"

 Kiitos linkistä.  Minusta on hienoa olla Van Dammen fani.  Hän on tehnyt paljon kamppailulajien eteen elokuviensa kautta, ja se on kunnioitettava saavutus.

 Tämä on ainoa kilpailumateriaali, jonka olen koskaan nähnyt Vanvarenbergin osalta.  Toivottavasti huomasit, että kyseessä oli pistetaistelu.  

  Syy siihen, miksi Van Dammen vastustajia on paljon, on se, että hän haluaa väittää voittaneensa potkunyrkkeilyn maailmanmestaruuden.  Se alkoi osana ""Bloodsportin"" ja ""Potkunyrkkeilijän"" PR-kampanjaa, eikä hän ole koskaan luopunut siitä.  Niinpä aidoilla potkunyrkkeilyn maailmanmestareilla on hyvä syy vedota häneen.  Voin kertoa, että Joe Lewis, jota pidämme nykyaikaisen potkunyrkkeilyn isänä, sekä Bill Wallace ja Don Wilson tuomitsevat kaikki Van Dammen tästä valheellisesta väitteestä.  Jos Van Damme vain kertoisi totuuden, he osoittaisivat hänelle asianmukaista kunnioitusta hänen elokuvissa saavuttamiensa saavutustensa sekä amatöörien piste-ottelussa saavuttamiensa saavutusten vuoksi.  Mitä tulee hänen urheiluennätykseensä, Jean-Claude oli hyvin oikeutettu pisteottelija.  Hän otteli belgialaisessa WAKO:n semi-kontaktijoukkueessa, joka voitti samana vuonna joukkuemestaruuden.  Veikkaan, että tämä video on peräisin yhdestä hänen vuoden 1979 joukkuemestaruusottelustaan Floridassa.  Tuomari näyttää hyvin paljon promoottori Mike Andersonilta.  Van Damme ei siis ollut mikään surkimus pisteottelijana.  Mutta se oli pisteottelua, ei potkunyrkkeilyä.

 Teugelsin ottelu käytiin potkunyrkkeilykehässä, mutta säännöt olivat selvästi puolikontaktimaiset.  Tuona aikakautena ei ollut kovinkaan epätavallista, että puolikontaktikamppailuja järjestettiin potkunyrkkeilykehässä alustavissa otteluissa.  Järjestäjät täydensivät ammattilaiskortin muutamalla amatööripotkunyrkkeily- ja/tai puolikontaktiottelulla joko siksi, että heillä ei ollut varaa koko ammattilaiskorttiin, tai siksi, että alueella ei ollut tarpeeksi päteviä kilpailijoita.  Muistan, kun PKA:n maailmanmestari Jean-Yves Theriault'n promoottori Real Masse pystyi vihdoin tarjoamaan kokonaan ammattilaisottelukortin:  Siitä tuli suosittu juttu kamppailulajilehdissä, koska hän oli ensimmäinen promoottori, joka teki sen säännöllisesti.  Teugelsin ottelussa Teugels loukkasi itsensä ja lopetti.  Virallisesti se on luovutus loukkaantumisen vuoksi.  Käsittääkseni Vanvarenberg ja Teugels ottelivat toisiaan vastaan useaan otteeseen.  Mutta Teugels oli ottelun aikaan WAKO:n semi-contactin varamestari, ja Euroopan turnauspiirissä se merkitsi jotain.

  Epäilen, että Lenny Leickmanin ottelu ei ollut potkunyrkkeilyä.  Samoja hanskoja käytettiin joskus Euroopassa myös puolikontaktikilpailuissa.  Epäilen, että ottelun aito lopputulos ei ollut tyrmäys (ottelijat eivät selvästikään ottele pehmustetussa kehässä), vaan pikemminkin joko luovutus loukkaantumisen vuoksi tai virheellinen hylkäys.

  Sherman Bergman ei ollut ammattilainen, eikä häntä luokiteltu STAR-ehdokkaaksi vasta monta vuotta sen jälkeen, kun hän oli kohdannut Vanvarenbergin vuonna 1979.

  En voi kommentoida Michael J. Hemingiä enempää.  STAR ei seurannut hänen uraansa.  Olen kuitenkin lähettänyt Gary Danielsille sähköpostia hänestä.  Lähetän hänen vastauksensa tänne, jos hän vastaa minulle.  Lähetän myös videolinkkisi Vanvarenbergin turnausmateriaalista Mike Andersonille, jotta hän voi varmistaa, että se on peräisin vuoden 1979 WAKO:n joukkuemestaruuskilpailuista.

  "