapahtuvat kun kundi muuttaa luoksesi | cosmopolitan.fi\n1. Paljastuu, että kundilla on loputtomasti ärsyttäviä tapoja.\nMiten joku voi jättää vahingossa jääkaapin oven auki...? Miksi likaisia kalsareita lojuu kaikkialla? Juoko joku OIKEASTI tuoremehua suoraan purkista?!?!\n2. Voit hyvästellä ihanat sunnuntairutiinisi.\nOletko tottunut katsomaan sunnuntaisin Devious Maids -maratoneja ja kuuntelemaan Taylor Swiftia? Heitä hyvästit traditioillesi, sillä joudut tekemään nyt kompromisseja sekä Netflix- että musiikkivalinnoissasi.\n3. Kaikesta tulee... arkisempaa.\nNukahditteko ennen söpösti sylikkäin klo 22:30? Nykyään selaat joka ilta Insta-feediäsi samalla, kun hän pelaa puoliunessa futispeliä iPadillaan.\n4. Jääkaappinne tyhjenee ennätysvauhtia.\nVaraudu siihen, että kallisarvoinen Skyr-varastosi tyhjenee minuutissa ja leipomasti kurpitsapiirakka on syöty päivässä.\n5. Pyykkikorisi täyttyy ennätysvauhtia.\nBoksereita, hikisukkia ja treenivaatteita pinottuna suosikkivaatteidesi päälle... Nice!\n6. Kotiisi ilmestyy epämääräisiä kasoja.\nKämppäsi on yhtäkkiä täyttynyt oudoista tavararykelmistä: vaatekasoista, johdoista ja paperipinoista. Kun huomautat asiasta kundille hän vakuuttaa, että kaikki kamat ovat loogisessa järjestyksessä.\n7. Joudut jatkuvasi erilaisten kiusausten eteen.\nKundi jättää pöydille avattuja sipsipusseja, puoliksi syötyjä Geisha-patukoita ja herkullisen näköisiä nachoja. Terveellisen ruokavalion ylläpitämien käy lähes mahdottomaksi.\n8. Kaikesta huolimatta, poikaystävän kanssa asuminen on mielettömän hauskaa.\nKun kundi pussailee sinut hereille ja tuo aamiaista sänkyyn, unohdat nopeasti yhdessäasumisen varjopuolet.\nTarvitsetko omaa aikaa?


Taavi Heikkilän kirja ladattavissa netistä – Puutarha-sanomat\nVuoden 2020 jälkeen SOK:n pääjohtajan paikalta väistyvä Taavi Heikkilä jätti perinnöksi S-ryhmälle kirjansa Yhdessä kohti parempaa.\nKirja pohjautuu S-ryhmän missioon Teemme yhdessä paremman paikan elää. Parempi paikka on Suomi, jota rakennamme yhteistyössä yhä paremmaksi.\nTarina alkaa 80-luvun Artjärveltä, jossa Taavi Heikkilä sai nuorena esimiesharjoittelijana herätyksen tuloksellisen toiminnan merkityksellisyyteen. Surkeassa kunnossa olevan sekatavaraupan kuntoon laittaminen avasi hänen silmänsä sille, että kaikille kaikkea tarjoavan puuhastelun sijaan toiminnan on pohjattava aina tulokseen.\nYmpyrän voidaan sanoa sulkeutuneen vuodesta 2015 alkaen, kun S-ryhmä aloitti monivaiheisen Halpuutus-operaationsa. Tässäkin oli kysymys toiminnan trimmaamisesta: monenlaisella tehostamisella osuustoimintakone saatiin kuntoon, joka salli merkittävän omista myyntikatteista tinkimisen.\nKirjan loppupuolella katsotaan tulevaisuuteen, johon Taavi Heikkilä luottaa lujasti. Hänen mukaansa osuustoiminnallinen S-ryhmä voi menestyä jatkossakin kilpailun jatkuvasta kiristymisestä huolimatta. Lue tai lataa kirja tästä linkistä.


The Tuherrus: Kave kysyy, minä vastaan\nSeuraavat kysymykset ovat tulleet Kavelta. Itse nakkasin hänelle vastaavanmittaisen nipun, jonka seuraamukset voitte lukea hänen blogistaan. Suurin osa kysymyksistä koskee pienoismalleja, mutta seassa on myös henkilökohtaisuuksia (tirsk).\n- Kuinka suuri kokoelmasi oikein on?\nKokoelmani on kovan luokan mallareihin verrattuna pieni, mutta kuitenkin suurempi kuin sellainen, mitä pitäisin itselleni liian pienenä. Lisää heppoja saa tulla kyllä, ja pitääkin! Tarkoitan vain, että kun Breyer traditionaleja on nyt yli 10 kipaletta, alkaa se tuntumaan jo kokoelmalta ja maailmalta. Runsaus on minulle tärkeää; kolme traditionalia ei ole tarpeeksi, ja kauan minulla oli asia juuri näin - mutta ei ole enää! Vertailuna: CollectAa omistan vain yhden hevosen, ja se on liian iso Schleich -maailmaan, joten sillä ei toistaiseksi ole universumia eikä edes nimeä. Pitäisi ostaa kyseistä merkkiä pari kourallista ensin; katsotaan sitten, millaisia persoonia niistä löytyy.\nViisi Breyer Traditionalia: Symppy, Lanttu, Salma, Dreamy ja Okay. Siniloiminen splashedi ja oikinpuolimmainen keltaloiminen ovat leluista kustomoidut Spilli ja Rollo. Ehkä puolet laumasta on alempana hyllyssä, mutten kehdannut pistää niistä tähän kuvaa, kun shown varastavat puoliksi pukemattomat nukkeni...\nSchleichejähän minulla on pari hyllyllistä, sanoisin että vähintään 200 kpl nyt. Osa niistä on palasina. Mutta koska Schleichit eivät ole pienoismalleja, niin silloin varsinainen mallihevoskokoelmani on ihan liian pieni. Muovikaakkeja ylipäänsä omistan kuitenkin huoneellisen. Tosin kyllähän lelusta saa pienoismallin kun tekee, joten Schleich -kustomini ovat myös pienoismalleja. Heitä on muutamakin kourallinen.\nSuurin osa traditionaleistani on OF -kuntoisia Breyereitä, seassa on kolmisen kustomia ja pari koskematonta lelua. Classiceista valtaosa on leluja (lapsuudesta) ja potentiaalista uhrikamaa, plus sitten Safari BR quartertamma ja hannisruuna. Little Bit -skaalaa minulla on tosiaan eniten ja siinä koossa myös suurin osa kustomeistani. Radikaaleimmat projut ovat Schleich -perusteisia, kiitos sen ihanasti silputtavan muovilaadun.\nSchleichin clyderuunasta tehty Sir Vederin ja hänen akkansa, trakehnertammasta tehty lämppäritamma Savage Maisto.\nTodella pikkuruisia kustomeita olen tehnyt myös, mutta ne ovat aika vanhoja ja niin rumia, etten viitsi edes itse katsoa niitä.\n- Mikä on suosikkivarusteesi tehdä?\nEhkä suitset. Keh, mitäs muuta olenkaan tehnyt niin hartaasti? Riimuja ehkä... Ja narujahan minulla on riesaksi asti... Ohjiakin tulee välillä askarreltua ihan muuten vaan, eipähän ole pulaa mistään jos ratsukoita rakentelen. Olen viimeaikoina kuitenkin huomannut, että fokusoin mieluiten juuri monimutkaisten, hankalasti tehtävien ja puettavien suitsiviritysten tekemiseen. Tykkään tutkia niitä ja niiden toimintatapoja ja nähdä, miten paperilla debytoineet ideani toimisivat oikeasti.\nKeksin vihdoin kiinnostavan paikan hackamorekangille, jotka tein joskus aiemmin. Tämän virityksen nimi on fightmore, koska sekä sen teko että pukeminen oli isompi taistelu kuin minkään muiden suitsien kanssa ikinä. (Ja kyllä, hannoveri/enkkuturpis-alaturpis -yhdistelmä on kiinnitetty liian alas, koska keksin paremman tavan vasta kun heivasin tuon valkoisen pehmusteen...) Minulla on kauhea halu poistaa nuo kuolainkoukut ja kiinnittää renkaat suoraan poskiremmeihin, mutten raaski, koska kiroaisin sitten kun sitä parempaa rautalankaa (kuolaimiin) taas olisi.\n- Entä lempivärisi maalata?\nJostain syystä tykkään ns. tylsistä perusväreistä, eli just rautiaat, ruunikot ja mustat ovat kivoja. Ja kimot, siis kaikki suhteellinen tasainen. Toisaalta tykkään myös leikkiä valkoisilla merkeillä ja askarrella sinisiä silmiä. Joku supersuosikkini kaikista väreistä on kuitenkin ehkä isomerkkinen ja sinisilmäinen splashed white, jolla on korni valkopää, ja siis pohjaväri saa olla mikä hyvänsä...\nRaaste näytti näin rumalta kerran. Se on oikeasti karmea tunne kun tekee sileälle pinnalle ensimmäisen tummemman kerroksen, eikä tiedä, miten sitä muka voisi heti häivyttää - siis akryylimaalia...\n- Paras vaihe kustomoinnissa? Miksi?\nTykkään nähdä kun visioimani muodot muuttuvat konkreettisiksi - edellyttäen, että ne jopa onnistuvat... Tykkään myös rehairittaa ja tehdä hevosille erilaisia ilmeitä. Jokainen vaihe on kyllä silleen jees, etten osaa sanoa mikä niistä olisi se the paras. Tai no, yksi iso juttu on se, kun pääsen maalaamaan silmiä, koska silmät merkitsevät lopputuloksen kannalta paljon.\nRollo on joka tapauksessa creepy, olivat sen silmät valmiit tai eivät...\n- Miksi juuri hevoset mallailussa?\nOlen hevosihminen, lisäksi myös piirtäjä ja tarinantekijä. Piirtäjänä tähtään anatomian ja realistisuuden osaamiseen ja toisinaan tyylittelyyn (jolloin anatomia on silti mukana), joten pidän siitä, mitä haluaisin itse osata. Piirrän paljon juuri hevosia, joten osaan nähdä, jos sellainen myös muotoillaan hyvin. Esimerkiksi koirien suhteen olen sokeampi, kuten Kave on varmasti huomannut (öhöm... TIRSK), mutta toisaalta, enpä myöskään ole koiraihminen enkä piirrä sellaisia, joten en keräile koiramalleja.\nOikeastaan saatoin vain ajautua lapsuuden hevospiirtäjyydestä ja -leikkijästä hevosmallariksi, koska pienoismalleissa voin yhdistää kaiken mitä haluan: kolmiulotteisia hevosta esittäviä esineitä, jotka näyttävät realistisilta sekä anatomian että värin osalta, ja tähän vielä se, että niitä voi tehdä itse - ja varustaa... Ja kaikesta voi tehdä maailmaa.\n- Millainen on hyvä pienoismalli? Mitä haet malleilta?\nHyvä pienoismalli on anatomisesti oikeaoppinen, ilmeikäs, kiinnostavassa asennossa (mieluusti dynaaminen!) ja sillä on ilme ja katse. Sillä on persoona. Ja koska olen hullu varusteentekijä, haluan myös, että useimmat hevoseni olisivat varustettavia; tämän takia taidan kerätä niin paljon puokkareita, vaikken edes ymmärrä niiden suosiota saati ole kiinnostunut hevosurheilusta... Pitäisi täten uskaltaa hankkia enemmän myös niitä karvanaamamalleja ja tehdä itse sellaisia, koska jouhet ovat ihania. Toki yksi iso haaste olisi pystyä tekemään runsasjouhinen koni, jonka voi silti hyvin varustaa (tätäkin olen jo kokeillut).\nSafari Winner's Circle -friisiläisori, oikeasti varmaan hienoin heppamodelli jonka olen Safarilta nähnyt. Kuvatkin riittävät todisteeksi, mutta onneksi tämä yksilö on minun.\nHyvä, siis oikeasti todella hieno ja ideaali modelli olisi säväyttävä. Siitä tulisi WOW -reaktio, minulle. Siinä olisi paljon yksityiskohtia, tutkittavaa. Haluan omistaa ja osata tehdä sellaisia. Ja hei, tiedän ettei tämä ole mikään mahdoton toive, vaikka jotkut modellimaallikot niin minulle paasaavatkin... Itsekritiikille on syy. Jos oikeasti on mahdollista muotoilla dynaamisia, anatomisesti toimivia hevosia, miksi tyytyisin johonkin vähän sinnepäin tehtyyn? Tehdasmallitkin on aina joku alunperin muotoillut, jotta saadaan muotti. Katsokaa vaikka Valegroa, se on Brigitte Eberlin muotoilema, ja Eberl selvästi tietää millaisia hevoset ovat. Hänkin varmaan aloitti heppamuotoilun ihan kiinnostuksen voimalla. Sama pätee eräisiin suomalaisiin, jotka ovat oikeasti alan parhaimmistoa, kun minulta kysyy (en lakkaa ylistämästä, en).\nBreyerin julkaisema Valegro, jolle kotitekoiset kökköroinani eivät tee oikeutta. Oma mallini sai nimekseen Reizvoll.\n- Mistä nimi Afuze tulee?\nSe tulee omasta päästäni ja vuodelta 2009. Jostain syystä muutuin tuolloin "oikeasti" hevosmallariksi, koska aloin harrastaa kyseistä seinähulluuden muotoa. Tein kauheasti nimilistoja, joiden sisältö oli enimmäkseen täyttä älykääpiöilyä, jollaisiin lukisin myös nykyisen nikkini. Olkoon mikä on... (Oikeastaan teen vieläkin nimilistoja, mutta paljon järkevämmin ja nimenomaan digitaalisesti.) Tämä on kaikkiaan kolmas nikki jota olen käyttänyt, kaksi sitä edeltänyttä eivät koskaan ehtineet elää kauan. Onneksi.