Minusta erityisen hauskaa on se, että molekyyliantropologia pikemminkin tukee näitä rotutypologioita - koska jokainen erillinen fyysinen tyyppi on kehittynyt perustajavaikutuksen ja pitkän eristyneisyyden seurauksena. Ja tämä näkyy selvästi DNA:ssa. Jos dinarialaiset olisivat olleet eristyksissä naapureistaan paljon pidempään, heistä olisi väistämättä kehittynyt erillinen rotu. Ihmettelen, tarkistavatko kirjoittajat, jotka kopioivat näitä vanhentuneita väitteitä populaatiogenetiikan alkuajoilta, todella, mikä on muuttunut sillä välin.