Yksinkertainen lainaus
Eikö tämä pohjimmiltaan kantilainen (tai ehkä hegeliläinen) näkemys mielestänne ilmaise tunteen, joka on ytimessä epäilyksille, joita monilla on liiallisesta tieteenmyönteisestä asenteesta?

Lähes kaikki tiedemiehet, joiden kanssa olen koskaan puhunut tieteen luonteesta, uskovat, että tiedemiehet tutkivat maailmaa "tuolla ulkona"; toisin sanoen he tutkivat objektiivista maailmaa, jossa ei ole inhimillisiä tunteita ja merkityksiä. Heidän on aluksi melko vaikea ymmärtää, että he tutkivat todellisuudessa ilmiöitä - mentaalisia representaatioita maailmasta "tuolla ulkona". Kun he ovat näin valaistuneet, he voivat sitten havaita, että heidän tietonsa "tuonpuoleisesta" maailmasta, joka ei suinkaan ole objektiivinen, on läheisesti sidoksissa heidän toiveisiinsa, pelkoihinsa ja muihin tunteisiinsa ja erottamattomasti niistä. Maailma on yksi asia, ja tietomme siitä on toinen; meidän ei pitäisi kuvitella, että ymmärryksemme maailmasta olisi itse maailma. James, Norwich

The Times -lehden artikkeli, josta tämä kommentti on peräisin, on kuitenkin hyvä esimerkki äärimmäisen tieteenmyönteisistä näkemyksistä, joissa ei nähdä mitään väärää siinä, miten tiede on vaikuttanut maailmaamme. Peter Morrell