Kogudus 21. sajandi Eestis – Eesti Evangeelne Allianss\nEesti Evangeelse Alliansi peasekretäri ettekanne\nKolmandal Koguduse Kasvu Konverentsil\nNõmme Rahu kirikus, 11.03.2000 AD\nTeise Koguduse Kasvu Konverentsi järel, mil võisime süüvida tookord ilmavalgust näinud uurimusse “Kui kristlik on Eestimaa?”, ilmus ühe põhjapanevama uurimusena Eestimaa arengusuundumustest kindlasti rahvusvahelist tähelepanu äratanud Marju Lauristini ja Peeter Vihalemma toimetatud mitmesajaleheküljeline inglisekeelne käsitlus “Naasmisest Lääne-maailma” (Return to the Western World. Cultural and Political Perspectives on the Estonian Post-Communist Transition. – Tõravere: Tartu University Press, 1997). Meie jaoks täna on ehk sümboolnegi selle raamatu kaanepilt fragmendiga Jüri Arraku maalist “Joona”. Selles võib ära tunda uuest ärkamisajast eestlaseks-olemise kujundiks saanud Joona prohvetlikku lähetamist suure punase kala suust väljapoole maailma. Samas ei saa välistada ka vastupidist tõlgendust – lähetuse saanud prohveti allaneelamist suure maailmamerekala poolt. Uurimust sisuliselt uurides võib jõudagi tõdemuseni, et Eestimaa ja rahvas, sealhulgas usurahvas, seisab Kristuse-järgse 21. sajandi lävel silmitsi peaaegu et paradoksaalse tulevikupildiga. Ühelt poolt võime selja taha vaadates näha, kuidas me oleme imekombel pääsenud totalitaarsest hukatusest. Teisalt heiastub ettepoole pilku heites meie ees juba uus isukalt neelatav avardunud maailma suu, mille suudmes tunnetab eestlane tahes-tahtmatult laiema maailmamere inimvoogude ja eluvoolude kaasakiskuvat tõmmet. Ja äkitselt me ei teagi enam, mis on parem. Iseujumist näikse maailmakogemus igatahes välistavat. Estoonlastena ellujäämiseks tuleb paratamatult klammerduda millegi suurema külge kui me ise, olgu selleks siis mõni trendikalt ajalainetes triiviv suurus või läbi aegade suurtraditsiooniks kujunenud elusuunitlus. Iseolemist kui niisugust ise ei ole.\nLauristini ja Vihalemma poolt pakutud sotsioloogilises prismas on märgatav, et 21. sajandisse astuv Eesti ühiskond, eelkõige aga eestlaste väärtushinnangud, on suhteliselt kiiresti ja kergesti heitnud kõrvale modernistliku elukäsituse. Õigupoolest leidis modernismivaimustus Eestimaal võõristust juba seda ekstreemsel kujul propageerinud marksistlik-leninliku sunniaparaadi toimimise kõrgaegadel, rääkimata stagnatsiooniperioodist. Maailmavaateline ja eluhoiakuline läbimurre sündis aga 1980-ndate aastate lõpu laulvas revolutsioonis, mil ühe suure totaalselt kõikehaarava süsteemi asemel hakkas laulupeorahvas tunnetama omaenese ajaloolise järjepidevuse määravust ning taasväärtustama oma kultuurilisi ja religioosseid juuri. 1990-ndate algus pani aluse poliitilistele ja majanduslikele reformidele, mille tulemusena rajati oma riik ja riiklik privatiseerimispraktika. Ühiskondlik rõhuasetus kandus siis rahvuslik-kultuuriliselt ning usulis-kõlbeliselt traditsioonilt majandus-poliitilistele realiteetidele. Rahvuslik kokkukuuluvustunne andis aset eestlaslikule privaatsusele ja professionaliseerumisele, kollektiivsed väärtused privatiseeriti individuaalhüvedeks, iseseisvunud kodanikkonna foonil tõusis üha enam esile üksikindiviid. 1990-ndate aastate teisel poolel ühiskonnaelu stabiliseerus ja segmenteerus. Ühiskonnakorra ja elu-olu muudatustes “võitjateks” ning “kaotajateks” osutunud grupid pidid oma positsioonid omaks võtma ning leidma samas oma niši-rolli. Konjunktuuri, olgu majanduses või poliitikas või mis tahes ühiskonnaelu sfääris, hakkas üha enam kujundama arenenud kliendimentaliteet. Kollektivism asendus individualismiga. Nii võidi 1990-ndate aastate lõpul üha selgemalt kõnelda postmoderniseeruvast Eestist. 1999. aastal tutvustas Eesti Instituut eestlaskonda juba väljakujunenud postmodernistliku identiteeditunnetusega (Estonian People. Being Estonian As A Branch of Postmodernism. – Estonian Institute, 1999). Veel hiljaaegu postkommunistlikuks loetud Eesti vaatab uuele sajandile silma samastudes üha enam postmodernse eurokontekstiga. Prohvet Joonal, tähistagu see siis eesti rahvast või ristirahvast, tuleb eeloleva sajandi maailma lainetustes oma missioon ja läkitusteadvus tabada mõõtmatu eurokala suus. Ja vaevalt oskame me täna öelda, kas see suur kala osutub meile estoonlastena põhjaviijaks või päästepaadiks.\nMida ei pea usurahvas taga igatsema?\nPostmodernismist on viimase paari aastakümne vältel kirjutatud tuhandeid raamatuid. Aga ilmselt tasub neisse süüvides hoida meeles vana hea Koguja manitsust, et “suurel raamatute tegemisel pole lõppu ja suur agarus väsitab ihu”, kuna “Jumal viib kõik teod kohtusse, mis on iga salajase asja üle” (Kg 12:12,14). Ilmselt on täna tark tunnistada koos John Deely’ga, et “postmodernism on kontseptsioon, mis alles otsib oma definitsiooni”, ent selle määratlemise eest “hoolitseb aeg” (Quid Sit Postmodernismus? // Postmodernism and Christian philosophy, toim. Roman T. Ciapalo. – Mishawaka, Indiana: American Maritain Association, 1997, lk 79). Igal juhul “taastutvustab postmodernsus hulga paradokse, mida valgustusaeg oletatavalt “ära lahendas”, “lahendada loodab” või ignoreerib” (Joseph Natoli. A primer to postmodernity. – Oxford, United Kingdom: Blackwell Publishers, 1997, VIII). Nii seisab ka uude sajandisse vaatav Eesti ühiskond silmitsi thomaskuhniliku paradigma-nihkega, mis otsekui “sisenemine teise kultuuri ei avarda mitte lihtsalt eelnenud elulaadi ega uusi võimalusi selles, vaid avab uued võimalused vanade arvel, tuues ilmsiks elu, mida varem elati. Viimselt võib see kogemus olla vabastav,” tõdeb Kuhn, “aga alati on see ähvardav.” (Black body theory and the quantum discontinuity: 1894-1912. – Chicago: University of Chicago Press, 1978, lk 368)\nTunne Kelam on läbi viimaste aastate eesti kristlaskonna ees kõneledes kasutanud taolise ähvardava tegelikkusetunnetuse võrdpildina Iisraeli rahva kõrbekogemust hirmuärataval rännakul tõotatud maa poole. Paratamatult pöördus rahva pilk tagasi vanade turvaliste aegade juurde, mille järele janunedes heiastusid Egiptuse teoorjuse savitellised otsekui kõrberännaku fatamorgaanas isuäratavate lihapottidena. Nii võib Kristuse-järgse 21. sajandi realiteetidele silma vaatav ristikogudus ka Eestis pöörduda igatsedes tagasi minevikku. Et millal ometi loob Jumal korra majja, nagu oli vanasti, kui kõik teadsid ja arvestasid, mis on õige ja vale Jumala ees? Või kuidas meie Tema ametliku maapealse esinduskoguna võiksime kehtestada teoloogiliselt ja eetiliselt korrastatud ühiskonnamudeli, kus kõik teevad, mis on õige, ja taunivad, mis patt. Sügavam süüvimine ajaloolisse kogemusse näib aga kinnitavat, et kui sellised süütud ajad ka kunagi eksisteerisid, siis seda süütust me vaevalt enam tagasi saame. Nagu pärast elava Jumala liikumatuks esmaliigutajaks taandanud valgustajaid kadus naasmisvõimalus üldlevinud kesk- või reformatsiooni-aegse kristluse maailmapildi juurde, nii pole ka võimalik 21. sajandil möödunud kahekümnenda või kogu kahekümne sajandi arengulugu tühistada, minnes edasi, nagu poleks midagi juhtunud. Minevikukogemust ega ajaloolist pärandit ei saa olematuks muuta. Inimajaloo kronoloogilist filmilinti ei saa tagurpidi tagasi pöörata. Tagasitee kaotatud paradiisi ei lähe keelatud vilja tagasiriputamise kaudu hea ja kurja tundmise puu otsa, vaid läbi inimelus lihakssaanud Jumala ristipuule naelutamise ja seeläbi uskuvale inimesele Jumala poolt andeksandmise. Nii tuleb ka meil kristlastena oma minevik kui rist enda peale võtta, enneolnu pärand ka tänasel päeval olevana enda kanda võtta ja nõnda usus ning lootuses edasi suundudes lubada Jumalal ka meie ristitee kaudu oma tulevikuplaan teatavaks teha. Nii võib sündida, et me alles teel tulevikku avastame, kuhu me üldse koos Kristusega teel oleme. Ehkki ajaloo perioodides võib olla sarnasusi, ei tule ometi 3. aastatuhandel pärast Kristust enam tagasi antiikse varakristliku algkoguduse ajastu, ei kordu esimese ja teise millenniumi vahetuse üleilmne kirikuühtsus, ei saa me enam tagasi ka keskaega, renessanssi, valgustusse, modernismi. Nii ei saa ega tohigi vist kogudus 21. sajandi Eestis täiskasvanuks saanud maailma enam lapseikka tagasi uskuda ega täisealisena oma jalgele ja seisukohtadele toetuvat ühiskonda lapselikult kuuletuma sundida. Kristuse-järgse 21. sajandi Eesti kogudusel peab olema usujulgust võtta maailma nimelt täiskasvanud postkristliku maailmana, olgu selleks siis kasvõi postmodernistlik euromaailm, ja projitseerida end selle maailma keskele kristlikult täisealise kogudusena, täisväärtusliku Kristuse koguduseihuna, isegi kui see tähendaks teiste kultuurihoovustega vastuvoolu minemist või massikultuuri poolt ristilööduks tunnistamist.