" 
 :::: YouTuben aikakaudella ihmiset, jotka eivät ole kuulleet Kilgallenin kommentteja hänen eläessään, tuntevat hänet vain YouTube-videoista hänen What's My Line -peliohjelmastaan.  Tunsivatko vanhemmat ihmiset hänet ennen kaikkea kiistanalaisena, kun he kokivat hänen kommentointinsa ensimmäistä kertaa?  Se riippuu siitä, kenen vanhempien ihmisten kanssa puhut.   

 ::::Olen tavannut vanhempia ihmisiä, jotka kannattivat Kilgallenia, kun hän halventi Frank Sinatraa kolumnissaan.  Olen tavannut vanhempia ihmisiä, jotka olivat kiinnostuneita lähinnä hänen etusivun artikkeleistaan, jotka käsittelivät yksinomaan Sam Sheppardin murhatapausta. Sanomalehdet eri puolilla Yhdysvaltoja julkaisivat ne erillään hänen kolumnistaan.   

 ::::Jotkut vanhemmat ihmiset kertovat minulle, että he asuivat paikassa, jossa mikään hänen kirjoituksistaan ei ollut saatavilla, ei edes hänen syndikoitu kolumninsa. Jos paikallisen sanomalehden päätoimittaja kieltäytyi julkaisemasta hänen "Broadwayn ääni" -kolumniaan, olit pulassa.  Niinpä nämä ihmiset muistavat vain What's My Line. Hyvin harvoin hän esitti kiistanalaisia lausuntoja tai vitsejä tuossa valtakunnallisesti näkyvässä peliohjelmassa.  Kukaan ei myöntänyt kameran edessä, että Sinatra vihasi häntä. 

 ::::En tulkitse artikkelimme vihjaavan, että hänen riitansa Sinatran kanssa tai hänen tietonsa ufoista olisivat voineet johtaa hänen murhaansa.  Mark Lane, salaliittoteoreetikko, joka tunsi hänet henkilökohtaisesti ja jota siteerataan kuoleman jälkeen ja perintö -osiossa, uskoo, että hänen voimakas kiinnostuksensa Lee Oswaldia ja Jack Rubya kohtaan asetti hänet vaaraan.  Eikä Lee Israelin epäluotettava kirja ole lähteenämme. 

 ::::Artikkelissamme on muitakin tärkeitä lähteitä kuin neiti Israelin kirja.  Ihmiset täällä näyttävät sanovan, että neiti Israel ei ole ainoastaan petollinen huijari, vaan hän on myös aivopessyt kaikki, jotka ovat koskaan haastatelleet Dorothy Kilgallenin työtovereita tai ystäviä, ja kaikki, jotka ovat tutustuneet FBI:n turvaluokiteltuihin asiakirjoihin. He näyttävät sanovan, että yli kymmenen vuotta Kilgallenin kuoleman jälkeen Israel keksi uuden salaliittoteorian.  Roskaa. 

 ::::Rampartsin artikkeli julkaistiin kolmetoista vuotta ennen kuin Israel julkaisi kirjansa. Se julkaistiin ajankohtana, jolloin Kilgallenin leski olisi voinut vastata siihen julkisesti, mutta hän ei tehnyt niin.  Hän oli kuollut, kun Israel alkoi kirjansa kirjoittamisen.  Artikkelissamme on jo ensimmäinen lause Rampartsin artikkelista:  ""Emme tunne ketään vakavasti otettavaa ihmistä, joka todella uskoisi ..."""  Yritykseni sisällyttää toinen virke johti jälleen yhteen Cullenin muokkausmenetelmistä.   

 ::::Miksi Cullen uskoo, että yhden lauseen lisääminen muusta kuin marginaalilähteestä antaa artikkelillemme liian suuren painoarvon salaliittojen suhteen?   

 ::::Sen sisällyttäminen on mielestäni tärkeää, koska ensimmäinen lause jo itsessään antaa ymmärtää, että Ramparts jättää Kilgallenin näkökulman JFK-salaliittoon täysin huomiotta, vaikka itse asiassa seuraavat kappaleet kuvaavat aitoa mysteeriä. 

 :::: Vai pitäisikö Rampartsia pitää marginaalilähteenä kuten Israel-kirjaa?  Vuonna 1966 Ramparts oli suosittu San Franciscon lahden alueella. (Lehden toimisto sijaitsi San Franciscossa.) Marraskuussa 1966, kun numeron kannessa oli JFK:n kasvojen palapeli ja Kilgallenin nimi oli sisäsivulla, vastakulttuuri ja Vietnamin sodan vastainen liike olivat kasvussa, mutta ne eivät olleet saavuttamassa huippua, jonka ne lopulta saavuttivat kesällä 1967. Ehkä Rampartsia pitäisi siis pitää marginaalilähteenä.  "