\nTaisin olla perusvärihullu jo tuohon aikaan. Ja eikös tuo kinttuaan katkova musta tyyppi muuten näytäkin hiukkasen Okayltä? Sukkajalka vain on eri!\nOkay. Breyerin portraittimodelli hevoselle nimeltä Slick by Design, eli oikeaan eläimeen tämäkin tietysti pohjaa.\n- Millaiset työt ja asiat inspiroivat sinua eniten taiteessa ja mallailussa?\nTunteesta sen pitäisi tulla. Ja tunnetta minulla olikin, ja on välillä edelleen, mutta sen katoilu on yksi syy luovuuteni katkoiluun ja siihen, kun en jaksa julkaista roinaa. Ja vaikka piirrän edelleen paljon, ei se tarkoita että jokainen kuva olisi panostettu, suunniteltu tai näkisin sen jonain teoksena - ei missään nimessä... Nykyisin, jos karkeasti arvioin, ehkä 1/20 tai jopa 1/50 kuvasta on oikeasti laskettavissa teokseksi. Paperillinen nopeita suhruja ei ole mikään teos...\nSuhru jossain aanelosen kulmassa. Kuulakärkikynä.\n"Dressage Demon", teos, A4. Puuväri mattapintaiselle (karhealle) akryylimaalille. Tähän taisi liittyä inspiraatio.\nInspiraatiota ja ihan oikeaa luovuutta liikkuu enemmän toisissa piirtoaiheissani (maailmassani) eikä niinkään hevosissa, mutta ne eivät tähän blogiin kuulu. Nautin kyllä siitä, että on vielä edes yksi asia jonka kanssa mielikuvitukseni toimii, ja yritän pitää siitä kiinni; maailmani on aito tunnejuttu minulle, ja pääni on täynnä piirrettäviä aihioita ja koneeni kuvitettavia tarinoita!\nMallailussa minua ei ehkä inspiroi suoriltaan mikään, kun niitä inspiksiä ei pysty tuosta vaan toteuttamaan, enkä jaksa nähdä vaivaa tallentaakseni paperille ideoita, jotka eivät toimi paperilla. Materiaaleja ei ole aina helppo hankkia, kaikki maksaa, uhreja ei todennäköisesti aina löydy (ja puhun traditionaleista enkä Schleicheistä!)...\n(Poikkeus: Varusteet. Suunnittelen valtavat määrät modellikamaa paperille. Tämä on se mitä enimmäkseen töhertelen; se vain tulee väärinymmärretyksi, kun ihmiset eivät tiedä mikä luonnoksissani on pääroolissa ja mikä ei.)\nRiimuja ja hackamoreja.\nNo, on minulla motiiveja. En tiedä kuulostaako oudolta, että ammennan paljon lapsuudestani ja yläastevuosistani, jolloin olin luovempi kuin nyt ja piirsin varmaan lähes päivittäin, eikä anatomiakämmäily ollut niin ärsyttävää. Omistan läjän hevoshahmoja, jotka ovat sellaisenaan ihan typeriä ja turhia, mutta jokainen kelpaisi pienoismalliksi. Niiden designitkin ovat oikeasti aika simppeleitä, joten niiden modellittaminen ei olisi liian hankalaakaan. (En ole laiska, vaan perfektionisti, enkä ole hyvä jäljentämään mitään. Siksi en tod. tee kellekään lemmikkimuotokuviakaan.)\nNykyisin yksi syy hankkia jokin malli on se, että olen nähnyt unta samantapaisesta hevosesta. Näin kävi esimerkiksi Dreamyn ja Reizvollin kanssa! Ne olivat samassa unessa, ja olen onnellinen niistä. Kaksi kilttiä poikaa. Tietysti voin myös yrittää tehdä (kustomoida) tietynlaisen hevosen, mutta uhreja ei ihan tuosta vaan käsillä ole.\nDreamy... Toimiva tuntiponi, aivan kuten unessakin.\nReizvoll eli Repa, pukee mustaa ja oranssia - sillä oli unessa simppelit hackamorekanget, mutta tungin niihin lisukkeita...\nKyllähän tuota uniperustetta tulee rottatasolla käytettyä. Olen tehnyt useammankin peukkurin, joka perustuu unessa nähtyyn. Näihin liittyy yleensä todella vahva tunne.\nKaksi hermafrodiittia rexrottaa, jotka muuttivat minulle asumaan eräässä unessa. Vasemmalla Syyllisyys ja oikealla Syöveri.\n- Miten opiskelet hevosista yms?\nApua, tämä on hemmetin iso aihe! En osaa selittää (sanoo ihminen joka on suoltanut artikkelillisen tekstiä tälläkin kertaa...). No, luen tietysti paljon, se on ensisijainen tiedonhankintakeino. Käytän myös omia aivojani liikaa, koska tiedän, että asioiden pohtiminen ja kyseenalaistaminen on ihan sallittua ja suotavaa (tykkäsi muu kansa siitä tai ei). Joskus myös hevosblogeista osuu silmiin kaikea jännää, vaikken näin muuten sellaisia luekaan (minulla ei ole oikeaa hevoselämää, joten kenenkään arki ei kiinnosta). Muunmuassa värien genetiikka ja ilmiasut ovat aina hyvä aihe, välillä tavallisistakin asioista löytyy jotain uutta sisäistämistä.\n- Mitä hevosiin liittymätöntä haluaisit mallailla? Mitä muuten vaan erilaista, erikoista tms? Myös ne hulluimmat ideat?\nDinoja... Dinoja! Lapsuuteni. No, oikeasti keräilen dinojakin vähän, mutta jostain syystä konit ovat ne joille syötän rahojani kaikkein mieluiten. Lapsuuteni kyllä rakentui dinojen varaan, enkä halua niistä koskaan eroon, mutta onhan ne monesti kans kamalan kalliita... Tai jotain. Lisäksi niillä on sellainen anatomia, jonka säilyttäminen hyvin ja tilaystävällisesti on aika mahdotonta (joku anatomisesti uskottava diplodocus isommassa skaalassa - niin minne se koko otus mahtuu?! Sehän voisi hyvin äkkiä olla puolitoista metriä pitkä...) ja jos joku vielä luuli, että löysin eläintä esittävät muovimöntit vasta silloin 2009, niin sanon, että kyllä olen lapsesta asti kerännyt juurikin dinoja - ja lopulta hevosiakin. Ja aina olen ollut tarkka anatomiasta ja lajinmukaisuudesta. Ehkä pari vuotta sitten hain autotallista korillisen dinoja, ja pesin nämä noin kolmisensataa tyyppiä vedellä ja saippualla, enkä muuten vie takaisin sinne maatumaan! Uusia yksilöitä hankin aina satunnaisesti, ja toteutan tässä sitä mitä olisin lapsena halunnut tehdä: hankkia oikeasti tosi siistejä ja yksityiskohtaisia dinoja kokoelmaani!\nMyös autoja olisi ihan jees kerätä, mutta olen niidenkin suhteen tapponirso. Enkä siis tiedä autoista teknisesti yhtään mitään, silmä se sanoo mikä on hieno. Onneksi en edes osaa ajaa saati omista autoa... Rottia keräilisin jos niitä valmistettaisi hyvin, mutta ratkaisen tämän tekemällä ne itse.\nRuusa, taustalla nukkujia.\n- Miten haluaisit hevosmallailua Suomen kamaralla muuttaa ja edistää?\nHaluaisin herättää sitä henkiin, lisätä tietoa asiasta, saattaa jengiä yhteen, innostaa ja aivopestä porukkaa mallailemaan. Olen niin kyllä tehnytkin, esimerkiksi saanut ihmisiä innostumaan kustomoinnista.\nMyös FMHF eli suomalainen hevosmallifoorumi - ainoa laatuaan - tarvitsee käyttäjiä...\n- Millaisia malleja ja mallailuun liittyviä asioita on hankintalistallasi? Haluatko ehdottomasti jotain materiaaleja tai jonkun mallin?\nMinun tekee mieli omistaa edes joskus edes yksi Emilia Kurilan (Destrier Models) tekemä resin! Arvatkaa tuleeko se tapahtumaan ihan äkkiä? Sama koskee L. K. Maggaa, jota ilman en olisi koko harrastuksessa mukana ollenkaan. Kivoja ihmisiäkin nämä molemmat. Ja onneksi suomalaisia, on kivaa kun omassa maassa on ammattilaisia. Toisaalta myös yhteistyö itseäni kovatasoisempien tyyppien kanssa olisi erittäin hienoa. Siinä voisi vähän oppiakin jotain.\nJuuri nyt tarvitsen rautalankaa... Sellaista paksua ja vahvaa, tai vaikka useampaa eri laatua. Haluan kokeilla jotain järkevää tapaa tehdä originaaleja. Foliokin kelpaisi, siitä saisi täytettä ja tarttumapintaa heppaan ennen massailua.\nEn ehkä kehtaa mainita mitään must have -malleja, koska niitä on paljon enkä osaa sanoa mitä kaikkia "pystyn" vielä joskus saamaan...Voisin tyytyä ilmoittamaan, että pitäisi ostaa traditional -kokoisia barokkihevosia, koska niillä on itselleni yhtä iso merkitys kuin suokeilla ja quartereilla sekä kylmäverisillä. Akhaltekkekin kelpaisi. Normaalien hevosten ohella laumaani saisi ilmestyä myös demoneita ja zombeja. Ponejakin pitäisi olla. Ja jotain vähän vähemmän ideaalia konia haluaisin laumaani, esimerkiksi vanha ja raihnainen yksilö tai jostain hurjasta taudista kärsivä heppa.\n- Mitkä on sellaisia välineitä ja asioita joita ilman mallailu ei onnistuisi?\nJännä kysymys. Siinä on faktaa seassa. Ööö, hevosmallailun ansiosta kiinnostuin kuvanveistosta ja rupesin maalaamaan. Seuraavaksi yritin rakentaa näillä uraa, ja yritän edelleen. Eli, kun aloitin kustomoinnin, elämääni tulivat akryylimaalit ja muotoilumateriaalit. Joo, akryylit eivät ole mikään spesiaali mömmö - paitsi että suurin osa professionaalimallareista ei niitä käytä!\nTackmakingin suhteen olen huomannut, miten tärkeitä hyvät kamppeet ovat. Kaikkialla, missä olen yrittänyt tehdä jotain vastaavaa, ovat välineet olleet enemmän ja vähemmän huonoja tai rikkinäisiä tai liian isoja, eli ihmisille pitää erikseen opettaa, ettei tätä voi tehdä ihan rupukamoilla. Rikkinäiset tai vääränmalliset pihdit eivät todellakaan ole mukavat käyttää kun on tarkoitus tehdä jotain pientä ja tarkkaa!\nPinsetit ja pihdit sekä kangashanskat ovat tärkeitä mm. kuvatessa ja hevosia pyöritellessä (jos puen niille jotain). En tykkää näpeltää niitä paljain käsin, kun kuvaan tai sovitan jollekin jotain. Olen myös jälkiviisas ja paasaan, että kannattaa käyttää jotain työhanskoja kun tekee paljon tavaraa pihdeillä tai leikkelee nahkasuikaleita veitsellä - sormeni ovat välillä ruvella, oli hanskat tai ei...\nLokerikot, purkit ja vaikka sun mitkä ovat olennaisia roinan säilytyksessä. Kaven kiusaksi voin pistää kuvaa:\nHyvät välineet muotoilun ja maalauksen kanssa. Minulla on erilliset alustat massaamista varten. Lisäksi yksi pesty kissanruokapurkki toimii juuri modellien maalaamiseen valkkaamieni sivellinten säilyttimenä; maalit itse kyllä asuvat kannellisessa lootassa (jonka kansi seilaa ympäri ateljeeta).\n- Millaiset lopputulokset (taiteessa) ovat lähinnä sydäntä?\nPäässäni näkemieni kuvien ja ties minkä perusteella kolmiulotteiset eläinesineet ovat paras juttu. Toinen asia on sitten se, että haluaisin osata piirtää ja maalata kaikkea fotorealistisesti. (Tavoitteeni ovat realistisia, eikö?) Suomenhevosia ei pienoismallipuolella tunneta juuri yhtään, enkä tiedä, onko kukaan koskaan kustomoinut sellaista traditonal -koon Breyeristä. Tekisi mieli aiheuttaa tämä itse, muttakun jo sellaisenaan ne OF -mallit ovat rahan arvoisia... Yhden trad -suokin olen tehnyt jostain lelusta, ja lisää haluan tehdä. Mutta että on edes se yksi, niin sekin on nastaa.\nLiian vaiheessa oleva silputtu Schleich - TWH. Hyvä suokkiaihio kyllä.\nKyllä tykkäisin, jos osaisin tehdä jotain dynaamista - ihan totta, sille ei ole muuta sanaa! Ja niin kauan kuin en itse osaa sellaista jälkeä tuottaa, laitan rahaa hyviin pienoismalleihin. (No okei, laitan kyllä sen jälkeenkin.)\nOikeastaan se syy siihen, miksi mallailen, on siinä, kun piirtäminen ei enää riitä. Siitä ei saa enää mitään niinkuin ennen, joten siirrän kiinnostukseni kolmiulotteiseen muotoon. Ja voin rehellisesti sanoa, että kestää tovi päätyä muotoilun kanssa samaan kyllästymispisteeseen kuin nyt on piirtämisen kanssa...\n- Mitkä asiat ärsyttää just nyt mallailun ja taiteen suhteen eniten?\nSe kun suomalaiset ovat juuri siellä kiven alla eivätkä tule sieltä pois! Voin olla rehellinen ja sanoa, että ainakin teen itse osuuteni sen suhteen, että tietoa kulkisi ja asioita tapahtuisi - mutta en mahda mitään sille, jos ihmisiä ei yksinkertaisesti kiinnosta edesauttaa harrastuksen laajentamista Suomessa (ainakaan siis siten että se näkyisi netin kautta). Minulle tämä on joku elämänjuttu, joten oikeasti haluan, että mallareita löytyisi lisää - ja asiat tehtäisi niinkuin ne kuuluu tehdä.