"Luulen, että minun pitäisi lisätä myös tämä: 
 ""Alkaen ""Mithras: D. Jason Cooper (1996, Samuel Weiser, Inc., York Beach, Maine. 12,95 dollaria). Sivut 1-8: 
 Kun arjalaiset heimot pyyhkäisivät alas Venäjän aroilta, he toivat jumalansa mukanaan. Joskus vuosien 2000 ja 1500 eKr. välisenä aikana nämä heimot tunkeutuivat Intiaan ja Iraniin tuoden mukanaan yhden tietyn jumaluuden. Nämä ihmiset, mitannit, antoivat meille ensimmäisen kirjallisen viittauksen Mitraan heidän ja heettiläisten välisessä sopimuksessa. Noin vuonna 1375 eaa. allekirjoitetussa sopimuksessa pyydetään jumalallisia todistajia vakuuttamaan sen ehdot. Hettiläiset pyysivät aurinkoa menemään. Mitannit vetosivat Mitraan. 

 Iranilaiset olivat palvoneet Mitraa vuosisatojen ajan, kun Zarathustra (me kutsumme häntä Zarathustraksi, joka on hänen nimensä kreikankielinen versio) perusti ensimmäisen ilmoitetun uskonnon. Zarathustra julisti Ahura Mazdan, Viisaan Herran, ensisijaisuuden, ja häntä palvelivat Amentas Spenta eli antelias kuolemattomat. Näiden joukossa oli Mithra, jonka Ahura Mazda julisti olevan ""yhtä palvonnan arvoinen kuin minä itse"". Zarathustrian uudistus ei siis korvannut Mithraa iranilaisessa panteonissa. Se vain muutti hänen rooliaan. 

 Manit ovat saattaneet palvoa myös Mithraa. Eräät manikeismin haarat tunnistivat Mithran toisen tai kolmannen emanaation (okkultisti sanoisi ""säde"", ""aeon"" tai ""sefheroth"") hallitsijaksi. On kuitenkin mahdotonta sanoa, oliko hänelle omistettuja todellisia palvontarituaaleja vai toimiiko hän yksinkertaisesti antropomorfisena periaatteena. 

 Rooman valtakunnassa tätä samaa jumaluutta kutsuttiin nimellä Mithras, ja se oli mysteeriuskonnon keskeinen hahmo, joka lähes viisisataa vuotta kilpaili kristinuskon kanssa sen vallasta. Roomalainen mithrasismi poikkesi kuitenkin niin selvästi muista perinteistä, että jotkut tutkijat ovat väittäneet Mithrasin olevan ainutlaatuinen jumaluus, joka eroaa Mitrasta tai Mithrasta. Vaikka tässä kirjassa käsitelläänkin ensisijaisesti Mithrasismia sen roomalaisessa muodossa, siinä osoitetaan, että roomalainen Mithras on perusteltua yhdistää muissa perinteissä esiintyviin muihin Mithrasin muotoihin. 

 Alussa oli sana 

 Nimet Mitra, Mithra ja Mithras juontuvat kaikki indoeurooppalaisesta juuresta ""Mihr"", joka tarkoittaa sekä ""ystävää"" että ""sopimusta"". Molemmat käännökset ovat kuitenkin oikeita, mutta kumpikaan niistä ei anna täydellistä kuvaa sanasta. ""Mihr"" itsessään juontaa juurensa ""mei,"" indoeurooppalainen juuri tarkoittaa ""vaihto"". Mutta arjalainen yhteiskunta ei käyttänyt sanaa ""vaihto"" kuvaamaan kauppaa. 

 Muinaiset yhteiskunnat olivat hierarkkisia. Sanan ""Mihr"" tai ""Mei"" alkuperäiseen merkitykseen ei sisältynyt käsite tasavertaisten välisestä vaihdosta, jonka jälkeen suhde päättyi (sopimuksemme merkitys), eikä käsite avoimesta tasavertaisten välisestä vaihdosta (ystävyytemme merkitys). (Meidän ystävyyden käsitteestämme Rg Veda käyttää sanaa ""sakhi."") Mihrin tai Mitran, kuten hänet alettiin kutsua, tarjoama ystävyys tai sopimus oli epätasa-arvoisten kumppanien välinen vaihto, jossa Mitra oli oikeudenmukainen herra. Kuten mikä tahansa feodaalisuhde, tämä ""ystävyys"" asetti molemmille osapuolille tiettyjä velvoitteita. Mitra valvoi palvojiensa asioita. Hän loi heille oikeudenmukaisuuden. Vastineeksi hänen palvojiensa oli oltava rehellisiä suhteissaan muihin. Mitra oli siis "sopimuksen herra". (titteli, jota hänestä usein käytettiin)... 

 Iranilainen Mithra ja Zarathustra 

 Kun arjalaiset heimot pyyhkäisivät etelään, ne jakautuivat kahteen päähaaraan, intialaisiin idässä ja iranilaisiin lännessä. Molemmat palvoivat sopimusjumalaa samankaltaisilla tavoilla. Intialaisen tavoin iranilaiset uhrasivat karjaa Mithralle. He vetosivat häneen sopimuksen pyhyyden säilyttämiseksi. He yhdistivät hänet tuleen. Ja kuten sekä intialaiset että roomalaiset, myös iranilaiset tekivät sopimuksia ennen tulta, jotta ne voitaisiin tehdä Mithran läsnä ollessa. Mitran tavoin Mithra näki kaiken. Hänelle omistetussa avestalaisessa Yastissa (virressä) kuvataan, että hänellä oli tuhat korvaa ja kymmenen tuhatta silmää ja ettei hän koskaan nukkunut. Mitran tavoin Mithralla on myös kumppani, Apam Nepat, jonka nimi tarkoittaa Vesien pojanpoikaa. (Huomattakoon, että sama tulen ja veden elementtikytkentä säilyy kuin intialaisessa perinteessä). 

 Mithra oli moraalinen jumala, joka vaali sopimuksen pyhyyttä silloinkin, kun sopimus oli tehty sellaisen henkilön kanssa, joka varmasti rikkoisi sen. Hänen ensisijainen vastuunsa oli toiminnan oikeellisuus. Tässä suhteessa hän seisoi ajan eri kansallisten jumalien yläpuolella, joilla ei ollut juuri muuta tehtävää kuin huolehtia valtion ja sen rikkaimpien jäsenten hyvinvoinnista. Itse asiassa Mithra oli ensimmäinen tällainen moraalinen jumaluus, ja se seisoo nykyään monien monien jumalien palvojien käsitysten yläpuolella... 

 Iranilaiset kunnioittivat Mithraa syvästi, mistä on todisteena se, että he ottivat vastaan profeetta Zarathustran. Zarathustra on uskonnon kirjatun historian tärkein henkilö, ellei kukaan muu. Hän oli ensimmäinen ihminen, joka julisti jumalallisesti paljastetun uskomuksen.