En realitets­orientering om et grønt skifte helt i det blå
KRONIKK: Å erstatte all fossil energi med vind­kraft ville koste det dobbelte av verdien av alle verdens aksjer. Klimatoppmøtet før jul (COP28) endte, som kjent, med en slutterklæring som peker mot utfasing av fossile energikilder. EU jobber nå for 90 prosent kutt av CO₂ i 2040. Sist ut er statsforvalter Bent Høie, som gjennom sin høringsuttalelse til klimautvalgets rapport slutter seg til dem som vil ha en plan for avvikling av norsk olje- og gassproduksjon. Hva kan det bety? Og hvor krevende vil en slik omstilling bli? Tar man for eksempel produksjonen av olje og gass fra norsk sokkel, produserers det årlig cirka 1,45 milliarder fat oljeekvivalenter. Dette er et fryktelig stort tall og volum. Som et basseng på 1 ganger 1 kilometer, 230 meter dypt. Fordelingen mellom olje og gass har de siste årene grovt sett vært ca. 50/50. Så sier bl.a. COP28 og de norske klimautvalget at dette skal vi slutte med. Noen sier «med en gang», noen sier «fases ut», andre sier «utvikle, ikke avvikle».  Halve Norges areal La oss tenke oss at vi måtte gjøre dette umiddelbart. Siden verden trenger energien, måtte produksjonen erstattes med «noe». Det mest åpenbare alternativet er kanskje sol eller vindkraft (uten se på kjernekraft, som også er et alternativ). Jeg har her valgt å regne på vindkraft, for enkelhets skyld. Energien fra norsk sokkels fossile årsproduksjon tilsvarer cirka 2500 TWh (terrawatt-timer), eller 280 gigawatt (GW) konstant effekt. For å produsere så mye vindkraft, trenger man eksempelvis å installere mellom 560–840 GW vindpark-kapasitet, alt avhengig av hva man tror om vind og hvor ofte det blåser (eller kombinere 280 GW med investering i andre energikilder, som kan dekke behovet når det ikke blåser).  Norges ambisjon om 30 GW installert havvind innen 2040, vil til sammenligning altså bare dekke/erstatte ca. 3–5 prosent av sokkelens nåværende energiproduksjon. En stor nok vindpark til å erstattee olje og gass ville dekke et ca. halvparten av Norges areal. Kostnadene for en slik gigantisk utbygging ville, med dagens priser, vært i størrelsesorden 20.000–30.000 milliarder kroner – cirka 20–80 prosent mer enn hele «oljefondet». 4–6 millioner kroner pr. nordmann, eller 15–20 millioner pr. husstand i Norge for å bygge 25.000–35.000 tårn og turbiner (eller 10.000–15.000 turbiner kombinert med annen backup-kraft – her antatt til samme pris pr energienhet). En forenkling i disse beregningene er at forskjellen i utnyttelsesgraden av energien i de ulike energibærerne ikke er justert for. Det vil bedre vindkraftens relative posisjon i forhold til tallene jeg her nevner, da elektrisitet normalt «mister» mindre energi enn fossile kilder ved bruk. Men uansett om man justerer for dette, blir tallene voldsomme og totalt uoppnåelige. Flere studier indikerer dog at det ikke finnes nok kobber og andre metaller nødvendig for slik storskala utbygging av vind – eller sol. Interessant kan det også være å se på forholdet mellom nye enkelttiltak innen havvind versus olje og gass med tanke på arealbruk, kostnad og energitetthet. Én – 1 – enkelt olje- eller gassbrønn på norsk sokkel kan i sine beste stunder produsere energi tilsvarende 15–25 TWh pr år. 25 TWh tilsvarer for eksempel: Jeg gjentar: Fra én enkelt brønn! Dette viser hvilke ekstreme mengder energi som ligger i fossil-teknologien – som gjør den billig pr. enhet, som igjen forklarer hvorfor den har transformert verden de siste hundre år. Den blir billig og tilgjengelig for de aller fleste. Naivt og farlig Jeg ønsker på ingen måte å kritisere de som jobber med grønne løsninger eller disse teknologiene som sådan. Verden trenger energien, men det må inntil videre ikke gå på bekostning av olje og gass. Å fjerne tilbudet av fossil energi og håpe på at grønne løsninger og rask teknologiutvikling og støtteordninger skal erstatte bortfallet, framstår som meget risikofylt; jeg vil nærmest si naivt og farlig. Jeg setter derfor minst 100 kroner på at denne problemstillingen langt fra fant sin løsning på COP28 eller i klimautvalgets rapport. Til de som hevder at klimaendringene er farligere, er mitt svar at det umulig kan stemme. Hadde vi stoppet all global fossilproduksjon i morgen, ville i størrelsesorden 5–6 milliarder mennesker trolig vært døde allerede før jul. Klima-relaterte dødsfall utgjør i dag (netto) noen få tusen pr år, kraftig redusert fra en halv million per år i løpet av de siste 100 år, nettopp pga. billig og fossil energi. Og var det noen som lurte på hva regningen for å erstatte all fossil energi – med f.eks. vindkraft, basert på tallene ovenfor – blir globalt? 1500 billioner kroner – eller ca. to ganger verdien av børsnoterte aksjer i verden.
Det siste klimatoppmøtet peker på utfasing av fossile energikilder, og det er diskusjon om hvordan og når dette skal skje. For å erstatte produksjonen av olje og gass fra norsk sokkel med vindkraft, vil en trenge å installere mellom 560–840 GW vindpark-kapasitet. Dette vil dekke omtrent halve Norges areal. Kostnadene for en slik utbygging ville vært i størrelsesorden 20.000–30.000 milliardar kroner, 20–80 prosent mer enn hele «oljefondet».  Å erstatte all fossil energi med vindkraft vil globalt koste ca. 1500 billioner kroner – omtrent det doble av verdien av børsnoterte aksjer i verden.