Hun er en del av hytteopprøret. – En ørken.
(A-magasinet) Truslene haglet da hun skrev kritisk om hyttebygging. Marit B. Kasin (41) leder an i en «Brems!»-bevegelse i den norske fjellheimen.  Der du ser peiskos, ser hun lidende arter. Der du ser silkeføre i snaufjell, ser hun stengsler for fjellrev og villrein. Og der vi en onsdag i mars studerer en åskam ved tregrensen, drapert i en kappe av postkortaktige tømmervegger og snødekte tak, skurrer Marit Beate Kasin det til: – Her ser du et eksempel på en økologisk ørken. Hæ? Vi står ved foten av Aurdalsåsen – det største hytteområdet i den største hyttekommunen i Valdres, som igjen er en av de heteste hytteregionene på Østlandet. – Økologisk ørken? – Det er bygd ut terrassert, slik at folk skal få utsikt. Da må det sprenges, graves, dreneres og støpes ny betongsåle før selve hytten kan bygges. Og til slutt sår man kanskje en gressplen og bringer dermed inn noen fremmede arter. Slik forandres landskapet og økologien, sier hundekjøreren og forfatteren gledesdrepersk inn i påsken 2024. – Dra meg baklengs inn i smørebuen: Skal det ikke være lov til å kose seg på hytten heller nå? – Poenget er ikke å påføre «fy-fy» og hytteskam. Det er ikke hyttene og drømmen om å komme nærmere naturen jeg kritiserer. Men måten det skjer på, er et symptom på hvordan vi ser på naturen. – Og hvordan er det? – Som en ressurs vi bare skal bruke og utnytte til eget forgodtbefinnende. Før satte vi opp hytter der terrenget var best egnet. Nå tilpasser vi i stedet terrenget etter hytten. Hyttetu Stadig flere synes å tenke som Marit Beate Kasin. Naturvernere skriker høyere enn før mot hyttebygging. Forskere snakker varmt om en naturavgift, mens lokale protestbevegelser reiser seg. Regjeringen vil stramme inn, men blir kritisert for ikke å være streng nok. Når vern av natur settes opp mot hyttebygging, velger et overveldende flertall av Norges befolkning vern. Det viste en undersøkelse Opion gjorde for NRK rett før påske. Det blåser opp til en «nok nå»-vind i fjellet.  Den «nye» moralen er: Fritidsbolig kan være fint. Men ikke hvis naturen må svi. Det kan lyde som en enkel oppskrift, men Kasin vet bedre enn de fleste hvor innfløkt det faktisk er. A-ha-opplevelsen kom etter et blodslit av de sjeldne. Ute en vinternatt før I ti år har Marit Beate Kasin vært i norgeseliten i hundekjøring, og hun vant Finnmarksløpet sammenlagt i 2016 og 2017. Livet med hundespann har gitt henne råsterke naturopplevelser. – Og det du kjenner, bryr du deg ofte om og vil ta vare på! For triumfene på Finnmarksvidda vant Kasin en hytte, som hun senere fikk godkjent som bolighus. Hun fikk tilslag på en skrånende tomt på 900 meters høyde i Øystre Slidre, med god plass til kennel og treningsterreng. Det var stas, og inn dundret gravere og bulldosere. Hun fikk røsket ned kratt, hogde trær, gravd kabelgrøfter og fjernet masser, planert, anlagt vei og alt som skulle til. Så en dag sto «hyttehuset» ferdig, og Kasin ble fylt av ambivalens. For de visste at de hadde bygd midt i et elgtråkk. Elgens liggeplass lå nå under en hyttekropp, og selve tråkket var blitt til en vei. – Det var en følelse av å ha tatt noe fra dyrene og omgivelsene. I vårt ønske om å være naturnære, hadde vi forringet den samme naturen. En mer spissformulert variant finnes i boken «Naturparadokset» som nylig kom ut: «Å sette opp en hytte er å ødelegge naturen for å oppleve den», skriver Kasin. Fikk trusler Boken bygger delvis på en artikkelserie Kasin og journalistkolleger for noen år siden laget i Avisa Valdres. I mange år var både stemningen i kommunehuset og avisens dekning av hyttestoff utbyggingsvennlig. Hvem vil vel ikke applaudere ytterligere vekst for bygdens næringsliv? – Men jeg kom etter hvert ut av tellingen på antallet saker der naturen endte opp med å bli taperen, sier Kasin, som begynte å pirke, spørre og grave med et kritisk blikk. Det endte med mange oppslag som problematiserte lokal hytteindustri. I retur fikk redaksjonen sinte mailer og trusler om søksmål. Men så skjedde det noe. Nye stemmer kom til. Utskjellingen ble balansert av takksigelser. Da avisen senere utførte en spørreundersøkelse, svarte 7 av 10 at det var på tide med et taktskifte i hytteutbyggingen, ifølge Kasin. I betydningen gire ned. – Vi traff en nerve. Flere turte å si fra. Likevel er det ikke lenge siden hun fikk en telefon fra en utbygger: «Du skal passe deg, Marit.» – Vedkommende mente at min dekning i avisen hadde ført til meningsendringer i opinionen, sier hun. Hytter er business. Og hytter er pleasure. Nils Vogt husker så godt lyden av vår i Aurdalsåsen: «who-who». På 1990-tallet kunne en våkne på morgenen av orrfuglens rullende spill. – Det er helt borte nå. Fugler er det i det hele tatt lite av. Harer er det eneste vi iblant ser av dyreliv. Ting har endret seg, sukker Vogt. Han er leder av Aurdalsåsen hytteforening og styreleder i Nord-Aurdal