Haimre rahvamaja – Vikipeedia\nHaimre rahvamaja on rahvamaja Rapla maakonnas Märjamaa vallas Moka külas. Rahvamaja juhataja oli Eha Kaljusaar aastatel 1999–2019.\nRahvamaja asutati 1937.\n1 Asukoha ülevaade\n2.1 Jaan Kurepalu\n2.2 1936. aasta – rahvamaja ehitamise aasta(kirjeldus Jaan Kurepalult)\n2.3 Arnoldi elukäik pärast vangla-aastaid\n2.3.1 Kajastused Haimre rahvamajast XX sajandil\n2.3.2 Koduloolane Meinhard Uustalu\n2.3.3 Haimre rahvamaja sulgemine ja taasavamine\n2.3.4 Haimre rahvamaja uus ärkamine\n2.3.5 Rahvamaja renoveerimine 2001–2007\n2.4 Tänu annetajaile\n2.4.1 Haimre Kultuuriselts\n2.5 Haimre muuseumituba\n2.5.1 Ettevõtmised rahvamaja pargis\nAsukoha ülevaade[muuda | muuda lähteteksti]\nKasti algkool kevadel 1932\nEndine Järgküla, tänapäeval Moka küla, oli 19. ja 20. sajandil Kasti keskseks külaks. Juba asukoha tõttu liikus siin rohkesti inimesi – enamiku Kasti, aga samuti Valgu rahva kiriku- ja turutee viis läbi küla. Koht on tähtis olnud seoses peaaegu kõigi kohapealsete olulisemate sündmustega. Sest algselt asus nelja tee ristumiskohas Järgküla kõrts, mille asemele ehitati 1875/76 Kasti algkool, kus olid ruumid Kasti vallavalitsusele ja ühinemisel Kasti-Haimre vallavalitsusele (1886–1923). Kasti rahvamaja muudeti Haimre rahvamajaks 1945. aastal, mis tekitab tänaseni segadust, sest Haimre küla asub 2,5 km kaugusel. Rahvamaja ruumides töötas aastatel 1945–1960 Alaküla TSN Täitevkomitee, hiljem telegraaf-sidejaoskond.\nKasti algkooli hoone vasakpoolses osas asus Kasti-Haimre vallavalitsus (1886–1923)\nRahvamaja lugu algas 1932. aastal, kui Kasti kool kolis äsja valminud koolimajja, jättes senise hoone vabaks. Edasi tegutses majas 1922. aastal moodustatud Haimre Noorrahva Ühing (NÜ), korraldades üritusi ja ringide tööd, eesmärgiks seati hoone oma valdusesse saada ja rahvamajaks ehitada. Suuri teeneid Haimre rahvamaja ehitamisel, selle töö organiseerimisel ja tööde juhendamisel oli Haimre NÜ (1925–1940) kauaaegsel esimehel Arnold (Anderson) Andressool, kes oli valitud Haimre Noorrahva Ühingu ja Haimre Vabatahtliku Tuletõrje Ühingu juhatuse poolt Haimre rahvamaja juhatajaks. Arnold oli autoriteetne ja populaarne nii esimehe kui ka inimesena. Kogu ümberehitusega seonduv organiseerimine, ehitustööde juhtimine, suurelt osalt ka otsene ehitamine tuli teha Arnoldil. Mõne küsimuse lahendamisel tuli minna riigivanemani (K. Päts) välja.\nJaan Kurepalu[muuda | muuda lähteteksti]\nOma mälestustes kirjutab sellest NÜ juhatuse sekretäri abi Jaan Kurepalu. Ta oli kauaaegne Haimre kooli juhataja ja õpetaja. Tänu tema kirjutistele on Haimre muuseumitoas hindamatu materjal tolleaegsest Kasti-Haimre haridus- ja kultuurielust. "Põhiprobleemiks 1934. aastal kujunes rahvamaja ehitamise küsimus. Ühingu algatusel on Haimre vallavolikogu esitanud Siseministeeriumile avalduse, et end. Kasti koolimaja antakse üle seltside kasutusse(peale HNÜ oleks rahvamaja kasutaja ka Haimre Vabatahtlik Tuletõrje Ühing). Millegipärast pole Siseministeerium seda otsust kinnitanud. Alles Ühingu ja Vallavalitsuse esindajate ühisel käigul Siseministeeriumisse saadakse jaatav otsus. Raskusi tekib ehitusprojekti saamisega. Projekti valmistamine on antud teostada Märjamaa alevi vahel Pärnu maanteel asfaltkatte valmistamist juhatanud insener Kannelauale. Kuid mitmekordse meelde tuletamise peale vaatamata pole insener Kannelaud projekti valmistamisele asunud. Projekti valmistamine otsustatakse üle anda arhitekt L. Johansonile. Kuid ka viimane pole oma ülesannet täitnud. Otsustatakse projekti valmistamine anda Põllumajanduse Ehitusvalitsusele, kus projekt lõpuks ka valmib ja 2. juulil 1935 otsustab NÜ juhatus volitada Ühingu esimeest A. Andersoni projekti vastu võtma ja lepingu sõlmima. Neil aastatel, kuni rahvamaja ehitus algas, korraldati peoõhtuid, mille algul oli näitemäng või kontsert ja sellele järgnes tants. Saadud peotulu, välja arvatud väljaminekud, koguti HNÜ kassasse rahvamaja ehitamise tarvis. Haimre NÜ-l oli oma orkester. Tol ajal oli tavaks orkestri pauside ajal mängida laulumänge nagu "Siidilipp ja hõbepurjed", "Sui oli kätte tulemas", "Oh Maali, Maali, sa ei tea". Keskmine külastajate arv peoõhtutel oli 135 inimest.\nKasti rahvamaja ehitus 1936. aastal\n1936. aasta – rahvamaja ehitamise aasta(kirjeldus Jaan Kurepalult)[muuda | muuda lähteteksti]\nArnold (Anderson) Andressoo\n"Rahvamaja ehitamise küsimust arutati mitmel juhatuse ja ka peakoosolekul. Et ehitamise kulusid kokku hoida, otsustatakse kõik massilised erioskusi mittenõudvad tööd teostada tasuta talgute korras: metsamaterjalide langetamine ja väljavedu saeveskisse, sealt valmismaterjal ehitusplatsile, pae väljavedu paemurrust, ehituse lammutamise ja ehituse ümbruse ehitus- ja lammutamisprahist puhastamine. Kuna laenu pole läinud korda saada, ühingu enda piletitest kogutud umbes 2000 kroonist ei piisa korraga kogu ehituse teostamiseks, otsustatakse ehitustööd vähempakkumise teel välja anda osade kaupa. Müüritöid hakkab tegema kohalik ehitusmees Eduard Oppi hinnaga Kr.7,45 kr üks ruutsüld. Ehitusprojekt on Teedeministeeriumi poolt 20, märtsil 1936 kinnitatud, nagu ehituslepingus oli ette nähtud, lõpetas E. Oppi müüritööd 15. juuniks 1936. a. Järgmisena teostab E. Oppi näitlejate ruumide ehitamise, aknalengide sissepanemise ja aknaavade raiumise hinnaga 30 senti tund. Rahvamaja uksed ja aknad valmistab Edgar Anderson. Sindlisaagija Kustas Treier saeb rahvamaja katuse jaoks sindlid hinnaga 18 senti sokk. Eesti Hardusliidu dekoraator valmistab lavasisustuse ja dekoratsioonid 1000 krooni eest. Rahvamaja saal ja lavaosa valmib 1937. a. algul. Rekordiline oli külastajate arv uue rahvamaja saali avamisel 24. veebruaril 1937. aastal - 295. Samuti oli rekordiline sissetulek - 198,92 krooni. Keskmine külastajate arv jäi umbes 200 kanti. Rahvamaja ehitamine jätkub. 