Alluviaalinen tasanko on suhteellisen tasainen ja loivasti kalteva pinnanmuodostus, joka sijaitsee kukkuloiden tai vuorten juurella ja joka on muodostunut vuorilta tulevien jokien pitkän ajan kuluessa laskeuttaman alluviaalisen maaperän seurauksena.

Kun kukkulat rapautuvat sään ja veden virtauksen vaikutuksesta, sedimentti kulkeutuu kukkuloilta alemmalle tasangolle. Erilaiset purot kuljettavat veden edelleen jokeen, järveen, lahteen tai valtamereen. Kun sedimentit laskeutuvat tulvatilanteissa puron tulva-alueelle, tulva-alueen korkeus nousee. Kun tämä vähentää kanavan tulvavesikapasiteettia, puro hakeutuu ajan mittaan uusille, matalammille reiteille muodostaen meandereita (kaareva mutkitteleva polku). Jäljelle jäävät korkeammat kohdat, tyypillisesti tulvakanavan reunoilla olevat luonnolliset padot, eroosio kuluttaa itseään sivuttaisvirran eroosion ja paikallisten sateiden ja mahdollisesti tuulen aiheuttaman kulkeutumisen seurauksena, jos ilmasto on kuiva eikä se tue maaperää pidättäviä ruohoja. Nämä prosessit muodostavat geologisen ajan kuluessa tasangon, joka on alue, jossa on vain vähän pinnanmuodostusta (paikallisia korkeusvaihteluita), mutta jossa on vakio mutta pieni kaltevuus.