"

Otteita Robert A Gilbertin (vapaamuurari, kirjailija ja historioitsija) vapaamuurariutta käsittelevästä artikkelista, joka on peräisin teoksesta Encyclopaedia of New Religions, toimittanut Christopher Partridge, Lion Hudson plc, 2004 ISBN 978-0-7459-5219-2.

""Koska vapaamuurariuden alkuperästä ei ole olemassa yleisesti hyväksyttyä teoriaa ja koska sen luonteesta ja tarkoituksesta on annettu niin erilaisia tulkintoja, vapaamuurariuden tiivis ja riittävä määritelmä on edelleen vaikeasti löydettävissä. Kenties tehokkain yritys määritelmäksi on Englannin vapaamuurariutta valvovan United Grand Lodge of Englandin (UGLE) antama määritelmä:

""[Vapaamuurarius on] yksi maailman vanhimmista maallisista veljeskunnista... henkisistä arvoista kiinnostuneiden miesten seura. Sen jäsenille opetetaan sen periaatteita rituaalidraamojen avulla, jotka noudattavat muinaisia muotoja ja käyttävät kivimuurareiden tapoja ja työkaluja allegorisina oppaina. Jäseneksi ottamisen ja jäsenyyden jatkumisen olennainen edellytys on usko korkeimpaan olentoon. Jäseneksi voivat liittyä minkä tahansa rodun tai uskonnon edustajat, jotka täyttävät tämän olennaisen edellytyksen ja ovat hyvämaineisia."""

Kun instituution luonne on määritelty, vapaamuurariuteen liittyy vielä muita kysymyksiä: milloin ja miten se on syntynyt, miten se on kehittynyt, miten se on jäsennelty ja millaisia ovat sen vapaamuurarilliset seremoniat? Toisin sanoen, mitä vapaamuurarit tekevät?

Perinteinen näkemys vapaamuurariuden alkuperästä on, että se polveutuu suorassa polvessa oletetusta operatiivisten kivimuurareiden hallintoelimestä. Tämän näkemyksen tueksi ei kuitenkaan ole olemassa vankkoja todisteita. Englannissa mikään operatiivisten tai työläismuurareiden järjestö ei selvinnyt uskonpuhdistuksesta, ja on vain muutamia tapauksia, joissa ei-työläismuurareita otettiin 1600-luvulla vapaamuurari looseihin - luultavasti tarkoituksena luoda kokoontumispaikkoja niille, jotka pyrkivät edistämään uskonnollista ja poliittista suvaitsevaisuutta suvaitsemattomana aikakautena. Skotlannissa toimiviin vapaamuurari looseihin otettiin myös kunniajäseniä, mutta ei ole todisteita siitä, että näissä looseissa käytettiin vihkimisseremonioita tai käytiin filosofisia keskusteluja.

Todellinen spekulatiivinen vapaamuurarius voidaan varmasti ajoittaa vasta vuoteen 1717, jolloin neljä lontoolaista loosia yhdistyi muodostaakseen suurloosin Englannin vapaamuurariuden hallintoelimeksi. Ensimmäisen suurloosin alaisuudessa olevien loosien määrä kasvoi nopeasti, ja vuoteen 1723 mennessä niiden säännöt ja määräykset oli kodifioitu ensimmäisessä perustuslakien julkaisussa."""

Tässä on toinen kanta "