1937. aasta lõpuks õnnestub saada Eesti Maapanga kaudu laenu Kr. 1500, mille arvel võib jätkata alumise korruse kõrvalruumide väljaehitamist, kuid sellestki summast ei piisa rahvamaja lõplikuks väljaehitamiseks, kuigi oli kavas rahvamaja ehitamine lõpetada 1937. aastal. Alles 1939. aasta 4. juunil teatatakse et Hardusministeerium on määranud rahvamajade ehitamisfondist Kr. 2000,00 Haimre rahvamaja ehitamise lõpetamiseks. Kuid kätte saadakse see summa 1940-ndal aastal: 26. mail nimetatud aastal otsustatakse juhatuse koosolekul laenu vastutavatel käemeestel Jaan Maasingul ja Bernhard Oppil vastavad laenu kättesaamise volikirjad notariaalselt vormistada. 1940. aastal ka rahvamaja ehitamine lõpetatakse. Niisiis suudeti rahvamaja tegelik ehitamine lõpule viia 5 aasta jooksul. Eeltööd aga, näiteks plaani valmistamine, raha kogumine algasid tunduvalt varem."\nVääramatu koht Haimre kultuuriloos on Arnold Andressool, kes pühendas end jäägitult rahvamaja tegemistesse. Rahvamaja hoone avapeol 24. veebruaril 1937. aastal esitati Agapetuse näidend "Patuoinas" Andressooga nimiosas. Pärast etendust mängis ta orkestris tantsuks viiulit. Mees oli musikaalne, mängis rahvamaja orkestrite erinevates koosseisudes ja kirjutas orkestrimeestele lugude noote. Lavastas kümneid näidendeid, mängides ise sageli peaosi. Kui 1940. aastal kehtestati nõukogude võim ja rahvamaja muutus riiklikuks asutuseks, hakkas Arnold tööle rahvamaja juhatajana. Üks aasta nõukogulikku kultuurielu möödus põhiliselt Haimre Noorrahva Ühingu poolt loodud alusel, kuigi muutusid sihid ja sisu. Kui 1940. aasta 4. veebruaril korraldati Miina Härma ja Aleksander Läte austamisõhtu kontserdiga rahvamajas, siis 8.novembril tähistati Suure Sotsialistliku Oktoobrirevolutsiooni 23. aastapäeva piduliku aktusega. Kavas oli kõne ja näitering etendas 1905. aasta sündmusi käsitleva näidendi "Bernhard Riives". Kui 1941. aasta suvel jõudis sõda rahvamajani, läks Arnold rahvamajja oma viiuli järele. Seejärel sulgus rahvamaja uks talle 15 aastaks. Sõja-aastad vajutasid valusa pitseri Arnold Anderssoo elutööle. Äsja oli valminud rahvamaja, mille ehitamisel läbielatud raskused olid seljataha jäänud ja algama oleks pidanud kergem ja rõõmsam periood, kuid see jäi tulemata. Algas Saksa okupatsioon. Märjamaa vallavanema kohale oli seatud kolm kandidaati: Karl Tamberg, Jaan Masing ja Arnold Andressoo. Ükski neist ei nõustunud vallavanemaks hakkama. Küsimus lahendati salajase hääletamisega ning vallavanemaks sai Arnold Andressoo. 1944. aastal abiellus Arnold Liine Tammistega. 1945. aastal Andressoo vangistati – vallavanema koht tõi talle kümneaastase karistuse Arhangelski oblastis. Kinnipidamiskohas töötas ta peamiselt tislerina ja mängis seal ka orkestris.\nArnoldi elukäik pärast vangla-aastaid[muuda | muuda lähteteksti]\nArnold vabanes 1955. aastal, töötades alul Haimre koolis katlakütjana ja 1956. aasta jaanuarist "Tasuja" kolhoosis ehitusbrigadirina. Selles ametis kasutas ta oma laialdasi teadmisi ehitusküsimustes. Lugupidamist vääris ka oma autoriteedi ja aususega. Tema juhtimisel ehitati palju majandile vajalikke hooneid, nende hulgas oli suuremaks objektiks keskushoone rekonstrueerimine kannatada saanud Kasti mõisa katuse alla. Loomulikult tegi ta remonditöid ka rahvamaja ruumides. 1955. aasta detsembris oli Arnold väga üllatunud kui rahvamaja isetegevuslased tulid tähistama tema 55. sünnipäeva. Ta ilmselt luges end mahakantud inimeseks, kuid sünnipäev tõi Arnoldi tagasi rahvamajja. Juba 1956. aasta jaanuaris juhtis ta rahvamaja orkestrit, mis töötas tema juhtimisel 1967. aastani. Ta lavastas hulgaliselt näidendeid, tehes sageli kaasa väiksemates osades. Üheks edukamaks näidendiks, mis Arnoldi juhendamisel pärast vangipõlve lavale toodi, oli E. Ranneti "Haned"(1963).Selles näidendis mängisin kaasa ka mina (nooruke Eha Jaani talust). Mäletan Arnoldit muheda mehena, kes pärast päevatööd enamuse õhtuid veetis rahvamajas. See oli talle teine kodu. 1960. aastal tähistati rahvamajas avalikult ta sünnipäeva. 1969. aastal Arnoldi tervis halvenes, aasta lõpul pärast rasket haigust lahkus väärikas mees, kes oli siinsele kogukonnale rahvamaja ehitanud ja kogu hingega maja tegevuses osalenud. 1970. aasta alguses toimus avalik matusetalitus rahvamaja saalis. Arnoldi põrm puhkab Märjamaa kalmistul. 2003. aastal paigutati Haimre rahvamaja esiseinale mälestustahvli hoone tegevuse kohta ja sellele on raiutud ka Arnoldi nimi.\nKajastused Haimre rahvamajast XX sajandil[muuda | muuda lähteteksti]\nAlgselt oli Haimre rahvamaja lava ees kaarjas orkestriava, mis ulatus poolenisti lava alla. See oli nagu Estonia teatris. Kuuekümnendatel põhjavesi tuli sisse ja uhket orkestriauku ei saadud kasutada.1938. aastal ajaleht Lääne Elu kirjutab loo "Kasti saab moodsa rahvamaja", mille alapealkirjaks "Noored töötavad rahvamaja ehitamisel tasuta". Rahvamajja olid ehitatud sisse tualettruumid, mis tolle aja kohta oli uudne. Taludel olid ju välikäimlad ja 1970. aastatel oli maal rahvamaju, kus käimla oli õues. 1967. aastal tegi "Tasuja" kolhoosi ehitusbrigaad A. Anderssoo juhendamisel rahvamajas sanitaarremondi. 