"Special:Contributions/75.70.99.101|75.70.99.101]]  

Häntä ei pitäisi luokitella mihinkään tiettyyn kategoriaan, kuten yleensä on tehty kaikkien sellaisten tunnettujen ihmisten kohdalla, jotka eivät ole jättäneet tarpeeksi tietoa wikipediaan.  Ja Madisonia pidetään usein historioitsijoiden toimesta yksityisesti suoranaisena ateistina - mutta se on tavallaan juuri se pointti, että sitä ei vielä tiedetä, vaikka hän selvästi hylkäsi tavanomaisen teismin.  Olisin taipuvainen pitämään häntä deistinä (jota, btw, ei pitäisi kirjoittaa isolla alkukirjaimella), mutta se ei ole uskonto, eikä se sano mitään muista uskomuksista, jotka kattaisivat uskonnon.  98.168.192.162  

Oikeastaan sana voitaisiin vain muuttaa muotoon ""uskonnollinen vakaumus(t)"" - eikä vain ""uskonto"", kuten se on - tai jotain vastaavaa, ja siitä voitaisiin mielestäni käyttää sanaa ""deismi"", koska se on ilmeisesti kaikkein hyväksytyin kanta, joka hänellä oli (vai olenko väärässä)? `98.168.192.162  

Sana on mallissa (joka on tämän aiheen ulkopuolella).   

Luin jostain, että hän oli episkopaalinen.  -Edellisen allekirjoittamattoman kommentin lisäsi (talk - contribs)  

 Uudelleenohjaus 

Tiedoksi kaikille, että Madison ei ohjaudu tänne, vaikka artikkelin yläosassa sanotaankin niin.  
Olen poistanut kyseisen mallin, kiitos. - (Keskustelu) 

 Epäilyttävä 

Jonkun on kirjoitettava uudelleen vuoden 1812 sodan otsikko - ""brittiläiset loukkaukset"" ""vihamieliset intiaanit""." "Amerikkalaiset eivät oikeasti halunneet Kanadaa." - Katsotaanpa neutraalia ja totuudenmukaista tietoa. Toki britit värväsivät ""amerikkalaisia"" alamaisia kuninkaalliseen laivastoon, ja Amerikan alkuperäisasukkaat olivat ajoittain vihamielisiä, mutta amerikkalaiset eivät olleet pyhimyksiä. Rehellisesti sanottuna vuoden 1812 sota oli yksi suurimmista katastrofeista, joita Amerikka on kohdannut - heidän hyökkäyksensä Kanadaan torjuttiin verisesti, alkuperäisamerikkalaiset saivat tukea briteiltä ja kanadalaisilta, brittiläinen armeija poltti Washington DC:n (kostoksi Yorkin polttamisesta talvikaudella) ja päätyi marssimaan mielensä mukaan ympäri Keski-Amerikkaa tehden mitä halusivat, kunnes rauhansopimus allekirjoitettiin. Amerikan arvostus ""palautettiin"" vasta New Orelansissa käydyn merkityksettömän taistelun jälkeen sodan päätyttyä. Riippumatta siitä, mitä ihmiset sanovat, tämä sota ei osoittanut, että Nuori Amerikka pystyi pitämään puoliaan vanhaa maailmaa vastaan, vaan se osoitti, että he purivat enemmän irti kuin pystyivät pureskelemaan yrittäessään alistaa ja vapauttaa väkisin Kanadan vastoin kansan tahtoa. Älkää unohtako, että puolet Kanadan väestöstä oli lojaaleja Amerikan vallankumouksen aikana ja että Britannia taisteli Napoleonin mahtia vastaan Euroopassa, joten vuoden 1812 sota oli jonkinlainen sivutoiminen kampanja. Saatoin ehkä puhua hieman liikaa, mutta mielestäni tämä osoittaa, että tuo osa on kirjoitettava uudelleen, jotta se näyttäisi joltain muulta kuin superamerikkalaiselta ja -isänmaalliselta propagandakoneistolta.  -Edellisen allekirjoittamattoman kommentin on lisännyt 86.136.246.144.   

""Samaan aikaan brittiläiset merivoimien virkamiehet yrittivät korvata merimiesten menetykset vangitsemalla amerikkalaisia. Vuosina 1803-1811 Britannian laivasto vangitsi laittomasti noin kuusi tuhatta amerikkalaista merimiestä."" Steven M. Gillon ja Cathy D. Matson, The American Experiment: A History of the United States Vol. 1, 2. painos.  Sivu 314.  -Edellisen allekirjoittamattoman kommentin lisäsi 76.6.83.252.   

 Lisää Madisonin muistiinpanoista 

Vaikka Madisonin elintärkeää roolia valmistelukunnassa käsitelläänkin, mielestäni hänen rooliinsa valmistelukunnan ensisijaisena (vaikkakin epävirallisena) muistiinpanovelvollisena ei ole kiinnitetty riittävästi huomiota. Se mainitaan myöhemmin, hänen myöhempää elämäänsä käsittelevässä osassa, mutta sitä ei mainita lainkaan perustuslain isää käsittelevässä osassa, jossa mainitaan hänen roolinsa puhujana ja Virginian suunnitelman kehittämisessä. Mielestäni se ansaitsee maininnan, koska Madisonin muistiinpanot ovat th