Vil Putin utløse en atomkatastrofe? Her forbereder de seg på det verste.
ZAPORIZJZJA/KUSHUHUM, UKRAINA (Aftenposten): Siden begynnelsen av invasjonen har verden fryktet at kjernekraftverket skal bli sprengt. Nå mener Ukraina at Putin har bestemt seg. Se for deg dette: Kjernekraftverket i Zaporizjzja, sør i Ukraina, blir sprengt. Det lekker ut radioaktivt materiale. 300.000 mennesker må evakueres. Busslass etter busslass med frivillige sivile blir kjørt inn på en parkeringsplass i byen. Der venter mannskap ikledd beskyttelsesdrakter, klare til å spyle de sivile for radioaktivt avfall. Nettopp det scenarioet trener brannmenn og kjemikere seg på i Zaporizjzja by. De siste ukene har frykten for en atomkatastrofe økt blant lokale som bor i området. Det har også sannsynligheten for at Putin vil utløse en atomkatastrofe. Hvorfor nå? Faren for at Putin vil sprenge kjernekraftverket i Zaporizjzja, er langt fra ny. Området ble okkupert av russiske styrker 3. mars 2022, kun en uke inn i invasjonen. Siden den gang har advarslene om en atomkatastrofe kommet og gått, økt og avtatt i alvorlighetsgrad. Nå er den tilbake på ny. For å forstå hvorfor flere ukrainere er bekymret i disse dager, må vi spole tilbake til 6. juni i år. Den morgenen kjørte Victoria Kryvenko til jobb i landsbyen Kushuhum da hun hørte nyheten over radioen: Kakhovka-demningen i Kherson var blitt sprengt. Victoria jobber for kommunestyret i Kushuhum. Nå var store områder i ferd med å oversvømmes. Først trodde hun ikke på det. Det var for vanskelig å ta omfanget av katastrofen inn over seg. Kushuhum ligger cirka 2 mil fra frontlinjen. Der raser det blodige kamper i disse dager. Ukrainske styrker kjemper for å frigjøre russisk-okkuperte områder. Landsbyen ligger altså nær området hvor det største slaget i Europa siden andre verdenskrig nå utkjempes. Likevel har Kushuhums befolkning vokst det siste året, ifølge Kryvenko. Folk har flyktet hit fra okkuperte områder. Folk har flyktet hit fordi de føler det er tryggere enn i storbyen Zaporizjzja, som russerne bomber jevnlig, nesten hver uke. Til sammenligning har det vært ti angrep i Kushuhum det siste året. Den økte befolkningen har ført til mer jobb for Kryvenko og kollegene. Flere trenger humanitær bistand. Flere trenger hjelp til å skaffe steder å bo. Hun hadde vanskelig for å se for seg at listen over problemer kunne bli lengre. Så ringte en lokal fisker mens hun kjørte til jobb etter at demningen ble sprengt. Ba henne komme til landsbyens elvebredd. I Kherson, 34 kilometer unna, steg vannet raskt. Det rev med seg hus og hjem og dyr og mennesker. Her sank vannet, meter for meter. Etter to dager var vannet helt borte. Det er det fremdeles. Men hva har det å si for kjernekraftverket? Ikke nok vann Ikledd rosa sommerkjole, rosa neglelakk og rosa høye hæler navigerer hun utfordringene den lille landsbyen står overfor. Flyktningene, missilangrepene, tørken. Sistnevnte står høyt på prioriteringslisten nå for tiden. – Fiskerne gråt mens de så at vannet forsvant, forteller hun. Rundt 50 familier her livnærte seg av å fange fisk og selge den på markeder. Nå må de finne nye jobber. Men det er lettere sagt enn gjort. Som følge av den økende innbyggertallet, er det krevende å finne arbeid. Vannet som førte til enorme ødeleggelser lenger vest i Kherson, har brakt tørke her. Over en million mennesker kan rammes av vannmangel som følge av demningen som eksploderte, ifølge lokale myndigheter. – Folk kommer hjem og kan ikke lage mat, kan ikke vaske seg, kan ikke vaske klær. Alle husholdningene trenger vann, men det er ikke lenger nok til alle, forklarer Kryvenko. Hun og kollegene prøver å skaffe nye rør som kan sikre vannforsyningene til de 18.000 menneskene som bor her. Samtidig jobber de med å kartlegge befolkningen. Hvor mange som egentlig bor her. Hvor