1979. aastal parandati katust. Rahvamaja riietehoidu ümbritses vanasti madal kaarjas sein, mis remondi käigus ehitati kõrgemaks, lisades väikese seinaosa tahapoole, meeste WC ette. See seina osa toetas laetalasid, mis katkise katuse tõttu olid muutunud ohtlikuks. Kui plekklaed moodi tulid, olid kolhoosi ehitusmehed rahvamaja saalile plekklae paigaldanud. Tänaseks on saalil taastatud 1937. aasta lagi. Remondi käigus olid saali seinad kaetud saepuruplaadiga ja värvitud pruuniks, sama materjaliga oli kaetud ka saali põrand. Kui rahvas tantsis, siis värvitud põrandalt kerkinud tolm kattis riided kuni põlvedeni pruunika kihiga, mida andis maha kloppida. Kultuurikroonikas on eelmise sajandi kohta kirjas ainult rahvamaja sisuline tegevus, sellel sajandil on jäädvustatud kirjas ja pildis kõik, mis puudutab rahvamaja tegevust.\nKoduloolane Meinhard Uustalu[muuda | muuda lähteteksti]\nKuigi käesolev kirjutis ei puuduta rahvamaja sisulist tööd, tahan siiski ära tuua meie kandi koduloolase Meinhard Uustalu ühe kokkuvõtte "Tasuja" kolhoosi ajast. "Eelneva 20 aasta jooksul on kultuuritööd tihedalt seostatud kolhoosi eluga. Muu hulgas rohkesti on tulnud koos teha näitlikku agitatsiooni. Paljude aastate jooksul on tulnud tegeleda sellega raamatukogu juhatajal Salme Kingissepal. Nii mõnigi kord valmistati plakateid, autahvleid, seina- ja välklehti kollektiivselt. Suur tähtsus on olnud rahvamaja-raamatukogu töös ülevaatuste ja sotsialistlikel kohustustel. 1949–1962 toimusid igal aastal ülevaatused, mis nõudsid isetegevuslastelt rohkesti aega ja energiat. Veelgi mitmekülgsemat kultuuritöö arendamist eeldasid sotskohustused. Meie kultuuriasutused võtsid vastu sotsialistlikud kohustused massilise kultuuritöö ja kultuuriasutuste materiaalse baasi parandamiseks. Rohkesti on olnud juttu rahvamaja ruumide mugavamaks muutmisest. Ära teha on aga vähe saadud. Hoone on vana ja talvel on raskusi isegi selle soojaks kütmisega. Rapla rajooni poolt lubatud rekonstrueerimine on aasta-aastasse edasi lükatud. Rahvamaja ümbruse korrastamine on olnud oma töötajate ülesanne; 1957. aastast on selleks korraldatud ka rida hoogtööpäevi. 1944/45 eraldati endise Kõrtsu talu põllust 1 ha rahvamajale. Sellele pidi tulema spordiväljak. Kuna aga pind oli kallakuga ja seda läbis kõrgepinge liin, siis spordiväljakuks ei olnud sobiv. Siis otsustati rajada park. 1957. aastal ümbritseti pool väljakust kuusehekiga. Istutasid õpilased koos õpetaja Evald Urvastega. Puude-põõsaste istutamine jätkus ka järgnevatel aastatel. Suuremaid hoogtööpäevi toimus 1965. aastal. Sel korral istutati üle 500 istiku. Suleti üle väljaku tekkinud autotee ning rajati see Kangru-rahvamaja vaheteed mööda. Paljud varem istutatud põõsastest-puudest on küll kuivanud; 1965. aastal istutatust enamus läksid kasvama."\nMeinhard Uustalu töötas mitmel korral rahvamaja juhatajana. Rahvamaja teise korruse ainsas ruumis asus 1923. aastal algatatud raamatukogu. 1957. aastal hakkas Meinhard tegema kohalikke saateid raadio-translatsioonivõrgu kaudu. Seda kasutati ka otseseks kultuuritööks. Peale majandi uudiste edastati nende saadete raames soovikontserte ja agitbrigaadi esinemisi. Suure populaarsuse võitsid Sepa-Juku (Johannes Blumberg) satiirilised laulud. Laud aparatuuriga asus algaastatel rahvamaja teisel korrusel asuvas raamatukogu toas, seal on see praegugi eksponeeritud museaalina. Seinale on paigaldatud ka näidisena saadete kuulamiseks mõeldud nn krapp. Krapid, kujult kandilised või ümarad olid tol ajal kõigil kolhoosnikel kodus seina peal.\nRahvamaja 1999. aasta kevadel\nHaimre rahvamaja sulgemine ja taasavamine[muuda | muuda lähteteksti]\nHaimre rahvamajal on aastakümnete jooksul olnud mitu nime. Maja avati 1937 Kasti rahvamajana, siis alates 1945. aastast Haimre rahvamaja kuni 1. aprillini 1963, nimetus Kolhoosi klubi kuni 1. augustini 1966, edasi jälle rahvamaja kuni 1970. aastani (1,0 kohta). Kahe töötajaga maakultuurimajana töötas Haimres alates 1970. aastast kuni 1994. aasta 1. juunini, kui Märjamaa vallavalitsus sulges Haimre maakultuurimaja. Rahvamaja oli suletud 3,5 aastat. Kohalikud aktiivsed inimesed korraldasid aeg-ajalt pidusid, tuues alati vallamajast rahvamaja võtme. 1998. aastal otsustas Märjamaa vallavanem Mart Tilk rahva soovil avada maja Haimre klubina, võttes 0,5 kohaga tööle juhataja. Juhataja Ester Haud korraldas üritusi ja organiseeris majas WC-de remondi, kuid lahkus töölt sama aasta sügisel. Samal ajal koondati, hariduselt kultuuritöötaja lisaerialaga näitejuht Eha Kaljusaar, Märjamaa rahvamajast.