::Itse asiassa olen Andyn kanssa samaa mieltä siitä, että hiilipitoisuus on luultavasti suunnilleen kohdallaan. Antakaa minulle päivä tai pari käydä läpi lähteitäni, mutta tiedän, että minulla on se jossain täällä... 

 ::Japanilaisista miekoista on ymmärrettävä, että ne on valmistettu erilaisista teräksistä, jotka on koottu samaan miekkaan. Sepät olivat hyvin huolellisia valitessaan oikean teräksen kerasta. Hocho-rauta sisältää tyypillisesti noin 0,00-0,05 % hiiltä. Tamahagane sisältää noin 1,0-1,5 % hiiltä (ei kovin runsashiilinen teräs), ja nabe-gane on valurautaa, jossa on 3-4 % hiiltä. Lopputuote valmistetaan yhdistämällä nabe-gane ja tamahagane, jolloin sen hiilipitoisuus kasvaa diffuusion avulla. Riippuen siitä, kuinka paljon hiiltä lisättiin tamahaganeen ja kuinka paljon diffuusiota (taittumista) tapahtui, lopullinen, jalostettu teräs voi vaihdella puhtaasta raudasta ytimen osalta erittäin korkean hiilipitoisuuden omaavaan teräkseen reunan osalta. Jopa toisen maailmansodan aikaiset miekat valmistettiin usein takomalla sekä korkeahiilisiä että matalahiilisiä teräksiä yhteen, jolloin tuloksena oli näkyvä mokume-kuvio (puukuvio). Tähän käytettiin tavallista myllyterästä, ei tamahaganea. Japanilaiset antoivat tämän työn eri puolilla maata toimivien takojien tehtäväksi, mutta uskon, että jopa 80 prosenttia toisen maailmansodan miekoista tehtiin Sekin kaupungissa.