BLOGI | Suurbritannia sai Brexiti ajapikendust oktoobri lõpuni - DELFI\nPrantsusmaa president Emmanuel MacronFoto: Yves Herman, REUTERS\nEuroopa Liidu liidrid arutasid järjekordselt Brexitit. Keegi ei tahtnud, et Suurbritannia välja kukuks. Aga vähemaks jäi ka soovi, et nad liidus sees oleksid.\nBrexiti uue tähtaja seadmine tekitas EL-i liidritele parasjagu peavalu.\nMay küsitud lühike pikendus tähendanuks, et Brexit ei saa selgeks enne europarlamendi valimisi, mis toimuvad 26 mail. Suurbritannias aga peaksid toimuma 23. mail. Juuni tähtaeg oleks tähendanud, et lahkumisplaane pidav Suurbritannia oleks korraldanud eurovalimised, kuid seal valitud rahvaesindajad poleks enam parlamenti siirdunud, sest selle esimene istung toimub 2. juulil.\nEL-i eesistuja: Suurbritannia peab ütlema, kuidas Brexiti ajapikendust kasutada kavatseb 09.04.2019\nTheresa May ikka löögi all: sedapuhku süüdistab teda vihane siseopositsioon (1) 07.04.2019\nSee kõik oleks ilmselgelt imelik välja näinud.\nSamuti ei uskunud aastatepikkust Londoni poliitikute patiseisu jälginud Euroopa riigid, et May tegelikult suudaks juuniks Brexiti ellu viia, mille ainukeseks võimaluseks on ikka selle sama, korduvalt maha hääletatud lahkumisleppe mingil viisil ratifitseerimine.\nSeega tahtis enamus EL-i riike pakkuda brittidele pikemat, kuni isegi aastast ajapikendust, et nad ei tuleks iga natukese aja tagant oma sisepoliitilisi probleeme muudkui kurtma ja uusi pikendusi küsima.\nAga samas kartsid mõnedki riigid, eesotsas eriti Prantsusmaaga, et pikalt lahkumismõtetega Suurbritannia euroliitu jäämise korral võidakse teha teoks kõige karmimate Brexiti toetajate ähvardused, et Suurbritannia võib hakata EL-i tööd takistama. St muutuma Trooja hobuseks, EL-i aruteludes kaikaid kodaratesse loopides.\nSeega arutati eile ka seda, kas saaks kuidagi ära hoida Londoni vastutöötamist või suvalisi vetosid EL-i otsustele. Ühelt poolt nõuti Londonilt, et see teeks Brexiti pikenduse perioodil Euroopas konstruktiivset koostööd. Teisalt pandi kirja ka see, et EL-i 27 liikmesriiki võivad edaspidi endale olulisi küsimusi ka ilma Suurbritanniata arutada.\nJa lõpuks väljendus seesama hirm ka uue Brexiti kuupäeva määramises. Nimelt ei soovitud näha seda, et lahkuv Ühendkuningriik hakkaks sügisel moodustatavasse uude Euroopa Komisjoni oma volinikku määrama. 31. oktoobri tähtaeg on mõeldud nähtavasti ka selleks, et uus Komisjon hakkaks tööle puhtalt lehelt, ilma Briti volinikuta.\nRaimo Poom, ajakirjanik: Kinnitus kuupäeva osas ka Ülemkogu president Donald Tuskilt: https://twitter.com/eucopresident/status/1116109939687284736?ref_src=twsrc%5Etfw\nRaimo Poom, ajakirjanik: Samas tasub meeles pidada, et igasugune pikendus on paindlik. Kui Suurbritannia lahkumisleppe (jah, selle sama, mida nad on kolm korda parlamendis maha hääletanud) ikkagi varem vastu võtavad, juhtub Brexit kohe seejärel. Tingimata pole vaja oktoobri lõpuni oodata.\nRaimo Poom, ajakirjanik: Täpselt nagu arvata võis: pakkumine tehakse poole peale. Mitte aastat nagu alguses räägiti ja ka mitte juunikuuks, sest selle ellu viimise võimalusi lihtsalt ei usuta enam. Suurbritannia poliitiline segadus ei anna alust loota, et nad niipea endiga valmis saaksid.\nRaimo Poom, ajakirjanik: Niisiis - uus tähtaeg Brexitiks on selgumas. EL-i liidrid pakuvad väidetavalt Theresa Mayle 31. oktoobrit 2019.\nRaimo Poom, ajakirjanik: Ninanipsuks brittidele. Ajakirjanikud vahendavad, et ühtlasi olevat keegi liidritest Macroni tuules pakkunud veel üht kuupäeva - 23. juunit 2019 Brexitiks. See oleks siis täpselt kolm aastat peale Suurbritannia referendumit. Oli see tõsine pakkumine või lihtsalt kena mõte, pole teada. https://twitter.com/JenniferMerode/status/1116098281258590210?ref_src=twsrc%5Etfw\nRaimo Poom, ajakirjanik: Prantsusmaa presidendi kõnevoor on kätte jõudnud ja väidetavalt ei tegevat ta asju kergeks: juunis olgu Brexitil lõpp? Kui see on tema esimene positsioon, siis seisab ees pikk arutelu, millised tingimused kehtiksid natuke pikema pikenduse korral. "Oma võiduta ta siit ära ei lähe," arvas üks diplomaat. https://twitter.com/AlbertoNardelli/status/1116079961947951105?ref_src=twsrc%5Etfw\nRaimo Poom, ajakirjanik: Algusest peale pole keegi pannud ühelegi paberile kirja uut Brexiti lõpptähtaja kuupäeva. Isegi ametnikele antud kavades on olnud vaid märge [XX.XX.XXXX]. Ja väidetavalt ei tahtvat ka EL-i liidritest keegi mingeid konkreetseid kuupäevi kohe nimetada - räägitakse üldiselt. Konsensus paistab olevat, et oodatakse Prantsusmaa president Emmanuel Macroni sõnavõttu, kelle seisukohast siis selgub, mille üle vaidlema hakatakse. Ja kuuldavasti ei kiirustavat Macron, laseb teistel muudkui rääkida...\nRaimo Poom, ajakirjanik: 27 liidri omavahelisel arutelul paistavad väga paljud tahtvat oma arvamust avaldada. "Läheb pikalt" teavad EL-i diplomaadid öelda.\nRaimo Poom, ajakirjanik: "Trooja hobuse" tingimusi vist on kõvasti täeindatud. Kuni sinnamaani, et pikenduse ajal võivad 27 EL-i liikmesriiki Britid soovi korral igal tasandil "mitteformaalsetest" aruteludest välja jätta.\nRaimo Poom, ajakirjanik: Kaks tähelepanekut teevad vaikselt ringe Ülemkogu kuluaarides: -Esiteks, et Theresa May suutis seekord oma esituses olla tõsiseltvõetavam, kui ta on varem olnud. Mitmel korral on Brexiti aruteludel jäänud teistel EL-i liidritel tema kõnedest hõre tunne. Palju kõlavaid sõnu, kuid tal pole olnud mingeid vastuseid mitte ühelegi küsimusele, mis temalt on küsitud. -Teine spekulatsioon seostub võimaliku Brexiti pikenduse nö keskmise variandiga ehk võibolla pakutakse kuue kuulist pikendust. Selle loogika oleks järgmine: jah, ajutiselt peavad Britid saatma uued liikmed europarlamenti, kuid aasta lõpus – st umbes poole aasta pärast – toimub uue Euroopa komisjoni ametisse panemine ja neile liikmesriikidele, kes näevad Trooja hobuse ohtu ja ei taha, et Brexitiga tegelev London tuleks EL-is samamoodi kaasa rääkima, oleks vastumeelne näha uue britist euroopa voliniku määramist. Sel juhul pandaks Brexiti tärmin volinike määramise aega aasta lõpus, arusaamisega, et Ühendkuningriik siis volinikku enam nimetama ei hakka. Voliniku nimetamise küsimus on olnud õhus ka aastase pimendamise arutamisel – kas saaks tekitada olukorra või arusaamise, et Suurbritannia lihtsalt loobuks sellest vabatahtlikult.\nRaimo Poom, ajakirjanik: Nii - Theresa May lõpetas oma ettekande ja pidi toast lahkuma, nagu teatab Ülemkogu presidendi Donald Tuski pressiesindaja. 27 EL-i ülejäänud riigijuhti hakkavad arutama, mis edasi teha - kui pikk võiks olla Brexiti uus pikendus, mis tingimustel. https://twitter.com/PrebenEUspox/status/1116036048960802817?ref_src=twsrc%5Etfw\nRaimo Poom, ajakirjanik: Kõik ei ole nii sombuurne, kui välja paistab. Saksamaa kantsler Angela Merkelil oli EL-i liidritele mingi eriti hea nali näidata oma tahvelarvutist: https://twitter.com/PabloPerezA/status/1116029088748199936?ref_src=twsrc%5Etfw\nRaimo Poom, ajakirjanik: Päris huvitav seisukoht Brexiti osas tulevase valitsuserakonna juhtivpoliitikult. Et hoopis mõni EL-i riik (ei tea, kas Eesti siis?) peaks Suurbritannia üle kaljuserva lükkama. Brittidel on võimalus ise seda teha, millegi pärast nad aga sugugi ei taha.. Kas Eesti poliitik teab paremini, mis on Suurbritannia koht? https://www.facebook.com/jaak.madison/posts/10213662448615096&width=500\nRaimo Poom, ajakirjanik: Pika-lühikese Brexiti pikenduse vaidluse taga on omakorda kartus, et juhul, kui Suurbritannial lastakse EL-i laua taga edasi toimetada, siis võib iseenda saamatusest frustreerunud riik hakata ülejäänud EL-i tööd segama. Näiteks üheks peamiseks jäärapäiste konservatiividest Brexiti toetajate liidriks saanud Briti parlamendiliige Mark Francois teatas, et juhul, kui jäädakse pikemaks, peaks käituma nagu Trooja hobune. „Kui kavatsete hoida meid Euroopa Liidus vastu britiide demokraatlikku tahet, siis vastutasuks hakkame me Trooja hobuseks EL-i sees,“ ähvardas ta. Seda ei saa ka päris niisama sõnakõlksuna võtta. Keegi ei tea, kui kindel on tegelikult Theresa May enda tool ja kas tema asemel ei või mõni käremeelne Brexiti toetaja hoopis saada järgmiseks valitsusjuhiks, mis tekitaks terve rea komplikatsioone. May on lubanud näiteks ise tagasi astuda, kui tema kolm korda parlamendis läbi kukutatud lahkumislepe EL-ist siiski vastu võetakse. Kui Tema asemel saab peaministriks näiteks Boris Johnson, siis võib oodata Euroopa suunal igasugust välku ja pauku. Seega üritab EL end juba praegu natuke kaitsta pahatahjate eest. EL-i liidrite lauale pandud tänase koosoleku lõppjärelduste esialgses variandis, mis on Delfi käsutuses, rõhutatakse, et Suurbritannia peab käituma „konstruktiivselt ja vastutustundlikult“.