"\ 
 ::En usko sinua, sillä katsoin juuri uudelleen tuota ja muita samankaltaisia muokkauksia, joissa Ravich oli poistettu aiemmin; ympäröivässä lauseessa oli selviä syntaktisia muutoksia, jotka osoittavat, että olit kiinnittänyt huomiota siihen, mitä olit tekemässä.  Luulen, että laitoit sen takaisin ja väität, että se oli "vahinko", koska jäit kiinni: En ole valmis - en ainakaan SINUN kanssasi - ""hyväksymään hyvää tahtoa"", koska en usko, että sinulla itselläsi on sellaista.  Lyhyesti sanottuna, Hong: tämä viimeisin hölynpölykierroksesi saa minut antamaan henkilökohtaisen tuomion sinusta: olet epärehellinen ja myös tekopyhä sen suhteen, mitä sinun mielestäsi muiden pitäisi noudattaa, kun sinulla ei ole mitään velvollisuutta noudattaa samaa itse.  On yksi asia, ettet kykene olemaan itsekriittinen, mutta en usko, että kyse on vain turhamaisuudestasi, vaan mielestäni olet luonnostasi epärehellinen.  Se ei ole hyökkäys, vaan havainto, jota tukevat erilaiset väistelysi ja epäjohdonmukaisuutesi täällä ja muualla.  Avoin asia, joka saa minut tuomitsemaan sinut tuollaiseksi, on se, että kulttuurissani tunnustetaan yleisesti, että ne, jotka tuntevat tarvetta luennoida ja kiusata muita, ovat yleensä niitä, joiden pitäisi kuunnella omia saarnojaan.  Mutta en usko, että se on sinun kohdallasi itsepetosta; luulen, että olet tarkoituksella epärehellinen. "