Miksi kukaan käyttäisi melupainotuskäyrää kuulovaurion arvioimiseksi? Se olisi todellakin typerää, koska ei ole mitään syytä olettaa, että näennäisen äänenvoimakkuuden ja vaurion välillä olisi mitään korrelaatiota. Pidän kiinni väitteestäni, jonka mukaan 468 on ainoa käyrä, joka on oikeastaan suunniteltu melun arviointiin annetuista syistä, ja että A-painotus on erittäin väärä tähän tehtävään (siinä ei ole edes kunnollista HF-lähtökohtaa, joka vastaisi yhtään yhtäläisen äänekkyyden käyrää). Musiikin arviointi on taas jotain muuta, ja koska se on joskus melua ja joskus puhtaita ääniä, se tarvitsee jotain monimutkaisempaa kuin painotuskäyrän, joka perustuu kapeakaistaisen suodatinpankin ulostulojen asianmukaiseen yhdistämiseen.