\nRaimo Poom, ajakirjanik: Brexiti pikkuse suhtes on kolm vaadet: Kõigepealt Theresa May tahaks pikendust 30. juunini ja mitte rohkem. Seda kahel põhjusel. Esiteks hakataks teda kodus pikema perioodi korral taas materdama, et loobub üldse Brexitist. Teiseks ei tahaks ta üldse, et Suurbritannia peaks saatma europarlamenti päriselt uued saadikud. Valimistel ei oota teda midagi head, parem oleks, kui neid ei peaks üldse tegema. Aga selleks peaks ta Brexiti joonde ajama hiljemalt 22. mail. EL-i liidrite vaates on pika ja lühema pikenduse pooldajad. Pikemat pikendust -ütleme kuni aasta - toetab valdab enamus liikmesriike. Seda eelkõige põhjusel, et keegi ei taha enam Brüsselisse sellistele pidevatele erakorralistele aruteludele sõita. Nad mõtlevad, las britid nüüd saavad aega, et oma kodus asjad ära otsustada. Aga on lühema pikenduse toetajad, eriti Prantsusmaa ja selle president Emmanuel Macron. Ta on väljendanud oma frustratsiooni Brexiti üle, mis segab ülejäänud EL-i tööd ja tahaks sundida Briti lõpuks ära otsustama, mis siin ikka enam viivitada, mõelgu välja, miks tahavad.\nRaimo Poom, ajakirjanik: Kava järgi käib asi täna selliselt: kõigepealt kuulavad EL-i liidrid Suurbritannia peaminister Theresa May infot, et kuidas ta tahab Brexitiga edasi minna ja mida täpselt soovib EL-ilt. Seejärel lahkub May ruumist ja 27 ülejäänud liikmesriigi valitsusjuhid käärivad käised üles ning vaatavad, mida annab asjast teha. Nagu ülalpoolt kirjas on tegelikult kaks peamist arutatavat küsimust -kui pikk peaks olema Brexiti uus pikendus? -ja kuidas pika pikenduse puhul peaks Suurbritannia lubama käituda, sest on ju jätkuvalt EL-i liikmesriik ja saab olla otsuste juures. Mõlemast küsimusest kohe lähemalt…\nRaimo Poom, ajakirjanik: Peaminister Jüri Ratas jõudis Ülemkogule.\nBriti parlamendi alamkoda toetas ühe häälega Brexiti ajapikenduse küsimist\nNigel Farage esitles oma uut Brexiti-parteid, millega läheb europarlamendi valimistele


Hopa e. Ape e. Hoppenhof – Wastse-Roosa Teataja\nHopa e. Ape e. Hoppenhof\nHopa – linn Lätis Vidzemes samanimelises piirkonnas, mõis, läti keeles Ape, 1782 Hoppenhof, Oppes muischa (mõis). Kohalikud on kutsnud ka Opa ja Ope. Vene keeles Гоппенгоф (Goppengof)\n1421 aastal andis 1421. aastal andis Liivi ordu kapten Sigfried Lander von Spanheimi mõisa Gerhardile Hoppele ja perekond Hoppe valitses seal 1528.a. -ni. Linna nimi pärineb arvatavasti perekonnanimest. Hoppe on alamsaksa variant sõnast Hopfen ’humal’ ja viitab humalakasvatusele või -kaubandusele. Läti nimi võiks olla mugandatud samast perekonnanimest, eeskujuks humalat tähendav sõna apinis. Vrd ka isikunimi Ape, mida on tuntud XVI saj Kuramaal.\nApe mõis 20saj alguses.\n19. sajandi lõpust alates hakkas Ape kõvasti arenema kui mõisavalitsejaks sai Axel von Delwig. 1903 hakkas asulast läbi minema kitsarööpmeline Valga–Gulbene raudtee, mis hoogustas arengut. Pļaviņase (saksa keeles Stockmannshof)-Gulbene-Alūksne-Ape-Valka liin pikkusega 211 km (197 versta) avati reisiliikluseks 15. augustil 1903.\nPäewaleht, nr. 41, 19 veebruar 1919\nMaaliit : Eesti Maarahva Liidu häälekandja, nr. 70, 29 märts 1919\nUudisleht, nr. 97, 26 august 1931\nKolonel Karl Partsi mälestusi võitluspäevi» isamaa eest. Marienburgi vallutamine\nPäewaleht, nr. 154, 15 juuli 1920\nUus Eesti, nr. 170, 27 juuni 1936\nEesti Kirik (1923-1940), nr. 42, 15 oktoober 1936\nPostimees (1886-1944), nr. 103, 18 aprill 1940\nMeie väerinna seisukord.\nMarienburgi sihil tungisid meie väed vaenlase kanget vastupanekut murdes. Tilderi juures Pihkva ja Riia kivitee peale välja. Meie soomusrongid võtsid Hopa (Hopenhofi) jaama oma alla.\nÜlemjuhataja staabi teadaanne.\n28. märtsi hommikul. Kõikidel sihtidel elaw maakuula ate tegewus. 28. märtsi õhtul. Marienburi sihil wõtsid meie wäed peale ägedaid wöitlusi Peetri ja Alska külad Hopa. Uue Roosa, Opekalni ja Wana Laitseni mõisad ära ja liiguwad edasi, waenlast tagaajades. Meie ratsa wäeosa on waenlast tagaajades Marienburi järweni jõudnud, wõttis peale ägedat lahingut Wistikuni ja Fiandeni mõisad ära ja liigub edasi Marienburi peale. Heinaste sihil Ikla ja Tuullko mõisa liinil keStawad elawad wöitlused edasi. Mujal luurajate tegewus.\nLõik artiklist: Mõniste. Peale Koiküla jaama vallutamist sõitsid soomusrongid kohe edasi Mõniste poole. 17. veebruari.1919 hommikul võeti soomusrongide poolt ära ka Mõniste jaam ja mõis. 16. veebruaril kogutud andmete järele oli Mõniste all meie vastu 3. läti kütipolk, umbes 400 meest ühes 12 kuuli pildujaga. Mõniste jaamas langes soomusronglaste kätte kaks kaubavagunit, pataljoni kant selei ja hulk muud varustust, mida punased ei jõudnud välja viia. Mõniste võetud, ei söandatud siin puhata, vaid tormati vaenlase kannul edasi Marienburgi poole. Kuna sillad ja raudteed Marienburgi ees olid lõhutud, läks soomus rongidel palju aega nende parandamiseks. Soomusrongide nr. 2. ja 3. dessandid saadeti Hopa jaama ja mõisa peale. Dessandid tegid siin ka tubli töö. Loomusrong nr. 3 dessant võttis peale ägedat lahingut oma alla Hopa jaama ning rongi nr. 2 dessant Hopa mõisa. Punased olid sunnitud kiirelt põgenedes jaama maha jätma hulga varustust, muuseas viis vagunit ja hulk toiduaineid…..\nKitsarööpmeline soomusrong nr 4 Hoppa (Ape) jaamas Põhja-Lätis 1920. a märtsis\nInglased peawad ennast eestlaste wastu Hopa alewis wäljakutsuwalt üles.\n„Rajalasele” teatakse Hopa alewi Eesti ametivõimude poolt:\nInglased, kes ennast evakueerimise kommisjoniks nimetawad, istujad juba 4 päewa Hopa alwis ja kontroleeriwad Eesti wägede tagasitõmbamist uue piirini. Weel enam, nad nõauavd koguni, et Eesti mäed Hopa, Wana-Laitseni ja Uue-Roosa piirkonnast jalamaid lahkuma peavad. Iga päew päritakse Hopa Eesti komendantilt, kas ewakueerimise käsku ei tulnud. Hopa alewis laotakse sihikindlalt kuulujuitusid laiali, et eestlased olla häbematud ja ei kuula inglaste sõna. Inglased ühes lätlastega koguwad teateid Eesti wäeosade seisukohtade ja arwu üle. Sagedaid läbirääkimisi peetakse parun Nolkeniga (wististe sugulane Eestimaa Nolckenile? toim.) Walgas, kes kuuldawasti ka Hoppa peab sõitma.\n19.10.1919 – Vabadussõda. 2.Jalaväepolgu orkester ja sõdurid Hopa (Ape) raudteejaamas vahepeatuses sõidul Marienburgist (Aluksne) Valka\nApe mõis peale Läti iseseisvumist\n1924-l aastal renditi Ape mõisakompleks Põllumajanduskoolile. Aastatel 1950 kuni 1996 asus Ape mõisa peahoones haigla. Praegusel ajal on hoone maha jäetud.\nAvatud uus piiripunkt Eesti – Läti piiril. Eesti – Läti piiril avati omavahelisel kokkuleppel – Hopas tollipunkt. Tollidirektori poolt on punkti ülemaks määratud hra B. Weidenstrauch, asudes 3.aug. kohustetäitmisele.