"::::Se on tulkinta. Ja valtio ja kansakunta ovat erottamattomat Espanjan perustuslain (1978) mukaan, joka hyväksyy vain termin kansakunta Espanjalle. 
Halu pitää Espanja yhtenäisenä on oikeutettua, mutta varsinkin kun se tapahtuu kieltämällä vähemmistökansojen, kuten baskien, itsemääräämisoikeus, se on selvästi espanjalaista nationalismia.
Osa ongelmasta voi olla se, että espanjaksi ""kansallismielinen"" ei ole yhtä kielteinen kuin englanniksi. Sen sijaan ""isänmaallinen"" on espanjaksi negatiivinen mielleyhtymä, jota ei näytä olevan englanniksi. Ne ovat tavallaan käänteisiä sävyiltään. Mutta pohjimmiltaan ne tarkoittavat loppujen lopuksi samaa asiaa. 
Kansallismielisyys on loppujen lopuksi ideologia, joka tukee tietyn kansakunnan (kansallisvaltion, valtiottoman kansakunnan...) pyrkimyksiä, usein muiden kustannuksella. Se ei oikeastaan eroa kovin paljon isänmaallisuudesta, mutta jotenkin ihmiset tuntuvat suhtautuvan näihin termeihin eri tavalla ja tunteet ovat vastakkaisia englanniksi ja espanjaksi. Espanjaksi ""patria"" (isänmaa), ""patriota"" ja ""patriótico"" ovat osa armeijan kieltä, joka liittyy luonnostaan francolaisuuteen ja moniin muihin sotilasvallankaappauksiin. Franco ja hänen partisaaninsa käyttivät näitä termejä armottomasti väärin, joten baskinationalistit eivät juuri koskaan kutsu itseään espanjaksi ""patriotaksi"", vaikka se onkin kirjaimellinen käännös sanoista ""abertzale"" vaan ""nationalistit"". Toisaalta espanjalaiset nationalistit (PP, PSOE, jotkut pienpuolueet) eivät käytä kumpaakaan termiä normaalisti, vaan puhuvat Espanjan yhtenäisyydestä eivätkä ole nationalisteja (valtiottomien kansojen patrioottien merkityksessä). 
Palatakseni myös PSOE:hen, sen puhe on hieman sekavaa, mutta Katalonian ulkopuolella se on selvästi keskustalainen. Navarralainen PSN on yhtä baskivastainen kuin UPN (PP). Länsi-Baskimaan PSE-EE on lyhenteestä EE huolimatta korkeintaan hyvin rajoitetusti regionalistinen. 
PSOE-hallitusten aikana Gernikan perussäännön mukaiset siirrot jäädytettiin lähes kokonaan suurimman osan ajasta. Heidän puheensa saattaa olla hieman sekavaa, mutta he vastustavat selvästi baskien itsemääräämisoikeutta ja itsehallintoa enemmän kuin on lähes väistämätöntä jonkinlaisen yhteiskuntarauhan säilyttämiseksi. He eivät ole yhtä ääriliikkeitä tai joustamattomia kuin PP, mutta se tekee heistä vain maltillisia espanjalaisia nationalisteja, mutta espanjalaisia nationalisteja kuitenkin. 
PSOE on myös vahvasti jakobinistisessa perinteessä, joka on kaikkien ranskalaisten puolueiden perinne. Espanjan todellisuus ei kuitenkaan sovi niin hyvin yhteen näiden keskushallinnollisten lähtökohtien kanssa, ja siksi oli tehtävä epävakaa järjestely. Se oli kuitenkin enemmän Suárezin sukupuuttoon kuolleen UCD:n kuin PSOE:n itsensä ajama. Ja useimmat ymmärtävät, että vuoden 1981 vallankaappaus oli PSOE:n myötävaikutuksella tehty vihellys ""liiallista"" hajauttamista vastaan, jonka Suárez näytti olevan valmis myöntämään. 
Oli miten oli, termi ""unionisti"" näyttää välttävän kaiken tämän ongelmallisuuden ja on hyvä englanninkielinen termi. En todellakaan löydä mitään parempaa. Minun mielipiteeni on ""espanjalainen nationalisti"" tarkempana terminä, ""unionisti"" on minulle kielellinen kompromissi ja myös askel kohti NPOV:tä. 
Haluaisin todella kuulla Mountolivelta. Hän ei ole sanonut sanaakaan.  

"