Luen Normania uudelleen, ja hän puhuu aaltomallista; hänen ensisijainen jaottelunsa kiinan murteista on pohjoinen, eteläinen ja siirtymävaiheessa oleva keskinen vyöhyke, johon kuuluu Wu ja joka on saanut useita pohjoisen vaikutuksen aaltoja. Mielenkiintoista on, että hänen keskustelunsa (luku 8) perustuu 12 kaupunkiin tärkeimpinä tietopisteinä, mukaan lukien Kunming, mutta ei yhtään kaupunkia Sichuanissa. Yunnanin murrealue on saanut alkunsa pohjoiskiinalaisen väestön siirtyessä asuttamaan aiemmin ei-kiinankielisiä alueita ja ohittaen eteläkiinalaisten murteiden vaikutuksen, ja Kunming on edelleen tunnettu siitä, että se on ymmärrettävä Pekingin kanssa. Toisaalta Sichuanin lounaisosassa on konservatiivisempia, vähemmän mandariiniksi muuttuneita murteita. Normanissa ei mainita Sichuania juuri lainkaan; se esiintyy hakemistossa vain kerran. Kun tämä otetaan huomioon, Sichuanin tilanne näyttää samankaltaiselta kuin Hunanin ja Jiangxin, mutta sitä on kaunisteltu yhtenäisen lounaismandariinialueen hyväksi, koska Lounais-Sichuanin kieli on epäselvä.