"

Se, onko tietty vertailu Hitleriin tai natseihin retorisesti vakuuttava vai liioiteltu (ja siten heikentää asianmukaisten vertailujen vaikutusta), ei ole kysymys kovasta, objektiivisesta tosiasiasta (pätevyydestä tai totuudenmukaisuudesta), vaan ainakin tapauksissa, joissa järkevät ihmiset voivat olla eri mieltä, kysymys subjektiivisesta sopivuudesta ja asteesta.

Useita vuosia sitten New York Times julkaisi erään kirjeeni, mutta jätti pois subjunktiivin oikean käytön. Kun kysyin asiasta toimittajalta (hyvin kohteliaasti ja kunnioittavasti), hän selitti, että konjunktiivia ei enää käytetä nykyenglannissa, paitsi jos kyseessä on tosiseikkojen vastainen väite (esim. ""Jos maapallo olisi litteä, niin ..."") - kuten kirjeeni konjunktiivin käyttö sattui olemaan, vaikka käytän konjunktiivia edelleen aina, kun se on kieliopillisesti oikein. Nukuinko minä, kun subjunktiivi revittiin kielestäni? Päihittivätkö englantilaiset [sic] ja saksilaiset roomalaiset postuumisti ja ottivatko he itselleen kielellisen ylivallan, kun olin poissa?

Kun olin 4. luokalla, opettaja sanoi, että oli väärin aloittaa lause lauseella koska. Kysyin miksi, ja annoin hänelle kieliopillisesti oikean esimerkin käytöstä. Hän myönsi, että esimerkkini oli oikea, mutta sanoi, ettei lausetta pitäisi aloittaa lauseella koska, koska se johtaa usein virheeseen (hän oli luultavasti huolissaan lauseenjäsenistä, esim. ""Koska satoi""). Vielä tänäkin päivänä, luultavasti siksi, että olen pahoillani siitä, että opettaja typerösti kieltä, aloitan suhteettoman suuren osan lauseistani koska-merkillä.

Rauha.  (Talk) "