Jenny (skonnert)
Jenny var angiveligt en engelsk skonnert, som spillede hovedrollen i en uefterprøvet skipperhistorie. Historien fortæller, at Jenny blev frosset fast i en isbarriere ved Drakestrædet mellem Sydamerika og Antarktis i 1823 og først blev fundet i 1840 af et hvalfangerskib, hvor ligene ombord fortsat var velbevaret af den antarktiske kulde. Den oprindelige beretning blev anset for at være "u-underbygget".

Den tidligste kendte kilde til historien ser ud til at være en anonym artikel i en 1862-udgave af Globus, et populært tysk geografisk magasin.

Beretning 

Overleveringen beskriver, hvordan skibet angiveligt forlod sin hjemhavn på Isle of Wight i 1822. Skibet blev opdaget fastfrosset i isen i Drakestrædet af en kaptajn Brighton fra hvalfangerskibet Hope i september 1840. Skibets log var ført indtil den 17. januar 1823. Den sidste anløbshavn havde været Callao nær Lima i Peru. Brighton tog logbogen med sig for at returnere den til rederne.

Indflydelse 

Jenny har givet navn til Jenny Buttress, en klippe på King George Island nær Melville Peak, navngivet af UK Antarctic Place-Names Committee i 1960.

Den australske digter Rosemary Dobson skrev om historien i digtet "The Ship of Ice", som hun offentliggjorde i sin bog The Ship of Ice with other poems i 1948, der vandt Sydney Morning Herald-prisen for poesi det år.  Dobsons digt placerer opdagelsen af Jenny i 1860 og tilføjer 20 år til fangenskabsperioden. Digtet taler om hende som et "skib fanget i en flaske / . . . . / Frosset i Tiden og forseglet med en prop af is". Ifølge Dobson var hendes kilde den anonyme rapport The Drift of the Jenny, 1823–1840.

En forklaring på historien gives i novellen "The Drift of the Jenny" offentliggjort i Stew and Sinkers - tredive prisvindende historier fra Stringybark Short Fiction Awards.

Kilder

Yderligere læsning 

 
 <bdi>
 Dobson, Rosemary, (1948) The Ship of Ice: with other poems Angus & Robertson, Sydney.

Skibe