Ankararegeringen
Ankararegeringen (, officielt Den store nationalforsamlings regering  var navnet på den provisoriske og revolutionære tyrkiske regering med hovedsæde i Ankara (dengang kaldet Angora) under den Tyrkiske uafhængighedskrig (1919–1923) under Osmannerrigets sidste par år. Ankararegerignen bestod af medlemmer af Den tyrkiske nationalbevægelse der var i opposition til regeringen i Konstantinopel under ledelse af den osmanniske sultan.

Under uafhængighedskrigen havde Anakararegeringen kommandoen over en hær, kaldet Kuva-yi Milliye ("Nationalstyrkerne"). Efter uafhængighedskrigen og sejren over den monarkistiske regering i Konstantinopel erklærede Ankararegeringen Det Osmanniske Riges for opløst og udråbte i stedet i 1923 Den Tyrkiske Republik.

Baggrund

Efter Det Osmanniske Riges nederlag i 1. verdenskrig med de øvrige Centralmageter besatte De Allierede Konstantinopel (Istanbul). Den osmanniske regering i Konstantinopel fortsatte efter besættelsen under ledelse af den osmanniske sultan, Mehmed 6.. Ankararegeringen blev grundlagt for at repræsentere Tyrkiet, da hjemstedet landets hovedstad Konstantinopel var besat. Ved etableringen af Den Store Nationalforsamling den 23. april 1920 afviste forsamlingen ikke i første omgang det osmanniske sultanets legitimitet, men kaldte sine ministre "Vekil" (fungerende) i stedet for det ellers benyttede "Nazır" for at understrege den nye regerings provisoriske karakter.

Præsidenten for Den Store Nationalforsamling (efter den 8. februar 1921 Tyrkiets Store Nationalforsamling), og senere leder af Tyrkiet, var Kemal Atatürk. Da Det Osmanniske Rige den 11. oktober 1992 underskrev våbenhvilen i Mudanya (der afløste den tidligere våbenhvile i Mundros af 30. oktober 1918) beskyldte Ankararegeringen sultanens regering i Konstantinopel for af have samarbejdet med de Allierede under besættelsen af Konstantinopel og afviste Konstantinopel-regeringens ligitimitet.

Konstantinopel-regeringen forsøgte forgæves at nedkømpe Ankararegeringen militært. I 1921 optrådte diplomatiske delegationer fra både sultanens Konstantinopel-regeringen og fra Atatürks Ankararegering på Londonkonferencen. På konferencen erklærede det osmanniske diplomatiske delegation imidlertid, at de anerkendtet Ankararegeringens legitimitet og at Ankararegeringen kunnde forhandle på Osmannerrigets vegne. Ved Lausanne-traktaten af den 24. juli 1923 blev der indgået en endelig fredsaftale mellem Osmannerriget og de Allierede, hvorved Ankararegeringen blev internationalt anerkendt. Den 29. oktober 1923 erklærede Ankararegeringen og den øverste forsamling Osmannerriget for værende opløst og Republikken Tyrkiet blev udråbt.

Referencer

Se også 
 Kemalisme

Eksterne henvisnigner
 History of the Grand National Assembly 

Tyrkiets historie
Osmanniske Rige