\nTaiteen suhteen, ylipäänsä, asiani on lyhyt ja ytimekäs: en tajua abstraktia tadetta yhtään. Ja kaikkea ihan outoa halutaan kutsua taiteeksi, vaikka minulle se saattaisi olla vain kasa roskaa.\nMinua ärsyttää muuten sellainenkin, miten ihanteellista maailmaa ihmiset haluavat hevosmalleihinsa istuttaa. Ei liene ihme miksi resineistä ja tehdasmalleista löytyy niin valtava määrä kisakuntoisia puoliverisiä, erikoisia värejä, blingiä, ja jostain asiasta saatetaan sakottaa vain siksi, koska se ei edusta ihannetta? No, ihmiset tykkäävät täydellisyydestä, joten täydellisyyttä tavoitellaan, ja pienoismallien kanssa siihen on helpompi päästä kuin 1:1 -hevosten kanssa. Mutta pienoismallihevostelun idea on realistisuus eikä se, että tietää ulkoa, millaiset säännöt jossakin ratsastuksen lajissa pätee...\nMartingaalin renkaiden pitäisi yltää hevosen kurkkuun, mutta usein ne säädetään alemmaksi. Enkä usko reppu selässä ratsastamisenkaan olevan kovin turvallinen ajatus.\nLiveshowperformanceissakin näkee hirveästi oikeiden hevoslajien kisatilanteita, tai siis asetelmissa näkyy kouluratsukoita, estehyppelyitä ja tosi värikästä western -showta. Näitä on kiva katsoa, ne ovat laadukkaita, roina on yksinkertaisesti hienoa ja realistista - mutta ehkä vähän liiankin ideaalia.\nLanttu ja Okay.\nMissä ovat maastoköpöttelijät, ahneet ponit karkailemassa rehuhuoneisiin, osaamattomat tuntiratsastajat, niskuroivat lemmikkihevoset, laiduntautiset, vanhoja arpia omaavat tai masentuneet hevoset? Tiedän, ei sellaisia haluta mallittaa, mutta se olisi juuri sitä realistisuutta: sitä on, vaikkei haluttaisi, että on. Mutta sitä silti on. Aika paljon näkee valokuvia myös pieleen ratsastavista ammattilaisista, joten... Laittakaa ne pinkit ideaalilasit joskus pois ja katsokaa, mitä hevospiireissä oikeasti tapahtuu. Kovakätisiä ratsastajia on paljon, vaikkei suurin osa sitä edes näe, istunta ei todellakaan ole joka hetki täydellinen, tuntuma on mielipideasia, hevosille huudetaan ja raipalla läimitään jos ihmistä ei joku juttu miellytä.\nMissä ylipäänsä on se tavallinen arki? Itse en harrasta hevosmalleillani mitään näyttelyitä; siis, olisihan se ehkä teoriassa mahdollista vaikka ulkomaalaisiin kisoihin osallistumalla. Teen asetelmia, esimerkiksi ratsukoita, ja kuvaan niitä - itselleni, omaksi huviksi ja riesaksi. Samalla näen nukkeni harrastamassa kenties ammattitason kouluratsastusta tai mitä hyvänsä muuta, mutta vain kotona omaksi huvikseen. Nukkeni ovat puskaratsastajia, tavallisia hevosenomistajia ja -hoitajia, jotka eivät käy kisoissa ehkä lainkaan. Tahdon kuvata tavallista arkielämää, joka ei kuitenkaan saa olla tylsää. Jos teen tarinaa, silloin siinä pitää olla jotain muutakin kuin sitä tylsää arkea.\n...tältä sen kai pitäisi oikeasti näyttää.\nOvathan monet sitä mieltä kissoistakin, ettei sellaista ole järkeä hankkia kun ne vain laiskottelevat ja tappavat pikkulintuja (mutta hiiriä ja päästäisiä ei ajattele kukaan), mutta minä itse neljän kissan kanssa asuvana kissaihmisenä voin sanoa, että on ihmisen oma ongelma jos ei aktivoi lemmikkejään (ulos vapaaksi päästäminen ei ole aktivointia vaan vaarantamista, sanon vaan). Ainakaan meillä ei muututa tylsyyksissä laiskureiksi, vaan päinvastoin meillä on sitten kivat laukkarallit joka päivä, jos tyypeillä ei ole tekemistä - tämä johtaa vanhimman kissan raivostumiseen ja karvapöllytyksiin, mikä EI OLE kivaa. Kerään myös kissafiguureja ja teen moisia itse, ja jos ne näkyvät valokuvastooreissani, ne ovat sellaisia kuin kissat minun tietämykselläni ovat.\nValjasulkoilu on Arwista jännittävää. Tätä (kuvaa) ei tule tulkita väärin, nimittäin pari kertaa kissa on vähän ärissyt kun olen ehdotellut sisälle palaamista... Omassa pihassakin siis on tarpeeksi koluttavaa.\nStereotypisointi ei tee hyvää pienoismallialallakaan. Ja väitänpä, että todellisuuden tunteminen hyvin auttaa tekemään myös niitä pienoismallijuttuja paremmin, kun muunmuassa voi välttää noita stereotypioita, kliseitä ja oikeasti vaan tietää, miten jokin asia on parasta tehdä.\n- Mikä sai tykästymään juuri sellaisiin nukkeihin joita teet? Monta niitä on? Miten päätät millaiseksi teet seuraavan?\nNyt nukkeja on yli 10, ja lisää haluan tehdä. Tämä riippuu materiaaleista; nyt on ollut vuoden tauko, koska runkoon tarvittavaa rautalankaa ei ole ollut (pitäisi ostaa, pitäisi). Kuten jengi varmaan näkee, nukkeni eivät ole ihmisiä. Ne ovat anthroja/furryjä, eli... Mitä ihmettä? Hei, se ei ole mitään ihmettä. Ihan pokkana sanon noita furryiksi, koska olen niitä alan ihmisiä, joita kiinnostaa anthroissa niiden lajityypillisyys, anatomia ja asioilla kikkailu, ja varsinkin se, että ihmisistä (taiteessa!) vähemmän välittävälle ihmiselle ne ovat hyvä tapa korvata immeisnukkien olemassaolo. Hepoillani on henkilökuntaa, vaikkei se edustakaan kaljuapinalajiketta.\nToistaiseksi nukkeni ovat käytännössä pelkästään kesyrottia, ihan vain siksi, koska olen rottaihminen ja rottia myös piirrän melkein erikoistuen. Jostain syystä rotta muotoutuu tosi hyvin ihmiskroppaan. Olen kyllä ideoinut yhden hiirenkin tekemistä, olisi vaihtelua ja hauskaa. Yksi nukeistani on kissa.\nMinullahan meni todella kauan, ennen kuin rupesin tekemään nuksuja itse. Olen perfektionisti ja haluan, että nukeillani on nivelet, mutta en oikein tiennyt, miten toteuttaa ne. Lopulta päädyin siihen, että teen rautalangasta rungon, jonka päälle muotoilen anatomian, ja yksinkertaisesti jätän nivelkohdat massailematta. Tämä on OK, mutta päässäni on kauhukuva: rautalanka voi väsyä ja napsahtaa jos sitä taittelee liikaa! Lisäksi jotkut massat (köh, silkkimassa...) eivät vedä kovuudessa vertoja esimerkiksi polymeerimassoille, joten itse massa ei tykkää liiasta rasituksesta. Siksi tungen sinne nuken pään sisälle (tai oikeastaan muotoilen massat siihen päälle) rautalankaa ison möykyn, jossa on koloja, jotta massa voi niihin tunkeutua ja kovettua. Massalla kun pitää olla tarttumapintaa, jotta se pysyy.\nHalusin noille myös pehmeitä osia, koska en tykkää ajatuksesta, että kädet ja varpaat olisivat kroonisesti jossain asennossa. Niinpä nukeillani on nahkaiset kädet, joiden sisällä on rautalankaa. Ne näyttävät lapasilta, koska sormia en rupea tekemään... Eikä rotilla ole pitkiä peukaloita, joten lapaslook saa toimia. Toki jos oikeasti osaisin, tekisin noistakin anatomisesti todella realistisia, mutta nyt on näin. Toistaiseksi pystyn panostamaan kaikkein eniten naamoihin ja ilmeisiin, joten niin teen.\nOffhand, ehkä ilmeikkäin tyyppini. Goottimetallisti.\nCerys muotoutui spontaanisti, kun käsillä ei ollut niitä värejä joita olisin oikeasti tarvinnut.\nVanhin omatekoinen nukkeni on musta maatiaiskissa, Juoru, laadultaan heikko mutta käynnisti aika paljon.\nKankaita en osaa yhtään käsitellä, joten on kumma, että olen saanut noiden pehmeät "turkkiosat" pysymään ehjinä näinkin kauan. Ne on liimattu samoilla liimoilla, mitä käytän tackmakingissa ja nukkien hiuksien/harjojenkin liimana. Kangasliimaa yritin käyttää, mutten tajua, miten se toimii (se ei kuivu ikinä eikä liimattavaa kohtaa voi painaa mitenkään, koska mönjä tulee siitä läpi ja tarraa sormeen?).\nPäätän ja en päätä sitä, miten nukkeja teen ja millaisia niistä tulee. Enimmäkseen ne tekeytyvät pienellä aivoluonnoksella ja sen jälkeen improvisoitumalla; katson mitä tulee ja teen niiden värien, aineksien ja määrien puitteissa mitä juuri sillä hetkellä on. Joskus inspis voi iskeä ja toteutua ihan oudolla kaavalla: esimerkiksi Orobanchen tein sen jälkeen, kun keskustelin muuan kaverin kanssa Skypessä. Ja koska tosiaan teen nukkeja itse, pystyn vapaammin kokeilemaan erilaisia ideoita ja päähänpistoja, joten laumani seasta voi löytyä (ja siis löytyy) myös ihan valopäisiä yksilöitä joita en olisi tehnyt jos resurssit eivät riittäisi.\nVaatetetusta Orobanchesta ei ole tuoreita kuvia, joten näytän vanhan.\nAion tulevaisuudessa nukettaa myös erään hahmon, josta kirjoitan ja piirrän. Tyyppi merkkaa minulle pirun paljon, muttei ole hevoshullu - täten keljuilen sen kustannuksella kun laitan sen ratsastamaan.\n- Jos voisit tehdä elääksesi mitä vain niin mitä se olisi?\nTaidetta! Eläinasioita! Pienoismalleja! Ja kaikkea tätä kotoa käsin. Elannonhankinnan pitäisi olla sen verran mukavaa, ettei se "tunnu työltä". En tykkää sellaisesta, kun ihmiset narisevat, ettei elämä kulje aina siten kuin parhaiten toivotaan, ja että siihen tulisi siis tyytyä; siksihän asioiden eteen yritetään tehdä jotain?\n- Jos voisit poistaa yhden asian tai ilmiön maailmankirjoista niin mitä poistaisit?\nFacebookin? No ei ehkä, ei se niiiiin kamala asia ole... No, kaikenmoinen tyhmyys ja luonnosta vieraantuneisuus? Ehkä. Hyvin ehkä. Myös raha aiheuttaa kränää, jota ei todellakaan olisi jos rahaakaan ei olisi. Myös ympäristöongelmat ovat ikävä juttu, niitä ei todennäköisesti olisi ilman Homo sapienseja.\n- Millainen olisi elämäsi soittolista?\nSoittolistoja en harrasta, mutta parasta on kuunnella koneelta; tietysti niin, että ladataan musiikki sinne CD:ltä. Levylaumani on liian pieni, mutta kuunneltavia on silti suht paljon, vaikka nirso otus olenkin. Musiikkimakuni on rock, punk, gootti ja metal (jotka kaikki vissiin ovatkin rockin alalajeja) sekä jossain määrin elokuvamusiikki. Lempibändini on aina ollut Die Ärzte, saksalainen punkbändi. Se on hyvää kamaa. Tykkään myös Rammsteinista, Oingo Boingosta, Alice Cooperista, Apulannasta (vanha tuotanto) ja vaikka sun mistä. Musiikki kuunnellaan levy kerrallaan ja silloin, kun on aikaa!\nValitettavasti olen kade niille, jotka voivat tehdä hevosmallijuttujaan ja kuunnella musiikkia samalla. Koneeni on makkarissani, ateljeeni on erikseen. Olisihan se hienoa kyllä, jos voisi jotain Rammsteinia tai Ärzteä - nam - kuunnella samalla kun muotoilee jotain tai maalaa, koska kuulen erityisen hyvin kun teen jotain järkevää silmilläni ja käsilläni.\nEn viitsi linkata Die Ärzteä tai muitakaan supersuosikkejani, koska lista olisi kilometrin pituinen. Kertoo tavaran laadusta; hyvä bändi on sellainen, jonka lähes koko tuotanto on tosi kuunneltavaa. (Niin ja DÄ on suoltanut maailmaan ihan järjettömästi musiikkia.)\n- Jos voisit juuri nyt tehdä millaisen vain maailman pienoismalleille (ei siis raha, taidot, tila tai mikään esteenä) niin millainen maailma siitä syntyisi? Mihin se perustuisi? Mikä skaala? Millaisia malleja?\nSe saattaisi sijaita ulkona, tai sitten sisällä tai jossain muussa luonnonvaloisassa tilassa siten, ettei tarvitse kuitenkaan pelätä jatkuvaa sään armoilla olemista. Isoikkunaisessa tilassa luonto näkyisi ja valo pääsisi sisään, mitä voisi hyödyntää kuvaamisessa ja siinä, että pienoiskaikkeuden ympärillä olisi maailma. Tilan pitäisi olla ISO! Siellä olisi pitkiä pöytiä, joista rakentelisin maisemaa, tunkisin sinne tallit ja laitsat ja metsät ja kaikenmaailman lenkkipolut ja teurastamot sekä tiedelaitokset ja palan kaupunkiakin.