\nEvangeelse kristluse sees tuleb ilmselt nii Eestis kui ka laiemas maailmas tunnistada modernismi-aegsete teoloogiliste lahingute ning õpetuslike võitluste lõpulejõudmist. Valgustusaegsetelt deistlikelt filosoofidelt päritud üritus jõuda ka teoloogias ning eetikas teatud universaalsete printsiipideni, mida – isegi lahus Jumalast, nagu Hugo Grotius oli õpetanud: “etsi Deus non daretur”! – kõik inimesed üheskoos tunnistada ja järgida võiksid, on 20. sajandi lõpuks “valgustusprojektina” läbi kukkunud! Rivaalitsevad teoloogilised koolkonnad, olgu liberaalsemad või konservatiivsemad, on kõik korraga ainutõe positsioonile pretendeerinud, ent samas sellega universaalse tõe monopoli võimatuks tunnistanud, kuna viimselt uskus igaüks oma tõde. Lõppeks selgus, et ei saa olla ühtegi teoloogilist ega eetilist tõde lahus usust ja usulisest traditsioonist. Nii on neutraalsed ehk puht-teaduslikuks kuulutatud tõed postmodernistlikus kriitikatules läbi põlenud, andes eesõiguse särada narratiivsetele tõdedele ehk siis piiblitõdedele ja vastavalt usule neist tõdedest lähtuvale usurahva, usulise kogukonna ja usklikkoguduse elulisele praksisele. Kristust ülima tõena võtvad ja piiblilugu omaenda eluloos jäägitult usaldavad evangeelsed kristlased, kogudused ja uskkonnad kogevad modernismi-järgse maailma paljususes ühtset Jumalat vaatamata erisustele usulises praktikas ja traditsioonis. Teoloogias kaotab teologiseerimine teologiseerimise pärast oma aktuaalsuse. Tekib küsimus teoloogia eesmärgist. Ja valida tuleb tahes-tahtmatult kas hermannhesseliku “klaaspärlimängu” mängimise, et mitte öelda jeanbaudrillard’liku “simulaakrumi” loomise, või siis evangeelsele kogudusele vajaliku missioloogilise perspektiivi avardamise vahel. Kristlikus eetikas ei küsita enam niivõrd kõigile Jumala lastele ühtset univormi kehtestavate reeglite järele, kuivõrd vooruste järele, mis usus Kristusesse võimaldaksid isiksuslikult ja kogukondlikult kõlbeliselt kasvada ning püüelda Jumala-näolise kristliku täisealisuse poole – “Kristuse ihu ülesehitamiseks”, nagu ütleb apostel Paulus, “kuni meie kõik jõuame usu ja Jumala Poja tundmise ühtsusesse, saades täismeheks Kristuse täisea mõõtu mööda, et me ei oleks enam väetid lapsed, keda pillutab ja kõigutab iga õpetusetuul, et inimliku pettemänguga eksitusse kavaldada, vaid et me tõtt rääkides armastuses kasvaksime kõigiti selle sisse, kes on pea – Kristus.” (Ef 4:12-15)\nNiisiis, Kristuse-järgsesse 21. sajandisse kui igas mõttes täiskasvanud postkristliku maailma keskele astumine eeldab koguduselt Eestis mitte tagasipöördumist seljataha jäänud aegade mõttemallidesse ega modernse komfordi tagaigatsemist, vaid täisealist edasiminekuvalmidust ja ususammu võtta päev-päevalt ja aasta-aastalt enda peale Kristusega minemise risk ja rist, isegi kui taoline usuelutee osutuks tundmatuks ja hirmuäratavaks. Koguduse Issand vajab 21. sajandi Eestis mitte Kristuse-järgset kompromiss-kogukonda, vaid ainiti Kristust järgivat kontrast-kogukonda.\nKuhu võiksime oma koguduslikus elus toetuda?\n21. sajandi Eesti ühiskonnale kontrastset kogukonda kehastav kogudus peab oma usulised veendumused toetama siiski millelegi suuremale kui ta ise. Kui modernses maailmas võidi uskuda, et me suudame kokku leppida mingites üleüldistes tõdedes, sealhulgas oma teoloogilistes arusaamistes, siis postmodernses Eestis võib meid ühendada ainuüksi meie ühine usuline elulugu, õndsuslooline narratiiv, kui soovite, läbi aegade järjepidevalt Jumala rahvast kandnud ja selle rahva poolt põlvest põlve edasi antud kogemus elavast Jumalast, kes Kristuses Jeesuses Püha Vaimu läbi oma koguduseihus aegade lõpuni toimib.\nÜhelt poolt on see narratiiv seotud ajaloolise ilmutusega Loojast, Aabrahami, Iisaki, Jaakobi ja Iisrali rahva Jumalast, “kes muiste mitmejaoliselt ja mitmetaoliselt esivanematele on rääkinud prohvetite kaudu”, nagu ütleb Heebrea kirja algus Toomas Pauli tõlkes, aga “on nüüd päevade lõpul meile rääkinud Poja kaudu, kelle Ta on seadnud kõigi asjade pärijaks, kelle läbi Ta on ka maailmad teinud, kes olles Tema kirkuse kiirgus ja Tema olemuse jäljend ning kandes kõiksust oma väe sõnaga, on pärast seda, kui Ta oli toimetanud pattude puhastamise, istunud Ülluse paremale käele kõrgeimas taevas.” (Hb 1:1-3) Aegadel, mil eestlane hakkab üha enam väärtustama ainuüksi omaenda elulugu ning kogema oma individuaalse olemise identiteeti ajutistes elamustes keset globaliseeruvat tarbimismaailma, võib kristlik kogudus kogeda pigem kollektiivset identiteeti, lähtudes üle aegade ulatuvast õndsusloost ning väärtustades Kõigekõrgemana ainuüksi Issandat Jeesust Kristust, kogu maailma Loojat ja Messiat! Oma mahukas teoses “Eesti piiblitõlke ajalugu. Esimestest katsetest kuni 1999. aastani” väljendab Toomas Paul usku, et seda osa jumalikust narratiivist eestlaste jaoks läbi aegade kandnud “Piibli toime postmodernistlikus maailmas” mitte ei vähene, vaid pigem kasvab, hakates “postkristlikkugi maailma mõjutama” (Toomas Paul. Eesti piiblitõlke ajalugu. Esimestest katsetest kuni 1999. aastani. – Tallinn, 1999, lk 469-472). Evangeelse kristlaskonnana ei pea me kristlikus õndsusloos veendunult oma piibellikku supernarratiivi Kristuse-järgsel 21. sajandil mitte häbenema, vaid sellest üle kõige lähtumagi, sellele täielikult tuginema, kogu oma isik(sus)liku ja kogudusliku elu ning missiooni sellele suunitlemagi. Nagu kristlastena 1. sajandi Rooma maailmas, nii võime ka eestlastena 21. sajandi euromaailmas kogu oma eluga kehastada apostellikku tunnistust: “Sest ma ei häbene evangeeliumi, see on ju Jumala vägi päästeks igaühele, kes usub, juudile esmalt ja siis kreeklasele. Sest Jumala õigus on ilmunud evangeeliumis usust usku, nii nagu on kirjutaud: “Aga õige jääb usust elama!”” (Rm 1:16-17)\nTeiselt poolt võib Eestimaa kogudus kolmandale aastatuhandele Kristuses vastu astuda toetudes ajaloolisele kogemusele teisest aastatuhandest Kristusega, omaenda ristirahvaks saamise ja jäämise sajanditepikkusele narratiivile rajanedes, kus välispidiselt parematele või halvematele väljavaadetele vaatamata on süüvitud pigem oma usu sisse ja vaadatud üles taevapoole. Seda ürgselt ja üdini eestipärast lugu kristlusest – ehk meie oma lugu omaenda Messiaga – on püüdnud läbi 20. sajandi sõnastada eesti suurimad usu-uurijad, olgu kasvõi nimetatud omaaegse Eesti Vabariigi päevilt Eduard Tennmann ja Karl Kaups või pagulus-eestlusest Oskar Loorits või taas siinpoolsest Eestist Uku Masing ning Toomas Paul. Kõik need mehed ja paljud teisedki on nii või naa seisnud täis hämmingut silmitsi eesti kristliku usulise traditsiooni tugevuse ja omapäraga, püüdes haarata, mõtestada ja omal moel isegi usus jätkata selle ainulaadse kogukonna narratiivi, kes on leidnud end üheskoos Jumalaga üle kõige Kristuses. Nii näiteks on Uku Masing leidnud, et eestikeelsele ja -meelsele kristlaskonnale on Jeesus võrreldes teiste rahvastega saanud sedavõrd teistsuguseks Ülimaks, et ta on loonud ja säilitanud Tema nimetamiseks täiesti unikaalse nimekuju – Issand, mis on võrreldamatu ühegi teise isandaga ühegi teise rahva elus või meeles või keeles (Uku Masing. Eestipärasest ristusust (1938). // Vaatlusi maailmale teoloogi seisukohalt, toim. Luule Krikmann. – Tartu: Ilmamaa, 1993, lk 241-242). Seda omapärast eesti rahva Issandat Kristust igatses 19. sajandil eestlastele jäädvustada ka Johann Köler, ehkki Jaan Kross jutustab lahti ka sellega kaasnenud paradoksi, et eestlaste Messia-kuju ideaalile saab viimselt vastata ainuüksi Jeesus Kristus ise ja mitte ükski teine inimlik prototüüp (Jaan Kross. Kolmandad mäed. Jutustus eesti maalikunstnik Johann Kölerist. 1826-1899. – Tallinn: Kunst, 1975). Nii on ka varasemas rahvapärimuses ülim koht ikka pigem Jumala Pojal, mitte Kalevipojal, ennemini Ristilöödul, mitte aga Vägilasel. Kõige paremini on seda ehk poetiseerinud vanarahva vaimulikud rahvalaulud, kus ka kõige sügavama kannatuse ja valu üle kõrgub Ristilöödu ülestõusmise vägi ja taevalik lootus. Seda üdini eestilikult läbitunnetatud kristlikku lugulaulu kuulatades saab vaevalt meie ees vaiki jääda eestimaise ristirahva tihendatud lugu Kristuses. Üldiselt oma tundeid teisele avali mitte näitav laulupeorahvas julgeb just nimelt taolises traditsioonilises laulus, sealjuures ühislaulus, oma südame avada ja T/teisele käe ulatada. Taolisel vaimuliku puhastumise hetkel on muidu üksiklaseks jääv eestlane oma Jeesule kui vennale kätt ulatades isegi kõige õnnelikum. Iseolev eestlane võib siis kogeda süvitsi igatsetud kokkukuuluvuse õnnistust. Võib-olla just seepärast ongi eesti kultuuritraditsiooni märksõnaks kujunenud laulupidu ja kogudusliku elu ning teenimise kujundiks koorilaul. Sümboolselt sai see eestipärane narratiiv lauldud pühitsetuks esimesel taasiseseisvumisjärgsel üldlaulupeol, kui kogu laulupeorahvas pühitses Urmas Sisaski “Eesti missat”! Olgu vaid lisatud, et Wheaton College’i professor Steve Pierson kaitses 1998. aastal Trinity International University’s eestlastest kui laulupeorahvast ja eesti kristlikust muusikast kui prohvetlikust fenomenist etnograafilise lähtega filosoofia-alase doktoritöö pealkirja all “Me laulsime end vabaks” (Steven James Pierson. We Sang Ourselves Free: Developmental Uses Of Music Among Estonian Christians From Repression To Independence. A Dissertation. Submitted to the faculty in partial fulfillment of the requirements for the degree of Doctor of Philosophy Educational Studies at Trinity Intrnational University. – Deerfield, Illinois, 1998). Ja kui postmoderniseeruvat eestlaskonda arvati 1999. aasta suvel enam mitte laulupeost huvituvat, siis tegelikkus tõestas vastupidist. Eestlane, vaatamata oma individualismi kiusatusele, igatseb endiselt oma hingeõnnistust keset kogukondlikku kokkukuuluvustunnet. Nii on ka 21. sajandi postmodernses individualismi-ühiskonnas kontrastset kogukonda kehastaval eesti kogudusel oma unikaalne roll. Laulupeorahvas vajab ka täiskasvanu-eas veel oma eesti Messiat ja “Eesti missat”. Aga kas ongi siis veel kedagi teist peale kristlikult täisealise koguduse, kus see tõeliselt inkarneeruks?\nMille poole peaksime ristikogudusena suunduma?