" 

  

  
 Ammattiliittojen vaatimus 3,8 prosentin vähimmäispalkankorotuksesta on törmännyt mitä ikävimpiin olosuhteisiin. 

 Todennäköisesti ACTU:n johto tietää, ettei sillä ole mahdollisuuksia saada haluamaansa 21 dollarin viikkopalkkaa, kun talousnäkymät ovat niin synkät. Mutta myös muut merkittävät tekijät ovat vaateen menestystä vastaan. 

 Ne 1,3 miljoonaa työntekijää, joiden vähimmäispalkka on 543 dollaria viikossa, työskentelevät yleensä matalapalkka-aloilla vähittäiskaupassa ja ravintola-alalla. 

 Heidän työnantajansa ovat jo nyt järkyttyneitä siitä, että he joutuvat nostamaan huomattavasti sakkomaksuja lähivuosina, koska Ruddin hallitus on määrännyt Ruddin hallituksen "palkkojen nykyaikaistamisprosessin", jonka tarkoituksena on mukauttaa maan vähimmäispalkkoja. Pohjimmiltaan monet työnantajat joutuvat nostamaan sakkomaksuja 20 prosenttia, jotta voitaisiin luoda yksinkertaisempi ja yhtenäisempi palkkajärjestelmä osavaltiosta toiseen. Ei ihme, että työnantajat ovat tyytymättömiä myös siihen, että heiltä peritään 3,8 prosentin lisäpalkkio. 

 Ammattiliiton vaatimus osuu myös samaan aikaan, kun Labourin IR-lait otetaan käyttöön, jotka korvaavat lopullisesti John Howardin Work Choices -järjestelmän. 

 Kuten hallituksen omissa perusteluissa tunnustetaan, on olemassa riski, että "oikeudenmukaisuuden" palauttaminen työpaikoille voi tulla kalliiksi, sillä perusteettomia irtisanomisvaatimuksia koskevat vaatimukset ja ammattiyhdistysten neuvotteluvoiman vahvistuminen vaikuttavat kielteisesti työnantajien asenteisiin työntekijöiden palkkaamista kohtaan. 

 Ammattiliittovaatimuksen ensisijainen ongelma on epäilemättä talous ja työpaikat. 

 Ei ollut yllättävää, että ACTU:n sihteeri Jeff Lawrence tuomitsi eilen työnantajat, jotka halusivat ""palkkojen jäädyttämistä"", kunnes talous paranee. 

 Lawrence meni kuitenkin paljon pidemmälle: hän hylkäsi vähimmäispalkankorotusten ja työttömyysasteen välisen yhteyden ja hyökkäsi henkilökohtaisesti Fair Pay Commissionin johtajaa Ian Harperia vastaan puolueettomuudesta. (Kyseessä on muuten sama Harper, joka jakoi viime vuonna 4,1 prosenttia.) 

 Lawrencea ärsyttää ilmeisesti se, että Harper on ilmoittanut ottavansa palkkaratkaisussaan huomioon hallituksen käteisavustusten ja veronalennusten vaikutukset. Lawrencelle mikään muu kuin elinkustannusten nousun kompensointi ei ole hyväksyttävää, ja hän torjuu yritysten väitteet siitä, että palkankorotukset aiheuttaisivat suurempaa työttömyyttä, "itsekkäinä ja harhaanjohtavina". 

 Hallituksen kanta osoittaa kuitenkin, että Harperin ja työnantajaryhmien näkemykset eivät ole raivokkaita. 

 Julia Gillard ja Wayne Swan hyväksyivät sen, mitä Lawrence ei hyväksynyt: he sanoivat työllisyyden olevan ensisijainen näkökohta. 

 Itse asiassa sosiaaliturvamaksut huomioon ottavien palkkavaihtojen ja -alennusten hyväksyminen ei ole mitään uutta ammattiliitoille. Tällaiset sopimukset olivat tyypillisiä Hawke-Keatingin hallituksen ja ACTU:n välisissä sopimuksissa. Niitä esiteltiin taloudellisena vastuullisuutena. 
 Kommenttisi: 

 2 Kommentti(t) 
 Jack Schitt of Newie 9:20am 08 huhtikuu 2009 

 John O¿Hagan Melbournesta, olen iloinen, että nopea pieni Google-hakusi oli tehokkaampi kuin viisi vuotta kestänyt taloustieteen opintoni yliopistossa. Se, että työttömyyden ja vähimmäispalkan välillä ei ole yhteyttä, koska joku idiootti, joka kutsuu itseään taloustieteilijäksi, kirjoitti asiasta artikkelin, on sama kuin sanoisi, että evoluutiota ei ole tapahtunut, koska Yhdysvalloissa on eräs joukko kreationistisia museoita. ACTU:n sihteeri ei tietenkään usko tähän, eikä hänen edeltäjänsäkään, mutta heidän työpaikkansa on riippuvainen tämän uskomuksen ylläpitämisestä. Jos väitätte, että työvoimakustannusten ja työllistetyn työvoiman määrän välillä ei ole yhteyttä, näytätte taloudelliselta litteältä maanmittarilta. Saattaa olla aika palata takaisin Googlen pariin¿. 
 John O'Hagan Melbourne 2:09pm 27 maaliskuu 2009 

 Sen sijaan, että vain oletetaan, että palkankorotukset ja työlainsäädäntö aiheuttavat työttömyyttä, kuten tämän artikkelin kirjoittaja ja monet muut tekevät, tarkastellaan tosiasioita. Aiheesta on tehty monia vertailevia tutkimuksia; tyypillinen niistä on Journal of Economic Perspectives -lehden julkaisu (vol 11, no 3, 1997), mutta googlettakaa ne itse, kuten minä tein, ei se ole niin vaikeaa, herra Norington! Nämä tutkimukset osoittavat monia asioita, jotka ovat ristiriidassa vapaiden markkinoiden ortodoksien kanssa, esimerkiksi seuraavat tekijät eivät aiheuta työttömyyttä: - tiukka työsuhdeturva ja työmarkkinalainsäädäntö - runsaat työttömyyskorvaukset edellyttäen, että ne eivät ole toistaiseksi voimassa olevia - korkea ammattiyhdistysjäsenyys edellyttäen, että se tapahtuu työnantajaorganisaatioiden kanssa käytävien koordinoitujen neuvottelujen yhteydessä. Muita olennaisia havaintoja: - Vähimmäispalkkataso vaikuttaa nuorisotyöttömyyteen vain silloin, kun se yhdistetään korkeaan palkkaveroon, eikä se vaikuta aikuisten työttömyyteen - Huono koulutustaso korreloi voimakkaasti työttömyyden kanssa - Historiallisesti tehdyn työn määrä mukautuu käytettävissä olevan työvoiman tarjonnan mukaan, minkä vuoksi pyrkimykset hallita työttömyyttä työaikaa mukauttamalla ovat turhia - Hyvin selvä vaikutus työttömyyteen on kysynnällä, jota palkankorotukset parantavat. Yhteenvetona voidaan todeta, että ei ole selvää