Miksi on niin vaikeaa pitää solipsismia vääränä? 

Jos jopa hyväksytte tuon erittäin epäilyttävän väitteen 'Ainoa asia, jonka tiedän olevan olemassa, on mieleni'[1], ja vielä pidemmälle menevästi hyväksytte (sokeasti) käsityksen 'Koko maailma voi olla minun illuusiotani', ja sitten tajuatte, ettei koko maailma ole suoraan teidän hallinnassanne, ajattelette, että on olemassa 'BUM'. Mutta lopeta, et VOI tietää, onko 'BUM' olemassa. Sitten solipsisti sanoo: 'Maailma on minun illuusioni', mutta MITEN voi tietää, ONKO illuusio olemassa? Jos toteamme, että ainoa olemassa oleva asia on mielemme, emme voi sitten väittää, että jotain muuta on olemassa, kuten vaikkapa tuon mielen teoksia. Jos toteamme [1], että elämme tyhjyydessä, mutta miten tyhjyyden osat voivat olla toisistaan poikkeavia?
Mutta koska saatte 'Ainoa asia, jonka tiedän olevan olemassa, on mieleni' -väitteen ja 'Ajattelen, siis olen' -johtopäätöksen, voin esittää neljä kysymystä:
-Miksi jos AJATTELEN, niin sitten olen?
-Miksi sanotaan, että MINÄ AJATTELEN?
-Miksi TIEDÄN, että mieleni on olemassa?
-Miksi tiedän, että mieleni ON olemassa?
ne voidaan tiivistää:
-Miksi minun mieleni pitäisi olla AINOA olemassa oleva asia?
-Miksi tiedän, että vain yksi asia on olemassa?
-Miksi mieleni on ainoa olemassa oleva asia? jne.
Kuten huomaat, solipsismi ei pysty vastaamaan mihinkään näistä, koska se on huolissaan vain väitteestä ja johtopäätöksestä.  82.209.225.33