\nRahvusvaheline kristliku koguduse praktika kinnitab, et kui usuelu eesmärgiks on seatud vaid vaimulik ellujäämine või pelgalt inimeste ristimine ja kogudussetoomine, pole kogudused kuigivõrd edasi arenenud ega ka suuremalt jaolt kasvanud. Seevastu kogudused ja uskkonnad, mis algusest peale sihikindlalt on tegelenud iga inimese usulise kasvatamisega “täisealiseks Kristuses”, on arenenud kõigiti elujõulisteks ja misjonimeelseteks kogukondadeks. Nii tundub, et kui kogudus või kogudustevaheline ühendus ei sea enesele õigeid prioriteete ega eesmärke, võib ta jääda aastakümneteks Iisraeli laste taoliselt kõrbesse ekslema, saavutamata “tõotatud maad”, kuhu Jumal oma rahvast on viia tahtnud. Ilmutuse raamatu koguduste läkituse sõnum toonitas samuti, et kuulataks, “mida Vaim kogudustele ütleb”, muidu peab Issand tulema ja “lükkama su küünlajala tema asemelt ära” (Ilm 2:5-7). Kogudus või kirikuhoone võib ju küll kõigiti vormis püsida, ent koguduse küünalt pole Kristuse ega maailma jaoks enam küünlajalal…\nKui siis tuleviku kogudus tahab Eestis ometi olla “küünlaks küünlajalal”, “valgustatud linnaks mäe otsas” ning “soolaks maal”, nagu Kristus on määranud (Mt 5:13-15), ei tohi me vähimalgi määral enam rahulduda usueluliste lapsekingadega, vaid seadma sihiks kasvada täisealiseks Kristuse järgijate kogukonnaks. Olgu öeldud, et kristlik täisealisus ei peaks 21. sajandi kogudusele tähendama midagi saavutamatut! See pole lihtsalt ilus ideaal, mis on inimlikult kättesaamatu, ka mitte absoluutne täiuslikkus, mis kuulub ainuüksi Jumalale. Täisealisus on Kristuses kasvava usuelu ja koguduse eesmärk! Bonhoefferlikult täiskasvanuks saanud maailmas ei saa enam näha usuelu eesmärgina pelgalt vaimulikku sündimist või sünnitamist. Tõsi, see on küll uue elu alguseks, ent Kristuses pühitsetud inimelu ja kogukonna mõte on “väetimast lapsest täisealiseks” saamine (1Kr 3:1; 14:20). Kristuse eesmärk ja “täismehe täisea mõõt” on meile pigem siis see, “et me ei oleks enam väetid lapsed, keda pillutab ja kõigutab iga õpetusetuul…, vaid et me tõtt rääkides armastuses kasvaksime kõigiti selle sisse, kes on pea – Kristus,” nagu ütleb Paulus (Ef 4:13-15). Ja vaevalt on apostel tühje sõnu teinud. Vastupidi, tema nägi “täisealisust Kristuses” iga inimese elu sihina: “Meie kuulutame Teda, manitsedes iga inimest ja õpetades iga inimest kogu tarkuses, et seada iga inimest Jumala ette täiuslikuna (‘täisealisena’) Kristuses. Selleks ka mina näen vaeva ja võitlen Tema jõu toimel.” (Kl 1:28-29) Selles on apostli jaoks tema omaenda elu ja koguduse olemasolu mõte. Selles näeb ta mõtet erinevatele vaimuannetele ja koguduslikele ülesannetele. Samasse keskendab ta ka oma arusaamise pühitsuselust, kogudustevahelisest koostööst ja misjonist 1. sajandi maailmas pärast Kristust.\nVõiksime küsida, kuivõrd tunnetame me Kristuse-järgse 21. sajandi kristlaskonnana Eestimaal, et täiskasvanud maailma polariseerumine ei anna enam aset mingile vahepealsele kääbuskristlusele? Lapsekingadest väljakasvanud postkristlik maailm vajab tõelist, täisverelist ja täisealist Kristuse järgijat. Poolik usuelu lakkab niisuguses maailmas üldse usuelu olemast. Täiskasvanud maailmas eksisteeriva koguduse mõõt ei saa olla vähimalgi määral väiksem kui Kristuse “täismehe täisea mõõt”. Ükski kogudus ega uskkond ei saa tulevikus end mõõta enam selle järgi, kui palju seal lapsi sündis, vaid kui palju neist kristlaseks olemise täisikka kasvas ja nõnda täisväärtusliku kristliku kogukonna moodustas. Koguduse olemasolu ja missiooni Kristuse-järgsel 21. sajandil võib ka Eestis õigustada üksainus mõõt – Kristuse “täismehe täisea mõõt” – “täisealisus Kristuses”! Mida see aga praktiliselt tähendab?\nEsiteks, et me ei suhtu endasse enam kui väikestesse lastesse, vaid nõuame igaüks endilt ihu, hinge ja vaimu poolest “täisea mõõtu mööda”. See tähendab, et me ei jää enam vaimulikeks beebideks emakoguduse rinnale, vaid et kasvame ja saame palveelus, piiblitundmises, kogudusetöös osalemises ja isikliku eluülesande täitmises “täisealiselt” elu-, kohuse- ja vastutusvõimelisteks. Kreekakeelne algtekst “täisealisest inimesest Kristuses” (antropon teleion en Hristo) viitab inimesele, kes on jõudnud Kristuses sarnasesse täisikka, nagu inimene oma füüsise poolest täisealiseks saab – ta on saavutanud selle, milleks ta loodud oli (samast algtüvest teleos ehk ‘täisealisus’ tuletub ka filosoofilise ja eetilise teleoloogia mõiste, mis on käsitus otstarbekalt ja ettemääratud eesmärgi poole arenevast inimmaailmast). Pühitsuselu ja Kristuses kasvamine pole siis midagi muud kui selleks saamine, kelleks me Kristuses juba loodud oleme. See on oma eluga Jumala eesmärgi tabamine. See on kristlikus narratiivis oma identiteedi saavutamine. See on Kristuse mõtteni ja eesmärgini ulatumine ja sellest kogu oma eluga kinni hoidmine.\nTeiseks tähendab “täisealisus” ka seda, et ei saa mõelda enam ainult enesele, vaid teiselegi. Nii ei olda enam lapsikult egotsentrilised, vaid keskendutakse väljapoole iseennast, olgu kristlasena, kogudusena, uskkonnana või evangeelse alliansina. Täiskasvanud inimese loomulik soov on saada ja kasvatada lapsi. Seega ollakse jõudnud teatud “enesest ülesaamiseni”, mis väljendub iseenese tahaplaanile asetamises. Ei elata enam enda jaoks, vaid T/teise pärast. Täisealine on suurem kui laps, sest ta ulatub lapsega võrreldes kaugemale nägema. Täisealisus Kristuses tähendab evangeelselt ja misjonimeelselt mõtestunud elu ning suhteid.\nKolmandaks, uustestamentliku koguduse-elu ehk kogukonnas elatud elu eelduseks on, et “teenigu igaüks teisi selle andega, mille ta on saanud, nagu Jumala mitmesuguse armu head majapidajad” (1Pt 4:10). See tähendab, et täisealine usuinimene ja kogudus Kristuses suudab rakendada oma eripära ning andekust ja võtta enda peale laiemat vastutust kui iseenese eluolu. Täisealise hooleks võib usaldada seetõttu kindlad ülesanded Jumala majapidamises. Täisikka jõudnu küsib spontaanselt: “Mis on minu and Jumala majapidamises? Kas ma teenin selle anniga? Kas ma elan “nagu Jumala mitmesuguse armu head majapidajad”?” Tahame me seda või ei taha, aga 21. sajandi lävel ei seisa keegi peale meie “nagu Jumala majapidajad” üle Eestimaa. Koguduse Issand on nüüdisaja eestimaalased nimelt meie vastutusalasse usaldanud. See on meie talent Issandalt! Küsimus on, kuivõrd head majapidajad me saame olema? Mis saab Eesti-talendist meie, 21. sajandi Eesti koguduse talendikates kätes?\nPiibellikult võime uskuda, et kui me igaüks teenime koguduses ja iga kogudus teenib oma kogukonnas ustavalt andega, mille me oleme Issandalt saanud, võivad meie kogudused ja koguduste-vaheline evangeelne allianss-võrk 21. sajandi kontekstis üha suurenevaks kvalitatiivseks tervikuks kasvada. Väga mobiilselt võib tekkida üle Eestimaa evangeeliumi levi võimaldav võrgustik, kus erinevad kogudused ja koguduste ühendused üksteisega suhtestudes ja üksteise suhtes teenimisvalmilt kogu Eesti ühiskonnale elavalt ja kõigiti kätte- ja arusaadavalt Kristuse sõnumit võivad edastada. Iga kogudus ja uskkond võib selles kujundlikus struktuuris leida end omaette mobiilse võrguna, kus vastavalt iga üksikisikust ja kogudusest liige etendab evangeeliumi levi parandava masti rolli. Sama ülesandega võivad teenida konfessioonidevahelised ja parakiriklikud ühendused ning misjoniorganisatsioonid. Eesti Evangeelne Allianss võib aga pakkuda erinevate võrgustike pingevaba ühendust ning suhestada ristikogudust Eestimaal evangeelses plaanis nii avarduva Euroopa kui ka laiema maailmaga. Usutavasti võivad sel moel üsna kiiresti uue sajandi alguses tekkida ja välja areneda mitmed uued ja iseseisvad kristlikud ülesanded, töölõigud ja misjoniprojektid, mis ühelt poolt kasvatavad kristlikku täisealisust ja süvendatud kokkukuuluvustunnet Eesti kristlaskonnas eneses, teisalt aga ehitavad üles ka üleilmset ja üle aegade ulatuvat Kristuse koguduseihu. Apostel Peetrus on kirjutanud: “Laske ka endid ehitada elavate kividena vaimulikuks kojaks. Saage pühaks preesterkonnaks.” (1Pt 2:5) Nii võime üle-eestilise kristlaskonnana siseneda uude sajandisse uuendatud vana-aja usuga: igaüks meist, olgu üksikkristlasena, kogudusena või ühendusena koguduste vahel, võib veel olla tõeliselt “elavaks kiviks”, paigutudes ainulaadsena Jumala koguduse ehitusse, olgu sise- või välismaal.\nToomas Paul pühendab oma mahukas teoses “Eesti piiblitõlke ajalugu. Esimestest katsetest kuni 1999. aastani” põgusalt tähelepanu ka sellele, milliseks võib osutuda eestikeelse “Piibli toime postmodernistlikus maailmas”. Vastava alapeatüki lõpus toob ta kujundliku näite Kalju Lepiku luuletusest “Kirikus”, kus omal ajal eluohtlikult üle üle mere pagenud luuletajale meenub piibelliku usu imet kinnitav altarimaal Koeru kirikust: “Ja altari kohal on imelik pilt – / mees mere pääl palja jalu”. Toomas Paul kommenteerib seda kujundit järgmiselt: “Vee peal käia, selle peal püsida on võimalik ainult suure, kõigutamatu usu korral. Ka ükski Jeesuse jüngritest ei suuda lõpuni mõista, kuidas on vee peal käimine võimalik. Peetrus, kes seda üritab, ei usu piisavalt ja hakkab vajuma.” (Toomas Paul. Eesti piiblitõlke ajalugu. Esimestest katsetest kuni 1999. aastani. – Tallinn, 1999, lk 472)\nPole ime, kui ka koguduse püsimise – nagu tõusmise ja vajumisegi – eluküsimuseks 21. sajandi Eesti elumere lainetel ei kujune enam mitte modernsed turvasüsteemid, vaid isegi üle postmodernse mõistuse usalduses Kõigekõrgemast haarav usk. Paljas usk, eikuidagi moodsalt rõivastunud. Tõsi, see “on imelik pilt – mees mere pääl palja jalu”! Aga võib-olla just selles imetaolises usulises pildis avanebki meie jaoks uus tulevikuperspektiiv. Prohvet Joona upub küll merelainetesse, ent pääseb hukkumisest tänu usule suure kala suus. Ka apostel Peetrus vajub laineisse, ent ei lase lahti usust, et Kristus sirutab talle oma messialiku käe, ja pääseb. Nii on pilt 21. sajandi kogudusest Eestis üks “imelik pilt – mees mere pääl palja jalu”. Paljalt usuga. Ja ometi joonaliku prohvetisõnumiga maailma lähetatud ning peetrusliku kaljuna ainiti Kristusele rajatud kogudust hoidmas.


