Esittelen ajattelutapani Dennis Lo:ta kirjoittaessani.  Työnantaja otti minuun yhteyttä, koska hän oli aiemmin työskennellyt kanssani eräässä toisessa, tähän liittymättömässä projektissa.  Hän kysyi, voisinko kirjoittaa artikkelin.  Kerroin hänelle, että tarvitsin 3 päivää päättää, ottaisinko työn vastaan, jotta voisinko edes kirjoittaa artikkelin, joka täyttää suuntaviivat.  Päätin, että oli, otin työn vastaan ja kirjoitin sen.  Olisiko kuka tahansa voinut kirjoittaa artikkelin ilman palkkaa?  Kyllä.  Itse asiassa Dennis Lon punaiset linkit olivat jo olemassa kahdessa muussa artikkelissa.  Keräsin niin monta lähdettä kuin pystyin ja kirjoitin, mitä he sanoivat.  Estikö se minua olemasta kriittinen?  Kuten Tops In Blue -artikkelista käy ilmi, voin olla kriittinen aiheista, joihin minulla on sidonnaisuus (minulla on ystävä, joka oli TiB:ssä silloin, kun kirjoitin kyseisen artikkelin uudelleen).  Mitä työnantaja saa maksusta?  No, hänen ei tarvitse odottaa, että joku sattumanvarainen epäkiinnostunut taho pääsee kirjoittamaan sen.  He eivät osta rehellisyyttäni, se ei ole myytävänä.  He eivät osta minun osuuttani, se ei ole minun.  Mitä minuun tulee, se, että minulle maksetaan, saa minut kirjoittamaan aihealueista, joista en normaalisti kirjoittaisi.  Se on ainoa "vaikutus", joka sillä on minuun.  Olen paljon kiinnostuneempi tästä hankkeesta kuin jostain surkeasta freelance-työstä, joka johtaa siihen, että minua pyydetään lähtemään.  Veikkaan, että useimmat vakiintuneet toimittajat ajattelevat samoin.  Ymmärrän, että maksulliset toimituskonttorit, jotka palkkaavat ihmisiä, jotka eivät ole koskaan koskeneet Wikipediaan, ovat huono asia, mutta meille, jotka olemme panostaneet tähän projektiin sydämemme kyllyydestä, väitätte hyvin loukkaavasti, ettemme ole täysin sitoutuneet tämän asian menestykseen. v/r - P