Helsesykepleiere får flere spørsmål om kjønn: – Vi er førstelinjen
Over halvparten av landets helsesykepleiere er usikre på hva de skal gjøre når barn og unge forteller at de er født i feil kropp. Det viser en spørreundersøkelse som VG har gjennomført gjennom Landsgruppen av helsesykepleiere (LAH), der over 300 helsesykepleiere har svart. Tre av fire mener at de ikke har fått nok opplæring innen temaet kjønnsinkongruens. Når en elev har utfordringer med kjønnsidentitet eller kjønnsdysfori, blir mange helsesykepleiere usikre: Noen sårbare barn kan lett påvirkes fra omgivelsene eller vennene rundt dem. Jeg føler at vi helsesykepleiere har for lite kunnskap faglig om hvordan vi skal møte disse elevene. (Helsesykepleier, Drammen) Leder for LAH, Ann Karin Swang, kaller VGs funn for alvorlige. – Vi som helsesykepleiere er «førstelinjen». Det er kjempeviktig at de unge møter en trygg voksen som kan lytte og eventuelt veilede dem. Kommunene bør få på plass en prosedyre for hvordan det skal gjøres, ifølge Swang. Også Helsedirektoratet må på banen som øverste faginstans og sørge for at dette blir satt på dagsorden.  Til VG sier nestleder i Pasientorganisasjonen for kjønnsinkongruens (PKI), Teal Moland: – Jeg synes det er trist å høre at så mange helsesykepleiere er utrygge i forhold til hvordan de skal møte unge mennesker som vil snakke om sin kjønnsidentitet. Les mer fra PKI nederst i saken.  De siste årene har det har vært en betydelig økning av barn og unge som søker helsehjelp for kjønnsdysfori.  Jeg tror mye fokus på dette, både generelt i media og i sosiale media der barn og unge er aktive, har hatt en betydning for at flere tar kontakt angående dette. Mange kan virke forvirret. (Helsesykepleier, Bergen) Nesten to tredjedeler av de som besvarte VGs spørreskjema svarte at de har blitt kontaktet av barn eller unge med spørsmål om kjønnsidentitet, kjønnsdysfori eller kjønnsinkongruens i løpet av 2022. De aller fleste henvendelsene kommer fra biologisk fødte jenter. De kommer med spørsmål om de burde bytte kjønn fordi de har kort hår, liker «gutteting» eller skiller seg ut på andre måter fra den stereotypiske jenta. (Helsesykepleier, Ålesund) De aller fleste helsesykepleierne fikk et sted mellom en til fire henvendelser i løpet av det siste året. Enkelte oppgir at de har fått ti eller flere. – Det er mer enn jeg forventet faktisk. Det synes jeg var ganske mye, sier Swang. Personlig har hun kun fått en eller to henvendelser – gjennom en 25 år lang karriere. – Det er tydelig at ting har endret seg siden jeg var ute og jobbet som vanlig helsesykepleier. Det er litt mer enn fire år siden Swang var leder for skole- og ungdomshelsetjenesten i en middels stor kommune. Blant de 20 helsesykepleierne hun hadde ansvaret for, fikk kanskje en eller to av dem en slik henvendelse i løpet av året, ifølge Swang. – Med den økningen vi nå ser, må både nasjonale fagmyndigheter og utdanningene våre henge med. Det er jo ingen tvil om. – Forvirring og usikkerhet blant barn VG har også oppfordret helsesykepleierne om å uttrykke sine tanker rundt ungdom og kjønn. Et av temaene flest tar opp er bekymring for at barn og unge navigerer i et stadig mer komplekst kjønnslandskap. Jeg tror vi vil se mer kjønnsforvirring/utrygghet hos unge, om barn og unge skal utfordres til å ta stilling til eget kjønn. (Helsesykepleier, Stange) Jeg opplever at en del elever, i barneskolealder, blir forvirret av at kjønn er blitt såpass flytende. (Helsesykepleier, Ålesund) Samfunnet er skakkjørt i forhold til at barnet selv skal kunne velge kjønn. Det skaper mye forvirring og usikkerhet blant barn. (Helsesykepleier, Kristiansand) Selv om det er positivt med økt åpenhet i samfunnet for barn til å utforske egen kjønnsidentitet uten frykt for stigmatisering, så kan det også skape usikkerhet, ifølge mange av svarene. At de kan føle seg presset til å definere sin kjønnsidentitet for tidlig. Flere beskriver også at de klassiske kjønnsrollene har blitt smalere og mer stereotype, til tross for mer åpenhet og aksept. Dette kan