\nLõuna-Eesti, 3 august 1927\nHopa alewi eestlased ümber rahwustumas. ….Enne Eesti-Läti piirijoone tõmbamist, oli Hopa alevikus ligi pooled eestlased, kuid pääle piirijoone tõmbamist kolisid mitmed ärimehed, kes enam-wähem suurema haridusega, kodumaale, kuna järeljäänud wähem haridusega kogu aeg on sunnitud lätlaste keskel elama. Lätlased on alewi elanikkele tööandjaiks, nii on ka need sunnitud kogu aeg läti keelt kõnelema. Ajalehti loewad kohatised eestlased wäga wähe ja nii puudub peaaegu igasugune side kodumaaga. Õnneks on Hopa alewi naabrusest paar noormeest Walgas keskkooli lõpetanud ja nende ülesanne olekski ajalehtede lugemist koha pääl õhutada ning kohaliste eestlaste ümberrahwustamist takistada. Ka segaabielud on paljud eestlaste järeltulijad liitlasteks muutunud.\n1928 sai Hopa linnaks. Linnast 18 km idas asuvad Opukalna (läti Apekalns, kohalik hääldus Opekols, vrd läti kalns ’mägi’, sks Oppekaln) kirik ja kirikumõis, mille järgi on nimetatud kihelkond. Enamus vanemad majad on ehitatud dolomiidist, mida kaevandatakse Ape lähedal ka tänapäeval.\nFoto 1910-ndatel Stacijas (Jaama tn) ja Pasta (posti) tänava nurgal.\nApe Stacijas iela (Jaama tänav)\nApes on huvitavaid kohti, üks on Vaidva jõe ääres olev liivakivi paljand. Pilt 1930-ndatest, praegu on kallas oluliselt suurem, kuid osaliselt alla kukkunud.\nHopa linnas (Lätis) elab 145 eestlast. 1927. a. asutasid sealsed eestlased Hariduse Seltsi. Praegu on seltsil 60 liiget. Et selts muutuks elujõulisemaks, selleks osteti ühelt Eesti kodanikult majad ühes wastawa maalaga. Hopa linnavalitsus, kes majade ostmisel kasutas omas eesõigust ja Hariduse Seltsilt maja omale ostis. Seelle linnavalituse otsuse tagajärjel on seltsi arenemisvõimalused tublisti wähenenud. Elavat tegevust näitab Aluksne Eesti Hariduse Seltsi Vana-Laitsna osakond, mis asutati 1928. a. Hiljuti korraldas see selts peomis hästi õnnestus. Muret teeb sealsetele eestlastele, et nende kooli õpetajad on lätlased, küll eesti keelt oskajad, kuid eestlaste seltskonnaelu vastu ükskõiksed. Nüüd on Wana-Laitsna eestlastele ergutawalt appi tulnud teiseltpoolt piiri: peol esines Wastse-Roosa koor Th. Pettai juhatusel.\nPostimees (1886-1944), nr. 341, 15 detsember 1931\nHopa eestlastele koolimaja.\nRiia Eesti H. A. Selts aitab Hopa Eesti Seltsile maja osta.\nHopa Eesti Haridusselts kanuatas oma asula u;icpäelvast saadik korraliku ulualuse puudumise all. Sellepärast ci saanud Hopa Haridusselts aidata ka ees n keelset; kooli paremate ruumide murctscmisega. Koolil tuli töötada üheskoos läti koolitoa läbikäidalvas toas. Hopalased juba tükk aega tnõlguiasid möiet oma maja osta. illiöödunud aastal ilmuski lvõimalus lväikte maja omandamiseks, luid Hopa linn tarlvitas ostu eesõigust ja Hopa Haridusseltsi ka! vanus oli luhta aetud. Suudeti omandiida ainult wakmnaa suurune ehituskrunt. Käesoleval sügisel pakuti Hopa Ecsti Haridusseltsile müüa maja, mis asub lvarcmini ostetud krundi krrwal. Kuna osiuhind, 8600 latti .hopalastele iile jmt käis, pöörasid tviimased Riia Eesli Hariduse ja Muandmise Seltsi poole abi saamiseks. Pühapäctval, 18. detsembri oli Niia Eesti H. A. Scliii erakorraline koosolek kokku kri isutud Hopa Ecsti Haridusseltsi paltve otlustam:’cks. Koosolek oli wõrdlemisi käre. kuna osa kookolisaistci pooldanud la-euu andmist. Alles peale selle, kui rida wanemaid ja lugupceinmaid seltsi tegelasi istilikn eesknjuua kuumuse otsustamisele teed näi. ia:, mmthts üldine meeleolu Hova seltsile sood» saks. Ninkelt ohwerdasid seitse seltsi liiget härrad Nliihlmaun, Mölder ja Fal ning tvennod Korv ei’id ja prouad Eller ja Oli erg igaüks 100 laiti Hopa seltsile maja ostmise heaks. See nüüdsel raskel ajal harukordne suur oytvrimeelsuS möju? ja sellega oli küsimuse otsus. iauu.se kige su uu antud. Erakorraline peakoosolek otsusias Hova EcSti Haridusseltsile laenud anda 3000 latti 10 aasta peale 4 protsendiga, kusjuures esimese aasta eest protsente ei uduta. Hopa Eesti Haridusseltsile maja ostmise wölmaldamisega on loodud sealsetele eestlastele soodne arendamue wõimalu?, mis neil senini puudus.\nApe Eesti seltsimaja ehitus 1933\nWõru Teataja, 25 juuli 1934\nHopa Eesti Seltsile walmib rahwamaja. Juba möödunud suvel algas Hopa Eesti Selts endale rahwamaja ehitust, mis on tänini jõudnud juba katuse alla. Seltsimeta saab nägus, kahekordne ktwiehitus ja kui vähegi seltsi majandusline külg lubab, loodetakse hoone valmis seada juba sügiseks. Seltsimaja hällis ja Eesti vaimu elustamiseks Hopas, korraldab Hopa Eesti selts pühapäeval, 29. juulil Hopa tuletõrje aias vabaõhu jumalateenistuse ja õhtul kontfett-balli. Jutlustama ou palatud Hargla koguduse õpetaja J. Maior ja ülempreester P. Kolon, Ritsikult. Kontserdiga esineb Vastse-Roosa laulukoor Th. Pettai juhatusel ja Mõniste ja Varstu Tulet. Üh. pasunakoor.\nÜliõpilased lähevad läti eestlastele kõnelema. Nagu selgub, on üliõpilaskonnal avanenud võimalused saata eeloleval Vabaduspäeval kõnelennu raamides kõnelejaid ka väliseestlaste – nimelt Lätis elavate eestlaste juurde. Kõnelejaid tahetakse saata Aluksnesse, Hopasse, Vana-Laitsnasse ja Riiga. Praegu on kindlad kõnelejad ja aktuse kava täitjad Aluksne jaoks. Kes teistesse paikadesse kõnelejaks lähevad, ei ole veel selgunud. Igatahes majanduslikust küljest sedakorda kõnelejate saatmine nimetatud kohtadesse väliseestlaste juurde raskusi ei tee.\nPäewaleht, nr. 157, 8 juuni 1935\nApe (Hopa) eestikeelne algkool on asutatud Ape linnas 1922. a. Ape algkool on eestikeelne komplekt lätikeelse riigi algkooli juures. Komplekt on lahutatud läti koolist. Temal puudub internaat ja õpetaja korter. Internaat on korralik, on olemas harmoonium, õppeabinõud on ühised läti kooliga. Eestikeelses raamatukogus on umbes 100 raamatut, lätikeelne on ühine läti kooliga. Koolis on jällegi ainult 4 klassi ja 1 eelklass ühes komplektis. Õpilast on eelklassis 4. 1. kl. 4. 2. kl. 5. 3. kl. 3 ja 4. kl. 2. kokku 18 õpilast. Suurem hulk lapsi on linnast. Et eestikeelsel koolil puudub 5. ja 6. klass, siis õpib kõrwalolewas Ape lätikeelses koolis 9 eesti last.\nTeiseks puuduseks on asjaolu, et eesti komplekti juhatajaks on lätikeelse algkooli õpetaja abikaasa, kes küll oskab enam-wähem eesti keelt, kuid on lätlanna.\nKa Ape eestlased ehitawad endile seltsimaja, kuid rahapuudusel on ehitus pooleli. Eesti riigiwanem on sellele seltsimajale määranud 1000 kr., Eesti Haridusselts Riiast on annud laenu 3000 kroonj, Eesti haridusminister olewat hiljuti ka määranud summa, kuid kohapeal ei teatud meel, kui suur see on. Maja on ehitatud turu ääre. Alumine majakord tahetakse wälja üürida. 2. Korral asuks kool. Saal kawatsetakse siis juure ehitada, kui kogutakse uut raha. Ape eestlased tahawad koolijuhatajaks meesjõudu eestlast, kes hakkaks ka seltsi elu arendama.\nEestlaste ühispidu Lätis. Jaanipäeval, 24.juunil korraldab Eesti Organisatsioonide Liit Lätis esimest korda ühispeo kõigile Lätis elavatele eestlastele. Peo asukohaks määras liidu peakoosolek Hopa linnakese Eesti piiri läheduses. Peo asukoha valiku põhjustas suursündmus Läti eestlaste elus: on valminud eesti seltsimaja Hopas, mille õnnistamist peetakse samuti jaanipäeval. Majaõnnistamist on palutud toimetama õpetajat J. Kimmeli Tartust. Üksikasjalikumalt on pidustuste kawa järgmine: kl 12 päewal waimulik talitus ja aktus kõnede, terwituste ja lauludega. Kell 7 õhtul ühispidu seltsimaja aias, kus esinevad Riia Eesti Haridus ja Abistamisseltsi, Wana-Laitsna Eesti Haridusseltsi “Koit” ja Aluksne Eesti Hardiduseltsi segakoorid üksikult ja koos.\nLäti eestlaste suur pidupäew Hopas.\nEsimene ühispidustus laulupeoga ja Hopa eestlaste seltsimaja awamine. Meeleolurikkad ettekanded. Külalist oli ka Eestist.