P53
p53 er et af de vigtigste proteiner som DNA-bindende, overordnet cellulært regulerende protein, der forhindrer kræftdannelse.  p53 benævnes genomets vogter og kaldes også tumorprotein p53, cellulært tumorantigen p53, tumor suppressor p53, antigen NY-CO-13, phosphoprotein p53 eller transformation-relateret protein 53, TRP53.

p53 er det vigtigste oncoprotein, idet mere end halvdelen af alle kræfttilfælde viser sig at skyldes en eller anden mutation i p53.

Funktioner 

p53 er et af de vigtigste proteiner i hvirveldyrenes organisme på grund af dets mange cellulære funktioner:

 regulering af transkription (proteinsyntese)
 starter af apoptose (celledød)
 response til stress
 regulering af cellecyklus
 immunregulator
 DNA reparation og metabolisme
 epigen regulering

Proteinstruktur 

Navnet p53 er misvisende og skyldes et højt indhold af prolin. Den reelle molekylvægt er 43,7 kDa svarende til 393 aminosyrer. Ud over proteinet i fuld længde kendes mindst 15 isoformer  i størrelse fra 3,5 til 43,7 kDa.

Domæner:
 1-42/43: surt N-terminalt domæne for aktivering af  transkription (TAD), også kendt som aktiveringsdomæne 1 (AD1), som aktiverer transkriptionsfaktorer. N-terminalen indeholder to komplementære transkriptionelle aktiveringsdomæner.

 43/44-63: aktiveringsdomæne 2 (AD2) vigtigt for apoptotisk aktivitet, specifikt involveret i reguleringen af flere pro-apoptotiske gener.

 63-92: prolinrigt domæne, der er vigtigt for den apoptotiske aktivitet af p53 ved nuklear eksport via MAPK.

 102-292: DNA-bindende domæne (DBD), der indeholder et zinkatom og flere argininaminosyrer. Denne region er ansvarlig for binding af p53 co-repressoren LMO3 . 

 316-325: NLS-domæne, der mærker p53 til transport til cellekernen, (nuklear lokalisation signaling)
 307-355: homo-oligomeriseringsdomæne (OD): Tetramerisering er essentiel for aktiviteten af p53

 356-393: C-terminal involveret i nedregulering af DNA-binding af det centrale DBD-domæne.

Mutationer 

Mutationer i p53 medfører uregulerede cellefunktioner, ureguleret celledelinger, vækst, tumorgenese og metastaser.

Mutationer, der deaktiverer p53 i kræft, forekommer normalt i DBD. De fleste af disse mutationer ødelægger proteinets evne til at binde til DNA og forhindrer således den specifikke aktivering af gener. Som sådan er mutationer i DBD recessive og ensbetydende med tab af funktioner.

p53 med mutationer i OD dimeriseres med vildtype p53 og forhindrer aktivering af transkriptionen. Derfor har OD-mutationer en dominant negativ effekt på funktionen af p53.

Henvisninger 

Biologi
Biokemi
Kemi
Proteiner