"

 Unkari holokaustin aikana - Kastnerin juna 

             Kasztnerin kunnianloukkausjuttu vuodelta 1955: tuomari Benjamin Halevin tuomio.
Israelin valtio väitti, että Malkiel Grünwaldin väitteet Kasztneria vastaan olivat valheita. Kun Grünwald julkaisi nämä syytökset, Israelin hallitus teki muutakin kuin vaati, ettei hänen näkemyksiään saisi lähettää. Koska kyseessä oli merkittävä sionistinen virkamies (tohtori Kastner oli kauppa- ja teollisuusministeriön tiedottaja), Israelin valtion yleinen syyttäjä nosti Grünwaldia vastaan syytteen rikollisesta kunnianloukkauksesta. Tuomari Benjamin Halevin (josta tuli myöhemmin yksi kolmesta tuomarista, jotka tuomitsivat Eichmannin) tuomio Israelin Jerusalemin käräjäoikeudessa puhukoon puolestaan.
Valtakunnansyyttäjä vastaan Malkiel Grünwald
Tähän aineistoon on perehdyttävä huolellisesti. Unkarin gettojen juutalaisjoukot nousivat kuuliaisesti karkotusjuniin tietämättä kohtaloaan. He luottivat täysin väärään tietoon, jonka mukaan heidät siirrettäisiin Kenyermezeen. Natsit eivät olisi voineet johtaa juutalaisjoukkoja niin päättäväisesti harhaan, elleivät he olisi levittäneet väärää tietoa juutalaisten kanavien kautta. 
Ghettojen juutalaiset eivät olisi luottaneet natsien tai Unkarin hallitsijoihin. Mutta he luottivat juutalaisiin johtajiinsa. Eichmann ja muut käyttivät tätä tunnettua tosiasiaa osana laskelmoitua suunnitelmaansa juutalaisten harhaanjohtamiseksi. He pystyivät karkottamaan juutalaiset tuhoamaan heidät juutalaisjohtajien avulla. Juutalaisjohtajat levittivät väärää tietoa. Klujin ja Nodvarodin juutalaisten paikalliset johtajat tiesivät, että muut johtajat levittivät tällaista väärää tietoa, eivätkä he vastustaneet sitä. Paikallista "pelastustyötä" johtaneet juutalaisjohtajat vainosivat niitä juutalaisia, jotka yrittivät varoittaa ystäviään totuudesta. Juutalaisten luottamus harhaanjohtaviin tietoihin ja tietämättömyys siitä, että heidän vaimonsa, lapsensa ja heidät itse oli tarkoitus karkottaa Auschwitzin kaasukammioihin, sai uhrit pysymään hiljaisina ghetoissaan. Se houkutteli heidät olemaan vastustamatta tai estämättä karkotusmääräyksiä. Kymmeniä tuhansia juutalaisia vartioi ghetoissaan muutama kymmenen poliisia. Silti edes elinvoimaiset nuoret juutalaiset eivät yrittäneet kukistaa näitä muutamaa vartijaa ja paeta läheiseen Romaniaan. Näissä ghetoissa ei järjestetty vastarintaa karkotuksia vastaan. Juutalaisjohtajat tekivät kaikkensa rauhoittaakseen ghettojen juutalaisia ja estääkseen tällaisen vastarinnan. Samat juutalaiset, jotka levittivät Klujissa ja Nodvarodissa valheellista huhua Kenyermezestä tai vahvistivat sen, samat julkiset johtajat, jotka eivät varoittaneet omaa kansaansa harhaanjohtavista lausunnoista, samat juutalaiset johtajat, jotka eivät järjestäneet vastarintaa tai sabotointia karkotuksia vastaan . . nämä samat johtajat eivät liittyneet yhteisönsä ihmisten seuraan Auschwitziin matkalla, vaan he olivat kaikki mukana pelastajajajassa. Tuhoamisen natsijärjestäjät ja tuhoamisen toteuttajat sallivat Rudolf Kastnerin ja Budapestin juutalaisneuvoston jäsenten pelastaa itsensä, sukulaisensa ja ystävänsä. Natsit tekivät tämän keinona tehdä paikallisista juutalaisjohtajista, joita he suosivat, riippuvaisia natsihallinnosta, riippuvaisia sen hyvästä tahdosta sen kohtalokkaan karkotusohjelman aikana. Lyhyesti sanottuna natsit onnistuivat saamaan juutalaisjohtajat yhteistyöhön natsien kanssa katastrofin aikaan.

Natsipäälliköt tiesivät, että sionistit olivat juutalaisuuden elintärkein osa ja että juutalaiset luottivat heihin eniten. Natsit ottivat opikseen Varsovan ghetosta ja muista sotaa käyvistä ghetoista. He oppivat, että juutalaiset pystyivät myymään henkensä hyvin kalliisti, jos heitä johdettiin kunniallisesti. Eichmann ei halunnut toista Varsovaa. Tästä syystä natsit ponnistelivat harhauttaakseen ja lahjotakseen juutalaisjohtajia. Rudolph Kastnerin persoonallisuus teki hänestä Eichmannille ja hänen klikilleen sopivan kissasorkan, jonka he saivat houkuteltua yhteistyöhön ja helpottamaan tehtäväänsä.

Kysymys ei ole siitä, kuten oikeusministeri totesi yhteenvedossaan, olivatko juutalaisten pelastuskomitean jäsenet kykeneviä tai kykenemättömiä täyttämään velvollisuutensa ilman SS-päälliköiden suojelusta. On ilmeistä, että ilman S.S. natsien suojelua Juutalaisten pelastuskomitea ei olisi voinut olla olemassa, ja se olisi voinut toimia vain maanalaisena. Kysymys kuuluu, kuten puolustuksen asianajaja esitti, miksi natsit olivat kiinnostuneita pelastuskomitean olemassaolosta? Miksi S.S.:n päälliköt tekivät kaikkensa edistääkseen juutalaisten pelastuskomitean olemassaoloa? Muuttuivatko tuhoajat pelastajiksi?

Sama kysymys nousee esiin myös siitä, miten nämä saksalaiset juutalaisten tappajat pelastivat tunnettuja juutalaisia. Oliko näiden juutalaisten pelastaminen osa tappajien tuhoamissuunnitelmaa? Tuhoajien johtajien Kastnerin pelastuskomitealle antama tuki todistaa, että todellakin oli olemassa...