Todellinen selitys päiväntasausten prekessiolle!

Yritän tässä muotoilla lyhyesti sen, mitä olen esittänyt yksityiskohtaisesti artikkelissa, joka löytyy ylempänä mainitusta osoitteesta:

-TABI Kuvittele kaksi aineellista pistettä, joilla on yhtä suuret massat ja jotka on rajattu kentän (gravitaatiokentän) kautta, joka pyörii tyhjiössä akselin ympäri, joka on kohtisuorassa suoraa viivaa vastaan, joka sitoo ne toisiinsa. Pyörimisakseli kulkee järjestelmän massakeskipisteen kautta. Systeemin katsotaan olevan tasapainossa, joten keskipakovoima tasoittaa vetovoiman;
-TABKahdella aineellisella pisteellä ON VAIHTUVA VAIHTUVUUS, vaikka liike voi jatkua pysähtymättä järjestelmän kineettisen momentin säilymisen vuoksi, siis inertin vuoksi; 
-TABSamoin voimme kuvitella järjestelmää, joka koostuu kahdesta osasta, jotka on "sidottu" jollakin tavalla, joka sallii niiden KINEETTISEN MOMENTIN MUUTTUVAN, mutta tilavuusimpulssin pysyvän vakiona. TÄLLAINEN JÄRJESTELMÄ ON MAAPALLO! Se muodostuu kahdesta osasta (maan kuori ja sen ydin), jotka on "sidottu" kentän kautta (magneettisesti)! Maan tilavuusimpulssi pysyy vakiona inertian vuoksi, kun taas kahden sidotun osan kineettiset momentit vaihtelevat!

En usko, että voisin olla selkeämpi, ellen saisi apuasi.