::::Ehkä äänten arvon painottamiselle alueellisilla alueilla on ehkä perusteltu syy.  Ehkä nämä alueet tarvitsevat suojelua tai etua siitä, että niillä on enemmän jäseniä.  Usein valitetaan, että kaikki resurssit ja infrastruktuuri menevät Adelaideen ja esikaupunkeihin, joten ehkäpä meidän on lisättävä maaseutuäänten arvoa.  Australian senaatin tavoin jokaisessa osavaltiossa on sama määrä senaattoreita, jotta itäiset osavaltiot eivät hallitsisi päätöksentekoa.  Tällaisessa keskitetyssä poliittisessa ympäristössä tarvitaan ehkä samanlaista epätasapainoa.  Ongelmana on, että historiallisesti tämä on tehty erittäin huonosti, ja tasapaino on ollut aivan liian paljon alueiden hyväksi, jolloin metropolialueilla ei ole ollut juuri mitään merkitystä, mikä näyttää hämärtävän keskustelua käsitteeksi, jonka mukaan yksi ääni - yksi arvo on jotenkin äärimmäinen demokratia.  Kysymys on siitä, että jos poliitikot hallitsevat vain enemmistöä varten, heikommassa asemassa olevat/vähemmistöt jäävät jälkeen.  Miksi rakentaa kulkuluiskia, tarjota käännöspalveluita jne? Enemmistö ei tarvitse niitä, joten äänet ovat minimaalisia.  Miksi rakentaa uutta infrastruktuuria maaseutuyhteisöihin, siellä ei ole ääniä.  Tähän liittyy sosiaalinen oikeudenmukaisuus, sillä Etelä-Australian alueet laiminlyödään yleensä.