"

Serbivastaisuus on sateenvarjotermi tai yleistys, ja sen lähteet ovat luonnollisesti huonosti perusteltuja, aivan kuten luettelo Kosovon sodan aikaisista joukkomurhista on WP:n luomus. Löydämme aiheen ja linkitämme siihen lähteitä/tarinoita, mutta monet artikkelit eivät edusta todellista ilmiötä. Tosiasia on, että serbofobia käsitteenä ei ole ""myytti"", vaan se rajoittuu kansakunnan kannattajiin ja kansakunnan vastustajat hylkäävät sen. On selvää, että serbofobia on halventavampaa ja painokkaampaa kuin ""serbivastaisuus"", sillä se merkitsee suoranaista vihaa. Luonnollisesti kukaan serbi ei voi todella hyväksyä sitä, että mikään kansakunta ei tunnusta heidän julistamiaan valtioita Kroatiassa (Krajina) ja itäisessä Bosniassa Jugoslavian sotien aikana, että länsimaiden välittämällä rauhansopimuksella vuonna 1994 lopetettiin bosniakkien ja kroaattien väliset vihamielisyydet ja että sitten kaikki yhdessä hyökkäsivät serbikapinallisvaltioiden lopettamiseksi maailmanvaltojen rinnalla väittäen, että näiden valtioiden olemassaolon lainvastainen peruste oli se, että ne eivät olleet AVNOJ:n yksiköitä, ja sitten muutamaa vuotta myöhemmin tukivat UCK:ta Kosovossa, painostettiin heti ensimmäisestä hetkestä lähtien Jugoslavian liittotasavallan joukkojen karkottamista, onnistuttiin ilmaiskujen jälkeen ja yhdeksän vuotta myöhemmin tunnustettiin Kosovo - ei AVNOJ-argumenttia. Mutta se ei lopu tähän, Kosovo sai laajaa myönteistä palautetta Yhdysvaltojen tunnustamisesta "itsenäisyyden tervehtimiseen" Espanjan baskien viranomaisten kaltaisilta järjestöiltä - kaikilla on oikeus omiin mielipiteisiinsä, mutta serbofobiaa väittävät serbit eivät ole tyhmiä eivätkä sokeita maailman tapahtumille. Samanlaista myönteistä ja lämmintä vastaanottoa saati tunnustusta ei saa Etelä-Ossetia ja Abhasia eikä moni muukaan mahdollinen valtio, joka olisi ollut olemassa tai ollut olemassa ennen kuin hyökkääjä valtasi sen takaisin (paikallisten silmissä). Nämä saavutukset saavat serbit tuntemaan, että he ovat kansainvälisen protektionismin uhreja, ja se yksinään riittää todisteeksi tästä tunteesta. Et saa heitä vakuuttuneiksi saduilla siitä, miten heidän raskas 1990-luvun sortonsa tai suhteettoman suuri määrä hirmutekoja tuolloin vaikutti siihen, mille puolelle kansakunnat lopulta kaatuisivat. Tästä huolimatta Savich ja Trifkovic ovat hyviä lähteitä, ihmiset eivät vain pidä heistä, koska heidän etninen taustansa niin sanotusti ""ohittaa"" heidän viisautensa.   "