\nJa niin, mikä skaala? No tietenkin traditional eli 1:9! Iso koko se, mutta henkkoht herkullisin. Mikä tähän ajaa? Visuaalisuuteni ja se, kun olen maailman- ja tarinantekijä. Tykkäisin kuvata valokuvastooreja, mutta onhan tuo minun pahvistudioni nyt tosi kaukana siitä, mitä sen tämän sepustuksen perusteella pitäisi oikeasti olla. Tekisin kaikki romut itse, jos osaisin, ja jos jotain en osaa tai keksi niin sitten ostelisin kamaa kollegoilta (jos raha ja välimatkat eivät estäisi; todella laadukas hevosmalliroina voi olla penteleen kallista ja tehty käsin jossain päin Yhdysvaltoja tai Eurooppaa). Hevoset olisivat jotain Breyerin tehdasmallin ja resinin väliltä, arvatenkin.\nViiskytkin ja Spilli.\nMaiseman kohokohta olisi tietysti Haapasen talli, se jonne sijoitan olevinaan suurimman osan traditionaleistani. Se olisi mahdollisimman suomalaistyyppinen, koska tykkään, kun saan tunkea kotimaatani joka paikkaan - löytyyhän sieltä onneksi yksi suomipollekin, joten miksei! Ottaen siis huomioon sen, että haluaisin sitä valokuvatarinastoorihommelia harrastaa...\nJossain pusikon keskellä olisi Professori Orobanchen kämppä, jonka kellarikerroksessa toimisi kyseenalainen laboratorio. Pihassa olisi tallinromu, jossa Rollo joutuu asumaan. Sekä talosta että piharakennuksista löytyisi rottien häkkejä, koska ilmeisesti Bansku hamstraa elukoitaan.\nToki minulla on sentään Rottahuone, jolla vähän paikkailen järkevien ympäristöjen puutetta. Tosin eihän sinne hevosia voi laittaa, mutta se on nukkeja ja massarottiani varten. Pitäisi siinä kuvata valokuvastooreja, jotka peukkureiden voimalla tehtynä voivat olla hyvinkin järjettömiä.\n- Mitkä arvosi ohjaavat sinua eniten elämässä?\nEn oikein tiedä... No, luonto ja etiikka ovat tärkeitä. Pitää olla järki asioissa. Ja sitä tunnetta.\n- Millaisista asioista kohtaat harrastukseen (elämäntapaan) liittyen eniten ennakko- tai harhaluuloja? Mitä haluaisit sanoa nämä kohdatessasi?\nSanoit tämän koskevan sekä taidetta että pienoismalleja ylipäänsä, joten vastaan sen mukaan. Ongelma yksi: sanon, että piirrän ja maalaan, se on ammattinimikkeeni (kuva-artesaani). Tästä jengi vetää sellaisen johtopäätöksen, että harrastan mieluusti jotain korttiaskartelua ja osaan piirtää keppanasti ihan mitä tahansa tai etten oikeasti tee mitään muuta kuin piirrän kaiken aikani. Ei se ole näin.\nPuhdasrotuista ajantappoa... Minun pitäisi useammin muistaa, miten nastaa solkien, remmien ja ketjujen piirtely on. Seassa pari rottaa.\nJa sitten on nuo hevoset... Minua pyydetään yleensä piirtämään hevosia, "koska osaan niin hyvin". Miltä tuntuu piirtää yhtä ja samaa monta vuotta vain siksi, kun ei luonnistu mikään muu? Ei siitä tule mitään itseään ruokkivaan käytösmalliin kuuluvaa hyvää oloa ainakaan. Tämä on ennemmin pakkotoimi kuin jotain, mitä teen siksi koska en muka halua tehdä mitään muuta. Nykyisinkin piirtelen enimmäkseen varustedesignejä, ja niitäkin siis vain jotta minulla on ideoita tallessa kun aion iskeä kasaan jotain pienoismallivarustetta. Kappas? Ihmisiä ei kiinnosta se syvällisempi puoli tai ne varusteet mitä kuvissani näkyy, kukaan ei tajua jos konilta tulee verta suusta tai sillä on kärsivä ilme tai surkea asento. Valtaosa kuviani kommentoivista ei varmaankaan tiedä, miten hevonen piirretään, ts. tajua anatomiasta mitään. Siksi ne (kuvat ja kommentit) ovat suoraan sanottuna yhtä tyhjän kanssa, jos en näytä kuvia juuri oikeanlaisille ihmisille. Verrataanpa nyt vaikka kaksoseni kommentteihin, hän on myös anatomiahullu piirtäjä-mallari ja löytää vikoja joka asiasta minkä teen, ja arvostelee myös Breyereitäni aina... Arvostelemme toistemme töitä.\nPiirtämistä harrastamattomat (non-professionaalit) ihmiset eivät jostain syystä ymmärrä, ettei piirtäjyys tarkoita jokapaikanhöylyyttä eikä sitä, että pystyisi kevyesti tekemään mitä tahansa. "Piirtämistaito" ei myöskään ole mikään lahja jonka kanssa synnytään, se pitää opetella vaikka taipumusta ehkä vähän olisikin. Taipumuksista ei ole mitään hyötyä, jos niitä ei kehitä eteenpäin ja KÄYTÄ!\nEn mennyt opiskelemaan taidealaa siksi, että voisin rupeltaa markkinoille kertakäyttökamaa, jota kortit ovat (ellen ole toivottavasti väärässä juurikin käsitekoisten korttien suhteen!). En opiskellut myöskään siksi, että voisin maalata kukkia öljyväreillä (tai akryyleillä, ihan millä hyvänsä, kukkia kuitenkin). En opiskellut taidealaa siksi että voisin tehdä kuvia myydäkseni niitä! Kyllä, haluaisin elää ammatillani, ja melkein sitä teenkin, mutta jutun lanka ei silti voi olla se, että sitä tekee mikä myy. Taiteen pitäisi tulla tunteesta eikä myyvyydestä.\nEn pidä itseäni minään mestarina, mutta toisaalta en halua, että myisin parilla eurolla jotain, mihin olen nähnyt saman verran vaivaa kuin joku muu, joka myy teoksensa esimerkiksi parilla sadalla eurolla. Pari euroa käsityöstä on ilmaa, sama asia kuin antaisi sen ilmaiseksi. Yritä siinä sitten elää sillä?\nJos tämä olisi isompi ja vähän paremmin tehty, voisin myydä tämän poikkeen. A6 ja vesiväri, kuva on tehty luonnoksena isompaa maalausta varten.\nTämä olisi voinut kuulua myös toiseen kysymykseen, mutta anti olla: Ihmettelen myös sitä, kun joidenkin ihmisten mielestä taide on suora todiste siitä, jos tekijällä ei ole kaikki kondiksessa. Teoksia tulkitaan pieleen eli oletetaan, että koska se piirtää tätä, se hyväksyy aiheensa todellisuudessa. Tällaisella logiikalla jos minun juttujani katselee, saisi kuvan, että eläinten arvo on nolla tai että en ajattelisi mitään etiikkaa ollenkaan. Siksi saatan tästä huomautella aina välillä, ettei jengi luule pieleen, jos jossain kuvassa on nyt vaikka korniutta tai kyseenalaisuuksia. Ylipäänsä en tajua miksei taiteessa saisi olla mitään rumaa tai kamalaa, siis aiheena. Voisihan nenäverelläkin maalata, mutta sitä ei onneksi yleensä vuoda kun piirrän. Rumat aiheet ovat yksi asia jolla tehdään sitä tunnetta ja voimaa teoksiin, se tekee niille merkitystä! Ainakin minua kiinnostaa epäkohtien ilmituominen, joten teen niin.\nPiirtäminen on minun tapani kritisoida muunmuassa eläineettisiä ongelmia.\nPienoismallijutuista sitten... Ihmiset ovat luulleet tätä samantapaiseksi jutuksi kuin My Little Ponyjen keräily ja kustomointi. Noup. NOUP. Molempia kerätään ja kustomoidaan, mutta ne ovat silti eri maailmat! Ponit ovat leluja, pienoismallihevoset eivät! Lisäksi ponihörhöjä on Suomessa järjetön määrä, siinä missä hevosmallareita on kourallinen. Näkyy se siinäkin, että tunnen reaalielämässä noita ponityyppejä, vaikken näin ylipäänsä edes omaa mitään valtavaa kaverilaumaa saati näe ketään melkein koskaan käytännössä.\nMinulta on kysytty myös tätä: "Käytätsie suurennuslasia kun teet/maalaat sitä sun tätä?" En. Stablematet sun muut voisivat sitä ehkä edellyttääkin, mutta toisaalta en oikeasti edes osaa käyttää suurennuslasia vaikka sellaisen sisältävän työvälineen omistankin. Teen toki myös miniatyyrimaalauksia, mutta ei niihinkään mitään suurennuslaseja tule tarvittua, ei se niin pientä tuhertamista ole. Minulle ainakaan.\nSe kun ihmiset kivenkovaa väittävät, että osaan, vaikkeivät itse tietäisi, minkä osaamisesta on kyse. Miettikää itse. Tajuan kyllä, että ne yrittävät olla kohteliaita, mutta silti...\nInhoan myös sitä, kun jengi äimistelee töitäni ja narahtaa "ei riittäs mulla sorminäppäryys". Ihankuin minullakaan olisi riittänyt, kun jotain aloitin? Ekat tekemäni hevosmallikamat taisivat olla kokoa 1:6, enkä todellakaan tiennyt mitä tein. Seuraavaksi teinkin riimuja Schleicheille ja traditionaleille (joita omistin tuolloin kolme kappaletta). Ne roskat ovat tallessa, joten voin ehkä kuvata todistusmateriaalia, jos ketään kiinnostaa nähdä. Tuohon aikaan ja pitkään sen jälkeenkin ajattelin, että edes pari kökköä riimua tai jopa suitset olisi parempi kuin ei mitään, koska en pitänyt itseäni tackmakerina. Täällä minä nyt sitten räpellän hulluna jotain toimivia kielisolkia ja narisen, kun korupihtien kärkikoko on liian iso ja kukkiensidontalanka liian paksua...\nEnsimmäinen itse leikellyistä suikaleista tekemäni trad -koon riimu. Klikkikää nähdäksenne koko kauheus paremmin.\nRiimututoriaalissa esiintyvä riimu, joka oikeastaan vastaa vaatimuksiani - mitä tuo ihan ensimmäinen ei tee.\nEräs muu yleinen mallailusuosikki-inhokkini: ihmiset jotka eivät uskalla aloittaa kustomointia. Tai siis, en inhoa ihmisiä, vaan sitä kun ei edes yritetä ajatella, että ehkä voisi joskus tuotakin kokeilla. "Siitä tulis kuitenki ihan ruma. Pilaan sen jos kokeilen." Sanon nyt ihan suoraan: Et pilaa. Schleichit ovat ihan oikeasti (nykyisin) niin rumia, ettei niitä pysty pilaamaan, jos sen muokkauksen tekee ensimmäisellä kerralla mahdollisimman hyvin. Otatte vain selvää asioista mitä tarvitsette tietoonne, hankitte oikeat ainekset ja välineet, referenssejä ja ihan tunteella päätätte tehdä työn kunnolla; niin kunnolla kuin on ensiksi tarpeen... Saan nämä kustomointijutut kuulostamaan rakettitieteeltä, vaikkei se ole sitä, ainakaan maalaaminen ei ole (genetiikka se siinä on pahempaa). Suurin osa ihmisistä on (minun järkeni perusteella) yleensä sujut malli/referenssikuvien käyttämisen kanssa eli voivat niitä hyödyntää (ammattilaisetkin käyttävät reffejä!).\nHölisenpä taas kerran sellaista, että ette halua tietää millaisia minun ensimmäiset kustomini olivat. Nykyisetkään eivät itselleni kelpaa. Moni, siis tosi moni (esim. Kave) on tehnyt ensimmäisen remakensa huomattavasti paremmin kuin minä aloittaessani, ja nyt olen tälle asteen kade siitä miten iisiltä hänen pigmenttipölymaalailunsakin näyttävät. (Minulla on kustomoinnista ja maalaamisesta paljon pitempi kokemus, mutta se ei tarkoita, että olisin parempi. Olen maalannut pölyillä vain yhden konin ja senkin vain osittain, vuosia sitten, kaikki muut hepat olen maalannut pelkillä akryyleillä.)\nEnsimmäinen ei ikinä ole paras, muttei aina myöskään huonoin. En tiedä monesko kustomoimani kaakki tämä Lindsaya on, mutta se on niin ruma, ettei se edes tule kuvissa ilmi...\nEli ihmiset: TEHKÄÄ. Ette voi tietää osaamisestanne yhtään mitään, jos ette ensin edes kokeile. Ja tiesittekö mitä? Tekemällä oppii. Jos juttu oikeasti kiinnostaa, ei siinä jää jurraamaan aloilleen, muutenhan hevosmallipiireissä ei olisi hienoja resineitä eikä hemmetin tarkasti tehtyä tackia. Ensimmäinen teos ei ikinä ole paras.\nJa kyllä, tuollaisten asioiden paasaaminen on ihan oikeasti ärsyttävää, koska ihmiset luulevat, että joku vain yhtäkkiä osaa ja toinen ei voi edes opetella.\n- Millainen (/millaisia) ”turha” taito sinulla on? Entä mitä haluaisit oppia?