"Olen pahoillani, että olet väärässä molemmissa asioissa. Northumbrian on eri murre kuin geordie, kuten sanoit. Muut alueen murteet ovat Makem ja Pitmatic. Northumbrian on aksentti, joka on yleinen suuremmassa osassa 'Northumberlandia'. Koska olen itse kotoisin Northumberlandista, tiedän mistä puhun. Jos asuu Northumberlandin maaseudulla ja pitää mielessä, että shire (koska Northumberland on shiren kreivikunta) on enimmäkseen maaseutua, murre on erilainen kuin Newcastlessa, Prudhoessa tai Gatesheadissa asuvalla, koska näiden paikkojen asukkaat puhuvat yleensä geordie-aksentilla. Kukaan vakavasti otettava kielitieteilijä ei myöskään kutsuisi kaikkia näitä *erilaisia* murteita geordieksi. Olen kuullut, että ne ryhmitellään Northumbrian murteiksi, mutta en Geordien murteiksi. Niiden kutsuminen northumbrialaisiksi on oikein kahdesta syystä, ensinnäkin siksi, että kaikki nämä murteet ovat peräisin alueelta, joka tunnetaan nimellä Northumbria (eli Northumberlandista, Durhamista, Newcastlesta jne...).

Toisessa kohdassa olet väärässä. Englantia (vaikkakaan ei koko Yhdistynyttä kuningaskuntaa) voidaan (oikeutetusti) kutsua germaaniseksi kansaksi. On totta, että veri ei ole ratkaiseva tekijä, kuten sanot (vaikka se liittyykin asiaan tietyllä tavalla), mutta perinteet, kieli, lait ja historia ovat! Englannin perustivat tietysti... arvaatte varmaan germaaniset heimot (se, ovatko he vallitsevaa DNA:ta, on asian vierestä. Nämä heimot olivat englantilaiset, saksit, juutit ja friisit. Tätä ei voi kiistää, sillä ennen Englannin kuningaskuntia Englantia ei ollut olemassa. Kielemme on ilmeisesti germaaninen (vaikka se on vuosisatojen aikana lainannut muista kielistä, se on silti länsigermaaninen). Useimmat yhteisistä perinteistämme, kuten joulu (joulu itsessään on germaaninen sana, joka on peräisin norjalaisesta joulusta), ovat germaanisia, joulukinkun syöminen, mistelinoksat, joulukuuset, joulupuut jne. ovat kaikki germaanisia. Monet laeistamme ovat peräisin suoraan anglosaksisista ja tanskalaisista laeista, vaikka olen samaa mieltä siitä, että normannit ovat muuttaneet monia niistä, vaikka he polveutuvat norjalaisista, mutta eivät ole kulttuurisesti germaanisia.
Mitä tulee itseidentiteettiin, sanoisin, että englantilaiset identifioivat itsensä germaaniseen kulttuuriin, vaikkakin alitajuisesti, esimerkiksi se, että he käyttävät anglosaksista kieltä kuvaamaan itseään, on osoitus tästä. He samaistuvat heimoihin, jotka olivat tanskalaisia ja pohjoissaksalaisia ja siten germaanisia, joten tässä mielessä englantilaiset ovat germaaninen kansa.

Ja kun otit DNA:n esille satunnaisesti, niin ensinnäkin huomautan, että ei ole todistettu, onko anglosaksinen DNA näkyvämpi vai onko brittiläinen (jota käytetään tässä mielessä esi-anglosaksisena). Eri tutkimuksissa on saatu erilaisia tuloksia, eivätkä kaikki asiantuntijat ole hyväksyneet yhtäkään. Ja suurimmaksi osaksi monet uudemmista tutkimuksista osoittavat edelleen, että Koillis-Englannissa germaanien osuus on suurempi kuin brittien (joten vallitseva DNA on germaanista), pääongelma on siinä, että ei voida määrittää, onko kyseessä anglosaksinen vai tanskalainen ""viikinkiveri"", mutta tämä ei vaikuta mitenkään siihen, onko veri germaanista. En välitä siitä, onko nykyenglantilaisilla brittiläistä vai anglosaksista verta, koska olen osittain norjalais-gaelilainen ja osittain "englantilainen"... olen siis sekoitus. Olen vain sitä mieltä, että anglosaksinen veri on huomattavaa, kuten monet asiantuntijat, Koillis-Englannissa.

Olipa kyseessä sitten germaaninen tai brittiläinen veri... englantilaiset ovat etnisesti germaanisia.

Huomautus: En aio valehdella ja sanoa, etten ole ylpeä saksalaisesta kulttuurista, koska se on ilmeistä (erityisesti käyttäjätunnukseni perusteella), mutta pidän itseäni brittiläisenä, koska Yhdistyneessä kuningaskunnassa ei ole kyse yhdestä etnisestä tai kulttuurista vaan monien yhdistymisestä, ja olen ylpeä myös siitä. Ja muuten Northumbria voidaan hyvällä syyllä katsoa yhdeksi germaanisemmista osista, mikä johtuu suurelta osin sen kansanperinteestä ja erityisesti sen olennoista, joihin kuuluvat dvergarit (joita itse asiassa kutsutaan... he ovat kääpiöitä) ja Álfarit tai oikeammin Ælfe (kuten he ovat vanhan englannin kielessä), jotka tunnetaan englanninkielisellä sanalla Elf (haltija), mutta jotka ovat vanhempaa ja, jos sallitte, oikeampaa tyyppiä. 

"