Mainitsin äsken sosiaalisen konfliktin, koska juutalaisuuden nykykriisi ei ollut niinkään ortodoksisen ja reformiliikkeen välinen konflikti, vaan sosiaalinen kuilu uskonnollisia auktoriteetteja, akateemikkoja ja varakkaita kauppiaita avioliittojen kautta yhdistäneiden perheiden muodostaman hallitsevan vähemmistön ja juutalaisyhteisöissä ja kaupunkien ghetoissa asuvan hallitsevan enemmistön välillä, jonka köyhyys oli lisääntynyt dramaattisesti. Tämä ei ole ainoastaan maskilimien ja ortodoksisten rabbien tai maskilimien ja reformirabbien välisten konfliktien sosiaalinen konteksti, vaan myös ortodoksisten viranomaisten ja hasidismin kaltaisten mystisten liikkeiden välinen. Galician ja Bukovinan hasidit ymmärsivät yleensä paljon paremmin köyhän väestön ongelmia kuin yksikään Maskilim länsijiddien ashkenasien joukossa Elsassissa tai Preussin länsiosissa. Ja puolalaiset nationalistit ja heidän joukossaan Puolan juutalaiset, jotka asuivat suuremmissa Shtetlissä ja kävivät yliopistoissa Wilnassa, Varsovassa, Krakovassa ja Lembergissä, muodostivat hallintoeliitin Lembergin Sejmissä - kruununmaan Galician parlamentissa. Galician maaseutuyhteisöt olivat toinen "sivistymätön" maailma Wienin, Pariisin, Budapestin, Prahan ja Berliinin modernille juutalaiselle. Galiciasta kotoisin olevan Nachman Krochmalin on täytynyt Hegelin oppilaana esiintyä kuin kuutamolla. Heidän toiveensa keskittyivät vuoden 1848 vallankumoukseen, ja se epäonnistui jälleen.

 Mooses Mendelssohn kuului varmasti Schutzjudenin etuoikeutettuun vähemmistöön, ja hänen lähipiirinsä oli Preussin yläluokkaa, mutta tämä ei tarkoita, etteivätkö he olisi olleet pettyneitä Preussin takapajuisiin oloihin, olipa heillä mitä uskoa tahansa. Varakkaat jäsenet, kuten Humboldtin veljekset tai puolalaiset aristokraatit, olivat hyvin sitoutuneita sosiaalisten olojen parantamiseen. He perustivat yliopistoja, sairaaloita, paransivat kaivostyöläisten työoloja jne. Jos vertaan heitä nykypäivän varakkaisiin ihmisiin Saksassa, voin vakuuttaa, että he olivat paljon vähemmän tietämättömiä. Muuten he olivat myös hyvin suvaitsemattomia ihmisiä (erityisesti Fichten ympärillä Jenassa) kuten demagogit, jotka aiheuttavat hep hep progromia, joten Hegel ja hänen oppilaansa joutuivat menemään gettoon suojellakseen asukkaitaan....

 Mutta David Friedländerin tavoin Moses Mendelssohnin sosiaalinen piiri vaikutti hänen käsitykseensä modernista juutalaisuudesta. Pedagogina hän halusi opettaa juutalaislapsille saksaa, hepreaa ja kreikkaa, mutta hän kieltäytyi jiddishistä turmeltuneena murteena, mikä merkitsi lopulta sitä, että hän kieltäytyi itäisen jiddishin ja ashkenasimimaailman kukoistavasta kulttuurista (kirjallisuus ja draama) Wilnasta Bukarestiin. Alsacen askenasien näkökulmasta Mendelssohnia ihailtiin radikaalina haskalah-filosofina, mutta hänen radikaalin asenteensa taustalla oli se äärimmäinen assimilaatiopaine, jota juutalaisväestö joutui Preussissa kärsimään. Tästä syystä olin hieman yllättynyt siitä, että luokittelitte Moses Mendelssohnin ortodoksijuutalaiseksi. Käännyttäminen jäi lopulta tärkeimmäksi pääsytavaksi Preussin hallitsevaan eliittiin, mikä on helposti analysoitavissa Heinrich Heinen kyynisistä lausunnoista (erityisesti hänen kommenttinsa pietistipiirien lasten ja lastenlasten ympärillä: "Mendelssohnin pojanpoika, mutta hänellä ei ole mitään parempaa tekemistä kuin laittaa lampaan kusi musiikkiin!").

 Kerään tähän vain kaikki nämä nimet ja paikat osoittaakseni, miten avointa reformijuutalaisuuden kategorian pitäisi olla. Enkä edelleenkään näe mitään syytä sulkea pois Moses Mendelssohnia.