" 
 :""Joulukuussa 1821 Argosissa kokoontui 67 kansanedustajaa käsittävä kansalliskokous, joka pian sen jälkeen siirtyi Epidaurokseen. Siinä julistettiin juhlallisesti itsenäisyys ja laadittiin väliaikainen perustuslaki (1. tammikuuta 1822), jota kutsuttiin Epidauruksen orgaaniseksi laiksi. Presidentiksi eli proedroksi valittiin fanaarialainen prinssi Alexander Mavrocordato, jota avusti valtiosihteeri Theodorus Negris. Kreikka muodostettiin itsenäiseksi liittovaltioksi, minkä jälkeen määrättiin saarto kaupungeista, jotka olivat edelleen ottomaanien hallinnassa. Lännessä hallitukset pysyivät kreikkalaisten puolesta puhuneista lämpimistä kansannousuista huolimatta sitoutumattomina, jopa vihamielisinä liikettä kohtaan. Euroopan politiikkaa johtava Metternich piti Kreikan itsenäisyyttä ennen kaikkea kapinana sulttaanin laillista valtaa vastaan. Tästä syystä hän määräsi, että kreikkalaisia lähettiläitä ei otettu vastaan Laybachissa ... Huhtikuussa 1822 sulttaanin lähettämä suuri rangaistusretkikunta nousi maihin Khioksessa ja hävitti saaren hämmästyttävän raivokkaasti. 90 000 asukkaasta 23 000 teurastettiin ja lähes 50 000 naista ja lasta myytiin orjiksi. Andre Miaulis organisoi kuitenkin Kreikan laivaston uudelleen ja onnistui suurella rohkeudella kukistamaan turkkilaisen laivaston tappaen sen chioksen ja yli 3 000 miestä sen miehistöstä. (p.168)"" 
 :""16. huhtikuuta Kreikan lähettiläs, kapteeni Nicola Chiefala Greco, ei välittänyt siitä, mitä Khioksessa oli tapahtunut, vaan pyysi audienssia Portugalin kuninkaalta D. João VI:lta tarjotakseen pojalleen Kreikan hallitsijan kruunua.""" (sivu 171) 
 :""Kreikan kruunun tarjoaminen D. Pedrolle ... Kun Kreikan lähettiläs, kapteeni Chiefala, saapui Lissaboniin, cortesin kansanedustajat saivat hengenpelastavan idean. Se oli pudonnut taivaalta turvallisena keinona välttää tuleva katastrofi. Kreikan rovastikunnan tarjoaminen D. Pedrolle ratkaisisi kaiken. Syvästi imarreltu prinssi ottaisi korkean arvonimen vastaan ja lähtisi ... (SIVU 172) ... Eurooppaan ensimmäisellä laivalla. Kummankin kansakunnan välillä ei luonnollisestikaan voisi olla epäröintiä. Brasilia oli vain kaukainen siirtomaa, jota asuttivat eri ihonväriset ihmiset, vailla mukavuutta, ilman sivistystä. Jos he onnistuisivat siinä, peli olisi voitettu. Retkikunta Brasiliaan lähetettäisiin viipymättä, ja toivottu uudelleensijoittaminen alkaisi kaikella todennäköisyydellä onnistua helposti. Niinpä D. Pedrolle lähetettiin välittömästi kaksi kreikkalaisen lähettilään kirjettä ja laaja luettelo, jossa oli Megaran kenraali Senatan ja Kreikan laivaston palveluksessa olevien merkittävimpien henkilöiden nimet. Ruhtinas-hallitsija ei kuitenkaan pettänyt Brasilian kansan häneen kohdistamaa luottamusta, joka oli julistanut hänet ikuiseksi puolustajakseen ... Ja tämä, prinssi D. Pedro, Brasilian ensimmäinen keisari, kieltäytyi tämän kuolemattoman Kreikan, ihmiskulttuurin suuremman synnyttäjän, kruunusta.""" (sivu 173) "