"

 Hiljattain julkaistu lähde 

 Lähde 

Polkuja tulipaloon viisikymmentä vuotta diplomatiaa ja sodankäyntiä Laosissa, Thaimaassa ja Vietnamissa vuosina 1778-1828.
Kirjoittajat:  Mayurī Ngaosīvat [Mayuri Ngaosivat] ja Pheuiphanh Ngaosyvathn.
Kustantaja: Ithaca, N.Y. Southeast Asia Program Publications, Cornell University, 1998.
Sarja: Tutkimuksia Kaakkois-Aasiasta, nro 24.
Painos/muoto: Suomenkielinen versio: Kirja.
Tunnistenumerot: Avoin kirjasto OL433527M | ISBN 10 0877277230
| LC Control Number 98141866 | OCLC/WorldCat 38909607 |
Kirjastoasia 4223523

Arvostelu
 Tämän teoksen kirjoittajat, Mayoury ja Pheuiphanh Ngaosyvathn, tarjoavat meille runsaasti tietoa pienen kuningaskunnan, laosien, historiasta. Laosien keskus sijaitsi Vientianessa, nykyisessä Laosissa, joka oli laajentuvien ydinvaltioiden (Burman, Thaimaan ja Vietnamin) välissä 1700-luvun lopulla ja 1800-luvun alussa. Kirjoittajat hyödyntävät laajaa kirjallisuutta ja vaikuttavaa kielivalikoimaa antaakseen selkeän ja huolellisen kuvan hyvin monimutkaisesta ajanjaksosta Laosin ja Kaakkois-Aasian historiassa.

Tämä kirja on oikeastaan tarina Chou Anouista, Vientianen viimeisestä laoslaisesta kuninkaasta, ja hänen kamppailustaan joka puolella olevia kilpailijoita vastaan. Chou Anou pelasi poliittista peliä Thaimaan ja Vietnamin ekspansiivisten valtioiden välillä 1700-luvun lopulla ja 1800-luvun alussa, pelin, jonka hänen valtakuntansa lopulta hävisi. Tay Sonin vuoksi Vietnam oli vuosikymmeniä poissa kuvioista; Thaimaan keskushovi oli Chou Anoun tärkein vastustaja. Kun Vietnam astuu jälleen kuvaan Minh Mangin aikana, se toimii Chou Anoun tukijana laajemman thaimaalaisten ja vietnamilaisten välisen vihamielisen kilpailun puitteissa. Thaimaan ja Vientianen väliset taistelut esiintyvät tekstissä erittäin henkilökohtaisella tasolla - kirjoittajat korostavat eräässä kohdassa Rama III:n huolta siitä, että thaimaalaisen upseerin suorittama vietnamilaisten lähettiläiden ja laoslaisten oppaiden joukkomurha ei ollut jättänyt tarpeeksi kuolleita, kun otetaan huomioon Chou Anoun aikaisempi thaimaalaisten joukkomurha Vientianessa (s. 242); kirjoittajat korostavat myös Chou Anoun ja thaimaalaisen kenraali Bodinin välisten taistelujen henkilökohtaista luonnetta. Lisäksi teksti näyttää melkein toistavan anakronistisesti sodan piirteitä, jotka ovat enemmänkin tyypillisiä toisen maailmansodan jälkeisissä Indokiinan konflikteissa, kuten viittaus ""hienostuneisiin siamilaisiin psykologisiin operaatioihin"". (p. 212).

Paths to Conflagration jakautuu yhdeksään lukuun, joista kukin käsittelee eri jakson, jota tarkastellaan vaihe vaiheelta ja jossa siirrytään Vientianen inkarnaatiosta toiseen - uhrista provokaattoriin ja puskurivaltioon. Jokainen sivu on täynnä dokumentteja, mutta kerronta on kevyempää. Tällä kirjalla on kolme todellista vahvuutta. Ensinnäkin se käsittelee historiaa kolmen eri valtiojärjestelmän risteyskohdassa eikä siinä sovelleta kansallisvaltioiden "evästeiden" lähestymistapaa, jossa tarkastellaan kehitystä vain suhteessa valtiokeskeiseen kertomukseen (joka on siis poliittisten rajojen rajaama). Laosin historian sijasta tässä käsitellään hyvin myrskyisän ajanjakson historiaa, jolloin poliittisilla rajoilla ei ollut suurta merkitystä toiminnan rajojen määrittelyssä. Toiseksi tässä kirjassa hyödynnetään hyvin monenlaisia lähteitä, erityisesti thaimaalaisista arkistoista peräisin olevia lähteitä, jotka kattavat suuren määrän kieliä (mukaan lukien laosin, thain, vietnamin, kiinan, ranskan, englannin ja saksan kielet - sekä primaarilähteitä että sekundaarikirjallisuutta) ja monia eri näkökulmia. Kolmanneksi tässä kirjassa kiinnitetään huomiota kehityskulkuihin, jotka toisinaan jäävät pois Kaakkois-Aasian mantereen historian analyyseistä, kuten siirtolaisuuden erittäin tärkeään vaikutukseen erityisesti 1700- ja 1800-luvuilla. Ei ole virhe, että siirtolaisuuteen viitataan yhä uudelleen ja uudelleen ajanjakson kronikoissa Länsi-Burmasta Vietnamiin ja että siirtolaisuutta käytetään näissä kronikoissa poliittisen muutoksen ja valtion uudistamisen metaforana paljon aikaisempina ajanjaksoina. Tässäkin tapauksessa muuttoliikkeellä oli hyvin tärkeä rooli, sillä kirjoittajat korostavat sekä Laon kuningaskuntaan suuntautuvaa muuttoliikettä että thaimaalaisten väkivaltaista karkottamista Vientianessa sijaitsevan valtion hyvinvoinnin ja jopa selviytymisen perustana.

  "