Hytteforum. I 1988 bygde han en enkel hytte med utsikt mot dalen. Hytten lå frittliggende, omkranset av skog. Nå er granskogen hogde ned, og Vogt har fått mange nye, nærboende naboer. Under forrige årsmøte i hytteforeningen, ble følgende spørsmål reist: «Vil vi bli som Beitostølen?» I betydningen tett-tett-tett. – Svaret var et unisont «nei». Mange synes det blir litt mye nå, sier Vogt, som er klar over sin egen slagside. Han kan fort bli anklaget for å trekke stigen opp etter seg. – Men det går en grense et sted. I en annen populær hyttekommune, Vinje i Telemark, satte et kritisk leserinnlegg i gang en hytteopprør. Som igjen førte til stiftelsen av et nytt politisk parti: Vinje tverrpolitiske bygdeliste. De fikk 14 prosent oppslutning i kommunevalget i fjor. – Jeg opplever at mange kommuner har gått gjennom et stemningsskifte nå. Det er mer fokus på å bremse opp og se på hvilken fremtid vi har, sa Marianne Singsaas i Telemarksforskning til NRK i høst. Kan dobles Likevel mangler det ikke på hytteplaner i norske kommuner. I 2022 beregnet Norsk institutt for naturforskning (NINA) at det var avsatt nesten 1500 kvadratkilometer til utbygging av fritidsbolig i kommunenes planverk. Det tilsvarer 200.000 fotballbaner, nok plass til minst en dobling av antall hytter i Norge. Det finnes drøyt 450.000 av dem i dag. I denne tomtereserven inngår imidlertid mange gamle planer med restarealer som aldri vil bli bebygd. – Uansett kan vi slå fast at store områder er avsatt til fremtidig utbygging, sier forsker Trond Simensen i NINA. Det vakte oppsikt da NRK fortalte at det forsvinner natur tilsvarende én fotballbane i timen i Norge. Men hvor mye er faktisk nedbygd? I rent bebygd areal, inkludert teknisk infrastruktur, veier, idrettsanlegg, golfbaner osv. er tallet 2 prosent, ifølge SSB. En nesestyver for de som måtte hevde at «fjellet er fullt»? Ikke nødvendigvis, sier Simensen. – Selv om vi har god plass, er naturen likevel under press på ulike måter. Forskningen er entydig på at summen av arealendringer er en større trussel mot mangfoldet av arter og naturtyper i Norge enn pågående klimaendringer. For selv små endringer i arealbruk, kan få store konsekvenser, påpeker Simensen. Bygger man ut hyttefelt i et villreintrekk, kan arealbeslaget isolert sett være lite. Men utbygging og flere folk i ferdsel kan avskjære reinen fra å bruke store områder med egnet beite. Og selv om vi har mye plass i Norge, kan mange plante- og dyrearter overleve kun på helt spesielle levesteder. – Bygges disse ned, har de ingen steder å flytte, sier Simensen. Men ikke alle ser dystert på det. Dynamitt: Harry? – Jeg synes nok bekymringen for at hytter står for nedbygging av naturen er overdrevet, sier seniorforsker emeritus ved Høgskolen i Innlandet, Tor Arnesen. Den rådende hyttepolitikken i kommunene er bygging i felt, og SSBs definisjon er maks 75 meter mellom tomtene. Spredt hyttebygging skjer ikke lenger. Arnesen mener det er plass til flere hytter i fjellet, så lenge man holder seg unna sårbare områder og videreutvikler eksisterende felt. Arnesen tror lokal motstand mot videre fortetting fra fritidsbolig-eiere ofte skyldes at de ikke ser noen nye fordeler. – De har allerede vei, vann, avløp osv., og fortettingen bringer ingen nye fordeler i form av skiløyper, alpinbakker eller nye turstier. Men han er enig med Kasin i én ting: I den norske fjellheimen skjer det unødig mange terrenginngrep. Han viser til at forskere ved NTNU har funnet ut at 9 av 10 hyttemodeller er designet for flatt terreng. – Det er helt unødvendig. Det går an å forholde seg til terrenget på andre måter enn med hyttekataloger, bulldosere og sprengladninger. Det burde vært 2000 prosent skatt på dynamitt! Ifølge Prognosesenteret bruker norske hytteeiere i snitt hytten 55 dager i året. Med andre ord står den tom 310 dager i året. Likevel går hver tjuende norske husholdning med planer om å kjøpe en hytte i løpet av treårsperiode. – Du vil ikke ha flere hull i naturen. Men folk vil ha hytte. Så hvordan løser vi dette? – Vi må utnytte de hyttene og det arealet som allerede er bygd ut bedre, og gjerne i kombinasjon med kollektiv nytenkning, sier Kasin.  – Som? – Som å få inn større grad av delingstankegang og grønnere byggemåter. Kanskje er minihytter på søyler fremtiden? Så lenge det er solvegg, er det håp.    
Marit Beate Kasin kritiserer hyttebygging i norske fjell og skoger, og mener dagens utbyggingsmetoder skaper «økologiske ørkener». Kasin har fått flere trusler etter å ha skrevet kritisk om hyttebygging, men hun har også fått støtte. En undersøkelse viste at flertallet av Norges befolkning velger vern av natur over hytteutbygging.  Norsk institutt for naturforskning beregnet i 2022 at det var avsatt nesten 1500 kvadratkilometer til utbygging av fritidsbolig i kommunenes planverk, nok til en dobling av antall hytter i Norge. Det finnes drøyt 450.000 hytter i dag.