"
Tuloksena oleva näkemys näyttää kuitenkin viittaavan siihen, että edeltävät pohdintanne ovat puolueellisia. Olet esimerkiksi olettanut, että halusin Rouxin lähtevän, vaikka en ole koskaan ilmaissut sellaista toivetta, en im- enkä eksplisiittisesti, en ennen enkä nyt. Vaikuttaa myös siltä, että olet antanut Rouxille anteeksi osan käytöksestä, josta minua moitit (enkä tarkoita, että minusta minun pitäisi saada anteeksi mitään tekemisiäni).
Jos saan ilmaista mielipiteeni, Roux on hyvä toimittaja, mutta yleensä vain työskennellessään yksin tai ilman vastustusta tai kritiikkiä; kyllä, minulla on omat ennakkoluuloni, mutta olen päätynyt tähän johtopäätökseen nähtyäni hänen vuorovaikutuksensa muiden kanssa omien kokemusteni lisäksi, ja viimeaikaiset tapahtumat näyttävät osoittavan, että se ei ole muuttumassa. Minusta tuntuu, että näissä olosuhteissa hän todella uskoo olevansa uhri, ja koska hän ilmeisesti tuntee jonkinlaista uhkaa, hän vastaa kaikkein lempeimpäänkin kritiikkiin kaikkein ilkeimmällä vitriolilla. Vaikka tämä voi aiheuttaa jo itsessään jonkin verran ongelmia, sananvapaata paskaa osuu tuulettimeen, kun sekaan heitetään itsepäisiä yksilöitä, jotka eivät usko hänen väitteitään syyttömyydestä ja uhriudesta, minkä jälkeen konfliktin intensiteetti kasvaa eksponentiaalisesti. Jos se ei ollut jo selvää: olen yksi näistä itsepäisistä henkilöistä, jotka uskovat, että olemme yksin vastuussa omista teoistamme. Näin ollen en rehellisesti sanottuna usko hetkeäkään, että Rouxia ""ajettiin"" tekemään mitään; hän valitsi osallistua tänne niin hyvällä kuin huonolla tavalla ja päätti lähteä; aivan kuten minä valitsin osallistua tänne niin kuin minä tein, päätin lähteä, päätin palata, päätin lähteä uudelleen, päätin palata ja päätin myöntää, että monet muokkaustottumukseni olivat väärä tapa hoitaa asioita. Pidän ajatuksesta, että Roux ei ole enää este, mutta en ole tyytyväinen tapaan, jolla siihen päädyttiin; en ole varma, onko kukaan oikeastaan voittanut tässä tapauksessa.   "