Fikk A på hovedoppgave skrevet med AI: – Jeg har vært kynisk som bare f...
Kunstig intelligens (AI) simulerte blant annet hele, troverdige intervjuer med personer som ikke finnes. Studenten bak hovedoppgaven fikk beste karakter. – Ja, jeg har vært kynisk som bare f, og jeg syns selvfølgelig det er uetisk. Jeg kan ta selvkritikk, sier studenten som nylig fikk A på sin hovedoppgave til en universitetsgrad. VG har valgt å holde identiteten til studenten skjult på grunn av eventuelle konsekvenser knyttet til vedkommende sitt utdanningsløp. Oppgaven inneholder blant annet fiktive intervjuer, forslag til relevant litteratur, utdrag fra akademiske tekster og sammenligninger av forskjellige, relevante teoretiske modeller og konsepter. Alt generert ved hjelp av AI. Resultatet ble opprinnelig B, men i spørsmål- og svarrunden ble karakteren hevet til A. VG har sett flere utkast av oppgaven fra forskjellige AI-verktøy, den endelige oppgaven og dokumentasjon på at besvarelsen fikk endelig karakter A. – Universitetene klarer ikke å følge utviklingen Flere norske universiteter regner nå all bruk av AI som fusk. Det mener studenten er feil måte å håndtere den nye teknologien på. – Universitetene henger etter. Vi som er unge, bruker denne teknologien og lærer oss hvordan man skal komme unna med det, uten å bli oppdaget. Universitetene klarer ikke å følge utviklingen, sier studenten til VG. I stedet, mener studenten universitetene burde finne ut hvor grensene for fusk skal gå. – Jeg lurer på hvor mange studenter før meg som har brukt akkurat de samme teoriene til sine besvarelser, sier studenten og følger opp:  – Jeg kan ha så mange egne tanker jeg bare vil, men hele fokuset ligger egentlig på den teoretiske delen. Selve forskningsdelen er så liten. Brukt AI et halvt år Studenten ble først introdusert til AI av samboeren mot slutten av fjoråret. I begynnelsen spurte samboerparet chatboter som Chat GPT om filmforslag og lignende. – Det var samboeren som viste meg tjenestene, men nå er det jeg som «eier» den interessen hjemme, sier studenten, som har forståelse for at bruk av AI oppleves urettferdig for andre studenter. – Samboeren min jobber døgnet rundt med skole, og endte opp med en dårligere karakter enn meg. Jeg skjønner at det er kjipt. På tross av det, har hen hele veien heiet på AI og min bruk av den, sier studenten.  Utviklet verktøy til oppgaven VG har sett dokumentasjon på at studenten har brukt AI til å finne frem relevante konsepter, teorier og litteratur til hovedoppgaven. I tillegg har AI-chatboten simulert hele, troverdige intervjuer med personer som ikke finnes. Noen av spørringene har generert sammendrag av akademiske tekster, og hentet ut relevante sitater – med korrekt sitering. For å få tilgang til denne typen funksjon, tok studenten direkte kontakt med utviklere bak en populær AI-bot, Jenny AI. – Jeg kom over deres AI på TikTok. Der ba de om tilbakemelding på hvordan de kunne gjøre verktøyet deres bedre. Kort tid etter, satt jeg i en videosamtale med en av utviklerne, og kom med en bestillingsliste. Deretter tok det ikke lang tid før studenten fikk tilgang til prototyper av verktøyet. Som et resultat kan Jenny AI nå blant annet brukes til å skanne databasen jstor, laste opp PDF-filer og få sammendrag med sitater og siteringer ut. – Jeg er sterkt uenig i at bruk av AI i akademia er fusk. Det handler om hvordan man bruker den, sier studenten. Et strukturelt problem Anja Salzmann er postdoktor ved Slate på Universitetet i Bergen. Hun snakker ofte offentlig om utfordringer knyttet til AI. Når VG snakker med henne, trekker hun frem at det er flere av dem vi ennå ikke kjenner til. – Det som er sikkert er at de utfordringene akselererer raskt, sier hun. Salzmann opplever at debatten rundt AI ofte går på teknologiens bruksområder. Det hun savner er bevissthet rundt hvem som eier kunnskapsgrunnlaget og infrastrukturen AI benytter seg av. – Det peker på et strukturelt problem. Grunnforskningen utføres av private selskaper, ikke offentlige institusjoner. Det betyr i prinsipp at kunnskapens eierskap har flyttet seg – fra det offentlige til det private. – Det blir et stort problem som leder til skeivfordeling av makt. Store selskaper sitter på all dataen og teknologien, i tillegg til å ha mye penger, sier hun. Når VG forteller om studenten som skrev hovedoppgave med AI er hun ikke overrasket. Ifølge henne er bruken av generativ AI allerede utbredt i privat og i arbeidslivet. Hun trekker også frem at yngre tilpasser seg ny teknologi raskere. – En av de store farene med AI-generert innhold er at det ikke er faktabasert. Modellene «hallusinerer», det må vi være klar over. Det er egentlig bare et fint ord på at teknologien spytter ut tull, sier hun. Står foran et skille Salzmann tror vi nå står foran et nytt samfunnsskille på grunn av AI. De som klarer å bruke teknologien kunnskapsbasert på en side, og de som ikke gjør det på den annen. – Jeg tror utdanningsinstitusjoner og lærere må ta en ny runde og redefinere hva informasjon og læring egentlig er, sier hun. Forskeren er bekymret for at AI representerer en trussel overfor demokratiet, borgerrettigheter, og datasikkerhet. – Med sistnevnte mener jeg at nasjonal suverenitet står i fare. Dette har Nasjonal sikkerhetsmyndighet vært advart om, og vi ser det disse farene i krigen i Ukraina. – Når vi bruker systemer som er eid av andre, må vi ta de begrensningene og risikoene som kommer med for gitt. Det nytter ikke med gode programvarer om vi ikke har eier infrastrukturen den benytter seg av. Et eksempel hadde vært en nordisk skytjeneste, sier hun.
En student skrev en hovedoppgave med hjelp av kunstig intelligens (AI) og fikk karakteren A. Ved bruk av AI genererte studenten blant annet intervjuer med personer som ikke finnes. Studenten mener universitetene ikke klarer å følge den teknologiske utviklingen. Flere norske universiteter regner all bruk av AI som fusk, men studenten er uenig i dette. Forsker Anja Salzmann bemerker at AI i all hovedsak er privateid, og at demokratiet, borgerrettigheter og nasjonal suverenitet står i fare på grunn av AI.