Jutun lähde 

olen tehnyt joitakin pieniä muutoksia kappaleeseen, sitä ei kyseenalaisteta hadithin lähteenä, sitä ei hyväksytä suoralta kädeltä lainsäädännön lähteeksi, koska ainoa lähde on Ibn Ishaqin historia. mitään historiaa ei kirjoittajasta riippumatta käytetä islamin oppiin, ja kaikki historiateokset jäävät aitouden suhteen taka-alalle [koska historioitsijat eivät vaivautuneet dokumentoimaan teoksiaan] hadith-kirjallisuuden teoksiin, kuten bukhariin, nähden. nykyinen muotoilu sai sen näyttämään siltä, kuin niiden välillä olisi ollut kiistaa eri oppineiden koulukuntien välillä koskien kertomusta, jota ei ole olemassa, tämän kertomuksen luokitus on yksimielinen, koska se ei koskaan päässyt mihinkään hadith-kirjallisuuden teoksiin. Sanamuoto vaikutti myös anteeksipyytävältä, mitä muslimioppineet eivät olisi koskaan olleet profeetan tekojen suhteen, he olisivat hyväksyneet sen ja käyttäneet sitä lainsäädäntönä, jos he olisivat pitäneet lähdettä luotettavana. Kaksi asiaa puuttuu asiayhteydestä: hän vaati profeetan salamurhaa avoimen sodankäynnin aikana, ja hän teki sen runouden välityksellä, jota pidetään korkeimpana julkaisumuotona arabien keskuudessa noina aikoina, sillä koko yhteiskunta pyöri suullisen perinteen ja runouden ympärillä. Runoilijoilla oli tuossa yhteiskunnassa korkeampi asema kuin heimojohtajilla, ja heitä usein sekä pelättiin että ylistettiin [sen hyvän tai vahingollisen vaikutuksen vuoksi, jonka he saattoivat aiheuttaa henkilön maineelle]. Nykykontekstissa tämä olisi vastannut sitä, että Khomeini olisi vaatinut Salman Rashdin salamurhaa sodan aikana, eikä kuvaa runoja kirjoittavasta pikkutytöstä.