Eesti keelekeskkond lähiaasta(kümne)tel — Sirp\nKeel täidab kaht olulist ülesannet: võimaldab infot vahetada ja märgib ühtlasi inimese kollektiivset identiteeti, niihästi etnilist, piirkondlikku kui ka sotsiaalset. Infovahetuse seisukohalt oleks hea, kui oleks ainult üks keel. Kõik oleks palju lihtsam ja kokkuhoid tohutu. Samas on inimesele oluline ka kuulumine mingisse rühma ja selle liikmena vastandumine teistele.\nSenikaua kuni ei kao rahvaste omavaheline rebimine ressursside, au ja kuulsuse nimel, pole karta ka kollektiivsete identiteetide kadumist ja ühe üleilmse keele teket. Tööstusrevolutsioon tegi võimalikuks murdeliste kogukondade ühendamise rahvusteks, mille tagajärjel saavutati ühe keele ideaal vähemalt ühe riigi piires (mööndustega muidugi, sest nii mõnigi suurrahvus ei ole siiani suutnud oma riigi piiridesse jäävaid vähemusi ära seedida). Vaieldamatult on rahvusriigid aga osutunud edukaks oma liikmete mobiliseerimisel ühiste eesmärkide saavutamiseks. Postindustriaalne ajastu tõi senisesse asjade korda pöörde: mobiilsuse kasv kõigis arenenud ühiskonnaga riikides on toonud kaasa keelelise mitmekesisuse. See omakorda on viinud ühiskonna killustumiseni eri väärtusmaailma ja huvidega kogukondadeks, mille tagajärjeks on olnud sotsiaalse kapitali vähenemine ja kultuuridevahelised konfliktid. Kuidas Lääne Euroopa sellega hakkama saab, ei ole veel teada. Eesti on sajandite vältel olnud mitmekeelne maa, kuigi vastu meie tahtmist. Eesti vabariigi rajamise järel suutsime siiski ellu viia unistuse „üks ühiskond – üks keel”. Sõja järel muutus aga Eesti poliitilistel põhjustel taas mitmekeelseks. Umbes samal ajal hakkas lääs jõudma postindustriaalsesse ajastusse koos sealgi kasvava keelelise mitmekesisusega. Nõukogude Liidu lagunemise järel õnnestus taastada eesti keele staatus ja seda isegi oluliselt tõsta (ikkagi ühe maailma võimsaima organisatsiooni ametlik keel), kuid ideaali „üks ühiskond – üks keel” taastada ei ole õnnestunud. Ja ilmselt ei õnnestugi, sest maailm liigub teises suunas. Sellises olukorras oleks kasulik endalt emakeele päeva eel küsida: milline keelekeskkonna korraldus oleks Eestis ja eesti keelele kõige jätkusuutlikum? Loomulikult on ideaalne selline olukord, kui keelel on oma riik, kõik selles riigis toimub selles keeles ja kõik seda keelt ka omaks peavad. Paraku võib praeguses olukorras selle ideaali väga jäik ja põhimõttekindel rakendamine anda vastupidise efekti, umbes nii nagu romaanis „Mees, kes teadis ussisõnu”: inimesed lähevad kaasa uue eluga ja ainult hiievanad jäävad vihaselt kükitama vana kultuuri varemetele.\nTeine võimalus on minna kergeima vastupanu teed: kasutada Eesti-sisese ühise suhtluskeelena inglise keelt ja ajada oma eesti asja vaikselt eestlaste ringis. See ei ole ilmselt kõige parem lahendus, sest kuigi sedasi oleks hea hoida keelt ja kultuuri puhtana kõiksugu võõrmõjudest, mis võiksid hävitada rahvuse kordumatu psüühe, tähendaks see siiski pikapeale vähemusrahvuseks muutumist ja vaikset hääbumist. Kolmas võimalus oleks pöörduda tagasi traditsioonilise kolme kohaliku keele mudeli juurde ja üritada saavutada mingit püsivat tasakaaluasendit. See tähendaks kolme keele oskuse väärtustamist kui Eesti ühiskonna toimimise normi, kusjuures nende kolme keele kasutusvaldkonnad ühiskonnas oleksid suhteliselt täpselt määratletud. Igapäevases elus jääks inimestele siiski üsna suur vabadus vahetada neid keeli suhtluses oma äranägemise järgi. Kuidas asi tegelikult kujuneb, näitab aeg.


LMK projektid - Tartu Loomemajanduskeskus\nMaastikud ja kehad\n. “Maastikud ja kehad” on Saksa lavastaja ja filmitegija Daniel Kötteri viieosaline lavastusteseeria, mille viimane osa “Põlevkivi” produtseeritakse Eestis.Kokku uurib Kötter kaevanduspiirkondi Saksamaal, Lääne-Paapuas, Kongos ja Eestis, Ida-Virumaal. Koostöös muusikute, etenduskunstnike ja...\nGoing Global Georgia (1.01 – 31.12.2021)\nProjekti eesmärgiks on Gruusias asuvate väike- ja mikroettevõtete ning ettevõtluse õpetajate ettevõtlusalaste teadmiste ning kompetentside suurendamine eesmärgiga tõsta nende oskuseid veebikeskkondade kasutamisel. Erilist tähelepanu pööratakse naisettevõtjate koolitamisele. Projekti tegevuste...\nProjekt Balti- ja Põhjamaade kogukonnakunstide võrgustik (Baltic-Nordic Community Arts network) on projekt, mida viivad ellu Culturelab (Läti, juhtpartner) ning Tartu Loomemajanduskeskus (Eesti) ja Virserums Konsthall (Rootsi). Projekti jooksul kaardistatakse eesti, läti ja rootsi kogukonnakunsti...\nProjekti koduleht: http://bethefuture.global Registreerimine: http://bethefuture.global/apply-now Projekti nimi: BE The Future Programm: Kesk Läänemere programm 2014-2020 Projekti sisu Projekt BE the Future on suunatud Rootsi, Läti ja Eesti 15-18-aastastele tütarlastele eesmärgiga tõsta nende...\nTartu Loomemajanduskeskus tegutseb loomemajanduse valdkonna inkubaatorina. 2015. aastal rahuldati LMK taotlus inkubatsioonitegevuste rahastamiseks summas 300 000€. Projekti kogumaksumus koos omafinantseeringuga on 400 000€. Projekt annab aastateks 2015-2017 Tartu Loomemajanduskeskusele võimaluse...\nTartu Loomemajanduskeskus osaleb Erasmus+ programmi kaheaastases projektis JUMP-IN, mille raames on keskusel plaan saata 12 loomemajanduse vallas tegutsevat alustavat ettevõtet üheks kuni kuueks kuuks Euroopa Liidu riikide ettevõtetesse. Kuna Tartu Loomemajanduskeskus on Erasmus for Young...\nKoolitusprogramm ettevõtjatele (01.04.2010 – 01.10.2010)\n1.04.2010 alustas SA Tartu Loomemajanduskeskus koostöös Tartu Teaduspargiga projekti ”Koolitusprogramm alustavatele ettevõtjatele”, mille peamiseks eesmärgiks oli alustavate etttevõtjate ettevõtlusalaste teadmiste, konkurentsivõime ja kasvupotentsiaali suurendamine. Koolitusprogrammi tulemusena on...\nTegevused 02.02.2010 toimus Tartu Loomemajanduskeskuses projekti "Innovatiivne loomemajanduse klaster" avaseminar. Seminari avasõnad lausunud Tartu abilinnapea Karin Jaanson väljendas uue algatuse üle heameelt ja avaldas lootust, et klastri areng aitab kaasa Tartu kui linna arengule tervikuna....\nProjekt "Äriplaani koostamise koolitus alustavatele loomeettevõtjatele" (3.10.2011-31.03.2012)\n3.10.2011-31.03.2012 korraldas SA Tartu Loomemajanduskeskus koolitustsükli projekti "Äriplaani koostamise koolitus alustavatele loomeettevõtjatele" raames, mille peamiseks eesmärgiks oli alustavate loomeettevõtjate ettevõtlusalaste teadmiste, konkurentsivõime ja kasvupotentsiaali suurendamine....\nLoomemajanduskeskuse välja arendamine\nProjekti "Tartu Loomemajanduskeskuse arendustegevus" käigus renoveeriti aadressidel Kalevi 15 ja Kalevi 17 asuvad hooned, kus täna pakutakse inkubatsiooniteenust erinevatele loomeettevõtetele. Koos ettevõtete arvu kasvuga paranesid nii ettevõtete nõustamisteenus kui koolituste tase, sest sellega...\nProjekti "Tartu Loomemajanduskeskuse tegevused 2010. ja 2011. aastal" otsesed eesmärgid on järgmised: loomeettevõtjate arvu tõus ja loomeettevõtete aktiivsuse suurenemine Lõuna-Eestis ja Tartus; koostöö edendamine nii loomeettevõtetel omavahel kui teadus- ja tootmisettevõtetega; loomeettevõtjate...\nArtists of Regional Development (10.10.2011-09.03.2013)\nProjekt "Local Artists for Regional Development" Toetab Eesti-Läti programm Projekti eesmärk on koostöös Cēsise kultuuri- ja turismikeskuse ning MTÜ-ga Trīs Krāsas parandada kunstnike ja loomeettevõtjate oskust suhelda erinevate sotsiaalsete gruppidega ning mõjutada neid aktiivsemalt sekkuma...\n"Urban Creative Poles" (2011-2013)\nProjekt toimub viie Euroopa linna - Klaipeda (Leedu), Linköpingi (Rootsi), Cottbusi (Saksamaa), Zielona Gora (Poola) ja Tartu koostöös. Projekti juhtparnter on Cottbus ning igast linnast osaleb projektis linnavalitsus ja loomemajandust kureeriv organisatsioon. Projekt algas 1. jaanuaril 2011 ja...


Ellujääja akupank - sellega saad kasvõi nädalaks linnast kaduda | Digigeenius\nKui tavaliselt aitavad akupangad enne õhtut kustunud telefoni paar korda uuesti elule äratada, siis Sandbergi 30 000 mAh Survivor võib tavalise nutitelefoni 8-9 korda täis laadida, väiksema akuga telefoni koguni 12 korda.\nSandberg Survivor Powerbank 30 000 mAh (hind 129,99 eurot) on mõeldud ekstreemsemale kasutajale igas mõttes, sest lisaks tohutule aku mahtuvusele on ka korpus vastupidavam kui tavaliselt. Laadimispesad on kaetud kummiklapiga ja korpus vastab IP66 vastupidavusstandardile, mis tähendab, et ka niiskust ja tolmu kannatab see seade hästi. Seega sobib nii matkale kui reisile võtmiseks või õuetöödele, kus vaja laadimispesast eemal lageda taeva all olla. Matkale sobib lisaks ka Sandberg Survivori sisseehitatud LED-taskulamp.\nOma telefoni saab alati kiiresti täis laadida, sest Survovor Powerbank toetab kiirlaadimisstandardit QC 3.0. Kiirlaadimine käib ühest 18 W väljundiga USB pesast, kaks ülejäänud laadimispesa on tavalised. Korraga saab seega laadida kaht seadet aeglasemalt, üht aga kiiresti. Nii võid julgelt ka sõbrale toidet pakkuda, ilma et peaks kartma oma akude tühjaks jäämise pärast.\nMärksõnad: akupank, kiirlaadimine, laadimine, mobiililaadimine


Eesti looduskaitse seltsi Toila-Narva-Sinimäe piirkondlik kokkutulek.\nEesti looduskaitse seltsi II konverents.\nEesti looduskaitse seltsi esimeeeste aktiivi päev ENSV põllumajanduse ministeeriumis.\nEesti looduskaitse seltsi Lääne-Eesti piirkondlik aktiivi seminar Vigalas.\nEesti looduskaitse seltsi üleriigiline kokkutulek Koitjärve, Pillapalu ja Paukjärve loodusmaastikul. Kalevi jalaväepataljoni ja ökoskautide auvalve Koitjärvel. Paremalt 2. Jaan Eilart.\nEesti looduskaitse seltsi liikmed professor Eduard Markuse vanemate hauaplatsil.\nLuuletaja Anna Haava sünnikoht Haavakivi.\nNäitleja ja lavastaja Theodor Altermanni 100. sünniaastapäeva puhul mälestuskivi avamine Visjal.\nEesti looduskaitse seltsi Kagu-Eesti kokkutulek Valgjärvel.


