"

 Kommentti 

Kommenttini Malleuksen keskustelusivulla olivat paljon enemmän kuin kohteliaita, jopa käyttäjän keskustelusivulle sopivia. Ne olivat henkilökohtainen hyökkäys ja ansaitsivat vakavat seuraamukset. 

Tiedoksi, että se oli pelkkä spontaani, raivoon sekoittunut halveksunnan purkaus. Jotkut ovat väittäneet, että menin hänen sivulleen ahdistellakseni häntä; näin ei ole. Menin jatkamaan keskustelua, joka oli keskeytynyt aikaisemman ylläpitäjän toimesta. Jotkut ovat mutisseet, että menin sinne ""syöttiä"" tai ""tönäisemään"" häntä estämään. Arvostan täydennystä, mutta machiavellistinen älykkyyteni on olematon. Ilmeisesti. 

Menetin kunnioitukseni Malleusta kohtaan, kun hän sanoi: ""Onnistuit jo saamaan minut estetyksi, joten voin vain olettaa, että yrität toistaa temppusi.""" Olin tehnyt selväksi, että minulla ei ollut aikomustakaan saada häntä estetyksi, hän tiesi sen, ja silti pureskeli uudelleen tätä populistista herjaa. Siinä hän avasi oven hillittömälle mielipiteelleni.

Mutta kiukutteluni ei kohdistunut tuossa kommentissa havaitsemaani epärehellisyyteen, vaan se yksinkertaisesti antoi minulle luvan ilmaista paljon syvempää vastenmielisyyttä, jota olen tuntenut viime kuukausien aikana tätä hanketta kohtaan. 

Se on tunne, joten en ole varma, pystynkö tekemään sen selväksi. Jonkinlainen ällöttävä inho. Se liittyy siihen, miten käsittelemme loukkauksia, joita saatamme aiheuttaa muille, muille toimittajille, kohteillemme ja lukijoillemme. Olen iloinen nähdessäni, että täällä otetaan hitaita askelia kohti sivistyneempää moraalia. Ne, jotka todella tuntevat minut, tietävät, että se merkitsee minulle paljon. Vielä on pitkä matka edessämme. Pesky huomautti, että oikean sanamuodon löytäminen siihen, mitä tarvitaan, on vaikeaa. Olen samaa mieltä. Se on haaste. Oikea sanamuoto löytyy, jos keskustelemme näistä kysymyksistä tarpeeksi.

Mitä tulee toimittajien väliseen kunnioittavaan keskusteluun, Malleus on jo vuosia käsitellyt täällä vallitsevan kohteliaisuusongelman todellista juurta. Jonkun haistattelu tai haukkuminen kusipääksi on selvästi epäsivistynyttä ja helppo kutsu ylläpitäjälle. Todellinen paha asia ei kuitenkaan ole se, että Malleus ja minä haukkumme toisiamme, vaan se on se, että yksi päätoimittaja sivuuttaa toisen päätoimittajan, mikä heikentää kolmannen maineen. Yksi toimittaja voi kiusata tai haukkua toista päiviä tai viikkoja kutsumatta häntä koskaan nimeltä, ja hänen uhrinsa saa eston, kun tämä vastaa siihen. Olen siis iloinen, että useammat ylläpitäjät ottavat kohteliaisuuden vakavasti, mutta teidän on tehtävä töitä lähestymistapanne hienostuneisuuden eteen.

Minua inhottaa tapa, jolla tämä hanke kohtelee lukijoitaan kiistanalaisten kuvien osalta. Minua ällöttää erityisesti mantra, jonka mukaan "emme välitä, jos loukkaamme lukijoitamme". Ihan totta. Tätä on toistettu loputtomiin muun muassa Muhammad-kuvakeskustelujen aikana. En näe mitään tekosyytä tuolle asenteelle, enkä halua osallistua yritykseen, jolla on tuollainen asenne lukijakuntaansa kohtaan.

Ja lopuksi, kohteiden halveksunta. Huomasin tämän ensimmäisen kerran BLP:ssä. Teinityttö ja hänen poikaystävänsä tekivät seksivideon. Myöhemmin, kun tyttö oli pieni paikallinen julkkis, nauha julkaistiin netissä ilman hänen lupaansa. Se on siellä nytkin; googleta hänen nimensä ja ""seksivideo"", niin löydät sen. Hän on nyt voittanut televisiokilpailun, joten hänet tunnetaan paremmin.

Nauhan olemassaolo on mainittu muutaman kerran lehdistössä, mutta ei kovin paljon, ja yleensä se on ollut "tuuppi, tuuppi, onnekas paskiainen" -tyyppinen kommentti, mutta se ei näytä vaikuttaneen hänen uraansa tai edes hänen yksityiselämäänsä. Eräs RfC kysyi ""Pitäisikö meidän mainita nauha?"". Poliittisesti sen mainitseminen on perusteltua, mutta se on rajallista. Minua todella inhotti se, että monet toimittajat eivät välittäneet lainkaan siitä, millainen vaikutus nauhan mainitsemisella olisi nauhan näkyvyyteen ja miten se vaikuttaisi naiseen. En aio selittää asiaa enempää; joko ymmärrätte tai ette ymmärrä.

Malleus ja minut toi yhteen huoli BLP:n aiheesta. Hän puolusti erään huomattavan BLP:n säilyttämistä, jonka kohde kertoi ahdistavansa häntä. Väitin, että se pitäisi hävittää, yksinkertaisesti siksi, että se on merkittävä ja että kohde ei halua sitä. 

Vaikka Malleus väitti, että kohteen toiveilla ei ole merkitystä - väite, jota hän ei pysty perustelemaan, ja jota pidän moraalisesti vastenmielisenä - hän katsoi aiheelliseksi myös julistaa, että kohteen väite hädästä on epäuskottava. Valitettavasti Jimbo oli jo valmistellut minua samanlaisella tuomiolla. Jimbo oli jättänyt vastaukseni huomiotta, joten ajattelin lisätä hieman painotusta selittäessäni näkemystäni Malleukselle.

Olen kärsinyt kroonisesta kivusta ja väsymyksestä sen jälkeen, kun minulle tehtiin tarpeeton lääketieteellinen toimenpide vuonna a