Hypokotyl ( af grek. hypo, under, och kotyle, hjärtblad ), bot., den stamdel af växtämnet eller groddplantan, som befinner sig emellan hjärtbladen och roten ( se fig. till Groddplanta ). Knölen hos rädisan, Cyclamen m. fl. består af den starkt uppsvällda hypokotylen. Jfr Epikoty1. G. L - m.