Winifred Brunton (Wikiquette, hyvässä uskossa, ole kiltti...)... 

Winifredin maalaustekniikka faraonisia muotokuvia varten:

. . . Käännyin perussääntöjen ja helpotusten puoleen. Niistä näkisin, millaisen vaikutuksen kohteet tekivät tuon ajan taiteilijoihin, ja taiteilijan taltan tai siveltimen työ on vähintään yhtä hyvä todiste kuin todistajan valaehtoinen sana oikeudessa, ainakin silloin, kun taiteilija on yhtä kirjaimellisesti ajatteleva kuin egyptiläiset. Emmekö me tiedä, millaisia rehellisiä virheitä mies todistajanaitiossa voi tehdä? Ja eikö meidän pitäisi myöntää ero koulutetun ja kouluttamattoman tarkkailijan välillä?Muinainen taiteilija oli koulutettu tarkkailija; tutkisin hänen koulutettua todistusaineistoaan siitä, mitä hän näki, ja vertaisin sitä siihen, mitä voisin nähdä nykyään faaraoista. Näin tehtynä ilmeni ristiriitaisuuksia, joita ei voinut jättää huomiotta. Sitä paitsi eri taiteilijat, jotka kuvasivat faaraon, eivät kaikki olleet keskenään yhtä mieltä yksityiskohdista. Tämä lisäsi vaikeuksia! Oli selvää, että oli tehtävä yksityiskohtaista ja ehkä työlästä vertailua. Päädyin jälleen muumioon ja kävin kasvot huolellisesti läpi muumioitumisprosessin.

Taiteilijoiden todistusaineistosta ilmeni joitakin vahvistuksia, jotka hyväksyin ja säilytin, varsinkin kun ne näyttivät minusta sopivan yhteen kuninkaan tunnetun luonteen kanssa. Epäjohdonmukaisuudet sen sijaan saattoivat osittain johtua aiheen muuttumisesta nuoruuden ja vanhuuden välillä ja osittain kuninkaille osoitetusta kunnioituksesta. Lopulta sain kuitenkin luotua vankan rakennustelineen, jonka varaan muotokuvani voitiin rakentaa, ja niin Sety I:n kuva oli alkanut. puvustus oli yksinkertaisempi ongelma. Oli vain tutustuttava muistomerkkeihin ja museon jalokivihuoneeseen ja varottava välttämästä sellaisia hölmöilyjä kuin illanistujaisparveke ja kenttätyökypärä ja niin edelleen. Seuraavaksi yritin tehdä Ramses II:n, ja minua ilahdutti suuresti se, että useat arvostetut arkeologit tunnustivat henkiin herätetyt kuninkaani. Kaikki muotokuvani tunnistaneet egyptologit eivät kuitenkaan ymmärtäneet hulluuteni metodia, todisteiden hidasta seulomista ja vaivalloista tiilimuurausta. Monista ne tuntuivat mielikuvituksen lennoilta, joita tutkimus vain vähän, jos ollenkaan, kontrolloi.

''Mutta yksi heistä kaikkein kuuluisimmista, nimittäin professori Breasted, rohkaisi minua valtavasti. Olipa näistä muotokuvista mitä mieltä tahansa, hän myönsi, että kyseessä oli tutkimussuunta, jota ei ollut tähän mennessä kokeiltu, mutta joka oli täysin oikeutettu ja joka saattoi mahdollisesti tuottaa arvokkaita tuloksia. Hänen ystävälliset sanansa rohkaisivat minua niin, että tein samanlaisia yrityksiä myös muiden kuolleiden rojaltien kanssa ja sain vähitellen valmiiksi näillä sivuilla esiintyvien kuninkaiden ja kuningattarien sarjan.