"Sota ja aseet ovat kulkeneet käsi kädessä toistensa kanssa jo vuosia, mutta aseiden kehittämisen suurin liekki oli keskiajalla.  Oli kaikenlaisia aseita, murskaavia aseita, miekkoja, piirityskoneita, halkovia aseita ja kaukotaisteluaseita. 

 Murskaavat aseet 

 Keihäs on ensimmäinen murskaava ase, jonka ihminen itse asiassa loi, olipa se sitten yksinkertainen nuijapuu tai hienostunut aatelismaila, se on ollut olemassa vuosisatojen ajan, ja tämä asekonsepti on kestänyt ajan hiekan ja sodankäynnin uunin.  Tanskalaiset loivat ensimmäisenä räpylät, jotka nimesivät sen aamutähdeksi, nuijamiehet ja räpylät voivat olla laippaisia tai piikillisiä, molemmat näistä voivat antaa teräviä iskuja, myös sotavasara on kuin aseen hyödyllinen vyö, se voi murskata toisella päällään ja myös tarttua panssariin tai teroittaa sen piikillisellä päällään, mikä tekee siitä helposti yhden keskiaikaisen taistelukentän monikäyttöisimmistä aseista, eikä se myöskään vaadi minkäänlaista teroittamista tai kunnossapitoa.  

 Miekat 

 Miekka on tappava ase taistelukentällä ja myös sen omistavan aatelisen vallan symboli.  Miekka vaati monia kerroksia ohutta terästä ja rautaa, ja usein sen valmistamiseen kului vuosia ja vuosia.  Miekka on ollut pitkään vallan ja auktoriteetin symboli.  Se on yksi keskiaikaisen taistelukentän hienoimmista aseista.  Mutta aseiden aikakaudella kasvaneet bastardimiekat ja suuret miekat korvattiin ohuilla pistävillä rapiereilla.  Suurmiekka on yleensä 5-6 jalkaa pitkä, mutta kun siinä on hyvä pitkä kahteen käteen sopiva kahva ja kunnolla balansoitu sormi, se tuntuu käsissäsi vain 2-5 kilon painoiselta. 

 Piiritysmoottorit 

 Piiritysmoottoreita käytettiin linnojen hyökkäämiseen, mutta vähemmän taistelukentillä.  Piiritysaseet heittivät kiviä, kuolleita ihmisiä, mutta myös liekehtiviä tervaruukkuja.  Balittlai on jättiläismäinen varsijousi, jossa on ammuksina valtavan suuri kivenmurskain tai pultti, mongel ei ollut kovin tarkka eikä se toiminut, kun köydet kastuivat, se näyttää lusikalta, joka laukaisee kiviä, thrunchbuet on paljon tehokkaampi ja tarkempi, tämän keinun kaltaisen aseen vastapaino on 80-100 kertaa heitettävän kiven paino, ja sillä on voimaa repiä linna palasiksi.  Lisäksi oli olemassa lyömäjuntteja, jotka oli päällystetty märillä eläinten nahoilla, jotta niillä työskenteleviä ihmisiä voitiin puolustaa, ja puinen tanko, jossa oli metallinen kärki ovien ja kivien murtamiseen.  Myös tikkaita käytettiin muurien kiipeämiseen. 

 Halkaisevat aseet 

 Tavallisesti kirves, joka oli hyvä panssarien ja kilpien murtamiseen.  Viikingeillä oli kirveissään taidokkaita kuvioita, jotka symboloivat omistajan varallisuutta.  Leveä kirves ja heittokirveet, kuten franshisca, ovat germaanisia heittokirveitä. 

 Etäisyysaseet 

 Jousi ja nuoli tulevat helposti mieleen, kun tällainen aihe nousee esiin.  Mutta oli myös ritsa-, sauva- ja varsijousia.  Rintareppu oli luultavasti keksitty sattumalta, neandertalin ihminen luultavasti ei ollut menettää kivi ja sidottu nahka nauhat ja vahingossa heitti sen ja se ylitti mitään ihmisen käsivarsi voi tehdä, sitten seuraava haaste oli pitää rintareppu ja anna kiven lentää.  Tämä oli vain silmukka yhden sormen ympärille ja toisen pään päästäminen irti.  Myöhemmin keksittiin myös sauvasilmukka, joka oli vielä kauempana kuin slingi, se toimii samalla tavalla, mutta se on kiinnitetty sauvaan, jotta kantama olisi suurempi.  Varsijousi on seuraava ase, jonka esittelen.  Se on yksinkertaisesti sanottuna T-muotoinen jousi kovasta puusta.  Varsijousen jousi kelataan vinssillä.  Varsijousi voi helposti päihittää pitkäjousen ja läpäistä panssarin syvemmältä, ja sitä voivat käyttää helpommin myös vähemmän kokeneet sotilaat.  Huonona puolena on se, että lataaminen kestää jonkin aikaa, kun taas kokeneet pitkäjousimiehet voivat saada 7 nuolta nuolen sisään ennen kuin ensimmäinen laskeutuu.  Jousia oli monia yhdistelmäjousi, pitkäjousi ja lyhyt jousi, myös slef-jousi.  Komposiittijousi oli ylivoimaisesti tehokkain ennätyksellään 900 jalkaa, kun taas kuuluisa pitkäjousi vain 400 jalkaa.  ""Englantilainen pitkäjousi"" oli itse asiassa kelttiläisten aatelisten valmistama.  Koska jousen tekeminen kesti kauan, se maksoi paljon ja sitä oli vaikea saada.  Aateliset vuokrasivat jousensa yleensä vuodeksi maaorjille, jotta nämä voisivat harjoitella sotaa varten.  Tästä tuli sitten laki, jonka mukaan jousiammuntaa sai harjoitella kylän viheriöllä kirkon jälkeen sunnuntaisin.""