\nHaimre rahvamaja uus ärkamine[muuda | muuda lähteteksti]\nEha Kaljusaar asus Haimre rahvamajja tööle 1999. aasta 1. jaanuarist. Töökohta oli vaja, kolmekümneaastane kogemuste pagas olemas, amet südamelähedane ja mis kõige tähtsam – tundis endas kohustust kodukoha rahvamaja korda teha. Hoone oli kohutavas seisus. Maja vasakpoolse osa tagakülje katuselt oli eterniitplaat alla vajunud ja selle tagajärjel laed alla kukkunud. Rahvamaja saalis oli lavaesine põrand, kunagine orkestriava liigse niiskuse tõttu läbi vajunud, peal oli katteks lauaplaat. Ahjude kütmisega oli probleeme, sest hakid olid korstnakäigud pesamaterjaliga ummistanud. Tänu kogukonna tugevale toetusele ja abile hakkas elu rahvamajas paremuse poole liikuma. Talgute abil tehti ära hulga vajalike töid, üldine majaümbruse korrastus koos prügiveoga, lavaesise endise nn orkestriava täitmine liivaga ja katmine põrandaga. Rahvamaja töötajad värvisid suvekuudel üle siseruumide seinad, kasutades selleks 67 liitrit värvi ja 15 liitrit lakki saali põranda ja lavaümbruse puhta laua katmiseks. Abimehed katsid punnlauaga lavaava ümbruse ja paigaldasid lava ette astmed.\nRahvamaja renoveerimine 2001–2007[muuda | muuda lähteteksti]\nAastal 2000 otsustas Märjamaa vald tellida Haimre klubi renoveerimisprojekti. Projekti koostajaks osutus Reissiin OÜ Arhitektuuri ja Konstruktsioonibüroo Tallinnast (ehitusinsener Peep Rosenberg). Projekt valmis 2001. aasta veebruaris, väljamaksmisele kuulus 35 466 krooni. Projekti teostaja arvestas sellega, et säilitada majas 1937. aasta ehitusstiil.\nRahvamaja renoveerimine 2001. aastal\nRahvamaja hoone vasakpool tagant\nRenoveeritud rahvamaja eestvaade\nRenoveeritud rahvamaja tagavaade\n2001. aastal kuulutas Märjamaa vald ehitaja leidmiseks välja konkursi, mille võitis AS Projekt E (Eero Susi) Raplast. Töid tehti juulist kuni detsembrini, nende maht oli väga suur. Rahvamaja saali vastaspoolne majaosa võeti maha kuni müürideni, kuna vahelagi oli osaliselt sisse langenud. See majaosa sai peale betoonlaed. Samuti lammutati maani WC-de puidust osa, ehitati alates vundamendist katuseni fiboplokist välisseinad, sisetööd jäid tegemata. Välja vahetati rahvamaja eesruumi laetalad. Ehitati tugev sarikakonstruktsioon kivikatuse tarvis. Maja sai uued aknad, välisuksed ja välisviimistluse. Tööde eest maksti 1 221 186 krooni.\n2002. aasta sügisel toimunud valimistel ühines Märjamaa vald Märjamaa aleviga. Kuigi lubati töid jätkata, peatus renoveerimine kaheks aastaks. 2005. aasta kevadel toimub ühinenud vallas võimuvahetus. Vallavanem Eero Plamuse asemel sai vallavanemaks Mart Tilk. Tema põhimõte on jagada raha ka valla maapiirkonda. Haimre rahvamajale eraldab Märjamaa vallavalitsus 500 000 krooni pooleli jäänud renoveerimistööde jätkamiseks. Neid teeb Vexon Ehitus OÜ (Elari Toomistu). Sügiskuudel (septembris-novembris) renoveeritakse rahvamaja köök, eesruum ja kunagise korteri (kaks tuba+ köök) asemele tuleb mängude saal. Ahjud lammutatakse, ehitatakse keskküttesüsteem ja katlaruum (puuküttega katel). Keskküttesüsteemi ehitavad mehed Pärnust.\n2006. aastal eraldati rahvamaja eelarvesse koristaja ruumi ehitamiseks 25 000 krooni. Sama aasta kevadel teeb töö ära majas katlakütjana töötav Leo Kaljusaar. Kuna rahvamajas on hulgaliselt töid tehtud, leiab vallavalitsus, et majanduslikult kasulikum on tuua raamatukogu Kasti külast tagasi rahvamaja hoonesse. 2006. aasta sügisel jätkas hoone renoveerimist Vexon Ehitus OÜ. Akteeritavate tööde maksumus on 299 960 krooni. Selle eest saab tehtud raamatukogu ruum, välisesik (raamatukogutoa ees), teise korruse trepikoda, lae soojustamine ja elektrivarustus. Vald eraldab raha juurde ja nii saab korda teisel korrusel asuv harjutusruum. Renoveerimisprojekti alusel ehitatakse teisele korrusele ka juhataja kabinet koos panipaigaga. 2006. aasta sügisel tehtud töödeks kulub koos käibemaksuga 454 600 krooni.\n2007. aasta 24. veebruaril tähistab rahvamaja 70. aastapäeva, kus tänatakse maja poolt inimesi, kelle panus rahvamaja kaasajastamisel on märkimisväärne. 2007. aasta märtsis sai Haimre klubist uuesti Haimre rahvamaja. Sama aasta sügisel renoveeriti suur saal: seinad, uued siseuksed, taastati 1936. aastal ehitatud saalilagi, tegijaks OÜ Vexon. OÜ Madexe vahetab saali ja lava (ka tegelaste toa) elektrisüsteemi. Kogu hoonesse paigaldati automaatne tulekahjusignalisatsioon (ATS). Akteeritavate tööde maksumus oli 371 228 krooni. Sellega lõpevad Märjamaa valla 2005–2007 kulutused kogusummas 1 350 828 krooni. Haimre rahvamaja kordategemiseks on koos eelnevate aastatega investeeritud kokku 2 925 538 krooni.\nTänu annetajaile[muuda | muuda lähteteksti]\nRahvamaja heaks on kasutatud palju annetajate abi. Esimene nimeline annetusleht on kroonikas 23.06.1999. aastast, saadud raha eest osteti 6 kilo põrandavärvi. Märtsist 2003 on annetati mälestustahvli valmistamiseks rahvamaja pargi algrajajale õpetaja Evald Urvastele. Raha laekus rohkem, Gildemann toetas ka oma panusega valmistades seinatahvli tähistamaks kohalikku hariduselu ja rahvamaja rajajat Arnold Anderssood. Mõlemad tahvlid asuvad rahvamaja seinal ja kõnetavad uudistajaid. 2007. aasta 24. veebruaril, rahvamaja 70. aastapäeva peol annetati raha rahvamaja ja raamatukogu nimetahvlitele. Annetuste abil on palju rahvamaja heaks tehtud ja siinse kogukonna sooviks on hoida oma tegutsevat rahvamaja.\nHaimre Kultuuriselts[muuda | muuda lähteteksti]\nHaimre rahvamaja katuse all oli küllalt vaba ruumi tegevuse laiendamiseks. Tekkis vajadus luua rahvamaja juurde kultuuriselts, mille kaudu projektide alusel raha taotleda. Selle mõtte aitas teoks teha Lokuta külas Jaagu talu ostnud linnamees ja külavanemaks valitud Mati Terestal. MTÜ Haimre Kultuuriselts põhikiri kinnitati 21.11.2010 rahvamajas toimunud koosolekul, Pärnu Maakohtu registriosakonnas tehti sissekanne 4.01.2011. Haimre Kultuuriseltsi esimeheks valiti Mati Terestal, liikmeid 30, neist 7 juhatuse liiget. 