Akateemisissa kirjoituksissa on tapana tarjota laaja kirjo näkemyksiä mistä tahansa asiasta, etenkin kun on kyse lehdistä, joissa keskitytään pikemminkin näkemyksen perustelujen laatuun kuin siihen, miten oikea se on käytännössä. Kummassakaan tapauksessa akateeminen kritiikki lakia kohtaan ei ole laki sellaisena kuin se on tällä hetkellä, ja on virheellistä väittää, että pakottaminen on tällä hetkellä (vaikka se saatetaankin luokitella uudelleen sellaiseksi tulevaisuudessa) perustelu, kun tuomioissa, kuten viimeisimmissä asioissa R v. Hasan ja R v. Wilson, pakottamiseen viitataan selvästi liian selvästi tekosyynä.
Jos asia kiinnostaa teitä, hiljattain annetussa asiassa R v. Wilson (2007) annetut lausunnot näyttävät ilmentävän muutoksenhakutuomioistuimen tyytymättömyyttä Hasanin asiassa omaksuttuun kovaan linjaan, ja ne voivat hyvinkin olla perustana jollekin tulevalle muutoksenhaulle, joka saattaa tuoda lisää selkeyttä.
Olen edelleen vakuuttunut siitä, että sanamuodon "tekosyy", sellaisena kuin sitä käytetään ratio decidendi -asiakirjassa, pitäisi olla oikea termi, jota käytetään artikkelissa, eikä "oikeuttaminen", joka ei ole nykyisin käytetyssä oikeudessa käytetty terminologia, vaikka sen puolesta voidaankin esittää väitteitä.