"   Martin Luther King, Jr., (15. tammikuuta 1929 - 4. huhtikuuta 1968) syntyi Michael Luther King, Jr:ksi, mutta muutti myöhemmin nimensä Martiniksi. Hänen isoisänsä aloitti perheen pitkän toimikauden Atlantassa sijaitsevan Ebenezer Baptist Churchin pastorina vuosina 1914-1931; hänen isänsä on toiminut siitä lähtien nykypäivään asti, ja vuodesta 1960 kuolemaansa asti Martin Luther toimi toisena pastorina. Martin Luther kävi Georgiassa segregoituja julkisia kouluja ja valmistui lukiosta 15-vuotiaana; hän suoritti kandidaatin tutkinnon vuonna 1948 Morehouse Collegessa, Atlantan arvostetussa neekerilaitoksessa, josta sekä hänen isänsä että isoisänsä olivat valmistuneet. Opiskeltuaan kolme vuotta teologiaa Crozerin teologisessa seminaarissa Pennsylvaniassa, jossa hänet valittiin ylivoimaisesti valkoisten ylioppilasluokan puheenjohtajaksi, hän suoritti tohtorin tutkinnon vuonna 1951. Crozerissa saadun apurahan turvin hän kirjoittautui jatko-opintoihin Bostonin yliopistoon, jossa hän suoritti tohtorin tutkinnon vuonna 1953 ja sai tutkinnon vuonna 1955. Bostonissa hän tapasi ja meni naimisiin Coretta Scottin, nuoren naisen, jolla oli harvinaisia älyllisiä ja taiteellisia kykyjä. Perheeseen syntyi kaksi poikaa ja kaksi tytärtä. 

 Vuonna 1954 Martin Luther Kingistä tuli Dexter Avenuen baptistikirkon pastori Montgomeryssä, Alabamassa. King, joka oli aina ollut vahva kannattaja rotunsa jäsenten kansalaisoikeuksien puolesta, oli tuolloin jo jäsenenä National Association for the Advancement of Colored People -järjestön (värillisten ihmisten edistämiseksi perustettu kansallinen järjestö) toimeenpanevassa komiteassa, joka oli maan johtava järjestö lajissaan. Hän oli siis valmis joulukuun 1955 alussa ottamaan vastaan johtajuuden Yhdysvaltojen nykyajan ensimmäisessä suuressa neekerien väkivallattomassa mielenosoituksessa, bussiboikotissa, jota Gunnar Jahn kuvasi palkinnon saajan kunniaksi pitämässään esitelmäpuheessa. Boikotti kesti 382 päivää. Joulukuun 21. päivänä 1956, sen jälkeen kun Yhdysvaltain korkein oikeus oli julistanut perustuslain vastaisiksi lait, jotka edellyttivät erottelua busseissa, neekerit ja valkoiset matkustivat busseissa tasavertaisina. Näiden boikottipäivien aikana King pidätettiin, hänen kotiaan pommitettiin ja häntä pahoinpideltiin henkilökohtaisesti, mutta samalla hänestä tuli ensimmäisen luokan neekerijohtaja. 

 Vuonna 1957 hänet valittiin Southern Christian Leadership Conference -järjestön puheenjohtajaksi, joka perustettiin antamaan uutta johtajuutta nyt orastavalle kansalaisoikeusliikkeelle. Järjestön ihanteet hän otti kristinuskosta ja toimintatekniikat Gandhilta. Vuosien 1957 ja 1968 välisenä yhdentoista vuoden aikana King matkusti yli kuusi miljoonaa kilometriä ja puhui yli kaksikymmentäviisisataa kertaa esiintyen kaikkialla, missä oli epäoikeudenmukaisuutta, protestia ja toimintaa; samalla hän kirjoitti viisi kirjaa ja lukuisia artikkeleita. Näinä vuosina hän johti massiivista mielenosoitusta Birminghamissa, Alabamassa, joka herätti koko maailman huomion, tarjosi niin sanotun omantunnon koalition ja innoitti hänet kirjoittamaan "Kirjeen Birminghamin vankilasta", joka on neekerien vallankumouksen manifesti; hän suunnitteli Alabaman kampanjat neekerien rekisteröimiseksi äänioikeutetuiksi; hän johti rauhanomaista marssia Washingtoniin, 250 000 ihmistä, joille hän piti puheensa "I Have a Dream", hän neuvotteli presidentti John F. Kennedyn kanssa ja kampanjoi presidentti Lyndon B. Johnsonin puolesta, hänet pidätettiin yli kaksikymmentä kertaa ja pahoinpideltiin ainakin neljä kertaa, hänelle myönnettiin viisi kunniatohtorin arvonimeä, Time-lehti nimesi hänet vuoden mieheksi vuonna 1963 ja hänestä tuli paitsi Amerikan mustien symbolinen johtaja myös maailmanlaajuinen vaikuttaja. 

 Martin Luther King Jr. oli 35-vuotiaana nuorin Nobelin rauhanpalkinnon saanut mies. Kun hänelle ilmoitettiin valinnasta, hän ilmoitti, että hän antaisi palkintorahat, 54 123 dollaria, kansalaisoikeusliikkeen edistämiseen. 

 Huhtikuun 4. päivän iltana 1968 hänet murhattiin, kun hän seisoi motellihuoneensa parvekkeella Memphisissä, Tennesseessä, jossa hänen oli määrä johtaa mielenosoitusmarssia kaupungin lakkoilevien roskatyöläisten puolesta."