\nJaanipäew oli suureks ühispühats Läri eestlastele. Nimelt oli Eesti Organisalsioonide Liit Lätis korraldanud Läti eestlaste ühispeo Eesti Piiri ääres Hopa linnakeses. Esimesel peol taheti katsetada ainult oma jõududega, seepärast ei oldud ka Eestist kutsutud suuremal artvul osatvõtjaid. Saabus Riiast 2 weoautot eestlasi Aluksnest (Marienburgist). kes tõid kaasa ka tubli orkestri, siis weel suur autotä.Z lauljaid ja pidulist Wana-Laitsnast, ja üksikuid külalisi-pidulisi rongidega ja autodega Tallinnast ja Riiast. Wäike Hopa linnakene elas sõna otseses mõttes eestlaste tähe all: nende autod läbistasid linna, kõlas rõkkaw laul ja mürtsus muusika. Ka taewataat oli meie läti sugutvendi õnnistanud päikesepaistelise ilmaga, lastes wih!nal sadada pidueelsel päetval. Sündmuse tulipunktiks oli Hopa eesti hariousseltsi wast-walminud seltsimaja atvamistalitus. Seltsimaja on suur, kahekordne, nägus, massiitvne kimihoone. Asudes otse linna turuvlaisi ääres ja olles üheks Hopa suuremaks ja nägusamaks hooneks, tundub ta eriti wõimsans ja imposantsena. Paljude lasteemade siliniO Mõis näha liigutuspisaraid maja tvaadeldes —■ saab ju sellest ka koolimaja kohalikule eesli algkoolile. Maja amamispidustusele oli saabunud sedawõrd rohkesti publikut, et saal ei suutnud neid kõiki mahutada. ka kõrtvalruumid olid täidetud rahwaga, osa aga jälgis tseremooniat õuest. Kell 12 päelval pidas tvaimuliku õnnistamiStalituse mag. J. Kimmel, Tartust. Oma hoogsas, päewakohascs jutluses manas kõneleja esile kõiki neid raskusi, millistega tuleb arwcstada lvähemusrahwuse liikmeil wöörsil, kuid ühtlasi kriipsutas alla ka neid hingepiinu, mida tuleb läbi elada neil, kes salgawad oma rah>vuse, unustatvad oma keele >a seega kaotawad lugupidamise kõigi silmis. Ülewaate niaja ehitamisest andis Hopa eesti haridusseltsi abiesimees K. Troo k a. Nag» aruandest selgus on selts ise kaunis noor Pole weel tegutsenud kümmet aastatki. Kindel üksmeel ja arusaamine oma ühisuse kultuurtempli tvajadusest sundis jõude koondama ja julgele ettewõttele asuma, Ehitamiseks on \_aa* dud mitmelt poolt toetusi. Esimesed annetajad olid 7 Riia eestlast eesotsas tolleaegse Eesti ionsuliga Riias hr. Mölde riga. Hiljem saadi laenu Riia Eesti Hariduse ja Abiandmise seltsilt 6000 latti ja wäksemaid toetussummasid kodumaalt umbes 3äoo krooni ulatuses. Rohkesti on aga ohwerdanud kohalikud eestlased ise tasuta töödega ja rahasummadega. Tertvitusi tõid seltsile ja ta uuele majale konsul Kr u us, Riiast Eesti wabariigi nimel, abilinnapea W inup Hopa linna nimel, dr. R a u z e n Läti Punase Risti nimel, direktor Mölder. Tallinnast Wälis-Eesn ühingu nimel, hariduskonsulent Ru u s Eesti Haridusliidu ja Eestis asuwate haridusseltside poolt, sekretär Sommer Piirimaade haridusseltsilt, koolijuhataja Wer e n – de l Eesti organisatsioonide liidult Läti? ja Riia Eesti hariduse ja abiandmise seltsilt, esimees T i r o Aluksne eesti haridusseltsilt, Richard Raag— Wana-Laitsna Eesti haridusseltsilt ja koolijuhataja Pettäi WauaRoosa haridusseltsilt. Telegraafi teel oli saabunud terwitus haridusminister Jaa k s o n’ilt. Lõpuks üks Riia eestlane tegi ettepaneku teda publiku ühisannetus wastscle rahwamajale Kocjandus andis sisse üle 200 lati. Sama päetva õhtul toimus tuletörjeseltsi pargis eestlaste ühispidu laulupäeiv. Siin tvöisid pidulised lveenduda Läti eestlaste suures armastuses laulu wastu. mis tväljendub hoolsa? laulude õppimises. Eeskawa lõpul esitasid Riia E. H. ja A S. rahwaiantsntrupp eesti rahwatantse. Ettekandeid tuli ohtralt korrata Nii sisuliselt kui majanduslikult õnnestus pkdustus hästi. Edaspidi kamatscb Eesti seltside liit Lätis kõrvaldada eestlaste ühispidustusi ka teistes Lätj eestlaste keskustes\nHopa seltsimaja pühitsemiselt Lätis.\nHopa Eesti Haridusselts, kelle uue maja pühitsemist waimuliku talitusega toimetas hiljuti õp. Kimmel Tartust (pildil talaaris), on nooremaid eestlaste organisatsioone Lätis. Awatud rahwa» maja ehitamiseks on saadud toetust Läti eestlastelt kui ka Eestist.\nWaba Maa, nr. 274, 27 november 1937\nKodumaa killud Aluksnes ja Apes. Kodumaa on unustanud meid…. Mitmeti erinev Aluksne eestlaste elust on see piiriligidases Ape ehk endises Hopa linnakeses, mis seisab liiwase põhjaga ilusa Waidawi jõe kaldal, wastu meie Mõnistest ehk “Mehkamaad”. See on endine Wastse-Roosa wald wõi nüüdne Läti Jaun-Rosases, mille wallamaja seisab Hopast waevalt kilomeeter eemal. Apes on ümmarguselt 1000 elanikku ja ta on sarnane meie Anstlaga. Siinsed eestlased pole sisserännanud elanikud, nagu Aluksnes, waid põlised kodanikud, kelle esiwanemad põlwnevad samast paigast, olles waid piiri ajamisel jäänud meie aladest wäljapoole. Nende arw linnakeses wõib moodustuda ümmarguselt 100-150 hinge, kuna ümbruse külad aga on eestlastest peremeestest rikkalikumalt asustatud. Linnakeses elawad eestlased on enamuses käsitöölised – kingsepad, pagarid, puuseupad jne. kuid ka kaupmehed ja majaomanikud, nagu wõib näha ärisiltidelt, millel eestipäraste nimede lätistamisesrt on üle saanud tuttawa läti s-ga lõpul. Muide on praegu Lätis käimas ka kõwa talunimede sunniwiisiline lätistamine. Sellega tuleb paljudel taludel endale ristida ka päris uus nimi, kuna seni huwitawal kombel mit mel pool terwes külas kõik talud on kannud ühesugust nime, küla nime. Hopast on pärast piiriajamist lahkunud palju eestlasi, müües oma maja wõi äri ja kolides Eestissee. – Seda kawatsewad mitmed praegugi, kui waid leiduks ostja, kes suudaks maksa korraga wälja terwe hinna. Saabudes Aluksnest Apesse hommikul, seisis jaamas pikk rida talumeeste wankreid — oli peekonsigade wõtmine.\nKohe hakkas kõrwu kõwa wõrukeelne jutt, mida aeti siin ja seal wankrite juures. Eestist tulnud eestlastega oldi wäga sõnaohtrad, ni-ng üksteise wõidu pajatati siinse elu rõõniudest ja muredest, ühtlasi kuuldus mõudagi huwitawal erinewust eesti ja läti põllupidaja wahel. Lätis on seatud sisse nn. wiljaraamat, kuhu iga talu peab märkima oma wbljasaagi. Rukki ja uisu eramüüki ei ole, see läheb riigile. Weslil käies märgib mölder raamatusse jahmatatud wilja hulga, nii et raamatust peab alati näha olema, kuipalju talu on wilja müünud, kuipalju ise tarwitanud, kuipalju seda weel alles on. ühel waukril istus eesti perenaine pisikese pojaga. Teretades neid, wastas poisike mo-‘ ka otsast: „Labdieu!” Minuga westeluud eestlane lõi ‘”ünarnukiga irooniliselt poisikese isa küljekontide wahele ja tähendas: „Kas taa Poig sul Riiast om waih?…” Sellepeale meez kostis wäikeses segaduses: „See poiss oskab kõik keeled…” Ning en näe, siis wäike noormees tegi suu lahti ja rääkis ka eesti keelt. Ning kohe kuulsin, et ei ole ime, kui siin piiri ääres, otse wastu Eestit, lapsed hakkawad muutuma lätlasteks — niipalju muret ou olnud eestikeelse kooliga. Hopa Eesti haridusselts asus mõne aasta eest ehitama oma rahwamaja selle lootusega, et sinna paigutada oma eestlaste rahwamajale hiljuti ilusa toetusummana 2000 latti. Teiseks Hopa eestlaste püüdeks on saada 6-kl. algkooli ja 2 õpetajat. Seni on õpetajäte küsimus olnud tõige kurwem, kuna ümbruses on puudunud eesti keelt õieti oSkaw haritlaskond ja õpetajakohi! on täitnud istkud, kes ise eesti keelt puudulikult oskawad. Selles mõttes oli tulewikulootuseks Hopast Tallinnas ^»eda» googiumi lõpetanud noor õpetaja Tuwikene, kellest oodati uut koolijuhatajat. Kuid millegipärast ta sai teenistuskoha Latgalliasse Wene piiri ligidale. Praegune eesti kool aga annab lõpetajaid, kes õieti ei oma el eesti ega läti algharidust. See nähe on wnnud õpilaste arwu kiiresti kahanemisele ja praegu õpib koolis 20 õpilast. Korralikkuds ruumide ja 5. ja 6. klassi juureawamisel ühes eesti haridusega õpetajate palkamisega -see tõuseks kohapealsete tegelaste arwestamisel wähemalt 30-uele. Kahe wiimase klassi puudumine on wiiuud hulga õpilasi läti kooli, wälja arwatud mõni kangelane, kes käinud 30 km kaugusel Aluksne eesti algkoolis. Hiljuti tekitas kohapeal ärewust juhus, knS kooli ^võimlemisõpetaja löönud eesti õpilast. Seisukohawõtmiseks eesti kooli wanem kutsus kokku lastevanemate koosoleku. Ka Waua-Laitsinas, kus töötab eestiset kooli. Sama tingimusega on Riia Eesti klassikomplekt, on seoses kooliküsimusega olSelts auuud ehitamiseks toetust ning praegu nud ärewusi ning seal on mitu eesti tegelast ou hoone walmis, mille wäärtust wõib hi«- saanud karistada 150- ja 200-latiliSte rahanata 20.000 latile. Korjanduste ja ohwrimeelse tööga on aidanud kõik eestlased kaasa, küll kiwe ivedades, materjali ja raha kinkides. Hopa eesti seltsimaja on ühtlasi terwes Põhja-Latwijas rahwamajaks, mis püstitatud sellisel kodanike ühistööl. Eesti klassikomplekti ülewiimiue sellesse uude majja aga ei ole teostunud, kuna wõimudelt selleks ei saawutaiud luba, kuigi ruume kooli jaoks pakuti odawama üüriga Läti kooliwalitsus muidu hoolitseb kooli eest kõige paremini, maiustades õpilasi sooja lõuna ja jalanõudega, mida ka kõik eesti õpilased ou saanud. Samuti muretsetakse lätipoolsete raamatute ja õppeabinõude eest, kuua eestikeelne õpetus aga loomulikult südame ligi ei seisa. Sellest kõigest rääkides tuli aga kuulda ütlnst: ! „Kodumaa on meid maha jätnud… Ei kui maksetakse eramaja eest, milles praegu > tea, mispärast seal räägitakse niipalju raha kooli eestikeelne klassikomplekt töötab. Prae guste ruumidega aga ei olda sugugi rahul, sest need asuwad kiwimaja teisel korral, millele wiib kitsas puittrepp, kuua wastu koolimaja aknaid asub restoran, mille ligidus koolile ei tohiks olla lubataw. Selles asjas pole saadud muudatust, kuigi Hopa eesti seltsi tegelased on teinud korduwalt sõite Riiga ja Walla. Samal ajal aga Läti walitsus on hindamiswäärselt määranud Hopa Wahi põllutöökooliswuse säilitamisest, kui selleks tegelikku abi et anta?” Hopa eestlased ümbruse talude? teewad tugewat põllukultuuri ja seda juba ühes lätlastega. Mitmes seltsis töötatakse koos. Nii on Hopa ühispangas kirjatoimetajaks eestlane. Lastele püütakse anda põllumajanduslikku haridust. Kohaliku eesti haridusseltsi esimehe K. Troska poeg on õppimas Eestis\nMaa Hääl : maarahva ajaleht, nr. 146, 17 detsember 1937\nLõuna-Eesti, 3 jaanuar 1940\nJõulusõit läbi Lõuna-Eesti maastiku. Kontrastid. Jõulupuu Ape Eesti Haridusseltsi rahvamajas.\nÕieti olid siis juba küll jõulud Mööda ja löheneaias aastawahetus, kui õhtupoolikul Wastse-Roosa Koolimaja õuel teiselt poolt piiri meile — Hargla õpetajale hra Maiorlle ja minule — wastu sõitnud külamehe saani istufime. Aga pakane oli paras jõuluaegne Ja selgest taeroaft paistew loojenem päike fädetas Maldama jõe kaldaid palisjawaid lumifeid ja härmatises puid nagu rikkalik höbeda1a kulla linik. Ning ümbritsew mägismaastik samuti aina sätendas. Ei ole nende ridade kirjutaja Kunagi näinud kaunimat jõulupilti ning nagu ühest suust kinnitasime stis kolmekesti tore on talwine, ISuluhärmatifes Lõuna-Eesti maastik päikeseloojangul! Kui maid osakesegi sellest saaks rikkumatult wiia heade laste jõulutnppa, kas stia- wöi stnnapoole piiri, kalli kingitusena Läti eesti lastele, kuhu me külla sõita kawatsefimegi. ,Tga meil nüüd enam polegi palju maad, warsti oleme piiril ja Apesse saab sealt waid weel neli kilomeetrit,’ lohutab küüdimees, põline, kuid oma rahwust Mitaw ja hindaw läti-eestlane hra S., nagu kartes, et hoolimata kaunist Ümbrusest külm wöiks teha meile talud on juba teisel pool piiri,’ osutub ta piitsgwarrega kauguses paistma – tele malgetele katustele: Hobune peatub mana kõrtsihoone ees — fee on Wastse-Roofa piiri’ Eestis. Kuid raskust on tekkinud surnu matmisega. Surnu Üle piiri toomiseks peab olema Eesti Politseitalituse luba. Selle saamine on aga aeganõudew ja tülikas ja sellepärast paljud on pidanud loobuma oma wiimsest joomist. Ega meie ei tea, milleks niisugune karm korraldus tarwilik on ja sellepärast me, piiritagused eestlased tihti olemegi omawahel arutanud, et kas ei oleks küllalt sellest, kui surnu ületoomiseks jätkuks arsti tunnistusest, nagu sellega lepiwad Läti ametiwõimud’. .Tõepoolest, arstitunnistusest peaks jatkuma, wkhemalt neil juhtudel, kui perekonna matusepaik asub Eestis’, oleme meiegi pastoriga kõnelejaga ühel armumisel, Kuid armumisest ükfi olukorra muutmiseks on mähe ja sellepärast piiritagune suguwend mõtab meilt lubaduse, et. pküakstme wastawate asutiste kaudu selgitada, miks on wäliseestlasele ta wiimse soowi rahuldamine tehtud nst keeruliseks. ij)n juba widewik, – kui jõuame Ape tSnawatele. See on naaberriigi wäikelinn umbes 900 elanikuga, neist Üle 300 eestlase, .Eks Hopa oli warem päris eluwõimos keskus ja warem elas eestlast stin wõrdselt lätlastega, kuid\n.Eks see jõulupuu korraldamine ole. lastele ju suureks rõõmuks, kuid ärge imestage, kui meie lapsed ei oska pugeda jõulusalme, pole Koolis õpetatud .. .’ Kuidas nii? Teil ju peaks stin\nmait mastuküstmufe .Oma kool meil küll on, kuid mis sest suur kasu! Suurt korda seal ei ole. Õpetajal, pr. Karjusel on mees küll eestlane, õpetaja isegi ema poolt eestlane, kuid eestlusest ta suurt lugu ei pea ja on päris mure, kuidas kooliga tulewikns saab, kui nii edasi läheb. Praegu seal maid 13 õpilast, wanemad ei taha lapfi sinna wiia kui ei ole korralikku õpetajat,’ seletatakse mulle wastuseks mitmest suust korraga. Nst hargneb jutt kohapealsest elust-olust, kuni koguneb jöulupuulist. Neid tuleb lähedalt ja kaugelt, kuni 5—6 kilomeetri kauguselt taludestki, hoolimata käredast pakasest. Awar ruum, mis täidab meel ehitamata rahwamaja saali-aset, on rahwast tulwil. Suuri ja wäikseid. Nurgas asetseb jõulupuu. Seintel paistamad silma Läti ja Eesst eitnijuhtide pildid, ning lisaks neile Lydia Koidula pilt. Hardumuses kuulatakse õpetaja Maiori fisukat jumalateenistust. EÜs järgneb terme rida sisukaid olema eesti kool?’ esitan kõhklenlasteettekandeid, hästi selgeks õpituö- ja—lõpuks toredaid, puhtas eesti keeles ja julgelt ning sorawalt loetawaid jõulusalme pea igalt mudilaselt. Ometi jõulusalmid I Kes neid õpetas, kui koolis seda ei tehta? .Näete, see noor tütarlaps seal, prl. Puudist, tema on meie noorte hing ja wirgutajo. Oleks meil rohkem niisuguseid kohapealseid eest! haritlast!’ seletatakse healmeelel.\nMavaDetiis Valgas. Nagu teistes linnades, nii ka Walgas saabus? uus aasta ilma suuremate pidnstusteta ja lõbutsemisteta. Wana traditfiooni kohaselt külastati õige arwukalt kirikuid ning ei unustatud küünlaid süüdata omaste haudadel. Wana-aasta õhtul Walga teater korraldas.Södes” iga-aastase segaeeskawaga lõbusa wana-aasta ärasaatmise ja uue-aasta wastuwõtu. .Säde’ oli sel puhul rahwast tui* mil, kes tublisti naerda said Walga näitlejate poolt ettekantud naljaettekannete ning lühinäidendite Me. Kitsamale ringile toimus uue-aasta wastuwõtmine ohwitseride kafiinos. Ka Walga restoranid ei saanud nuriseda külastajate puuduse Lle. Sellele waatamata möödus öö ilma politseiprotokollideta. Ka kodustes ringides ei olnud puudust heast tu-\nTõesti on heameel Ja heameel just uue-aasta wastuwõtul. Kauast ka rohkearwuttsel mudilasperel. Igale jätkus ilus jõulupakike ja lisaks nende ridade kirjutaja poolt Eesstst kaasa wiidud raamatukene. Ning lõpuks, kui saali ilmufid pillimehed, andes hoogu jalakeerutuseks wanadelegi, stis unustust kõik mured, wähemalt ajutiselt, tundes, et mõõral pinnal asuwasse eesst majja on faabuuud rõõmsad ja tõelst ed eesti jõulud. . . Tiit.