Ei voi olla viittausta siihen, että jotakin ei ole olemassa, ellei kyseinen viittaus sisällä todisteita siitä, että kyseinen rakenne on mahdoton.  Se, että lainauksen kirjoittaja ei ole tietoinen jonkin asian olemassaolosta, ei ole todiste siitä, että sitä ei ole olemassa.  En ole tietoinen sylinterimäisten sinkki-hiiliparistojen olemassaolosta, mutta en koskaan väittäisi, että niitä ei ole olemassa.

Tässä tapauksessa viitteesi kirjoittaja on väärässä.  Oikeanpuoleisessa kuvassa keskellä oleva paristo on litteäkennoinen alkaliparisto.  Sinkkihiiliparistot (ja myös sinkkikloridiparistot) valmistetaan käyttämällä kerroskennoja, jotka kääritään vahatyyppiseen pinnoitteeseen tai nykyään jopa kutistemuoviin, sillä muuta ei tarvita.  Alkaliparistoissa syntyy purkauksen aikana kaasua, joka imeytyy kemiaan, joskin viiveellä.  Tämän seurauksena syntyy jonkin verran painetta, mikä edellyttää järeämpää säiliötä.  Lähes kaikissa emäksisissä rakenteissa tämä säiliö on valmistettu teräksestä.  Jopa nopea vilkaisu keskiparistoon osoittaa suorakaiteen muotoisia kennoja, jotka on valmistettu teräksisillä säiliöillä.  Yksikään sinkki-hiiliparistojen valmistaja ei aio tehdä tätä tarpeetonta kustannusta. 

Olen siksi palauttanut muokkauksesi.  Jos haluatte edelleen väittää, että suorakulmaisia alkaliparistoja ei ole olemassa, niin pyydän teitä toimittamaan viittauksen siihen, että tällainen rakenne on mahdoton. 212.183.140.5  

Leclanché-kennot

Kuivasinkkihiilen nimitys "Leclanché" on täysin virheellinen.  Georges Leclanché ei keksinyt, rakentanut tai edes ajatellut kuuluisan kennonsa kuivaa versiota.  Itse asiassa kemia ei ole edes sama.  Leclanché-kennon elektrolyytti on ammoniumkloridia.  Kuivan sinkki-hiilipariston (tahna)elektrolyytti on 50:50 sekoitus ammoniumkloridia ja sinkkikloridia.  Tämän eron ansiosta kuivakennopariston e.m.f. on hieman yli 1,5 volttia, kun taas Leclanché-pariston e.m.f. on 1,4 volttia.  Myöhemmissä, niin sanotuissa suuritehoisissa kennoversioissa ammoniumkloridista luovuttiin kokonaan ja käytettiin vain sinkkikloridia.

Joka tapauksessa tämäntyyppisen kennon yleisin nimi on sinkki-hiili, ja siksi siihen pitäisi viitata artikkelissa.  Harva (jos kukaan) kutsuu sitä muuksi kuin sinkkihiileksi.  En myöskään löydä yhtään valmistajaa, joka kuvaisi sitä nimellä "Leclanché".  Olen siksi muuttanut myös tämän. 212.183.140.5