Perustuslain neljä viimeistä artiklaa, vain yhteenvetona: 
kaikki säännökset puhuvat suoraan kansakunnan, sen hallinnonalojen, sen kansalaisten ja valtioiden suhteista sekä 
mikään säännös ei koske sekä kansakuntaa, sen hallinnonaloja, sen kansalaisia että valtioita.
 IV artiklassa on neljä jaksoa, jotka kaikki koskevat osavaltioita ja kansakuntaa, osavaltioita ja kansallista kongressia tai osavaltioita ja kansakunnan kansalaisia. 
 V artiklassa kuvataan, miten osavaltioiden kansalaiset voivat tehdä muutoksia keskushallintoon ilman kansallista kongressia, presidenttiä tai korkeinta oikeutta, eikä keskushallinnon perustuslakia voida muuttaa ilman, että kolme neljäsosaa osavaltioiden kansalaisista hyväksyy sen. 
 VI artikla. Artiklassa määrätään, että kaikkien valtion ja kansallisen hallinnon virkamiesten on vannottava noudattavansa perustuslakia. Perustuslaki ja ratifioidut sopimukset ovat maan korkein laki, ja se sitoo sekä kansallisia että osavaltioiden tuomareita, osavaltioiden laeista "huolimatta". Kaikki osavaltioiden liittosopimusartiklojen nojalla tekemät velat ovat täytäntöönpanokelpoisia perustuslain tuomioistuimissa. 
 VII artikla. Ratifiointi "me ihmiset" osavaltioissa luovat keskushallinnon, ja vaatimus on yhdeksän, aluksi yksitoista, kahden vuoden kuluessa yksimielisesti.