" (UTC)

 Läheisyydestä johtuva auringon voimakkuus  
Aphelin ja perihelin välinen suhde: Aksiaalisen kallistuksen vertailu vielä tarpeen

Pyydä vahvistusta matematiikasta

Auringon ja maapallon välinen etäisyys vaikuttaa jonkin verran maapallolle saapuvaan säteilyenergiaan. Pohjoiset leveyspiirit lämpenevät talvella jonkin verran, korkeintaan 3. tammikuuta, ja eteläiset leveyspiirit lämpenevät kesällä. Näin ollen pohjoisten leveysasteiden talvet ovat suhteellisesti leudompia (kaikki muut muuttujat, kuten merivirtojen aiheuttama lämpeneminen jne. pois lukien) ja eteläisten leveysasteiden kesät (muuttujat pois lukien) suhteellisesti äärimmäisempiä. Aphelin (kaukaisin etäisyys) ja perihelin (lähin etäisyys) suhde on kuitenkin vain 1,033988391 . Ero on siis 3,4 %.

Sitten lasketaan, mitä se tekee kokonaissäteilyenergialle: käänteisneliölaissa sanotaan, että "minkä tahansa pinta-alayksikön läpi kulkeva säteily on kääntäen verrannollinen etäisyyden neliöön pistemäisestä lähteestä"." Vastaanotettu valo nelinkertaistuu etäisyyden puolittuessa.

Joten 

E Auringon energia pysyy samana, joten se on 1. Ratkaisu intensiteetille I, d on etäisyys, kun käytetään periheli-etäisyyttä 1:nä, d (afeli) = 1,033988391 ja d2 = 1,069131994.

Kerro yhtälön molemmat puolet luvulla 1,069131994, jolloin I on sekä kerrottu että jaettu samalla luvulla; tämä kumoutuu, ja E on nyt 1,069131994. E on nyt yhtä suuri kuin I, koska I ei ole enää jaettu millään. I = 1.069131994.

1,069 kertaa (aphelin intensiteetti) = perihelin intensiteetti. 

1 / 1.069131994 = 0.935338204, 

.935 kertaa (periheli-intensiteetti) = afeli-intensiteetti.

Aksiaalisen kallistuksen kokonaissäteilyenergia ja/tai vertailu edellä mainittuun on vielä selvittämättä.
  03:50, 16. tammikuuta 2011"