"

 Lisztin "pianovallankumouksen" teorian alkuperä 

Teoria Lisztin vallankumouksellisesta pianonsoitosta oli ilmeisesti Lina Ramannin keksintö. Hän oli marraskuussa 1876 kysynyt Lisztiltä, oliko hänen ""Umwälzung der Klaviertechnik"" (""Pianotekniikan vallankumous"") oli johtunut Paganinin Capricesista. 1. joulukuuta Liszt kirjoitti tähän, että hänen elämäkerturinsa oli ratkaistava asia, koska hän itse ei kyennyt ottamaan objektiivista kantaa typerään omaan tuotantoonsa. Hänen ainoa lohtunsa oli se, että niistä olisi voinut tulla sittenkin vielä huonompia.

Lina Ramannin ""päätös"" löytyy teoksesta Franz Liszt als Künstler und Mensch, Erster Band, Zweites Buch, s. 106. Sen mukaan Lisztin kädet olivat olleet melko pienet ja tuskin pystyivät venyttämään 9:ää. Ramannin mukaan Liszt otti Paganinin Capriceista idean, miten soittaa laajempia intervalleja, ja tämä oli hänen koko ""vallankumouksensa"". Ramannin teoria on tietysti väärä. Oli muitakin, jotka kirjoittivat leveämpiä intervalleja (esimerkiksi Schumann, Chopin, Henselt, Thalberg, Döhler, Dreyschock ja monet muut). Tähän liittyy se, että Lisztin Clochette-fantasiassa olevaa teemaa ei ole otettu Paganini Capricesista vaan viulukonsertosta, eikä tässä nimenomaisessa teoksessa ole poikkeuksellisen leveitä intervalleja. On oletettavaa, että Liszt itse luki Ramannin teoriaa hämmästyneenä. 85.22.19.160 "