Valitettavasti Gaddafin kohdalla on kyse siitä, että suuri osa vanhemmasta materiaalista on laadultaan paljon parempaa kuin jotkut uudemmat julkaisut. Itse asiassa monet uudemmat teokset, kuten Kawczynskin elämäkerta, koostuvat suurelta osin vanhoista elämäkerroista poimituista uusista tiedoista. Nyt kun Gaddafi on kuollut ja Libyasta on tullut edustuksellinen demokratia, toivon, että historioitsijat voivat työskennellä siellä vapaammin ja tuottaa upeita elämäkerrallisia ja historiallisia tutkimuksia Gaddafista ja hänen hallinnostaan. Jos ja kun näin tapahtuu, teen varmasti muutoksia artikkeliin.