Waxigloo on oikeassa. Ensimmäinen selkeä todiste EM-kentän kvantittumisesta (toisin kuin aineen ja kentän vuorovaikutuksen kvantittumisesta tai puoliklassisesta mallista) oli Lamb-siirtymä. Valosähköinen ilmiö, comptonin sironta ja mustan kappaleen säteily olivat kaikki todisteita siitä, että fotonimalli oli käyttökelpoinen, mutta ne eivät varsinaisesti edellyttäneet sitä. Ensimmäinen selkeä todiste fotonien olemassaolosta hiukkasina oli Kimblen koe vuonna 1977, jossa osoitettiin antibunching Hanbury-Brown Twiss -tyyppisessä mittauksessa. Myös Aspectin ja Clauserin muita samankaltaisia kokeita olisi mainittava, sillä he olivat ensimmäiset, jotka todella loivat valonsäteen, joka sisälsi yksittäisen fotonin (joidenkin kokeellisten varoitusten puitteissa).  Nämä asiat pitäisi ehdottomasti mainita artikkelissa.  Tässä on viittaus:  Phys. Rev. Lett. 39, 691-695 (1977) Photon Antibunching in Resonance Fluorescence, H. J. Kimble, M. Dagenais ja L. Mandel.