\nEestikeelsed jumalateenistused Läti eestlastele. Ka Hopa ja Aluksne eesti kogudusele oma õpetaja. Piirimaade sekretär valter Viks ja Lõuna-Eesti Kultuurühingu asjaajaja O. Kajari viibisid pikemal ringreisil suuremates Läti eestlaste keskuses. Ringreisil arutati eriti usuellu puutuvaid küsimusi, … Praegu on oma õpetaja ainult Riia eesti kogudusel, … on kavatsus oma õpetaja ametisse kutsuda ka Hopa ja Aluksne eesti luteri usu kogudustele, kuna eestikeelse jumalasõna kuulutamise punktid avataks Ipikusse ja Heinastesse. …\nElīna Zālīte – tõlkis palju Eesti kirjandust Läti keelde\nElīna Zālīte (sündis 19. oktoober 1898, Läti, Alūksne rajoon Trapene vald, Vososi talu, suri 7. aprill 1955 Riias) oli läti kirjanik ja tõlkija.\nÕppinud Jaunlaicene vallakoolis, õppis Valga tütarlaste gümnaasiumis, mille juhatajaks tol ajal oli kirjanduslike huvidega direktor Marta Pärna. Viimases klassis haigestus ja küpsuseksamid sooritas eksternina 1918. aastal Tartu tütarlaste gümnaasiumis.\nTöötas õpetajana Alūksnes ja Hopas ning dramaturgina Riia Kunstiteatris, seejärel vabakutselise kirjaniku ja tõlkijana. Olnud tegev ka Riia muusika-komöödiateatri kirjandusala juhatajana.\nKirjanduse alal debüteeris 1921. aastal eesti luule läti keelde tõlkijana, avaldades Villem Grünthal-Ridala luuletuse “Ohvrikivi”. Seejärel avaldas ka originaalvärsse ja proosat. 1929. aastal ilmus tema tõlkes “Kalevipoeg”. Tõlkinud ka A.H. Tammsaare “Kõrboja peremehe” (1925), “Tõe ja õiguse” I-IV (1936) ja “Elu ja armastuse” (1938), samuti Eduard Vilde, August Kitzbergi, Oskar Lutsu, Mait Metsanurga, Hugo Raudsepa, Friedebert Tuglase jt. teoseid. Tõlkinud soome keelest Aleksis Kivi “Seitse venda”\nKirjutanud ka näidendeid, millest eesti keelde tõlgituina on avaldatud komöödiad “Armu väikesed vääratused” (1932), “Šokolaadiprintsess” (1947) ja “Sõna on naistel” (1952).\nMaetud Rainise kalmistule.\nApes asub Elīna Zālīte memoriaalmuuseum, mille ekspositsioon pärineb 1973. aastast, asub see Dzirnavu tänav 24, Ape.\nSuleti kitsarööpmeline raudtee\n1970. aastate alguses suleti liiklus Eestis Valga ja Lätis Eesti piiri lähedal paikneva Ape vahel. 1. jaanuarist 1973 suleti liiklus Lätis Eesti piiri lähedal paikneva Ape ja Alūksne raudteejaama vahelisel teel, mis peatselt demonteeriti (Alūksnes paiknenud Nõukogude sõjaväeosa jaoks polnud senist kivisöe ümberlaadimispunkti enam vaja)\nWõrumaa Teataja, nr. 83, 19 juuli 2008\nApe linnal on sünnipäev – Ivi Kaarna\nNAABRID • Tänavune aasta on Ape juubeliaasta . Linn tähistab 80 aasta möödumist linnastaatuse saamisest .\nApe ehk Hopa asutati 19 . sajandi teisel poolel Riiga viivale kaubateele . Sealt sõitsid läbi postiveokid ja linna tähtsaimat tänavat nimetatakse praegugi Posti tänavaks . Ape käekäigust ja sünnipäevast rääkisime linnapea Astrida Harjuga , kes on juhtinud Apet viimased seitse aastat .\nEestlasi on Apes alati elanud , sest tegu on piiriäärse linnaga . 1925 . aastal elas Apes 146 eestlast . Ape Eesti haridusseltsi mõte pandi kirja 27 . detsembril 1927 , mil algatuskogu Jakob Jursi eestvedamisel otsustas , et Ape eestlased vajavad haridusseltsi eestluse säilitamiseks . Selts tegutses vahelduva eduga 1940 . aastani . 1994 . aastal selts taastati ja nüüd kuulub sellesse umbes 30 liiget .\nEestluse vaimu aitab Apes hoida koostöö Mõniste vallaga . Alates 1995 . aastast on valla partneriteks Ape linnavalitsus ja kultuurimaja ning Ape Eesti selts . 2002 . aastal allkirjastati Mõniste valla ja Ape linna koostöö ja sõbralike suhete arendamise lepe . Linnal on head suhted ka Rõuge vallaga , käsil on isegi üks ühine projekt .\nLäti regionaalpoliitika näeb ette omavalitsuste liitumist ja Aluksne rajooni jääbki tulevast aastast vaid kaks omavalitsust : Aluksne ja Ape .\n„ See ei muuda meie elus eriti midagi , sest oleme oma naabrite , s . o nelja vallaga ammu koostööd teinud . Meil on palju ühiseid plaane ja ettevõtmisi . Nemad käivad Apes , meie käime nende juures ,” ütles Astrida Harju .\nTänavusel juubeliaastal on Apes juba palju korda saadetud . Lõpetati muusikakooli hoone renoveerimine , valmis spordihoone ja uuendati kultuurimaja . Tähtsaimana nimetas Astrida Harju kiriku ehitamist Apesse .\nApesse ehitatakse kirik „ Kiriku makett on valmis ja paneme selle rahvale vaatamiseks välja . Kui meeldib , võime Ape kirikule augustis nurgakivi panna ja kohe läheb ehitamiseks . See on harv juhus , kui Lätis ehitatakse täiesti uus kirik . Apes pole kunagi kirikut olnud . Paljud meie inimesed käisid Roosa kirikus ja mujal ,” lausus ta .\nApe sünnipäevaüritused kulmineeruvad 22 .-24. augustil . Linna peatänaval ehk vanal Posti tänaval on igal majal oma ajalugu ja seda püüavad majaelanikud siis ka kajastada . Kui majas oli kingsepatöökoda , siis nüüd on see ka maja ees tänaval . Kui küpsetati saiakesi , siis nüüd näidatakse maja ees sama tegevust . Iga maja elanikud püüavad elustada ajalugu ja näidata elu nii , nagu see 19 . sajandil sellel tänaval oli . Kuidas see välja kukub , on näha 23 . augustil .\n„ Oleme püüdnud apelasi perekonniti kaasa haarata . Iga perekond teeb seda , mida os-\nkab , alates laulust ja pillimängust kuni igapäevaste majapidamistöödeni . Üheskoos tegutsemine välistab hilisemad nurinad ühe või teise asja üle . Saame alati öelda , et tule ja tee ise kaasa . Pealegi liidab selline isetegemine linnarahvast ,” seletas Astrida Harju . „ Meil on kogemus juba olemas ja sellepärast arvan , et perekonnad on hea meelega nõus ennast esitlema .”\nLoomulikult tehakse nendel kolmel augustipäeval palju muudki . Esinevad külaliskollektiivid ja Ape oma isetegevuslased . Külla on kutsutud kuulus Läti tšelloansambel Melo-M koos tantsugrupiga .\nKellel mahti , võib Apesse sõita ja vaadata , kuidas naabrid pidutsevad ja kuidas nende plaanid sujuvad . Ehk on meilgi sealt midagi kõrva taha panna . •\nW.T. 26 Veebruar 2013 – Eesti Hariduse Seltsi majal mälestustahvli avamine Hopa (Ape linnas 24.02.2013\nPühapäeval, Eesti Vabariigi 95. aastapäeval kell 13 avati Hopa (Ape) linnas endise Eesti Hariduse Seltsi majal mälestustahvel. Avamise juures oli Ape linnapea Astrida Harju, kes rääkis lühidalt maja ajaloost ning sellest, et maja on kasutusel praegu Ape muusikakooli ja sotsiaalmajana. Eesti Hariduse Selts lõpetas Apes aktiivse tegevuse 2005. aastal, mil maja anti üle Ape linnale tingimusel, et seal jätkata hariduse ja sotsiaalsete teenuste pakkumist ning maja seinale paigaldatakse mälestustahvel. Pühapäeval saigi linna lubadus täidetud ja majale tahvel paigaldatud. Tahvel on kujundatud sinimustvalgetes värvitoonides.\nMälestustahvli avasid Ape eestlased Dzintars Raibekas ja Liiga-Maija Senina. Avamisel osales kokku paarkümmend inimest, kel on Eesti juured või kes käivad pühapäeviti eesti keelt õppimas. Pärast tahvli avamist oli maja teise korruse saalis väike kontsert, kus esinesid muusikakooli õpilased.\nApes sündinud eestlanna Liiga-Maija Senina oli Ape Eesti Seltsi viimane juhataja. Senina rääkis, et Eesti maja hakati ehitama 1930. aastate keskel ja ta oli planeeritud kaheosalisena, lisaks põhihoonele mõeldi teha veel suur saalihoone. Hoone oli mõeldud seltsi tegevuseks ja laste koolihooneks. Põhihoone sai valmis, ent saaliosa jäigi valmis ehitamata. Siis tulid peale okupatsioon ja sõda. Pärast sõda asus hoones Ape rajooni täitevkomitee, hiljem õppisid seal vene lapsed. Pärast iseseisvuse taastamist taotles Ape eestlane Valentina Suur maja tagasi ja Ape linn andiski maja Eesti Seltsile tagasi. Kuivõrd hoone oli halvas seisus, siis otsustati maja kinkida Ape linnale tingimusel, et seal jätkab tegevust haridusasutus.\nEnne sõda elas Apes sadakond eestlast, nüüdseks on eestlasi alles jäänud paarikümne ringis. Tulevikus on kavas Ape Eesti majas avada väike muuseum-tuba, mis tutvustab seltsi tegevust.


