":Hyvä Nanite, on hyvä huomio (jota en tajunnut), että alueellinen dispersio kuvaa eräänlaista ei-paikallista käyttäytymistä, joka esiintyy vain homogeenisissa äärettömissä väliaineissa. Itse asiassa spatiaalinen dispersio on suhteellisen yleistä optiikassa, yksi esimerkki on Dopplerin leveneminen kaasuissa, mutta sitä voidaan usein approksimoida taajuusdispersiolla.  
 :Tämän seurauksena uskon, että SD saa vähemmän huomiota kuin se ansaitsisi E&M-kursseilla. Kun kädessä on vasara, kaikki ongelmat näyttävät naulalta; kun fyysikkojen sukupolvelle opetetaan paikallista teoriaa, lähes kaikki yrittävät kuvata metamateriaaleja paikallisten parametrien avulla. Tämä aiheuttaa kuitenkin paljon sekaannusta, koska tietääkseni GHz-alueen yläpuolella pystymme tekemään vain metamateriaaleja, jotka ovat spatiaalisesti dispersiivisiä (ja häviöllisiä). Jos mitään perustavanlaatuista läpimurtoa ei tapahdu, niin kai se pysyy totena seuraavina vuosikymmeninä. 
 Kannatan siis mielelläni ajatusta, että kirjoitetaan vankka ja helppolukuinen artikkeli alueellisesta hajonnasta, vaikka en voikaan luvata, että panostan siihen nyt paljon aikaa. Artikkeli voi yleisesti ottaen koskea mitä tahansa aaltoja, jotka etenevät (epälokaalisessa homogeenisessa) väliaineessa, joten teoria voi koostua aaltoyhtälöstä ja konvoluutiosta epälokaalin vastefunktion kanssa. Artikkelin toisessa osassa voitaisiin keskittyä sähkömagneettiseen aaltoon, laajentaa aihetta sähkömagneettiseen ""L&L; §§103-106"" teoriaan () ja mainita useita esimerkkejä, kuten kaasut ja metamateriaalit. Mitä mieltä olette tästä?    

 "