Bevisningsmedel, jur., kallas i vidsträcktare mening allt, som tjänar att bevisa riktigheten af ett i en rättegång framstäldt faktiskt påstående ; i inskränktare mening : hvad som af en part framställes för att tjäna till bevisande af ett faktiskt påstående, som bestrides af vederparten. Bevisningsmedel äro vittnen, syn, skriftliga handlingar o. s. v. Jfr Ed.