Synteettinen a priori?

Wittgenstein on jo pitkään torjunut synteettisen a priorin kaltaiset erottelut. Edes Mises ei selvästi käytä tuota määritelmää praxeologian sisältöön (joskus hän viittaa siihen analyyttisenä tai mitä tahansa), koska hän useimmiten hylkäsi kysymyksen merkityksettömänä. Tarkoitan siis sitä, että mielestäni ei ole asianmukaista todeta praxeologiaa synteettiseksi a priori. Paremman näkemyksen toiminnan logiikan perusteista saa tästä: http://mises.org/journals/scholar/long.pdf.
Pyyhin tuon osan nyt pois, jos se sopii.

Muuten, mitä tulee täällä lukemaani kritiikkiin siitä, onko praxeologia tiedettä vai ei. Tietenkin se on. Jopa tunnetun uuspositivistin Popperin kriteerejä käyttäen (tai ainakin melkein) praxeologia läpäisee testin.