MITMEKÜLGSETE HUVIDEGA: Hanna Tuus tunneb lisaks lingvistikale huvi mitmete teiste teadusalade vastu. Fotol poseerib ta miniteaduspäevadel, kus esines naaritsa Saaremaale taasasustamisega seonduva uurimistööga. Foto: Irina Mägi\nTartu ülikooli teaduskooli lingvistikaolümpiaadi lõppvooru pääsenud neljakümne õpilase hulka jõudis koguni seitse saarlast.\nSaaremaa ühisgümnaasiumist pääses eelvoorust edasi viis ja Kuressaare gümnaasiumist kaks õpilast. Esimese vooru suurima punktisumma kogus ja parima tulemuse sai Hanna Tuus SÜG-i 11. klassist. Paremuselt teine saarlane oli 13. tulemuse pälvinud Magnus Kaldjärv, samuti SÜG-i üheteistkümnendik. Edasipääsenute hulka mahtusid veel Karita Süld SÜG-i 9. klassist, sama kooli abituriendid Indrek Viires ja Grete Reinsoo ning KG 12. klassi neiu Riin Nõukas ja 10. klassi noormees Sander Tamm.\nEelvooru ülesannete lahendamiseks oli aega kolm tundi, mille jooksul tuli lahti mõtestada näiteks erinevate värvide koodid. “Ehk kuidas selgitada värve värvipimedale inimesele, kes ei tee näiteks vahet, kas fooris põleb punane või roheline tuli,” selgitas Hanna Tuus. Tema hinnangul olid ülesanded esmapilgul üsna keerulised. “Midagi kontimurdvat seekord siiski ei olnud, aga mõtlemist jagus,” tõdes ta.\n“Lingvistikast huvituvad sellised õpilased, kes on tugevad pigem matemaatikas, kel on loogilist ja keeleloogilist mõtlemist,” ütles SÜG-i emakeeleõpetaja Merle Prii. “Vaid ühes aines tubli olemisest ilmselt ei piisa. Need, kes eesti keeles õigesti kirjutada oskavad, ei pruugi läbi lüüa lingvistikas.”\nHanna Tuusi, kes eelvoorus parimaks osutus, iseloomustas Merle Prii kui väga mitmekülgset ja erinevates valdkondades tugevat õpilast. Näiteks on Hanna võitnud üleriigilise emakeeleolümpiaadi, aga pälvinud ka rahvusvahelise tunnustuse oma keskkonnaalase uurimistöö eest, mille teema oli Euroopa naaritsa taasasustamine Saaremaale.\nKuidas lõppvooruks valmistutakse? “Ega siin olegi muud, kui leiame ühise aja, võtame lingvistikaülesannete kogu ette, lahendame ülesandeid ja arutame – läbi arutelu see õppimine toimubki,” rääkis Prii.\nLingvistikaolümpiaadi eesmärk on propageerida keeleteadust, mida koolis eraldi õppeainena ei õpetata. Olümpiaadiülesanded annavad võimaluse süveneda maailma keelelisse mitmekesisusse, nõudes lahendajalt eelkõige loogilist mõtlemist ja analüüsivõimet.\n9.–12. klassi õpilastele mõeldud olümpiaadi eelvoor toimus 22. veebruaril viies linnas: Tallinnas, Tartus, Narvas, Pärnus ja Kuressaares. Lõppvoor peetakse Tartus 26. ja 27. aprillil. Lõppvooru neli paremat koolinoort arvatakse Eestit rahvusvahelisel lingvistikaolümpiaadil esindava võistkonna koosseisu.


Juhiveerg | G4S - Sinu eest valvel / E-ajastu klienditeenindus – inimese kasvav tähtsus\nEne Raja, AS G4S Eesti klienditeenindusdivisjoni direktor\nSee kõik võib esmapilgul vaadates tekitada tunde, et mõni aasta veel ja järgmine tehnoloogiline hüpe ning kliendi jaoks ongi suhtluses teenuspakkujaga vastaspooleks keegi "e-inimene”. Kõik peaks käima üle elektroonsete kanalite, impersonaalselt ja seeläbi justkui nähtamatult.\nEesti ühe suurima klienditeenindusettevõttena nii era- kui ärikliente silmas pidades näeme aga samaaegselt ühte paralleelset trendi: üha kasvavat inimese rolli, mis läbi kogemusjuhtimise avaldab otsest mõju ettevõtte majandustulemustele.\nKõikjale ja kõigini ulatuvad sotsiaalvõrgustikud, meedia ja muud suhtluskanalid aitavad sõnumit levitada tundide ja isegi minutitega. See omakorda tähendab, et iga teenusepakkuja jaoks on kliendikogemus ja informatsioon kümnekonna aasta tagusega võrreldes hoopis mõjukama kaaluga – suust suhu edasiantav info, nii meeldiva kui tuska tekitava kogemuse/elamuse osas, on mõjusaim soovitaja või heidutaja.\nSee omakorda seab teenusepakkujale klientidega arvestamisel ning tagasiside jälgimisel ja analüüsimisel oluliselt kõrgemad nõuded. Enam ei piisa sellest, et teha korra aastas klientide seas pikk valikvastustega küsitlus, mida seejärel mõned kuud analüüsida ja veel mõned kuud hiljem (heal juhul) mingeid töö- või otsustusprotsesse muuta.\nInimene tahab oma kogemust jagada kohe ning kui tal on mingeid soovitusi või ka etteheiteid, soovib seda lahendustki näha kohe. Vaid nii – kiirelt reageerides – suudad sa klienti tõeliselt kuulata, temaga arvestada ja suhelda. Ja parim tööriist sellise tagasiside hankimiseks ja omapoolseks analüüsimiseks on Soovitusindeks, kümne aasta eest USA-s välja töötatud lihtne tagasisidevorm.\nKui ükskõik millisel meie kliendil – ja neid on G4S-il Eestis kokku üle 45 000 – on mõni kokkupuude meie teenindusega, palume tal seejärel anda lühike tagasiside. Esmalt hinnata kümne palli piires, kas ta soovitaks meie teenust oma sõbrale või kolleegile. Ning seejärel küsime vaba vastuse vormis hinnangut oma viimasele kontaktile meie teenindajaga – olgu selleks valvetehnik, häirele reageerija või tehnilise toe inimene, aga ka äriklientidele orienteeritud teenusevaldkondades nagu näiteks inkassaator, rahavedu, kliendihalduri külastus jne.\nAlustasime Soovitusindeksi mõõtmisega poolteist aastat tagasi. Klientide, kellel on olnud kokkupuude meie teenindajaga kas otsekontakti või ka telefoni ja e-kanalite vahendusel, tagasiside koondame kokku iganädalaselt. Tagasiside analüüsimisel ja parandustegevuste kavandamisel on edu võtmeks antud hinnangute sidumine ettevõtte strateegiliste eesmärkidega ning mitte pelgalt klienditeenindajate, vaid kõikide töötajate, ka tagatoa personali ning tippjuhtide tulemustasuga. Ettevõtte-siseselt motiveerib selline lähenemine väga kiiresti kõiki kolleege huvi tundma hinnangute põhjuste suhtes ja kliendi nimetatud vajalikke muudatusi ette võtma.\nKonkreetselt meie grupi ettevõtetes oleme viimase aasta jooksul Soovitusindeksi tulemuste analüüsimisel läbi viinud väiksemaid ja suuremaid muudatusi töökorralduses. Viitasin eespool inimese kasvavale rollile – meie kliendid on sageli viidanud tehnilise toe inimestega suheldes meeldivale ja kiirele teeninduskogemusele. Sooviga tehnilist nõustamist veelgi kiirendada, oleme üksusesse inimesi juurde värvanud.\nKuna klient hindab nõustamise puhul kiirust ja kompetentsi, siis nii olemasolevate teenindajate oskusteabe tõstmiseks ja lisatööjõu edukaks värbamiseks lõime ettevõttes täiesti uue koolitusjuhi ametikoha. Tema peamine ülesanne on ellu kutsuda järjepidev täiendõpe kõiki G4S-i töötajaid silmas pidades, et meie nõustajad käiksid aja ja tehnoloogilise arenguga kaasas ning oleksid suutelised klienti igakülgselt aitama.\nLoov lähenemine probleemidele\nSamuti näitab soovitusindeks, et kliendi jaoks on väga kõrge väärtusega teenindaja suhtlemisoskus ja abivalmidus ka ootamatute probleemide korral. Sellise loova lähenemise või nn out-of-the-box mõtlemise toetamiseks oma kolleegide seas käivitasime äsja ettevõttesisese "Hea Tava” algatuse, mis koondab praktilisi soovitusi ja juhtumeid, mis ei mahu mõiste alla "rutiinne igapäevatöö”. Nende teadmiste ja soovituste eesmärk on viia meie töötajateni mõte, et nemad ise ongi meie ettevõte. Muide, just sellist nimetust turvafirma head tavad kannavadki: "Mina olen G4S”.\nLõpuks on meile teenindajana tähtis, et klient tunneks end mugavalt. Seda saab tagada, tehes teenust võimalikult lihtsaks ja arusaadavaks, kasutades kõiki saadaolevaid e-lahendusi ning laiendades kaalukalt kliendi ja ettevõtte vahelist kommunikatsiooni avasime 2013 lõpul nii era- kui äriklientidele e-teeninduse. Kuid jätkuvalt on e-elu kõrval määrava tähtsusega oskus klienti kuulata ning vajadusel kiirelt järeldused teha.\nKõik need silmale rohkem või vähem nähtavad algatused on otseselt Soovitusindeksi kasutuselevõtu tulemused. Selleks, et Soovitusindeks töötaks, peab ta olema võimalikult operatiivne. Ehk teisisõnu, kliendi arvamusega tuleb ka tegelikult arvestada ja planeerida kliendi nõuannete või etteheidete põhjal töökorralduslikke muudatusi. Kui ettevõte soovib olla edukas, tuleb täna klienti kuulata ja kaasata tähelepanuväärselt enam kui 5 aastat tagasi.\nSoovitusindeksi 3 oluliselt kasutegurit:\n1. Soovitusindeks õpetab ettevõtet tõeliselt ja väga kiiresti kuulama klienti. Kommunikeeri organisatsioonis regulaarselt tulemusi ja kliendi antud positiivset tagasisidet – kõigile.\n2. Edu võtmeks on kliendi antud hinnangute sidumine – ja kindlasti mitte vaid klienti teenindavate töötajate, vaid kõikide töötajate tulemustasuga. See motiveerib kiiresti kolleege huvi tundma hinnangute põhjuste suhtes ja kliendi poolt nimetatud vajalikke muudatusi ette võtma.\n3. Soovitusindeks on operatiivne töövahend, mis töötab vaid siis, kui kliendi arvamusega ka tegelikult arvestatakse ja planeeritakse vastavalt kliendi antud nõuannetele muudatusi.\nJa veel ... kaasa klienti -– anna hinnangu andjale teada, mida võtad tema soovituste suhtes ette.


