Pelasta minut, Herra, pahasta ihmisestä, pelasta minut väärältä ihmiseltä. jotka ovat keksineet vääryyksiä sydämissään; koko päivän he suunnittelevat taisteluita. He ovat teroittaneet kielensä kuin käärmeen, sapen myrkky on heidän huultensa alla. Suojele minua, Herra, jumalattomien käsistä, ja pelasta minut vääristä ihmisistä. Jotka ovat aikoneet syrjäyttää minun askeleeni. 

Ylpeät ovat kätkeneet minulle verkon. Ja he ovat venyttäneet köydet ansaksi, he ovat asettaneet minulle kompastuskiven tienvarteen. Minä sanoin Herralle: Kuule, Herra, minun rukoukseni ääni. Herra, Herra, minun pelastukseni voima; sinä olet varjostanut minun pääni taistelun päivänä. Älä anna minua, Herra, jumalattomien haltuun, sillä he ovat juonineet minua vastaan; älä hylkää minua, etteivät he voittaisi. Heidän päänsä piirittää minut, heidän huultensa työ hukuttaa heidät. 

Palavat hiilet putoavat heidän päälleen, sinä heität heidät tuleen; kurjuudessa he eivät voi pysyä pystyssä. Mies, joka on täynnä kieltä, ei saa vakiintua maan päälle; paha saa väärän ihmisen kiinni tuhoon. Minä tiedän, että Herra tekee oikeutta hädänalaisille ja kostaa köyhille. Mutta mitä tulee vanhurskaisiin, niin he antavat kunniaa sinun nimellesi, ja vanhurskaat saavat asua sinun kasvosi edessä. 

Minä olen huutanut: "Herra, kuule minua, kuule minun ääneni, kun minä huudan sinua". Anna minun rukoukseni olla suitsukkeena sinun edessäsi, käteni kohottaminen niinkuin iltauhri. Aseta, Herra, vartija minun suuni eteen ja ovi huuleni ympärille. Älä kallista sydäntäni pahoihin sanoihin, älä tekosyihin synneissä. Miesten kanssa, jotka tekevät vääryyttä, enkä halua olla tekemisissä kaikkein parhaimpien kanssa. Vanhurskas oikaiskoon minua laupeudella ja nuhtele minua, mutta älköön synnintekijän öljy lihottako minun päätäni. Sillä myös minun rukoukseni on vielä oltava niitä asioita vastaan, joihin he ovat tyytyväisiä. Heidän tuomarinsa, jotka ovat kaatuneet kallioon, ovat nielaistuneet. He saavat kuulla minun sanani, sillä ne ovat voittaneet: Niinkuin maan paksuus hajoaa maahan: Meidän luumme ovat hajallaan helvetin puolella. Mutta sinuun, Herra, Herra, ovat minun silmäni, sinuun minä olen luottanut, älä ota pois minun sieluani. Varjele minua ansasta, jonka he ovat minulle asettaneet, ja niiden kompastuskivistä, jotka tekevät vääryyttä. Jumalaton lankeaa verkkoonsa: Minä olen yksin, kunnes menen ohi. 

Kuule, Herra, minun rukoukseni, kuule rukoukseni totuudessasi, kuule minua vanhurskaudessasi. Äläkä mene palvelijasi kanssa tuomiolle, sillä sinun silmissäsi ei kukaan elävä ihminen ole vanhurskas. Sillä vihollinen on vainonnut minun sieluani, hän on kaatanut minun henkeni maahan. Hän on antanut minun asua pimeydessä, niinkuin ne, jotka ovat kuolleet jo kauan sitten: Ja minun henkeni on ahdistunut minussa, minun sydämeni on levoton. Minä muistan vanhoja päiviä, minä mietin kaikkia sinun tekojasi: Minä mietiskelin sinun kätesi tekoja. 

Minä ojensin kätteni sinua kohti; minun sieluni on sinulle kuin maa ilman vettä. Kuule minua pian, Herra, sillä minun henkeni on sammunut. Älä käännä kasvojasi pois minusta, etten minä tulisi niiden kaltaiseksi, jotka menevät alas kuoppaan. Anna minun kuulla armosi aamulla; sillä sinuun minä olen toivonut. Tee minulle tiellä, jota minun pitää vaeltaman, sillä minä olen nostanut sieluni sinun tykösi". Herra, pelasta minut vihollisistani, sinun luoksesi minä olen paennut; opeta minut tekemään sinun tahtosi, sillä sinä olet minun Jumalani. Sinun hyvä henkesi johdattaa minut oikeaan maahan: 

Sinun nimesi tähden, Herra, virvoitat minut vanhurskaudessasi. Sinä pelastat sieluni hädästä: Ja laupeudessasi hävität viholliseni. Ja sinä hävität kaikki, jotka minun sieluani ahdistavat, sillä minä olen sinun palvelijasi. 

Kiitetty olkoon Herra, minun Jumalani, joka opettaa minun käteni sotimaan ja sormeni sotimaan. Minun armoni ja turvapaikkani, minun tukeni ja vapahtajani. Hän on minun suojelijani, ja häneen minä toivon, hän, joka alistaa kansani minun alaisuuteeni. Herra, mikä on ihminen, että sinä hänet tunnet, tai ihmislapsi, että sinä hänet tunnet?" "Herra, mikä on ihminen, että sinä hänet tunnet? Ihminen on turhuuden kaltainen, hänen päivänsä katoavat kuin varjo. Herra, kumarra taivaasi ja laskeudu alas, kosketa vuoria, niin ne savuavat. 

Lähetä salama, niin sinä hajotat heidät; ammu nuolesi, niin sinä saat heidät ahdistumaan. Ojenna kätesi korkeudesta, ota minut pois ja pelasta minut monista vesistä, vieraiden lasten kädestä. Heidän suunsa on puhunut turhuutta, ja heidän oikea kätensä on vääryyden oikea käsi. Sinulle, Jumala, minä laulan uuden virren; psalttarilla ja kymmenjousisella soittimella minä laulan sinulle ylistyslaulun. Sinä, joka pelastat kuninkaat, joka lunastit palvelijasi Daavidin ilkeästä miekasta: 

Vapauta minut ja pelasta minut muukalaisten lasten kädestä, joiden suu on puhunut turhuutta, ja heidän oikea kätensä on vääryyden oikea käsi. Heidän poikansa ovat kuin uudet kasvit nuoruudessaan: Heidän tyttärensä koristeltuina, koristeltuina...