"

Olen iloinen siitä, että muutkin ovat liittyneet tähän tutkimukseen, mutta olen jo nyt tyrmistynyt huomatessani, että joku on katsonut tarpeelliseksi lakaista ""Juutalaiskysymyksen"" maton alle, kun tällä keskustelusivulla oli jo viitattu yhteen tapaukseen, johon liittyi Englannin juutalaisten ""lopullinen ratkaisu"". Pidän näistä termeistä, koska ne järkyttävät omaatuntoa, koska kaikki tietävät, mitä nämä termit tarkoittavat Saksan osalta 1930- ja 1940-luvuilla. Niin sanottujen "rotulakien" hyväksyminen 30-luvulla johti 40-luvun holokaustiin - siinä oli syy ja seuraus.

Kun tämä esipuhe on nyt pois tieltä, totean, että vuoden 1215 Magna Carta sisältää savuavan aseen Englannin omasta pyrkimyksestä vapauttaa saaret juutalaisista. Tämä ei ole salattua historiaa vaan hyvin dokumentoitua historiaa. Siitä ei vain puhuta, koska englantilaiset (minä olen englantilainen) eivät halua, että heitä pidetään antisemitistisinä, mutta Englannin historia haisee antisemitismiltä.

Se, mitä täällä ei käsitellä (ja vielä vähemmän nyt, kun joku on lisännyt sensuurin kosketuksen), on se, että Rooman paavi (paaveja oli muitakin) hallitsi Englantia kuninkaansa kautta; kirkko ja laki (ei ollut mitään maallista lakia sellaisenaan, jota kirkko ei olisi hyväksynyt, ja kirkko oli ainoa kirkko, jonka päämaja oli Roomassa). Toivottavasti kaikki tietävät Henrik VIII:sta, jotta minun ei tarvitse selittää sitäkään).

Juutalaiset olivat siis rahanvaihtajia. Miksi he olivat rahanvaihtajia? Mene ja tee oma tutkimuksesi! Sinun on tiedettävä. Juutalaisilla oli rahanvaihtajasuhde kirkon kanssa, ja siksi lauseke on siinä: juutalaiset eivät olleet (ole) kristittyjä (duh!) - eivät Rooman kirkon jäseniä. Paavi antoi heille erityisaseman. Kaiken tämän kaupankäynnin edustaja oli arkkipiispa. Paronit olivat pelkkiä paikallisia gangstereita, tai nykykäsityksen mukaan = sotapäälliköitä (roistoja).

Magna Cartan juutalaisia koskevien lausuntojen tarkoituksena ei ollut valistaa lukijoita siitä, keitä juutalaiset olivat - kaikki tiesivät, keitä juutalaiset olivat. He olivat veritekojen kansaa (""he tappoivat Jeesuksen""). Kirkko, jonka Jeesuksen juutalaiset tappoivat, sieti heitä, kuten natsit käyttivät juutalaisia silloin, kun se sopi heille, ja jotkut juutalaiset (muutamat) lähtivät mukaan natsien toimintaan pelastaakseen itsensä juutalaisten enemmistön kustannuksella. Tämä on se hankala kysymys, jota käsittelemme. Englannin lain mukaan juutalaisilta kiellettiin käytännössä kaikki muu kuin rahanvaihtajina toimiminen! He olivat yhteiskunnan pohjasakkaa, ja kirkko tarvitsi alaluokan ihmisiä. Juutalaisilla ei ollut samaa asemaa kuin muilla, ja juutalaisia murhattiin ja hyväksikäytettiin. Koska maailmassa suhtaudutaan etniseen puhdistukseen nykyään niin pyhästi, englantilaiset eivät halua myöntää, että he tekivät sitä jo kauan ennen kuin Hitler astui alalle!

Nyt siirrytään vuoteen 1297 ja "bingo!" = ei juutalaisia. Miksi? Koska heidät potkittiin ulos Englannista, heidät pakotettiin maan alle tai käännytettiin. Sama tapahtui Espanjassa. (Hei, eikö niin tapahtunut natsi-Saksassa?) Vasta Cromwellin aikana - kauan sen jälkeen, kun Henrik VIII oli sanonut paaville hei, hei, hei, ja kauan sen jälkeen, kun Shakespeare oli kirjoittanut omat surullisenkuuluisat sanansa rahanlainaavasta juutalaisesta - Cromwell puhui uskonnollisesta tolleroinnista. Miksi? Koska Cromwell hallitsi Englannin tasavaltaa, joka oli katkaissut suhteensa kirkkoon katkaisemalla kuninkaan pään, lakkauttamalla ylähuoneen ja ryöstämällä kaikki kirkon omaisuudet, jotta kirkko ei enää toimisi. Sitten tasavallan joukot menivät Irlantiin ja ryhtyivät "etniseen puhdistukseen" murhaamalla ja sekasorron avulla.

Lukekaa historianne. Siirry 1700-luvulle ja lue juutalaisten asemasta parlamentissa (miten ja milloin he lopulta saivat istua parlamentissa).

Lopputulos. Vuoden 1215 Magna Carta on selitettävä: kuka sen kirjoitti ja miksi ja mitä siinä sanotaan ja miksi. Se, mitä meillä on nyt Wikissä, on pelkkää tylsää propagandaa, joka ei selitä mitään. Mutta katsomalla juutalaisia käsitteleviä lausekkeita voi nähdä, että vaikka englantilaiset saattavat nousta korkealle ja huutaa pahoista saksalaisista (muistakaa, että Britannian kuninkaalliset ovat saksalaisia, jotka ovat piileskelleet toisen nimen alla ensimmäisen maailmansodan jälkeen), on mahdollista nielaista ja sanoa "minäkin". (englanniksi) ja ymmärtää, että pahuus ei tunne rotua tai uskontoa.  16:12, 18. joulukuuta 2004 (UTC)""