Dräng ( fsv. drænger, isl. drengr ) betydde ursprungligen ung, ogift man, lös karl ( lösker drænger ), i synnerhet en duglig, tapper man ( jfr fsv. drængskaper, mandom, tapperhet ), men är redan i landskapslagarna därjämte beteckning på tjänare, hvilken betydelse ordet numera har i svenska språket ( se Legohjon ). Någon gång nyttjas det, särskildt i södra