Luin juuri tuon artikkelin avaruuden ja ajan skaalautumisesta. Se on vielä typerämpi kuin Physics Essays -lehdessä olevat. Ainakin Physics Essaysin artikkelit vain yrittävät tehdä asiansa ja jättävät pois ongelmat, kuten supernovien hajoamisnopeuden. Tuossa skaalautumisessa me kutistumme sen sijaan, että maailmankaikkeus laajenisi, ja sitten sanotaan, että tiheys pysyy samana - he kuitenkin unohtavat, että tärkeintä on se, mitä me näemme, ja tiheys on pienentynyt meidän näkökulmastamme, joten se ei ole sama ajan myötä. Ymmärrän, että ajatus alkuräjähdyksestä on vaikea, mutta skaalauspaperi ei pääse kiertämään sitä, parhaimmillaan se vain saa ajan logaritmin niin, että 0:sta tulee miinus ääretön sillä kustannuksella, että se tekee monista muista asioista paljon monimutkaisempia. Se on kuin sanoisi, että maapallon on oltava kiinteä ja käsittelisi muuta maailmankaikkeutta niin, että se pyörii meidän ympärillämme 24 tunnin välein. Se voidaan tehdä, mutta se ei johda yksinkertaisuuteen.