" 
 ::::::::::: Ei ole oikein sanoa, että Australian perustuslain mukaan Uudella-Seelannilla on ""oikeus"" tai jopa ""kutsu"" liittyä Australian kansainyhteisöön. ""oikeus"" tarkoittaisi, että Uusi-Seelanti voi liittyä riippumatta Australian suhtautumisesta asiaan, ja näin ei yksinkertaisesti ole. Liittovaltion suunnittelun alkuvaiheessa Uuden-Seelannin liittymisen mahdollisuus oli todellinen. Mutta siihen mennessä, kun Westminsterin parlamentti hyväksyi Australian kansainyhteisön perustuslakia koskevan lain (Commonwealth of Australia Constitution Act) vuonna 1900, Uuden-Seelannin mahdollisuus liittyä Australian kansainyhteisöön alkuperäisenä osavaltiona ei ollut enää realistinen. Mutta koska Uusi-Neuvostoliitto sijaitsi aivan naapurissa ja sen väkiluku oli suhteellisen pieni, oli edelleen mahdollista, että Uusi-Neuvostoliitto (ja muut lähellä sijaitsevat brittiläiset alueet, kuten eräät läntisen Tyynenmeren saaret) haluaisivat liittyä siihen myöhemmin. Johdanto-osassa tämä otetaan huomioon toteamalla: "[Australian nykyisten osavaltioiden] kansa on sopinut yhdistymisestä ... ja on tarkoituksenmukaista säätää muiden Australian siirtomaiden ja kuningattaren hallussa olevien alueiden ottamisesta kansainyhteisöön"". Tässä todetaan vain sen ajan poliittinen todellisuus, että (Britannian hallituksen silmissä se oli ""tarkoituksenmukaista""." (oli järkevää!) muiden lähellä sijaitsevien brittiläisten siirtomaiden hypätä mukaan. Yhtä suurta brittiläistä siirtomaata on helpompi hallinnoida, puhumattakaan siitä, että se pystyy paremmin puolustamaan itseään kuin useat pienet siirtomaat. Uusimaa mainitaan kuitenkin nimenomaisesti eräässä suojalausekkeessa. Peite-lausekkeen 6 määritelmässä "osavaltiot" mainitaan myös Iso-Britannia. Jos luette sen huolellisesti, siinä ei sanota, että Uusi-Zokenia *on* kansainyhteisön valtio tai että sillä *on oikeus tulla* valtioksi.  Pikemminkin siinä vain sanotaan, että jos se liittyisi, se olisi Australian perustuslaissa tarkoitettu osavaltio. Koska se ei liittynyt liittovaltioon federaation aikaan, ainoa mahdollisuus Uuden-Seelannin liittymiselle on nyt perustuslain VI luvun nojalla, joka koskee uusien osavaltioiden hyväksymistä tai perustamista. Jos Uusi-Seelanti haluaisi liittyä, sen ja kaikkien muiden halukkaiden olisi tehtävä se perustuslain 121 pykälän mukaisesti, jossa sanotaan, että "parlamentti voi ottaa uusia osavaltioita kansainyhteisöön tai perustaa uusia osavaltioita, ja se voi tällaisen liittymisen tai perustamisen yhteydessä asettaa tai määrätä sopiviksi katsomiaan ehtoja ja edellytyksiä, mukaan luettuna edustuksen laajuus tai edustus jommassakummassa parlamentin kamarissa". Se ei ole oikeus. On täysin Australian parlamentin päätettävissä, voiko Uusi-Seelanti tai kuka tahansa muu liittyä. Mutta jälleen kerran, mahdollisuudet Uuden-Seelannin liittymiselle nyt ovat tietysti lähes olemattomat.  "