"

 liialliset lainaukset tiettyjen kirjoittajien töistä tässä artikkelissa. 

Selvä. Kun asiaa tarkastellaan toiselta kantilta, pelkästään alaviitteitä tarkastelemalla, olette lainanneet liikaa joitakin lähteitä:
Deitcher, David
(Deitcher, David. ""Epäsentimentaalinen kasvatus: Deitsenter: Amerikkalaisen taiteilijan ammattimaistuminen""). ""Loran kirjoitti kaksi artikkeliaan Lichtensteinin ensimmäisen Los Angelesissa järjestetyn pop-näyttelyn jälkeen, jossa oli mukana taiteilijan elävän kokoisia versioita Loranin kirjassa olevista kuvista.""".
(Deitcher, David. ""Epäsentimentaalinen kasvatus: Deitsenter: Amerikkalaisen taiteilijan ammattimaistuminen""). ""Portrait of Madame Cézanne" ja "Femme au Chapeau", molemmat vuodelta 1962, olivat ensimmäisiä maalauksia, joissa Lichtenstein perusti kuvan suoraan maineikkaan edeltäjänsä kuvaan ja otti käyttöön teeman taide taiteesta taiteesta. Molemmat esitetään kahdella etäisyydellä alkuperäisestä. Cézannen muotokuva vaimostaan on siirretty merkittävin mutta hienovaraisin muutoksin neljännesvuosisata aiemmin julkaistusta Cézannen Composition -kaaviokirjasta. Lichtensteinia huvitti liian yksinkertaistettu ja paradoksaalinen ajatus siitä, että pelkistä paksuista mustista ääriviivoista koostuvaa litteää kaaviota voitaisiin käyttää ranskalaisen työn esittämiseen, kun otetaan huomioon Cézannen vaatimus ääriviivojen eliminoimisesta maalauksistaan, koska ne eivät kyenneet vihjaamaan kolmiulotteisen motiivin, josta hän työskenteli, kehollisesta todellisuudesta."""
(Deitcher, David. ""Epäsentimentaalinen kasvatus: Deitsenter: Amerikkalaisen taiteilijan ammattimaistuminen""). ""Pop-objektin ristiriitainen luonne oli keskeisessä asemassa epätavallisen vilkkaassa ja paljastavassa keskustelussa vuoden 1963 lopulla. Juuri Lichtensteinin varhaisimmat pop-maalaukset herättivät tämän kiistan, joka sai kriitikko Brian O'Dohertyn (myös taiteilija, nimellä Patric Ireland) määrittelemään täysin uuden objektiluokan: "käsintehdyn readymaden". Arvostellessaan taiteilijan toista pop-näyttelyä New York Times -lehdessä O'Doherty nimesi hänet "yhdeksi Amerikan huonoimmista taiteilijoista". Siitä huolimatta hän myös kehui häntä luomaan maalauksia, jotka "nostivat esiin joitakin taiteen vaikeimmista ongelmista". O'Doherty pani merkille taidelehdistössä juuri puhjenneen kiistan: sekä Art Newsin että Artforumin syyskuun numeroissa oli julkaistu vihaisia juttuja pop-taiteesta yleensä ja erityisesti Lichtensteinin töistä.""".
(Deitcher, David. ""Epäsentimentaalinen kasvatus: Deitsenter: Amerikkalaisen taiteilijan ammattimaistuminen""). ""...Erle Loran, joka oli ottanut kohteekseen kaksi Lichtensteinin maalausta, Portrait of Mme. Cézanne ja Man with Folded Arms (molemmat vuodelta 1962), paheksuakseen joitakin uuden taiteen keskeisiä piirteitä. Kumpikin maalaus oli luonteenomaisesti röyhkeä suurennos Loranin silloin kaksikymmentä vuotta vanhasta kirjasta Cézannen kompositio löytyvästä kaaviosta."""
(Deitcher, David. ""Epäsentimentaalinen kasvatus: Deitsenter: Amerikkalaisen taiteilijan ammattimaistuminen""). ""Sekä Loran että O'Doherty pitivät järjettömänä sitä, että niin monet popin kannattajat puolustivat Lichtensteinia vaatimalla, että hän pikemminkin "muutti" kuin "kopioi" lähteitään. O'Doherty väitti, että vain asiantuntija voisi erottaa eron, ja piti tätä hiusten halkomista täysin sivuseikkana. Loppujen lopuksi suora omiminen oli voitu luokitella taiteeksi vuodesta 1913 lähtien, jolloin "innovaation vanha mestari" Duchamp oli "aloittanut kaiken pystyttämällä readymadejaan... ja kutsumalla niitä taiteeksi jättäen meille todistustaakan siitä, että ne eivät olleet taidetta". Sekä Loran että O'Doherty pitivät transformaatioalibia kaksin verroin ärsyttävänä, koska se ratkaisi Popin korkeakulttuurisen aseman turvautumalla täysin akateemiseen ja ristiriitaiseen kaksoispuolustukseen. Toisaalta pop oli taidetta, koska se "asetti tietoisuuden kehyksen tärkeän osan amerikkalaista elämää... jota pidämme itsestäänselvyytenä". Toisaalta pop oli taidetta, koska Lichtensteinin kaltainen taiteilija muokkasi lähteitään 'kuten hyvän taiteilijan kuuluukin' - kliseinen näkemys kuvataiteen tuotannosta.""".
(Deitcher, David. ""Epäsentimentaalinen kasvatus: Deitsenter: Amerikkalaisen taiteilijan ammattimaistuminen""). ""Loranille 'transformaatio' tai 'kopiointi' -keskustelu oli valheellinen: koska abstraktit ekspressionistit olivat uskaltautuneet 'paljon pidemmälle kuin luonnon muuntamisprosessi' tuottamaan maalauksia, jotka eivät edellyttäneet 'mitään tietoista lähdettä, vaan joilla on autonominen identiteetti ja kuvasto', transformaatio - vaikka se olisikin havaittavissa Lichtenstien taiteessa - voisi merkitä vain esteettistä taantumista."""
(Deitcher, David. ""Epäsentimentaalinen kasvatus: Deitsenter: Amerikkalaisen taiteilijan ammattimaistuminen""). """Eri syistä Lichtenstein itse vältti muodonmuutospuolustusta."""
Coplans, toim.
(Coplans, toim.) ""Ajatus läheisesti toisiinsa liittyvän aiheen käyttämisestä yhtenäisessä käsittelytavassa on ilmeisesti esitetty erilaisissa maalauksissa, jotka ovat peräisin nykyaikaisilta mestareilta". Man with Folded Arms ja Portrait of Madame Cézanne (molemmat 1962) ovat lainauksia Erle Loranin laatimista hahmokaavioista, joissa selitetään Cézannen sommittelumenetelmiä, ja ne ovat samankaltaisia lineaarisen mustavalkoisen kuvakäsittelynsä suhteen."""