Den protestantiske etik og kapitalismens ånd
Den protestantiske etik og kapitalismens ånd () er en bog skrevet 1904-05 af den tyske sociolog, økonom og jurist Max Weber, og oversat til engelsk af den amerikanske sociolog Talcott Parsons i 1930 og til dansk af retorikeren Christian Kock i 1972. Bogen anses som grundlægger af den økonomiske sociologi, og generelt som en milepæl inden for sociologi.

I bogen beskriver Weber, hvordan kapitalismens fremkomst i det 16. og 17. århundrede i Nordeuropa hang sammen med protestantisk, især calvinistisk etik, idet troen gav store dele af denne egns befolkninger en anden og mere religiøs tilgang til arbejdet, og motiverede mange til at starte virksomheder og give sig i kast med handel og investeringer. På denne måde blev protestantismens arbejdsetik en vigtig, omend hverken styret eller koordineret, magtfaktor bag fremkomsten af moderne kapitalisme. Den protestantiske tro, hævder Weber, var gennem sin understregning af værdier som individuel tro og ansvar, metodisk, selvdisciplineret og asketisk livsførelse og opfattelsen af arbejdet som et kald med til at skabe det åndelige grundlag for rationel kapitalistisk virksomhed.

Weber gennemgår i bogen forskellige protestantiske trosretninger, nemlig foruden calvinister også lutheranere, pietister, metodister, baptister og kvækere, samt den herrnhutiske brødremenighed.

I 1998 placerede den internationale sociologiske forening bogen som nummer 4 blandt det 20. århundredes vigtigste sociologiske bøger, efter Webers Wirtschaft und Gesellschaft fra 1921, C. Wright Mills' The Sociological Imagination fra 1959 og Robert K. Mertons Social Theory and Social Structure fra 1949. Det er den ottende-mest citerede samfundsvidenskabelige bog udgivet før 1950.

Indhold 
Indholdsfortegnelse fra den danske udgave 1995, samt emneord:I bogens første del tager Weber udgangspunkt i Luthers kaldstanke, forestillingen om at det verdslige hverdagsarbejde, uanset art, har religiøs betydning som det enkelte individs måde at behage Gud og være en god kristen, og dermed skaffe sig adgang til nåden og paradiset. Hos calvinisterne udvikledes ideen om prædestination, det at det enkelte individs skæbne som frelst eller fortabt er afgjort af Gud på forhånd, og denne forestilling fik calvinisterne, og deres sidestykke i den angelsaksiske verden puritanerne, til at lægge deres kræfter i at virke i samfundet, idet det ikke længere for dem var paradiset i sig selv, men livet i denne verden, som var tilværelsens egentlige mål.

Disse calvinistiske og puritanske bestræbelser på at gøre gode gerninger her på jorden førte til, i kombination med asketisk livsførelse og forkastelse af nydelsen og hedonismen, at disse mennesker ofte samlede sig formuer, kapital, som de nu kunne bruge til yderligere forretninger og investering, i stedet for at bruge pengene på sig selv. På denne måde voksede en kapitalisme frem, som havde rod i protestantismens etik, men som udviklede sig til at blive til "en borgerlig dyd for kapitalisten at forøge sin kapital og indtjening", og Weber citerer i den forbindelse den amerikanske 1700-tals politiker og forretningsmand Benjamin Franklin:Weber bemærker, at denne formulering af kapitalismens "ånd", som Franklin selv tilskrev en åbenbaring fra Gud,ikke i Franklins optik er udtryk for grådighed, nydelse og hedonisme, men blot udtryk for, at man er dygtig til sin gerning.

Litteratur

Se også 

 Kapitalen
 Skolastik

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Bogens tekst på tysk
 Bogens tekst på engelsk
 The Protestant Ethic and the Language of Austerity, artikel af Michael Shea i Discover Society

Protestantisme
Kapitalisme
Sociologi
Sociologisk litteratur