"Jos Kanada lakkauttaisi monarkian tai muuttaisi perimyssääntöjä, sillä ei olisi vaikutusta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Sitä vastoin jos Yhdistynyt kuningaskunta muuttaisi perimyssääntöjään ja Kanada säilyttäisi vallitsevan tilanteen, joutuisimme mahdollisesti muuttamaan järjestelmäämme täysin, jotta voisimme ottaa vastaan maassa asuvan monarkian - vaikka poliittista järjestelmäämme ja perustuslakiamme ei ole suunniteltu poissaolevaa monarkiaa varten (tästä johtuu kenraalikuvernöörin virka, jota Yhdistyneessä kuningaskunnassa ei ole). TAB 

"Britannian monarkia" on "ensimmäinen tasavertaisten joukossa" poliittisesti, sillä monarkian lakkauttaminen Kanadassa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa jne. ei vaikuttaisi Britannian monarkiaan, kun taas monarkian lakkauttaminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa johtaisi lähes varmasti monarkian lakkauttamiseen muissa Kansainyhteisön valtakunnissa.

Tosiasia on, että "Commonwealth Realmsin" järjestelmä - (Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolella) suunniteltiin olettaen, että monarkki asuisi Lontoossa. Kiistätkö tämän?TAB

Tosiasia on, että monarkki on läsnä suurimman osan aikaa Britanniassa. Hän on viettänyt 2 prosenttia hallituskaudestaan Kanadassa ja epäilen, että noin saman verran tai vähemmän muissa Kansainyhteisön valtakunnissa.

Tosiasia on, että tämä tarkoittaa, että monarkin ja a) hänen brittiläisten alamaisensa ja brittiläisen poliittisen järjestelmän sekä b) hänen alamaisensa ja muiden Kansainyhteisön valtioiden poliittisten järjestelmien välillä on aivan erilainen suhde.

Selvin perustuslaillinen ero on se, että kansainyhteisön valtakunnissa kenraalikuvernöörin tehtävät ja perustuslaillinen rooli on Britanniassa kuningattarella itsellään. Toisin sanoen kuningatar ei, yhä harvinaisempia poikkeuksia lukuun ottamatta, anna kuninkaallista suostumusta kansainyhteisön lainsäädäntöelimissä hyväksytyille lakiehdotuksille eikä edes pidä valtaistuinpuhetta (jota Britanniassa kutsutaan kuningattaren puheeksi, koska kuningatar itse pitää sen). Hän ei nimeä kansainyhteisön valtakuntien pääministereitä, ei ratkaise kansainyhteisön valtakunnissa mahdollisesti syntyviä perustuslaillisia tai parlamentaarisia kriisejä eikä pidä viikoittaisia tapaamisia kansainyhteisön pääministeriensä kanssa.TAB

Monarkistit haluavat uskoa, että kuningatar on täysin perillä ja tiiviisti mukana esimerkiksi Kanadan asioissa. Todellisuudessa monarkian rooli Kansainyhteisön valtakunnissa on kehittynyt niin, että se on enemmänkin abstrakti ja teoreettinen kokonaisuus, paljon enemmän kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa.TAB

Annan sinulle kovan esimerkin. Tiedämme nyt, että kuningatarta ei kuultu lainkaan Gough Whitlamin erottamisesta Australiassa vuonna 1975. Kenraalikuvernööri Kerr teki sen hänen nimissään, mutta häntä ei kuultu eikä hänelle edes ilmoitettu asiasta ennen kuin se oli jo tapahtunut.TAB

Annan teille toisen esimerkin. Tiedämme nyt 30 vuoden julkistamissäännön ansiosta, että prinssi Philip ja Walesin prinssi kirjoittavat melko säännöllisesti kirjeitä ja soittavat puheluja kabinettiministereille ja korkeimmille byrokraateille Yhdistyneessä kuningaskunnassa valittaen tästä tai tuosta hallituksen politiikasta (tämä on itse asiassa melko järkyttävää, kun otetaan huomioon kaikki propaganda, jota meille syötetään siitä, että monarkia on ""politiikan yläpuolella""). Elämäkerroista ja omaelämäkerroista tiedämme myös, että Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerit kiinnittävät jonkin verran huomiota siihen, mitä kuningatar ajattelee tästä tai tuosta asiasta tai jopa tästä tai tuosta ministeristä. Se ei ehkä ole ratkaiseva näkökohta, mutta se kuuluu kuvaan. Kansainyhteisön valtakunnan pääministerien kohdalla asia ei yksinkertaisesti ole näin. Ei ole todisteita siitä, että kuninkaalliset kirjoittaisivat kanadalaisille tai australialaisille ministereille ja valittaisivat tästä tai tuosta politiikasta tai että kanadalaiset tai australialaiset pääministerit olisivat erityisen huolissaan siitä, mitä kuningatar voisi ajatella, ainakaan siinä määrin kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa. TAB

Voisitte sanoa, että kenraalikuvernööri toimii Hänen korkeutensa puolesta, joten sillä ei ole mitään eroa. Kuningattaren rooli Yhdistyneessä kuningaskunnassa on välittämätön, kun taas valtakunnissa sitä välittää kenraalikuvernööri, ja hän on lähes täysin poissa prosessista.TAB.

Siksi on selvää, että hänen roolinsa on Yhdistyneessä kuningaskunnassa paljon tärkeämpi kuin muualla. 

Myös se, että Kansainyhteisön valtakuntien järjestelmät on suunniteltu poissaolevaa monarkkia silmällä pitäen ja että niissä on voimassa GG:n järjestelmä, jonka mukaan Britannian muuttuminen tasavallaksi vaikuttaisi valtakuntiin, kun taas Kansainyhteisön valtakuntien muuttuminen tasavallaksi ei ole vaikuttanut kuningattaren asemaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa. 

Tosiasia on, että jos Britanniasta tulisi tasavalta, Kansainyhteisön valtakuntien olisi ratkaistava, mikä niistä tulisi Windsoreiden uudeksi kodiksi, vai pitäisikö laatia jonkinlainen jaettu huoltajuusjärjestely, jossa hän esimerkiksi viettäisi yhden kuukauden kummassakin valtakunnassa.TAB

Tosiasia on, että heidän olisi myös otettava huomioon kuninkaallisen perheen toiveet, mukaan lukien se mahdollisuus, että he eivät halua muuttaa Kanadaan tai Australiaan, vaan haluaisivat mieluummin joko jäädä Britannian tasavaltaan tavallisina kansalaisina tai elää maanpaossa Euroopassa (tai jopa Yhdysvalloissa). Tämä nostaisi esiin mahdollisuuden luopua vallasta ja joutua etsimään uuden kuninkaan.