Tässä on *LATINALAINEN* viite, Lewis and Short Lexicon [pienin korjauksin painetusta versiostani]:
http://www.perseus.tufts.edu/cgi-bin/ptext?doc=Perseus%3Atext%3A1999.04.0059%3Aentry%3D%2319181
G , g , indecl. n. tai (litteran vuoksi) f., ei alun perin ollut paikkaa latinalaisissa aakkosissa: sekä terävä- että litteät kurkkumurteet, k- ja g-äänteet, edustavat C:tä; siksi Columna Rostratassa LECIONES, MACISTRATOS, EXFOCIONT, (pu)CNANDOD, PVCN(ad), CARTACINIENSIS, legionesille jne.; tästä johtuu myös arkaainen muoto ACETARE agitare:lle (v. Paul. ex Fest. s. 23 Müll. N. cr.) ja edelleen yleinen lyhenne nimistä Gaius ja Gneus C:ssä ja Cn:ssä. Qu. Rom. s. 277 D ja 278 E, Spurius Carvilius Rugan vapaamiehen toimesta, noin toisen Punisen sodan alussa) C:hen tehtiin pieni graafinen muutos, joka toi roomalaiseen ortografiaan kirjaimen G (vanhoilla muistomerkeillä C); näin meillä on S. C. de Bacchanal..: Toisaalta ortografia GNAIVOD PATRE PROGNATVS Scipiosin ensimmäisessä epitafissa, joka on peräisin ennen tätä aikaa, osoittaa joko virheellisyyttä kopioinnissa tai muistomerkin myöhempää pystytystä.