André Sainte-Laguë
André Sainte-Laguë (født 20. april 1882 i Saint-Marin-Curton i Aquitaine i Frankrig, død den 18. januar 1950) var en fransk matematiker og en pionér indenfor matematisk grafteori.

Hans forskning vedrørende partibaserde forholdstalsvalg (publiceret i 1910) førte til at et af mandatfordelingssystemerne blev opkaldt efter ham (Sainte-Laguës metode). Også Sainte-Laguë-indeksen for måling af proportionaliteten af et valgresultat blev opkaldt efter ham.

Biografi 

Født i Casteljaloux (Lot-et-Garonne) i 1882, blev Sainte-Lague optaget på én gang, i en alder af 20 år på Ecole Polytechnique og Ecole Normale Superieure. Han valgte det sidste og blev professor i provinserne, derefter i Paris. Under Første Verdenskrig, efter at være blevet såret tre gange, var han tilknyttet Institut for Opfindelser i Normalskolen fra 1917 til 1919, studerede langrækkende artillerigranater og derefter fugleflyvning og anliggender i forbindelse med luftfart (teoriprøve fisk).

Efter Første Verdenskrig blev han som professor i Paris' skoler lektor i matematik ved Conservatoire National des Arts et Metiers. Derefter modtog han i 1938, formanden for anvendt matematik. Han uddannede generationer af ingeniører og teknikere. Han var arrangør og vært for Mathematics Section of the Palace of Discovery, hvor hans encyklopædiske sind stadig er til stede.

Ved siden af sin akademiske karriere førte han et liv som aktivist, især Confederation of Intellectual Workers, som han var formand for i 1929. Fra besættelsens tidligste dage tog han en vigtig del i modstanden og sad endda fængslet i en mens. Han genoptog sine opgaver ved Conservatoire National des Arts et Metiers efter befrielsen og havde et voksende antal studerende. Ved sin død underviste han i tre kurser på i alt to tusinde fem hundrede studerende.

Embedsmand for Æreslegionen, Croix de Guerre og modstandsmedaljen, professor ved School of Special Public Works, formand for International Confederation Intellectual of Workers, Vicepræsident for Middelklassens Forbund, tidligere præsident for Society of Fellows, tidligere vicepræsident for National Economic Council, tidligere medlem af General Council of Banque de France, tidligere vicepræsident foreløbig rådgivende forsamling.

Hans pludselige død kom i samme øjeblik, hvor han netop havde accepteret formandskabet for komiteen for Venneforbundet for det psykiske institut, hvor han var vicepræsident i 1949 og medlem siden 1934. "(R. Warcollier, vicepræsident for IMI januar-februar-marts 1950)

Matematikere fra Frankrig