Vaikea keksiä uutta tapaa kiittää sinua, Michael...
Mutta kiitos, todella.  Pidän monia toimittajia täällä ystävinäni, mutta minusta tuntuu, että yhteytemme on syvällisempi (ehkä siksi, että olemme tavanneet henkilökohtaisesti... ehkä siksi, että huomaamme niin usein toistemme sanovan sen, minkä olisimme itse sanoneet), että on vaikea sanoa, miten iloinen olen siitä, että kunnioitatte ja kannustatte minua.  On ollut hyvä asia pitää pari kuukautta taukoa ja hengittää hieman ulkoilmaa, ja on ollut erityisen mukavaa (anteeksi itsekkyyttäni, jos niin haluatte) tietää, että voin tehdä sen ja luottaa siihen, että te (ja muutama muu luotettu sielu) torjutte tulipalot, joille minulla ei ollut enää energiaa tehdä mitään.  Teette todella poikkeuksellista työtä.  Jos jonain päivänä ilmestyy kirja, jossa yritetään selittää Wikipedian poikkeuksellista kasvua ja huomattavaa vakautta toimittajien vaihtuvassa vaihtuvuudessa, varattakoon siitä ainakin yksi luku sinulle.

Kiitos myös Wikin ja Quaggan käsittelystä (vannon, että palaan jonain päivänä ja törmään tuohon muokkaussotaan... melkein huusin ja kirjauduin ulos... kaikista ihmisistä, joiden kanssa en _ei_ halunnut olla tekemisissä...) ja Shnorrerin kappaleesta.  Olen yrittänyt saada keskustelua käyntiin artikkelin keskustelusivulla, koska selvästikään yhteisymmärrystä ei ole siitä, miten artikkeli pitäisi tarkalleen ottaen jättää.  Ehkä liitytte seuraani sinne, kun teillä on aikaa.

Kauan sitten lähetit minulle sähköpostitse kutsun, johon en vastannut koskaan.  Olen siitä hyvin pahoillani.  Kutsu tuli tietysti väärään aikaan vuodesta, kun otetaan huomioon työn ja Wikistressin aiheuttamat paineet, mutta oli väärin, etten edes kuittannut viestiäsi, ja toivon, että annat anteeksi loukkaukseni.  Jos haluat avata kutsun uudelleen, lähetä minulle sähköpostia ja kerro siitä.

Lopuksi... haluaisin antaa sinulle Barnstar-tähden (annoin UC:lle sellaisen, koska tajusin, kuinka paljon ihailen häntä ja luotan hänen tekemäänsä työhön), mutta en vain voi.  En siksi, ettet olisi ansainnut sitä (hyvä luoja, en), vaan siksi, että minusta tuntuu, että se olisi vähän liikaa sitä luokkaa, että saisit palkinnon vain siitä, että olet hyvä ystävä, enkä haluaisi tahrata palkintoa sillä tavalla.  En tiedä, tuntuuko minusta aina näin, mutta nyt tuntuu siltä, ja ajattelin kertoa sinulle, koska se tuntui parhaalta.  En tiedä, mitä tekisin täällä ilman teidän tukeanne, en todennäköisesti editoisi vieläkään, tai ainakin lomani kestäisi hieman kauemmin.  Kiitos vielä kerran (ja aina) siitä ja kaikesta muusta.  Terveisin,