\nTurha taito: Ehkä osaan höläytellä. Pitänyt opetella tästä eroon (höläyttely ärsyttää vain itseäni)... Lisäksi tuputan mielenkiintojani ja asioitani joka suuntaan, se kuuluu tuohon samaan ja siitä olen väkisin opetellut eroon; jatkan kyllä, mutta vain, jos olen asiasta satavarma. Pienoismallit eivät kiinnosta jokaista ja sen tiedän. Seuraavaksi, osaan rikkoa tavaroita vain siksi, koska olen kovakätinen.\nOpittava taito: Arvaa? Maalaaminen... Tämä on aika syvällinen juttu, toisaalta, ja sinäsä hyvä kysymys, että pitää oikeasti pohtia mitä tämä omasta mielestäni on. Minun pitäisi myös opetella uskaltamaan uusia juttuja, esimerkiksi piirtämisessä uusia eläinlaleja - koska ilman tätä mitään ei tule oppineeksi. Ironista, että se on niin vaikeaa...\n- Jos et olisi ihminen niin mikä eläin olisit? (:D)\nNo ihminen on eläin, se kuuluu kädellisiin ja siinä isoihin ihmisapinoihin, tieteellinen nimi Homo sapiens. Muistaakseni olemme ainoa todistetusti jäljelläoleva laji suvustamme, sapienseja on ollut enemmänkin ja on mahdollista, että sukupuuttoon kupsahtaneiden geenejä liikkuu nykypopulassa jonkin verran (olisi hienoa). Mutta tuo itse kysymys, toki tiedän mitä sillä haetaan... Hmmm. Aika reilusti samastun kissoihin ja joskus rottiin, mutten toisaalta tajua miksi haluaisin rotta olla? Kissa on se, minkä päänsisusta tajuan kaikkein eniten, joten vastataan 'kissa'. Ne ovat yleensä introvertteja ja monesti väärinymmärrettyjä, kuten introvertit ihmisetkin ja kaikki, mikä ei ole seurallista huomiohörhöä (jollaisia kissoja meillä kyllä on kaksi kappaletta...). Niin ja minäkin oikeasti pidän laatikoista! Niissä ei tarvitse olla sisällä mitään, riittää että on laatikko. Järkisyistä käytän niitä kyllä, koska lootat ovat tavaran säilömistä varten.\nHiligrimm, pikkulikka. Kehräyksen voimakkuuden perusteella se on lemmikkimoottoripyörä eikä kissa.\n- Mitä muuta toivoisit suomalaiseen hevosmallimaailmaan?\nEnemmän kunnianhimoisuutta, perfektionismia, kiinnostusta asioiden tutkimiseen ja opetteluun, ja sen esilletuontia. Tahtoisin siis sitä, että ihmiset olisivat yhtä hulluja kuin minä itse. En toki voi vaatia tätä keneltäkään, minullehan aina paasataan että elä vaadi noin paljon iteltäs, mutta kröh, olen todennut tämän sellaiseksi asiaksi joka potkii tekemään asioita aina vaan. Vaatimustason pitää olla liian korkea, jotta on syy tehdä juttuja. Ja sanoinhan jo joskus jossain, että tahtoisin osata maalata ja piirtää fotorealistisesti? Sama pätee pienoismalleihin. Siksi minua ärsyttää, kun jengi väittää, että kyllä joku saa pitää lelua pienoismallina - kun se ei sellainen ole niin se ei ole, onko selvä?!\nHuom. en tarkoita tuolla kunnianhimoisuudella itsekkyyttä. Tarkoitan sellaista, että tekee mieli tapella itsensä kanssa ja tehdä väkisin juttuja vain, koska kiinnostaa, ja vaikkei saisikaan miljoonaa tykkäystä 5 minuuttia sen jälkeen kun on tuikannut jonkun kuvan johonkin Instagrammiin. (Minulla ei ole Instaa eikä Facea, ja Bloggerissakin se 10 lukijaa, hui kamala miten voin vielä jaksaa julkaista mitään?!) Ilman järjettömiä kiinnostuksiani asioita kohtaan en olisi tässä pisteessä kuin nyt olen, vaikka aloittelija monessa pienoismallihevosasiassa olenkin. Ja vaikka olen myös ihan toivoton pessimisti.\nKunnianhimoisuus on omistautumista elämäntavalle. Älkää leikkikö väittävänne muuta.\nSiinäpä kyssärit! Yritän myöhemmin julkaista jotain vanhempaa tekstiä mikä olisi pitänyt poksauttaa näkyville jo tammikuussa, mutta perfektionismi tuli tielle.\nKirjoittanut Afuze klo 16.22\nTunnisteet: kysymyspostaus, pienoishevoset\nKave 11.2.2018 17.26\nTiesin, että tuo kysymys "Millaisista asioista kohtaat harrastukseen (elämäntapaan) liittyen eniten ennakko- tai harhaluuloja? Mitä haluaisit sanoa nämä kohdatessasi?" saa sinulta ulos about romaanin :D Voisit varmaan kirjoittaa joka kohdasta oman romaaninsa :D\nEi Abu olisi ollut sitäkään varmaan jos et olisi potkinut takamukselle ja tyrkkinyt nenän eteen hyviä reffejä :D Riski sen sijaan onnistui, pigmentit on selkeesti miun juttu. Toisaalta en elä siellä maailmassa mistä olen siullekin valittanut jossa vastaukset pitää saada hopealautasella eikä mitään tietoa voi itse etsiä (ugh).\nToteutetaan vastaisuudessakin vastaavia projekteja blogien suhteen!\nAfuze 11.2.2018 23.09\nJoo, usko tai elä mutta vastausta piti rajoittaa... Ysk. :'D Ainakin keksit kysymyksen johon minulla ON sanottavaa...\nÖh, miula oli sillon 2009 ja 2010 edessä FMHC, enkä siltikään panostanu varmaan yhtään. Tein tätä huvin enkä perfektionismin voimalla. Koska perfektionismi tuottaa parempaa laatua ku pelkkä "maalaanpa nyt jollain enkä törsää yhtään vaivaa" -touhu, oon ottanu vähän hommaks sen että narisen ihmisille heti alkuun kaiken oleellisen, että työstä tulisi mahdollisimman hyvä eikä hutaistu. Hyvä aloitus edistää jatkamistakin, koska tekijä itse näkee osaavansa.\nPitää ideoida ja toteutella, keksitään vaikka haasteita tai mitä hyvänsä. :p\nKave 11.2.2018 23.16\nKirjoita oma postauksensa tuosta vastauksesta! Haluan lukea sen rajoittamattomana. Oikeesti. Tuo oli kysymys jonka vastausta odotin melkein eniten.\nMieki luin silloin joskus FMHC jne. mutta se kuulosti sen perusteella hiton vaikeelta :D Perfektionismi on hyvä. Ja itellä kanssa se, että olin nähnyt niin paljon hyvää, että en edes halunnut sutaista. Kyllähän miulla on silmät päässä että näen virheet omista töistäni ja muidenki töistä. Niitä oppi kanssa siks välttämään.\nKeskustellaan ideoista lissää yksityisesti!\nAfuze 15.2.2018 17.34\nAlotin sen erillisen tekstin jo, mutten oikeen tiä, miten sen muotoilisi... Ettei tule toisteltua liikaa jo kerrottua.\nValmiiksi saamisen halu on voimakas, varsinkin jos innostuu jostain uudesta jutusta, jollon ei tee miel malttaa tehä kärsivällisesti. Mut kunnolla panostettu työ tuottaa enempi mielihyvää kun sen saa valmiiksi...


VolgaProekt.net / Koti ja perhe / Morsiamen hinta lentoyhtiön tyylillä\nHäät ovat tärkeä tapahtuma jokaisen tytön elämässä. Tarjous on jo tehty, häät on valittu, mutta silti ei ole aavistustakaan, miten juhlia juhlia? Nyt on tullut muodikkaaksi siirtyä pois perinteistä ja levottomuudesta ja tehdä tyylitelty häät. Morsiamen ja sulhanen aiheena on pääsääntöisesti itsenäisesti määritelty. Valitsemalla ajatuksen, joka muodostaa koko juhlan perustan, ota huomioon toistensa toiveet ja edut, koska häät on loma kahdelle, ja vain sinun pitäisi olla mukava yhdellä elämän tärkeimmistä päivistä.\nNykyaikaiset lomatoimistot ja -järjestäjätjuhlat tarjoavat vastasyntyneille paljon vaihtoehtoja, kuinka epätavallinen juhlia häät. Ideoita voi olla täysin erilainen: 60-luvun tyyliin juhlallisesta juhlaa kauhu-häät. Mutta jos päätät, että pidät korkeista lennoista, matkustamisen ja lentokoneiden teemasta, luo lentokone. Sen valmistelemiseksi ei tarvitse lentää kaukaisiin maihin lentokoneella tai vuokrata lentoasemaa, riittää, että noudatat tiettyä tyyliä, ja kaikki varmasti toimii.\nJoten häät sisältävät morsianhinnan.lentoyhtiön tyyliin siirtymässä Boeingin rekisteristä, avioliiton rekisteröiminen kuvitteellisella lentokentällä ja juhlallinen osa matkustamossa, johon osallistuvat ohjaamot ja ohjaaja. Ensi silmäyksellä ajatus tällaisesta puolueesta, joka kunnioittaa häät, näyttää hullulta, mutta varmista, että vieraat muistaa tämän päivän elinaikanaan.\nJos olet todistaja tai johtajaloma, olkaa valmiita siihen, että lunastuksen järjestäminen perustuu täysin harteillesi. Valmistellaksesi morsian lunastuksen lentoyhtiön tyylissä, tarvitset korkit, lomamatkailijoiden muodon tilaisuuden tyttöystäville, asianmukaiset julisteet ja muut lentoaseman ominaisuudet. Jakakaa roolit etukäteen tyttöjen välillä ja varoita, että heidän pitäisi käyttäytyä täsmälleen samalla tavalla kuin lennonjohtajat käyttäytyvät, toisin sanoen olla hyödyllisiä, varoittavat liiallisen alkoholinkulutuksen vaaroista ja turvavöiden käytöstä. Kilpailuina, joilla ilman lentoyhtiön lunnaita ei voi tehdä, voit käyttää laulukilpailua, jossa sulhanen ja hänen ystävänsä muistavat kaikki ilma-aluksen, lentäjien ja lentojen koostumukset. Seuraavaksi sulhanen voi etsiä "matkatavaroita" tai pikemminkin morsiamen kenkiä ja nauttia lopulta herkullisesta liikelounasta, jota kansalaiset ruokkivat ilma-aluksen taloudellisessa luokassa. Älä unohda lisätä säännöllisesti polttoainetta samppanjaa ja kerätä tullimaksuja.\nMorsiamen lunastuksen jälkeen lentoyhtiön tyyliinpäättyi, sulhasen, morsian ja vieraat lähetetään suurelle valkoiselle limusiinille rekisterikonttorissa, jossa he odottavat uusia testejä. Se ei ole niin helppoa kuin ensimmäisellä silmäyksellä näyttää maalauksesi rekisteröintikirjaan ja siten todistaa suhteesi vakavuus, halukkuus jakaa surua ja iloa rakkaasi kanssa. Häät lunastus, jonka käsikirjoitus voidaan valmistaa bridesmaids itse, tai paahtimestari, on vasta alkua ennen pitkää lentoa perhe-elämään.\nLunastus morsiamen tyyliin sairaalassa: miten järjestää?\nKuinka noutaa kysymyksiä lunnaittamiseksi sulhaseksi?\nHäät-kilpailut morsiamen lunastukselle\nSuurten perhejuhlien ilon perinne on morsiamen häälampun lunastus\nTataarin häät - perinteet ja tapoja\nHäät kilpailut: lunnaita, piirustuksia\nModerni morsiamen hinta lunastus itämaisella tyylillä


Kokeilu yhteysalusliikenteen maksuista saaristomerellä kaatui – kansalaisten yhdenvertaisuudesta päätettiin pitää kiinni – Kike Elomaa\nSaaristomeren ja Suomenlahden saaristoalueiden liikennepalveluja kehittävää kokeilua ei aloiteta, Liikenne- ja viestintäministeriö ilmoitti maanantaina. Kokeilun yhteyteen kaavailtuja uusia yhteysalusliikenteen maksuja ei myöskään oteta käyttöön. Maakuntauudistuksen lisäksi hankkeen perumisen taustalla ilmoitettiin olevan runsas kansalaisilta saatu palaute.\nMaksut olisivat olleet kohtuuton rasite saaristolaisille ja ongelmallisia kansalaisten yhdenvertaisuuden kannalta. Elinkeinon harjoittaminen saaristossa ja työmatkat mantereelle olisivat vaikeutuneet huomattavasti. Suunnitelman perusteella esimerkiksi rahdin kuljettaminen saariston ja mantereen välillä olisi muodostunut nykyistä huomattavasti kalliimmaksi. Lisäksi työmatkalaiselle olisi saattanut kertyä useamman tuhannen euron lisäkustannus vuodessa. Maksujen käyttöönotto olisi tarkoittanut Suomen kauneimman saariston hiljaista näivettymistä.\nEhkä kokeilun ajatuksena oli rinnastaa yhteysalusliikenne julkiseen liikenteeseen ja uudistaa sitä samanlaisella tarmolla. Kyse on kuitenkin eri asiasta. Yhteysalusliikenne toimii käytännössä saaristomeren ”valtatienä”, jossa liikkuu henkilöiden lisäksi elintarvikkeita ja tavaroita. Monet saariston elinkeinoista ovat täysin riippuvaisia yhteysaluksista.\nOlen itsekin saanut saaristomeren asukkailta runsaasti huolestunutta palautetta yhteysalusliikenteen kaavailluista maksuista. Saariston asukkaita edustavana Vakka-Suomalaisena kansanedustajana en ole voinut kokeilua hyväksyä ja olen pyrkinyt omalta osaltani asiaan vaikuttamaan. Tämän vuoksi olen tyytyväinen, että hanke peruttiin. Onneksi saariston elinvoimaisuudesta päätettiin pitää kiinni.