2011. a kevadel esitasime kohaliku omaalgatuse programmile (KOP) projekti "Paekiviaia taastuskoolitus", mis sai ka rahastuse. Eesmärgiks oli taastada rahvamaja ette paekiviaed nagu oli 1930. aastail.\nPaekiviaia esimene talgupäev\nHinnapakkumise materjali ja teostusega tegi Orgita Dolomiiditooted OÜ. Kui projekt rahastuse sai, lubas hinnapakkuja materjali kohale tuua, kuid tööjõu puuduse tõttu abilisi ei saadud. Kultuuriseltsi juhatus otsustas oma jõududega talgute korras hakkama saada. Esimesel talgupäeval tuli hulk inimesi koos transpordivahenditega. Töö osutus arvatust raskemaks. Esimesel päeval kulus palju aega mahamärkimisele ja alustamisele. Paekivi tuli töödelda, see kõik oli raske ja aeganõudev. Teisel ladumispäeval oli vähem abilisi, sest isiklik elu nõuab oma.\nPaekiviaia põhiladujaks osutus Jaanus Reose koos poegadega. Jaanuse vanaisa Eduard Oppi oli mees, kes 1936. aastal ladus paekivist rahvamaja fassaadi kõrgeima osa ja lava taguse tegelasruumide osa. Alati oli kaks noormeest kogukonnast abiks segu tegemas ja alati oli lõunasöök. Ladumispäevi tuli kokku üheksa. Augustis sai paekiviaed valmis.\n3. detsembril 2011 korraldab kultuuriselts tänuõhtu tegijaile. Õhtule kutsutakse kõik paekiviaia taastamiskoolitusel osalenud ja ka need head inimesed, kes olid varem osutanud teeneid rahvamaja heaks. Kõik kutsutud said rahvamaja pildiga kutsed ja meened. Tänamisele järgnes kohvilaud võileibade ja koogiga. Vaadati Gerda Terestali kokku pandud pildiprogrammi paekiviaia valmimisest. Tänuõhtut rahastas Märjamaa vallavalitsus. Kohalikus Märjamaa Nädalalehes kajastas Reet Saar.\nHaimre muuseumituba[muuda | muuda lähteteksti]\n2011. aasta sügisel esitab Haimre Kultuuriselts Leadrile projektitaotluse "Haimre muuseumituba". Põhjuseks vajadus päästa suletava Haimre kooli kõrvalhoonest alates 19.sajandi lõpust kuni senise ajani ulatuvad kohalikku haridus- ja kultuurielu kajastavad materjalid.\nKool suletakse 1.09.2012. Projekt saab rahastuse. Muuseumituba ehitatakse rahvamaja teisele korrusele katuse alla. Tööd teeb Vexon Ehitus OÜ ajavahemikus 16. aprillist 16. juulini 2012.\n1. aprillil 2012 esitakse KOP-ile kultuuriseltsi projektitaotlus "Arhiivikapid Haimre muuseumitoale". Raha eraldati ja kapid telliti aktsiaseltsist AJ Tooted. Augusti keskel jõudsid äsja valminud muuseumituppa arhiivikapid.\nHaimre Põhikooli muuseumitoa varamuhoidja Aino Miti poolt korrastatud ja aastaid täiendatud museaalid, leidsid uue koha rahvamaja katuse all. Tänu kultuuriseltsi poolt esitatud rahataotlusprojektide rahastamisele päästeti kohaliku haridus- ja kultuuriloo materjalid, mis kõnetavad eelkõige kohalikku kogukonda.\nTantsupõranda ehitus pargis\nTantsupõrand. Taamal rahvamaja\nEttevõtmised rahvamaja pargis[muuda | muuda lähteteksti]\nSuvepidude korraldamiseks on rahvamaja kõrval park. "Teeme ära" talgutega on pargis tehtud meeste abi vajavaid töid. Samuti on korrastatud masinate ja meeste abil Järgküla teeäär ja muid tegemisi rahvamaja ümbruses. Aastaid mõlgutati mõtteid ehitada parki väikese laululava ette tantsupõrand. 2014. aasta sügisel ja 2015. aasta kevadel esitati kultuuriseltsi poolt KÜSK-ile projekt "Tantsupõrand külaplatsile". Raha ei õnnestunud saada.\n2015. aasta kevadel otsustavad kultuuriseltsi juhatuse esimees Mati Terestal, kogukonnas ehitusmasinaid omav Ruttar Marrandi ja ehitusmees Margus Jago-Jaagu ehitada kevadel tantsupõrand kogukonna abiga. Haimre Kultuuriseltsi arvel oli liikmemaksudest ja annetustest laekunud piisavalt raha, et tellida Paliverest immutatud puitmaterjal. Vahepeal läks käiku ka kultuuriseltsi kontol olnud puutumatu raha – annetused Haimre kooli raamatu avaldamiseks –, sest lisaraha tantsupõranda ehitamiseks tuli leida. Tänu kohalikele OÜ-dele, annetajaile ja tantsupõranda avaõhtul osalejate toetusele said kõik võlad ja kulud kaetud.\nTööd tehti neljal nädalavahetusel. Ruttar Marrandi kaasas töömehi, kõik kohalikud, enamus noored. Laupäeva õhtul käidi rahvamajas peol, pühapäeval oldi pargis tantsupõranda ehitusel abiks. Mati ja Ruttari poolt oli talgutoit ja jook. Mati, Ruttar ja Margus on rahvamajas igakuised peolkäijad ja rahvamaja tänas neid Adograafist tellitud plastkaardiga: VABAPÄÄSE Haimre rahvamaja peoõhtutele 01.09.2015 – 01.09.2017 2016. aastal rahastas Märjamaa vald statsionaarse elektrikilbi paigaldamist parki tantsupõranda juurde. Samal 2016. aasta augustis toimus Märjamaa Folgi raames korraldatud eesti-flaami pulmapidu siinses pargis, mida kajastas ka KANAL2.\n2017. aasta 24. veebruaril tähistas Haimre rahvamaja 80. aastapäeva. 2018. aasta mais paigaldati Haimre rahvamaja katusele tuulelipp kukega – Eesti Vabariik 100 – kingitus igasse külasse, millel aastaarv 1873. Aastaarv näitab samal kohal algselt tegutsenud Järgküla kõrtsi. Kogukonna poolt annetatud raha eest valmistas tuulelipu ja paigaldas rahvamaja katusele Karmo Kaljusaar.\nTuulelipp Haimre rahvamaja katusel. Autor Karmo Kaljusaar\n↑ 1,0 1,1 http://www.rahvakultuur.ee/Haimre_Rahvamaja_147?&v=180&o=335 (vaadatud 09.12.2017)\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Haimre_rahvamaja&oldid=5754109"\nSelle lehekülje viimane muutmine: 23:46, 16. november 2020.


