"

Hei Darius, mielestäni kansanmurha on niin suuri ja ansaitsee tilaa kolmen kappaleen tiivistelmässä osittain siksi, että se on edelleen "iso juttu" ja ajankohtainen aihe.  Turkissa laaditaan parhaillaan lakeja, joilla rajoitetaan sananvapautta tästä aiheesta, vaikka Turkki yrittää liittyä Euroopan unioniin. Suuria elokuvia, kuten Araratia, joka käsittelee kansanmurhaa, ei saa esittää Turkissa, joskus hallituksen ja joskus terrorismin uhan vuoksi.  Ehkäpä sitten, kun asia myönnetään ja aihe häipyy, on tullut aika siirtää se vain historian sivuille.

Mikään kansanmurha ei ole samanlainen, mutta armenialaisten ja juutalaisten kansanmurhilla on paljon yhteistä.  Molempien laajuus ylitti miljoona ihmistä, molemmissa murhattiin yli puolet väestöstä ja loput karkotettiin, molemmat tehtiin maailmansodan varjolla, molemmissa oli kansallismielisiä ja uskonnollisia sävyjä, ja molemmissa kohteena oli ahkeruudesta ja varallisuudesta tunnettu vähemmistö, ja yhtäläisyyksiä riittää.  Tietojen "puolueettomuus" on ollut ongelma vain siksi, että toisin kuin sodanjälkeinen Saksa, joka kukistettiin perusteellisesti, Turkki, joka oli allekirjoittanut Sevresin sopimuksen, jossa määrättiin itsenäisestä Armeniasta, jonka rajat piirsi Yhdysvaltain presidentti Wilson, sen sijaan teki sisäisen vallankumouksen ja muutti kaikki sopimuksensa niin, ettei Armeniaa edes mainita KERRAN, ja aloitti sen jälkeen massiivisen hallituskampanjan historian uudelleenkirjoittamiseksi.  Siinä on ero.   14:17, 1. lokakuuta 2004 (UTC)"