"

Ateismin pahuudet

On pirun aika, että joku opettaa ateisteille heidän omaa lääkettään, ja ennen kuin kysytte, en yleistä, mielestäni ateismin ja ei-uskovien välillä on kulttuurinen ero. Ateisteilla on tapana raivostua kaikenlaisesta uskonnosta, ja he käyttävät paljon aikaa Darwinin korottamiseen ja ristiretkien valittamiseen. Ei-uskovaiset yleensä - esimerkiksi joku, joka on kasvatettu kristityksi, joka uskoo Raamatun olevan allegoria ja joka käy kirkossa vain hautajaisissa tai ehkä jouluna - omaksuvat yleensä ""Mitä tahansa, mikä saa sinut selviämään yöstä"" -filosofian ja ovat hiljaa uskonasioista. Se on vähän kuin ero hartaan kasvissyöjän ja sellaisen välillä, joka inhoaa lihan makua. Ateistit ovat ylpeitä vihastaan. He rakastavat sitä hartaasti ja käyttävät sitä kristittyjen vihaamiseen."