"

Harald88, sinä sekoitat taas kaikki asiat keskenään kuin autodidakti, etkä halua kuunnella. Tiedät taas kerran kaiken etukäteen ja paljon paremmin kuin kukaan muu. Se, mitä tässä väität, on kuitenkin taas kerran hölynpölyä. SRT:n klassinen edeltäjä on ollut liikkuvien kappaleiden optiikka, tieteenala, joka käsittelee pistemäisen lähteen havainnointia liikkuvalta alustalta, jota säätelee Bradleyn laki nopeusaberraatiosta. Pistelähde lähettää palloaaltoja, ei tasoaaltoja.

Missään niistä Wikipedian artikkelissa, joka koskee poikittaista Doppler-ilmiötä ja johon olet osallistunut, ei esitetä todisteita, vaan siellä yksinkertaisesti väitetään, että poikittainen Doppler-ilmiö on ollut tuntematon klassisessa fysiikassa. Kymmenissä oppikirjoissa tätä hölynpölyä toistetaan ilman todisteita, koska kirjoittajilla on tapana kirjoittaa toisistaan.

"Todisteet" tästä hölynpölystä esitetään J. D. Jacksonin klassista elektrodynamiikkaa käsittelevän kirjan luvussa 11 sekä saksalaisessa SRT:tä käsittelevässä kirjassa, jonka ovat kirjoittaneet Greiner/Rafelski, jotka luultavasti ovat kopioineet Jacksonin kirjassa esitetyn "päätelmän" (joka luultavasti on itse saanut tämän "päätelmän" jostain muualta). Nämä "johtopäätökset" ovat suoraa naiivien opiskelijoiden pettämistä, koska opiskelijat saadaan uskomaan, että pistemäinen lähde, kuten kiintotähti, lähettää tasoaaltoja eikä palloaaltoja. Kukaan ei kerro heille, että tasoaaltojen approksimaatio on vain approksimaatio ja että sen vuoksi on täysin hyödytöntä "todistaa" jotakin äärimmäisen tärkeässä yhteydessä. 

Hölynpölyä "olemattomasta klassisesta Doppler-ilmiöstä" esiintyy kirjallisuudessa siitä lähtien, kun Einstein julkaisi vuonna 1907 lyhyen huomautuksen, jossa hän totesi, että poikittainen Doppler-ilmiö, jota jo Stark halusi mitata (miksi, jos se on tuntematon liikkuvien kappaleiden klassisessa optiikassa?), on ""tärkeä"", mutta ei sitä, että se on ""tuntematon"" klassisessa fysiikassa. Se liittyy ilmeisesti siihen hysteriaan, joka näyttää vangitsevan useimmat ihmiset, jotka ottavat yhteyttä
erityisellä suhteellisuusteorian hölynpölyllä.

Todellisuudessa SRT poikkeaa klassisesta liikkuvien kappaleiden optiikasta ainoastaan pitkittäishavainnon tapauksessa.

Tämän aioin osoittaa artikkelissa Moderni Galilein suhteellisuusteoria.

Koska puututte epäammattimaisesti kyseiseen artikkeliin, lopetin tänään osallistumiseni siihen.

Koska sinulla on suuri suu ja tiedät kaiken paremmin, ehdotan, että luet artikkelin loppuun.
nyt. "