"

ISSO 1999-2001
Tämä operaatio toteutettiin Yhdysvaltain hallituksen tiedusteluyhteisön huipputason edustajien, jotka seurasivat sitä, täydessä tietoisuudessa. Useita entisen neuvostoblokin fyysikkoja otettiin mukaan konsultoijiksi, mukaan lukien tohtori Valdimir Poponin, jonka väitetään olleen Gorbatshovin henkilökohtainen tuttava. Olimme kiinnostuneita arvioimaan kiistanalaisia väitteitä "venäläisistä vääntökenttäaseista", ja sen vuoksi kutsuimme Gennadi Shipovin Moskovasta useita kertoja. Yhdellä matkalla Shipov asui Sarfatin luona noin kaksi viikkoa. Fargosta kotoisin oleva amerikkalainen fyysikko Richard Hammond, joka työskenteli aikoinaan Yhdysvaltain laivastolle vääntökenttien parissa, sekä R. Kiehn, Yhdysvaltain SAC:n entinen tutkija ja Houstonin yliopiston eläkkeellä oleva professori, otettiin mukaan.  Shipov työskenteli Moskovassa Akimovin kanssa, jolla oli tiettävästi vahvat sotilaalliset yhteydet Neuvostoliiton aikana. Sarfatti oli ISSO:n ydinhenkilöstön, johon kuului myös Saul-Paul Sirag, vanhin teoreetikko amerikkalaisella puolella. Hän järjesti, että Creon Levit lainattiin NASA AMES:ltä johtamaan hankkeen päivittäistä toimintaa. Yli miljoona dollaria annettiin SARA:lle, TRW:stä lähteneelle puolustusministeriön alihankkijalle Huntington Beachissa, Kaliforniassa, jotta se voisi testata Jim Corumin kehittämää järjestelmää. Corum kirjoitti myös artikkeleita ""Philadelphia Experiment"" ja hänellä oli pääsy Beogradin Tesla-arkistoon jopa kylmän sodan aikana. Tämä oli epätavallista. Myöhemmin Corum siirtyi W.Va:ssa sijaitsevaan ISR:ään, aivoriiheen, joka teki eksoottista työtä senaattori Robert Byrdin ja hänen kotipiirinsä kongressiedustajan myöntämillä Yhdysvaltain hallituksen varoilla. Keskeinen tavoite oli tietenkin yrittää selvittää, miten "lautaset" todella lensivät. Kaikki keskeiset tutkijat olivat kiinnostuneita siitä, lukuun ottamatta Hammondia ja Kiehnia. Harold Puthoff otettiin mukaan konsultiksi. Ken Shoulders oli myös mukana, samoin kuin monet muut, joiden suunnitelmia testattiin. Ulkomaalainen avainhenkilö oli pariisilainen professori J. P. Vigier, joka oli ollut Louis DeBroglien assistentti vuosikymmeniä. Sarfatti järjesti Vigierille Telegraph Hillin kattohuoneiston, jossa hän saattoi viettää pitkiä aikoja tapaamalla ISSO:n kautta kulkevia tiedemiehiä. Vigier ja Levit tekivät vuonna 2000 matkan Budapestiin tavatakseen kaksi serbialaista fyysikkoa, Z. Maricin ja A. Dragicin, jotka testasivat kokeellisesti Vigierin eksoottista atomienergian vapautumisideaa, joka ilmeisesti kiinnosti Yhdysvaltain hallituksen tiedustelupalvelua joukkotuhoaseisiin liittyvien vaikutusten vuoksi. Ks. artikkeli ""On the possible Existence of Tight Bound States in Quantum Mechanics"", s. 349-356 samassa niteessä, jossa on yksi Sarfattin julkaisuista, eli Fundamental Theories of Physicsin niteessä 126, ISBN 1-4020-0885-6. Tämä ei ole sattumaa. Sattumia on vähän ""tässä fysiikan ja politiikan välisessä peililasisodan hämärävyöhykkeen rajapinnassa"" lainatakseni Sarfattia yhdessä hänen kaunopuheisimmista hetkistään. ;-) Itse asiassa ISSO maksoi suurimman osan sen kokouksen kuluista, johon teos perustuu. Enuff said. Toivottavasti tämä auttaa hieman selventämään Sarfatin moninaisia rooleja näissä tapahtumissa. Sarfatti on eräänlainen MASINTin kanarialintu mielen kuilussa. Hän oli esimerkiksi varsin hälyttynyt lähestyvästä hyökkäyksestä tärkeitä Yhdysvaltain sotilaskohteita vastaan syksyllä 2001. Sarfatti kirjoitti asiasta lukuisia sähköpostiviestejä heinä- ja elokuun 2001 aikana. Kyseessä näyttää olevan ennakoiva kaukokatselu. Valitettavasti Sarfatti ei pystynyt määrittämään hyökkäyksen (hyökkäysten) tarkkaa aikaa ja paikkaa. Hän arveli lokakuun 2001 ajankohdan johtuvan siitä, että Lockheed-Martinin tiloissa järjestettiin tuolloin suuri vasemmistoryhmien avaruusaseiden vastainen mielenosoitus. [Käyttäjä:UFO_Black_Ops]]  16. lokakuuta 2005"