"
Näyttää siltä, että hän oli muun muassa sitä, ainakin lähellä elämänsä loppua. 
HR vol. 15 no. 3 (touko-kesäkuu 1995), s. 46: Kirjeessä Martin kirjoittaa: ""Henkilökohtaisesti olen noin täynnä (sic?) 'kaasukammioita' ja saatan lopettaa aiheen lukemisen. Kuten olen maininnut, luokittelen ne yksisarvisten joukkoon; eurooppalaiset ovat vuosisatojen ajan uskoneet sitkeästi jälkimmäiseen ainakin Aristoteleen ajoista lähtien, mutta eivät ole koskaan keksineet sellaista. Ehkä "kaasukammioihin" uskotaan vielä vuosisatoja, ja sillä on samat seuraukset. Olen varma, että "huijauslaitoksen" on pidettävä kiinni tästä kuvitelmasta, sillä sen myöntäminen, että se on pelkkää savua, heikentäisi vakavasti uskoa kaikkeen muuhun, mitä he väittävät. He kuitenkin luikertelivat pois tarinasta juutalaisrasvasta tehdystä saippuasta..."""
Yksi Martinin kirje, joka on saatavilla verkossa, ilmestyi JHR:n numerossa 12 nro 2 (kesä 1992), s. 251). Kirjeessä, jonka otsikko on ""Pohdintoja kuolemasta"", Martin kirjoittaa holokaustista: ""...holokaustilaiset ovat muutenkin tehneet koko asiasta uuden uskonnon. Minusta tämänkaltaisella touhulla on läheinen yhteys esimerkiksi spiritismiin. Holokaustikiihkoilijat vangitsevat revisionistien kriitikkonsa pitkälti samalla tavalla kuin spiritistit kohtelivat pilkkaajiaan kukoistuskautensa aikana... 'Hoaxerit' tekevät pitkälti samoin: heidän loputtomasti levittämiensä holokaustin hirmutekojen törkeimpiä julmuuksia ei tarvitse todistaa. Sen sijaan niiden, jotka kiistävät ne tapahtuneen, tehtävänä on todistaa, ettei niitä tapahtunut... Jonain päivänä minun pitäisi yrittää saada säätiö rahoittamaan matka Keski-Afrikkaan. Palattuani ilmoittaisin, että olin kohdannut puhuvien apinoiden heimon, ja haastaisin sitten kaikki, jotka eivät usko minua, todistamaan toisin.""" (Katso: http://www.ihr.org/jhr/v12/v12p245_Letters.html#Martin)
(ylhäällä alkaen ). Tämä ja 25 vuoden hengailu IHR:n kanssa tuovat hänen kiehtovaan ansioluetteloonsa vähintäänkin vakavan holokaustin kieltämisen häivähdyksen. ∇∆∇∆ "