"
Kyllä, se on epäsuorasti ilmaistu, mutta en pidä määritelmään sisältyvistä epäsuorista ilmaisuista, vaikka ne olisivatkin oikeita. Ja uskon, että yleinen lukija voi olla samaa mieltä tai jopa hämmentyä.

Vuosikymmeniä sitten, ennen tietokoneita, oli tärkeää tehdä yksinkertaisista yhtälöistä vielä yksinkertaisempia. Tätä varten käytettiin staattista tasapainoa joissakin kiihtyviä järjestelmiä koskevissa ongelmissa, tietenkin niin, että inertiavoimat olivat mukana (lähestymistapa on dAlembertin ansiota). Yksinkertainen esimerkki olisi moottoripyörän maksimikiihtyvyyden määrittäminen tietyllä kitkakertoimella (moottorin tehoa ei ole rajoitettu). Kun tämä ratkaistaan kiihtyvässä kehyksessä, jossa massakeskipiste on levossa, voidaan käyttää vääntömomentteja minkä tahansa pisteen suhteen (koska molemmat staattiset tasapainoehdot ovat voimassa) ja saada aikaan pieniä yksinkertaistuksia laskennassa. Muistaakseni kiihtyvään kehykseen viitattiin satunnaisesti nimellä "moottoripyörän CM-kehys". Miksi ei, merkitys oli täysin selvä, ja mikä viranomainen voisi kieltää tällaisen käytön?

Tästä huolimatta olen tietoinen siitä, että relativistiset hiukkasten törmäykset kuvataan parhaiten inertia-COM-kehyksissä. Jotkut kirjoittajat kutsuvat niitä ""COM-systeemeiksi"", kuten esimerkiksi Searsin ja Zeemanskyn College Physics -teoksessa. (He jopa väittävät, että ""COM-systeemi"" on ""CM-systeemin"" relativistinen yleistys - ihmiset käyttävät erilaisia konventioita.)  "