Vahendid veebisaidi loomiseks - 2021\nSõltumata teie ettevõtte suurusest või laienemisest on teil alati kasulik veebisait. Õnneks, arvestades tänapäeval kättesaadavate veebisaitide tööriistu, on teie enda loomine lihtsam kui kunagi varem. Mitmed tasuta veebimajutusteenused võimaldavad luua veebilehti malle kasutades, kuid oma saidi loomine nullist on sama lihtne. Ja kui sait on loodud ja töötab, võib see olla võimas turundusvahend ja võimaldada teil oma kliente ja kliente pidevalt ajakohastada.\nHTML / tekstiredaktor\nHTML on peamine arvutikeel, mida kasutatakse veebisaitide loomisel. Kui planeerite aluse loomist nullist, on oluline teada põhialuseid. Erinevad tasuta veebisaidid, näiteks W3Schools ja HTMLGoodies, pakuvad põhjalikku teavet HTML-i alustamise kohta. Saadaval on ka HTML-redaktorid, mis suudavad täiustada veebilehtede loomise protsessi, millel on sellised funktsioonid nagu sildi lõpuleviimine, kuid põhikoodide jaoks on vaja lihtsalt programmi lihtsate tekstifailide loomiseks, nagu näiteks Notepad, mis on Windowsis sisalduv. Professionaalsetel pakettidel nagu Adobe Dreamweaver, CoffeeCup HTML Editor ja Komodo IDE on täiendavad funktsioonid, mis kiirendavad kodeerimis- ja silumisprotsessi, tõstes esile kodeerimisvead ja sageli kasutatavad sildid automaatselt.\nSa tahad oma saidil pilkupüüdvaid visuaalseid kujutisi, mis tähendab, et vajate ka pilte, mis sobivad ilma ribalaiuse aeglustamata. 72 dpi (punktid tolli kohta) on Internetis kuvatavate piltide standardresolutsioon ja see, kas kasutate pisipilte või suuri faile, võib olla vahemikus 100 x 75 kuni 640 x 480 pikslit. Kui teie sait on disaini- või pilditööde jaoks, võivad suured failisuurused olla kasulikud; vastasel juhul võivad need aeglustada lehekülje kiirust ja takistada kliente. Piltide suuruse muutmiseks sobitamiseks, kärpimiseks ja teisendamiseks pilditöötlusrakenduses. Windowsiga kaasas olev põhiprogramm võimaldab seda teha põhifailidega; täiustatud failitüüpide puhul kasutage täiustatud fototöötlust, näiteks Adobe Photoshop või Photoshop Elements. Kui soovid kasutada oma veebisaidil asuvaid nuppe ja logosid, mitte teksti lingid, võimaldavad enamik pro tarkvararakendusi neid luua; samasuguseid tulemusi on võimalik saavutada ka tasuta tarkvaraga, nagu GIMP ja Paint.net (lingid ressurssides).\nFlashi videote, animatsiooni ja interaktiivsete esitluste lisamine teie veebisaidile aitab teil rikastada teie saidi külastajate kogemusi. Enamikul veebibrauseritest on Flashi jaoks sisseehitatud tugi, kuid nende failide loomiseks on vaja spetsiaalset tarkvara. Adobe Flash Professional võimaldab luua väga keerulisi Flash-tooteid hinnaga; tasuta alternatiivide hulka kuuluvad sellised tarkvara nagu Synfig Studio, FlashDevelop ja Giotto (lingid ressurssides), mis võimaldavad teil luua oma veebisaidiga integreerimiseks Flash-projekte. Pange tähele, et liiga palju Flashi sisu aeglustab kasutaja ühenduse laadimist, nii et soovite seda minimaalselt hoida. Alternatiivina võimaldab HTML5 standard, mis on veel väljatöötamisel alates 2012. aasta keskpaigast, multimeedia sisu, nagu videod, lisada oma veebilehtedele, olles samal ajal vähem ressursimahukas.\nKui olete oma veebisaidi oma arvutisse loonud, peate seda siiski veebimajutusteenusesse laadima. Kuigi enamik veebimajutusteenuste pakkujatel on failide üleslaadimiseks veebipõhine liides, võib see olla aeglane ja tülikas protsess, eriti kui teete seda lahtiselt. FTP-programmi abil saate ühendada otse veebiserveriga, mida failide kiireks ja hõlpsaks üleslaadimiseks või allalaadimiseks kasutada. Madalamate kulude jaoks kasutage tasuta tarkvara, näiteks Free FTP, FileZilla ja Go FTP (lingid ressurssides).\nVeebisaidi loomine on pidev protsess. Kui olete põhidisaini loonud, peate seda pidevalt värskendama ja näpistama, et hoida sisu uut ja värsket külastajatele. Analyticsi tööriistad, nagu Google Analytics ja Open Web Analytics, võimaldavad teil näha, mis viitab teie saidi külastajatele ja kus nad kulutavad kõige rohkem aega. See omakorda võimaldab teil lisada rohkem külastajatele huvitavat sisu ja muuta sisu, mis ei tõmba tähelepanu.\nVeenduge, et teie veebisait toimib õigesti ja näeb välja, kuidas soovite seda teha, testige seda erinevates brauserites. Internet Explorer on Windowsi operatsioonisüsteemiga tasuta. Teised populaarsed brauserid nagu Google Chrome, Firefox ja Opera (lingid ressurssides) on saadaval tasuta võrgus. Pärast veebisaidi HTML-failide loomist kasutage nende avamiseks brauserit ja kontrollige, kas kogu sisu kuvatakse õigesti. Suurema ligipääsetavuse huvides testige oma veebisaiti ka mobiilseadmetes nagu telefonid ja tabletid.


Sibulast digitaalse revolutsioonini välja - Estonian World Review\nSibulast digitaalse revolutsioonini välja\nEestlased Kanadas 23 Jul 2017 EWR\nMetsaülikool toimub 19. - 26. august Muskokas, Kanadas.\nKuigi selleaastase Kotkajärve Metsaülikooli 50. juubeliaasta peateemaks on põlisrahvad, on kavas veel palju muudki põnevat. Tagasi on populaarne ja sisukate ettekannete pidaja Sirje Kiin, kes sel korral võtab oma loengus käsile “Siuru” kirjanike grupi. See aasta tähistab Underi ja Tuglase Kirjanduskeskus Siuru kirjandusrühmituse sajandat aastapäeva ja Sirje käsitleb Siurulaste tähendust kultuuriloos ning annab ülevaate ka teistest kirjandusrühmitustest läbi Eesti kirjandusloo kuni tänaseni välja.\nOotame ka Eerik-Niiles Krossi tulekut Metsaülikooli. Tema hiljutine artikkel Eesti ajakirjanduses, milles ta käsitles muuhulgas vajadusest Eestil teha palju rohkem, et hargmaiselt ja alaliselt Eestisse tagasikolijaid ergutada, äratas kodumaal suurt tähelepanu. Eerikul väitel on Eestil rahvusriigi säilitamiseks vaja juurde umbes 200,000 inimest ja tal on ideid kuidas seda läbi viia. Teema pakub palju huvitavat arutamiseks MÜ-s.\nFilmitegijatest on teel Torontosse nii Riho Västrik kui ka Erik Norkroos, mõlemad on Toronto publikule hästi tuttavad tänu EstDocs filmifestivalile. Riho, kes peab loengu unustusse jäänud headest Eesti filmidest Nõukogude perioodil, on ise nii dokfilmi režissöör kui produtsent, keskkonnaajakirjanik, ajaloolane ja Balti filmi- ja meediakooli õppejõud. Vilunud filmitegija ja produtsent Erik Norkroos tutvustab meile lugu kartmatu meremehe Ahto Valteri ümberilmareisist purjekaga loengus ja filmis.\nLisaks ülapool nimetatud täisloengutele on Metsaülikooli kavas ka neli miniloengut. Mark Merilo Torontost käsitleb kuidas tänane “digitaalne revolutsioon” muudab bioloogiateadust ning kuidas ühendatud andmebaasid võimaldavad ootamatuid uusi võimalusi. Mana Kaasiku loenguteema on looduslike pühapaikade välitööd Eestis. Helmi Kreinini loengu pealkiri on “Miks on sibulal rohkem DNA’d kui minul?” ja Kärt Kanger selgitab olukorda, kui antibiootikumid enam ei aita.\nLisaks loengutele on kavas veel eesti keele- ja kõnegrupid, huviringid, rahvatants, filmiõhtud, lõkked, saun ja lasteprogramm. Märkimist väärib veel, et MÜ ajal toimuvad ka päikesevarjutus ja noorkuu. Aili Kuutan aitab meil noorkuud vastu võtta öise meditatsiooniga paadisillal.\nTänavu on esimene aasta Metsaülikooli raamatuklubil! Võtke juba nüüd kätte Ilmar Taska raamat „Pobeda 1946“ ja siis saab MÜ ajal arutada Sirje Kiiniga raamatu teemat. Raamat käsitleb okupeeritud N. Eestit ühe väikese poisi ja tema pereliikmete silmade läbi, kuidas KGB sekkub inimeste eraellu ja millised tagajärjed on sellel inimeste saatustele. Raamat on saadaval Toronto estore poest ja digitaalselt Eesti raamatupoodidest.\nJa neile kes ei saa või ei jõua Metsaülikooli, korraldab Rein Luning MÜ vilistlaste kokkutuleku pühapäeval, 27. augustil Tartu College’is alates kell 2pm - suupisted ja baar ning aeg meenutada mälestusi möödunud 50. MÜ aastast. See on hea võimalus veel näha MÜ juubelnäitust.\nRegistreerumine ja lisa informatioon on saadaval aadressil www.eesti.ca/mu .


Miks veri ilmub täiskasvanu väljaheites: tüübid, põhjused ja mida teha? - Sümptomid, Valu allosas kõhtu paremale verd väljaheites\nValu allosas kõhtu paremale verd väljaheites, Rahvapärased abinõud\nProtseduur laparoskoobi abil on üsna keeruline, seda teostatakse ainult hädaolukordades. Saame teada, milliseid haigusi näitavad naba lähedal vasakus kõhus olevad valud ja millal peate viivitamatult pöörduma spetsialistide poole. Soolepõletikust annab tunnistust kõhulahtisus.\nSee väide kehtib mitte ainult soolevähi või nakkushaiguste kohta: kaugelearenenud juhtudel võivad hemorroidid ja pärakulõhed põhjustada ka ohtlikke seisundeid, mis nõuavad viivitamatut sekkumist ja kirurgilist ravi.\nPäraku veri roojamise ajal: põhjused, ravi Reeglina vaikivad inimesed suguelundeid ja pärakuid puudutavatest haigustest. Mingil põhjusel häbeneb enamik selliseid vaevusi. Nad pöörduvad arstide poole juba väga rasketes ja tähelepanuta jäetud olukordades või ei pöördu üldse oma teenuste poole.\nPolnud erandit ja selline probleem oli veri päraku roojamise ajal. Samal ajal tasub teada, et pärakuverejooks võib avaldada seedetrakti tõsiseid haigusi, mis ohustavad tervist ja mõnikord ka patsiendi elu. Seetõttu ei saa ei patsient ega ka arst sellist tähelepanuväärset sümptomit tähelepanuta jätta, et vältida haiguse ja selle tüsistuste edasist arengut.\nKui pöördume statistika poole, siis kõige sagedamini täheldatakse hemorroididega naistel ja meestel pärakuverejooksu. Selle haiguse korral vabaneb veri pärakust, reeglina ilma valu, roojamise aktsiooni ajal või lõpus, sageli tilgub, mõnikord - joaga ja kaugelearenenud juhtudel - "pritsmete" kujul. Värvus on helepunane. Päraku verejooksu põhjused Miks veri tuleb pärakust ja mida sel juhul teha?\nTäiskasvanutel on see sümptom seotud peamiselt pärasoole ja käärsoole limaskesta kahjustustega.\nPärasoole verejooksu ei saa omistada väiklasele laiusele, millel võib kätt lainetada. Kui see ilmneb soole liikumise ajal või pärast seda, millega kaasneb valu või ilma selleta, on hädavajalik pöörduda proktoloogi poole, et viia läbi õigeaegne diagnoosimine.\nNaistel ja meestel pärakust vere väljanägemise üldised põhjused: Selle sümptomi liider on hemorroidid. Veri ilmub tavaliselt pärast soolestiku liikumist.\nVere värvus on sarlakjas, roojaga verd ei segata. Selle haiguse korral ilmnevad põletikud ja haavandid seedetrakti mis tahes osas, kõige sagedamini jämesooles. Anaalne lõhe. Pärasoolest veri läheb väikeste portsjonitena, seda täheldatakse pärast väljaheidet, millega kaasnevad valulikud põletustunne kohe pärast soolestiku liikumist. Veri võib ilmneda kõhukinnisusega. Inimkeha on üles ehitatud nii, et päraku sees on tihedalt arenenud veresoonte võrk.\nVerejooksu hulk sõltub polüübi asukohast ja suurusest ning võib olla kerge või rohke. Võib juhtuda, et viirus ründab korraga nii magu kui ka soolestikku.\nLoputage kummeli kui tsüstiit\nBakteriaalsed nakkused Kui tugeva lihasevaluga kaasneb kõrge palavik ja väljaheites on verd, tuleb kiiresti arstiga ühendust võtta. Sel juhul on tõenäoliselt tegu bakteriaalse nakkusega, mis vajab täpsemat diagnostikat ning ravi. Viirusnakkusega sarnaselt levivad bakternakkused inimeselt inimesele, nakkustekitajatega saastunud toidu ja vee tarbimisel, aga ka toiduvalmistamise pindade kaudu. Helistage neile võivad erinevad mikroorganismid ja viirused. Kui selliseid kahjustused märgitakse tuim, mahavoolanud valu taustal kõrgenenud temperatuuri.