En annen vei til kjærlighet
Transpersoner møter utfordringer i kjærlighetslivet. Maren Haga slapp unna datingappenes brutale virkelighet. – Nei, jeg var jo ikke tiltrukket av deg på den måten da vi var yngre, sier Simon Gylver (25) til kjæresten Maren Haga (26).  Paret har vært bestevenner siden barndommen. Da de ble kjent, definerte de seg begge som gutter. Det var først da Haga kom ut som trans for tre år siden, at forholdet ble romantisk. – Da jeg før snakket om mitt bilde av ideell kjærlighet, sa jeg at jeg ville ha en kvinnelig ..., sier Gylver og ser bort på kjæresten i sofaen.  – Utgave av meg, fortsetter Haga.  – Og det fikk du jo, sier hun smilende. – Og det fikk jeg jo! sier Gylver og ler. Møttes på sommerleir De siste årene har transpersoner stått i sentrum av flere opphetede debatter, om alt fra behandlingstilbud til hvordan vi lærer om kjønn i skolen.  Kjønnsidentitet trekkes også inn i diskusjoner om dating. I sosiale medier deler folk sin mening om de kunne vært sammen med en transperson eller ei. Ifølge datingnettstedet Gaysir opplever transpersoner å få sjikanerende meldinger.  Lenge før kjønnsdebattene ble en del av ordskiftet, møttes Gylver og Haga på en sommerleir på Knattholmen i Vestfold. Gylver kom fra Oslo, Haga fra Tønsberg. De var innadvendte niåringer. De voksne introduserte dem for hverandre, og det klaffet. Samtalen gikk i ett, om Harry Potter og tegneserier. De satt og diktet og tegnet. – Vi hadde vel begge følt oss litt rare og annerledes. For meg var det en veldig sterk følelse av å få bekreftet at det finnes andre som deg, sier Gylver. Hjertevenner Årene etter traff de hverandre kun om somrene. De holdt kontakt via e-post, de diskuterte Pokémon-spill, manga og anime. Haga beskrev dem som «hjertevenner», men det var ingen romantiske følelser involvert.  Gylver trekker frem et eksempel for å illustrere hvor mye vennskapet betydde for ham. – Jeg sang i kor i mange år. En av de tingene man ikke tenker på som en utfordring, men som er vanskelig, er at man må smile kontinuerlig. Da tenkte jo jeg på Maren.  – Gjorde du det? utbryter Haga. – Ja, det gjorde jeg. Det var min måte å få frem smilet. Vendepunktet Gradvis forsto Haga at annerledesheten hun kjente på, handlet mye om kropp.  – På ungdomsskolen begynte jeg å gå med lukket hettegenser hver dag. Som er typisk at transpersoner gjør, fordi de ikke liker kroppen sin.  Haga fantaserte i all hemmelighet om å leve som jente, men det tok mange år før hun forsto at det betydde at hun var trans.  Påsken 2021, da hun var blitt 23, samlet hun familien til lysbildefremvisning. Hun viste frem samtalelogger, dagboknotater og bilder som beviste at hun hadde satt spørsmålstegn ved sin egen kjønnsidentitet hele livet. Hun fikk full støtte hjemme. Kort tid etter fortalte hun det til bestevennen. Det kom ikke som lyn fra klar himmel. Over tid hadde nemlig Haga stadig oftere ønsket å diskutere kjønnsidentitet. Det snudde likevel relasjonen deres på hodet. Gylver, som definerer seg som en heterofil mann, begynte å se bestevennen som en kvinne han kunne bli tiltrukket av. Haga, som ikke før nylig hadde skjønt at hun likte menn, så også Gylver i et nytt lys.  Etter hvert som Haga gikk i behandling, og kroppen ble mer og mer kvinnelig, utviklet kjemien seg mellom dem. Før jul det året ble de sammen. – Da var det en helt annen stemning. Når jeg var med Maren, var det mer som jeg var 14 år og satt ved siden av en pen jente, sier Gylver. Dating og fetisjering Haga understreker at hun vet at hennes situasjon er unik. Hun er glad for at hun ikke må gjennom det mange andre transpersoner må. Forskning viser at transpersoner møter betydelige utfordringer når de dater. Noen opplever å bli fetisjert fordi de er trans. På datingapper er mange usikre på om, når og hvordan de skal kommunisere hvem de er. – Det er en form for minoritetsstress, sier psykolog Runa Kongsvik.  Minoritetsstress viser til en tilleggsbelastning en kan oppleve fordi man tilhører en minoritet. – Det kan være krevende for transpersoner å balansere ansvaret med å være ærlig om egen situasjon og frykten for avvisning, forteller Kongsvik, som har jobbet mye med transpersoner. Psykologen understreker at dating kan oppleves ulikt for dem som har gjennomført behandling, og dem som ikke har det. For noen gjør det ikke noe om en person viser interesse fordi de er trans, mens for andre er dette veldig ubehagelig, legger Kongsvik til.  Heterofile og transkvinner Simon Gylver sier at han på ingen måte er tiltrukket av kjæresten fordi hun er trans. Han har aldri vært med en transperson tidligere.  Paret er opptatt av å understreke at vennskapet deres ikke var nok i seg selv til å danne grunnlaget for en romantisk relasjon.  De tror ikke de fysisk hadde klart å bli tiltrukket av hverandre om Haga ikke hadde begynt prosessen med å få et mer kvinnelig uttrykk. Blant annet gjennom østrogenbehandling. Det fører ikke bare til fysiske endringer, men også kjemiske. For eksempel kan svette begynne å lukte annerledes. – Det at jeg nå oppfatter deg som en kvinne, gjør noe med hvordan kroppen min reagerer når du rører meg, og når du smiler til meg, sier Gylver og ser mot kjæresten. Han forteller han ikke har sterke meninger om dem som sier at de ikke vil date transpersoner. Alle får stå for sine egne valg, konkluderer han. – Det er sikkert mange som kommer til å tenke at du er veldig åpen? – Jeg har ikke noe å skjule, svarer Gylver. Kjæresten skyter inn: – For det er mange som tenker at du er raus som tør å være sammen med meg selv om jeg er trans. Det er ikke sånn du tenker på det? – Nei, jeg tenker jeg er kjempeheldig.
Maren Haga og kjæresten Simon Gylver har vært bestevenner siden de var barn. De begynte å date etter at Haga kom ut som trans.  Mange transpersoner møter utfordringer og sjikane når de dater, og noen blir fetisjert. Det kan være vanskelig å avgjøre når og hvordan man skal fortelle om sin identitet. Gylver, som er heterofil, sier han er tiltrukket av Haga som kvinne, ikke fordi hun er trans. 