Odotan yhä selitystä sille, miksi tämän artikkelin lausumien huolellinen ja tarkka lähteenä käyttäminen joutui ilkivallan kohteeksi, kun olin poissa viimeisten kolmen viikon aikana.  Kun lisäsin arkistolähteet useita kuukausia sitten, Wikipedian toimittaja oli hyväksynyt ne.  Sen lisäksi, että arkistolähteitä on hiljattain vandalisoitu, myös viittaus vertaisarvioidussa akateemisessa aikakauslehdessä Brief Chronicles julkaistuun artikkeliini on poistettu.  Näitä arkistolähteitä ei voida luonnehtia "alkuperäistutkimukseksi".  Kuten aiemmin tällä sivulla todettiin, Alan Nelsonin kirja on vain sarja lainauksia samoista arkistolähteistä, jotka on liitetty yhteen ja joihin on lisätty hieman kommentteja.  Jos näiden arkistolähteiden puhtaaksikirjoitukset (jotka ovat helposti kaikkien saatavilla verkkosivuillani) ovat "alkuperäistutkimusta" ja näin ollen Wikipedian politiikan mukaan kiellettyjä, niin myös Alanin kirja on sitä samasta syystä, nimittäin siitä, että se on suurelta osin sarja lainauksia arkistolähteistä.  Ja kuten aiemmin todettiin, Alan tulkitsee näitä lähteitä väärin, mikä aiheuttaa asiavirheitä.  Esimerkiksi Brincknellin tapauksen osalta Alan sekoittaa tarkoituksellisesti William Watersin, joka oli yksi valamiehistä Thomas Brincknellin kuolemaa koskevassa kuolemansyyntutkinnassa, ja Oxfordin palvelijan William Walterin.  Sivulla 48 Alan kirjoittaa kuolinsyyntutkinnasta seuraavaa:

>17 valamiestä olivat kuitenkin yhtä mielisteleviä kuin valamiehistö oli täynnä: yksi valamiehistä, William Waters, oli Oxfordin oma palvelija.<

Alan tiesi selvästi, että tämä väite oli väärä, sillä hän itse kirjoitti puhtaaksi Oxfordin palvelijan William Walterin todistuksen vuoden 1599 oikeudenkäynnissä, jossa William Walter kuvaili olevansa 50-vuotias 8. toukokuuta 1599.  Katso Alanin transkriptio osoitteessa:

http://socrates.berkeley.edu/~ahnelson/RUSWEL/ruswel07.html

Oxfordin palvelija William Walter oli siis lähes samanikäinen kuin 17-vuotias Oxford Thomas Brincknellin kuolinhetkellä, eikä hän olisi voinut olla valamiehistön jäsen tuossa iässä.  Valamies William Waters oli ilmeisesti täysin eri henkilö kuin Oxfordin palvelija William Walter.  Koska hän ei pitänyt valamiehistön päätelmästä, jonka mukaan kuolema oli seurausta Brincknellin omista teoista, Alan antoi tarkoituksellisesti väärän lausunnon yhdestä valamiehistön jäsenestä kyseenalaistaakseen valamiehistön päätelmän.  Tämä on vain yksi kymmenistä esimerkeistä, joita voisin mainita ja jotka osoittavat, että mitään Alanin kirjassa mainittua "faktaa" ei voi hyväksyä tarkistamatta sitä arkistodokumenteista. Nina Green