DECT ei ole oikeastaan uusi tekniikka. Se on uudempi standardi, mutta TDM/TDMA/FDMA-digitaalipuhelimia on käytetty paljon pidempään kuin DECT on ollut käytössä. DECT on CT2:n seuraaja, Japanin PHS on hyvin samankaltainen, ja tietysti GSM, D-AMPS ja muut ovat olleet laajalti käytössä kaikkialla maailmassa puolentoista vuosikymmenen ajan. Jos väitettäisiin, että DECT:hen liittyy erityisiä terveysongelmia, se olisi aivan varmasti aiheetonta painottamista. DECT on huomattavasti pienitehoisempi kuin analogiset järjestelmät, jotka se korvaa, sekä lähetysten aikana että luonnostaan, koska järjestelmän TD-luonne tarkoittaa, että järjestelmä ei lähetä jatkuvasti, vaikka se olisi käytössä.

Kuten uskoakseni olen sanonut aiemminkin, ei ole mitään väärää siinä, että on olemassa asianmukaisesti tutkittu artikkeli pienitehoisen radioteknologian terveysvaikutuksista ja että tämän artikkelin Katso myös: -osiossa on linkki siihen. Kyseisen artikkelin ei tietenkään pitäisi näyttää lainkaan samalta kuin irrottamani jakso. DECT:ssä ei kuitenkaan ole mitään sellaista, joka ansaitsisi erityisen DECT:n vaaroja käsittelevän osion, varsinkin kun - olipa kyseessä uusi teknologia tai ei - kukaan asiasta toimivaltainen taho ei ole ilmaissut vakavaa huolta.