Meidän on koettava ja elettävä kansakunnan ja alueiden sisäistä kohtaamista, jolloin jakautuneisuuden paha tunne korvautuu ilolla siitä, että löydämme toisemme, yhteenkuuluvuuden tunteella, identiteettimme voimalla, kansallisen olemassaolomme merkityksellä ja tehtävällä, uskolla ja varmuudella selviytymisestämme tulevaisuudessa, yhteisillä tehtävillämme ja tiedolla siitä, että ulkomailla ja kotimaassa olevat voivat luottaa toisiinsa.