Blev godkänd – utan att ha mött en enda patient
200 sekunder har avslöjat omfattande brister på medicinska utbildningar i flera länder i Östeuropa.  Nu berättar studenterna om sina erfarenheter.  En kastades in till en naken kvinna på sin praktik, en annan fick bara titta in genom ett fönster.  ”Mattias”: Kastades in till naken kvinna Mattias betyg räckte inte till läkarutbildningen i Sverige, men de räckte i Polen.  När han kom till University of Warmia and Mazury i polska Olsztyn var tempot så högt att han och hans klasskamrater var oroliga att de inte skulle klara av studierna.  Men snart fick han ett inlogg till en molntjänst där tentorna fanns – med frågor som visade sig vara exakt samma som kom på proven.  – Man struntar helt och hållet i mindre kurser eftersom du vet att det går att fuska, säger han.  Att studera med hjälp av tidigare prov är en känd metod på många universitet, även i Sverige. Men enligt Mattias förnyas aldrig proven. Han har, tillsammans med andra elever, lyft fusket med namninsamlingar, både i brev och direkt kontakt med professorn. Han fick svaret att ansvaret ligger på studenten själv.  – Jag har träffat studenter som skryter om att de inte har öppnat boken.  Men det han var mest besviken över var den undermåliga praktiken. Hans värsta exempel var att han, tillsammans med 10 andra manliga studenter, skickades in för att göra en undersökning på en patient.  – Läkaren bad patienten klä av sig alla kläder. Det var en äldre kvinna som skylde sig och såg väldigt rädd ut. Läkaren sa: varsågod, undersök. Sedan lämnade hon rummet.  – Vi blev stående helt stumma, försökte få fram ord på ett språk vi inte kan. Det kändes oetiskt och obekvämt för alla.  Praktiken på medicinutbildningar i EU och Sverige skiljer sig åt av naturliga skäl. Det har både med kultur och språkförbistring att göra.  Men enligt Mattias var praktiken på hans universitet något helt annat.  – Vi fick vara glada om vi fick se på en operation genom ett fönster. Det praktiska momentet saknas helt i dessa skolor.  Han berättar att det fanns en extern kurs där man självständigt skulle genomföra en praktik. – Men studenter jobbade på restauranger eller icke-sjukvårdsrelaterade jobb. De fick stämplar från pizzerior, och skolan godkände det som en sjukvårdspraktik.  ”Erik”: Visste inte skillnad på ven och artär Erik känner igen problematiken. Vid uppropet på läkarutbildningen i Litauen fick han en usb-sticka av en äldre elev. På den fanns gamla prov sparade, prov som skulle komma att upprepa sig exakt.  Hans klasskamrater såg till att lära sig det som behövdes, utan att öppna kurslitteraturen.  – Fusket på skolan är så pass utbrett att jag har svårt att se hur professorerna eller de anställda inte skulle veta om det.  Under praktiken skulle de få träffa patienter – i stället satt de i en källare och fick teoretiska uppgifter.  – Vi ska träffa människor, vi ska hjälpa dem till en bättre hälsa och försöka behandla deras eventuella sjukdomar. Det gör man inte med papper och pennor, det gör man genom att prata med folk och höra hur de mår. Eriks oro är att han kommer behöva jobba med kollegor som inte kan vad som krävs. Den oron bekräftades när han började arbeta på ett svenskt bemanningsföretag för läkare. Där mötte han en kollega, som också studerat i Litauen, som skulle ta ett blodprov.  – Han visste inte skillnaden på artär och ven, utan trodde att det var samma. Det är den mest basala kunskap du lär dig när du läser anatomi.  ”Peter”: Träffade inte en enda patient Även Peter, som studerade medicin i Riga, fick en usb-sticka med gamla examinationer. De var exakt samma som sedan kom vid provtillfället.  – Det var alltså möjligt att memorera svarsföljderna. Fråga 1, svar A, fråga 2, svar C, och så vidare.  Han berättar om grupper i olika onlineforum där studenter samlar och delar information.  – Jag minns redan under termin ett skrev en elev och frågade om man mot betalning kunde skriva hennes uppsats.  Enligt Peter har flera av hans klasskamrater fuskat på stora, viktiga tentor. – Många studenter ser det som en överlevnadsinstinkt. Tempot är högt, och universitetet tillåter det att pågå.  Praktiken imponerade inte heller. På kardiologikursen skulle de få komma ut till patienter och lära sig att läsa av EKG. Han fick godkänt på kursen utan att träffa en enda patient. – Min stora farhåga är att jag i framtiden kommer mötas av kollegor med enorma kunskapsbrister. När jag hade gått fem år på skolan frågade en klasskompis mig vad ibuprofen är, den aktiva substansen i Ipren. Att efter fem års studier inte veta något så basalt tyder på ett systemfel.  ”Camilla”: ”Varför skulle det inte vara korruption?” Camilla lämnade utbildningen i Litauen efter bara två år.  – Det var delvis på grund av allt fusk. Det fanns ingen garanti på att det jag lärde mig var korrekt. Medicin är ju en specifik kunskap.  Enligt henne fanns det inte heller utrymme att säkerställa om man hade förstått kursmaterialet rätt. Men hon vågade inte säga någonting.  Att studera utomlands är inte gratis. Camilla var, likt många andra svenskar, redo att betala över en halv miljon kronor - enbart på avgifter till skolan.  Det blev bara något år, och pengarna har hon inte fått tillbaka.  – I ett land där det finns så mycket korruption, varför skulle det inte ta sig in i utbildningssystemet?
Svenska studenter på medicinutbildningar i Östeuropa avslöjar omfattande fusk och undermåliga praktikpass Inlärning genom gamla tentor på USB-stickor, fusk på prov och praktikperioder där elever inte ens sett patienter Oro för framtida kollegor med bristfällig medicinsk kunskap och oförmåga att praktiskt arbeta med patienter