"Brittiläisten ja amerikkalaisten kellotaulujen normi on, että oikea määrä pulsseja syntyy, kun kellotaulu palaa lepäämään, ja sen nopeutta ohjaa sisäänrakennettu säädin, jotta pulssit lähetetään oikealla nopeudella (yleensä 10 pulssia sekunnissa).  Viimeisen pulssin (tai ainoan pulssin, kun kyseessä on numero ""1"") lähettämisen ja valitsimen luonnollisen asennon saavuttamisen välillä on luonnollinen viive, jonka jälkeen on vielä lisäviive, ennen kuin käyttäjä voi lähettää uusia pulsseja kääntämällä valitsinta myötäpäivään seuraavaa numeroa varten.   Numeroiden välinen tauko muodostuu siis sekä valintakiekon paluuliikkeen viimeisestä osasta että ajasta, joka kuluu ""käämitykseen"" seuraavaa numeroa varten.  Itse asiassa monissa P.O.-valitsinmekanismityypeissä oli myös pieni ylimääräinen tauko välittömästi valitsimen vapauttamisen jälkeen ja ennen ensimmäisen pulssin lähettämistä, mikä johtui mekanismin rakenteesta.  Britannian verkossa vallitsevissa SxS-kytkimissä numeroiden välisen tauon oli oltava riittävän pitkä, jotta a) nykyisen vaiheen releet havaitsisivat, että kyseisen numeron valinta oli päättynyt, ja b) jotta kyseiselle vaiheelle jäisi riittävästi aikaa löytää vapaa virtapiiri seuraavaan vaiheeseen ja valmistautua vastaanottamaan seuraava numero.  31.185.230.165  

"