Haiti har fått 140 milliarder på ti år. Hvorfor blir det ikke bedre der? 
Etter jordskjelvet i 2010 sto hjelpeorganisasjonene i kø på Haiti. Det er mange skrekkhistorier om at hjelperne gjør situasjonen vanskeligere. Hittil i år har livet for haitianerne gått fra galt til verre.  Tungt bevæpnede bander har lenge kontrollert hovedstadsområdet. Nå er de i ferd med å ta kontrollen i andre deler av landet. Bistandsorganisasjonene satser på helsehjelp. Men få tror man kan endre systemet som skaper nøden. Fra 2011 til 2021 mottok Haiti 13 milliarder dollar i utviklingshjelp, ifølge The New York Times. Det tilsvarer nesten 140 milliarder kroner. Norads statistikk viser at Norge har bidratt med 890 millioner kroner i den samme perioden.  Så langt på 2000-tallet har bistand utgjort omtrent 8 prosent av Haitis nasjonalinntekt, skriver The Economist. Kritikere kaller landet en «bistandsrepublikk», på grunn av alle hjelpeprosjektene. Men Haiti er fortsatt et av verdens fattigste land.  Ekspertene The New York Times snakket med, mener det er eliten som har hatt størst glede av bistandspengene. For regjeringen betyr pengestrømmen at den kan utsette nødvendige reformer. Pengene forsvinner Tidligere i år ga Jake Johnston ut boken «Aid State» om Haiti. Han er seniorforsker ved det amerikanske Center for Policy Research og ekspert på Haiti. Han retter hovedanklagene mot Haitis regjering. Den amerikanske regjeringens hjelpeorganisasjon USAID får også hard kritikk, sammen med andre regjeringer og frivillige organisasjoner. Johnston mener at mye av bistanden først og fremst er til glede for giverne og eliten på Haiti. Et eksempel på slik «hjelp» er at USA kjøpte 130 tonn genmodifisert såkorn fra industrigiganten Monsanto. Dersom bøndene på Haiti hadde fått kontanter, kunne de kjøpt såkorn for en brøkdel av prisen lokalt. Det ville også gitt penger inn i den lokale økonomien. Stabilitet fremfor alt Johnston mener at særlig den amerikanske hjelpen rettes inn mot stabilitet fremfor økonomisk utvikling. USA gjør hva de kan for å stanse strømmen av flyktninger over havet. FN hadde en styrke på Haiti fra 2004 til 2017. Det endte med avsløringer av hvordan unge jenter ble utsatt for seksuelt misbruk. Og soldater fra Nepal hadde med seg kolera, som førte til en stor epidemi.  Derfor er det stor skepsis til ny, bevæpnet hjelp fra utlandet. Kan ikke løse de store problemene I et kvart århundre har Johan Hindahl besøkt Haiti nesten årlig. Han er landrådgiver i Kirkens Nødhjelp.  Til tider, som etter det kraftige jordskjelvet i 2010, er det blitt sagt at Haiti har verdens høyeste konsentrasjon av internasjonale hjelpearbeidere. Kritikere mener at bistandsorganisasjonene forsøkte å gjøre regjeringens jobb. Hindahl forstår den kritikken, og sier at ikke all bistanden bidrar til å gi befolkningen en stat som tar vare på dem. Samtidig mener han det er nødvendig å gi bistand i et land der regjeringen åpenbart ikke klarer å ta vare på befolkningen. – Kirkens Nødhjelp og de vi samarbeider med kan ikke løse de store problemene på Haiti, men vi kan hjelpe noen mennesker, sier han. Nå rettes innsatsen inn i fylkene Sud og Grand Anse. Hovedvekten ligger på å jobber med partnere for å beskytte og legge eksisterende vannkilder i rør, slik at befolkningen får rent vann.. Gjenåpnet sykehus Lindis Hurum er generalsekretær i Leger uten grenser og har jobbet på Haiti gjennom mange år. Hun var der også etter jordskjelvet i 2010, da flere hundre tusen mennesker mistet livet. – Situasjonen har endret seg de siste årene. Nå er det ikke så mange hjelpeorganisasjoner igjen, sier hun. Situasjonen for de som arbeider der har rett og slett blitt for farlig. Nylig måtte Leger uten grenser stenge et sykehus i Port-au-Prince midlertidig. Men Hurum presiserer at de fortsatt har et aktivt arbeid på øya. Nå er sykehuset gjenåpnet. Hun sier at de må forhandle med gjengene for å kunne hente utstyr fra nabolandet Den dominikanske republikk. – De er virkelig tungt bevæpnet med automatvåpen, det er derfor de greier å lamme store deler av hovedstaden og alle innfartsveier, sier hun. Hurum sier at mange av gjengmedlemmene var ungdom da jordskjelvet rammet. – Etter jordskjelvet kom det mye hjelp inn og i flere år ga det håp til befolkningen om at katastrofen kunne føre til en bedring på sikt. Men nå er håpet snudd til fortvilelse og sinne. Da er det lett for gjengene å rekruttere fordi de tilbyr penger, samhold og narkotika, sier hun. Kortsiktig hjelp  Håvard Mokleiv Nygård er direktør i «Avdeling for kunnskap» i Norad. Avdelingen hans har ansvar for å analysere hvordan de norske bistandspengene blir brukt. Han sier at mye av den norske støtten til Haiti har vært nødhjelp etter naturkatastrofer. – Målet er jo å redde liv og lindre nød der og da. Svaret på om det hjelper, er at det ville vært enda verre uten innsatsen. Det er ikke bistand som skal gi økonomisk vekst. Nygård sier at mer langsiktig hjelp som regel er avhengig av myndigheter som faktisk ønsker det beste for egen befolkning, og ikke bare vil stikke pengene i egen lomme.  Haiti er et eksempel på land hvor det er veldig vanskelig å bidra til at befolkningen får det bedre på lang sikt. – Jeg tror ikke det er kontroversielt å si at Haiti ikke har vært velsignet med gode ledere de siste årene, sier han. Haiti kan på mange måter minne om landene sør for Sahara, som preges av svake regjeringer og sterke krigsherrer. – Det man kan gjøre i slike land er å se på muligheten for å styrke sivilsamfunnet, sier han. Man kan også ha vaksineprogrammer, skole og brønnboring, som hjelper befolkningen. Nygård forstår kritikken av at hjelpeorganisasjonene kan ta over jobben regjeringen skulle gjort. Det er ikke lett når bistandsorganisasjonene kommer inn for å hjelpe etter en naturkatastrofe. Etter den første innsatsen er det naturlig å overlate oppfølgingen til regjeringen. Men så er det kanskje ikke noe regjering som står klar.
Haiti mottok 13 milliarder dollar i utviklingshjelp fra 2011-2021, men det er fortsatt et av verdens fattigste land.  Norge har bidratt med 890 millioner kroner til Haiti i samme periode.  Bistand rettet mot nødhjelp etter naturkatastrofer kan redde liv, men mer langsiktig hjelp krever en regjering som vil det beste for folket, noe Haiti har manglet.