Halm, sädesväxternas strå, användes till utfodring och strö för kreaturen samt till flera tekniska ändamål. Som foder gifves den hel, sådan den är efter tröskningen, eller skuren till hackelse. Halm innehåller visserligen rätt mycket af näringsämnen, särskildt kolhydrater, men dess höga halt af växttråd och hårda beskaffenhet göra, att näringsinnehållet jämförelsevis mindre väl tillgodogöres. Bäst tillgodogöres det af idisslarna, mindre väl af hästen, sämst af svinen.