Aastal 1814 kuningriik taastati ja seda suurendati endise Genova vabariigi, äsjase hertsogkonna lisamisega, ja seda võeti kui puhverriiki Prantsusmaa vastu. See kinnitati Viini kongressi otsustega. Reaktsioonina pärast Napoleoni valitsesid riiki konservatiivsed monarhid: Vittorio Emanuele I (1802–21), Carlo Felice (1821–31) ja Carlo Alberto (1831–49), kes võitles oma väeosa juhina Trocadero lahingus, mis seadis reaktsioonilise Fernando VII Hispaania troonile. Vittorio Emanuele I tühistas kogu Napoleoni koodeksi ning andis maad ja võimu tagasi aadlile ja kirikule. See reaktsiooniline poliitika läks nii kaugele, et põlati isegi prantslaste ehitatud maanteede kasutamist. Need muudatused iseloomustasid Piemontet. Sardiinia kuningriik industrialiseerus aastast 1830 alates. Konstitutsioon, Statuto Albertino, kehtestati revolutsioonide aastal 1848 liberaalide surve all, ja sama surve all kuulutas Carlo Alberto sõja Austriale. Pärast algset edu sõjaõnn pöördus ja Carlo Alberto kaotas marssal Josef Radetzkyle Custozza lahingus.
Mis aastatel valitses Carlo Felice?
1821–31