No, kun puhun sellaisena, joka piti siitä, se olisi mielestäni ansainnut hieman enemmän huomiota. Se on 8-bittinen peli, joka simuloi mielenkiintoisesti jotakin melko todellista. REM ei turvaudu mihinkään videopelien kainalosauvoihin, kuten poweruppeihin, pomoihin tai laavakuoppiin, elävöittääkseen sitä. Uudelleenpelattavuus on vähäistä, mutta tunnet itsesi sankarilliseksi, kun olet vihdoin lakaissut rakennuksen ja ampunut terroristin panttivangin olkapään yli.