\nKeel on kaetud valge õitega, mille servad on märgatavad jäljed vastu hambaid. Meestel ja naistel avaldub sümptom sageli koliidi, gastriidi, pahaloomuliste kasvajate, nabanööri tagajärjel. Naiste haiguste seas, millega kaasneb sarnane märk, suguelundite onkoloogia, võib eristada põiepõletikku, kuna mehed põevad seda palju harvemini. Vastsündinutel põhjustab koolikuid kõige sagedamini ebaõigest või halva kvaliteediga söötmisest tulenev sümptom, vanematel lastel tekib valulik sündroom sageli enteroviiruseinfektsioonide tõttu.\nEnne arsti või kiirabibrigaadi saabumist peaks patsient olema tema jaoks mugavas asendis. Te ei saa ise vaenlasi juhtida, pange kõhule soojenduspadjad - kõik see võib palju kahjustada, kuna patoloogia põhjus pole veel kindlaks tehtud. Näiteks apenditsiidi korral kiirendab soojenduspadi mädade küpsemise protsessi ja võib põhjustada soolestiku perforatsiooni; Valuvaigistite kasutamine on ebasoovitav, kuna sel juhul on õige diagnoosi seadmine problemaatiline; Samuti ei saa te juua ja süüa; On vaja patsienti jälgida ja arsti teavitada kõigist tema seisundi muutustest.\nKuid haiguse kaugelearenenud vorm nõuab eranditult kirurgilist sekkumist. Ilma veatuseta tuleb patsient eemaldada kõikidest füüsilistest ületreeningutest. Midagi raskemat kui kaks kilogrammi ei saa te tõsta; Splenomegaalia korral määrab arst keha täieliku uurimise, et teha kindlaks, milline haigus põhjustas sümptomi.\nKonservatiivse teraapia osana kasutatakse selliseid meetodeid nagu sifooni enemas, mao valu allosas kõhtu paremale verd väljaheites väljapumpamine toru kaudu, võetakse valu leevendavaid ja kramplikku leevendavaid ravimeid, tehakse mehaanilise obstruktsiooni kivi, võõrkeha ja soolestiku väände eemaldamiseks kolonoskoopia.\nKui haigusel on kaugelearenenud staadium, ravitakse patsienti kirurgiliselt, see tähendab, et kahjustatud sooleosa eemaldatakse; Ägeda valu korral on soovitatav kutsuda kiirabi meeskond. Sõltuvalt kliinilisest pildist annavad arstid esmaabi või toimetavad patsiendi haiglasse, kus nad selgitavad diagnoosi ja määravad ravi mis küünlad osta tsüstiit tunnuste ja põhjuste kõrvaldamiseks.\nNaba vasakul asuv kõhuvalu kui haiguse sümptom Klaasis keeva veega aurutatakse supilusikatäis kuiva nõges.\nKuidas on vere olemasolu fekaalides? Levinumate põhjuste hulgas, mis kipuvad provotseerima vere väljanägemist fekaalides, on kõigepealt võimalik omistada verejooksu seedetraktis. Arvestades asjaolu, et seedetrakti kogupikkus on umbes kümme meetrit, samuti asjaolu, et sellel traktil on üsna palju baktereid, mis kipuvad verd modifitseerima, avaldub vere olemasolu väljaheites vaid sõna otseses mõttes väga harvadel juhtudel. Värske verega väljaheiteid võib täheldada ainult siis, kui verejooks algab päraku lähedal asuvas piirkonnas.\nSee võib olla kas üks jämesoole või pärasoole viimastest lõikudest. Kõigil muudel juhtudel muudab veri lihtsalt väljaheite värvi. Enamasti läheb see mustaks. Selliste patoloogiliste seisundite korral nagu hemorroidid, pärasoole pahaloomuline moodustumine või päraku praod võivad verd märkida mitte ainult fekaalides, vaid ka aluspesu, samuti tualettpaberil. Tumepunase värviga veenide või verehüüvete kujul olevad vere väljaheited viitavad enamikul juhtudel mis tahes kroonilise soolehaiguse tekkele.\nSelliste patoloogiate hulka kuuluvad düsbioos ja Crohni tõbi, samuti haavandiline koliit. Kui näol on verega vedel väljaheide, mille arenemise ajal on patsiendil ka kehatemperatuuri tõus, samuti valu kõhus, siis tõenäoliselt tekkis patsiendil mingi nakkuslik soolehaigus nagu salmonelloos või düsenteeria. Liigset hapet aitab maos neutraliseerida juba toit ise, kui sellest ei piisa võib apteegi käsimüügi osakonnast osta ka liighappesuse vastaseid ravimeid: Zantac, Zantac 75 kihisev tablett peaks olema tõhusam, tarvitada x päevasRennie, Almagel.


10 huvitavat toidumõtet Oma Maitse lõppenud aasta kõige põnevamatelt persoonidelt - Oma Maitse\n10 huvitavat toidumõtet Oma Maitse lõppenud aasta kõige põnevamatelt persoonidelt\nOma Maitse aasta on olnud täis põnevaid ja meeldejäävaid kohtumisi ja mõtteid. Toome välja mõned meeldejäävamad mõtteavaldused meid inspireerivatelt inimestelt, millega uuele aastale vastu astuda.\nDiplomaat Gita Kalmeti toidurännakud\n“Pariisis käiakse väga sageli koos peresõpradega teatris. Pärast minnakse kuhugi istuma ja räägitakse. Ma olen isegi mõelnud, et see on kõige mõnusam osa kinos- või teatriskäigust ... Pärast hakkad nähtut restoranilaua taga timmima: “Kuidas sulle tundus?”, “Kuidas sina seda nägid?” Mulle meeldib niisugune jagamise osa kõige rohkem.”\nPärast hetkelist pausi selgineb Gita nägu: „Tegelikult me oskame seda ka Eestis. Hiljuti käisin sõprade juures sünnipäevapeol ja terve õhtu jooksul keerles jutt Tarkovski “Stalkeri” ümber.”\nSöögist tähtsam ongi Gita jaoks suhtlus: “See, mida sa seal lauas pakud, on sinu enda mõtted, avatus. Pakud iseennast – see on ju kõige suurem, mida sa üldse saad pakkuda!”\nMoonika Siimets: kuni küla veel elab\nÕnneks on kõigil Eestis elavatel inimestele võimalus iga päev maaelu ja kodumaiseid väiketootjaid toetada, ostes ja nõudes oma kodupoodidest Eesti toitu. Kui see tundub liig kallis, võib minna hoopis matkarajale ning uurida ühtlasi, kas sealkandis on mõni talu, kust head-paremat kaasa osta.\nMa usun, et saate kaubale.\nVoldemar Kolga: “Väga korralik naine, kes on pidevalt köögis ja teeb seal kõike — tema vastu kaob huvi õige varsti!”\n“Meil on olemas fast food. Psühholoog Carl Honorél on raamat “The Slow Fix”, “Paranda aeglaselt”. Tema idee on selles, et kui me mingit asja kiiresti teeme, siis see lõpeb halvasti. Näite toob ta seljavalust. Sa määrid salvi haige koha peale ja saad selle ruttu korda, aga efekt on väga väike. Seepärast on hea, et fast food’i vastu on tekkinud slow food. Ka see on hea, kui sa saad toidu ajaliselt pikema aja jooksul kätte, istud enne sööki pool tundi restoranis. Sa tead, et sa saad siis väärtuslikuma. Aeglus on väärtus.”\nAnna Lutter: majad hallid, sees neil värvilised imed\nAnna on kõik stiilsed must-valged detailid klapitanud avaraks ja valgusküllaseks peopaigaks — kusjuures pidu ei ole siin mingi läbu ja pralle või plastnõusid täis lastekräu, vaid kõik on viimse detailini paigas, ilusad keraamilised disaininõud ja klaaspokaalid välistavad labasuse. “Sageli on laste sünnipäeval kõige hullem see, et kõik ostavad mingeid “ägedaid” Käsna-Kalle nõusid, laps võtab sealt ühe viineripiruka ja siis need nõud lähevad prükki. See on minu meelest nii hull! Kuudis meil on nõud olemas. Meil on ka nõudepesumasin. Kui ei mahu, siis jäetakse kraanikausi ääre peale ja ma pärast panen uue täie. Aga tähtis on, et inimene ei kasutaks plastiknõusid,” on Anna pisut heitunud inimeste tüüplahendustest sünnipäevade organiseerimisel.\nMerilin Taimre ehk Paljas Porgand: söögisõltuvusest vabaks\nNüüd julgeb Merilin omale tunnistada, et tal oli palju aastaid söögisõltuvus, kuigi siis ta ei pruukinud sellest ise arugi saada. “Kui valin restorane selle järgi, kus ma TOHIN süüa, siis olen söögisõltuvuses. Kui loen kaloreid, siis samuti. Kui ärkan mõttega, mida süüa, siis see on söögisõltuvus. Kui ma olen kurb ja tahan sellepärast süüa, siis jällegi on midagi valesti. Ma arvan, et umbes 70% inimestest on söögisõltuvuses.”\nSõltuvustest vabaneda aitab meil oma sisemaailmaga, emotsionaalse kehaga tegelemine. Ükskõik mis sõltuvusega on tegu, alguse saab see emotsionaalsest enda mittetoetamisest. “Kui meil on õnnetu olla, on tüüpiline asi, mida ka telekast on näha, see, et naised söövad jäätist. Telekavaatamine viib su mõtted muredest eemale ja ka söömine kannab mõtted mujale. Telekat vaadates sa elad nähtud karakteritele nii palju kaasa, et su aju arvab, et oled samas tegevuses sees — ja nii saadki vajalikku dopamiini või õnnehormooni, või kui sa vaatad action-filmi, siis adrenaliini. Toit omakorda annab sulle dopamiinilaksu kätte. Annad endale väliste faktoritega emotsionaalselt seda, mida peaksid suutma lahendada seesmiselt.”\nKaisa Selde: “Ma ei saa aru, miks tehakse liha, mis ei ole liha!”\nEestis imestab taimetoitlasest näitlejanna selle suuna üle, kus kõik peab olema fake: “Ma ei saa aru, miks tehakse liha, mis ei ole liha. Mulle taimetoitlasena ei maitse liha ja ma ei taha seda kuidagi asendada.” Ka väljas söömas käies meeldib talle ikka aru saada, mida sööb. Lisaks võiks see toit olla vürtsikas.\nLinnast maale. Ökolt elama\nHiiumaal nõgesetooteid laiale maailmale tutvustamisel tuleb Margit Pruulile appi Eesti loodus ise. “Maailma mahemessidel mõjub see väga hästi. Seal on kõik orgaaniline, ja siis ma panen oma trumbi lauale — metsik. “Teil on organic, aga mul on wild!” “Päriselt ka või?! Kas käidki metsast korjamas?” Meie jaoks tundub see väga normaalne, aga ka paljud Euroopa riigid juba mõtlevad, et sellist asja ei saa olla, pole võimalik! Rikkumata loodusega alasid jääb järjest vähemaks ja ka taimetundmine on kaduv kunst.”\nSõda ja saiad: endise missioonisõduri Riho Kurisoo kardinaalsed elupöörded: kondiitriamet perekohvikus ja võitlus kõrivähiga\nNäiteks on Riho välismaistest ellujäämiskäsiraamatutest lugenud, et iga maailmas vonklev uss ja madu kõlbab süüa. Uudishimust on ta nii nastiku kui konna metsas järele proovinud — ikka grillitult, kuis muidu. “Mõlemal on väga hea liha. Ussi sõin kaitseväe ellujäämislaagris, püüdsime seal nastiku kinni. Võtad tal pea ja naha maha ning küpsetad liha lõkke peal. Samamoodi konnasid. Konnal esimesest poolest pole midagi võtta, söödavat on alumises osas, kus on koivad. Konnal tuleb ka nahk maha saada, välja tuleb ilus roosa taine liha, mis on eriti pehme. Ussil on kerge vähiliha maitse ka veel juures,” avab ta metsa saladusi.\n“Viimasel ajal ma olen tähele pannud, et toit ei ole ainult nälja pärast. Justkui Vana-Roomas, toit on pidu. Taldrikutäis on vahel nii kaunis, et ei julgegi puutuda – nagu maal, täiesti esteetiline. Et toidu kõrvale tuleb ilu mõiste, on uus, tsivilisatsiooni arenguga tulnud nähtus. Suur samm edasi, seda võib esile tõsta.\nElamustest on ka toidumuusika peen teema. Mõned mehed oskavad seda hinnata, doseerida ja näidata. Kõrtsisumin peab olema, kui viinavõtmiseks läheb. Kodus üksinda ei ole seda. Naine võib tantsida ja kõik võib kena olla, aga suminat ikkagi pole.”\nRita Ray: “Lauljatega käib kaasas suur teejoomine”\n“Eesti peokorraldajate põhimentaliteet on see, et kui nad tellivad esineja, siis pannakse ta esinema täpselt ajaks, kui inimestele tuuakse söök ette. See on nii jabur, kui tehakse häid üritusi, aga ei suudeta mõelda, et see ei ole üritusele kuidagimoodi kasuks, kui sa paned mõlemad asjad samaaegselt toimima. Mulle ka meeldib söök väga. Kui ma olen näljane, siis ma söön isuga ja mul on hea meel, et saan süüa. Muidugi ma ei saa samal ajal keskenduda esinejale.\nKuid esinejana on siis ainus, mida võid teha, see, et hakkad keskenduma igale inimesele personaalselt, vaatad, kuidas ta kahe suupoolega sülti õgib, ja leiad temaga silmkontakti. Niipea kui see on leitud, hakkab inimesel veidi piinlik, ta lõpetab söömise ja jääb sind kuulama. Niimoodi otsid kõik inimesed üles. Väga piinarikas ja tülikas. Esinejale on see nii nõme! Mitte midagi hullemat ei ole, kui et artist peab andma kontserti pooleldi söögikoomas olevatele inimestele.”


