"

Ensimmäinen ""jakso""
Faranmaxin ja minun edellä esittämieni näkemysten pohjalta olen yrittänyt tiivistää ensimmäisen kolmesta "jaksosta", jotka koskevat Kolumbiaa edeltävää historiaa, tutkimusmatkailua, kolonisaatiota, valloitusta ja vuoden 1812 sotaa.   

Tämä osion otsikko on vain jakajana keskustelusivulle, eikä sitä tule olemaan artikkelissa, joten ei paniikkia osioista!
 oli Kanadan tärkein teollisuudenala 1800-luvulle asti]].
Perinteisesti Kanadan alkuperäiskansat uskovat, että he ovat asuneet maillaan aikojen alusta lähtien, ja arkeologiset tutkimukset osoittavat, että ihminen on ollut läsnä Pohjois-Yukonissa 26 500 vuotta sitten ja Etelä-Ontariossa 9 500 vuotta sitten. Ensimmäiset eurooppalaiset saapuivat alueelle viikingit, jotka asettuivat lyhyeksi aikaa L'Anse aux Meadowsiin noin vuonna 1000 jKr., minkä jälkeen Atlantin yli ei ollut enää yhteyksiä ennen kuin John Cabot tutki Kanadan itärannikkoa Englannin puolesta vuonna 1497 ja ranskalainen tutkimusmatkailija Jacques Cartier vuonna 1534. Samuel de Champlain perusti 1600-luvun alussa ensimmäiset pysyvät eurooppalaiset siirtokunnat Port Royaliin ja Quebec Cityyn, josta käsin ranskalaiset siirtolaiset asuttivat laajalti Saint Lawrence -joen laaksoa ja nykyisiä Maritimes-alueita, kun taas ranskalaiset turkistarhaajat ja katoliset lähetyssaarnaajat tutkivat Suuria järviä, Hudson Bayta ja Mississippin valuma-aluetta Louisianaan asti. Samaan aikaan englantilaiset perustivat kalastajien etuvartioita Newfoundlandiin ja perustivat kolmetoista siirtokuntaa etelään.
''' Abrahamin tasangolla Quebecissä vuonna 1759, osana seitsenvuotista sotaa.]]]

Näiden kahden eurooppalaisen suurvallan läheisyyden vuoksi vuosien 1689 ja 1763 välisenä aikana käytiin useita alueita ja turkiskauppaa koskevia sotia, kuten Ranskan ja irokeesien sodat, neljä siirtomaasotaa ja seitsenvuotinen sota. Näiden konfliktien päätteeksi tehdyillä rauhansopimuksilla Akadia ja suurin osa Uudesta Ranskasta luovutettiin Yhdistyneelle kuningaskunnalle, joka vuoden 1763 kuninkaallisella julistuksella jakoi Quebecin maakunnan Uudesta Ranskasta, liitti Cape Bretonin saaren Nova Scotiaan ja asetti kaikki entiset ranskalaiset alueet yhteisen oikeuden alaisuuteen; kuusi vuotta myöhemmin St. John's Islandista tuli erillinen siirtomaa. Vuoteen 1774 mennessä Quebecin laki (Quebec Act) palautti Quebecin siviilioikeuden ja vahvisti sen väestön oikeuden harjoittaa katolista uskontoaan sekä laajensi provinssin aluetta Suurille järville ja Ohion laaksoon, mikä kaikki osaltaan vauhditti Amerikan vallankumousta. Tuon konfliktin vuoksi noin 50 000 kruunulle uskollista henkilöä pakeni Kanadaan, jossa luotiin uusia alueita heidän majoittamisekseen: New Brunswick erotettiin Nova Scotiasta, ja Quebec jaettiin Ylä- ja Kanadan alueeseen.