"

  
On aivan liian myöhäistä kirjoittaa tätä, mutta minulla on huomenna myöhäinen lähtö. ÄLÄ KOSKAAN anna ihmisten väheksyä sinua siitä, että olet palvellut. Se, mitä teitte, on ylpeyden ja itsekunnioituksen lähde. Teidän on aina muistettava tämä. 

Vuosia sitten asuin BKK:ssa, ja paras ystäväni (australialainen entinen erikoisjoukkojen sotilas) koulutti joitakin teistä Kambodžassa. Hän kommentoi aina, kuinka hyviä te olitte. 

Ystäväni ammuttiin lopulta kuoliaaksi kotinsa ulkopuolella BKK:ssa vuonna 2001. Se muutti elämäni. Mutta kerron teille tarinan, joka tapahtui 90-luvun lopulla. Ystäväni ja minä teimme ""tehtävän"" Burmassa ja (tapahtumasarjan jälkeen, jota en aio kuvailla) päädyimme syrjäiseen kylään keskellä ei mitään. Kylä oli pieni, ja teak-puun vieressä oli pylvääseen kiinnitettynä oudon näköinen sika. Mutta se ei ollut sika eikä lehmä. Se oli oudoimman näköinen eläin, jonka olimme koskaan nähneet. 

Sitten ystäväni sai selville, että eläin oli Javan-sarvikuono. Tosi tarina.   "