"

Catherine, ei voi olla huomaamatta, että Sjoolla on kahden rodun poika. Hän puhuu hänestä nimellä ""minun bi-rotuinen poikani"". En keksi syytä, miksi haluaisin kutsua pojanpoikaani "bi-rotuiseksi pojanpoikani" - jos kutsuisin, kutsuisin itseäni rasistiksi. En kiellä sitä, etteikö joku Bailyn jäsenenä itseään edustava henkilö olisi saattanut olla rasistinen Sjoon poikaa kohtaan, mutta tämä ei todista, että Alice Bailey ja kaikki hänen seuraajansa ovat rasisteja.
Kun olin kaksikymppinen, minulla oli juutalainen rakastaja, joka pakotettiin natsien leirille, kun hän oli kahdeksanvuotias. Mielessäni Alice Baileyn tai kenenkään muun kutsuminen antisemitistiksi tekee heistä samanarvoisia kuin tuolle kahdeksanvuotiaalle pojalle tehty hirvittävä pahuus. Ja kuinka huolimattomasti rasismin ja antisemitismin kauhea leima sysätään kenelle tahansa, joka uskaltaa kritisoida, vaikka kritiikki olisi se, että teillä on heikko lähde antisemitistisille väitteillenne. On pitkä aika ennen kuin rasismi ja antisemitismi loppuvat meillä on hyvä syy olla valppaana. Yhtä lailla on syytä olla valppaana inhimillisen taipumuksemme suhteen tuomita toisemme nopeasti ja jättää huomiotta uskomustemme vastaiset todisteet. Minusta uskontojen kultaiset vuodet ovat lyhytaikaisia. Alice Baileyn kirjoitusten ei ollut tarkoitus kestää ikuisesti, suuri osa hänen kirjoituksistaan ei päde nykyiseen tietoisuuteemme. Ja kuitenkin, kuten missä tahansa uskonnossa, liikkeessä, filosofiassa on piilotettuja kultakimpaleita, jotka ovat ikuisesti hyödyllisiä. Täytyy mennä, olen jo paljon myöhässä mummon nukkumaanmenoaikani jälkeen. Sparklecplenty "