"
Primal Therapy -artikkelin historia

Luin läpi viimeaikaiset keskustelut Talk:Primal_therapy-sivustolla. Lisäsin myös kaksi uutta kommenttia Talk:Arthur_Janov-sivulle. Lähetitkö sähköpostitiedustelun? France D:n ja Artin avioliittoa koskeva vuoden 1973 päivämäärä ei ole uskottava. Avioeron jälkeen, Vivianin suureksi kunniaksi, hän vältti kiusausta nöyryyttää Arthur Janovia julkisesti. Hänhän kirjoitti alkuperäisessä Primal Screamissa: ""On opettavaista huomata, että avioparit, jotka molemmat ovat käyneet läpi Primal Therapy -terapian, eivät ole koskaan eronneet toisistaan.""" (luku 12). Ja France D. Janovin oman myöntämisen mukaan Primal Centerin videosarjassa 2 hän ilmoittautui Primal Instituteen, koska liiallinen marihuanan käyttö oli hajottanut hänen porttinsa. On siis tosiasia, että Art meni naimisiin entisen potilaan kanssa.

Mielestäni Arthur Janov -artikkelin sisältö on juuri sopiva tietosanakirjamerkinnäksi, vaikka se onkin merkitty pätkäksi. Se ei ole oikea paikka analysoida Janovin mainetta. Tiedän, että sitä tapahtuu muissa Wikipedian elämäkerroissa, mutta monissa tapauksissa se on karannut käsistä. Olen samaa mieltä Primal therapy Talk -sivulla tekemästäsi ehdotuksesta, jonka mukaan tällainen aineisto kuuluu erilliseen History of Primal Therapy -artikkeliin. Conocerin artikkeli ei vaikuta minusta hyvältä todennettavan tiedon lähteeltä, joten kokosin yhteen joitakin linkkejä artikkeleihin, jotka löytyvät verkosta:

Jos kirjoitat Googleen tunneälyä, ykköstulos on Steve Heinin eqi.org-sivusto. Hän haastatteli entistä potilasta, joka kävi Arthur Janovin Primal Centerissä 1990-luvun lopulla. Löydät hänen haastattelumuistiinpanonsa täältä otsikolla ""varoittava huomautus"".

Janovin elämäkerrassa Primal Centerin verkkosivustolla todetaan: "Janovin Primal Centerissä tehdyt viimeisimmät tutkimukset Primal-terapian vaikutuksista aivoihin suoritti tohtori Erik Hoffman, Kööpenhaminan yliopiston entinen neurofysiologian professori."" Voit lukea, mitä tohtori Erik Hoffmann tekee nyt Hoffmannin verkkosivuilta.

Tältä sivulta löydät transkriptin tohtori E. Michael Holdenin kertomuksesta siitä, mitä hänelle tapahtui sen jälkeen, kun hän lähti Primal-instituutista.

Carol Mitherin kirjassa Therapy Gone Mad yksilöidään Janovin kahdesta ensimmäisestä kirjasta tapausselostuksia, jotka vastaajat olivat kirjoittaneet The Center for Feeling Therapy -laitosta vastaan nostetuissa kanteissa.  Simon ( )

Kiitos, Simon - Miksi et voi luoda tiliä kuten normaalit wikipedialaiset ja luoda keskustelusivua? En usko, että Historia-ideasta tulee paljonkaan, Siitä ei vain ole riittävästi hyvin perusteltua tietoa, jotta siitä voisi tehdä paljonkin - etenkin kun otetaan huomioon Cgingoldin viimeisimmät analyysit Primal Therapy -keskustelusivulla, jotka koskevat eläviä henkilöitä halventavia lausuntoja. Olen lukenut Michael Holdenin joutsenlaulun jo kahdesti - surullinen tapaus.  

Näytät soveltavan kahta todisteiden kriteeriä. Primal Therapy -artikkelissa esitellään pääpiirteittäin primääriteoria, joka perustuu pelkästään Arthur Janovin kirjoihin, jotka on kirjoitettu houkuttelemaan maksavia asiakkaita hänen eksklusiiviseen ja kalliiseen yksityiseen hoitokeskukseensa. Viime syyskuussa kirjoitin Primal Therapy -keskustelusivulla: Stettbacherin menetelmästä tai International Primal Associationista tai 1970-luvulla kukoistaneiden jäljittelijäkeskusten lukemattomasta määrästä? Historia-artikkelia varten on aluksi saatavilla riittävästi hyvin hankittua tietoa, kaksi kirjaa The Center for Feeling Therapy -keskuksesta, Erik Hoffmannin elämäkerta ja transkriptio tohtori E. Michael Holdenin ääninauhasta, joka soitettiin useita kertoja IPA:n kokouksessa vuonna 1983. Carol Mithersin ja Tomas Videgårdin kirjoihin viitataan jo pääartikkelissa. Minulla on muuten kopio Videgårdin kirjasta. Myös professori Steven Rose kirjoitti yhden sivun mittaisen selostuksen Arthur Janovin kanssa tekemästään tutkimuksesta Lifelines-julkaisussa:
""Kuten Janov oli toivonut, kävi ilmi, että ennen hoitoa näiden reseptorien määrä hänen asiakkaansa verihiutaleissa oli huomattavasti normaalia pienempi. Kuuden kuukauden kuluessa terapiasta asiakkaiden masennus oli hellittänyt, ja tekemäni biokemialliset ja immunologiset mittaukset lähestyivät samanikäisten ja samaa sukupuolta olevien 'normaalien' ei-masentuneiden ihmisten keskiarvoa."""
Saman sivun alempana hän lisäsi:
""Sain samanlaisia biokemiallisia tuloksia, kun pari vuotta myöhemmin tein samanlaisen tutkimuksen masentuneilla asiakkailla, jotka kävivät läpi muita, vähemmän dramaattisia psykoterapian muotoja, joten epäilen, että tällaisissa tapauksissa terapeutilla on enemmän merkitystä kuin terapeuttisella teorialla."""
Osallistuttuaan artikkelien toimitukseen t