"

  Etelä-Karoliniassa Bagdadissa 
'""9) Washingtonista kotoisin oleva pariskunta Irakin jälleenrakentamisen eturintamassa.
LAUREN MARKOE
The State (Etelä-Carolina)
31. toukokuuta 2003

George Wolfe, joka yleensä viettää päivänsä Washingtonin kullattujen toimistojen tiloissa - 
valtiovarainministeriöstä, ratsasti Bagdadin Wall Streetin vastineella... 
viime viikolla konekiväärimiesten suojelemassa Humvee-vaunujen saattueessa.

"Kadun molemmissa päissä oli tankkeja", sanoi Kolumbiasta kotoisin oleva mies. 
tällä viikolla puhelimitse Bagdadista. "Kävelimme keskuspankkiin. 
Se ryöstettiin ja poltettiin pahoin ennen konfliktin päättymistä.

""Se näytti kuin jostain post-apokalyptisesta maailmasta. Siellä oli 
palaneita ja hiiltyneitä Irakin dinaareja, joita puhaltaa tuulen mukana."""

Wolfen ja hänen tiiminsä tehtävänä on perustaa kansallinen 
pankkijärjestelmä, johon irakilaiset voivat luottaa.

Jälleenrakennus- ja jälleenrakennusviraston apulaisrahoituskoordinaattorina... 
Humanitaarinen apu Irakissa, Wolfen tehtävänä on myös luoda verojärjestelmä. 
järjestelmä, sellaisen valuutan käyttöönotto, jossa ei ole Saddamin kasvoja. 
Hussein ja perustaa mekanismi Irakin öljyn muuttamiseksi pääomaksi, jotta voidaan 
rakentaa maa uudelleen.

Hän on ollut Irakissa alle kolme viikkoa, ja hänen on määrä palata takaisin 
Washingtonissa syyskuussa. Sen jälkeen hän jatkaa tavanomaista työtään - apulaisoikeusasiamiehen sijaisena. 
valtiovarainministeriössä.

Christopher Harvin, toinen Kolumbiasta kotoisin oleva, on työskennellyt samassa 
Bagdadin keskustan palatsissa suunnilleen yhtä kauan. Hänen palatsistaan 
toimistossa, jossa seinät ovat täynnä luodinreikiä, hän ohjaa 
lehdistötoiminta amerikkalaiselle viranomaiselle.

Hän myös nukkuu palatsissa - Etelä-Carolinan lippu ylpeänä ripustettuna yli 
hänen sänkyynsä.

Ennen Irakia Harvin matkusti yli 30 osavaltiossa työskentelemässä Bushin ja 
presidentinvaalikampanjaan ja yli 50 maahan Pentagonin lehdistön edustajana. 
upseerina, usein puolustusministeri Donald Rumsfeldin mukana.

Mutta niin paljon kuin hän olikin nähnyt matkoillaan, Harvin, kuten Wolfe, kuvailee - 
hänen elämänsä Irakissa on kuin toisesta maailmasta - sarja kohtauksia oudosta elokuvasta.

He asuvat palatsissa, joka oli Saddamin mieleen. 
Hussein. Nykyään yli 1000 amerikkalaista, brittiä ja muuta yrittänyttä 
rakentavat kansakunnan uudelleen, ovat tehneet siitä väliaikaisen kotinsa.

"Ajattele Vegasia 1950-luvulla", Harvin sanoi. ""Jättimäiset kultaiset ovet. Crystal 
kattokruunut. Katolla on neljä isoa Saddamin rintakuvaa, yhtä suuria kuin kaupunki. 
talot. Oletko nähnyt elokuvan 'Casino'? Se on sellaista elämää.""

Ja nyt - viimeinkin - palatsin kahvilassa tarjoillaan kotimaista suosikkia.

""Tämä on makeaa teetä! Tämä on Etelä-Carolinan makeaa teetä!"" hän ilmoitti hänen 
kaverit, kun hän huomasi, mitä hän oli juonut. ""Ei vitsi. Tämä on 
sokeri kiehui suoraan siihen."""

Harvin sai selville, että teen lähde oli amerikkalainen kokki, jonka äiti - 
on kotoisin Lake Citystä.

Harvin on ollut Bagdadissa kolme viikkoa. Hänellä ei ole aavistustakaan siitä, milloin hän pääsee 
paluu Washingtoniin.

Sillä välin hän sanoi, että hänen tehtävänsä on palvella Irakin kansaa ja 
amerikkalaisten asia täällä - ja L. Paul Bremer, johtaja amerikkalaisen viranomaisen in 
Irak.

""Minun tehtäväni on antaa Bremerille kuva, saada hänet näyttämään presidentilliseltä, antaa hänelle 
median pääsy hänen luokseen.""

Sekä Harvin että Wolfe työskentelevät jopa 20-tuntisia päiviä yrittäessään - 
olosuhteet. Sähkö ei ole aina luotettavaa. Harvin nukkuu 
hyttysverkot. Wolfe sanoi, että kaikki hänen vaatteensa ovat hikisiä ja pölyisiä.

He eivät voi poistua palatsista - jota kutsuttiin aikoinaan Tasavallan kaartin palatsiksi - 
ilman aseistettua saattajaa. Ja heitä viilentää viimeaikainen piikki - 
Amerikkalaiset uhrit. Viisi sotilasta kuoli tällä viikolla; neljä muuta haavoittui.

Wolfe, joka oli aikoinaan osakkaana Columbian lakiasiaintoimistossa Nelson, Mullins, Riley and 
Scarborough, käyttää luotiliivejä ja kypärää aina kun hän uskaltautuu - 
alueen ulkopuolella, kolmena tai neljänä päivänä viikossa.

Hän palaa usein tarinoiden kanssa, jotka hämmästyttävät häntä.

Esimerkiksi eteläisessä Hillahin kaupungissa Wolfe haastatteli joukkoa 
paikalliset pankkiirit ""ottamaan selvää"" alueen teollisuudesta. Hän halusi 
tietää heidän talletuksistaan ja nostoistaan ja siitä, tekivätkö he 
lainat ja maksujen kerääminen.

Kun hän kysyi turvallisuudesta, eräs pankkiiri sanoi, että se voisi olla parempi.

"Kolme viikkoa sitten", Wolfe muisteli, "kaksi kaveria tuli hänen pankkiinsa, joilla oli 
konekiväärejä ja kranaatteja ja sanoi, että jos hän ei anna heille vaihtorahaa, he tulevat olemaan 
räjäyttäisi pankin.""

Wolfe selitti: 10 000 irakilaista