"

 Keskustelu vaikuttaa vääristyneeltä. 

On totta, että geologiset tutkimukset osoittavat ympäristömuutoksia, jotka ovat ristiriidassa vahvan Gaia-hypoteesin kanssa, jonka mukaan ekosysteemit pyrkivät kohti optimaalista tilaa. On myös totta, että on todisteita siitä, että ekosysteemit ovat romahtaneet sisältäpäin. Tällaisten ekosysteemien romahdusten esiintymistiheys geologisen historian aikana on kuitenkin monta kertaluokkaa pienempi kuin se äärimmäisen suuri esiintymistiheys, jota Malthusin maksimaalisen lisääntymisen malli ennustaa. Evoluutiota on siis ohjattava jokin muu kuin lisääntymisen maksimointi. Yksinkertaiset tietokonesimulaatiot näyttävät tukevan itsekkäiden geenien mallia (Medeian hypoteesin teoreettisen mekanismin perusta, jonka mukaan elämä tuhoaa itse itsensä), mutta niin tukee myös vahva Gaia-hypoteesi. Vahva Gaia-hypoteesi epäonnistui skaalautumisessa monimutkaisempiin järjestelmiin, ja Medean ekosysteemien romahdusten puuttuva esiintymistiheys voidaan selittää, jos myös itsekäs geenimalli epäonnistuu skaalautumisessa todellisen elämän suurempaan monimutkaisuuteen, koska todellinen elämä on liian monimutkaista ollakseen elinkelpoista niin jäykille, epäitsekkäille entiteeteille kuin itsekäs geenimalli väittää elävien organismien olevan. Toisin sanoen itsekäs geenimalli perustuu samaan metodologiseen virheeseen kuin vahva Gaia-hypoteesi. Tämä selitetään tarkemmin sivuilla ""Moderating the Gaia/Medea debate"" ja ""Self-organization"" Pure science Wikissä, joka on omistettu tieteelliselle metodille, johon ei vaikuta akateeminen arvovaltapakkomielle.
95.209.61.52 Martin J Sallberg"