ERINEVUS MESILASE JA KIMALASE SEEMNETE HULGAST - MUU - 2019\nMis vahe on mesilase ja kimalase seemneheliale?\nErinevused lennu ajal\nErinevused pesa struktuuris\nMesilaste ja lõhnade sordid\nVideo: Odav söödanõu (Juuni 2019).\nMesilane ja must\nMesilased, kimalased ja isp\nNisu ja mesilane erinevad välimuse, käitumise, eluviiside poolest. Kuid nad on sageli segased üksteisega, mitte teadmata, mida oodata. Samas kategoorias on kimalased. Ta üritab inimest eemal hoida, kuid seda perioodiliselt kohtub, isegi püstitab oma pesad aias, aiaalal. Mesilase, mesilase ja horneti erinevus on palja silmaga märgatav, kuid ainult informeeritud inimene saab neid eristada.\nErinevus suuruses, kehaehitus on oluline.\nVisuaalselt välimus on piklik, õhuke. Kõhuõõnes, rind on ühendatud džemperiga, tänu millele inimestel tekkis kontseptsioon "haava vöö". Keha on sile, pisut langenud kõht, pea. Pea, rindkere esiosa on must. Kõhu, kontrastsed värvilised musta ja kollase triibuga kõht. Tiivad õhukesed, läbipaistvad, väikesed antennid peas.\nVõimalik on eristada mesilasi peet suhkru võimsad lõuad, mis on selgelt nähtavad, kui vaatate pea pea. Tavalise esindaja keha suurus ei ületa 1, 5 cm. Emak on suurem.\nKui isp erineb mesilast ikkagi - suuruse, närimiskonstruktsiooni järgi. Seas on käed piklikud, ilma lõhestamata. Tuletab meelde nõela. Tänu sellele omadusele kergesti läbib naha all ja vabaneb. Ühe rünnaku korral võib putukas kukkuda kuni 5 korda. Selle funktsiooni tõttu saate tuvastada ründaja, tunnistada vaenlast. Sealiha ei saa mitte ainult kipitada, vaid ka hammustada. Kui putuka kitsas katteks on liiga tihe, on see läbimõeldud võimsate lõualuude poolt.\nNad on välimuselt erinevad, sarnasused värvimisel, värvimisel. Neil on ümar kuju. Nähtav vahe ispide ja mesilaste vahel õhukeste piklike jäsemete vahel. Neil on tohutud musta värvi küüned, mis on kaetud arvukate väikeste karvadega. Kere suurus on umbes 1 cm. Lõuad on väikesed, antennid, suured silmad on pea peal hästi nähtavad.\nErinevused beebide ja mesilaste vahel kehakaaluga. Nad on ühtsed mee-ubadega, rindade, kõhu selge jaotus ei ole.\nHead väike kollane-must värv. Kõhupulgad karvased - kaetud suhteliselt pikkade paksudega karvadega. Kõhupiirkond on tabby. Erinevalt aspen esindajatest on ansamblid kitsad, vaheldumisi musta, särav oranžiga. Üle kaetud kollase villi. Allpool on näha mesilaste ja lõhnade erinevusi.\nVõrdlege mesilasi ja osusi komplimentiga, mis erineb oluliselt. Mesilas on kaitsev relv koosneb kahest osast. Meenutab saagi. Vütseed nahas, tihedalt fikseeritud. Tõsised ei lase mesilal jälle tagasi lüüa, terava seljatoega kõhupiirkonna välja, peagi sureb mesilane. Foto mesilase ja lõhe edasise hammustamise protsessis.\nFurry olend. Selle putukate välimus ei tekita hirmu. See on aeglane ja rahulik olend. Keha on palju suurem, massiivsem, varem kui mesilased, lõhnad. See näeb välja nagu pisike pisar. Lint on kollakas-must, lai. Pea langetatakse alt üles. Mõned kimalaste liigid on täiesti mustad või erksad punakad triibud.\nFoto isaste ja mesilaste lähemal on näha veelgi.\nKui võrrelda mardikad, mesilased, kimalased lennu ajal, võite leida ka olulisi erinevusi.\nHõõguvad järsud liikumised, kergelt õhus ripuvad. Ühel hetkel saavad nad ühest kohast teise liikuda. Pikaajalise vaatluse käigus võib näha pidevaid liikumisi, sageli trajektoori muutusi.\nMesilased liiguvad rahulikumalt, mõõdukalt. Nad ei tee teravaid liigutusi, proovige maanduda kiiresti. Ärge looge ärritavat buzzit, märkige see heli järgi, kui lapsed on raskemad.\nPikka aega kimalaste spetsialistide lendu kutsuti erandiks aerodünaamika reeglitest. Karvane isik, kes sujuvalt, aeglaselt lendab, loob üsna tajutav rumble.\nKimalaste ja haspil on palju vähem sarnasust kui mesilased ja kimalased. Putukate käitumist selgitatakse nende instinktiivsete oskuste, mingi toiduga. Mesilased, kimalased koguvad taimede nektarit, tagades seega kultuuride täieliku tolmeldamise. Mesi taimede struktuuris on spetsiaalne kott, kuhu nad nektarit koguvad, ja seejärel muudetakse see meeleks. Bumblebees on ainulaadsed, kuna nad ärkavad palju varem kui teised tolmeldajad. Nad soojendavad oma keha erilisel viisil, minna lendu.\nAspen perekonna esindajad söövad puuviljamahlad, nektarit, mett. Kuid vastsete areng nõuab valgu toitu. Sel põhjusel kiskjad ründavad teisi putukaid, nende vastseid. Nad närivad oma sisemust, moodustavad väikesed pallid, annavad vastsed. Vastutasuks saavad nad sülg, mida nende beebid annavad. Toit on vastastikku vahetatud.\nMetsavarjude perioodiline nakatumine mesilaste kolooniatesse kahjustab taru mõne tunni jooksul. Nad söövad meele. Samuti on väide, et mesilased söövad mesilasi. Nad ründavad nõrgestatud, haigeid putukaid, kuid kestavad taru, halvavad nad kõik valimatult. Lohista vangid pesasse, söödake vastseid.\nKuna ispsed on kõikjalad, võib neid sageli leida aia territooriumil, sisehoovis, äärelinnas, isegi korteris või majas. Meelitab neid magusat, hapu, mädanenud liha, kala. Väikepakenditel lendavad vaske, hoiavad teatud vahemaad. Mesilased on bunching, kuid kimalased eelistavad lennata ükshaaval.\nKodu mesilaste jaoks teevad mesinikud spetsiaalseid maju. Inside, putukad moodustavad vaha kammid, materjal, mille jaoks nad toodavad ise. Ühel perekonnal on mitu tuhat inimest, kes töötavad kõvasti, ekstrakti nektarit ja söödana vastseid. Looduses mesilased hõivavad õõnesid puudel, vanadel kähmadel.\nAvalikud letsud elavad lindudest, mis moodustatakse pärgamendist. Hankige see erilisel viisil. Mõne minuti pärast puista välja sülg puidust, eemaldades lõhed ülemise kihi maha. Chew mitu korda, saada kleepuv, kleepuv aine. Sellest moodustuvad rakud. Väliselt on palja pesa sarnane kera suurusega õun, hall, pruun värv. Nad kinnitavad tarude puidust aluspinnale, moodustavad puu, maa peal, maja katuse all, ahju, rõdul ja ka seintes põranda all.\nÕde on looduses agressiivne, nad ründavad vähimatki viga. Nad hammustavad mitu korda, siis vaigult nägemiseni kaduma. Hobused on valulikud, riniit põhjustab turset, turset, punetust. Inimestel, kellel on individuaalne talutavus haavamürgiks, tekib tugev allergiline reaktsioon üldise tervise halvenemise, kõri tursega.\nMesilased häbenevad ägeda vajaduse korral. Nad varastavad oma kõhtu, seda on lihtne seletada. Pärast relva kasutamist sureb putukas, kuna see lendab ilma nõela ja osa kõhupiirkonnast. See on istu, mesilase hammustuse eripära. Jätkuv pulseerub mõnda aega mürki süstima. Valulikud aistingud on mõnevõrra nõrgemad kui isp-rünnakud. Samuti tekib allergiline reaktsioon. Mesilaste hundumusest tingitud mesilane erineb vähesel määral, ravi põhimõtted on identsed.\nBumblebees hammutab väga valulikult, kuid harva. Et nad vihased, peate proovima kõvasti. Need vaikne olendid eelistavad varjata, mitte agressiivselt rünnata.\nViimaste hinnangute kohaselt on maailmas leitud umbes 20 000 mesilaste sorti. Inimestele eriti oluline on mee. Väliselt nad ei ole väga erinevad, nad juhivad sarnast eluviisi. Kimalased on ka suure mesilaste perekonna esindaja.\nMesilaste ja lehtede tüübid perekonnas - töötavad inimesed, dronid, emakas või kuninganna. Töötavad isikud - emased, kes ei ole väetatavad, nimetatakse meeste dronideks, kuninganna roll on järglaste taastootmine, pesa aluse asetamine. Kuid haabeliikide hulgas on üksikuid liike, mis ei moodusta pesasid, ei ela rohutist. Tinglikult saab jagada kahte tüüpi - avaliku või paberkandjal, üksikult. Suurim ja kõige agressiivsem esindaja on hornet.\nKui me võrdleme suurusega, kes on rohkem kui isp või mesilane, on eelis seepide küljel. Rohkem ohtlik on see, et see on mustad orkid või bee - see võidab ka istu reitingu, kuid ainult valulike aistingute tugevus. Mesilaseme mürk on ohtlikum, kui võsa ei eemaldata õigeaegselt. Kes on agressiivsem - aspen perekond võidab uuesti. Esindajad erinevad liigse agressiivsuse, närvilisuse, kiirusega rünnata väikese laine käega nende suunas.


Play'n Go | Sloti ülevaade: Phoenix Reborn (96.50% RTP)\nLiinid & rullikud: 5×6\nMängi Phoenix Reborn demo versiooni tasuta\nPhoenix Reborn ülevaade\n“Phoenix Reborn” on 5 rulliku ja 40 võiduliiniga mäng Play ‘N Go- nimeliselt mänguloojalt, millel on salapärane asteekide kujundus. Väga kasulikuks võib pidada Phoenix wild sümbolit, mis laieneb sama rulliku kõigile väljadele. Tasuta spinnide voorus saad võita 40 mängukorda kasiino kulul garanteeritult vähemalt ühe wild-rullikuga iga spinni ajal, vahel ka rohkem. Panuseid saad teha alates 20 sendist 100€ni spinni kohta.\nKui oled valmis ühinema iidsete asteekide impeeriumiga, et üles otsida väärtuslik Fööniksi aare, siis “Phoenix Reborn” on just sinu jaoks. Mängu rullikud asetuvad templi taustal ning sümbolite hulgas on teiste seas viis asteekide stiilis sümbolit, maod ja panterid. Loodame, et satud ka mees-ja naisasteegist sõdalaste peale, sest need on kõige väärtuslikumad. Viie naissõdalase eest võiduliinis saad sealjuures tehtud panuse väärtuse tagasi 10 kordselt.\nWild sümboliks – on Fööniks ja see asendab kõiki teisi ikoone peale scatterite. Nagu juba öeldud, laieneb Wild sama rulliku kõigile väljadele, millel see pidama jäi. Mida rohkem Wilde võiduliinis, seda suurem võit- viie Wildi eest võiduliinis saad näiteks tehtud panuse väärtuse tagasi 25 kordselt.\nTasuta spinnide voor – Scatter? Selleks on salapärane asteekide mask – kui saad neid mänguväljal korraga 3, 4 või 5, algab tasuta spinnide voor vastavalt 7, 12 ja 20 keerutusega kasiino kulul. Kaks või rohkem asteekide maski annab sulle boonusvoorus lisaks tasuta spinne vastavalt 2, 3, 4 ja 5 scatteri eest 3, 7, 12 ja 20 lisaspinni.\nNagu paljud Play ‘N Go mängulooja slotid on ka “Phoenix Reborn” volatiilne mäng. Võid tehtud panuse väärtuse tagasi võita kuni 5000 kordselt. Üksik- või tasuta spinniga on maksimaalne võit tehtud panuse väärtusest 1000 korda suurem summa- siis kui täidad kogu mänguvälja Fööniksi Wildidega.