Kuukausi: kesäkuu 2013 | SLIIK\nMeidän viikonloppu on kulunut leppoisasti markkinahumussa. Jokakesäinen must-tapahtuma näillä kulmilla, enpä nyt heti muista olisiko itseltä koskaan jäänyt nämä väliin, ihan vauvasta saakka sinne on varmasti meikäläistäkin kärrätty. Varmasti monelle pienemmän kaupungin asukkaalle nämä kesämarkkinat ovat tuttu juttu, sinnehän…\nBlogiyhteistyö Mainitsinkin jo aikaisemmin, että NopsuPopsuun on tullut myyntiin uusi black and white– mallisto, josta löytyy suloisia trikoovaatteita lapsille. Idea lähti siitä, että löysin NopsuPopsun valikoimista mustavalkoista trikookangasta ja kysyin Sofialta voisiko hän tehdä siitä muutaman kesävaatteen lapsilleni toiveitteni…\nAlennusmyynneistä nappasin mukaani yhdet hieman epätyypilliset housut minulle, nimittäin tuollaiset ohuet lökäpöksyt. Yleensä kuljen pillifarkuissa tms hiukan istuvammissa housuissa ja vähän epäilin kuinka osaan tällaisia käyttää, mutta oikeasti nämähän tuntuivat jalassa heti omilta! Olisin mieluusti yhdistänyt näihin myös valkoisen…\nFinnish Design shopin valikoima on juuri täydentynyt eräillä kauniilla uutuustuotteilla, nimittäin kotimaisen Lillagungan keinuilla! Lillagunga on kotimainen uusi yritys, joka valmistaa käsintehtyjä puisia keinuja. Keinuja on valikoimissa kahta eri väriä, valkoiseksi maalattu koivu sekä öljytty tammi. Hauska juju näissä…\nHuomasin tuossa juuri, että Fashionstore.fi kaupassa oli alkanut ale. Kävin kurkkaamassa valikoimaa ja suurin osa tuotteista oli -30% alennuksessa, kellot olivat 20% alessa. Normaalihintaisia taisi olla ainoastaan aurinkolasit. Poimin muutamia tuotteita tännekin, nudenvärisiä pikkulaukkuja olen jo pidemmän aikaa ihaillut…\nSama kaava, silti aivan erilaiset. Liukuväri näyttää nyt hyvältä niin vaatteissa kuin sisustuksessakin ja omasta kaapistani nyt muutama dip dye vaate löytyykin. Tänä kesänä paljon näkyy noita epäsymmetrisesti leikattuja helmoja ja itse pidän eniten näistä versioista, joissa helma on…\nMoikka moi ja hyvää juhannusta! Täällä eilen oli ihan mahtavat kelit ja vietimmekin juhannusaattoa ystävän luona grillaillessa. Suunnitelmissa oli tänään suunnata heti aamupäivästä picnicille ja uimaan rannalle, mutta täälläpä satoi vettä koko aamun joten kökittiin vain sisällä. Nyt alkaa…\nMinäkin tein muutamia aleostoksia ja tässä muutama kuva Babyshopista saapuneesta tilauksesta. Toimitus oli taas supernopeaa, kaksi päivää niin paketti oli postista noudettavissa! Melko värikäs sisältö vai mitä? 🙂 Rainbow-kuosi ei ole aikaisemmin koskaan iskenyt minuun, mutta tänä keväänä se…\nSiivoaminen, mikäs juttu se taas olikaan?! Kesällä ainakin itsellä tahtoo viikkosiivoukset ”unohtua” ja imurinvarteen tartutaan vasta silloin kun on ihan pakko. Muutenkin tuntuu, että koti on paljon sotkuisempi, vaikka tosiassa täällä ollaan vähemmän. Jotenkin kummasti kuitenkin ne rantakassit jäävät…\nViikonloppuna juhlimme sukulaistytön rippijuhlia ja onneksi sunnuntai olikin lämmin ja aurinkoinen päivä, vaikka muuten täällä on joka päivä satanut. Siistimpää vaatetta kaivettiin taas kaapista esille ja itselläni oli päällä hullareilta ostamani Marc O`Polon mekko ja sen kaverina beigensävyiset luottokenkäni…


YRITTÄJÄMENTOROINTI AMMATILLISEN KEHITTYMISEN TUKENA. Tarkastelukohteena Akavan Erityisalojen mentorointiohjelma\nKUKKUMÄKI, KRISTA (2010)\nTämän tutkimuksen tarkoituksena on tarkastella yrittäjämentoroinnin mahdollisuuksia ammatillisen kehittymisen ja kasvun näkökulmasta. Yhteiskunnallisen murroksen myötä yrittäjyys on yhä useammalle akateemiselle työntekijälle vaihtoehto perinteiselle palkkatyölle. Yrittäjyyteen usein liittyvä työnkuvan epäselvyys ja toimeentulon epävarmuus vaikeuttavat työn ja ammatillisen identiteetin kehittämistä, sillä uraa ei useinkaan voida nähdä jatkumona samassa työtehtävässä valmistumisesta eläkeikään asti. Muutosten keskellä yrittäjiltä edellytetään jatkuvaa kehittymistä, jolloin yksilöön kohdistuvat paineet voivat olla huomattavia. Mentorointi on liike-elämän organisaatioissa havaittu hyvin muuttuviin työtehtäviin ja – yhteisöihin soveltuvaksi kehittämismenetelmäksi, mutta osana yrittäjyyttä sitä on alettu hyödyntää vasta viime vuosikymmeninä. Nykyään yrittäjämentorointia toteutetaan erilaisissa muodollisissa mentorointiohjelmissa, mutta aiheesta on tehty vasta muutamia akateemisia tutkimuksia.\nTutkimuksen kohde on Akavan Erityisalat ry:n ensimmäinen mentorointiohjelma, johon liiton yrittäjä- ja ammatinharjoittajajäsenet ovat saaneet hakea joko mentoroijaksi eli mentoriksi tai mentoroitavaksi eli aktoriksi. Tämän tutkimuksen aineistona ovat kymmenen mentorointiohjelmaan osallistuneen yrittäjän kirjoitelmavastaukset. Vastauksista kuusi on aktoreiden ja neljä mentoreiden kirjoittamia. Tutkimus on laadultaan kvalitatiivinen ja kirjoitelma-aineiston analyysi noudattaa aineistolähtöisen sisällönanalyysin ja teemoittelun periaatteita. Tarkastelunäkökulmani on yksilön tavoitteissa ja kokemuksissa, mutta tuloksia käsitellään myös roolien (aktori/mentori) mukaan. Tarkoituksena on esittää mentoroinnille asetettavat ammatillisen kehittymisen ja kasvun tavoitteet sekä kokemukset ja onnistuneen toteutumisen ehdot jäsenneltyinä teemoina, jotta kokonaiskuvan muodostaminen olisi mahdollista.\nMentorointiohjelmaan osallistuneet yrittäjät kokivat mentoroinnin pääsääntöisesti varsin hyödylliseksi ja uskovat, että mentorointi on tukenut heidän ammatillista kehittymistään monin eri tavoin. Mentoroinnin keskeisimpinä hyötyinä nähtiin muun muassa tuen saaminen ammatti-identiteetin työstämisessä, työnkuvan selkiytyminen, keskustelukumppanin saaminen sekä työhyvinvoinnin edistäminen. Myös aloittavan yrityksen kehittämistyöhön liittyen mentoroinnista voidaan hyötyä. Onnistuneen mentoroinnin ehtoina kirjoitelmapyyntöön vastanneet yrittäjät pitivät esimerkiksi huolellista prosessin suunnittelua ja tavoitteiden asettelua sekä luottamuksellista mentorointisuhdetta. Tutkimuksen tulokset tukevat aiempia pääosin liike-elämässä tutkittuja käsityksiä mentoroinnille asetettavista tavoitteista, mahdollisuuksista ja onnistumisen ehdoista. Tämä tutkimus antaa viitteitä siitä, että mentorointi soveltuu hyvin yrittäjän työn ohessa toteutettavaksi tietyin työn ominaispiirteiden asettamin ehdoin.\nAsiasanat:mentorointi, ammatillinen kehitys, ammatti-identiteetti, yrittäjyys, ammatinharjoittajat, sisällönanalyysi


Tietopankki voi narauttaa nuorille olutta myyvät kaupat\nKeskiviikko 1.7.2009 klo 04.08\nPäivittäistavarakaupan ylläpitämän tietopankin kautta viranomaiset pääsevät selville, kuinka usein kaupan kassalla kysellään henkilöpapereita nuorilta asiakkailta. Etelä-Suomen lääninhallituksessa palvelun demoversiosta on jo saatu hyviä kokemuksia.\n- Kyselyjen määrä vaikuttaa selvästi siihen, mihin tarkastuksia tehdään. Jos papereita kysellään kovin vähän, silloin lähdetään kierrokselle, kertoo ylitarkastaja Pirjo Partanen.\nPartasen mielestä kaikki valvontaa helpottavat järjestelmät ovat tervetulleita, sillä tarkastussavotta on iso. Esimerkiksi Etelä-Suomen alueella toimiviin vähittäiskauppoihin tehtiin viime vuonna yli 800 tarkastusta.\nKahdeksalle kaupalle määrättiin määräaikainen myyntikielto. Kaikissa tapauksissa syynä oli alkoholin myyminen alaikäiselle.\n- Ikävintähän tässä on se, kun vanhemmat ostavat alkoholia lapsilleen. Tuoreen selvityksen mukaan ostajina on vanhempien lisäksi kavereita ja sisaruksia. Näitä tapauksia on aika vaikea saada kiinni, Partanen kertoo.


CasinoEuro - Paras nettikasino on tässä!\nCasinoEuro on suosituin nettikasino suomalaisten pelaajien keskuudessa. Jo vuosia suomenkielistä palvelua tarjonneesta CasinoEurosta löytyvät kaikki kasinopelit, kuten hedelmäpelit, pöytäpelit ja videopokerit (ja tietysti jokeripokeri).\nCasinoEuron vahvuudet ovat laadukkaat pelit ja helppokäyttöisyys. Pelit näyttävät hienoilta ja ovat hauskoja. Helppokäyttöisyydessä sivusto on netin terävintä kärkeä: pelaaminen ei vaadi minkäänlaisia tietokonetaitoja (pelit toimivat suoraan selaimessa). Rahansiirrot hoituvat turvallisesti suoraan omassa nettipankissa. Kaikkia CasinoEuron pelejä voi kokeilla ilmaiseksi.\nCasinoEuroon pääset tästä\n(Huom: tällä hetkellä uudet pelaajat saavat CasinoEurosta 100€ bonuksen)\nViisi syytä pitää Casino Eurosta\n1. Luotettava sivusto\nCasinoEuroa luotettavampaa nettikasinoa ei ole. Sivuston taustalta löytyy ruotsalainen pörssiyhtiö Betsson, joka on toiminut netissä yli vuosikymmenen ja kerännyt useita rahapelialan kansainvälisiä palkintoja. Se mm. palkittiin 2009 vuoden vastuullisimpana peliyhtiönä, kisassa jäi taakse esimerkiksi Iso-Britannian kansallinen peliyhtiö.\nLuotettavuudesta kertoo sekin, että voit kokeilla kaikkia CasinoEuron pelejä ilmaiseksi. Näin voit testata pelit ENNEN kuin laitat omaa rahaasi likoon – rehtiä jos mikä.\n2. Rahansiirrot nettipankissa\nPelirahojen tallettaminen onnistuu omassa nettipankissa. Valitset CasinoEurossa talletussumman, vahvistat sen nettipankissa omilla pankkitunnuksillasi ja rahat ovat heti pelattavissa. Kaikki sujuu turvallisesti ja helposti ja et todellakaan tarvitse luottokorttia Casino Eurossa.\nVoittojen nostaminen sujuu samaan tapaan toiseen suuntaan. Valitset nostosumman, vahvistat henkilöllisyytesi ohjeiden mukaan ja rahat tulevat (tietysti verovapaina, suomalaisten ei tarvitse maksaa voitoista veroja) parissa päivässä suoraan omalle tilille.\n3. Laadukkaat pelit\nCasinoEuron peleissä ei ole valittamista. Valikoima ei ole yhtä laaja kuin esimerkiksi Mr Greenissä, mutta laatu on huippuluokkaa. Varsinkin uudet pelit ovat erinomaisia niin grafiikoiltaan, ääniltään kuin pelattavuudeltaankin. Ja voitot ovat tietysti muhkeat.\nJokeripokeri.net:n nettipelin on lainassa CasinoEurosta, joten voit itse helposti tarkistaa pelien laadun.\n4. Helppokäyttöisin nettikasino\nJos haluat pelata etkä säätää, CasinoEuro on siihen paras nettikasino. Netissä ei yksinkertaisesti ole helpompaa pelisivustoa: valitset selkeästä listasta pelin jota haluat pelata, klikkaat sen nimeä ja alat pelata – siinäpä se. Mitään asentamista, säätämistä tai odottelua ei ole luvassa.\n5. Pitkä kokemus suomalaisista pelaajista\nYksikään netticasino ei voi kehuskella palvelleensa suomalaisia pelaajia CasinoEuroa kauemmin, sillä juuri Casino Euro oli ensimmäinen sivustonsa suomeksi käännättänyt casino.\nCasino Euro on todellinen euro casino, eli aidosti eurooppalainen kasino: peliraha on euro (ei sähläämistä dollareiden kanssa) ja voitot ovat verovapaat (suomalaisten ei tarvitse maksaa veroja Euroopasta voitetuista rahoista).\nHuolettomaan pelaamiseen tuskin on CasinoEuroa parempaa sivustoa. Se on luotettava sivusto, jossa pelaaminen onnistuu keneltä tahansa, olipa tietokonetta käyttänyt elämässään 20 vuotta tai 20 minuuttia. Kun pelien laadussakaan ei ole valittamista, suosittelemme testaamaan sivuston.


