Yleisesti ottaen korealaisten / kiinalaisten viralliset tiedot omista tappioistaan olivat varsin luotettavia, koska niiden rekisteröidyt sotilaat oli otettava huomioon. Vaikka tietysti vihollisen tappioita koskevat raportit saattoivat olla epäilyttäviä, erityisesti silloin, kun taistelut käytiin merellä eikä suurinta osaa ruumiista saatu talteen. Liittoutuneiden kirjatut tappiot Noryangissa olivat mitättömän pienet, vaikka he menettivät kaksi pääkomentajaansa. 

 On mielenkiintoista huomata, että yksikään merkittävä Shimazu samuraista ei näytä menehtyneen Noryangissa, vaikka tämä on yleisesti ottaen pitänyt paikkansa koko sodan ajan, ja se heijasti molempien osapuolten luonnetta: japsiläisten johtajat olivat aatelisia, joilla oli vakavia poliittisia seurauksia, jos he kaatuivat taistelussa, kun taas liittoutuneiden johtajilla ei ollut vakavaa asemaa tuomioistuimissa ja he olivat usein täysin korvaamattomia.   

 Joten jos otat liittoutuneiden kirjaukset Noryangissa japanilaisten tappioista kirjaimellisesti (mistä voidaan tietenkin väitellä, mutta en ole nähnyt Shimazun kirjauksia, joissa ilmoitetaan heidän tappionsa kyseisessä taistelussa), on vaikea väittää, että liittoutuneet jotenkin hävisivät taistelun, Yin ja Dengin elämän arvoa ei yksinkertaisesti voida painottaa samalla asteikolla kuin merkittävien samuraiden poliittisen vaikutuksen kannalta. 

 Yin tavoitteena oli alun perin estää Konishia pakenemasta, mutta koko tarkoitus oli estää mahdollisimman monen japanilaisen pakeneminen, ja jos tietoihin on uskominen, hän onnistui siinä erinomaisesti lähettämällä noin 10-15 000 japanilaista merenpohjaan sitä seuranneessa taistelussa. 

 ( )