"

 Kolme vaihetta toisen maailmansodan jälkeisissä Romanian ja Neuvostoliiton suhteissa. 

Hyvä on, olen tutkinut asiaa, enkä varmasti vieläkään tiedä yhtä paljon kuin te muut, mutta ainakaan en ole enää niin tietämätön kuin muutama tunti sitten.

Olen tutustunut useisiin verkkolähteisiin, joista suurin osa ei ole tieteellisiä, mutta mielestäni ne riittävät tilanteen hahmottamiseen.  Löysin hyödyllisimmäksi tämän lähteen.

On selvää, että Romanian ja Neuvostoliiton välisissä suhteissa oli ainakin kolme vaihetta toisen maailmansodan jälkeen.  Ensimmäinen oli "laillinen miehitys" vuosina 1944-1946/47.  Kuten Hamish ja Prete sanovat: ""Miehitys kesti laillisesti aselevon allekirjoittamisesta helmikuuhun 1947, jolloin Pariisissa allekirjoitettiin rauhansopimukset..."".

Suhteen seuraavassa vaiheessa on kyse nimellisesti itsenäisestä Romaniasta, joka on "läheisessä yhteydessä" Neuvostoliittoon ja COMECONiin.  Neuvostoliiton joukkojen osalta Hamish ja Prete toteavat, että "[vuoden 1947 jälkeen] neuvostojoukot pysyivät Romaniassa ja Unkarissa, mutta eri oikeusperustalla.  Virallinen syy oli se, että (Neuvostoliiton) oli valvottava Neuvostoliiton ja Itävallassa olevien Neuvostoliiton miehitysjoukkojen välisiä viestiyhteyksiä".  Tämä syy katosi Itävallan valtiosopimuksen solmimisen myötä vuonna 1955.  Sen sijaan neuvostojoukot pysyivät liittoutuneiden joukkoina, ja niiden asema määriteltiin tarkemmin, kun Varsovan sopimus allekirjoitettiin vuonna 1958."""

Tiedämme, että neuvostojoukot vedettiin pois Romaniasta vuonna 1958 ja että Ceausescu vei Romaniaa COMECONista poikkeavalle tielle, mutta pysyi silti tarpeeksi Hruštševin suosiossa, jotta Romania ei koskaan joutunut kärsimään sotilaallisesta hyökkäyksestä kuten Unkari tai Tšekkoslovakia.

Tässä on kyse siitä, että Romanian ja Neuvostoliiton välisessä suhteessa on ainakin kolme vaihetta.  Vuosien 1944 ja 1946/47 välinen suhde oli selvästi miehityssuhde.  Vuoden 1958 jälkeen kaikki ovat yhtä mieltä siitä, että Romaniaa ei enää miehitetty.  Vuosien 1946/47 ja 1958 välillä ei kuitenkaan ole selvää, miksi ihmiset sitä kutsuvat.  Kuten Hamish ja Prete toteavat, ""laillinen miehitys"" päättyi.  Kuten täällä ja kohdassa Neuvostoliiton miehitys Romaniassa todetaan, joissakin lähteissä sanotaan, että ""neuvostomiehitys"" päättyi vuonna 1958.  Toiset kutsuvat sitä "virtuaaliseksi miehitykseksi".  Miksi virtuaalinen?  Koska sillä oli kaikki miehityksen tunnusmerkit, paitsi että se ei ollut virallisesti miehitys.  (Näin ollen väitän, ettei sitä pitäisi kutsua miehitykseksi, koska se ei ollut sitä.)

Mikä on ratkaisu?  Tässä on ehdotukseni...

Ensiksi, älä jää kiinni siihen, mitä artikkelin otsikossa sanotaan.  Antakaa Romanian neuvostomiehitys -artikkelin pysyä siinä, missä se on.  Mainitkaa koko ajanjakso 1944-1958 tässä otsikossa (eli Neuvostoliiton miehitys), mutta tehkää selväksi, että suhteita oli kolme vaihetta ja, kuten kuvailin, ""ajanjaksolla 1946/47-1958 oli monia miehityksen piirteitä, mutta sitä ei oikeudellisesti pidetty miehityksenä"".  Lisää myös, että monet historioitsijat seuraavat Romanian hallituksen esimerkkiä ja kutsuvat koko ajanjaksoa 1944-1958 Neuvostoliiton miehitykseksi.  

Huomaa kuitenkin myös, että on epäselvää, käyttävätkö tätä luonnehdintaa ""useimmat historioitsijat"", ""monet historioitsijat"" vai ""jotkut historioitsijat"".  Kohdassa Romanian neuvostomiehitys tekstissä sanotaan, että ""useimmat länsimaiset historioitsijat"", mutta viitteissä on vain kourallinen lähteitä, joissa käytetään sanaa ""miehitys"" viitaten ajanjaksoon 1944-1958.  Kuten joku väitti, tämä voi olla pelkkää kirsikanpoimintaa.  Jos haluat tukea väitettä, jonka mukaan ""useimmat länsimaiset historioitsijat pitävät ajanjaksoa 1944-1958 Neuvostoliiton miehityksenä"", sinun on löydettävä lähde, jossa sanotaan juuri näin, eli tekstissä on sanottava ""useimmat länsimaiset historioitsijat blaa, blaa, blaa"".  Jos näin ei ole, sanan ""useimmat"" käyttäminen on TAI.  Paljon parempi sanoa ""monet"" tai vain ""jotkut"".

 "