"Coulliardin ehdotus 

Nousen hetkeksi saippualaatikolle, joka on epämukava asento pesäpallopelissä (liukuvat juoksijat tyrmäävät sen yleensä alta pois).  Haluan selittää kantani ilman, että menemme henkilökohtaisuuksiin.  Jos loukkaannutte, pahoittelut etukäteen.  Ja pahoittelut siitä, että olen niin sanavalmis.  Geenivirhe.

Harrastan baseball-tutkimusta (ammatiltani olen tietokoneohjelmoija), ja suhtaudun vakavasti kaikkeen baseballin historiaan, erityisesti Negro Leagues -liigaan, josta on tullut erikoisalani.  Segregaatio baseballissa on edelleen ehdottomasti pahin arpi sen kasvoilla.

Minun mielestäni (korostan, että se on minun mielipiteeni) Josh Gibson, Pete Hill, Satchel Paige, Bullet Rogan, Oscar Charleston, Andy Cooper, José Méndez, Cristobal Torrienté ja monet muut miehet olisivat helposti olleet Hall of Famersissa jo kauan, kauan sitten, jos rotuerottelua ei olisi ollut.  Uskon, että nykyiset todisteet huomioon ottaen Gibson ei olisi lyönyt paljon enempää kuin noin 500 kunnaria pelatessaan täydellä peliajalla, kun otetaan huomioon 30- ja 40-lukujen kunnariluvut (jotka eivät olleet läheskään yhtä korkeat kuin nykyään), hänen lyhennetty uransa (hän kuoli 17. kautensa jälkeen) ja hänen pelaamansa pelipaikan (siepparit eivät pelaa täydellä peliajalla äärimmäisen kulumisen vuoksi; toisaalta hänet olisi voitu muuttaa ulkokenttämieheksi tai ykköspesäpelaajaksi integroituneessa Majors-joukkueessa, ja yli 600 kunnarin lyödyt juoksut olisivat olleet mahdollista.

Babe Ruth löi 714 Major League HRs; jos hän olisi joutunut kohtaamaan Bullet Roganin, Andy Cooperin, Satchel Paigen ja muita värillisiä syöttäjiä, hänen lukemansa olisi saattanut laskea noin 650:een, ja tämä 22 vuoden urallaan verrattuna Gibsonin 17 vuoteen.

Tiedämme, että Gibsonille on kirjattu 115 todennettavissa olevaa HR:ää Negro League -pelissä sekä 44 Meksikon liigassa, joka oli hieman alemman tason kilpailua kuin MLB.  Gibson löi .359 Negro League -kilpailussa, mikä olisi kaikkien aikojen toiseksi korkein (Cobbin jälkeen), jos hän olisi tehnyt sen integroituneessa majorsissa, ja Cobbin .366 olisi saattanut menettää muutaman pisteen, jos hän olisi joutunut kohtaamaan Lefty Cooperin ja Willie Fosterin kaltaisia negro-kenttäpelaajia.

Raakaluvut ovat edelleen pieniä.  Emme voi tehdä asialle mitään.  115 on erittäin huono verrattuna 714:ään, saati 762:een.  Mutta on silti tärkeää tietää nuo luvut, koska ne kertovat, mitä hän teki liigatason kilpailijoita vastaan.  Se, mitä hän teki amatööri- ja puoliammattilaiskilpailijoita vastaan näytösotteluissa, on hauska tietää (jos todella tiedämme sen), mutta se ei ole todellinen mittari hänen arvolleen, ja (IMO) on loukkaavaa loukata miehen muistoa, jos hänen lukujaan pehmennetään keinotekoisesti.  Jos ymmärretään, että Babe Ruth löi HIS kunnaria liigassa, jossa pelattiin 154 peliä kaudessa, ja että kunnareita oli helpompi lyödä Ruthin liigassa kuin Gibsonin liigassa (AL:ssä oli vilkkaampia pesäpalloja), suhteelliset luvut saavat Gibsonin näyttämään Ruthin vertaiselta.

Muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta ei ole yhtään tutkijaa, joka ei uskoisi, että Josh Gibson oli yksi pelin kahdesta tai kolmesta parhaasta puhtaasta voimahyökkääjästä, eikä vakavasti otettavien Negro League -tutkijoiden joukossa ole poikkeuksia.  Voimme (ja itse asiassa meidän pitäisikin) kertoa, että hänen saavutuksistaan on ollut erilaisia raportteja aiemmilta ajoilta, mutta nämä luvut ilman mitään kontekstia esitettynä esittävät supermiehen yhtä uskomattomana kuin se X-Filesin jakso (""The Unnatural"").

Sinun on luotettava siihen, että Gibsonin supistettujen tilastojen asettamisella on jalo tarkoitus.  Se, että Gibsonin kerrotaan lyöneen yli 800 HR ja lyöneen .384 kaikkia kilpailutasoja vastaan, ei kerro oikeastaan mitään, koska hän olisi voinut todellisuudessa lyödä .200 ilman HR:ää Negro League -joukkueita vastaan, mutta lihottaa sitä laskemalla 1000 peliä Little League -joukkueita vastaan.  Se, että hän löi .359 ja teki kunnarin joka kuudestatoista lyönnistä urallaan, johon sisältyi monia pelejä Griffith Stadiumilla, kertoo heille jotain tärkeää, sillä se antaa meille erinomaisen vihjeen siitä, miten hän olisi lyönyt Majorsissa, jos hän olisi saanut pelata.

Numerot ""lähes 800"" ja ""962"" eivät anna meille mitään mahdollisuutta erottaa niitä toisistaan ja ymmärtää niiden merkitystä.  Virallinen maalintekijä laski jokaisen Babe Ruthin HR:n hänen major league -urallaan, ja voimme palata tuon päivän lähteisiin ja löytää sen.  Gibsonin tapauksessa joku ilmoitti (joskus kuukausia myöhemmin) lukuja, joita kukaan ei edes tuolloin pystynyt tarkistamaan, koska monet luvuista perustuivat kuulopuheisiin, ja jotkut olivat yksinkertaisesti keksittyjä.  Emme voi kertoa, kuinka monta hän löi 150 metrin aidan yli 17-vuotiasta poikaa vastaan, jolla oli 60 MPH:n nopeuspallo, koska emme voi erottaa niitä toisistaan.

Internetissä on paljon tilaa urbaanin legendan toistamiselle faktana.  Wikipedian ei pitäisi olla yksi niistä.

Ehdotan, että kirjoitamme artikkelin uudelleen niin, että siihen sisällytetään viimeisimmät viralliset luvut, ja varmistamme, että ymmärretään, miksi Gibson ehti pelata urallaan vain 510 Negro League -ottelua.  Se sisältää