Kommentaarid: Naise vägistanud ja tema elukaaslase tapnud mõrvar suri vanglas\nNaise vägistanud ja tema elukaaslase tapnud mõrvar suri vanglas\nBNS, 17. november 2014 18:55\navalik teave/ 20. november 2014 00:19\nKes siintoodud loos tahab täpsemaid fakte teada, siis selleks minge aadressile:\nja sisestage kohtuasja number:\nCC/ 18. november 2014 19:22\nJah paras raippele põlegu põrgus väärastunud.\n18. november 2014 11:57\nMa loodan, et see raibe piinles enne surma pikalt!\nah,et nii kohe,/ 18. november 2014 10:39\net purus päi autot ka veel juhtinud. vaadake oma teksti üle ometi.\nvägistas/ 18. november 2014 10:17\nta siiski naisterahva, naissoost isiku. või olid seda sorti suhted, et vägistaja naisel oli elukaaslane..\n!!!/ 18. november 2014 09:13\nSuri mugavas palatis ja sai ravimeid ja valuvaigisteid. Vāga kahju,et sellist roimarit ei poodud.\nei tea/ 18. november 2014 08:21\nmõtlen,kunagi oli see inimene laps ,kasvas,käis koolis,miks kasvas temast kurjategija? Mis tingib seda,kas kasvatuse puudujäägid,alandused,või geenid.Pole mõtet tagantjärele pead murda.Tundub et kõrgemad jõud said aru ,et sellest mehest ikka asja ei saa ja parem kui lahkub siit ilmast,ehk sünnib kunagi uuesti ja paremana.Selise on mõtted ,mis tulevad vahel pähe.\nTA ELAS/ 18. november 2014 08:34\nREFORMI VALITSEMISE ALL ,SELLEST SEE KÕIK ALGUSE SAI\no ei tea/ 18. november 2014 09:15\nKahtlemata OLid süüdi kurjad ja kiusavad kooliõpetajad.\nei usu,/ 18. november 2014 16:38\net ta nii väga koolis käis või üldse seal käia sai. Suure tõenäosusega läbis mingi 3 klassi seitsme aastaga, kui sedagi. Kasvatuses ilmselt puudujäägid puudusid kasvatuse puudumisel. Kasvatust asendati arvatavasti karistamisega, kus perepea arvas, et tähtis pole haridus ega töö vaid sõnakuulelikkus isale...no et õigel ajal õlts laual ja leib poest varastatud. Võimalik, et tuli ka "naise" eest olla isale. Sellised pereisad ei jaga ju maad ega mütsi, vahet neil väga pole, keda torgata või peksta.\n18. november 2014 06:43\nno kurrat,hea,tõesti pole sellistest lurjustest kahju\nraivo/ 18. november 2014 05:39\nei ole sellest inimelukast kahju,võtke või jätke.\nKarin/ 18. november 2014 04:14\nMis raske haigus võib vanglas olla ? Tuberkuloos või raske kopsupõletik ? Vähk ?\nLoll rahvas./ 18. november 2014 04:06\nVägistine, tapmine, rusikaga näkku.... Lugege seda paska,...\nSel ajal kui vaikselt kuldid rukkis nahistavad, ,,,\nseni kuni raha varastavad, euroraha kandivad ja linnavaraga hullavad enampakkumistel pistist jne...\nasdf/ 20. november 2014 17:55\nMis on su kommentaari mõte?\nKas seni, kuni käib rahade kantimine, ei või vägistamisi ja tapmisi menetleda?\nsdfs/ 18. november 2014 03:21\nEstonian dream. Vägistada naine, tappa ta elukaaslane ja surra vanglas.\nRussian dream/ 18. november 2014 06:26\nTegemist oli siiski venelasega. Eestlase korral räuskaks ekspressgrupp meile näkku "Naise vägistanud ja tema elukaaslase tapnud EESTLANE suri vanglas".\nManda/ 18. november 2014 00:30\nMul on kahju, kuid kaasa tunda sellise inimesesarnase olendi surma puhul ei oska.\n32/ 17. november 2014 23:17\nA surmav haigus mingi vangla kompleks\naadu/ 17. november 2014 23:12\nKas keegi suudab selle kaabaka nime ka kuidagi netist välja urgitseda?\ntõniss/ 18. november 2014 03:55\ndeniss oli vist eesnimi\nmro/ 17. november 2014 22:40\nikka ju inimesest kahju...ka tema oli ikkagi inimene suure algustähega!!!!\nLeelo/ 17. november 2014 23:06\nKas sul on ikka selge mõiste - inimene suure algustähega ? Ilmselt ei ole. Aga kõlab uhkelt, kas pole ? Tee endale see selgeks, muidu satud taas piinliku olukorda.\non jah kahju,/ 18. november 2014 16:28\net ta sündis. Täiesti mõttetu elu sünnitatud-kasvatatud.\nJurist/ 17. november 2014 22:37\nSelle teo eest anti ainult 14 aastat . Olgu ,et seaduses punkt puudub , voib arvata , et kohus arvestas siin kannatanu sotsiaalse taustaga , lahtus sellest , kuidas ta riietatud oli ja kuidas uldse valja nagi .\nanja/ 17. november 2014 22:20\nMIKS me peame seda teadma ???\nKõik mõrtsukad/ 17. november 2014 21:42\nvõiksid vanglas kärvata !\nsel koral oli Jumalal küll kiire töö/ 17. november 2014 21:42\nkutt sai mis tgalle just vaja läks. Taevale tänud.\nKarma maksab kätte/ 17. november 2014 21:43\nvarem või hilem.\nEks nii ole kõikidele parem lahendus, turvalisem teistele ja üks tasuta ülal pidamine vähem.\npole kohtumõistja/ 17. november 2014 23:49\nkarma alles alustas\nimestap/ 17. november 2014 21:09\nNo kuda see jumal nii ruttu oma veskid jahvatama sai?\nJumal seda mõrtsukat ei.../ 18. november 2014 17:40\n...tapnud, aga Jumala kohtu ees tuleb tal oma kuritegude eest küll vastust kanda.\n17. november 2014 20:49\nVähemalt üks suu vähem rahva raha eest toita ja katta.\nmöhh/ 17. november 2014 19:58\nkummaline ,et mõrtsuka nime jälle kirja ei panda?\nJNS .Leinaja/ 17. november 2014 19:43\nPuhka rahus ja olgu muld sulle kerge !\nJNS;paluks oma/ 17. november 2014 21:43\niidolile järele minna,keegi lohutab ,mis te siis halate .\nJNS/ 17. november 2014 19:28\nsarvik/ 17. november 2014 19:39\nMis krdi rip?! Head põrgus kärssamist, raibe!


Mis on veepuhastus:\nVeepuhastus on kombinatsioon tegevustest, mis aitavad kõrvaldada saasteaineid ja mikroskoopilisi aineid, mis võivad vett saastata, muutes selle sobivaks inimeste ja loomade tarbimiseks.\nVeepuhastusetapid hõlmavad mitmesuguseid protseduure, olgu need siis füüsilised või keemilised, mis põhjustavad ebatervisliku vee joomiseks .\nVeepuhastusprotsesside määratlused sõltuvad siiski selle kogumisviisist. Kui veekogumine toimub maa-alustest reservuaaridest, nagu näiteks arteesia kaevudes, ei ole selle puhastamiseks vajalikud mitmed protseduurid. Muld toimib loodusliku filtrina, mis takistab lisandite ja toksiinide kontsentratsiooni vees, nõudes ainult selle desinfitseerimist klooriga.\nKui veepuhastus toimub pinnavarusid, kus saastatus on suurem, peab vesi läbima kõik töötlemis- ja puhastamisetapid.\nLisandite eemaldamise protsess toimub vee- ja reoveepuhastusjaamades, mis eksisteerivad kõigis linnades ja omavalitsustes, kus on põhiline sanitaarsüsteem.\nOksüdatsioon : vees sisalduvate metallide, näiteks raua ja mangaani eemaldamine.\nKoagulatsioon : vees sisalduvate lisandite aglomeratsioon.\nFlokulatsioon : vee liikumine "helveste" moodustumiseni lisandite osadega.\nDekanteerimine : Lisandid, mis on raskusjõul, eraldatakse veest ja ladestatakse mahutite põhja.\nFiltreerimine : Vesi läbib söe, liiva ja kivide filtrid, kõrvaldades väiksemad lisandid.\nDesinfitseerimine : kloori kasutamine vees.\nFluorimine : fluoriidi kasutamine vees.\nPH korrektsioon: vältida torude ja torustike hävitamist veevarustusvõrgust.\nVt ka keskkonnareostust.


Baskonia kaotas Euroliigas lähirivaalile lisaajal, Žalgiris jäi alla ajalugu teinud Bayernile - Delfi Sport\nBaskonia kaotas Euroliigas lähirivaalile lisaajal, Žalgiris jäi alla ajalugu teinud Bayernile\nKorvpalli Euroliigas play-offi koha eest võitlev Sander Raieste koduklubi Vitoria-Gasteizi Baskonia kaotas täna koduväljakul lähirivaalile Istanbuli Anadolu Efesile lisaaja järel 101:111.\nBaskonia oli normaalaja lõpuminuti alguses veel juhtimas 87:85, kuid siis tabas Shane Larkin kaugviske ja Adrien Moerman kahese. Hispaanlased suutsid aga mängu lisaajale viia, kui Luca Vildoza saatis kaks sekundit enne sireeni korvi kolmepunktiviske.\nLisaajal sai Baskonia ramm lõplikult otsa - lisaaeg kaotati 9:19 - ning Anadaolu Efes võttis kindla võidu.\nKuus kaugviset tabanud Larkin oli 30 punktiga võitjate resultatiivseim. Krunoslav Simon lisas 21 ja Vasilije Micic 16 silma. Baskoniale tõi Achille Polonara 23 punkti, kaheksa lauapalli ja kuus resultatiivset söötu. Rokas Giedraitise arvele kogunes 21 silma. Raieste täna mänguaega ei saanud.\nJuba varem pääsu play-offi taganud Anadolu Efes sai 11 kaotuse kõrvale 22 võidu ja tõusis Barcelona (23-9) järele teisele kohale. Baskonia (18-15) on hetkel kaheksas. Vaatamata kaotusele on neil endiselt lootus kaheksa hulka jõuda, kuid selleks tuleb viimases voorus kindlasti alistada võõrsil Valencia (17-15).\nAteena Panathinaikos võitis täna oma koduväljakul liidrite hulka kuuluva Milano Olimpia 86:83. Edasipääsulootused minetanud Kaunase Žalgiris kohtus võõrsil Müncheni Bayerniga ja sai lõpusekundite heitluses napi kaotuse 70:71. Saksamaa klubile tõi võidu Vladimir Lučić, kes tabas lõpus kaks vabaviset ja pani lõpusekundil Joffrey Lauvergne`ile kulbi.\nBayern tagas ühtlasi esimese Saksamaa klubina Euroliigas pääsu play-offi. Lisaks sakslastele on koht kaheksa hulgas kindel Barcelonal, Anadolu Efesil, Moskva CSKA-l, Fenerbahcel ja Milanol.\nPäeva viimases kohtumises alistas Belgradi Zrvena Zvezda Tel Avivi Maccabi 76:64.