Minderårig ( Lat. minor ) kallades efter romersk terminologi sådan person, som hunnit manbarhetsåldern, men ännu icke fyllt 25 år. Manbarhetsåldern var för männen visserligen äfven myndighetsåldern, och såväl män som qvinnor skulle med manbarhetsåldern rätteligen hafva tillträdt förvaltningen af sin egendom. Men då de ej ansågos mogna dertill, ställdes de till uppnådda 25 år under kuratel ( se d. o. ). Så till vida som ifrågavarande