"

 Perinteisten juutalaisten päivämäärien ja akateemisten päivämäärien välinen epäsuhta 

Käyttäjä:PiCo, pidättäydyn muokkaamasta tätä nykyistä artikkelia, koska minusta tuntuu, että panokseni saatetaan tulkita väärin tai häiritä, eikä se tietenkään ole tarkoitukseni. Olkaa kuitenkin tietoinen siitä, että on olemassa valtava ero perinteisen juutalaisen menetelmän välillä, jossa vuodet kalibroidaan huolellisesti varjellun suullisen perinteen perusteella, ja nykyaikaisen menetelmän välillä, jota käyttävät pääasiassa kristityt, jotka luottavat suuresti nykyaikaisiin akateemisiin menetelmiin, joita käytetään kronologian ajoittamisessa. Nämä kaksi ovat edelleen sovitettavissa yhteen, mutta vaatii valtavasti vaivaa ja ""pitkän tuulen"" (kärsivällisyyttä) ja äärimmäistä ahkeruutta, jotta voidaan edes alkaa selittää, missä kohdin ristiriitaisuudet ovat ""hiipineet"" muinaisiin kronologioihin. Juutalaiset väittävät, että orjuutta Egyptissä oli vain 210 vuotta, vaikka heprealaisessa Raamatussa mainitut 430 vuotta lasketaan vain Iisakin syntymästä Israelin Egyptistä lähtöön asti. Katsokaas, ""muukalaiset muussa kuin omassa maassa"" alkaa todellisuudessa Aabrahamin siemenestä Kanaanin maassa. Joka tapauksessa minun näkemykseni on, että en keskeytä työtänne, vaan annan sen edetä oikeaan suuntaan. Olisin kuitenkin toivonut, että olisit maininnut enemmän siitä ""toisesta menetelmästä"", jota valtavirtajuutalaisuus harjoittaa, riippumatta siitä, hyväksyvätkö kristityt tai akateemiset piirit sen vai eivät. Tämä olisi antanut enemmän tasapainoa nykyiseen artikkeliin. Minulla on aavistus siitä, että joku aloittaa aikanaan toisen artikkelin, joka käsittelee ainoastaan Raamatun kronologiaa koskevaa juutalaista perinnettä.

Saanen sanoa, että Antiokhosin kääröä pidetään meille luotettavana lähteenä.

 TIETTYJÄ PUUTTEITA NYKYAIKAISESSA OPPINEISUUDESSA:
 
Haluan huomauttaa eräästä nykyaikaiseen oppineisuuteen liittyvästä seikasta, joka meidän pitäisi mielestäni tiedostaa. Eräät Christian Robin ja André Lemaire ovat tehneet Ranskassa tutkimuksia aiheesta 
Saaban kuningatar ja kuningas Salomo.
 
André Lemaire kirjoitti: "Hypoteesilla, jonka mukaan Pohjois-Arabiassa olisi ollut 1. vuosituhannen alussa eaa. sijainnut Sheba (Noth 1968: 223-224; Würthwein 1977: 121; Eph'al 21984: 88-89, 227-229; Garbini 1984; Sarkiö 1994:190; Mulder 1998: 509-510) ei ole mitään perusteita, ja se on yleisesti hylätty (Robin 1992: col. 1109-1110, 1118; Avanzini 1996: 13; Kitchen 1997b: 128.".
 
Hän kirjoittaa myös: "Ensimmäinen maininta Sabasta uusassyrialaisissa teksteissä ajoittuu 8. vuosisadan puoliväliin eaa., ja se liittyy kertomukseen 200 kamelin karavaanista, joka oli tulossa Taymasta ja Sabasta Hindanuun (Keski-Eufratin varrella) (Cavigneaux - Ismaïl 1990: 339-357; Frame 1995: 300; Younger 2003: 279-282; Holladay 2006: 319-321)."
 
Toisin kuin nykyaikainen oppineisuus, tässä yhteydessä on huomattava, että juutalaisessa perinteessä kuningas Salomo ei aloittanut valtakauttaan noin vuonna 1 000 eaa., kuten nykyaikainen oppineisuus väittää, vaan pikemminkin noin vuonna 843 eaa., kuten juutalaisesta perinteestä ilmenee. Samoin ensimmäinen temppeli tuhoutui juutalaisen perinteen mukaan vuonna 422 eKr. eikä länsimaisen maailman tutkijoiden käyttämän virheellisen päivämäärän mukaan vuonna 586 eKr. Nykyaikaiset tutkijat jättävät juutalaisen perinteen täysin huomiotta ja asettavat historialliset tapahtumat virheellisesti vähintään 200 vuotta aikaisemmaksi, mikä selittää ristiriitaisuudet näiden tärkeiden tapahtumien kalibroinnissa ja sen, ettei historiallisia merkintöjä löydy näiden tapahtumien tueksi.
 
Heidän kriittisessä näkemyksessään juutalaisista teksteistä on yksi merkittävä puute: jos he eivät löydä arkeologista dokumenttia, joka vahvistaisi tietyn Raamatussa mainitun tapahtuman, heidän mielestään se on kuin tapahtumaa ei olisi koskaan tapahtunutkaan. Tämä on logiikan virhe.

Jotta voisimme alkaa käsitellä tätä valtavaa vaikeutta, joka liittyy nykyaikaiseen oppineisuuteen ja juutalaiseen perinteeseen, meidän on ensin asetettava lähtökohta, joka seuraa meitä koko tämän keskustelun ajan, ja se on se, että juutalaiset ovat säilyttäneet historiallisia merkintöjä muinaisista ajoista lähtien, ja he ovat usein säilyttäneet nämä kirjalliset kertomukset tapahtumista merkitsemällä niiden päivämäärät seleukidien aikakauden laskentajärjestelmään. Tämä on elintärkeää, sillä ilman tätä tietoa on käytännössä mahdotonta määrittää tapahtumien järjestystä ja verrata niitä oikein Juliaanisen/Gregoriaanisen kalenterin päivämääriin. 

Arameankielinen "" Antiokhosin käärö "", joka tunnetaan hepreaksi "" Megillath Benei Hašmonai "" (The Scroll of the Sons of Asamoneus), on erikoinen asiakirja, jonka rabbi Saadia Gaon väittää johdannossaan ""Ha-Eggron"" -teokseen Hillelin ja Shammai-koulujen vanhimmat ovat kirjoittaneet kaldaiksen kielellä, mikä tarkoittaa asiakirjaa, joka on varhaisempi kuin rabbi Yose b. Halpethan 2. vuosisadalla jKr. laatima kirja Seder Olam. Tuossa kirjassa, ""Antiokhosin käärössä"", on tämä merkittävä huomautus, nimittäin, että ""toisen temppelin jälleenrakentamisesta Juudeaan tunkeutuneen Antiokhos Eupatorin, Antiokhos Epifanesin pojan, hallituksen 23. vuoteen oli kulunut yhteensä 213 vuotta"".

 בִּשׁנַת עַסרִין וּתלָת שְׁנִין לְמִמלְכֵיהּ, ב