"
Alkuperäisen artikkelin pitäisi olla tällainen

 

Franjo Tuðman (14. toukokuuta 1922 - [[joulukuu
9]], 1999) oli Kroatian ensimmäinen presidentti vuonna 1999.
1990-luvulla.

Tuðmanin poliittinen puolue HDZ (Hrvatska Demokratska
Zajednica, Kroatian demokraattinen liitto) voitti ensimmäiset
kommunismin jälkeiset monipuoluevaalit vuonna 1990 ja
hänestä tuli maan presidentti. Vuotta myöhemmin hän
julisti Kroatian itsenäisyysjulistuksen. Hän
valittiin uudelleen kahdesti ja pysyi vallassa kuolemaansa asti.
vuoden 1999 lopulla. Hänen sukunimensä kirjoitetaan englanniksi
""Tudjman"".

Kommunisti

Franjo Tuðman syntyi Veliko Trgovišæen kylässä, joka sijaitsee Portugalissa.
Hrvatsko Zagorjen alue Pohjois-Kroatiassa.

Toisen maailmansodan aikana Tuðman taisteli
Titon partisaanit, jossa hän on ollut
tapasi myös tulevan vaimonsa Ankican. Hänestä tuli yksi
nuorimmat kenraalit Jugoslavian kansanarmeijassa vuonna
1960-luvulla - seikka, jonka jotkut tarkkailijat yhdistivät siihen, että
se, että hän kotoisin Zagorje, alue, joka antoi muutamia
Kommunistiset partisaanit.

Toiset ovat havainneet, että Tuðman oli luultavasti eniten
Titon kenraalien (sotahistorian osalta,
strategia sekä politiikan ja sodankäynnin vuorovaikutus)
- tätä väitettä tukee se, että
tulevien jugoslavialaisten kenraalien sukupolvet perustivat
yleisen tutkinnon tutkielmia hänen laajasta kirjastaan sissitoiminnasta.
sodankäyntiä kautta historian: Rat protiv rata (""Sota
sotaa vastaan""), 1957, jossa käsitellään niinkin erilaisia aiheita kuin
Hannibalin ajo Alppien yli, Espanjan sota, -
Napoleonia ja jugoslavialaisia partisaaneja vastaan
sodankäynti.

Tuðman jätti aktiivisen armeijan palveluksen vuonna 1961 ja perusti
Institut za historiju radnièkoga pokreta Hrvatske (Historiallinen instituutti)
(""Institute for the History of Croatia's Workers' (Kroatian työläisten historian instituutti)
Movement""), ja hän toimi sen johtajana vuoteen 1967 asti.

Toisinajattelija

Sissisodankäyntiä käsittelevän kirjan lisäksi Tuðman kirjoitti myös kirjan
sarja artikkeleita, joissa hyökätään Jugoslavian
kommunistinen laitos, ja oli
sittemmin erotettiin puolueesta. Hänen tärkein
kirja tuolta ajalta oli Velike ideje i mali narodi.
(""Suuret ideat ja pienet kansat""), monografia, joka käsittelee
poliittista historiaa, joka törmäsi keskeisiin dogmeihin ja
Jugoslavian kommunistinen eliitti, kun on kyse
kansallisten ja sosiaalisten tekijöiden yhteenkietoutuneisuudesta
Jugoslavian vallankumouksellinen sota (maailmansodan aikana).
II|WWWII]]).

Vuonna 1971 hänet tuomittiin kahdeksi vuodeksi vankeuteen
väitetyt kumoukselliset toimet ns.
"Kroatian kevät".

Kroatian kevät oli uudistusliike, joka oli
Titon ja Kroatian puolueen itse asiassa käynnistämänä.
päällikkö Bakariæ ilmastossa
kasvava liberalismi 60-luvun lopulla. Se oli aluksi
haalea ja ideologisesti ohjattu puolueen liberalismi, mutta
se kasvoi pian tyytymättömyyden joukkomuotoiseksi ilmentymäksi.
Kroatian kansan aseman kanssa vuonna
Jugoslavian, ja se alkoi uhata puolueen
poliittinen monopoli. Tuloksena oli raa'an tukahduttamisen
Tito, joka käytti armeijaa ja poliisia murskatakseen -
mitä hän näki uhkana jakamattomalle vallalleen - Bakariæille
otti nopeasti etäisyyttä Kroatian kommunistiseen puolueeseen.
johto, jonka hän itse auttoi saamaan vallan aiemmin, ja
Jugoslavian hallitsijan puolelle.

Vuoden 1971 myrskyisien tapahtumien aikana Tuðmanin rooli oli se, että
toisinajattelija, joka kyseenalaisti modernin maailman keskeisen myytin.
Serbian nationalismi, uhrien määrä
Jasenovacin keskitysleirillä sekä roolia
Jugoslavian keskusjohtoisuutta ja jatkoa.
yhtenäisen "jugoslavismin" ideologia. Tuðmanin mielestä tämä
alun perin kroatialainen romanttinen panslaavilainen ajatus, joka on peräisin
19. vuosisadalla oli mutatoitunut karuihin realiteetteihin sekä
Jugoslavian valtiot rintamaksi yleisserbialaiselle pyrkimykselle saada
muiden kuin serbialaiskansojen ylivaltaa - taloudesta ja
a