"

2D vs. 3D-yhteyden muodostuminen

Haluaisin vain esittää huomautuksen. Tässä artikkelissa kuvataan hienosti jälleenkytkeytymistä 2D:ssä. 3D:n yleistäminen ei kuitenkaan ole triviaalia. 3D:ssä sweet-parker- tai petcheck-rekonnektiosta tulee käytännössä 3D-nollapiste-rekonnektio (ilman että puhutaan kvaari-separatriisin kerroksista vs. todelliset separatriitit). Lisäksi sovellus magnetosfääriin on hyvin erilainen kuin sovellus auringon koronaan, koska magnetosfäärin rekonnektio vaatii topologisesti 4-vuotoisen järjestelmän, kun taas auringon koronassa tarvitaan vain 2-vuotoinen järjestelmä.

Okei, en tajunnut, kuinka tekninen tämä artikkeli tulisi olemaan, ennen kuin aloin kirjoittaa sitä.  Pyrin täyttämään joitakin tyhjiä linkkejä, esittämään kaavion tai kolme ja sijoittamaan linkit tähän artikkeliin asiaankuuluville sivuille.

Teen parhaillaan koetta tutkiakseni magneettista jälleenkytkeytymistä - jos sinulla on kysymyksiä, lähetä ne tänne tai keskustelusivulleni... mutta varoitan, että olen konferenssissa ensi viikon, joten vastaukseni voi olla hidasta. 00:51, 14. marraskuuta 2004 (UTC)

Poistin nimettömän muokkauksen, jossa väitettiin, että magneettinen jälleenkytkeytyminen tapahtuu, kun magneettinen paine ylittää plasman paineen (eli kun plasmaparametri on pienempi kuin yksikkö).  Tämä ei pidä paikkaansa!  Magneettinen jälleenkytkeytyminen (tai sen puuttuminen) liittyy korkean sähkönjohtavuuden aiheuttamaan linjasitoutumisvaikutukseen, ei magneettiseen paineeseen.  

Zowie. Vaikka olet oikeassa siinä, että jälleenkytkeytymistä tapahtuu sekä korkean että matalan beetapitoisuuden plasmoissa, prosessi on paikallinen eikä riipu siitä, onko järjestelmä linjasitoutunut vai ei. Muodollisesti magneettinen jälleenkytkeytyminen on resistiivisen MHD-instabiliteettiteorian repimismoodi (ks. Furth, H.P., Killeen, J. ja Rosenbluth, M. N., 1963, Phys. of Fluids, 6, 459). Useat tutkimukset ovat osoittaneet, että systeemin linjasitominen yksinkertaisesti hidastaa (lineaarisen) repeämismoodin kasvunopeutta (ks. Velli, M. ja Hood, A. W., 1989, Sol Phys 119, 107; Velli, M., Einaudi, G. ja Hood, A. W., 1990, ApJ, 350, 419).  -Edellisen allekirjoittamattoman kommentin on lisännyt 137.79.89.69   

Topologia pikemminkin kuin nykyiset levyt

Otin vapauden vähentää keskustelua virtalevyistä, jotka eivät liity suoraan jälleenkytkentään (ne ovat tietyssä mielessä oire magneettisen jälleenkytkennän puutteesta!), ja sen sijaan otin käyttöön separatriisin pinnat ja separaattorit, topologiset termit, jotka kuvaavat alueen rajoja.  (Huomaa, että separaattorit ja magneettinen jälleenkytkeytyminen voivat olla olemassa tyhjiössä, kun taas virtalevyt eivät voi).  

Keskustelu vaatii vielä paljon työtä, jonkin verran työtä X-pisteen kuvassa (olisi mukavaa, jos meripisteet ja erotin olisi merkitty) ja ehkäpä kolmiulotteinen kuva verkkotunnuksen topologian visualisoimiseksi, mutta minulla ei ole enää lainattua aikaa tältä päivältä.  

Hyvää uutta vuotta!  

Vaikka on totta, että topologiset separatriat ovat olemassa plasmasta riippumatta, jälleenkytkeytymistä ei voi tapahtua tyhjiössä. Uudelleenkytkeytyminen edellyttää ehdottomasti plasmaa, koska plasma on se, joka tukee dissipatiivisia virta-arkkeja, jotka muodostuvat näiden separatrioiden varrelle.

Erimielisyys aiheesta ""Magneettinen jälleenkytkentä?""
Pitäisikö artikkeliin sisällyttää merkittäviä vertaisarvioituja artikkeleita, jotka ovat eri mieltä magneettisen jälleenkytkennän teoriasta?

Jos näin on, Nobel-palkittu plasmafyysikko Hannes Alfvén (niin sanottu ""MHD:n isä"") on useissa artikkeleissa (Double Layers and Circuits in Astrophysics, On frozen-in field lines and field-line reconnection) ilmaissut eriävän mielipiteen ja kutsunut ""magneettista sulautumista"" (""reconnection"") pseudotieteeksi. Viime aikoina sähköinsinööri Don Scott on myös julkaissut eriävän mielipiteen (Real Properties of Electromagnetic Fields and Plasma in the Cosmos).   

Ei tietenkään. Se olisi tieteellistä harhaoppisuutta. Tässä on kyse epäonnistuneiden teorioiden tukemisesta ja harhaanjohtavan tutkimuksen tukemisesta.

Alfvéniä lainatakseni:
Käsitteillä "magneettikenttäviivojen jäätyminen" ja "kenttäviivojen jälleenkytkeytyminen" on tietty merkitys magnetosfäärin teoriaa koskevissa keskusteluissa.  Näiden käsitteiden käyttöä on kritisoitu, ja tässä osoitamme, että molemmat käsitteet ovat tarpeettomia ja usein harhaanjohtavia. 

Ai niin, unohdit vielä yhden paperiesityksen...