"

 Totuus vuoden 1986 Sinn Féin Ard Fheis -tapahtumasta ja Sinn Féin Poblachtachin katkeamaton jatkuvuus vuodesta 1905 lähtien 

Tarina siitä, miten Gerry Adams yritti tehdä kahdeksankymmentä vuotta vanhasta vallankumousliikkeestä brittiläisen perustuslaillisen puolueen.  Kuinka hän rikkoi Sinn Féinin perustuslakia, loi valekumppaneita antaakseen itselleen valheellisia ääniä ja esti elinikäisiä tasavaltalaisia äänestämästä.  Miten hän onnistui erottamaan itsensä ja kannattajansa Sinn Féinin jäsenyydestä.  Ja miten pieni joukko tasavaltalaisia onnistui pitämään Sinn Féinin perustuslain ja perinteisen politiikan ennallaan. 

Vuonna 1986 Sinn Féinin perussäännön 1b. pykälä kuului seuraavasti:

"Ketään henkilöä, joka on minkään poliittisen puoluejärjestön jäsen tai joka hyväksyy tai tukee sellaisten henkilöiden ehdokkuutta, jotka, jos heidät valitaan, aikovat osallistua Westminsterin tai partitionistisen 26 piirin tai 6 piirin parlamentin työskentelyyn, tai joka hyväksyy tai tukee sellaisten henkilöiden ehdokkuutta, jotka allekirjoittavat lomakkeen tai antavat minkäänlaisen kirjallisen tai suullisen sitoumuksen aikomuksestaan ottaa paikkansa näissä toimielimissä, ei saa ottaa jäseneksi tai sallia jäsenyyden säilyttämistä.""" 

Adamsin johto esitti vuoden 1986 Ard Fheisissä päätöslauselmaesityksen, jonka nimi oli päätöslauselma 162.  Sen sanamuoto oli seuraava: 

PÄÄTÖSLAUSELMA 162

Että tämä Ard-Fheis luopuu pidättyväisestä asenteestaan Leinster Houseen. Sinn Feinin menestyneet parlamenttiehdokkaat 26 piirikunnan vaaleissa:

a. Osallistuu Leinster Houseen Ard Chomhairlen ohjeiden mukaisesti.

b. eivät saa ottaa palkkaa henkilökohtaiseen käyttöönsä. (Parlamentaarisille edustajille maksetaan Sinn Feinin järjestötuki, ja Leinster House -palkka jaetaan Ard Chomhairlen johdolla kansallisten ja vaalipiirikustannusten kattamiseksi.)

Tämän muutoksen huomioon ottamiseksi perustuslakia ja sääntöjä muutetaan seuraavasti:

Muutetaan perustuslain 1 b § seuraavasti:
 
Jäseneksi ei oteta eikä jäsenyyttä saa säilyttää henkilöä, joka on minkään poliittisen puoluejärjestön jäsen tai joka hyväksyy tai tukee sellaisten henkilöiden ehdokkuutta, jotka, jos heidät valitaan, aikovat osallistua Westminsterin tai partitionistisen kuuden piirikunnan parlamentin työskentelyyn, tai joka hyväksyy tai tukee sellaisten henkilöiden ehdokkuutta, jotka allekirjoittavat lomakkeen tai antavat kirjallisen tai suullisen sitoumuksen aikomuksestaan ottaa paikkansa näissä toimielimissä. 

Esityksessä 162 tuetaan ja hyväksytään sellaisten henkilöiden ehdokkuutta, jotka, jos heidät valitaan, aikovat ottaa paikkansa tietyissä olosuhteissa eli Ard Chomhairlen määräyksestä.  Esitys 162 rikkoo selvästi 1 b §:ää.  Pykälän 1 b kohta oli voimassa päätöslauselman esittämisajankohtana.  On selvää, että Adams teki menettelyvirheen.  Hänen olisi pitänyt hakea enemmistöpäätöstä 1 b pykälän muuttamiseksi vuonna 1986 ja palata vuonna 1987 tekemään ehdotus Leinster Houseen.  Oli loogisesti mahdotonta yrittää muuttaa 1 b pykälää ja ehdottaa samalla päätöslauselmalla paikkojen ottamista "26 piirikunnan partisitionistiseen parlamenttiin". 

Voiko joku sanoa, että sanamuoto:

"Että tämä Ard-Fheis luopuu pidättyväisestä asenteestaan Leinster Houseen. Sinn Feinin menestyneet parlamenttiehdokkaat 26 piirikunnan vaaleissa:

a.  Osallistuu Leinster Houseen Ard Chomhairlen ohjeiden mukaisesti."

ei ole Ard Chomhairlen ohjeiden mukaisesti sellaisten henkilöiden ehdokkuuden tukemista ja hyväksymistä, jotka aikovat ottaa paikkansa Leinster Houseen?
Adams oli selvästi rikkonut 1b §:ää, ja kyseisen §:n mukaan hän oli erottanut itsensä ja kaikki ne, jotka äänestivät päätöslauselman 162 puolesta.

Brian Feeney esittää kirjassaan Sinn Féin 100 Turbulent Years (Sinn Féin 100 myrskyisää vuotta) väitteen, jonka mukaan Adams oli onnistunut ohittamaan 1b pykälän esittämällä vuonna 1983 esityksen, joka salli "keskustelun" mistä tahansa Sinn Féinin perustuslain näkökohdasta.  Tämä muutos saattoi tosiaan helpottaa keskustelua pidättäytymisestä, mutta se ei millään tavoin loukannut 1b pykälän sisältöä tai vaikutusta.  Keskustelu jostakin asiasta ei ole sama asia kuin sen virallinen ehdottaminen tai tukeminen.  Säännöllisesti järjestetään esimerkiksi kokouksia, joissa keskustellaan huumeriippuvuudesta ilman, että kukaan valtuutetuista ehdottaa tai tukee sitä.  Itse asiassa Adamsin vuonna 1983 lisäämä rivi oli tarpeeton, sillä Sinn Féinin perussäännössä ei koskaan kielletty "keskustelua" mistään asiasta - ainoastaan "hyväksymistä" ja "tukemista" nimetyissä partisitionistisissa parlamenteissa.

Tietenkään ei ole lainvastaista muuttaa tai poistaa 1 b §:ää. Pykälässä 1b. kielletään sellaisten ehdokkaiden hyväksyminen tai tukeminen, jotka aikovat päästä Britannian edustajakokouksiin. Se voidaan poistaa tai muuttaa missä tahansa Ard Fheis -tapahtumassa kahden kolmasosan enemmistöllä. Syitä tähän voi olla monia. Ehkä valtuutetut saattavat kokea, että se merkitsee, että heidän ei voida luottaa olevan lojaaleja tasavallalle. Itse asiassa se ei ole välttämätöntä.