"

On valitettavaa, että Sisilian historia täällä Wikissä on vain tämän yhden yksilön, ""Racial Realityn"", hallussa, joka on foorumin postaajien keskuudessa hyvin tunnettu siitä, että hän on hyvin puolueellinen kaikkia tutkimuksia vastaan, jotka osoittavat sekoittumista.  Hän kokee, että hänellä on oikeus halventaa kaikki tutkimukset, joiden kanssa hän on eri mieltä, ja että kaikkien pitäisi hyväksyä hänen teoriansa absoluuttisena tosiasiana.  Voisin aivan yhtä hyvin luoda verkkosivuston, jossa esitettäisiin vastakkainen näkemys ja diskreditoitaisiin tutkimukset, joista Racial Reality pitää.  Mutta en ole niin epärehellinen.  Tarkoitukseni oli esitellä tarinan toinen puoli ja jättää samalla Racial Realityn myös pätevä puoli sinne; tällä tavoin lukija voi tehdä omat johtopäätöksensä. Mutta tapa, jolla artikkeli nyt on, on äärimmäisen yksipuolinen.

Veriryhmätutkimukset 1970-luvulta eivät ole virheellisiä. Menetelmä on jäänyt pois muodista vain siksi, että se on vähemmän herkkä kuin uudempi DNA-menetelmä, joka on nyt käytössämme.  Tämä tosiasia ei tee tyhjäksi vanhempia veriryhmiä käyttäviä tutkimuksia, koska käytetyt veriryhmät ja veriproteiinit ovat spesifisiä tietyille populaatioille.  Ihmisen genomin purkamisen jälkeen meillä on ollut käytettävissämme herkempiä menetelmiä sekoittumisen määrittämiseksi.  

Esimerkki veriryhmätutkimusten pätevyydestä on Duffyn nollamarkkeri. Duffyn veriryhmätyypit ovat olleet tiedossa jo vuosikymmeniä, samoin kuin niiden hyödyllisyys mantereelta peräisin olevien esi-isien tunnistamisessa. Mutta vasta viime vuosikymmenen aikana on tiedetty, että henkilön Duffy-veriryhmätyyppi on koodattu hänen kromosominsa nro 1 pitkään haaraan, noin 23,2 senttimetrin päähän kromosomin sentromeeristä. 

Yleisesti ottaen henkilön geneettisen koostumuksen lopputulosta voidaan mitata serologisella analyysillä (veriryhmäkokeet) tai itse geneettistä koostumusta voidaan mitata DNA:sta. Jälkimmäinen menetelmä on tarkempi, koska joitakin proteiineja tuotetaan (tai ei tuoteta) vain homotsygooteissa, joten ne eivät näy serologisessa analyysissä mutta näkyvät DNA:ssa. Serologinen analyysi aliarvioi todellista sekoittumista. 

Ghiani-tutkimuksessa todetaan nimenomaan, että se osoittaa merkittävää sekoittumista.  Kuka tahansa voi nähdä tämän lukiessaan tiivistelmän. "Merkittävällä" tarkoitetaan kuitenkin "tilastollisesti merkitsevää", ei sitä, että suuri osa sisilialaisten DNA:sta olisi afrikkalaista. Viisi prosenttia tai enemmän katsotaan yleensä tilastollisesti merkittäväksi.

Calon tutkimus tukee itä-länsi-jakoa Sisiliassa ja osoittaa sisilialaisten ja egyptiläisten sukulaisuutta.  Egyptiläisiä tuotiin Sisiliaan saraseenien aikana maanviljelijöiksi, joten yhteys sisilialaisten ja egyptiläisten välillä ei ole valheellinen. Tutkimuksessa käytettiin täysin päteviä veriryhmä- ja mtDNA-tutkimuksia, jotka osoittavat Sisiliassa esiintyvän Saharan eteläpuolisen alueen sekoittumista, vain osoittamaan, että muissa tutkimuksissa siellä havaittiin "afrikkalaista" sekoittumista riippumatta siitä, oliko se Saharan eteläpuolinen vai pohjoisafrikkalainen.  On muitakin tutkimuksia, joissa nämä kaksi yhdistetään. Tarkoituksena oli osoittaa sukulaisuus Afrikan mantereen (moninaisiin) kansoihin.

Semino-tutkimus vuodelta 1989, jossa löydettiin 4 Saharan eteläpuolisen alueen haplotyyppiä 91 erilaisen sisilialaisen väestöstä, ei ole ""ongelmallinen"", kuten Racial Reality haluaa meidän uskovan, vaan täysin pätevä mtDNA-tutkimus, jossa käytettiin restriktioentsyymejä, menetelmää, jota käytetään edelleen laajalti nykyäänkin, koska se on kustannustehokas ja tarkka.  RFLP:t leikkaavat DNA:ta määrätyissä kohdissa, ja ""indelit"" (insertion ja deletion polymorfismit) on erittäin helppo havaita tällä tavoin. On olemassa muita tutkimuksia, joissa Sisilian geeniperimästä on löydetty vähemmän (tai yhdessä tapauksessa ei lainkaan) Saharan eteläpuolisen alueen materiaalia.  Tämä on normaalia, koska kaikki näytteet ovat erilaisia, ja siksi kaikki testit antavat erilaisia tuloksia.  Yksi ei todellakaan voi ""kumota"" tai ""kumota"" toista.  Vuoden 2001 Vona-tutkimus (jossa ei todettu sisilialaisissa olevan Saharan eteläpuolisia geenejä), jossa viitattiin vuoden 1989 Semino-tutkimukseen, tehtiin vain vertailun vuoksi.  Lisäksi siinä testattiin vain 49 sisilialaista yhdestä Alia-kylästä.  Näin suppean otoksen perusteella ei voida tehdä luotettavia johtopäätöksiä koko sisilialaisesta väestöstä.  Tohtori Ornella Semino, entinen kollegani, piti sekä huvittavana että hieman huolestuttavana, kun mainitsin täällä, että tietyt ei-ammattimaiset foorumikirjoittajat pitivät hänen tutkimustaan ""vanhentuneena"" tai ""kumottuna"" tai ""kumottuna"" - kaikki täyttä hölynpölyä!

Lopuksi, henkilö, joka kirjoitti tämän...

""Lopuksi, puheet kilpailuista ovat joka tapauksessa hölynpölyä..."""

...pitäisi olla tietoinen siitä, että henkilö, josta on tehty kaiken sisilialaisen hallinnoija, edellä mainittu Racial Reality, on rotujen olemassaolon kannattaja... katsokaa vain hänen kahvansa.

Olen eläkkeellä oleva geneetikko, ja uskon, että minulla on jotain arvokasta annettavaa.  Olen muuten osittain sisilialaista syntyperää, ja olen ylpeä kaikista niistä, jotka ovat vaikuttaneet tuon suuren saaren sulatusuunin väestöön.  Toivon, että ainakin osa sanoistani otetaan huomioon...