Viljandis täitub nädalavahetus tudengiteatriga : Õpetajate Leht\nViljandis täitub nädalavahetus tudengiteatriga\n10. veebr. 2020 Tudengite teatripäevad - Kommenteeri artiklit\nJuba sellel reedel algavad Viljandis 18. tudengite teatripäevad, mille raames annavad Eesti ja välismaa tudengitest koosnevad trupid tasuta teatrietendusi. Teatripäevade festival algab reedel, 14. veebruaril ning saab piduliku lõpu pühapäeval, 16. veebruaril. Etendusi antakse nii Viljandi kultuuriakadeemia peahoone black box’is kui ka lähedal asuvas baaris nimega Pööning.\nOmaloominguliste etendustega astuvad lavale kolm kodumaist ning kaks välismaist truppi. Kodumaa tudengitest astuvad üles TalTechist pärit trupp T-Teater, improteatritrupp Ruutu10 ning tsirkusestuudio Folie trupp Lost D.\nLeedust on tulemas Kinetic Theatre Troupe’i näitlejad ning põhjanaabritest on kohal Helsingi Kellariteatteri näitlejad.\nEsinenud truppidele annab tagasisidet kolm Eesti teatrimaailmas tegutsevat inimest ehk Kolm Tarka. Selle aasta žüriis on näitlejad Ringo Ramul, Madis Milling ning dramaturg ja kirjanik Ott Kilusk. Festivalil ei valita välja parimat, küll aga selgitab publikum välja oma lemmiku.\nLisaks etendustele saab festivali teisel päeval enda õhtu sisustada kodumaise kvaliteetse huumoriga. Laupäeval kell 19 baaris Pööning astuvad üles mitmed tuntud Comedy Estonia koomikud, kes esitavad oma kõige värskemat loomingut. Pileteid komöödiaõhtule saab soetada kohapealt.\nRohkem infot leiab festivali lehelt https://www.facebook.com/ttpfestival


Botaanikaaed saab uue kasvuhoone | ajakiri.ut.ee\n1. juunil sulges ülikooli botaanikaaed palmihoone remondiks. 110-aastase kanaari datlipalmi ja veel mitmesaja soojalembelise taime ümber ehitatakse uus energiasäästlikum kasvuhoone, mis avatakse külastajatele oktoobris.\n1984. aastal valminud palmihoone klaaskatted on hakanud mõranema ja suure niiskuse tõttu on kahjustada saanud küttesüsteem. Botaanikaaia juhataja Jüri Sild nentis, et vana kasvuhoone laseb sooja välja ja liialt külma sisse.\nNii taimede kasvutingimuste parandamiseks kui ka külastajatele mõnusama keskkonna loomiseks puhastatakse rauast konstruktsioonielemendid, vanad klaaskatted asendatakse alumiiniumtarinditel plastkatetega ning asendatakse kogu küttesüsteem.\nPalmihoone renoveerimisprojekt valmis juba viis aastat tagasi. Seni pole aga eurotoetuse saamiseks esitatud rahataotlusi heaks kiidetud. Nüüd otsustas Tartu ülikool kulud ise katta, et energiakulukas hoone lõpuks korda saaks. Uus hoone saab senisest arvestuslikult 25–30% energiasäästlikum.\nTÜ botaanikaaia palmihoone jääb külastajatele suletuks septembri lõpuni. Endiselt on võimalik külastada sukulentide- ja troopikakasvuhooneid ning avamaakollektsioone. Kõik remonditööd tuleb lõpetada 30. septembriks ehk enne miinuskraadide saabumist. Uuendatud palmihoone avatakse külastajatele uuesti oktoobris 2014.


Sedini kinnistud saadaval 170 mln krooni odavamalt - Kinnisvarauudised\nSedini kinnistud saadaval 170 mln krooni odavamalt\n07. mai 2008 12:28\nTallinnas Lutheri kvartalit arendavale\nPjotr Sedini ettevõttele OÜ Grove Invest kuuluvad seitse kinnistut on 170\nmiljonit krooni odavamalt uuesti müügis.\nAprilli algul olid kinnistud enampakkumisel alghinnaga 420 miljonit krooni. Nüüd on alghinnaks 251,1 mln krooni.\nTallinna kohtutäitur Veiko Kaasik müüb avalikul suulisel kordusenampakkumisel alljärgnevad kinnisasjad:\n1. Hoonestatud tootmismaa, asukohaga Vana-Lõuna tn 4 Tallinnas. Kinnistu suurus on 21446 m². Kinnistul paikneb viis ehitist (parketitsehhi hoone, söökla hoone, katlamaja ja jõumajandi hoone, elektritsehhi hoone ja alajaama hoone).\n2. Hoonestatud tootmismaa, asukohaga Pärnu mnt 69B Tallinnas. Kinnistu suurus on 1077 m². Kinnistul paikneb üks ehitis (klaasiladu-kontorihoone).\n3. Hoonestatud ärimaa, asukohaga Pärnu mnt 69A Tallinnas. Kinnistu suurus on 1459 m². Kinnistul paikneb üks ehitis (peahoone).\n4. Hoonestatud tootmismaa, asukohaga Tatari tn 51A Tallinnas. Kinnistul paikneb üks ehitis (toolitsehh).\n5. Hoonestatud tootmismaa, asukohaga Vineeri tn 6 Tallinnas. Kinnistul paikneb üks ehitis (remonditsehh).\n6. Hoonestatud ärimaa, asukohaga Vineeri tn 2 Tallinnas. Kinnistul paikneb üks ehitis (peahoone). Kinnisasi on lisaks ühishüpoteekidele koormatud hüpoteegiga Eesti Vabariik kasuks summas 215 800 kr esimesel järjekohal.\n7. Hoonestatud tootmismaa, asukohaga Vineeri tn 8 Tallinnas. Kinnistul paikneb üks ehitis (puitplaastplaatide tsehh).\nMüüdavad kinnisasjad arestiti 24.03.2008. Kinnisasjad (väljaarvatud nr 3 ja 6) on koormatud ostueesõigusega Eesti Vabariigi ja seejärel Tallinna linna kasuks (osutu eesõigust enampakkumisel kasutada ei saa). Kinnisasjade käsutamise keelamiseks on seatud keelumärge Svenska Handelsbanken AB ja kohtutäitur Veiko Kaasik kasuks. Kinnisasjad on koormatud hüpoteekidega. Esimesel järjekohal (kinnistul nr 6 teisel järjekohal) paikneb ühishüpoteek Svenska Handelsbanken AB kasuks summas 150 000 000 krooni. Teisel ja neljandal järjekohal (kinnistul nr 6 kolmandal ja viiendal järjekohal) ühishüpoteegid aktsiaselts SEB Pank kasuks kokku summas 100 000 000 krooni. Kolmandal järjekohal (kinnistul nr 6 neljandal järjekohal) on ühishüpoteek aktsiaselts Hansapank kasuks summas 30 000 000 krooni. Hüpoteegid (väljaarvatud 1. järjekoha hüpoteek kinnistul nr 6 Eesti Vabariigi kasuks) kustutatakse pärast kinnisasjade võõrandamist sundenampakkumisel.\nKordusenampakkumine toimub 28. mail kohtutäitur Veiko Kaasiku büroos.\nOÜ Grove Invest suuromanik on Pjotr Sedin, lisaks temale kuuluvad omanikeringi Larissa Sedina, Jaanus Reisner ja Jüri Triletski.


