Kyse on siitä, että mies pidättää naiselta saamisen.  Kuten ehkä ymmärrät, miehen on esitettävä pyyntö saada Bet Dinille. Brukerin tapauksessa mies rikkoi vuonna 1980 annettua tuomiota, jossa hänet määrättiin saapumaan rabbiiniviranomaisten eteen. Jos katsotte Greenbergin artikkelia, hän vastustaa ehdottomasti muutoksenhakutuomioistuimen tuomiota, koska tuomioistuimet ovat tähän mennessä määränneet muilla lainkäyttöalueilla erityissuorituksen. Katsokaa Brettin tapausta. Tämän vuoksi korkeimman oikeuden käsiteltävänä olevassa tapauksessa on kysymys uskonnollisia sävyjä sisältävän sopimuksen oikeuskelpoisuudesta. Katsokaa CCLA-tapausta. Tapauksen tosiseikat, jotka Bruker pystyi keksimään, ovat tärkeitä vahingonkorvausten kannalta. Avioliiton tosiasioilla ei ole merkitystä, koska vuoden 1980 tuomio, jota Marcovitz rikkoi, on avioliiton jälkeen. Ja jos luette joitakin lehtijuttuja, neiti Bruker ei ole koskaan ilmoittanut olevansa ortodoksijuutalainen vaan konservatiivinen. Jälleen kerran kysymys erityisestä suorituksesta liittyy siihen, että joku määrätään tekemään jotakin, joka voi olla hänen omantuntonsa vastaista. Tätä omantuntokysymystä käytetään usein tekosyynä sopimuksen rikkomiselle.  Ja sana konflikti on sopimaton, koska se ei kuvaa asiaa. Sen pitäisi olla uskonnollisen lain ja kirkon ja valtion erottamista koskevan opin välinen ristiriita.