"

Vastaa

Ensinnäkin "kymmeniä tuhansia" enemmän raskasta öljyä kuin kevyttä raakaöljyä on väärin. Tämän luvun saamiseksi olet luultavasti sisällyttänyt mukaan kaiken litosfäärin orgaanisen sisällön, ikään kuin olisi pienintäkään mahdollisuutta saada mitään käyttökelpoista 5 km:n syvyisestä liuskeesta, jossa on 1 % kerogeenia. Sekoitit ""kevytöljy"" ja ""tavanomainen öljy"". se, mitä luokittelit ""matala-asteiseksi öljyksi"", ei ole suurelta osin lainkaan öljyä (kerogeeni). 

Toiseksi, on tärkeä käsite, jonka jätit huomiotta nettoenergiaverkon. Valtaosa matala-arvoisista fossiilisista "polttoaineista", kuten syvällä oleva öljyliuske, kuluttaisi enemmän energiaa louhintaan kuin ne antaisivat energiaa. Athabascan öljyhiekan omavaraisuusaste on jo nyt noin 30 prosenttia - sitä voitaisiin vähentää noin 25 prosenttiin kehittyneellä teknologialla. Testattujen pienten liuskeöljyprojektien nettoenergiantuotto oli lähes nolla - paitsi Virossa, mutta niissä käytetyt liuskeet olivat rikkaimpia tunnettuja.

Kolmanneksi louhinta on yhtä tärkeää kuin varannot. Muiden kuin tavanomaisten öljyjen (biologisesti hajoava öljy, bitumi, vettä raskaampi öljy jne.) poistaminen on hyvin vaikeaa. Kerogeeni liuskekivestä on vieläkin huonompi. Vaikka näitä resursseja olisi triljoonittain tynnyreitä, niistä ei ole paljon apua, jos saamme ulos vain muutaman miljoonan tynnyrin päivässä.

Neljänneksi, ei-konventionaalinen tuotanto aiheuttaa suuria ympäristökustannuksia. CO2-päästöt koko tuotantokierron aikana (kaivosta loppukäyttöön) ovat paljon suuremmat. On muitakin ongelmia, kuten ekosysteemien tuhoutuminen (sekä öljyliuskeen että öljyhiekan avolouhostuotannossa), vedenkäyttö (erityisesti öljyliuske), vesien pilaantuminen, jätteiden hävittäminen (öljyliuske).... Näistä ympäristökustannuksista tulisi katastrofaalisia, jos ei-traditionaalista tuotantoa laajennettaisiin samaan tuotantomäärään kuin nykyistä tavanomaista tuotantoa."