Erker, ty. ( trol. af lat. arca, kista ), en öfverbyggd balkong eller en framskjutande, oftast på konsoler hvilande tornlik utbyggnad på väggen eller på hörnen af ett boningshus. Erkern bildar vanligen en halfpolygon och är försedd med fönster på alla sidor för att kunna gifva utsikt äfven längs efter gatan. Sådana utbyggnader förekomma ymnigt i de äldre tyska städerna ( Nürnberg m.