Soome valitsus plaanib mõnes piirkonnas väljas liikumist lubada ainult teatud juhtudel\nGreete Kõrvits, 25. märts 2021 17:58\nILMA SAAB TRAHVI: Helsingi raudteejaama kujud kannavad koroonaajal maske.Foto: EPA/Scanpix\nSoome valitsus koostab plaani piirata teatud riskipiirkondades, näiteks Helsingis ja selle ümbruses, inimeste liikumist, kuni riskirühmadesse kuuluvad inimesed on vaktsineeritud. Piirangud tähendaksid, et sõpradel enam külas käia ei tohi ‒ kui just sõber pole raskesti haige ja vajab abi.\nPeaminister Sanna Marini büroo avaldas kolmapäeval nimekirja (vt allpool) eranditest, mille korral võib väljas käia. Valitsuse ettepanek puudutab Helsingi, Espoo, Vantaa, Kauniaise ja Turu linna, mis on Soome koroonapandeemia epitsentrid. Piirangutega on valitsusel kiire, kuid kõigepealt peab Eduskunta need heaks kiitma. Vastav otsus peaks sealt tulema reedel. Mitte kõik Soome poliitikud, ka valitsusparteide liikmed, ei ole piirangute kehtestamisel üksmeelel. Näiteks erakond Vasakliit leiab, et kõigepealt tuleks sulgeda ärid ja ehitusplatsid ning reklaamida rohkem kodutöö võimalust. Põlissoomlased tahaksid aga hoopis piirid sulgeda.


Mobiilikõned odavnevad jätkuvalt - Äripäev\nMobiilikõned odavnevad jätkuvalt\nVilly Paimets 14. aprill 2004, 00:00\n?Hinnad on seni langenud ja langevad kindlasti ka edaspidi,? ütles Tele2 kommunikatsioonijuht Kersti Gorstov. ?Enim on langenud SMSi hinnad ning äriklientidele mõeldud hinnad.?\n?Hinnad liiguvad stabiilselt kliendile soodsamas suunas,? ennustas ka Radiolinja Eesti juhatuse esimees Sami Seppänen. ?Vahet pole, kas tegu on siis hindade sisulise odavnemisega või mõne teenuse soodsamaks muutmisega.?\n?Kõige tuntavam muudatus on aasta jooksul toimunud just äriklientide vallas,? ütles Seppänen. ?Varem oli põhitähelepanu suunatud sellele, et teavitada erakliente neid puudutavatest hinnamuudatustest, äriklientidele suunatud pakettide hinnamuudatustest varem avalikult ei räägitud.?\n?Suureneb ka pakutavate lisateenuste hulk, n-ö tarkade ja kaameratelefonide hulga suurenemine mõjub andmeside mahu kasvule,? lisas Seppänen.\nHinnalangusele peaks kaasa aitama ka telekommunikatsiooniseaduse muutmine, mis laseks orienteeruvalt juba selle aasta novembris klientidel oma vana numbriga operaatorit vahetada.\nMöödunud aastat iseloomustab peale hindade languse veel andmeside osakaalu tõus ning spetsiifilised paketid eri sihtrühmadele.\nNäiteks Radiolinja pakkus eelmisel aastal lahendusi nii sõpruskondadele (kuni 11 sõpra, kes räägivad omavahel hinnaga 2.20), peredele (kuni neljaliikmelise pere omavahelised kõned maksavad 1.75 minut), üliõpilastele (ISIC-Student kaardi omanike vahelised kõned 1.75) kui ka põllumeestele (Eesti Talupidajate Keskliidu liikmetele). Peredele tegi paketi ka Tele2.\nEMT valmistas Profipaketi firmaklientidele ja füüsilisest isikust ettevõtjatele ning võimaldab soodsamalt suhelda EMT võrgus olevate partnerite, sõprade või perega.


Eksperiment: meie jah-päev - Pere ja Kodu - Delfi Lood\n4. juuli 2019 8 min.\nBritt leidis, et on jätnud mugavusest tegemata nii palju lihtsaid asju, mis Ella, Eileeni ja Eloise’i väikest lapsesüdant soojendavad. Hele-Mai Alamaa\nOtsustasin teha ühe päeva, mil sõnadel “ei”, “oota” või “hiljem” pole meie kodus kohta ja proovin oma kolme lapse soovidele vastata jaatavalt. Samal ajal kartsin juba eos, et veedame tütardega päeva printsessikleitides komme süües ja multikaid vaadates.\nMa pean end üsna tavapäraseks emaks. Kus vaja, seal keelan. Kus vaja, seal aitan. Mõnikord valmistan lõunasööki terve hommiku, teinekord pakun välja hoopis võileivad. Üritan olla olemas. Päriselt olemas, mitte ühe silmaga nutifoniekraani taga. Üritan lastega mängida. Aga mõnikord lipsab ka minu sisse mugavus. Mugavus, mis paneb mind ütlema “ei” või “oota” või “hiljem”.\nMuidugi ei saa ma ajal, kui pliidi taga askeldamine pooleli, minna lauamängu mängima. Või noh, saan, aga siis riskime kõik söetükkide söömisega. Samuti – kui olen juba terve päeva vapra sõdurina mänginud, lõbustanud, koristanud, küpsetanud, töötanud, veel koristanud ja veel lõbustanud ning soovin lõpuks puhkehetke, on üks “palun oota” omal kohal. Aga praegu räägin ma “mugavusootamisest”. Hetkedest, kui mul tegelikult on jaksu ja aega. Niisiis otsustasin teha ühe päeva, mil keeldumissõnadel pole meie nelja seina vahel ruumi.\nOn hommik. Ma pole üldse hommikuinimene ja ärkamine on mu vaevaliste tegevuste nimekirjas kindlasti esikolmikus. Natuke liiga vara ilmub mu külje alla soe keha, juuksed sassi magatud nagu Kunksmooril ta halvimatel päevadel. “Emme, hakkame sööma!” kutsub neljase Ella vaikne lapsehääl. Kuigi iga rakk mu kehas tahab jääda asendisse, milles olen, vasardab peas iseendale antud lubadus öelda “jah”.\nAvan külmikuukse ja uurin, mida üks näljane lapsinimene sel hommikul süüa võiks tahta. Enne kui ta jõuab suu avada, kostab trepilt ühe teise ja natuke vanema lapsinimese hääl. Äsja kuuendat sünnipäeva tähistanud Eileen uurib, kas saaks ehk vaarikamoosiga croissant’i. Väiksem õde noogutab agaralt kaasa.\nKülmikus mul mõistagi ühtki croissant’i pole. Jah-päevast pole lapsed teadlikud ja tavaliselt soovivad hommikuti putru või võileiba. Või putru võileivaga. Ei tea, kas nad tunnetasid ära, et täna võib piire nihutada? Manan näole entusiastliku ilme ja astun kerge ohkega tennistesse. Pagariäri on õnneks sama hoone küljes, milles elame. Täpselt nelja minuti pärast olen tagasi värskete croissant’idega. Ise hinge kinni hoides, et lastel vahepeal uusi tahtmisi tekkinud poleks.\nEi ja veel kord ei!\n“Emme?” alustab mu kergelt punapäine tütar veidi hiljem, “kas me õue palli mängima võime minna?” Vaatan kella ja pean võtma hetke, et mõelda. Ma töötan osaajaga kodus. See on suurepärane, sest nii saan olla rohkem lastega, näha neid kasvamas. Ühtlasi nõuab see ka parajat enesedistsipliini ja graafikut, et ree peal püsida. Just sel hetkel, kui üks väike inimene juba mõtteliselt botaseid jalga paneb, tahan mina tegelikult tööd teha.\nHeidan kiire pilgu elektroonilisse postkasti – kõik, mis vaja, on vastatud. Tuletan endale meelde, et on jah-päev ja tegelikult pole vahet, kas üks töö saab tehtud nüüd ja kohe või mõni tund hiljem. Peaasi, et saab. Äratan ka meie kolmanda lapsinimese, peaaegu kahese Eloise’i, söödan temalegi kohalike lemmik-kondiitritoodet sisse (me elame laste prantslasest isaga Prantsusmaal) ja olemegi vuhinal toast väljas.