" 

 == Entä henkilökohtainen käyttäytyminen? == 

 Olen samaa mieltä kanssasi, Enigmatical, ja olen turhautunut tähän määritelmään sanasta, jonka luulin ymmärtäväni melko hyvin.  Kun sanotte yhtä asiaa, mutta teette toista, JA perustelette sen, niin kuin se ei olisi vain virhe tai heikko hetki, se on minusta tekopyhyyttä.  Mutta olen kai väärässä.  Ilmeisesti emme voi koskaan tietää, mitä joku todella uskoo tai tuntee, koska hän saattaa valehdella, kun hän kertoo tunteistaan tai uskomuksistaan.  Siksi heidän lausuntonsa ja tekonsa eivät ole luotettavia heijastuksia heidän Todellisista uskomuksistaan tai tunteistaan, eikä heidän tekopyhyyttään voida arvioida tarkasti.  Tämä saa pääni pyörimään ja sattuu paljon.   

 Mielestäni tarvitsemme sanan, jolla määritetään, milloin jonkun käyttäytyminen ei vastaa hänen ilmoittamiaan kantoja, uskomuksia, mielipiteitä tai mitä tahansa.  Kaksinaismoraalin asettaminen ei ole sanan asettamista sille.  Sanotaan esimerkiksi, että pelaan verkkopeliä ja tapaan jonkun, joka tappaa minut ja väittää vihaavansa sitä, kun ihmiset tappavat muita kyseisessä pelissä, ja perustelee tappamistani sillä, että muut ovat tappaneet hänet ja hän on nyt vihainen ja purkaa sen satunnaisiin pelaajiin.  Olen uhrin uhri.  Onko tämä esimerkki tekopyhyydestä?  Vai onko se esimerkki ""kaksinaismoralismista""?  Jos kyseessä on ""kaksinaismoralismi"", jota se, joka tappoi minut, soveltaa, millä sanoilla syytän heitä sopimattomasta käytöksestään?  ""Olet tekopyhä!"" ei ilmeisesti sovi, joten sanonko ""Sovellat kaksinaismoraalia!""?  Jotenkin sillä ei vain ole samaa iskua.   

 Minusta "kaksinaismoraalilla" tarkoitetaan vain sitä, miten eri ryhmiä tulisi kohdella niiden käyttäytymisen perusteella.  Jos mies tekee murhan ja se, todetaanko hänet syylliseksi vai ei, riippuu pelkästään hänen ihonväristään, se on kaksinaismoralismia eli rasismia.  Toinen esimerkki ovat erot siinä, miten naisia ja miehiä kohdellaan työpaikoilla tai työnantajien toimesta.  Nainen voi saada äitiyslomaa hoitamaan uutta vauvaa, mutta mies ei.  Havaitsen tässäkin kaksinaismoraalin. 

 Jos jatkuvasti ja julkisesti sanon, että vastustan ympärileikkausta kaikissa tapauksissa, ja sitten ympärileikkautan oman lapseni, olenko tekopyhä?  Jos vastustan täysin aborttia, mutta pakotan tyttäreni tekemään abortin, olenko tekopyhä?  Olenko todella ilmaissut todelliset vakaumukseni, vai valehtelinko?  Perustuiko käyttäytymiseni todellisiin vakaumuksiini ja olivatko ilmoittamani vakaumukset valheita?  Päätäni särkee liikaa, jotta voisin jatkaa. 

 Tämä kaikki on nöyrä mielipiteeni, ja olen luultavasti melko tyhmä ja idiootti."