"

Oikeustieteen tohtorin tutkinto ei ole tohtoritason tutkinto. Se, että joku haluaa kutsua sitä siksi, ei merkitse mitään. Ainakin yksi korkeakoulu kutsuu kaikkia kandidaattitason tutkinnon suorittaneita "tohtoriksi" jonkin perinteen vuoksi, joka muistuttaa italialaista sanaa Dottore. Kaikki olivat yhtä mieltä siitä, että vanha D.Pharm, ennen viimeaikaisia muutoksia, oli maisteritason tutkinto. Kun näen tutkimuksia ""korkein suoritettu koulutus"", näen usein, että J.D. on yhdistetty ammatillisiin maisterin tutkintoihin, kuten M.Arch. (yleensä 2-3 vuotta) tai M.S.W. tai vastaavien kanssa. Myös tohtorin tutkinto on usein yhdistetty tähän, mutta yhä useammat ihmiset pyrkivät saamaan ensin suoritettua kandidaatin tutkinnon, jotta heidän asemansa paranisi, kuten farmasian alalla pyritään tekemään. Kuten mainittiin, monilla aloilla loppututkinto on maisterin tutkinto, esimerkiksi monilla taidealoilla (M.F.A.). Muistan selvästi The Chronicle of Higher Ed. -lehdessä esitetyt kiistat siitä, pitäisikö oikeustieteen tohtorin tutkinnon suorittaneen henkilön olla yliopiston rehtori, koska hänellä ei ole loppututkintoa tai tohtorin tutkintoa. Huomautan myös, että oikeustieteen tohtorin tutkinnon jälkeen voi halutessaan suorittaa vielä maisterin tai (ylemmän) tohtorin tutkinnon. Kokemukseni mukaan tohtorin tutkinnon suorittaneet käyttävät toisinaan "tohtoria" hyvin virallisissa akateemisissa tilaisuuksissa, jos he puhuvat valmistujaisseremoniassa, mutta enimmäkseen eivät. Pidän heitä toki 3-vuotista arkkitehdin tutkintoa vastaavana tutkintona. Koska oikeustieteen opintosuunnitelmaa ei ole edeltävästi laadittu, se ei ole verrattavissa tohtoriksi valmistuneeseen biologiin, joka on suorittanut kandidaatin ja maisterin tutkinnot samasta aiheesta.  "