" 

 =="""Hilbertin käyrä"" ja ""kohinaruudukko"" == 

 ""Vanhan Wilczekin kentän"" ongelma on se, että se on suunniteltu monissa kirjoissa digitaaliseksi shakkilaudaksi, joka on rakennettu vakaista ""n"" -ulotteisista yhtäläisistä neliöistä tai hologrammiperiaatteesta johtuvista yksiulotteisista yhtäläisistä neliöistä (sama lopputulos, mutta ""hologrammiperiaate"" on paikka, jossa tiedot säilytetään, ja n-ulotteinen projektio on pelkkä projektio). 

 Kaikki edellä mainitut ovat oikein, paitsi että ""kromodynaaminen kohina"" on eräänlaista ""kohinaa"", joten ""kohinan jyvät"" eivät ole ""jatkuvia"" ja ""eivät ole ominaisuuksiltaan stabiileja, jos niitä tutkitaan relativistisesti (voimme kuitenkin tutkia vain relativistisesti)"", mutta niiden (kohinan jyvien) ominaisuudet ovat sekä ""brobabilistisia"" (aaltofunktion sallitulla alueella) että ""relativistisia"" (muut vuorovaikutuksessa olevat jyvähiukkaset aiheuttavat näiden jyvien ""dynaamisen alueen"" vaihtelun). 

  
 ""Melurakeet"" ovat satunnaisen vaihtelun tulos ""ruudukon"" (""kohinanjyvät"" ovat ""ruudukko""). Voimme soveltaa ""numeroteoriaa"" (puhdasta matematiikkaa), koska jokainen ""jyvä"" yksinään on ""kokonaisluku"". Jos sitä tarkastellaan relativistisesti ""kombinatoriikan"" avulla osana ""kohinasarjaa"", kukin jyvä ""vaikuttaa"" koko ""ruudukkoon"". Vaikka jokainen ""jyvä"" on ""kokonaisluku"", kun tutkimme tuota joukkoa törmäysten avulla, vääristämme sen alkuperäisiä ominaisuuksia. 

 ""Nyquistin taajuus"" tai ""Planckin taajuus"" (sama asia) ""ruudukon"" (""kromodynaamisen kohinan jyvät"") on puolet ""diskreetin signaalin"" käsittelyjärjestelmän näytteenottotaajuudesta. ""Ruutu"" ei ole digitaalisesti kvantittunut järjestelmä, joten ""ruudukon"" (tyhjäkenttä tai kohinakenttä) ""diskreetti signaali"" on sekä ""todennäköinen"" että ""relativistinen"" edellä mainitsemallani tavalla. 

 Kaikki hiukkaset ovat ""siirtyviä tilastoja"" tai ""aaltofunktioita"" tai ""aaltoja"". Hiukkaset eivät aiheuta ""kohinaverkon"" ""siirtymistä"", ainoastaan ""verkoston tilastot"" siirtyvät. 
 ""Aaltofunktio"" tarkoittaa ""Kromodynaamisen kohinaruudukon siirtyvät tilastot"". 

 ""Hilbertin käyrä"" (tunnetaan myös nimellä Hilbert-avaruuden täyttävä käyrä) on ""jatkuva"" fraktaaliavaruuden täyttävä käyrä. ""Ihanteelliset hiukkaset"" tai ""pitkäkestoiset hiukkaset"" pyrkivät näyttämään ""Hilbertin käyriltä"", järjestäytyneeltä ""ruudukon kohinakuviolta, joka tilastollisesti tekee hiukkasen ilmeiseksi"". 

 ""Hiukkanen"" = ""Hilbert-käyrä"" ja ""meluruudukko"". 
 Luonnossa yksikään hiukkanen ei kuitenkaan ole täydellinen, joten meidän on kehitettävä ""epäjatkuva"" fraktaalinen avaruuden täyttävä pirstaleinen käyrä (käyrät) diffuusio. 

 Meidän on ""yhdistettävä"" olemassa olevia ""matematiikan"" aloja, jotta voimme ""parantaa"" lähestymistapaamme. 

 Frank Wilczek"