Muistaakseni Teodorsson muuten totesi, että [i:]-korotus ei vaikuttanut myöskään prevokaaliseen <ει>, mikä saattaa tukea tätä. Kysymyksen pyöristämiseksi meidän tarvitsee vain selvittää, olisivatko prevokaalisessa asemassa olevat virheelliset diftongit saattaneet tuoda tuon [j]-liukuman liian analogisesti - mutta voivatko virheelliset diftongit oikeastaan koskaan seistä prevokaalisissa asemissa, sanan sisäisesti? Jos näin ei ole, asia saattaa olla ratkaistu.