"

 Käynnissä oleva IAU:n keskustelu? 

Onko syynä siihen, että IAU:n parannettua planeettojen määritelmää ei saatu aikaan, se, että he halusivat tehdä tällaisen päätöksen suurella enemmistöllä, mutta eivät vielä päässeet sopimukseen? Toivottavasti se ei johdu siitä, että nykyiset määritelmät ovat heidän mielestään kunnossa, koska ne eivät selvästikään ole sitä. Esimerkiksi ekstrasolaarisen planeetan määritelmässä sanotaan, että alempi massaraja sille, että kohde on ekstrasolaarinen planeetta, on sama kuin Aurinkokunnassa... mutta tällaista rajaa ei annettu. Ei kääpiöplaneetoille eikä tavallisille planeetoille. Ei olisi ollut haittaa, jos ekstrasolaaristen planeettojen ylärajaa olisi sovellettu myös Aurinkokuntaan, mutta sitäkään ei tehty. Aivan kuin he piilottaisivat kaiken savun ja peilien taakse ja keksisivät tuloksia mennessään.

Olisi suhteellisen helppoa keksiä kriteerit, joiden perusteella voitaisiin päättää, onko juuri löydetty kappale planeetta vai ei. Mutta he eivät tehneet sitä. Miksi? Mitä vikaa on esimerkiksi seuraavassa?
1. Planetaarisen massan omaava kohde on kohde, jonka massa on hydrostaattisen tasapainon edellyttämän sovitun massarajan (5×1020kg) ja deuteriumfuusion edellyttämän sovitun massarajan (2,5×1028kg) välissä. (Molemmat rajat voitaisiin asettaa alemmaksi, koska ensimmäinen raja sulkee pois Pallaksen ja Vestan, jotka ovat jäljellä olevia protoplaneettoja, ja toinen ei ota huomioon sitä, että kohteet, joilla on korkea metallisuus, voisivat mahdollistaa deuteriumfuusion pienemmälläkin massalla).
2. Planeetta on planetaarisen massan omaava kappale, joka kiertää vähintään yhtä tähteä ja jolla on myös kyky tyhjentää kiertoratansa (Stern-Levisonin kriteerien mukaan). Erona on se, että sinun tarvitsee tietää vain kappaleen massa ja kiertoaika (ja tietenkin tähti), kun taas Soterin kriteereillä sinun pitäisi tietää kaikki järjestelmästä).
3. Kääpiöplaneetta (mieluummin mesoplaneetta) on planeettamassaltaan sellainen planeetta, joka kiertää ainakin yhtä tähteä ja joka ei täytä Stern-Levisonin kriteerejä.

Määritelmiä voitaisiin lisätä lisää, jotta voitaisiin ottaa huomioon myös muun tyyppiset planeettamassan omaavat kohteet. Pidän parempana nimitystä ""planetaarinen"" niille, jotka eivät kierrä mitään tähteä - riippumatta siitä, ovatko ne muodostuneet itsestään vai järjestelmässä, josta ne myöhemmin heittäytyivät pois. Haluaisin myös, että ""kuu"" tarkoittaisi planeettamassakohdetta, joka kiertää planeettaa (koska prototyyppikohde Luna on juuri sitä) - pienemmät kappaleet olisivat vain "satelliitteja". (Jos et halua 60 planeettaa, joista useimmat ovat pieniä, miksi sallit 60 kuuta, joista useimmat ovat pieniä?)

Onko ideoita, miksi IAU ei keksi jotain tällaista?   

Ensinnäkin on olemassa massan alaraja: hydrostaattinen tasapaino. Toiseksi, tällä ei ole mitään tekemistä artikkelin parantamisen kanssa. Pelkästään IAU:n päätöksen hyvistä tai huonoista puolista puhuminen ei kuulu Wikipedian piiriin. podous 
Toinen asia on oikein. Mielipiteilläni ei ole merkitystä, koska en ole tähtitieteilijä, ja johtopäätökseni käytettävissä olevista tiedoista olisivat TAI, joten kumpikaan ei kuulu artikkeliin. Mutta et näytä ymmärtävän, että ensimmäinen kohtasi on äärimmäisen avoin määritelmille. Se voi tarkoittaa kohteen muotoa. Sitten seuraava kysymys on, missä kulkee raja pallomaisen ja epäsäännöllisen välillä. Se voisi tarkoittaa, että esine, jolla on tämä massa ja koostumus, saavuttaa varmasti hydrostaattisen tasapainon. Tai se voi tarkoittaa, että esine, jolla on tämä massa, saavuttaa varmasti hydrostaattisen tasapainon. Kannatan vahvasti kolmatta vaihtoehtoa, koska se on helpoimmin tarkistettavissa (erityisesti eksoplaneettojen kohdalla), ja sillä vältetään se ongelma, että jäämaailma voisi kelvata, kun taas suurempi ja tiheämpi asteroidi hylättäisiin, koska kivipitoisia maailmoja on paljon vaikeampi vetää tasapainoon. Mutta artikkelin lausuntojen perusteella arvelen, että ainakin nämä tähtitieteilijät suosivat toista vaihtoehtoa. (Ja jos he eivät ole edustavia, miksi he olisivat artikkelissa?) Pohjimmiltaan haluan sanoa, että IAU:n pitäisi tehdä päätös, joka tekee selväksi, että tähtitieteilijät tietävät mitä tekevät ja haluavat jakaa tietonsa yleisön kanssa. Koska jos yleisö päättää, ettei se enää seuraa tähtitieteilijöiden havaintoja, tuloksena on todennäköisesti vielä vähemmän rahoitusta... ja se olisi todellinen ongelma.    
Nykyisessä määritelmässä on monia epäselvyyksiä, jotka kaikki mainitaan jo artikkelissa. podous 13:29, 19 tammikuu