Ei ole mitään tarinaa!  Tästä aiheesta keskustellaan luultavasti lisää tulevaisuudessa, mutta jätetään se nyt tähän.
 Minusta tämä keskustelu on kuitenkin mielenkiintoinen, koska (henkilökohtaisen kokemukseni mukaan) Tukholma, joka sijaitsee "eristyksissä" keskellä Ruotsia, liittyy harvoin Tanskaan tai Kööpenhaminaan (emme kuule Tanskasta sen enempää kuin esimerkiksi Lontoosta, Pariisista tai Berliinistä).  Sen sijaan tanskalaiset (jotka ovat aina lähellä Ruotsia) välittävät paljon enemmän pohjoisen naapurinsa asioista.  Historiallisista syistä suomalaisilla on taipumus käyttäytyä samalla tavalla (Ruotsin suhteen).  Olisi ehkä mielenkiintoista selittää tämä artikkelissa (ehkä kulttuuri-osiossa?) - onhan Tukholman ainoa virallinen olemassaolon tarkoitus olla Ruotsin pääkaupunki, mutta paikallisesti on olemassa eräänlainen alakulttuuri, joka yrittää kehittää siitä riippumatonta identiteettiä.  Tukholmalla on esimerkiksi tapana olla pakkomielle omasta paikallishistoriastaan (sv:Stockholmiana), ja yksi silmiinpistävimmistä asioista, joita turistit huomaavat, on varmasti kaupungin historiallinen teeskentely, vaikka useimmat julkisivut (beigeine rappauksineen) ovat itse asiassa paljon nuorempia kuin rakennukset keskimääräisessä eurooppalaisessa kaupungissa.  On oireellista, että uusi Moderna Museet otettiin Tukholmassa hyvin vastaan, koska se sulautui naapurustoon, kun taas Kööpenhaminan uutta museota juhlitaan, jos se saa kansainvälistä huomiota (esim. Arken).
 Ehkä vain joitakin hajanaisia ajatuksiani.
 /