Ellips ( Grek. elleipsis, brist, af elleipein, qvarlemna, utelemna ). 1. Gramm. och retor., utelemnande af en för talets fullständighet nödvändig, men genom det grammatiska sammanhanget lätt supplerad satsdel. Denna talfigur användes ofta för att förläna en tanke ett kraftigare uttryck. Mest förekommer den i ordspråk o. d. Jfr Aposiopesis. 2. Geom.