Kalamis, grekisk bildhuggare af den gammalattiska skolan, var den förnämste mästaren under den öfvergångstid, som i Aten föregick den stora blomstringsperioden. Redan 468 f. Kr. hade han ett betydande rykte, och i sina ämnen var han mångsidigare än någon af de äldre mästarna, ty han bildade ej blott gudagestalter, utan äfven heroiska framställningar samt var i synnerhet berömd för sina hästar och i allmänhet för sina djurbilder.