mange som er syke. Hvor mange som ikke kan gå. For dagen etter at demningen ble sprengt, ble ansatte i Kushuhums bystyre innkalt til et hastemøte. Da var det ikke flommen eller tørken som sto på agendaen. Alvorlig trussel Advarslene om at russerne ville sprenge Kakhovka-dammen startet for flere måneder siden. Likevel tenkte mange at det ikke ville skje. En flom ville ikke bare føre til skade på ukrainsk område, men også på områder som er okkupert av russerne. Putin ville vel ikke sprenge demningen med visshet om hvor katastrofale følger det kunne få? Så skjedde det. Men russerne hevder det var ukrainerne som gjorde det. Det er to årsaker til at flommen og tørken som fulgte, har hatt konsekvenser for kjernekraftverket: Ukrainske tjenestemenn mener risikoen har økt for at Putin vil skape en atomkatastrofe. Ifølge etterretningen i Ukraina fikk russiske arbeidere ved kjernekraftverket ordre om å forlate det før 5. juli. Kyrylo Budanov, leder for den ukrainske etterretning, påsto nylig at konkrete planer er godkjent i Russland for å sprenge kraftverket. Dette benektet Russland forrige uke i FNs sikkerhetsråd. Det internasjonale atomenergibyrået (IAEA), som overvåker situasjonen på kjernekraftverket, har ikke funnet bevis for Budanovs uttalelse. Samtidig har byrået uttalt at det ikke har fått full tilgang til å undersøke området. – Dette er en alvorlig trussel, sa president Volodymyr Zelenskyj nylig til spanske journalister. Usikkerheten, forklarer Victoria Kryvenko, gjør at: – Vi er mer redde for at det vil skje. Så unnskylder hun seg for å sjekke en melding på telefonen. Hun puster tungt ut idet hun leser ordene: Nok en soldat fra landsbyen er drept ved fronten. Dette er nummer 31. Nå må Kryvenko og kollegene finne familien. Fortelle dem om soldatens død. Fortelle dem hva som skal skje videre. – De vet ikke hva de skal gjøre, for ingen pårørende er noensinne klare for det. Selv om barna eller ektemennene deres er i krigen, er de aldri forberedt på å miste dem. I de fleste begravelsene har Kryvenko også holdt tale. En gang klarte hun det ikke. Den drepte soldaten var en nær venn av henne. – Jeg tror ikke familiene trenger å høre fra myndighetene, forklarer hun. I stedet skal hun i stillhet møte slektningene. Gi dem 20.000 hryvnja, knapt 6000 kroner, for å kompensere tapet. Så skal hun fortsette å forberede seg på atomkatastrofe. Landsbyen er langt fra den eneste som intensiverer planleggingen for hva som må gjøres, om det verste skjer. Hvor mye mer? Tilbake i Zaporizjzja nærmer atomøvelsen seg slutten. Olena (41) sitter i en av evakueringsbussene. – Det er fint å være med, forteller hun. – Jeg føler meg mer forberedt på at det kan skje nå. Hjemme i leiligheten har hun lagret hermetikk og vann i tilfelle hun og sønnene på 7 og 20 år må sitte inne i flere dager og vente på evakuering. – Jeg tror ikke det er mulig å forberede seg mentalt på det, fortsetter hun. Vidåpne øyne titter frem bak munnbindet. Hun begynner å gråte. Fem måneder er gått siden broren hennes ble drept ved fronten. Ektemannen hennes kjemper helt på fronten i sør. Der står de ukrainske styrkene nærmest de russiske styrkene. Der kampene raser på sitt verste. Og nå sitter hun her og trener på evakuering i tilfelle kjernekraftverket sprenges. – Hvor lenge må vi leve med dette, spør hun, mens tårene triller. – Hvor mye mer må vi tåle?
Ukrainske innbyggere frykter at Russland har planer om å sprenge kjernekraftverket i Zaporizjzja i det sørlige Ukraina. Landets etterretning mener at risikoen for en atomkatastrofe har steget. Usikkerheten har økt etter at Kakhovka-demningen ble sprengt 6. juni. Dette førte til vannmangel i området, noe som har potensielle konsekvenser for kjernekraftverkets kjølesystem. Lokalbefolkningen i området trener på evakueringsprosedyrer i tilfelle en atomkatastrofe.