"

Neljäs koe, 17. joulukuuta 1455. [Muita lausuntoja.] 
Englannin kuningas antoi tuhannen punnan eli kruunun summan neitosen luovuttamisesta ja 300 punnan vuosikorvauksen Burgundin herttuan sotilaalle, joka oli kaapannut neitosen. 

Minut nimitettiin oikeudenkäynnin notaariksi yhdessä erään Guillaume Boisguillaumen kanssa. 

Prosessin jäljennös, joka minulle näytettiin, on oikea jäljennös. Allekirjoitan sen itse ja seuralaiseni ja vahvistan, että se on totuudenmukainen. Kaksi muuta jäljennöstä on tehty. Toinen annettiin inkvisiittorille, toinen Englannin kuninkaalle ja toinen Beauvais'n piispalle. Prosessi on tehty eräästä ranskaksi kirjoittamastani pöytäkirjasta, joka annettiin tuomareille, ja sen jälkeen herra Thomas de Courcelles ja minä käänsimme sen ranskasta latinaksi siinä muodossa, jossa se nyt on, niin hyvin ja uskollisesti kuin mahdollista, kauan Jeannen kuoleman ja teloituksen jälkeen. Mitä tulee syytekirjelmään ja muihin prosessin osiin, Maitre Thomas de Courcellesilla oli hyvin vähän tekemistä niiden kanssa, eikä hän juurikaan puuttunut niihin. 

Pöytäkirjan tiettyjen artiklojen yläpuolelle kirjoitetun sanan "Nota" vuoksi Rouenin linnan kappelissa, jossa kuulustelu pidettiin samana päivänä, oli ensimmäisenä tutkimuspäivänä suuri kuohunta, ja Jeanne keskeytettiin lähes joka sanan kohdalla, kun hän puhui ilmestyksistään: Paikalla oli joitakin Englannin kuninkaan sihteereitä - kaksi tai kolme - jotka kirjasivat valintansa mukaan Jeannen sanat ja lausunnot, jättäen pois kaiken hänen puolustuksensa ja kaiken, mikä oli omiaan vapauttamaan hänet. Valitin tästä ja sanoin, että se oli sääntöjenvastaista ja etten olisi vastuussa kirjurina tästä asiasta, ja siksi kokouspaikkaa muutettiin seuraavana päivänä, ja kokous kutsuttiin koolle erääseen linnan saliin, joka sijaitsi lähellä Suurta salia, ja kaksi englantilaista asetettiin valvomaan järjestystä. Kun Jeannen vastauksista oli vaikeuksia ja jotkut sanoivat, ettei hän ollut vastannut niin kuin olin kirjoittanut, kirjoitin yläreunaan Nota, jotta kysymykset voitaisiin toistaa ja vaikeudet poistaa. Vaikka prosessissa mainitaan, että tuomarit ilmoittivat saaneensa alustavia todisteita, en muista nähneeni enkä kuulleeni niistä, mutta tiedän, että jos ne olisi esitetty, ne olisi lisätty prosessiin. 

Jeanne vietiin Roueniin eikä Pariisiin, koska Englannin kuningas ja hänen neuvostonsa tärkeimmät jäsenet olivat siellä, kuten luulen. 

Prosessin alussa minut kutsuttiin osallistumaan erääseen kokoukseen, joka pidettiin eräässä linnan lähellä sijaitsevassa talossa ja jossa olivat läsnä Beauvais'n piispa, Fecampin abbedissa, maitre Nicolas Loyseleur ja monet muut. Piispa kertoi minulle, että minun oli välttämätöntä palvella kuningasta, että he aikoivat nostaa sakkomenettelyn mainittua Jeannea vastaan ja että minun oli suositeltava toista greffieriä avukseni. Siksi ehdotin Boisguillaumea. 

Tapasin Lohierin kirkossa seuraavana päivänä sen jälkeen, kun piispa oli pyytänyt häntä antamaan lausunnon prosessista, ja kysyin, mitä hän siitä ajatteli. Hän vastasi, että oikeudenkäynnillä ei ollut mitään arvoa eikä sitä voitu pitää voimassa, koska se käytiin linnassa eikä laillisessa tuomioistuimessa, koska se koski monia, joita ei ollut haastettu, koska Jeannella ei ollut asianajajaa ja monista muista syistä. Hän lisäsi, että hänen mielestään heidän tarkoituksenaan oli tappaa Jeanne. 

Eräs Maitre Nicolas de Houppeville kutsuttiin osallistumaan oikeudenkäyntiin, ja hän oli suuressa vaarassa, koska kieltäytyi. Maitre Jean Lemaitre, ali-inkvisiittori, lykkäsi oikeudenkäyntiin osallistumistaan niin kauan kuin mahdollista, ja oli hyvin pahoillaan siitä, että hänet pakotettiin osallistumaan. 

Eräänä päivänä, kun Jeannea kuulusteltiin, Jean de Chatillon puhui hänen puolestaan ja sanoi, ettei hänen ollut pakko vastata hänelle esitettyyn kysymykseen tai vastaavaan. Tämä suututti Beauvais'n piispan ja hänen seuraajansa, ja hänen sanoistaan syntyi suuri kuohunta. Piispa käski häntä olemaan hiljaa ja antamaan tuomareiden puhua. 

Eräässä toisessa tilanteessa, kun joku neuvoi ja ohjasi Jeannea kirkon alistumisesta, piispa sanoi: "Pidä kielesi kiinni, pirun nimeen!". En muista sen henkilön nimeä, jolle näin puhuttiin. 

Eräänä päivänä joku, jonka nimeä en muista, puhui Jeannesta tavalla, joka ei miellyttänyt Staffordin jaarlia, ja tämä seurasi häntä miekka kädessä johonkin pyhään paikkaan, ja ellei Staffordille olisi kerrottu, että paikka oli pyhä, hän olisi tappanut hänet. 

Ne, jotka minusta vaikuttivat eniten [Jeannea vastaan], olivat Beaupere, Midi ja de Touraine. 

Eräänä päivänä menin Beauvais'n piispan ja Warwickin jaarlin kanssa vankilaan, jossa Jeanne oli, ja löysimme hänet raudoissa. Sanottiin, että yöllä hänet oli kiinnitetty rautakahleilla, mutta en nähnyt häntä niin fas