"

Ensinnäkin, tulkitset väärin ensimmäisen lähteenne sisällön. Viittaamasi asiakirja on YK:n väliraportti päätöslauselmasta 425. Päätöslauselma 425 on vuodelta 1978. Kyseinen asiakirja (raportti) ei kuvasta mitään YK:n ja Israelin välistä sopimusta. Päätöslauselmassa 425 vaaditaan monia asioita, mutta Israel ei ollut antanut julkista lupausta SLA:n hajottamisesta. Itse asiassa Israel oli julkisuudessa sanonut päinvastaista. He aikoivat lähteä vasta heinäkuun alussa. Raportti, joka julkaistaan 22. päivä, ei ole kovin merkityksellinen. Se on sattumaa. SLA:n (ks. myöhempi aineisto) ja YK:n/erilaisten maiden välillä oli kokonainen sarja kokouksia, jotka olivat paljon vahingollisempia kuin interiumin raportti 425:stä.

Toiseksi mielestäni on parempi käsitellä Charbel Barakatin täydellisempää ja tarkempaa versiota toukokuun tapahtumista, joka on peräisin hänen kongressissa kesäkuussa 2000 antamastaan todistuksesta:

""Toukokuussa 2000 kansamme lähetti Yhdistyneiden Kansakuntien toimistolle Nakurassa Etelä-Libanonissa muistion, jossa esitettiin ehdotuksia verenvuodatuksen ja maastamuuton välttämiseksi. Saman kuukauden aikana yhteisöä edustavat valtuuskunnat tapasivat Yhdysvaltain, Ison-Britannian ja Ranskan suurlähetystöjen diplomaatteja Israelissa ja Yhdistyneissä Kansakunnissa. Ja 18. toukokuuta edustajamme tapasivat Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin toimiston New Yorkissa ... Sen sijaan, että Yhdistyneet Kansakunnat olisi ottanut vakavasti vaatimuksemme maamme suojelusta, ne kieltäytyivät auttamasta meitä ... Yhdysvallat, Iso-Britannia ja Ranska torjuivat pelkomme ja vaativat takuita, jotka Beirutin hallinnon väitettiin antaneen ... Israelin valtio valmistautui vain mahdolliseen maastapakoomme ja sulki pois päättäväisyytemme jäädä maahamme ja puolustaa itseämme."""

""Huolimatta kansainvälisen yhteisön hylkäämisestä ja vastoin kaikkia todennäköisyyksiä kansamme päätti jäädä ja taistella maansa ja oikeuksiensa puolesta samalla, kun se kehotti loputtomasti YK:ta sijoittamaan yksikkönsä kyliemme ympärille. 
Toukokuun 22. päivänä 2000, kun israelilaiset yksiköt olivat toteuttamassa omaa vetäytymistään ja SLA:n komentaja oli poissa Ranskassa, turvallisuusvyöhykkeen enimmäkseen shiialaisista koostuva sektori romahti. Vaikutti siltä, että israelilaiset olivat käskeneet shiiaupseereita poistumaan ennen rajojen sulkeutumista. Jopa Hizbollahin hyökättyä tälle alueelle, enimmäkseen kristittyjen Drusen itäinen enklaavi ja kristittyjen läntinen enklaavi päättivät puolustautua ja suojella kansalaisiaan Israelin vetäytymisen jälkeen.
Toukokuun 23. päivänä 2000 kello 20.00 SLA:n upseerit läntisellä sektorilla saivat israelilaisilta käskyn lähteä asemistaan, koska Hizbollah eteni kohti heidän kyliään. Näin SLA:n toiminta romahti sisältäpäin ja se hajotettiin ilman taistelua. Tärkein syy siihen, miksi SLA ei jäänyt taistelemaan, oli se, että raja oli suljettu sen selän takana. Ilman lääkintä- ja logistiikkatarvikkeita kansamme oli tuomittu joko antautumaan viholliselleen tai pakenemaan rajan yli.""" (lähteestä [www.10452lccc.com/special%20studies/barakatjune2000.htm])

SLA romahti. Charbel Barakat puhuu MEF:n kommenteissa siitä, että SLA:n (kristittyjen) loppuosa lännessä ei romahtanut, vaan Israel hajotti sen. Mutta se hajotettiin vasta sen jälkeen, kun suurin osa SLA:sta oli hajonnut. Charbel Barakat ja muut kuolleet olisivat ehkä halunneet (ainakin teoriassa) jatkaa taistelua lännessä, mutta Israel ei aikonut sitoutua pitämään yllä SLA:n pienimuotoista versiota pienessä taskussa rajan länsipäässä. Varoitus, jonka antaisin Barakatista ja parista muusta SLA:n jäsenestä, on se, että joskus he ajattelevat kristillistä SLA:n osuuttaan ikään kuin se olisi koko SLA. Ja siitä näkökulmasta katsottuna SLA ei romahtanut ja Israel hajotti sen.

Suurin Barakatin esittämä väite on näädän sanoja: "Vaikutti siltä, että israelilaiset sanoivat shiiaupseereille, että heidän on lähdettävä."". "Näytti siltä, että" tarkoittaa, että hän arvelee. Kukaan rajan kummallakaan puolella ei ole suoranaisesti väittänyt, että shiiojen käskettiin lähteä ja että he siksi romahtivat 22. päivä. Jopa Barakat ei ole halukas esittämään tätä väitettä.

SLA:n romahtamiseen liittyen on saattanut tapahtua paljon muitakin asioita, joista yleisö ei tiedä. Mutta ainoat ihmiset, jotka tietäisivät totuuden, ovat kourallinen ihmisiä Israelin hallituksen ja armeijan huipulla. Kukaan SLA:ssa ei tiedä juuri mitään, koska jos Israel aikoisi romahduttaa heidät, he tuskin kertoisivat heille suunnitelmastaan. Ihmiset (minä mukaan luettuna) voivat tehdä paljon aavistuksia ja teorioita siitä, mitä olisi voinut tapahtua, mutta ei ole olemassa mitään tosiasioita, jotka tukisivat mitään näistä teorioista.  "