føre til at mange ikke føler de passer inn i den «vanlige» oppfatningen av gutt eller jente. Da blir det naturlig å lete etter andre forklaringer på hvorfor de føler seg annerledes. (Helsesykepleier, Bømlo) – Vi må jobbe for at normalområdet skal bli større, slik at ikke så mange føler de faller utenfor, sier Swang. Helsesykepleierne etterlyser også mer spesifikk trening i spørsmål om kjønnsidentitet – hvordan de skal gi riktig støtte uten å påvirke barnets naturlige utforskning. Det er viktigere å støtte elevens opplevelse rundt kjønnsidentitet og kjønnsinkongruens, enn å utfordre denne, ifølge det store flertallet av helsesykepleierne. Flere påpeker at det er et komplekst tema: Vanskelig å vite hva som er hva når eleven er preget av fysisk eller psykisk vold, omsorgssvikt, sosialt avvikende atferd, dysfunksjonelle familiemønstre osv. (Helsesykepleier, Ringerike) Min lille erfaring rundt temaet er at de som har oppsøkt meg, også strever med andre ting som ADHD, autisme, omsorgssvikt med mer. (Helsesykepleier, Oslo) En del tar også opp at de er skeptiske til kursingen som kommer fra interesseorganisasjonene og hvem man kan henvende seg til for hjelp. Det er utfordrende som helsepersonell – vi vil støtte barna/ungdommene, men opplever kanskje selv lite kompetanse på dette området og hvem en kan henvende seg til som er nøytrale og faglig trygge. (Helsesykepleier, Bergen) – Det er mer riktig om Helsedirektoratet går inn og sier noe om hva som er forventet av oss å gjøre i frontlinja, sier Swang. Flere etterlyser også mer informasjon om hvordan man kan veilede foreldre og skolepersonell i disse spørsmålene. Eldre generasjoner kan ha vanskeligere for å forstå eller akseptere kjønnsmangfold. Mange opplever foreldre med liten forståelse for denne nysgjerrigheten, og at de avvises. Her er helsesykepleiers rolle viktig for at de skal ha en trygg havn for å lufte tanker og følelser. (Helsesykepleier, Sandefjord) Behovet for å hjelpe foreldre med å navigere i sin egen forvirring og usikkerhet, og betydningen av å skape et åpent og støttende hjemmemiljø, tar flere opp som et viktig tema. Sånne generasjonskløfter er imidlertid ikke noe nytt, ifølge Swang: – Før var det sex og prevensjon, mens i dag er kjønn et grensesprengende tema som gjør at vi må tenke nytt som foreldre. – Vi i Landsgruppen av helsesykepleiere merker at mange foreldre blir stadig mer usikre. Derfor er en satsing på foreldreveiledning viktig i alle aldersklasser. Da kan foreldre bli en god ressurs for barna sine. Vil innkalle til møte Helsedirektoratet vil nå invitere Landsgruppen av helsesykepleiere (LAH) til et møte basert på VGs funn, opplyser avdelingsdirektør for barne- og ungdomshelse, Ellen Margrethe Carlsen: – Det finnes allerede informasjon fra Helsedirektoratet om temaet, men det er ikke alltid like lett å oppdatere seg. Hun nevner både den nasjonale retningslinjen for kjønnsinkongruens og den nasjonale retningslinjen for helsestasjons- og skolehelsetjenesten.  – Vi må borre ned i hva de trenger for å kunne rådgi barn og unge, og hvordan vi kan gjøre informasjonen mer tilgjengelig, sier Carlsen. Nestleder Teal Moland i PKI påpeker at det i retningslinjene til Helsedirektoratet står det at det må skje et kunnskapsløft i alle ledd av den offentlige helsetjenesten som gjør at transpersoner skal føle seg trygge. – Basert på forskning vet vi at det kan få uheldige konsekvenser for barns mentale helse å bli møtt av folk som avviser dem eller ikke forstår. Barn og unge som får støtte, vil gjøre det bedre senere i livet, sier Moland.
VG har gjennomført en spørreundersøkelse med hjelp fra Landsgruppen av helsesykepleiere (LAH), som er besvart av over 300 helsesykepleiere. Nesten to tredjedeler av de spurte har mottatt henvendelser fra barn og unge angående kjønnsidentitet, kjønnsdysfori og kjønnsinkongruens i løpet fjoråret. Når en elev har utfordringer med kjønnsidentitet eller kjønnsdysfori, svarer over halvparten at ikke er trygge på hva de skal gjøre. Tre av fire mener de mangler opplæring rundt temaet.