Fåunus, lat., faun, skogs - och herdegudomlighet, särskilt för hjordens fruktsamhet, hos forntidens romare. Hans grotta Lupercal låg nedom v. sluttningen av Palatium. F. uppfattades dels som en spådomsgudom, dels som ett slags tomte. Senare likställdes han med grekernas Pan eller trädde i kulten tillbaka för Silvanus ; han mångfaldigades även, och faunerna motsvarade