== Joitakin suosituksia == 

 Voin tuskin uskoa, että edellisestä viestistäni on kulunut vuosi. En ole vielä löytänyt tiivistä, kattavaa ja arvovaltaista tietolähdettä tästä aiheesta.  Olen kuitenkin jatkanut työtäni chateauihin liittyvän projektini parissa ja saanut lisää tietoa, josta saattaa olla hyötyä täällä. 

 Minusta oli hyödyllistä aloittaa varsinaisten 1500-luvun ranskalaisten linnojen arkkitehtuurihistoriasta. Aiheeseen liittyvistä Wikipedian sivuista, kuten Ranskan renessanssiarkkitehtuuri ja Loiren laakson linnat, ei ollut juurikaan apua. Paras yleinen selitys saatiin paikallisessa kirjastossa olevasta ammattimaisesti kirjoitetusta, perinteisestä tietosanakirjasta. Yksityiskohtaisempaa tietoa löytyy useista kirjoista. Hartin kääntämä Gebelinin The Chateaux of France oli mielestäni erinomainen tietolähde. Se oli samassa kirjastossa. Ainakin Encyclopaedia Britannican 11. painos, jonka tekijänoikeudet ovat lakanneet olemasta voimassa ja joka on peräisin noin vuodelta 1910, on helposti löydettävissä monista Internetin paikoista, kuten archive.org-sivustolta. Ranskalaista 1500-luvun arkkitehtuuria käsittelevä jakso on 2. niteessä, se on edelleen kohtuullisen pätevä ja sen voi helposti ladata missä tahansa tavanomaisessa muodossa.  

 Tutkimus muistutti minua siitä, että kyseisten linnojen ulkonäkö muuttui huomattavasti 1500-luvun aikana.  Varhaisissa esimerkeissä, jotka olivat yleensä keskiaikaisia linnoituksia, oli sotilaallisia puolustusrakenteita, kuten torneja ja torneja. Niissä oli vain vähän tai ei lainkaan ulospäin suuntautuvia ikkunoita. Ajanjakson loppuun mennessä linnoitukset oli korvattu uudisrakentamisessa palatseilla. Tornit ja torneja ei enää ollut, ja ikkunat olivat nyt esillä. Varhaiset yritykset sekoittaa goottilaista ja renessanssityyliä olivat jalostuneet ja kehittyneet omaleimaiseksi ranskalaiseksi tyyliksi.  Keskeistä tässä on se, ettei koskaan ollut olemassa mitään yhtä tai ihanteellista Chateau-tyyliä.  Se vaihteli karkeasti koristelluista linnoituksista näyttäviin palatseihin ja sisälsi kaikkea siltä väliltä. Erottelu on tärkeää 300 vuotta myöhemmin. 

 Siirryttäessä 1800-luvun viimeiselle neljännekselle Yhdysvalloissa arkkitehtuurin maailmassa oli huomattavaa levottomuutta.  Lähes vuosisadan jälkeen maassa ei ollut vielä yhtään alkuperäistä amerikkalaista tyyliä. Sen sijaan muinaisia, ulkomaisia tyylejä, yleensä ranskalaisten taidekoulujen tulkitsemina, oli elvytetty loputtomasti. Arkkitehdit halusivat jotain uutta. 

 Tähän asti ammattimaiset arkkitehdit noudattivat pitkälti historistista/revivalistista filosofiaa. Tavallaan se oli kuin muusikot, jotka keskittyvät yksinomaan klassiseen musiikkiin; he pyrkivät täydelliseen tulkintaan satoja vuosia aiemmin kirjoitetuista teoksista, mutta eivät koskaan uskaltaneet tehdä omia muutoksia.  Levottomuuksien lisääntyessä uusi arkkitehtuurifilosofia sai vauhtia. Eklektismi, joka tunnetaan myös nimellä akateeminen eklektismi tai klassinen eklektismi, edisti ajatusta, jonka mukaan hyvin koulutetun arkkitehdin olisi voitava sallia paljon enemmän joustavuutta ja luovuutta suunnitellessaan rakennusta asiakkaan erityistarpeiden ja -toiveiden mukaan.   

 Ecole des Beaux-Artsissa koulutetut ymmärsivät tämän filosofian. Huntin Vanderbiltin perheelle suunnittelemien linnojen ei siis tarvinnut olla vanhojen rakennusten täydellisiä kopioita eikä niiden tarvinnut pyrkiä luomaan tai edistämään jotain arkkitehtonista liikettä tai tiettyä tyyliä. Hän yksinkertaisesti tuotti omaleimaisen tuotteen tietylle asiakkaalle. Tuohon aikaan se oli vallankumouksellinen ajatus.  Kun rakennusten kuvailtiin tyypillisesti olevan ranskalaisen chateaun inspiroimia, tarkoitettiin juuri sitä. Sitä ei pitänyt käsitellä muodollisena arkkitehtuurityylinä. 

 Chateau-tyyli on yksi monista esimerkeistä eklektisestä lähestymistavasta arkkitehtuuriin, mikä selittänee aihetta koskevien erityistietojen puutteen. Se selittää myös tyylin virallisen nimen puuttumisen ja mahdollisesti Buntingin kommenttien kontekstin. 

 Valitettavasti edellä mainittua tulkintaa ei ole käsitelty Wikipediassa eikä sitä ole selvästi mainittu missään lukemissani kirjoissa tai tietosanakirjoissa.  Minun on täytynyt koota se itse, mikä ei salli sen sisällyttämistä tämän artikkelin pääsivulle.  Luultavasti ihan hyvä niin. Olen varma, että oikea henkilö voisi kuvata sen paljon paremmin kuin minä juuri tein. Ja kuten mainitsin aiemmassa viestissä, kommentit ja lainaukset, joko yhteisymmärryksessä tai vastalauseena, ovat tervetulleita. Sillä välin syvennyn syvemmälle akateemisen eklektismin aiheeseen.