, 30. marraskuuta 2005 (UTC) 

 Anittas, ratkaistaan tämä asia lopullisesti. Luulin, että olet fiksu ihminen, joka tajuaa, mutta näköjään et tajua. Joten puhun suoraan.  

 Olen se, joka olen. Kannan isäni sukunimeä ja olen tyytyväinen siihen. Sain etunimen, jota vanhempani pitivät hyvänä nimenä, ja rakastan nimeäni. Se on osa identiteettiäni.  

 Opiskelin Bukarestissa neljä vuotta, ja kaikki kollegani olivat romanialaisia, ja he kohtelivat minua nimestäni huolimatta kuin yhtä heistä. Minulla on ystävä Suceavasta, teidän Moldovastanne, ja hän on hyvä ystäväni, jälleen nimestäni huolimatta. 

 Toistuva ja toistuva vaatimuksesi siitä, että muutan nimeni romanialaiselta kuulostavaksi, on idioottimaista. Lopeta se.   14:15