"

populismi positiivisena terminä ja kritiikki kriitikoita kohtaan.

Viime syksyn kirjoitukseni jälkeen populismia koskevassa tutkimuksessa ja keskustelussa on tapahtunut useita merkittäviä muutoksia. Eteläafrikkalainen intellektuelli ja tutkija Xolela Mangcu on tullut mukaan maailmanlaajuiseen keskusteluun, joka perustuu hänen Kapkaupungissa viime kesäkuun 18. päivänä Wolpe Trustille pitämäänsä erittäin näkyvään luentoon ""Jacob Zuma on the Politics of Grievance"". (http://www.wolpetrust.org.za/dialogue2007/mangcupaper.pdf ). Luennossaan Mangcu ottaa kantaa hänen mielestään "populismia" koskeviin keskusteluihin, joissa sen merkityksiä ja historiaa karrikoidaan pelkäksi retoriseksi kannanotoksi tai kansan valituksen politiikaksi eliittiä vastaan. Hän kehitti tätä väitettä Business Day -lehden viikoittaisessa kolumnissaan 7. joulukuuta 2007 ja tukeutui Gianna Pomatan tutkimukseen populismin historiasta Euroopassa ja hänen käsitykseensä populismin kriitikoista osana ""valistusrationalismin"" älyllistä perinnettä ja populaarikulttuurin ja eliitin älyllisten kulttuurien lisääntyvää erottamista toisistaan. Lisäksi hän vetää useita yhtäläisyyksiä eteläafrikkalaisiin toimittajiin ja tutkijoihin, jotka hänen mukaansa käsittelevät populismia hyvin pinnallisesti. . Mangcu kehittää näitä väitteitä myös tulevassa kirjassaan To the Brink (Universityof Kwa Xulu Natal, 2008), joka herättää varmasti suurta keskustelua afrikkalaisissa akateemisissa ja älymystöpiireissä, sillä Mangcua kuvataan laajalti mustan tietoisuuden liikkeen perustajan Steve Bikon tärkeimmäksi älylliseksi perilliseksi. Ote hänen tulevasta kirjastaan on luettavissa osoitteessa http://book.co.za/bookchat/topic.php?id=2079.

Mitä tulee Mike Huckabeen ""populismiin"", David Kirkpatrickin artikkelissa New York Timesissa 13. tammikuuta 2008 (""Young Evangelicals Embrace Huckabee"") käsitellään yksityiskohtaisesti sitä, miksi monet katolilaiset ja evankeliset pitävät Huckabeeta populistina. Artikkelissa, joka on yksi monista amerikkalaisista vaalikauden artikkeleista, osoitetaan populismin hämmästyttävän erilainen arvomaailma Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Yhdysvalloissa termillä on kaiken kaikkiaan selvästi myönteisiä mielleyhtymiä, muuten Edwardsin ja Huckabeen kaltaiset ehdokkaat eivät käyttäisi sitä itsestään. Tämä johtuu todennäköisesti siitä, että yleisö on paljon tietoisempi siitä, että demokraattiset liikkeet, kuten 1800-luvun maanviljelijöiden osuuskunnat, New Deal -uudistus ja mustien vapaustaistelu, ovat olleet laajalti populistisia. Boyte 13. tammikuuta"