Opi pelaamaan Kolikkopelit netissä ja hallitsemaan pelin säännöt ja strategiat. Meiltä saat parhaat bonukset pelisivustoihin. On olemassa paljon online kolikkpeliä omistettu eri lomien ja joulun on yksi suosikki teemoja pelaamista ohjelmistoja yrityksille. Deck the Halls Ilmainen nettipeli kolikkopeli on yksi Microgaming peli liittyy joulua. Tässä kasino pelissä on 5 kiekkoa ja 30 pelilinjaa ja bonus ominaisuus. Rako mallit muistuttaa loma. Hedelmäpelit ovat iso osa nettikasinoiden pelitarjontaa. Lunasta bonus, pelaa ilmaiseksi ja testaa netin parhaat kolikkopelit. Lue pelaajien kokemuksia! Pink Elephants on Thunderkickin värikäs kolikkopeli, jonka 6 rullaa ja 4 riviä tarjoavat uskomattomat voittomahdollisuutta. Kolikkopelit Bonus Eetu I. Voit myös löytää herkkuja kuten jouluvanukas ja piparkakut. Tässä valossa, Miikan jättivoitto on upea voitto Miikalle, mutta ei mikään mahdottomuus. Castle Builderissa on kolme eri paras peli maata ja kymmeniä kenttiä, joten sitä voi pelata viikko- ja kuukausikaupalla. Santas Wild Ride Quickfire. Kyseessä on fantasia genreen kuuluva kolikkopeli, johon sisältyy myös monia erikoistoimintoja, ja pelaaja voi saada tietyn verran myös ilmaiskierroksia pelin tiimellyksessä. Kolikkopelit kasinolta löytyvä jo vakiintunut Motörhead tarjoaa teoreettiseksi palautusprosentiksi himpun paremman 96,98 prosenttia. Jos sinun suosikkejasi ovat kolikkopelit ilmaista rahaa niihin on saatavissa joillain kasinoilla. Flying Pigs ja Bugs Party ovat yksinkertaisia, mutta hyvin nopeatempoisia bingopelejä. Ilmaiset Joulu kolikkopelit netissä. Sheep Invaders pelikertaa.\nAuch: Joulu kolikkopelit - Pelaa ilmaiset kolikkopelit netissä\nSLOTS BASERADE PÅ TV-SERIER - SPELA GRATIS SLOTS MED TV-TEMA Esimerkiksi kierrätysvaatimukset eri peleissä herättävät usein kysymyksiä käyttäjien keskuudessa, ja tähän liittyen voi löytää myös lisätietoa tästä osiosta. Mene maaliin ilman oikoreittejä tai putoamatta kentältä. Nuoli vasen ja oikea toimivat mailojen lyömiseen, välilyönti aloittaa pelin. Nykyään kolikkopeleissä on mukana monia lisätoimintoja kuten wild-symboleita, scattereita ja bonuspelejä, ja pelintuottajat keksivät aina lisää mielenkiintoisia uutuuksia. Se voi kuitenkin olla ohjelmoitu Casino Calzone Review - Is this A Scam/Site to Avoid "kitsastelemaan" pitkiä aikoja, jolloin se ei anna voittoja, ennen kuin siihen on kertynyt tarpeeksi jaettavaa suurempiin mutta harvemmin maksettaviin voittoihin. Hauska tasohyppely jossa sinun tulee auttaa pieni apina läpi suurien metsien varoen gorilloita ja muita vaaroja. Kolikkopelien pelaamista varten tarvitsee avata vain ilmainen pelitili.\nIlmainen 100 Pandas kolikkopeli sisään IGT Neteller Casino вЂ“ unsere Zahlungsmethoden | DrГјckGlГјck\nMega Jack Slot Machine - Play Free Casino Slots Online Jos et ole vielä tutustunut Kolikkopelit kasinoon, niin nyt olisi tarjolla mojova Kolikkopelit bonuskoodi tarjous. Bonus-pelissä kolikkopelin tyttö hyppää jyrkänteeltä lentohärvelillään ja lentää suoraan lohikäärmeen luolaan vuoren Scarface – Spill den klassiske gangster film spilleautomaten. Muutoin suomalaisuus näkyy vahvasti, aina suomalaisesta asiakaspalvelusta asti hyvin selkeisiin suomenkielisiin sivuihin. Koti Strategiat Blackjack virheet: Kannattaa myös erikseen muistaa Kolikkopelit mobiili, jonka myötä et ole enää sidottu päätteen eteen, vaan voit lähteä hakemaan jättipotteja missä sitten ikinä haluatkaan. Niinpä meillä on päivä päivältä online roulette spielen valikoima erilaisia kolikkoautomaatteja. Nostoja ei kuitenkaan voi tehdä MasterCardille tai Visalle, mutta nostot voi tehdä pankkikorteille, jos on tehnyt alkuperäisen talletuksen pankkikortilla. Kolikkopelit ovat aina olleet suomalaisten mieleen, ja yhä useammin niitä pelataan netticasinolla. Voit tehdä verkkopankkimaksuja yhdeksän eri pankin kautta:\nBlack Pearl of Tanya™ Slot Machine Game to Play Free in Portomaso Gamings Online Casinos 110\nIlmainen Jackpot Jester 50,000 Kolikkopeli NextGen Gaming Videon Esikatselu Laaja valikoima kolikkopelejä — valitse kaikista viihdyttävimmät kolikkopelit, kirjaudu kasinolle ja pelaa Niinpä meillä on päivä päivältä monipuolisempi valikoima erilaisia kolikkoautomaatteja. Tässä sinulle mainio mahdollisuus - maksuton kolikkopeli: Kummeli tyylisesti peli heittää lyhyitä ja nasevia kommentteja aina kun tietty voittorivi tulee; kokeilukerralla en todennäköisesti ehtinyt edes kuulla läheskään kaikkia vastaantulleita kommentteja. Tämä ei lopulta kuitenkaan muuta kolikkoautomaattipelin kertoimia, sillä tilastollisesti todennäköisyys osua jättipottiin on joka pyöräytyksellä yhtä suuri. Crystals of Power -pelissä, teoreettinen palautusprosentti on jopa 96,89 prosenttia. Progressiiviset videoslotit ovat syystäkin houkuttelevia; niistä voi saada huomattavia tuottoja suhteellisen pienillä investoinneilla.\nJoulu kolikkopelit - Pelaa ilmaiset kolikkopelit netissä - genieen\nHyvän tahdon pelejä RAY: Taitavat kolikkopelien animaatiot vievät peliä luontevasti eteenpäin ja pitävät sen alusta loppuun mielenkiintoisena. Exit 2 pelikertaa. Vanhasta kunnon flipperistä tehty jurassic versio. Mr Green Casinon kolikkopelit edustavat alan huippua ja mukana on paljon suuria jättipottipelejä. Kummeli tyylisesti peli heittää lyhyitä ja nasevia kommentteja aina kun tietty voittorivi tulee; kokeilukerralla en todennäköisesti ehtinyt edes kuulla läheskään kaikkia vastaantulleita kommentteja. Laaja valikoima kolikkopelejä — valitse kaikista viihdyttävimmät kolikkopelit, kirjaudu kasinolle ja pelaa Niinpä meillä on päivä päivältä monipuolisempi valikoima erilaisia kolikkoautomaatteja. Scatter on taas hajautussymboli, joka voi osua mihin tahansa osaan kenttää ja hajallaan osuvat symbolit voivat aktivoida pelissä ilmaiskierroksia tai kolikkopelin bonus-moodin. Lunasta sen vuoksi viipymättä casino bonukset ja aloita nautiskelu. Tärkeintä on muistaa, että theme park: tickets of fortune on aina ohjelmoitu miinusmerkkiselle maksujärjestelmälle. Lisäksi kaikkia kolikkopelejä voi kokeilla täysin ilmaiseksi netissä. Asiakaspalvelu on avoinna arkisin ja viikonloppuisin. Tarjonta ei kuitenkaan rajoitu pelkästään kolikkopeleihin. Periaate kuitenkin on voittaa oikeaa rahaa saamalla mahdollisimman suuria samanlaisten symbolien yhdistelmiä.


Hyvät kalat odottavat sinua, kun kesä vaihtuu syksyksi | Alandia Venevakuutus\nElokuun loppu lähestyy ja veden lämpötila alkaa laskea. Urheilukalastajille se tarkoittaa uutta kautta, jossa ahven ja hauki tarjoavat hienoja haasteita. Pohjoisessa on aika aloittaa harjuksen narraaminen perholla.\nUrheilukalastajan kaksi luottoystävää, ahven ja hauki, käyvät usein hyvin koukkuun loppukesällä ja syksyllä. Niitä voi kalastaa hyvin veneestä. Perhokalastuksen ystäville muistutamme, että Suomen ja Ruotsin pohjoisosissa harjus alkaa nyt tarttua perhoon, joten ota varusteet esiin ja ala suunnitella syyskuun hienoja kalareissuja.\nJos kalastat veneestä, haluat varmasti huolehtia urheilukalastusvarusteidesi vakuuttamisesta? Urheilukalastusvarusteet houkuttelevat varkaita, joten vakuuttaminen kannattaa! Lue lisää urheilukalastajan venevakuutuksestamme.\nOta lapset mukaan kalastamaan ahvenia veneestä\nAhvenen vetouistelu lasten kanssa on leppoisa syksyn harraste. Se onnistuu mainiosti järvessä, jossa on muikkua, joka on ahvenen herkkua. Laita koukkuun elävä tai kuollut salakka. Muita hyviä syöttejä ovat madot, katkaravut, maissi ja boilie Ahventa voi vetouistella myös vaapulla.\nAhven viihtyy vähän lämpimämmissä vesissä ja se voi käydä koukkuun lähellä rantaa, virtaavissa salmissa ja matalissa vesissä syvänteiden läheisyydessä. Se pysyttelee mielellään pohjan tuntumassa ja karikoissa. Ahventa tavataan niin meressä kuin pienissä lammissa ja isommissa järvissä. Itämeressä se viihtyy saaristossa ja suistoalueilla.\nJos haluat todella isoja ahvenia, ota käyttöön isompi syötti, esimerkiksi 20 sentin vaappu ja kokeile onneasi.\nHauki viihtyy viileissä vesissä\nHauki on kala, jota me Pohjolassa emme syö paljon, mutta kalastamme sitäkin enemmän. Isojen haukien narraaminen hienoissa poukamissa erilaisilla lusikkauistimilla, vaapuilla tai lippauistimilla on hyvää ajankulua, rentouttavaa, mutta samalla haastavaa. Hauki syö vuoden ympäri, mutta näin loppukesästä ja syksyllä kalaonni on usein vähän parempi, koska vesi viilenee, mikä sopii hauelle hyvin.\nHauki viihtyy matalissa, runsaskasvustoisissa vesissä, joissa pohja on pehmeä tai kallioinen, esimerkiksi salmissa, kaislikoissa tai kun pohja on kivikkoinen. Merellä se lymyilee usein paikoissa, joissa kasvaa rakkolevää. Se ei mielellään liiku pitkiä matkoja, vaan pysyttelee paikallaan ja odottaa lempisaalistaan, jonka se nappaa nopeasti. Syötyään hauki jää taas paikalleen sulattelemaan ruokaansa. Hauki iskee syöttiin muutenkin kuin nälkäisenä, usein uteliaisuudesta. Siksi hauen narraamiseen kannattaakin käyttää epätavallisia, erikoisen näköisiä uistimia ja lippoja.\nHauki liikkuu useimmissa makeissa vesistöissä sekä Itämeren rannikoilla, erityisesti saaristossa.\nSuomessa ei ole erityisiä hauenpyyntirajoituksia, mutta Ruotsissa saa nostaa ylös vain 40–75 cm:n pituisia haukia ja enintään kolme kalaa kalastajaa kohti vuorokaudessa, jos kalastat kädessä pidettävin varustein. Määrärajoitus ei koske Pohjanlahtea.\nHauen hampaat ovat erittäin terävät, käytä siksi haukiperuketta, ettei kala pure siimaa poikki.\nHauen neulanterävät hampaat voivat viiltää haavoja kalastajan sormiin, joten pidä mukana haavi, pihdit ja mahdollisesti hanskat, kun kalastat haukea.\nHarjus tarttuu kuivaperhoon\nItämeressä on harjusta Pohjanmeressä ja Peränmeressä jokien suulla. Muuten se on tyypillinen makeanveden kala, joka viihtyy maan pohjoisosissa, missä sitä esiintyy yhtä hyvin lähes kaikentyyppisissä vesistöissä isoista joista pieniin puroihin ja järviin. Koska harjus viihtyy kirkkaassa, kylmässä ja runsashappisessa vedessä, sitä löytyy usein virtaavista vesistä, esimerkiksi koskista, muttei kuitenkaan vuolaimmin virtaavista paikoista. Se suosii kivisiä pohjia ja pysyttelee mielellään vähän syvemmällä, mutta näkee pinnalla liikkuvan saaliin jopa kolmen metrin syvyydestä.\nSyksyn lähestyessä harjusta kannattaa pyytää kuivaperholla, mutta myös pikkuvaappu, lippa ja lusikkauistin toimivat hyvin. Sido jouset hyvin koukkuun, jotta ne houkuttelet harjuksen nappaamaan kiinni. Pilvinen sää on hyvä, koska harjus on silloin tavallista rohkeampi ja sen lähelle on helpompi päästä.\nAlandian venevakuutus – hyvä lisä urheilukalastajalle\nKun vakuutat veneesi meillä, voit ottaa siihen lisäturvan urheilukalastusvarusteillesi, niin saat korvausta muun muassa, jos varusteet varastetaan tai ne vahingoittuvat tulipalossa. Lisätietoa täältä.


