"Sitä paitsi mtDNA ja yDNA eivät kerro kaikkea, kaukana siitä. Vain kaksi esimerkkiä: Vaikka hänen mtDNA:nsa on afrikkalaista, hänen autosomaalisensa (esivanhempiensa summa) on 99,9 % eurooppalaista, mikä tarkoittaa, että afrikkalainen osuus on laimentunut lähelle nollaa. Sama pätee Tiazinhaan, joka on kotoisin Paraíban sisäosista. Bahian sisäosista kotoisin olevan Ivete Sangalon pistemäärä on 99,2 prosenttia eurooppalaisia ja vain 0,4 prosenttia afrikkalaisia ja 0,4 prosenttia intiaaneja. Marcos Palmeira, jonka suku on kotoisin Bahiasta ja Maranhãosta ja jolla on klassinen "pardo-fenotyyppi". (ruskea iho, kiharat hiukset, muistuttaa hieman Tiazinhaa), sai 93 prosenttia eurooppalaisia pisteitä, 5,5 prosenttia intiaaneja ja vain 1,5 prosenttia intiaaneja. Zeca Camargo, toinen ruskettunut/ruskeaihoinen brasilialainen, sai 96,5 % eurooppalaisia pisteitä 2,6 % intiaaneja ja 0,9 % SSA:ta (hänen mtDNA:nsa on muuten eurooppalaista). Tärkeintä on, että Brasilian väestö on heterogeeninen. Toistaiseksi ei voida mitenkään sanoa, mikä on keskiarvo. Me kaikki tiedämme, että alkuperäisamerikkalaisten esi-isien lisäksi siellä on vahvoja afrikkalaisia ja eurooppalaisia vaikutteita. Toinen tärkeä seikka, joka usein jätetään huomiotta, on se, että Brasilian nykyinen profiili on seurausta raa'asta hyväksikäyttöprosessista, jota kutsutaan kolonisaatioksi ja johon kuului alkuperäisamerikkalaisten hävittäminen, afrikkalaisten orjakauppa ja näiden väestöjen kulttuurinen kansanmurha. Lisäksi johtavat tiedemiehet kertovat meille, että ""rotu"" on sosiaalinen konstruktio, ei todellinen. Väestölaskenta, jossa käytetään siirtomaa-aikaisia sanoja ("valkoinen", "musta" ja "pardo"), ei mitenkään pysty kuvaamaan Brasilian monimuotoisuuden todellisuutta. Brasilialaisten syntyperä vaihtelee henkilöittäin niin, että sitä on todella vaikea tarkkaan määritellä. Saman brasilialaisen genetiikan tutkijan Sérgio Penan tekemän toisen tutkimuksen mukaan noin 335 brasilialaisen Rio de Janeirossa sijaitsevan otoksen testatuista "mustista" oli keskimäärin 41,8 prosenttia eurooppalaisia ja 7,3 prosenttia intiaaneja, eli noin 50 prosenttia ei-afrikkalaisia, autosomaalinen syntyperä (esivanhempien yhteenlaskettu määrä, kokonaisprofiili) (http://cienciahoje.uol.com.br/152784). Olisiko heitä sitten asianmukaista luonnehtia ""afrikkalaisiksi""? Heillä on useita sukujuuria. Saman tutkimuksen mukaan Rio de Janeirossa asuvat ""pardot"" olisivat keskimäärin 70-prosenttisesti eurooppalaisia ja loput afrikkalaisia ja intiaaneja. Ja Rio de Janeirossa asuvat ""valkoiset"" olisivat noin 90-prosenttisesti eurooppalaisia ja vain noin 5-prosenttisesti SSA:n edustajia (afrikkalaisten osuus on yhtä suuri kuin iberialaisen alkuperän osuus ja käytännössä testin kohina-alueella), mikä on ristiriidassa usein siteerattujen tutkimusten kanssa, jotka on julkaistu tähän mennessä. Se on todiste Brasilian suuresta monimuotoisuudesta. Jälleen kerran on tärkeää korostaa Brasilian perimän monimuotoisuutta, joka on eurooppalaisen kolonialismin tulos. Opinoson julkaisemat tutkimukset ovat jälleen kerran kaukana siitä, että ne olisivat ratkaisevia. Kuten jäljempänä osoitetaan (Tiazinhan ja José Sarneyn esimerkit), eurooppalaisten autosomaalinen osuus on huomattava, ja sen vähättely on yhtä naurettavaa kuin sen yliarviointi. Jopa pelkästään kyseisen tutkimuksen näkökulmasta katsottuna sekä Natalin ""pardot"" että ""valkoiset"" olisivat ylivoimaisesti eurooppalaisia. Mitä tulee Penan usein siteerattuun tutkimukseen (luku 86 %), se on tehty kauan sitten, eikä sitä ole todistettu lopullisesti. Kuten jäljempänä todetaan, Brasilian väestö on huomattavan heterogeeninen, eikä toistaiseksi voida sanoa, mikä on keskiarvo, ellei kaikkia brasilialaisia testattaisi. Esimerkkinä mainittakoon, että eräässä hiljattain julkaistussa tutkimuksessa päädyttiin siihen, että kaikki brasilialaiset, olivatpa he sitten "mustia", "valkoisia" tai "pardoja", olisivat syntyperältään pääosin eurooppalaisia (keskimäärin 80 prosenttia kyseisen tutkimuksen mukaan; etelässä eurooppalainen osuus olisi vielä suurempi, 90 prosenttia) (http://www1.folha.uol.com.br/folha/ciencia/ult306u633465.shtml). "