Müügitingimused ja privaatsuspoliitika – Eesti Arstide Liit\nMüügitingimused kehtivad ostude sooritamisel läbi Eesti Arstide Liidu kodulehe.\nKõik hinnad märgitakse eurodes.\nMakseviisina kasutatakse Swedbank, SEB, Luminor, LHV, Coop Pank, Citadele (maksete algatamise teenusega), Pocopay.\nHinnad on märgitud pakutava toote või teenuse juurde.\nKohaletoimetamise tasu, kui see on vajalik, märgitakse iga toote juurde eraldi.\nTeave kauba kohta on esitatud vahetult kauba või teenuse juures.\nTellimuse vormistamiseks tuleb täita nõutud andmeväljad ning valida sobiv toodete kohaletoimetamise viis. Seejärel kuvatakse ekraanile tasu suurus, mille saab tasuda turvaliselt läbi pangalingi.\nEesti Arstide Liit on isikuandmete vastutav töötleja ning edastab maksete teostamiseks vajalikud isikuandmed volitatud töötleja Maksekeskus AS-le.\nRegistreerumiskinnitus saadetakse koheselt peale registreerumist elektrooniliselt e- posti aadressile.\nKaup saadetakse Eesti Vabariigi piires.\nKaup saadetakse 5 tööpäeva jooksul.\nKauba kättetoimetamiseks kasutatakse pakiautomaate või saatmist ostja märgitud aadressile. Meie tarnepartneriteks on Omniva, DPD ja SmartPost kullerteenused ja pakiautomaadid.\nPärast kauba ostmist või teenuse tellimist on ostjal õigus sõlmitud lepingust taganeda.\nTaganemisaeg märgitakse iga toote, teenuse või registreeringu juurde eraldi. Toote, teenuse või registreeringu tagastamiseks tuleb ühendust võtta arstideliit@arstideliit.ee aadressil.\nRaha tagastatakse peale lepingust taganemist 5 tööpäeva jooksul.\nPretensioonide esitamiseks tuleb ühendust võtta Eesti Arstide Liiduga aadressil arstideliit@arstideliit.ee .\nKäesolev privaatsuspoliitika reguleerib isikuandmete kogumist, töötlemist ja säilitamist käsitlevaid põhimõtteid. Isikuandmeid kogub töötleb ja säilitab isikuandmete vastutav töötle Eesti Arstide Liit (edaspidi andmetöötleja).\nEesti Arstide Liit on isikuandmete vastutav töötleja, Teie ettevõte edastab maksete teostamiseks vajalikud isikuandmed volitatud töötleja Maksekeskus AS-le.\nIsikuandmed, mida andmetöötleja kogub, töötleb ja säilitab, on kogutud elektrooniliselt.\nAndmesubjekt saab õiguste teostamiseks pöörduda e-poe klienditoe poole aadressil arstideliit@arstideliit.ee\nAndmetöötlejal on õigus andmekaitsetingimusi osaliselt või täielikult muuta, teavitades andmesubjekte muudatustest Eesti Arstide Liidu kodulehel.


elu on song : 2007.11\nEile sisenesin Rahvusraamatukogus lifti, soovides nagu ikka sõita humanitaarsaali, mis asub 7-ndal korrusel.\nEnne mind olid lifti sisenenud paar noort, nägin, et 7-le oli juba vajutatud, ise vajutasin 6-le. Kui uksed 6-l avanenesid, sain aru, et miski on viltu ("... see pole ju see korrus...") ja kulus paar sekundit taipamiseks, et olin ISE nupuga eksinud.\nTavaliselt selliste pisieksituste üle ei juurelda, ega minagi kohe, kuid hiljem tekkis ikkagi psühhoanalüütiline miks-küsimus. Kohe meenus ka üks koht Bruno Bettelheimi raamatust, mida eelmisel päeval olin lugenud, ja mis võis mind mõjutada.\nBettelheim osutab seal ühe muinasjutu "ebatäiuslikkusele", nimelt jäävat seal "selgusetuks, miks alguses nimetatakse seitset lehma ja siis ei kuule me midagi neljast lehmast pärast seda, kui kolm vahetati maagiliste asjade vastu".\nNiisiis oli 7 lehma mainimine seal sisuliselt põhjendamatu, muinasjutuline klišee (mulle jäi kuidagi hämaralt meelde, et oleks pidanud 6 lehma olema: 3+3).\nMida mu eksistus (7 asendamine 6-ga) siis paljastas - tõrksust mis tahes KLIŠEEDE suhtes? Kindlasti midagi veel.\nKohe lambist üks paralleel - kas minu raamatukoguskäimine pole mitte valmistumine sisenemiseks (intellektuaalsele) turule, kus oma "lehmad" tuleb vahetada maagiliste, st VÕIMU andvate asjade vastu (mainitud muinasjutus saatis ema "lollikese" turule lehmi müüma)?\nMinu lehm - või lemmikhobu, millel ma ratsutan - ongi psühhoanalüüs.\nLühidalt, ma ei taha kaubelda psühhoanalüütiliste klišeedega.\npostitas Jaanus Adamson kell november 25, 2007 0 kommentaari\n“Mõned viimased aastad, kaks aastat eriti, olen ma maalinud põhiliselt triipkoode, kus ma lähtun budismi põhimõttest. Ma olen sünteesinud vöötkoodi, mida ma olen töödelnud, energiavälja ideega. Maalin positiivseid energiavälju, millega annab ühiskonda mõjutada. Kui inimene läheb vähegi avatuna minu näitust vaatama, siis ta saab positiivse energia. See on puhas.”\nNüüd on ka minu blogil puhastav mõju -\nselle külastajad ei muutu mitte ainult RUMALAMAKS (vt allpool Monroe' pilti) või TARGEMAKS (vt allolevat Milleri pilti), vaid ka POSITIIVSEMAKS (vt veel Lapini triipkoodi).\npostitas Jaanus Adamson kell november 22, 2007 0 kommentaari\nPariisi X-Nanterre’i ülikooli psühholoogid selgitasid välja, et mehed muutuvad blonde naisi nähes RUMALAMAKS.