"

 Itse käsite ""diskreetti matematiikka"" on epämääräinen illuusio.  

Asia on niin, että analyysi on kuin mikä tahansa muu matematiikan osa-alue. Se voidaan rakentaa laskennan perusperiaatteista. Toisin sanoen yksinkertaisimmista periaatteista, joista rakentuu yhteenlaskufunktio, jota ajattelemme tietyn kokoisten äärellisten disjoint-joukkojen liiton alkioiden lukumääränä, sekä kertolaskufunktio, potenssifunktio jne. ja kaikki, mitä tarvitaan, jotta voidaan yleisesti puhua jotain laskutoimitusta vastaavien objektien lukumäärästä, toisin sanoen todistaa, että se on hyvin määritelty. Nämä peruslaskentaperiaatteet ovat vastuussa koko matematiikasta, myös analyysistä. On olemassa vain yksi matematiikka. Diskreetin ja jatkuvan matematiikan välillä ei ole mitään eroa, joka ei paljastuisi illuusioksi, jos tarpeeksi tarkkaan katsoo. Seiniä ei ole olemassa. 

On hienoa ajatella diskreettiä matematiikkaa samalla tavalla kuin ihmiset ajattelevat numeroteorian ja kombinatoriikan eroa. Esimerkiksi Goldbachin arvaus on helppo esittää kombinatorisesti, ja se on hyvä asia, kunhan tunnustetaan näiden kahden matematiikan alueen luontainen väljyys. ""Diskreettia matematiikkaa"" käsittelevä artikkeli ei voi koskaan olla kovin hyvä. Siinä voidaan vain sanoa, että diskreetti matematiikka on sekamelska matematiikan aloja, joiden tutkimiseen ei välttämättä tarvita reaalianalyysin, kompleksianalyysin tai topologian aloja. Kaikki muu olisi kaukana totuudesta. Sanon ""implisiittisesti"", koska reaali- ja kompleksianalyysi ja jossain määrin topologia voivat olla hyvin hyödyllisiä näillä alueilla.""