"

 Alkuperäinen tutkimus/muu 

Artikkelissa mainitaan joitakin yksityiskohtia komboista sekä hahmojen tarinat.  Vaikka nämä asiat vaikuttavatkin paikkansapitäviltä, suuri osa materiaalista vaikuttaa siltä, että sen on kirjoittanut joku peliin perehtynyt henkilö, eikä lähdettä mainita.  Ehkäpä yksinkertainen lause, kuten ""Pelihalli sisälsi seuraavat kuvaukset"" olisi tarkempi.  Meltdownin nimen pystyy varmaan siteeraamaan Nintendo Powerista.

Pelin voittaminen Eyedolin kanssa sisältää lopputarinan, joka selvästi parodioi Street Fighter II:n Blankaa.  Toinen huomio on, että SNES-versiossa oli erilainen loppu (jossa sanottiin jotain Eyedolin rannekkeesta), kun taas arcade-versiossa mainittiin klubi.

Joitakin merkittäviä pelin ominaisuuksia: Se voi johtaa hyvin lyhyisiin peleihin pelihallissa (vaikka Tekken-sarjassa taistelut olivat tunnetusti vieläkin nopeampia).  Lisäksi arcadessa Eyedolilla oli huomattavan helppo ääretön combo (kun vastustaja oli lavan reunalla) sekä paljon vaikeampi ääretön combo (juoksemalla edestakaisin), eikä SNES-versiossa ollut näitä asioita.

Yllä oleva kommentti matalan napin naputtelusta saattaa viitata KI2:n helposti toistettaviin komboihin, mikä olisi toinen peli.

KI1 ja KI2 käyttivät täsmälleen samaa emolevyä (mallinumero/nimi/mikä tahansa oli sama molemmissa emolevyissä), ja ohjelmistot erosivat toisistaan ainoastaan emolevyyn ja kiintolevyyn asennettujen sirujen perusteella.  (Yllättävää ehkä, kun ottaa huomioon, miten erilaiselta pelit graafisesti tuntuvat toisistaan).  Näissä peleissä käytettiin Ultra 64 -laitteistoa, joka oli oikea nimi laitteistolle KI1:n julkaisun aikaan.  Rare oli sanonut (jossain epävirallisessa strategiaoppaassa), että heillä ei ollut mitään huolenaiheita tai syytä huoleen siitä, että KI Gold vastaisi KI2:n suorituskykyä, ja he tekivät jonkun fiksun huomautuksen siitä, että huolenaiheet olisivat tarpeen vain silloin, kun siirrytään tehottomampaan koneeseen.  (KI Goldissa piti alun perin olla myös enemmän hahmoja, mutta kasetin muistirajoitukset estivät sen myöhemmin.)  Ei siis ole täysin pielessä ajatella, että N64 todella eroaa merkittävästi Ultra 64:stä, kiintolevyn puuttumista lukuun ottamatta.  Cruisin' USA:n tiedetään käyttävän jotain muuta emolevyä, ja viittaavan Ultra 64:ään vain asiaan liittymättömänä mainoksena.

Pelissä olevat bugit voisivat luultavasti saada oman osionsa, kuten Orchidin hyökkääminen sen jälkeen, kun hän on muuttunut sammakoksi, vastustajien kutistuminen Thunderin kombon aikana, Riptorin kyvyttömyys saada korkealle osuvaa komboa, kun Ultra epäonnistuu, ja taistelun jatkuminen sen jälkeen, kun Orchid on aloittanut Ultransa (jos se on aloitettu sen jälkeen, kun hän on lyönyt vastustajan ilmaan ja tehnyt takaperin voltin ja vastustaja on lyönyt hänet ulos Ultrasta)."