"

Makemin edelliseen kommenttiin
Makemi sanoi: ""En ymmärrä, miten tämä on vallankumouksellinen, se vaikuttaa isommalta/nopeammalta/äänekkäämmältä tietokonepianolta."""

Poistin huomautuksen siitä, että CEUS on virstanpylväs. Poistin jopa kaiken, mitä voitaisiin pitää kehuna. Huolimatta siitä, että jopa kehuni perustuivat tosiasioihin ja siihen, että toistopianojen valmistajat ovat jo yli kahden vuosikymmenen ajan pyrkineet tuottamaan toistopianon, joka todella tallentaisi ja toistaisi parhaiden pianonsoittajien koko ilmaisuvoiman.

Tässä on siis nykyinen artikkelini, johon on sisällytetty äskettäin Makemin palautteen perusteella tekemäni muutos. Olen poistanut kaikenlaiset kehut (vaikka kehuni perustuivatkin tosiasioihin, tietoon).

Uusi (2006) Bösendorferin jäljittelevä piano: CEUS Computer Grand Piano.
Pianot, joka on tavoite saavuttaa täysi ilmaisuvoima näppäimistöllä== Pianot, joka on tavoite saavuttaa täysi ilmaisuvoima näppäimistöllä==
Viime vuosikymmeninä toistopiano (jota kutsutaan joskus myös tietokonepianoksi tai soittopianoksi) on määritelty ensin akustiseksi pianoksi, jonka kyky soittaa pianokappaleita ei ole millään tavoin heikentynyt. Toistopianon kosketus näppäimistöön ja sen tuottama ääni eivät muutu millään tavalla tavalliseen akustiseen pianoon verrattuna. Toistopianossa on kuitenkin huomaamaton tietokoneliitäntä, jonka avulla pianisti voi tallentaa ja toistaa pianokappaleita, joita sillä soitetaan. Yleensä siinä on myös äänetön mekanismi, joka estää vasaroita iskemästä jousiin ja jonka ansiosta pianisti voi soittaa äänettömästi näppäimistöllä milloin tahansa päivällä tai yöllä häiritsemättä muita ja käyttämällä kuulokkeita digitaalisten äänien kuuntelemiseksi samalla kun hän soittaa äänettömästi näppäimistöllä (saatavilla on monia digitaalisia ääniä: piano, cembalo, urut, jouset jne.). Siinä on myös MIDI-liitäntä, jonka avulla pianisti voi toistaa monia kappaleita, jotka ovat saatavilla tässä MIDI-formaatissa. MIDI-formaatti sallii kuitenkin pianon vasaroiden nopeuden tallentamisen ja toiston vain 127 asteikon (tai halutessasi 127 askeleen) tarkkuudella. Ongelmana on se, että useat pianistiset tekniikat liikuttavat vasaroita uskomattoman suurella nopeudella, jolloin nämä 127 asteikkoa ovat hyvin riittämättömiä, jotta vasaroiden erittäin suurta nopeutta voitaisiin tallentaa ja toistaa tarkasti. Toistopianon kyky välittää pianistin koko ilmaisuvoima näppäimistöllä on suoraan yhteydessä sen kykyyn tallentaa ja toistaa tarkasti vasaroiden nopeus, joka liikkuu, kun pianisti painaa näppäimiä näppäimistöllä. Näin ollen toistopianolla on yleensä myös tarkempi oma formaatti, jolla pianokappaleita voidaan tallentaa ja toistaa paljon tarkemmin kuin MIDI-formaatilla. Yhteenvetona voidaan todeta, että toistopiano on erittäin joustava soitin, jossa yhdistyvät vanha (akustinen piano) ja uusi (MIDI-formaatti, mutta erityisesti pianon äänittäminen ja toistaminen) samaan aikaan. Sen avulla pianisti voi soittaa lukuisia saatavilla olevia MIDI-pianokappaleita, mutta mikä tärkeämpää, se mahdollistaa pianokappaleiden äänittämisen ja toistamisen suuremmalla tarkkuudella kuin mitä MIDI-formaatilla on mahdollista tehdä.

Bösendorfer-pianojen laatu ja erityisesti niiden tuottama ääni ovat seurausta pitkästä ja vanhasta pianonvalmistusperinteestä.

Bösendorfer piti myös yhteyttä nykyaikaan. He osallistuivat aktiivisesti toistopianojen valmistukseen ensin SE 290 -tietokonepianollaan, joka valmistettiin yhteistyössä Wayne Stahnken kanssa. Koko pianonvalmistajien yhteisö piti sitä aikansa tarkimpana toistopianona.
Vuoden 2006 alussa Bösendorfer esitteli seuraavan sukupolven toistopianonsa: CEUS Computer Grand Piano.

Ennen Bösendorfer CEUS -tietokonepianoa tehtiin useita tieteellisiä tutkimuksia, joiden päätavoitteena oli arvioida, vastasivatko saatavilla olevat toistopianot niin hyvin parhaiden pianonsoittajien ilmaisuvoimaa kuin niiden pitäisi. Näissä tutkimuksissa todettiin, että parhaat toistopianot (mukaan lukien SE 290 -tietokonepiano) eivät olleet niin uskollisia parhaiden pianistien esitysten tallentamisessa ja toistamisessa kuin niiden olisi pitänyt olla (ks. erityisesti Werner Goeblin ym. kirjoittama ""Measurement and reproduction accuracy of computer-controlled grand pianos"", 6.-9. elokuuta 2003).

Bösendorfer otti tämän johtopäätöksen kannustimena lisätä toistopianonsa (SE 290 -tietokonepiano) tarkkuutta ja ryhtyi luomaan entistäkin tarkempaa toistopianoa, joka saavuttaisi erittäin haastavan tavoitteen, jonka mukaan se kykenisi nauhoittamaan ja toistamaan EXPRESSIIVIN TÄYDELLISEN GAMUUTIN.