", 19 lokakuu 2015 (UTC) 
 ::::* Hieno ajatus, mutta ei ole mitään todisteita siitä, että Whitney olisi koskaan tehnyt näin (ei sillä, että sillä olisi mitään merkitystä, kun sanotaan, että "Ford ei ollut ensimmäinen, jolla oli vaihdettavia osia"). 
 ::::: Whitney omaksui LeBlancin ajatuksen standardoiduista osista, jonka mukaan kaikki osat valmistettaisiin yhden vakiomallin mukaisesti (ajatus ""malliaseista"" on edelleen liian yleinen Yhdistyneen kuningaskunnan asevarastoissa). Myöhemmin kehitettiin sitä, että osia ei enää valmistettaisi toisen osan mukaan (mikä on vaikeaa), vaan osia valmistettaisiin mittatelineen mukaan (Whitworthin ansiota tästä). Whitneyn (ja jopa Coltin) valmistusprosessin rajoitusten vuoksi tällaiset ""vakio-osat"" eivät kuitenkaan sopineet toisiinsa riittävän hyvin. Whitneyn tuotannossa ne sovitettiin vielä käsin loppukokoonpanoa varten, minkä jälkeen ne ryhmiteltiin asekohtaisiksi sarjoiksi, jotka säilytettiin yhdessä. Kyllä, liipaisimet ja lukot voitiin vaihtaa toisiin piippuihin, koska kaikki oli tehty vakiomallin mittojen mukaan. Mutta lukon ja laukaisimen tai piippuryhmän sisällä olevat tarkasti sovitetut osat pidettiin edelleen yhdessä.  Mitä muuta Whitney voisi tehdä? Hän oli tällä hetkellä perusmittausten osalta edellä. Tarkkaa pituusmittausta ei ollut, sovitusmittoja ei tunnettu, ja pintalevytkin olivat harvinaisia, kalliita ja jokseenkin epätarkkoja (ks. Maudslay).  
 ::::: Vaihdettavat osat tulevat autoteollisuudessa käyttöön Cadillacin myötä ennen Fordia. Ne esiteltiin kuuluisassa RAC-kokeessa, jossa kaksi Cadillacia purettiin, osat sekoitettiin ja koottiin uudelleen. Cadillac pystyi tähän (Rolt, Tools for the Job), koska se oli ottanut käyttöön tarkemman viimeistelyhionnan koon määrittämiseksi sorvaamisen sijasta.   17:45"