" == Turbillyn konkurssi == 
 Arthur Young kertoi teoksessaan Travels in france during the years 1787, 1788 & 1789, s. 112, Turbillyn konkurssista. Tässä teoksessa hän kuvaili, että 29. syyskuuta hän saapui Tourbillyyn, jota hän luonnehti seuraavasti:  

 : ""... köyhä kylä, jossa on muutamia hajallaan olevia taloja, laaksossa kahden kohoavan maan välissä, jotka ovat vielä nummia ja joutomaata; keskellä on linna, johon johtaa hienoja poppeliplantaaseja.""" 

 Nuori muistutti  
 :""Olin lukenut käännöksen markiisin historiasta, joka kertoo hänen parannuksistaan herra Millsin maanviljelyksessä,*78 ja pidin sitä mielenkiintoisimpana palana, johon olin törmännyt, kauan ennen kuin hankin alkuperäisen Memoire sur les defrichemensin; ja päätin, että jos koskaan menisin Ranskaan katsomaan parannuksia, joiden kerronta oli tuottanut minulle niin suurta mielihyvää..."""  

 Ensin hän kuvaili kohtaamista silloisen omistajan kanssa: 
 :""Minulla ei ollut kirjettä eikä esittelyä nykyiselle omistajalle, Galwayn markiisille. Ilmoitin siis hänelle, että olin lukenut Mons. de Tourbillyn kirjan niin suurella mielihyvällä, että halusin kovasti nähdä siinä kuvatut parannukset; hän vastasi minulle suoraan hyvällä englannilla, otti minut vastaan niin sydämellisesti ja kohteliaasti ja ilmaisi kunnioitusta matkani tarkoitusta kohtaan, että hän sai minut täysin hyvälle tuulelle itseni ja näin ollen myös kaikkien ympärilläni olevien kanssa. Hän tilasi aamiaisen a l' Angloise; hän määräsi erään miehen seuraamaan meitä kävelyllämme, jonka toivoin olevan edesmenneen markiisi de Tourbillyn vanhin löydettävissä oleva työmies. Olin iloinen kuullessani, että oli elossa joku, joka oli työskennellyt hänen kanssaan hänen parantamisensa alusta lähtien. Aamiaisella Mons. de Galway esitteli minut veljelleen, joka puhui myös englantia, ja pahoitteli, ettei hän voinut tehdä samaa Madame de Galwaylle, joka oli olkipukissa; sitten hän kertoi minulle, miten hänen isänsä oli hankkinut Tourbillyn kartanon ja linnan. Hänen isoisoisoisänsä tuli Bretagneen kuningas Jaakko II:n mukana, kun tämä pakeni Englannin valtaistuimelta; joitakin saman suvun jäseniä asuu yhä Corkin kreivikunnassa, erityisesti Lotassa. Hänen isänsä oli tuossa maakunnassa kuuluisa maanviljelytaidoistaan, ja palkkioksi hänen tekemästään maanparannustyöstä maakunnan osavaltiot antoivat hänelle Belleislen saarella sijaitsevan joutomaan, joka nykyisin kuuluu hänen pojalleen. Kuultuaan, että Tourbillyn markiisi oli täysin raunioina ja että velkojat aikoivat myydä hänen Anjoussa sijaitsevia kartanoitaan, hän tutustui niihin ja totesi, että maa oli hyvin parannuskelpoista, joten hän teki ostoksen ja maksoi Tourbillystä noin 15 000 louis d'orsia, mikä teki hankkimisesta erittäin edullisen, vaikka hän osti kartanollaan myös joitakin oikeusjuttuja. Se on noin 3000 arpenttia, melkein vierekkäin, kahden seurakunnan seigneurio, haute justice -oikeuksineen jne.; komea suuri ja kätevä linna, toimistot hyvin täydelliset ja monia istutuksia, sen kuuluisan miehen työtä, jota koskevat tiedusteluni olivat suunnattu.""" 

 Turbillyn konkurssista Young sai tietää: 
 :""Olin melkein hengästynyt siitä, että niin suuri parannuskeino on pilalla! ""Olette onneton, että mies joutuu pilalle taiteen takia, jota rakastatte niin paljon.""" Juuri niin. Mutta hän rauhoitti minua hetkessä lisäämällä, että jos markiisi ei olisi tehnyt muuta kuin viljellyt ja parantanut, häntä ei olisi koskaan pilattu. Eräänä päivänä, kun hän porasi löytääkseen mergeliä, hänen huonot tähtensä löysivät täydellisen valkoisen maasuonen, joka ei koetellessaan kuohunut hapoista. Se tuntui hänestä sopivalta hankinnalta posliinia varten - hän näytti sen eräälle valmistajalle - ja se todettiin erinomaiseksi: markiisin mielikuvitus syttyi ja hän ajatteli muuttaa Tourbillyn köyhän kylän kaupungiksi posliinin valmistuksen avulla - hän ryhtyi omatoimisesti työhön, rakennutti rakennuksia ja hankki kaiken tarvittavan, paitsi taitoa ja pääomaa. - Hän valmisti hyvää posliinia, joutui edustajiensa ja ihmisten huijaamaksi ja lopulta tuhoutui. Myös saippuatehdas, jonka hän perusti, sekä eräät oikeudenkäynnit, jotka liittyivät muihin kartanoihin, vaikuttivat osaltaan hänen onnettomuuteensa: hänen velkojansa takavarikoivat kartanon, mutta antoivat hänen hallinnoida sitä kuolemaansa asti, jolloin se myytiin. Ainoa osa tarinaa, joka vähensi suruani, oli se, että vaikka hän oli naimisissa, hän ei jättänyt perhettä, joten hänen tuhkansa saa levätä rauhassa ilman, että hänen muistonsa joutuu köyhän jälkipolvensa häpäisemäksi. Hänen esi-isänsä saivat tilan avioliiton kautta 1300-luvulla. Hänen maatalouden parannuksensa, Mons. Galway huomautti, että ne eivät todellakaan vahingoittaneet häntä; ne eivät olleet hyvin tehtyjä eivätkä hänen itsensä tukemia, mutta ne tekivät tilasta arvokkaamman, eikä hän koskaan kuullut, että ne olisivat aiheuttaneet hänelle vaikeuksia. En voi olla huomauttamatta, että maalaisherroille näyttää käyvän kohtalokkaasti aina, kun he yrittävät käydä kauppaa tai valmistaa tuotteita. Englannissa en ole koskaan tuntenut maata omistavaa miestä, jolla olisi ollut samanlainen koulutus ja tavat kuin meillä.