Kunpa ydinfysiikka olisikin näin kehittynyttä! Kukin hajoamismekanismi on hyvin erilainen prosessi, jota käsitellään teoreettisesti erikseen. Mielestäni on perusteltua sanoa, että useimmat hajoamisnopeudet voidaan teorian avulla toistaa suuruusluokkaa tarkemmin. Kaikki muut paitsi kevyimmät ytimet edustavat erittäin monimutkaisia monikeho-ongelmia, joita ei voida ratkaista tarkasti (ainakaan tällä hetkellä). Voidaan tehdä yleisiä huomioita, kuten että tietyn isotoopin (eli vakio protoniluku) beetahajoamisen puoliintumisaika lyhenee vähitellen, kun siirrytään poispäin stabiilisuusviivasta (lisäämällä tai vähentämällä neutronien lukumäärää).