Huvud ( lat. caput ). 1. ( Anat. ) övre ( främre ), ofta på en hals sittande och med denna rörligt förenade, kul - eller päronformigt svällda ändan av djurkroppen. H. består av två, även till det yttre från varandra tydligt avgränsade delar, näml, hjärndelen ( cränium ) och ans iktsdele n ( facies ). Jfr A n - sikte och Huvudskål. — 2. ( Bot.