" 

 ::::: Ai niin.  Kävin koulussa ranskaa ja latinaa.  Muutimme NSW:stä Qld:hen, kun olin 13. Oli elokuu, ja he olivat opiskelleet ranskaa koko vuoden (tammikuun lopusta lähtien), joten minulla oli melkoinen kurottava umpeen.  Opiskelin ahkerasti, ja tulin luokan parhaaksi vuoden lopussa.   Olin opiskellut latinaa jo kaksi vuotta edellisessä koulussa, ja jatkoin sitä uudessa koulussa.  Miksi ihmeessä menin lääketieteelliseen laboratoriotekniikkaan, kirjanpitoon ja matematiikkaan, ennen kuin lopulta tajusin, että todelliset kykyni olivat kielissä, musiikissa ja historiassa... No, toisilla meistä kestää kauemmin kuin toisilla.  Mutta opin matkan varrella paljon hyvää tietoa, joten kaikki on hyvin.  Kolmas yritykseni kandidaatin tutkinnon suorittamiseen oli matematiikka, mutta puolivälissä sanoin, että "vitut tästä", ja ilmoittauduin venäjän kurssille.  Yliopiston säännöt sallivat minun yhdistää molemmat opinnot samaan tutkintoon, mutta tutkintonimike oli ""Bachelor of Arts in Modern Languages"", vaikka venäjä oli ainoa kieli, jota opiskelin korkea-asteella.   
 ::::: Lisäksi olen oppinut paljon siitä, että olen koko elämäni ajan ollut kiinnostunut oopperasta ja klassisen musiikin historiasta sekä yleisesti kiinnostunut (erityisesti eurooppalaisista) kielistä.  Olen kohtuullisen varma puolan, tšekin, serbian, saksan, italian, ranskan, hollannin, espanjan ja ukrainan kielen ääntämisessä, ja osaan joitakin sanoja kaikista näistä kielistä.  En niinkään portugalin, islannin, norjan, tanskan, ruotsin, suomen, romanian, bulgarian, unkarin, kreikan, albanian, turkkilaisen, arabian, kiinan, japanin, vietnamin ja swahilin ääntämisessä. ............. .............      "