" 
 Kun sen aika koittaa, autan mielelläni piilottamaan kommunistien piikit.  Olen kätkenyt muutaman omaani aiemmin, ja kätkin mukavat ""18. vuosisadan kustannustoiminta = nykypäivän verkko"" ja ""18. vuosisadan draama = Hollywood"", ja olen nähnyt niiden jo kantavan hedelmää.  Joku ""auttoi"" artikkelia, jossa oli edellinen kohta, toteamalla sen nimenomaisesti uutena ilmestyksenä (tee-hee quathe he) ja jälkimmäisen sanomalla sen kommenteissa.  Muotokuvien puutetta voi kai yrittää peittää sillä, että ""tässä ovat ihmiset, joiden työpaikat he ottivat"" ja sillä, että ""tämä on näyttämö, ja tämä on toinen näyttämö, ja tämä on kuva ihmisistä näyttämöllä; artikkelissa ei puhuta kenestäkään näistä ihmisistä"", mutta se on tietysti ärsyttävää.  Pidän siitä, että The Relapse sitoo suurimman osan muista artikkeleistasi niin, että näyttää siltä, että kirjoitat sitä yleisen tutkimuksen vuoksi, ja Bishonen lukijat ymmärtävät sen.  Minulle kävi näin elokuun kirjallisuuden kanssa: Sain mahdollisuuden sitoa olennaisesti kaikki tänne kirjoittamani artikkelit toisiinsa (lukuun ottamatta uskonnollisia ja mytologisia artikkeleita).  Se tuntui tavallaan siltä, että ""kaikki artikkelini ovat tämän yhden asian kehitystä"", ja minä sain muotoilla sitä.  Siitä on paljon iloa. 
 (Tuli juuri mieleeni, että myös kommunistien vastaisille piikittelyille on tilaa, koska työläiset hallitsivat tuotantovälineitä, mutta joutuivat sitten itse osoittautumaan huonoksi pomoksi.)  (Vai oliko se vuoden -95 jälkeen?) " "