Shri Om Prakash Chautala esitti kansallisen kehitysneuvoston kokouksessa vaatimuksen kaikkien Pohjois-Intian muiden kuin rantajokien eli Ravin, Beasin, Satlejin, Shardan ja Gangan vesien jakamisesta puheensa 13 ja 14 kohdassa [Sutlej Yamuna Link (SYL) -kanavan valmistuminen Punjabin alueella. Tämä kanava veisi Haryanan osuuden Ravi-Beas-joen vesistä Haryanaan.] ja myönsi myös, ettei Yamunalle ole toistaiseksi rakennettu varastopatoa [Siihen asti, kunnes joet on yhdistetty toisiinsa, ehdotettujen hankkeiden, kuten Kishau- ja Renuka-padon ja Lakhwar Vyasi -hankkeen, rakentaminen Yamunalle olisi asetettava etusijalle, jotta luonnonkatastrofeja, kuten tulvia ja kuivuutta, voitaisiin hallita paremmin.].

Intian pääkaupungin New Delhin osuus Yamuna-joen vesistä on vain 4,6 prosenttia, ja suurin osa Yamuna-joen vesistä otetaan talteen Tajewalan patoaltaassa (joka on nykyään korvattu Hathnikundin patoaltaalla) 260 kilometriä Delhistä ylävirtaan rantavaltioiden Haryanan ja Uttar Pradeshin alueella. Suurin osa New Delhiin johdettavasta vedestä hukkuu joen uomaan. New Delhiin monsuunin jälkeisenä aikana vapautuva vesi ei riitä pitämään Yamuna-joen virtaamia riittävinä, jotta pääkaupungin jätevedet ja teollisuusjätteet voitaisiin huuhdella pois ja sulattaa.