"

Peniksen kateus
Wikipediasta, vapaasta tietosanakirjasta
Siirry seuraaviin kohtiin: navigointi, haku
Crass-albumi, katso Penis Envy (albumi). Virgin 1 -dokumenttielokuva, katso ....Envy.

Freudilaisessa psykoanalyysissä peniskateudella tarkoitetaan tytön teoriassa psykoseksuaalisen kehityksen aikana tapahtuvaa reaktiota siihen, että hänellä ei ole penistä. Freud piti tätä oivallusta ratkaisevana hetkenä naisten sukupuoli- ja seksuaalisen identiteetin kehityksessä. Freudin mukaan poikien samansuuntainen reaktio oivallukseen, että tytöillä ei ole penistä, on kastraatioahdistus.

Nykykulttuurissa termiä käytetään joskus symbolisesti tai metaforisesti viittaamaan ajatukseen siitä, että naiset toivovat, että heillä olisi penis, tai viittaamaan miesten väliseen ahdistukseen sukupuolielinten koosta.
Sisältö
[piilota]

    * 1 Freudin teoria
          o 1.1 Freudin teorian kritiikki
                + 1.1.1.1 Psykoanalyyttisissä piireissä
                + 1.1.2 Feministinen kritiikki
    * 2 Miespuolisen peniksen kateus
    * 3 Katso myös
    * 4 Viitteet
    * 5 Ulkoiset linkit

[edit] Freudin teoria

Sigmund Freud esitteli käsitteen pienten tyttöjen kiinnostuksesta ja kateudesta penistä vuonna 1908 julkaistussa artikkelissaan ""On the Sexual Theories of Children"", mutta kehitti ajatusta täysin vasta huomattavasti myöhemmin, vuonna 1914, kun hänen teoksensa Narsismista julkaistiin. Sitä ei mainittu Freudin aikaisemman teoksen Three Contributions to the Theory of Sex (1905) ensimmäisessä painoksessa.

Termi sai merkityksensä, kun Freud vähitellen tarkensi näkemyksiään naisen seksuaalisuudesta ja alkoi kuvata henkistä prosessia, jonka hän uskoi tapahtuvan tytöissä heidän kulkiessaan Elektra-kompleksin läpi falliksesta vaiheesta latenssivaiheeseen (ks. Psykoseksuaalinen kehitys).

Freudin psykoseksuaalisen kehitysteorian mukaan fallosvaihe (noin 3,5-6 vuoden iässä) on ensimmäinen kehitysvaihe, jossa libidinaalinen keskittyminen kohdistuu ensisijaisesti sukupuolielinten alueelle. Ennen tätä vaihetta libido (jonka Freud määrittelee laajasti mielen ensisijaiseksi motivoivaksi energiavoimaksi) keskittyy muihin fysiologisiin alueisiin. Esimerkiksi oraalisessa vaiheessa, ensimmäisten 12-18 elinkuukauden aikana, libidolliset tarpeet keskittyvät haluun syödä, nukkua, imeä ja purra. Teorian mukaan peniksestä tulee molempien sukupuolten pääkiinnostuksen kohteena oleva elin fallosvaiheessa. Tästä tulee katalysaattori sarjalle keskeisiä tapahtumia psykoseksuaalisessa kehityksessä. Nämä tapahtumat, joita kutsutaan poikien kohdalla Oidipuskompleksiksi ja tyttöjen kohdalla Elektra-kompleksiksi, johtavat anatomian erojen vuoksi huomattavasti erilaisiin tuloksiin kummallakin sukupuolella.

Tytöille:

    * Pian sen jälkeen, kun libidinaalinen siirtyminen penikseen on tapahtunut, lapsi kehittää ensimmäiset seksuaaliset impulssinsa äitiään kohtaan.
    * Tyttö tajuaa, ettei hänellä ole fyysisiä edellytyksiä heteroseksuaaliseen suhteeseen äitinsä kanssa, koska hänellä ei ole penistä.
    * Hän haluaa peniksen ja sen edustaman vallan. Tätä kuvataan peniskateudeksi. Hän näkee ratkaisuna isänsä peniksen hankkimisen.
    * Hän kehittää seksuaalisen halun isäänsä kohtaan.
    * Tyttö syyttää äitiään ilmeisestä kastraatiostaan (mitä hän pitää äidin rangaistuksena siitä, että hän tuntee vetoa isään), mikä auttaa häntä siirtämään seksuaalisten impulssiensa painopisteen äidistä isään.
    * Seksuaalinen halu isään johtaa haluun korvata ja eliminoida äiti.
    * Tyttö samaistuu äitiinsä, jotta hän oppisi matkimaan äitiään ja siten korvaamaan hänet.
    * Lapsi ennakoi, että molemmista edellä mainituista toiveista seuraa rangaistus (lex talionis -periaatteen mukaisesti).
    * Tyttö käyttää siirtämisen puolustusmekanismia siirtääkseen seksuaalisten halujensa kohteen isästään miehiin yleensä.

Näistä tapahtumista seuraa usein tiedotusvälineissä ja puhekielessä se, että tyttö haluaa todella tulla äidiksi, jotta hän voisi hallita isäänsä.

Samanlainen prosessi tapahtuu samanikäisillä pojilla, kun he käyvät läpi fallosvaiheen. Keskeiset erot ovat, että seksuaalisten impulssien painopisteen ei tarvitse siirtyä äidistä isään ja että kastraatiopelko (kastraatioahdistus) säilyy. Poika kaipaa äitiään ja samaistuu isäänsä, jonka hän näkee seksuaalisten impulssiensa kohteena. Lisäksi pojan isä, joka on perheyksikön voimakas hyökkääjä, on riittävän uhkaava, jotta poika käyttää syrjäyttämisen puolustusmekanismia siirtääkseen seksuaalisten halujensa kohteen äidistään naisiin yleensä.

Freud ajatteli, että tämä tapahtumasarja tapahtui ennen laajemman seksuaalisen identiteetin tunteen kehittymistä, ja sitä tarvittiin, jotta yksilö voisi jatkaa sukuelämänsä harjoittamista.