Kokeile ensin Ruusun nimeä, se on mielestäni paljon parempi.  Foucault's Pendulum alkaa hienosti, täynnä lupauksia, mutta sitten se ajautuu ja kiemurtelee hitaasti, kunnes se hukkuu. Kannattaa silti lukea, mutta ensimmäinen on todellinen mestariteos, sanoisin.