\nBlondide pilte vaadanud mehed said testis vähem punkte kui teistsuguse juuksevärviga naisi näinud mehed. Kehvade tulemuste põhjus oli selles, et meeste ajutegevuse intensiivsus oli langenud, kuna blondiine näinud mehed uskusid alateadlikult, et neil on tegemist madalama intelligentsiga inimestega.\nKatset analüüsides jõuti järeldusele, et blondiinide efekt põhineb STEREOTÜÜPIDEL. Blonde vaadanud mehed muutsid oma käitumist ise seda endale teadvustamata: "See näitab, et stereotüüpidega vastakuti pandud inimesed reeglina hakkavadki neid järgides käituma," selgitas üks uuringu autoritest Thierry Meyer. - "Blondiinidel on võime panna inimesed rumalamalt käituma, sest alateadlikult nad ise matkivad rumala blondi stereotüüpi." Vt lähemalt: women.timesonline.co.uk\nPoint ei ole niisiis mitte lihtsalt selles, et blondid muudavad mehi rumalamaks, vaid selles, et MIS TAHES STEREOTÜÜPIDEST LÄHTUV MÕTLEMINE ON RUMAL.\nVõi kas ikka on? Stereotüübid lihtsalt suunavad meid kohanduma teiste eeldatava tasemega (meil on kalduvus rääkida vanainimestega aeglasemalt kui tavaliselt, lastega hakatakse vahel pudikeeles totrusi rääkima jne).\nJa osad stereotüübid peaksid intellekti virgutama, mitte vastupidi.\nKui meestel tekib blonde kohates n. n. blonde moment (nende vaimsus väheneb), siis nä iteks JUUTI kohates võiks tekkida jewish moment (vaimse aktiivsuse järsk tõus).\nMarilyn Monroe'lt saame signaali: think blonde, Arthur Millerilt aga: think jewish.\nAga kui kohtame neid mõlemaid:\nSildid: diivad, hea feministlikult järada, kirjandus\npostitas Jaanus Adamson kell november 22, 2007 1 kommentaari\nHenry Miller kirjutab romaanis "Quiet Days in Clichy":\n“Ükskõik kust kohast ma sellisel päeval ja sellisel ajal Sacré Coeur’i Rue Laffitte’ilt ka ei vaataks, ikka sattun ma ekstaasi. Samamoodi on see mõjunud ka siis, kui olen nälginud või kui mul on puudunud koht, kus magada. New Yorkis ei ole ma aga leidnud ühtegi vaadet, mis minus ekstaasitunde suudaks tekitada, isegi kui mul oleks taskus tuhat dollarit.” – Kas mitte nälg ja magamatus ei olegi ekstaasi soodustajateks?\nLisatud pilt Sacré Coeur’ist ei ole tehtud muidugi Rue Laffitte'ilt. Kui oleksin Milleri romaani enne suvist Pariisis käiku lugenud, oleksin ilmselt juba üksnes seetõttu Rue Laffitte'il käinud, et järele vaadata, miks basiilika talle JUST SEALT nii mõjuv paistis.\npostitas Jaanus Adamson kell november 20, 2007 0 kommentaari\nNoorukina bussis sõites - ja alati just siis, kui buss oli jõudnud kuhugi tundmatusse, "asustamata" paika, kuhugi pahaendeliselt hämarduvasse metsa või eriti nukralt mõjuvale lagedale väljale jne - tekkis mul vahel ootamatult omamoodi lummav äkkmõte: KUI MUL TULEKS SIIN PRAEGU VÄLJUDA!!! Seejuures jäi väljumise põhjus alati ebaselgeks, ilmselt siis minu teadvuse jaoks n. ö. ebaoluliseks.\nVahel ka lausa kujutlesin, kuidas ma bussist väljudes jään täiesti üksinda tee äärde või kraavipervele seisma, äralõigatud KÕIGEST tuttavast ja turvalisest... (edasi ma sealt siiski kunagi ei fantaseerinud, ainult seismine seal: 0-punktis).\nSee meenus, kui lugesin hiljuti Bruno Bettelheimi psühhoanalüütilist käsitlust muinasjuttudest.\nLoetu põhjal võiks noid minu kujutelmi mõista kui isiklikke spontaanseid variante muinasjuttudes üldlevinud initsiatsiooni- või üleminekufantaasiatest (rites de passage).\nM. Eliade nimelt väidab, et "rasked katsumused ja seiklused, mida muinasjuttude kangelased ja kangelannad üle elavad, on peaaegu alati tõlgitsetavad initsiatsiooni terminitega".\nJa Bettelheim kirjutab: "(...) me oleme kaotanud raamistiku, mis lõi struktuuri meie elule minevikus ja peame nüüd leidma oma tee, kuidas saada iseendaks metsikus maailmas (kuhu me siseneme vähem arenenud isiksustena ja kust me väljume väljapääsu leides arenenumate inimlike olenditena".\nLühidalt, on suur hulk muinasjutte, kus lapsed saadetakse üksi teele, viiakse paksu metsa, lähetatakse laia maailma...\nBettelheim väidab ka, et "Elus ei ole suuremat ohtu, kui olla üksinda maha jäetud. Psühhoanalüüsis on sellele inimese kõige suuremale hirmule nimeks antud - eraldatuse ärevus (separation anxiety)". Ja veel: "Lapse ärasaatmine laia ilma või tema mahajätmine metsa sümboliseerivad nii lapsevanema soovi, et laps muutuks iseseisvaks kui ka lapse soovi või ärevust iseseisvaks saamise pärast."\npostitas Jaanus Adamson kell november 12, 2007 0 kommentaari\nKui mu lapselaps peaks kunagi küsima, et kus sina, vanaisa, olid, kui kuulus filmilavastaja David Lynch Tallinnas loengut pidas, siis vastan: "Ikka tööl, kullake".\nKultuuriürituste ajastamisel paistab sageli eelduseks olevat, et kultuurihuvilised EI KÄI kellast kellani tööl (kutses soovitati täna kohal olla juba 15.30).\nSildid: film, Lynch\npostitas Jaanus Adamson kell november 07, 2007 0 kommentaari