Jos viitsit lukea sensuroidun keskustelun, huomaat, että todisteet siitä, että mediae oli frikatiivi, ovat ylivoimaiset. Viittasin Dionysios Thraxin kertomukseen, joka todistaa, että mediae oli frikatiivi, mutta rekonstruoidun ääntämyksen kannattajat tiesivät, että se romutti heidän teoriansa, ja pyyhkivät sen pois.   Mainitsin Caragounisin tutkimuksen perustana olevan kirjoitustiedon, ja rekonstruoidun ääntämyksen epärehelliset kannattajat pyyhkivät senkin pois. Ja jälleen kerran olette osoittanut, että teillä ei ole minkäänlaista käsitystä seemiläisestä kielitieteestä, sillä olen kertonut teille riittävän usein, että protosemiittisessä kielessä oli sekä frikatiivisia että ei-frikatiivisia muotoja b:lle, d:lle ja g:lle (β, δ, γ) sekä f:lle, t:lle ja k:lle (φ, θ, χ), joita foinikialaisessa kirjoitusasussa esitettiin kirjaimilla, jotka olivat molempien allofoneja. Näiden äänteiden frikatiiviset ja ei-frikatiiviset versiot ovat edelleen olemassa arabian kielessä, mutta hepreassa alkuperäisestä protosemiittisestä frikatiivista tuli hengitysääni ja ei-frikatiivisesta frikatiivista frikatiivi jo kauan ennen hellenististä aikaa.  

Mitä tulee näihin äänteisiin muissa indoeurooppalaisissa kielissä. Grimm erehtyi, kuten olen todistanut täällä käydyssä keskustelussa. . Nämä äänteet olivat alunperin frikatiiveja, koska vain siten saksa on voinut kokea ne muutokset, joita se on kokenut ilman, että psila-, mediae- ja dasea-äänteet olisivat sekoittuneet.