Kammarskjutning. 1. Krigsv., den skjutning som utföres med för krigsbruk afsedda gevär eller karbiner med användande af särskild kammarammunition, bestående af en liten kula och svag krutladdning i vanlig hylsa, och på förkortade afstånd, vanligen 15 m. Som mål användas vanliga taflor, förminskade med hänsyn till afståndet. Kammarskjutningen, som användes i besparingssyfte, utgör en lämplig och lätt anordnad föröfning för skjut