":::::Objection #1: 
 ::::: 16-bittinen sovellus rekisteripohjaisessa koneessa ei tietenkään saa käyttää rekistereitä, jotka ovat leveämpiä kuin rekisterin maksimileveys. -)  Tämä ei kuitenkaan estä sitä käyttämästä rekisterin maksimileveyttä leveämpiä tietoalkioita.  1970-luvun lopun C-versioissa 16-bittisellä PDP-11-koneella oli 32-bittinen integraalinen tietotyyppi . 
 ::::: {{{n-bittinen}}-mallissa sanotaan vain ""Tietokonearkkitehtuurissa {{{1}}}-bittiset kokonaisluvut, muistiosoitteet tai muut datayksiköt ovat sellaisia, jotka ovat enintään {{{1}}} bittiä {{{2}}} leveät.""".  Tuo viittaa nimenomaan tietokonearkkitehtuuriin, joten se sallii laajemman kokonaislukuaritmetiikan, joka olisi tehtävä useilla aritmeettisilla käskyillä. 
 :::::64-bittinen tietojenkäsittely, joka ei käytä tuota mallia, sanoo: ""Tietokonearkkitehtuurissa 64-bittinen tietojenkäsittely tarkoittaa sellaisten prosessoreiden käyttöä, joiden datapolkujen leveys, kokonaislukukoko ja muistiosoitteiden leveys on 64 bittiä (kahdeksan oktettia)."""  Tämä on samankaltainen; siinä puhutaan ""prosessoreista"", mutta puhutaan silti käskykokonaisuuksien tasolla. 
 :::::En ole vakuuttunut siitä, että ""Tietokonearkkitehtuurissa 16-bittinen tietojenkäsittely tarkoittaa ensisijaisesti 16-bittisen datan käyttöä, mukaan lukien kokonaisluvut ja muistiosoitteet".  Toisin sanoen dataelementit ovat enintään 16 bittiä (2 oktettia) leveitä."", Lyonin versiosta, on parannus.  Se ei muuta sitä jostain, joka ei salli esimerkiksi 32-bittistä, joksikin, joka sallii.  Se saattaa käsitellä paremmin PDP-11:tä, jossa yksi liukulukukukomentosarjoista (se, joka otettiin käyttöön 11/45:n liukulukuprosessorin kanssa) tarjosi rajoitetun tuen 32-bittisille kokonaisluvuille (muuntaminen liukulukuun ja liukuluvusta, mutta ei aritmeettisia laskutoimituksia), tai 80286:ta, jossa on 24-bittiset segmentoidut osoitteet, mutta se tekee sen lisäämällä siihen hiukan näätäilevän ""ensisijaisesti"" - sanan. 
 :::::Objection #3: 
 :::::""Suosittu"" vaihtelee ajan ja markkinasegmentin mukaan.  16-bittiset minitietokoneet olivat varsin suosittuja tietokonemarkkinoilla koko 1970-luvun ajan, ja 16-bittiset henkilökohtaiset tietokoneet olivat varsin suosittuja ainakin 1980-luvun alkupuoliskolla.  Nykyään 16-bittisiä minitietokoneita tai henkilökohtaisia tietokoneita ei kuitenkaan enää juuri löydy.  Sulautetuissa sovelluksissa voi nykyään olla paljon 16-bittisiä mikroprosessoreita.  Sanoisin, että kaikki puheet ""suosiosta"" kuuluvat tekstiin, jossa annetaan yksityiskohtaisempia tietoja kuin vain ""16-bittisiin rekistereihin, osoiteväyliin ja dataväyliin perustuvat CPU- ja ALU-arkkitehtuurit ovat olleet suosittuja vuosikymmenien ajan."", jossa annetaan hieman historiallista taustaa.  Tämä voidaan muuten tehdä käyttämällä edelleen {{n-bit}}-mallia - laita se toiseen jaksoon, toiseen kappaleeseen tai toiseen lauseeseen kyseisessä kappaleessa mallin jälkeen. 
 :::::Sopii siis toistaiseksi sanoa, että ""jätetään asiat ennalleen, kunnes keskustelua jatketaan"".  Lyonin perustelut 64-bittisyyden uudelleennimeämiselle 64-bittiseksi tietojenkäsittelyksi ja jonkin verran keskustelua {{n-bit}}-mallin ongelmista löytyy osoitteesta Talk:64-bit computing#Title.  Lisää hänen argumenttejaan mallia vastaan löytyy osoitteesta Template talk:N-bit#Longlasting problems from ancient template.  Ehdottaisin, että jatkokeskustelua mallin eduista käydään siellä ja että mallin korvaaminen tässä tai muissa ""n-bittisissä"" artikkeleissa tehdään vasta sitten, kun siellä on päästy lähellekään yhteisymmärrystä.  En ole varma, missä kohtaa pitäisi keskustella ""n-bittisen"" nimeämisen muuttamisesta muotoon ""n-bittinen tietojenkäsittely"", mutta haluaisin, että siitä keskusteltaisiin hieman enemmän ja että siitäkin päästäisiin johonkin yhteisymmärrykseen, ennen kuin muita artikkeleita nimetään uudelleen.    

 "