"

Cadfael sanoi, ettei Columbanus tarvinnut unikkosiirappia tällä matkalla, ja Cadfaelin mielestä tuon päivän tapahtumat herättivät epäilyksiä siitä, että Jerome oli murhaaja, ei Columbanus, ennen kuin hän tajusi, ettei Jerome nukkunut tahallaan.  Nyt Cadfael epäili Columbanusta.  Epäili, ei antanut alibia.  

Veljeksillä ei ole yksityisomaisuutta, joten hän voi tutkia kirjeet milloin tahansa.  Peredurin äiti on pieni juonenkäänne, joten hän tekee etsintää; pääasia on löytö ja Cadfaelin uusi näkemys tuosta päivästä. 
Ehkä voisit ensi kerralla antaa tekstilainaukset muutoksistasi.

Lainauksia A Morbid Taste for Bones -kirjan tekstistä

Hieronymus ei anna alibia, sen sijaan että hän antaisi sellaisen Columbanukselle kuudennessa luvussa.
""Isä, sinä lähetit minut eilen veli Jeromeen mukaan valvomaan kappelissa ja rukoilemaan hartaasti hyvän lopputuloksen puolesta, ystävyydessä ja rauhassa. Isä, tulimme sinne hyvissä ajoin, ennen yhtätoista, niinkuin minä arvioin, ja syötyämme ateriamme menimme sisään ja otimme paikkamme, sillä sisällä on rukouspöydät, ja alttari on pidetty puhtaana ja hyvin hoidettuna. Voi, Isä, tahtoni valvoa oli hyvä, mutta liha oli heikko. En ollut ehtinyt olla puoli tuntia polvillani rukoilemassa, kun nukahdin käsivarsilleni pöydälle, loputtomaksi häpeäkseni. Ei ole mikään tekosyy, että olen nukkunut huonosti ja ajatellut paljon sen jälkeen, kun tulimme tänne. Rukouksen pitäisi korjata ja puhdistaa mieli. Minä nukuin, ja asiamme heikkeni. Minun on täytynyt nukkua koko iltapäivän, sillä seuraava asia, jonka muistan, on veli Jerome, joka ravisteli minua olkapäästä ja kertoi, että meitä kutsuu sanansaattaja, joka kutsuu meitä lähtemään mukaansa."""

Hän sai henkeä, ja kiihkeä kyynel vieri pitkin hänen poskeaan, kiertäen rohkeaa, pyöreää normanniluuta. ""Voi, älkää katsoko veli Jeromea vinosti, sillä hän ei varmasti koskaan tiennyt, että olin nukkunut, eikä häntä voi ollenkaan syyttää siitä, että hän ei huomannut ja ilmoittanut synnistäni. Heräsin, kun hän kosketti minua, nousin ja lähdin hänen mukaansa. Hän luuli minua yhtä vakavasti rukoilevaksi kuin hänkin, enkä tiennyt mitään väärää."""
Kukaan ei varmaankaan ollut ajatellut katsoa veli Jeromea kysyvästi siihen asti, mutta Cadfael oli luultavasti nopein ja valppaimmin valppaana, ja hän oli ainoa, joka huomasi veli Jeromen normaalisti hillityn ilmeen, jossa oli outo, nopeasti itsetyytyväisyydeksi muuttuva huolestunut ilme. Jerome ei ollut suorittanut samoja opintoja kuin Cadfael, muuten hän olisi ollut kaukana omahyväisyydestä. Sillä veli Columbanus oli itsekeskeisessä viattomuudessaan juuri poistanut kaiken varmuuden siitä, että Jerome oli viettänyt edellisen keskipäivän ja iltapäivän liikkumatta Saint Winifredin kappelissa rukoillen onnellisen ratkaisun puolesta. Hänen ainoa takaajansa oli koko ajan nukkunut syvään. Hän olisi voinut kävellä ulos ja mennä minne tahansa.

Cadfael puhuu Peredurille yhdeksännessä luvussa.
""Ei se mitään, voitte näyttää minulle, missä he majailevat. Columbanus toi mukanaan unikkosiirappiani, jos tarvitsisi, injektiopullon pitäisi olla siellä hänen skriptinsä kanssa, hänellä tuskin olisi sitä mukanaan. Ja tietääkseni hänellä ei ole ollut tilaisuutta käyttää sitä, hänen kantrippinsa täällä Walesissa ovat olleet hiljaisempia. Me voimme löytää sille nyt käyttöä."""

  "