Voi pojat, missä Francis on? Suurmestari, en tiedä muita sanoja kuin POV-työntäminen kuvaamaan sitä, mitä teette. MISSÄ MINÄ OLEN KOSKAAN SANONUT MITÄÄN NAKKIJEVAN VÄESTÖSTÄ 1830-luvulla, näetkö minun koskaan kiistäneen näitä tilastoja? Näetkö minun edes kiistävän 1300-luvun aineistoa? Sitä paitsi, siellä kuvattu Nakhitševan ei ole Nakhitševan nykyisellä rajalla. Suurmestari, älä loukkaannu, mutta tähän mennessä olet osoittanut, että sinulla ei ole mitään hajua siitä, mistä puhut. Kun otetaan koko Nakhitševan, sen poiminta-aikana väkiluku nousi 150 000:een, se oli sen tärkein ajanjakso, 1200-luvun jälkeen se korvattiin, 1300-luvulla se putosi noin puoleen aiemmasta väkiluvustaan, se menetti patsaansa, 1400-luvulla sen ottivat haltuunsa armenialaiset Vanin lähialueilta, ja Anin autioitumisen jälkeen sinne muutti ihmisiä. Pelkästään Julfa edusti merkittävää osaa koko väestöstä. Lähimpänä Abbasin aikaa, jonka nokkasit, on yli 200 vuotta, kun taas minä annoin tietoja, jotka kattoivat tuon ajanjakson. Sinä keksit asioita, joita et voi millään tavalla todistaa. Lukekaa tässä toimittamani aineisto.

Seuraavien neljän vuosisadan ajan armenialaiset, jotka olivat alkaneet hajaantua Anin kukistumisen ja turkkilais-seljukien hyökkäysten jälkeen yhdellätoista vuosisadalla, jatkoivat siirtolaisuuttaan. Samaan aikaan Persia ( Iran) koki elpymisen shiialais-safaviidien aikana, joista tuli sunni-islamilaisten ottomaanien vastustajia. Vuodesta 1501 vuoteen 1639 nämä kaksi taistelivat toisiaan vastaan ajoittain Armeniassa. Armenialaiset joutuivat näiden sotien aikana kotiseudultaan siirtymään, ja vuonna 1604 shaahi 'Abbas siirsi noin 250 000 armenialaista väkisin Iraniin. Seitsemännelletoista vuosisadalla armenialaisista oli tullut vähemmistö osissa heidän historiallisia alueitaan. Shah 'Abbas toi Iraniin muun muassa Nakhichevanissa sijaitsevan Julfan kauppiaita, jotka hän siirsi Isfahanin esikaupunkialueelle, jonne he rakensivat Uuden Julfan yhteisön. 'Abbasin ja myöhempien shaahien tuen ansiosta armenialaiset pystyivät laajentamaan Iranin kauppaa Intian, Kiinan, Venäjän ja Länsi-Euroopan kanssa. Nämä kauppiaat auttoivat tekemään Persianlahdesta tärkeän kauppakeskuksen. An Ethnohistorical Dictionary of the Russian and Soviet Empires by James S. Olson, Lee Brigance Pappas, Nicholas C. J. Pappas. s. 44.

Shah Abbas tuhosi puolustustoimenpiteenä raja-alueensa, joihin kuului myös osia Armeniasta, ja karkotti näin lähes koko väestön. [Hän asetti noin 13 000 perhettä Gilanin ja Mazanderanin pohjoisiin, Kaspianmeren rannalla sijaitseviin silkkiä viljeleviin maakuntiin. (Lähde: K: The Armenians and the East India Company in Persia in the Seventeenth and Early Elighteenth Centuries, kirjoittanut R. W. Ferrier, The Economic History Review, New Series, Vol. 26, No. 1 (1973), s. 39).

Linda K. Steinmann käsittelee teoksessaan Shah 'Abbas and the Royal Silk Trade 1599-1629, Vol. 14, No. 1 (1987), s. 68-74, armenialaisten evakuointia ja vähäisemmässä määrin myös georgialaisten evakuointia muualla, mutta ei missään mainitse mitään tataarien evakuoinnista.

Ina Baghdiantz McCabe käsittelee evakuointia teoksessaan The Shah's Silk for Europe's Silver: The Eurasian Trade of the Julfa Armenians in Safavid Iran and India (1530-1750), en löydä mitään tataarien evakuoinnista tai valikoimattomasta evakuoinnista enkä mitään mainintaa tärkeästä tataariväestöstä Nakhichevanissa.

Josepho Barbaro käydessään tuhoa raportoi tuhoa armenialaisten kaupunkien ja sen hylkääminen, ei tataareja.

Sir William Ouseley kuvaili vierailullaan vuonna 1812 vain armenialaisen kaupungin tuhoutumista evakuoinnin aikana.

Vuonna 1603 Persian suuri Safavidien hallitsija shaahi Abbas lähetti Armeniaan retkikunnan vastauksena asukkaiden avunpyyntöihin turkkilaisia vastaan. Sulttaani Mahmud III:n kuolema joulukuussa 1603 ja hänen kahdentoista vuoden ikäisen poikansa Ahmedin perimys avasivat tien helpolle valloitukselle, jonka aikana sekä vetäytyvät turkkilaiset että hyökkäävät persialaiset ryöstivät armenialaisia. Persialaisten voittoa seurasi väestön pakkosiirtolaisuus shaahin pääkaupunkiin Isfahaniin. "Tuo helvetin lohikäärme, shaahi Abbas, joka oli alusta alkaen saanut ravintonsa käärmeen tavoista, näki kateellisena kristittyjen vaurauden. " Näin Arakel of Tauriz, 1600-luvun armenialainen historioitsija, sanoo, ja se oli todellakin uusien taitojen... Armenia jäi autioksi... (A Seventeenth-Century typological cycle of paintings in the Armenian cathedal at Julfa, T. S. R. Boase, Journal of the Warburg and Courtauld Institutes, Vol. 13, No. 3/4 pp.323-324).

D.M. Lang kirjoittaa, että yksi karkotuksen kahdesta tärkeimmästä syystä oli: ...hän halusi hyödyntää armenialaisten teollisia ja kaupallisia kykyjä... (Bulletin of the School of Oriental and African Studies, University of London, Vol. 32, No. 3 (1969) s. 622) Julfan väestö oli niin i