" 

 == Karantania ja Itäinen marssi (Itävalta) == 

 esittäjä(t): Dr. Jožko Šavli, 5. syyskuuta 2010 

 Keisari Diocletianuksen aikana (noin 300 jKr. jälkeen) Noricum jaettiin Noricum mediterraneumiin ja Noricum ripenseen. On kiistatonta, että entinen roomalainen maakunta Noricum mediterraneum (Sisä-Noricum) oli Karantanian edeltäjä.  Vähemmän tiedetään, että Noricum ripense, toinen Rooman valtakunnan muinainen maakunta, oli Baijerin edeltäjä, jonka pääkaupunki oli Lauriacum (Lorch) Ylä-Itävallassa. Kahdeksannen vuosisadan puolivälissä jKr. avarit uhkasivat Baijeria, ja baijerilaiset siirsivät pääkaupunkinsa Regensburgiin Vindeliciassa, nykyisessä Baijerissa. Karantaniaan kuuluivat nykyiset Kärnten ja Steiermark, kun taas Karvia, joka roomalaisaikana oli osa roomalaista Pannonian maakuntaa, tuli Karantanian ruhtinaskunnan alaosaan kuuluvaksi maakunnaksi. 

 Oliko Karantania slaavilainen vai slovenialainen herttuakunta? Historiallisesti slovenialaiset ja karantanialaiset ovat etninen ryhmä. Slaavit ovat vain kielellinen ryhmä, eivät suinkaan etninen ryhmä. Kuitenkin 1800-luvun käsityksen mukaan heitä pidettiin ""Muinaisslaavien"" jälkeläisinä, joiden olisi aikoinaan pitänyt asua ""slaavien muinaismaassa"" Karpaattien takana. Tämä oli puhtaasti akateeminen konstruktio, joka laadittiin panslaavilaista ideologiaa varten. Se oli enemmän tai vähemmän vastaus pansaksalaiseen konstruktioon, jossa Skandinaviaa pidetään "germaanisten ihmisten esi-isänmaana". Nykyään tiedetään hyvin, että molempia ideologioita käytettiin imperialistisiin tarkoituksiin.  

 Naiivi käsitys ""muinaisesta"" slaavit tai saksalaiset, jota hyvin rahoitetut ja ideologisesti ohjatut akateemiset instituutiot kruunaavat, valitsivat vertailukohteeksi espanjankielisen maailman, johon nykyään kuuluvat kaikki Latinalaisen Amerikan maat. Tarkoittaako tämä, että kaikki Latinalaisen Amerikan espanjankieliset asukkaat polveutuvat ""espanjalaisten muinaisesta kotimaasta"", joka olisi ollut Iberian niemimaa? Vai olisivatko Yhdysvaltojen ja Kanadan asukkaat ""Muinaisenglantilaisten"" jälkeläisiä, jotka asuivat ""Brittein saarten muinaisella kotimaalla""? Vain siksi, että he puhuvat englantia? 

 Huolimatta kaikista hyvin rahoitetun akateemisen maailman lausunnoista, jos olemme rehellisiä itsellemme, meidän on myönnettävä, että karantanialaiset ovat slovenialaisten kansaa. Mutta millä tavoin heistä tuli vuosisatojen aikana itävaltalaisia? Koska historiallisesta näkökulmasta katsottuna Itävalta on identtinen Karantanian kanssa. Sen nimi juontaa juurensa Tonavan varrella sijaitsevasta Itäisestä maaliskuusta (osa nykyistä Ala-Itävallan aluetta). Kaikissa kartoissa Itäinen marssi on merkitty Baijerin marssi. Tämä on kuitenkin tarkoituksellisesti harhaanjohtava väite, johon saksalainen ja nykyinen itävaltalainen historiankirjoitus on syyllistynyt.  

 Olin tietoinen tästä, kun luin tunnetun slovenialaisen historioitsijan B. Grafenauerin lainauksia. Hän kopioi saksalaisesta aineistosta seuraavan ""väitteen"": ... Vuonna 876 jKr. ruhtinas Carloman, Ludvig Saksan (†) poika, peri Baijerin ja Karantanian. Hän luovutti Karantanian pojalleen Arnulfille lukuun ottamatta Itäistä maaliskuuta, jonka hän liitti Baijeriin, jossa hän itse hallitsi.  

 Tämä oli varmasti väärä tulkinta. Noin vuonna 856 kuningas Ludvig Saksalainen syrjäytti markkuri Ratbodin, koska hänellä oli yhteyksiä vihamieliseen Suur-Moravian herttuan kanssa. Ratbod oli Karantanian ja Pannonian käsittävän Itäisen maaliskuun sotilaskomentaja. Jo vuonna 883 syttyi Itäisen marssin vuoksi sota Karantanian ja Suur-Moravian välillä. Miten se olisi mahdollista, jos Itäinen maaliskuu ei olisi Karantanian maakunta? Hetken kuluttua ratkaisin arvoituksen heraldiikan avulla. Itäisen maaliskuun, josta myöhemmin tuli Itävalta, sineteissä näkyy kuninkaallinen kotka ja Karantanian pantteri, mutta ei Baijerin vaakunaa. Tämä tarkoittaa, että Itäinen maaliskuu oli itäisten frankkien kuningaskunnan (myöhemmin Germania) sotilasprovinssia. Sen siviilihallinto kuului kuitenkin Karantaniaan.  

 Vuonna 976 Leopold nimitettiin itäisen maaliskuun markgraaviksi. Tuolloin Leopold ei käyttänyt Babenbergin sukunimeä. Tiedetään hyvin, että Babenbergien suku oli peräisin Frankenista ja että jo vuonna 906 sen viimeinen jäsen kaatui taistelussa. Freisingin piispa Otto (1114-1158) (Vajda.42) antoi Babenberg-nimen markkuri Leopold I:n jälkeläisille noin 70 vuotta myöhemmin, ja se siirtyi sellaisenaan historiankirjoihin. Alkuperältään markkuri kuului karantanialaiseen Luitpolding-sukuun. Luitpolding-suvun perustaja oli Luitpold (Leopold), Kärntenin kuningas ja keisari Arnulfin serkku. Markkuri Leopold, jota ei mainita asiakirjoissa, oli Karantanian herttua Bertholdin poika.