"::: uhhh, voisimme lisätä listalle myös Standford Shaw'n, ja viimeksi kun tarkistin, hän oli länsimainen tutkija. Mitä tulee tekstinne loppuosaan, herra Kojian, tosiasia on edelleen se, että ei ole olemassa mitään konkreettista kirjallista tai muuta todistetta siitä, että ottomaanien silloinen hallitus olisi antanut nimenomaisia tai edes epäsuoria ohjeita armenialaisten yhteisön tuhoamiseksi rotusyistä. Ennen kuin tulee aika, jolloin on olemassa perusteltuja todisteita siitä, että tällaisia ohjeita annettiin, on täysin harhaanjohtavaa käyttää termiä kansanmurha vuosina 1915-16 tapahtuneista traagisista tapahtumista. Eikä sillä ole väliä, vaikka oli miljoona silminnäkijää, jotka hassua kyllä kaikki osoittautuivat kristityiksi, joista tunnetuin oli rasistinen protestantti Lepsius, jolla oli pakkomielle säilyttää Saksan "hyvä kuva".  

 Ei todisteita?  Voi veljet.  Oletko lukenut artikkelin?  Usko minua, jokainen Anatolian armenialainen ei tehnyt itsemurhaa saadakseen muslimit näyttämään pahalta ja Saksan näyttämään hyvältä.  Olen iloinen, että myönnät kuitenkin, ettet välitä, vaikka silminnäkijöitä olisi ollut ziljoona, koska tiedät paremmin kuin ihmiset, jotka näkivät sen omin silmin.   

 En usko, että ymmärrät pointtini, joka on se, että kyseistä ajanjaksoa koskevat lähteenne voivat hyvinkin olla puolueellisia, ehkäpä? Teidän on päästävä eroon tyypillisestä ajattelutavasta, jonka mukaan jos se tukee kansanmurhateesiä, sen on oltava objektiivinen, puolueeton lähde! Jos ei, sen on oltava joku, joka on Turkin hallituksen palkkalistoilla! Tämä teidän ja useimpien kansanmurhaa tukevien tahojen lähestymistapa on kaukana rakentavasta, ja se on yksi syy siihen, että tätä asiaa ei käsitellä kunnolla!  

 Onko se käsitelty asianmukaisesti? Mene ja puutu tähän.  Pudotettiinko armenialaisten määrä Anatoliassa noin 2 miljoonasta noin nollaan ensimmäisen maailmansodan ja Turkin tasavallan perustamisen aikana?  Ja johtuiko tämä väestön väheneminen suoraan ottomaanien/turkkilaisten viranomaisten toimista?  Kyllä tai ei.  Ei ehkä, ei kyllä mutta, ei mitään muuta. Kansanmurhalle ei ole mitään oikeutusta, emmekä tarvitse edes kristittyjä silminnäkijöitä kertomaan meille, että armenialaiset ovat kadonneet - kun taas turkkilaiset ja kurdit olivat hedelmällisiä ja lisääntyivät.   

 Ensinnäkin armenialaisten lukumäärää Anatoliassa koskeva lukusi on täysin liioiteltu, sillä ottomaanien ennen sotaa tekemien väestönlaskentojen mukaan armenialaisten määrä itäisissä maakunnissa oli alle miljoona. Jopa armenialainen patriarkaatti arvioi luvun hieman yli miljoonaksi, joten en tiedä, mistä olet kaivanut tuon naurettavan summan (saattaa olla, että mielesi tekee temppuja, joita tapahtuu, kun altistut liikaa propagandalle)! Mitä tulee lukujen putoamiseen lähelle nollaa, jos viittaat itäisiin maakuntiin, niin se näyttää tapahtuneen uudelleensijoittamisen seurauksena. Oletko edes vaivautunut lukemaan läpi ottomaanien arkistoista saatuja tietoja, jotka löytyvät kansanmurhateesin vastustajia käsittelevän osion alla olevista linkeistä? Jos et, se selittäisi hyvin virheellisen mielipiteesi tästä aiheesta!  

Teoriassa muokkaus ei ole niin huono. Ongelmana on kuitenkin se, että se antaa uskottavuutta vain niille, jotka sanovat, että tapahtumat eivät ole "selvitettyjä". Vähintään yhtä paljon keskustelua on käytävä niistä, jotka sanovat, että nämä asiat todella tapahtuivat. Ja ollakseni rehellinen, toimituksessa vain heitellään nimiä - artikkeleissa ei ole mitään, mikä kertoisi, että heillä olisi jokin tietty kanta.  

 Hellooo, tämä on artikkelin VASTAUS-osa. Voitte lisätä sen hyväksyvien "tutkijoiden" nimet akateemista tunnustusta koskevaan osioon, minulla ei ole mitään ongelmaa sen kanssa. Nämä tutkijat sanovat julistuksessaan täsmälleen seuraavaa (sanasta sanaan): ""Tähän mennessä paljastettujen todisteiden painoarvo viittaa suoraan vakavaan yhteisöjen väliseen sotaan (jota harjoittivat muslimien ja kristittyjen epäsäännölliset joukot), jota vaikeuttivat taudit, nälänhätä, kärsimys ja joukkomurhat Anatoliassa ja sen lähialueilla ensimmäisen maailmansodan aikana. Alueella käytiin kyseisinä vuosina enemmän tai vähemmän jatkuvaa sotaa, joka ei muistuta sitä tragediaa, joka on jatkunut Libanonissa viime vuosikymmenen ajan. Alueen muslimi- ja kristittyjen yhteisöjen kuolonuhrien määrä oli valtava. Paljon muuta on kuitenkin vielä löydettävä, ennen kuin historioitsijat pystyvät tarkkaan erottelemaan vastuun sotaa käyneiden ja viattomien välillä ja määrittelemään syyt tapahtumiin, jotka johtivat suurten määrien itäisen Anatolian väestön, niin kristittyjen kuin muslimienkin, kuolemaan tai siirtymiseen. "" Lähde: "Kertokaa, mitä on tapahtunut: New York Times 19. toukokuuta 1985. 

Ja miksi sho