"

Lainaus Peter Sugarin kirjasta ""The Early History and the Establishment of the Ottomans in Europe"": Bayezid I siirtyi nyt Mircea vastaan. Jälleen kerran hänen armeijassaan taisteli monia kristittyjä, enimmäkseen serbejä, mukaan lukien Kraljevicin (kuninkaan poika) Marko, toisen kuuluisan eepoksen sankari, joka ei kuollut tuossa taistelussa vaan Argesin taistelussa, jonka Bayezid kävi valakialaisten kanssa 17. toukokuuta 1395. Mircea näyttää olleen sotilaallisesti voittoisa, mutta hänen joukkonsa ja voimavaransa olivat niin vähissä, että hän joutui tunnustamaan Dobrudjan menetyksen, johon Bayezid siirsi turkkilaisia varuskuntia. Hänen oli myös hyväksyttävä ottomaanien vasallin asema ja maksettava säännöllisesti veroa. Tämä järjestely kesti, kunnes Tonavan ruhtinaskunnat saivat itsenäisyytensä takaisin. Vaikka se aiheutti ongelmia romanialaisille, se pelasti heidät paljon ankarammalta kohtelulta, joka liittyi suoraan ottomaanien hallintaan, erityisesti taantuman vuosisatojen aikana.  "