":::: Vuonna 1917 lordi Curzon, brittikabinetin jäsen, kirjoitti osana Balfourin julistuksena tunnetun asiakirjan käsittelyä muistion, jossa hän ilmaisi huolensa siitä, mitä tapahtuisi Palestiinan arabiasukkaille, jotka olivat ""miehittäneet maata suurimman osan 1500 vuodesta"" ja jotka eivät ""tyytyisi siihen, että heidät pakkolunastettaisiin juutalaisten siirtolaisten hyväksi tai että he toimisivat vain puunleikkaajina ja vedenlaskijoina jälkimmäisille""."" [1][puolueettomuus on kiistanalainen][siteeraus tarvitaan] Britannian kabinetti hyväksyi Balfourin julistuksen, jossa todettiin hallituksen tuki ""perustaminen Palestiinassa National Home juutalaiselle kansalle [sillä edellytyksellä, että] mitään ei saa tehdä vahingoittaa kansalais- ja uskonnollisia oikeuksia nykyisten ei-juutalaisten yhteisöjen Palestiinassa"".".[1][2] Kansainliitto vahvisti tämän sitoumuksen uudelleen vuonna 1922 perustamalla Palestiinan mandaatin, jolla oli valtuudet toteuttaa Balfourin julistus.[3] Kansallisen kodin toteuttamiskeinona ei mainittu jakoa eikä valtiota.  

"