tammikuu 2019 - Spesia\nKuuntele Ammattiopisto Spesiassa opetus lähtee aina opiskelijan tarpeista ja tähtää vahvuuksien tunnistamiseen ja vahvistamiseen. Opiskelijoiden hyvinvointia ja positiivista pedagogiikkaa halutaan kehittää aktiivisesti. Voin Hyvin -hanke on yksi konkreettisista...\nKuuntele Ammattiopisto Spesia järjestää vuoden 2019 TaitajaPLUS-semifinaalit tammikuun viimeisellä viikolla Jyväskylässä, Järvenpäässä ja Nurmijärvellä. Järvenpään Spesia Puodissa järjestettävä asiakaspalvelun ja myynnin semifinaali on avoin yleisölle, vaikka tila...\nKuuntele Ammattiopisto Spesia järjestää avoimien ovien päivän 30.1.2019 klo 9–14. Tervetuloa moikkaamaan spesialaisia ja katsomaan, millaista meillä on opiskella ja asua! Tapahtuma järjestetään kaikilla muilla Spesian paikkakunnilla paitsi Viitasaarella ja Jämsässä....


Sähköautoilu yleistyy – tulevaisuudessa päätöksenteko taloyhtiöissä helpottuu - Kuhanen | Asikainen | Kanerva\nPosted 03/10/2017 28/11/2018 Admin Kak-laki\nLiikenteen turvallisuusviraston, Trafin, tilastojen mukaan Suomessa oli kesäkuun 2016 loppuun mennessä 1 142 sähköautoa. Myös ladattavien hybridiautojen määrä on kasvanut huomattavasti. EU kaavailee rakennusmääräysten päivittämistä, ja mikäli EU:n komission ehdotus rakennusten energiatehokkuusdirektiivin muuttamisesta menee läpi, uusiin ja laajasti korjattaviin asuinrakennuksiin tulisi sen jälkeen voida asentaa sähköautojen latauspiste. Sähköautoilu on jo osa nykypäivää ja taloyhtiöiden tulisi selvittää sähköautojen latausmahdollisuudet asukkailleen.\nSähköautojen latauspisteiden hankkiminen voidaan toteuttaa taloyhtiössä useammalla tavalla. Hankkeesta päätetään yhtiökokouksessa. Päätöksentekoon vaikuttaa muun muassa se ovatko autopaikat osakashallinnassa vai kuuluvatko ne yhtiölle. Lisäksi huomioidaan sähköverkon kunto sekä latausmahdollisuudesta kiinnostuneiden osakkaiden määrä. Keskeisin kysymys päätöksentekoon liittyen on kuitenkin se, onko latauspisteiden hankkiminen asunto-osakeyhtiölain tarkoittama tavanomainen uudistus.Asunto-osakeyhtiölain mukaan yhtiökokous voi päättää yksinkertaisella enemmistöllä sellaisesta tavanomaisesta uudistuksesta, josta aiheutuva maksuvelvollisuus ei muodostu osakkaalle kohtuuttoman ankaraksi. Jos esimerkiksi taloyhtiön sähköverkko on teknisen käyttöikänsä päässä, ja se tulisi muutenkin uudistaa, voisi tämän saneerauksen yhteydessä varustaa autopaikat sähköauton latausmahdollisuudella. Tällainen sähköverkon kokonaissaneeraus voidaan nähdä tavanomaisena uudistuksena, jolloin asiasta päätetään taloyhtiössä enemmistöpäätöksellä ja hankkeen kustannuksiin osallistuvat kaikki osakkaat.\nAjat muuttuvat, tarvitaan uusia näkökulmia\nEntä siinä tapauksessa, kun taloyhtiön sähköverkon uudistamisen syy on pelkästään latausmahdollisuuden hankkiminen? Onko tällainen saneeraustoimenpide tavanomainen perusparannushanke yhtiössä? Jos näin ei ole, tarvitaan päätöksen läpiviemiseksi enemmistön kannatuksen lisäksi kaikkien osakkeenomistajien suostumus ja osallistuminen hankkeen rahoittamiseen vastikkeiden muodossa.\nSähköautojen yleistyminen kuitenkin jatkuu. On siis ajan kysymys, milloin sähköautojen latauspisteiden hankkimista itsessään voidaan pitää tavanomaisena. Tavanmukaisuutta arvioitaessa vaikutusta on esimerkiksi sillä, miten asiaan suhtaudutaan uudisrakentamisessa. Vaikka uudistusta ei vielä pidetä tavanomaisena, lähes kaikki tulevaisuuden taloyhtiöt varustetaan sähköautojen latausmahdollisuudella. Lisäksi yleinen mielipide hankkeen tavanomaisuudesta muuttuu, jos rakentamismääräyksiin saadaan normi lataustolppien asentamisesta.\n⟵Uusien kirjojen aiheena taloyhtiöriidat ja työlainsäädäntö\nEsittelyssä toimistomme Oikeustieteen ylioppilaat⟶


KooTeen kuvablogi: kesäkuuta 2008\nMitä lie tuuli kuiskuttelee rantaheinikossa, se taitaa jäädä jokaisen mielikuvituksen varaan?\nLähettänyt KooTee klo maanantaina, kesäkuuta 30, 2008 7 kommenttia:\nTässä kukka joka jäi viimekesänä varmaa tunnistusta vaille. Nyt löysin näitä enempikin. Kasvoivat vain todella hankalassa paikassa , kauhea lutakko saappaan varret eivät oikein riitäneet. Kuvaksellinen kallaa muistuttava kasvi. Kuvasin tämän 250 mm putkella käsivaralta, mutta kohtuullinen siitä kuitenkin tuli.Täytyy mennä paremmalla kelillä kuvaamaan uudestaan, jalusta mukana.\nTäällä on taas sadellut pitkin päivää, johan sitä olikin kaksi päivää kaunista.\nLähettänyt KooTee klo sunnuntaina, kesäkuuta 29, 2008 11 kommenttia:\nLähettänyt KooTee klo lauantaina, kesäkuuta 28, 2008 10 kommenttia:\n......lienee peippo? Kuten tiedätte, minähän en lintuja tunne. Jos joku tuntee niin voisi varmistaa asian minulle.\nLähettänyt KooTee klo perjantaina, kesäkuuta 27, 2008 4 kommenttia:\nLiljat rannalla alkavat kukkimaan. Tänään on aurinko paistanut...ihanaa!\nToivotaan, että kuviakin alkaisi vihdoin syntymään.\nLähettänyt KooTee klo perjantaina, kesäkuuta 27, 2008 1 kommentti:\nSateiden jälkeen vesi on noussut kovasti. Tällä hetkellä aurinko paistelee, mutta uhkaavia\npilviä nousee jälleen taivaalle. Toivotaan, että sade pysyisi kuitenkin poissa, nyt sitä on jo tullut tämän kesän tarpeiksi.\nLähettänyt KooTee klo perjantaina, kesäkuuta 27, 2008 5 kommenttia:\nKoska uusia kuvia ei nyt ole syntynyt laitan tänne toisen pisarakuvan.\nKuva taitaa olla hiukan tumma, mutta olkoon. Yhteys on taas niin hidas etten viitsi vaihtaa=(\nLähettänyt KooTee klo keskiviikkona, kesäkuuta 25, 2008 5 kommenttia:\nApu on yhtä lähellä....\n..... kuin lähin traktori. Juhannuksena täällä satoi 47.6 mm vettä ja se näkyi ja tuntui.Hyväkään nurmikenttä ei kestä näitä uusia isoja matkailuautoja tälläisen sateen jälkeen.Onneksi käytössä on apuvoimaa. Meillä ei ole ongelmia, kun emme mihinkään lähde joten kiroillaan vain muuten tätä sadetta joka edelleenkin jatkuu. Pieniä poutajaksoja on aina välillä, mutta sitten taas (kuten tällä hetkelläkin) vettä tulee taivaan täydeltä. Toivoa vain sopii, että säätila pikkuhiljaa muuttuisi. Onneksi ei olla kesälomalla joten meillä on aikaa odotella parempaa keliäkin.\nLähettänyt KooTee klo tiistaina, kesäkuuta 24, 2008 4 kommenttia:\nLähettänyt KooTee klo maanantaina, kesäkuuta 23, 2008 7 kommenttia:\nSilimät tummat niinkuin syksyinen yö.........\nJuhannuspäiväiltana musiikista huolehti kolme karavaanaria ja yleisön joukosta\nyksi pappa intouti laulamaan. Lava pysyi tyhjänä kunnes alkoi soimaan tango Guapita kuten oikeaan lavatunnelmaan kuuluukin =)\nLähettänyt KooTee klo sunnuntaina, kesäkuuta 22, 2008 2 kommenttia:\nVALOKUVATORSTAI/ "Yötön yö"\nLähettänyt KooTee klo perjantaina, kesäkuuta 20, 2008 13 kommenttia:\nOikein hyvää juhannusta kaikille täällä kurkkiville näin viimevuotisen kokkokuvan myötä.\nKokkohan on aina lähes saman näköinen =)\nLähettänyt KooTee klo torstaina, kesäkuuta 19, 2008 6 kommenttia:\nTunnisteet: Maisemat, Sekalaista\nPisara kukan sydämessä, kuin jalokivi. Kuvaan en saanut sitä yhtä kauniina kuin luonnossa. Olisi vaatinut varmaankin toisenlaisen valon?\nLähettänyt KooTee klo keskiviikkona, kesäkuuta 18, 2008 8 kommenttia:\nTunnisteet: Luonto, Makroilua\nEilen täällä mennä jyristeli ukonilma. Ei mikään kovin raju, mutta kuitenkin sen verran, että Viivi pysytteli pöydän alla=) Nyt taas sataa eikä näytä siltä, että heti loppuisi niin tasaisen harmalta näyttää. Ei hyvältä vaikuta juhannusta ajatellen.\nLähettänyt KooTee klo keskiviikkona, kesäkuuta 18, 2008 6 kommenttia:\nPokkarinäpsyjä rantasaunan lämmityksen ohessa. Välillä on paistanut aurinkokin.\nLähettänyt KooTee klo maanantaina, kesäkuuta 16, 2008 7 kommenttia:\nTämän sateisen päivän piristeeksi pieni kukkanen.\nLähettänyt KooTee klo sunnuntaina, kesäkuuta 15, 2008 9 kommenttia:\nMuutama museopyörä harrastaja poikkesi yöpymään. Hiukan erinäköisiä pyöriä mitä edellisessä prätkäkuvassani= Mukavaa porukkaa, ei mitään eileisen teeren poikia nämä "pojat".\nLähettänyt KooTee klo perjantaina, kesäkuuta 13, 2008 2 kommenttia:\n.... ja pilvistä edelleenkin. Eilen illalla jo aurinko näyttäytyi, mutta aamu valkeni jälleen pivisenä.\nHiukan on vettäkin tihuutellut.\nLähettänyt KooTee klo torstaina, kesäkuuta 12, 2008 5 kommenttia:\nTunnisteet: i, Maisemat\nTätähän se on, kun vettä sataa toista päivää. Lisää on luvassa ainakin huomiseksi.\nEipä mitään, onhan sitä kärvistelty joskus kolmisen viikkoa sateessa yhtä soittoa. Se on tämä kesämme niin arvaamaton. Onneksi on varattu riitävästi lukemista ja kirjastosta saa lisää.\nHuom! Tämä kevyempi kirja on minun.=D\nLähettänyt KooTee klo tiistaina, kesäkuuta 10, 2008 12 kommenttia:\nTunnisteet: "HOHHOIJAA", "Lomakuvia"\n.... alkaa olla ohi. Silti tämä on kaunista katseltavaa aurinkotuolissa maaten sinistä taivasta vasten.\nLähettänyt KooTee klo sunnuntaina, kesäkuuta 08, 2008 7 kommenttia:\nPieni kukkanen vain.......\nKLIK KLIK klikkaa kuvaa.\nPienet luonnon orvkit ovat kauniita, tahtovat vain jäädä kokonsa takia monesti huomaamatta.\nLähettänyt KooTee klo perjantaina, kesäkuuta 06, 2008 4 kommenttia:\nTätä tirppakuvaa pidän yhtenä parhaana mitä olen onnistunut ottamaan.\nKuva ei ole mikään lajikuva eikä tekninen täysosuma, mutta mielestäni sain tähän mukaan tämän kesäisen lähes helteisen päivän tunnelman.\nKuvan rajausta en saanut mieleisekseni koska tuosta oikeasta reunasta jouduin rajaamaan liikaa pois johtuen etualalla epäterävistä lehvistä. Ne veivät liikaa huomiota katseelta.\nLähettänyt KooTee klo torstaina, kesäkuuta 05, 2008 11 kommenttia:\nLähettänyt KooTee klo torstaina, kesäkuuta 05, 2008 4 kommenttia:\nMelkoisen komea sivuvaunuprätkä näillä Alankomaaisilla. Vaikka ensin luulin, että ovat jenkkejä, oli maalattu keulaan tähtilippu.\nLähettänyt KooTee klo keskiviikkona, kesäkuuta 04, 2008 7 kommenttia:\nKoska lupasin silloin, kun tänne tulimme, että tiedossa on jälleen auringonlaskukuvia eikä niitä vielä ole ollut kuin kaksi niin tässä jatkoa =DDD\nLähettänyt KooTee klo tiistaina, kesäkuuta 03, 2008 4 kommenttia:\nAlempi kuva on osa tätäkuvaa, siis ikkunassa oleva heijastuskuva =)\nMitä ihmettä, kaksi horisonntia? Kuka kertoo miten tuo on syntynyt?\nLähettänyt KooTee klo maanantaina, kesäkuuta 02, 2008 13 kommenttia:\nOn hauskaa seurata miten Viivi nauttii vedessä peuhaamisesta ja uimisesta.\nNo, vesikoirahan se on. Toinen asia on mitä se tykkää mäkäröistä, niitä on nyt ilmaantunut parin viimepäivän aikana kiusaksemme. Viivin mahan alunen ja silmäkulmat ovat purmia täynnä.\nLähettänyt KooTee klo sunnuntaina, kesäkuuta 01, 2008 4 kommenttia:\nRastaan poikanen, tepasteli heinikossa. Lienee lentoonlähtö ei vielä ole onnistunut.\nLähettänyt KooTee klo sunnuntaina, kesäkuuta 01, 2008 2 kommenttia: