Mathilde Schjelde (23) trodde situasjonen var unik. Så skrev hen boken «De resterende».
KØBENHAVN (Aftenposten): Tusenvis av unge blir kalt samfunnets rest. En dansk minister mener vi har tenkt helt feil rundt utdannelse. – Det er ikke så kult å bli kalt restgruppe. Ingen av oss har bedt om å være til overs, sier Mathilde Schjelde. Den danske 23-åringen viser oss rundt i det trange kollektivet i hovedstadens beryktede Istedgade. Her holdt sexarbeidere og rusmisbrukere til i mange år. Hver måned får Schjelde støtte fra staten. Den dekker så vidt husleie og måltider. Når hen da orker å handle mat. 23-åringen, som ønsker å omtales kjønnsnøytralt, har ikke jobb og studerer ikke. I Danmark kalles disse unge voksne «restgruppen». Andelen unge som står utenfor, har falt litt eller holdt seg stabil, i de fleste europeiske land de siste ti årene. I Storbritannia har andelen unge utenfor vokst etter pandemien. På tross av at arbeidslivet skriker etter arbeidskraft. Samtidig øker andelen unge med psykiske lidelser kraftig. Det bekymrer myndighetene flere steder. Hvorfor klarer ikke Europa å hjelpe de unge? Tapt på tross av gode tider Aftenposten har snakket med eksperter i flere land. De beskriver en gruppe unge med svært ulike utfordringer: En del faller ut av grunnskolen tidlig. En del har nedsatt funksjonsevne. Felles for mange er at de har psykiske lidelser. Det forteller forsker Knut Røed ved Frischsenteret i Oslo. – Det er noe som skjer i ungdomsmiljøet knyttet til samspillet mellom psykisk helse og senere deltagelse i arbeidsmarkedet. Det er bekymringsfullt, sier han. Unge uføre har vært et hett debattema i Norge den siste tiden. Bare den siste tiårsperioden er andelen unge uføre i Norge mer enn doblet. Schjelde følte lenge at hen ikke passet inn i den såkalte restgruppen. Hen fullførte videregående med toppkarakterer. Men skolegangen føltes som et evigvarende maraton med høy puls. Hen var borte en tredjedel av tiden. Allerede da hen var ti år, meldte stresset og depresjonen seg. I flere år forsøkte Schjelde å be om hjelp, hevder hen. Senere skulle det vise seg at hen er autist og har ADHD. Hen startet på universitetet til tross for psykiske plager. Men så kom selvmordstankene, og hen ble tvangsinnlagt. Deretter flyttet Schjelde hjem til foreldrene og sluttet på studiene. – Det er jo sykt at jeg kom så langt som jeg gjorde, sier hen. Lenge trodde Schjelde at det var hens egen skyld at hen havnet utenfor systemet. Men så skrev hen boken «De resterende» sammen med 14 andre. Hen føyer seg inn i en dyster utvikling. I alle fall på papiret: Hvorfor faller unge utenfor? Forsker Knut Røed understreker at det ikke er noe fasitsvar på hvorfor unge får psykiske plager. Flere av årsakene er omstridte blant forskere. Ryan Lowe er psykoterapeut og driver flere klinikker som hjelper unge i London. Hun mener bruken av sosiale medier gjør det vanskeligere for unge å utvikle en identitet. Det kan skape mer ensomhet og press for å fremstå som vellykket. Hun påpeker også at foreldres telefonavhengighet gjør at de i mindre grad er til stede for barna enn tidligere. Økt press og stress i skolen. Lowe beskriver utdanningssystemet som et rotterace. Du må få gode karakterer for å komme inn på videregående, på universitet og så for å få en god jobb. Presset på skolen kan også ha ført til økt press i arbeidslivet, mener Lowe. Hun forteller om unge som ser på arbeidslivet som et slags monster. Det å søke på jobber blir overveldende. I Storbritannia står nesten en million unge utenfor arbeid eller utdanning. Økt åpenhet om psykiske lidelser i samfunnet trekkes også frem. At helsevesenet ikke har kapasitet til å hjelpe alle, er også med på å forsterke de psykiske plagene, mener Lowe. – De mellom 16 og 24 år kommer til å trenge mye støtte. Lowe håper og tror at dagens unge vil være langt bedre utrustet til å håndtere sosiale medier når det blir deres tur til å oppdra barn. Sykeliggjøres en hel generasjon? Christopher Prinz forsker på mental helse og arbeid i OECD. Han mener det er irrasjonelt å tro at dagens unge er sykere enn tidligere generasjoner. – Det har alltid vært et stort problem. Vi har ignorerte det i lang tid. Derfor oppfattes det som en økning, sier Prinz. OECD-forskeren mener det finnes et snev av diagnosehysteri i dagens samfunn. – Vi vet at det å gi noen en diagnose kan være dårlig. Fordi fra du får en diagnose, så forandrer oppførselen seg. Prinz mener det ville vært bedre å tilby gratis lavterskeltjenester som ikke krever diagnoser. Også Røed trekker frem det som et problem: – Inngangsbilletten til å få bistand fra velferdsstaten er en diagnose. Røed vil til livs en eksisterende svart-hvitt-holdning: Enten gir du 100 prosent, eller så står du helt utenfor. Han etterlyser mellomløsninger. Som kombinasjoner av arbeid og trygd, med redusert arbeidstid og lavere krav til produktivitet. – Det er ikke noe biologisk annerledes med min generasjon som gjør at vi alle plutselig har ADHD, er stresset eller deprimerte, sier Mathilde Schjelde. Hen mener det er dagens skolesystem det er noe galt med. Dette koster det samfunnet Ifølge NRK koster hver ungdom som havner på uføretrygd i Norge, samfunnet i snitt 15 millioner kroner gjennom livsløpet. De ulike årsakene gjør det utfordrende å finne treffende tiltak. Ofte går problemene som fører til utenforskap, i arv. Det sier den danske arbeidsministeren Ane Halsboe-Jørgensen. I Danmark har mer enn én av ti unge som havner utenfor, bodd i fosterhjem. Flere har foreldre som har mottatt statlig støtte. Ministeren etterlyser et oppgjør med forsøkene på å hjelpe unge de ti siste årene. Hun mener det må tenkes annerledes. Utdannelse er lenge blitt sett på som veien til et normalt liv. Halsboe-Jørgensen vil ha flere i arbeid. – Jeg blir mer og mer overbevist om at selv få timers arbeid utgjør en forskjell, sier hun til Politiken. Røed mener det er en lur tanke.   – Vi har nærmest gjort utdanningssystemet til arbeidslivets portvakt, sier Røed. – Det kan reises spørsmål ved kvalifikasjonskravene som har oppstått, og om det legges unødvendig mye vekt på utdanning for å få innpass i arbeidslivet, sier Røed. Når Schjelde ser tilbake på oppveksten, skulle hen ønske at hen hadde stoppet opp underveis. – Jeg føler meg sviktet. Det slås hardt ned på folk som har fravær i skolen. Det har gjort at jeg ikke har kunnet ta de pausene jeg hadde hatt bruk for. Til høsten håper Schjelde på en ny start. Som student i statsvitenskap. Men 23-åringen er usikker på om hen vil få den tilpasningen hen har behov for. – Jeg regner ikke med at jeg får hjelp av systemet. For jeg har sett hullene, og jeg har falt gjennom dem.
Tusenvis av unge står utenfor jobb og utdanning i Europa. Mange har psykiske lidelser. Økt arbeidspress i skolen og arbeidslivet nevnes som mulige årsaker.  Forskere mener at mer fleksible løsninger, som kombinasjoner av arbeid og trygd, kan være nødvendig.  Den danske arbeidsministeren mener flere unge bør komme inn i arbeidslivet, til tross for få arbeidstimer, fremfor å fokusere på utdanning.