"::::::::Luulin, että tarkoitit itse asiassa sitä, mutta mistä tiedät, sovelletaanko ""huolellisuusvelvollisuutta"" aina. Vaikutat ajattelevan, että on olemassa turvasatamia, joissa ""huolellisuusvelvollisuutta"" ei sovelleta. On siis jotenkin jumalan antamaa, että ala-arvoisia käännöksiä ei yksinkertaisesti tapahdu, vain koska kyseessä on kirjallisuuskäännös. Ja että automaattisesti mitään vahingonkorvauksia ei voida vaatia toiselta osapuolelta. Tämä ei ole vuoden 1990 tuomion oikeudellinen ajattelutapa. Oikeudenkäyntiin liittyvät riskit ovat edelleen tosiasiallisesti olemassa. 

 ::::::::Tim Martin siteeraa edelleen Byrneä: ""Byrne kuitenkin jatkaa toteamalla, että "...olisi epärealistista tulkita tapausten puuttuminen todisteeksi siitä, että kääntäjät eivät tee virheitä tai että kääntäjän vastuukysymys ei ole asia, josta meidän pitäisi olla huolissamme". [...] ..huonojen käännösten seurauksiin on suhtauduttava vakavasti."" (Byrne 2007: 2)."""   

 ::::::::Tim Martin, ""Tämä vaikuttaa minusta hyvin järkevältä ja toiveikkaalta johtopäätökseltä. Ehkä riita-asioiden puuttuminen kuvastaa kääntäjän taitoa ja tarkistajan terävyyttä, mutta ehkä se on myös pelkkää tuuria ja asiakkaan asiantuntemuksen puutetta. Oli miten oli, meidän olisi säilytettävä terve pelko käännösvirheistä teksteissä, joilla on vakava oikeudellinen, poliittinen tai kaupallinen ulottuvuus - nämä muodostavat suurimman osan siitä, mitä käännetään siellä, missä minä työskentelen, ja varmasti myös suuren osan useimpien yritysten ja freelancereiden työmääristä.""" 

 "