"

Käsittääkseni Pascal oli paljon parempi tuottaja kuin ohjaaja. Olen melko varma, että olen lukenut, että Shaw kehotti häntä ohjaamaan myös Pygmalionin jälkeen, koska hänestä Pascalilla piti olla täysi kontrolli. Pascalin ohjaustyyli näyttää kuitenkin olevan tehdä yhteistyötä näyttelijöiden ja leikkaajien kanssa ohjauspäätösten tekemisessä.
ja näyttelijä Leslie Howardin ohjaamaan Pygmalionia sekä työskentelemään leikkaaja David Leanin ja näyttelijä/ohjaaja Harold Frenchin kanssa Major Barbarassa. En usko, että tämä tyyli oli salaisuus. Pygmalionin ohjaajalahjakkuus oli ehdottomasti Anthony Asquith, joka ohjasi toisen Shaw-näytelmän ""The Doctor's Dilemma"" vuonna 1958, joka oli toinen menestys ja osoitti, että hänen taikuutensa oli se, joka muutti Shaw'n näytelmät elokuvaksi enemmän kuin Pascal. Pascal onnistui saamaan Shaw'n luottamuksen ja saamaan hänet antamaan suostumuksensa käsikirjoitukseen. Oli luultavasti virhe, että hän ohjasi ""Caesar ja Kleopatra"" yksin, todennäköisesti Shaw'n kehotuksesta, sillä hänellä ei ollut oikeastaan niinkään ohjaajan taitoja kuin taito käsitellä. Mutta hän pelkäsi niin paljon Shaw'n menettämistä, että hän todennäköisesti suostui ottamaan täydellisen ohjauksen miellyttääkseen Shaw'ta. Valitettavasti, jos hän olisi pitänyt Asquithin, kaikki hänen myöhemmät yrityksensä olisivat saattaneet onnistua. Kaukana siitä suuruudenhulluudesta, jollaisena hänet joskus esitetään, Pascal näyttää nauttineen syvällisestä yhteistyöstä sekä näytelmän tekijän, ohjaajien että näyttelijöiden kanssa. Shaw alkoi pitää Pascalia niin nerokkaana, että hän luultavasti ajoi hänet liian pitkälle.  "