"

GPS:n peruskäsite
GPS-vastaanotin laskee sijaintinsa ajoittamalla tarkasti GPS-satelliittien lähettämät signaalit korkealla Maan yläpuolella. Kukin satelliitti lähettää jatkuvasti viestejä, jotka sisältävät seuraavat tiedot
 viestin lähetyshetki
 satelliitin sijainti viestin lähetyshetkellä
Vastaanotin määrittää vastaanottamiensa viestien perusteella kunkin viestin kulkuajan ja laskee etäisyyden kuhunkin satelliittiin valon nopeuden avulla.  Kukin näistä etäisyyksistä ja satelliittien sijainnit määrittelevät pallon.  Vastaanotin on kunkin pallon pinnalla, kun etäisyydet ja satelliittien sijainnit ovat oikein. Näitä etäisyyksiä ja satelliittien sijainteja käytetään vastaanottimen sijainnin laskemiseen navigointiyhtälöiden avulla. Sijainti näytetään sitten, ehkä liikkuvan karttanäytön tai leveys- ja pituusasteiden avulla; mukaan voidaan liittää myös korkeus- tai korkeustietoja. Monet GPS-laitteet näyttävät johdettuja tietoja, kuten suunnan ja nopeuden, jotka on laskettu sijainnin muutoksista.

Tyypillisessä GPS-toiminnassa neljän tai useamman satelliitin on oltava näkyvissä tarkan tuloksen saamiseksi.  Neljän pallon pinnat eivät tyypillisesti risteä.  Tämän vuoksi voidaan varmuudella sanoa, että kun navigointiyhtälöt ratkaistaan leikkauspisteen löytämiseksi, tämä ratkaisu antaa vastaanottimen sijainnin sekä vastaanottimen sisäisen kellon pitämän ajan ja todellisen kellonajan välisen eron, jolloin ei tarvita erittäin suurta, kallista ja virtaa kuluttavaa kelloa.  Erittäin tarkasti laskettua aikaa käytetään vain näyttöön tai sitä ei käytetä lainkaan monissa GPS-sovelluksissa, jotka käyttävät vain sijaintia. Useat GPS-sovellukset hyödyntävät tätä halpaa ja erittäin tarkkaa ajanmääritystä.  Näitä ovat esimerkiksi ajansiirto, liikennemerkkien ajoitus ja matkapuhelinten tukiasemien synkronointi.

Vaikka tavanomaiseen toimintaan tarvitaan neljä satelliittia, erityistapauksissa tarvitaan vähemmän satelliitteja. Jos yksi muuttuja on jo tiedossa, vastaanotin voi määrittää sen sijainnin käyttämällä vain kolmea satelliittia. Esimerkiksi aluksen tai lentokoneen korkeus voi olla tiedossa. Jotkin GPS-vastaanottimet voivat käyttää lisävihjeitä tai -oletuksia, kuten viimeisimmän tunnetun korkeuden uudelleenkäyttöä, kuollutta laskentaa, inertiasuunnistusta tai ajoneuvon tietokoneesta saatavia tietoja, ja antaa (mahdollisesti heikentyneen) sijainnin, kun näkyvissä on vähemmän kuin neljä satelliittia. 7 luku"