Barndomsvännen åtalas för 24 år gammalt barnamord
I en klippskreva hittades Lena, 10, och Stine Sofie, 8, våldtagna och mördade. I 21 år satt Viggo Kristansen oskyldigt dömd för dubbelmordet. Nu är han friad – och i en ny rättegång ska hans barndomskamrat, Jan Helge Andersen, ställas till svars för att ensam ha begått morden på flickorna. ”Baneheia-saken” kom det att kallas, barnamorden – och rättsskandalen – som i så många år har plågat och fortsätter att plåga Norge. Det är än i dag ett nationellt trauma. Hela landet chockades av morden på de två små flickorna, Lena Sløgdal Paulsen och Stine Sofie Sørstrønen, som gick för att bada en försommarkväll i maj 2000 och två dygn senare hittades brutalt våldtagna och mördade i Kristiansand i södra Norge. Morden väckte starka känslor och i sökandet efter flickorna och jakten på deras mördare begick polisen flera misstag, som fick katastrofala följder – något som innebär att fallet i dag, 24 år senare, ännu inte är uppklarat. Kräver 90 miljoner kronor Viggo Kristansen, då 21, som dömdes för våldtäkt och mord på båda flickorna, efter utpekande av sin kamrat, har i alla år hävdat att han var oskyldig. Gång på gång begärde hans advokater resning, men inte förrän 2021, när han redan hade avtjänat 21 år i fängelse togs saken äntligen upp på nytt – och i december 2022 frikändes han från alla anklagelser om att ha våldtagit och mördat flickorna. I skadestånd kräver han 90 miljoner norska kronor – tio miljoner har han redan fått i förskott. Att han frikändes innebar att hans kamrat, Jan Helge Andersen, som då dömdes till 19 år fängelse för våldtäkt och mord på den yngsta av flickorna, 8-åriga Stine Sofie Sørstrønen, nu har åtalats även för mordet på 10-åriga Lena Sløgedal Paulsen. Rättegången börjar den 15 april och beräknas pågå i ända upp till åtta veckor. För alla inblandade, inte minst flickornas familjer, innebär det att allt väcks till liv igen, men kanske kan det äntligen leda till ett slut, så att såren äntligen, efter alla dessa år, kan läka. Såg dem i vattnet Lena och Stine Sofie var båda på besök hos sina pappor, som bodde i samma hus, i stadsdelen Grim i Kristiansand den här helgen. Det var en varm dag och på fredagskvällen bestämde sig flickorna för att gå och bada, i det populära friluftsområdet Baneheia, runt 500 meter hemifrån. Klockan 18.50 såg Stine Sofies pappa flickorna i vattnet – han ska ha varit den siste som såg dem. Efter ett tag, när flickorna inte kom hem, gick han ut för att leta efter dem. Massivt sökpådrag Vid 23-tiden samma kväll ringde familjerna polisen, som till att börja med utgick ifrån att flickorna gått vilse. När Stine Sofies pappa, Jostein Sørstrønen, letade efter sin dotter och hennes kamrat, gick han förbi platsen där de just då våldtogs och dödades – bara 35 meter ifrån honom. Från gångvägen, där han gick, var det omöjligt att se vad som pågick ute i den kuperade och oländiga terrängen. Den täta vegetationen dämpade också alla ljud. Han hittade den 1,5 liters flaska läsk de haft med sig – men inte flickorna. Natten gick – och dagen efter, på lördagen, deltog hundratals människor i sökandet, både poliser, dykare, frivilliga bergsklättrare och brandkåren. Gömda under granris Vad polisen inte insåg var att de letade efter två döda flickor, inte levande – därför skedde också en rad katastrofala misstag: Vid 16.30 på söndagseftermiddagen hittades flickornas badkläder, gömda under en bit mossa. Fyra timmar senare, klockan 20.37 hittades flickorna döda, gömda under granris i en klippskreva. De var knivhuggna till döds, med bakbundna händer och klädda i varandras kläder. Hittade hårstrå Dådet väckte en enorm avsky – och skräck.  I Kristiansand vågade inte föräldrarna låta sina barn gå ut ensamma. Och inte bara där – i hela södra Norge gick alla småbarnsföräldrar på tå – och pressen på polisen var enorm. Hela Norge krävde att mördaren skulle gripas – och norsk polis lovade tidigt att så skulle ske. På brottsplatsen grävde polisens brottsplatsundersökare upp flera kvadratmeter jord som skickades på analys. Allt gicks igenom minutiöst. Bland allt grus, alla kottar och barr och skräp hittade man ett könshår från en människa. Det skickades på dna-analys och visade sig tillhöra 19-årige Jan Helge Andersen. Förödande misstag Han greps hemma i sitt pojkrum i stadsdelen Eg, nära Baneheia, i Kristiansand den 13 september 2000. En kvart senare greps Viggo Kristiansen, 21, på sjukhuset i Kristiansand, där han jobbade som målare. De två killarna hade bott grannar hela uppväxten och tillbringade mycket tid tillsammans – därför greps bägge två, trots att det inte fanns något bevis mot Viggo Kristiansen. Men han var sedan ungdomsåren känd som en ”bråkstake”, han hade ADHD, fick ibland våldsamma raserianfall och hade dessutom tidigare gjort sig skyldig till övergrepp på barn. Och det är nu polisen begår ett katastrofalt misstag, ett misstag som ska få förödande konsekvenser för hela Baneheia-saken, men framför allt för Viggo Kristiansen. La orden i munnen Jan Helge Andersen fick redan när han greps veta att även hans kamrat Viggo Kristansen skulle gripas.  På polisstationen i Kristiansand förhördes Jan Helge Andersen innan hans advokat ens fanns på plats. Han fick veta att om han erkände skulle ha få straffrabatt och han fick också veta att polisen hade bevis mot honom eftersom hans könshår hade hittats på platsen där flickorna mördades. Sedan lägger polisen som förhör honom, Geir Olaf Hansen, orden i munnen på honom, genom att helt mot alla regler om förhörsmetodik själv lansera teorin om att ”kan det vara så att du också är ett offer i det här och att det är Viggo som är huvudmannen?”. När hans advokat hade kommit erkände Jan Helge Andersen mordet på den yngsta flickan – men la, precis som polisen just föreslagit, den största skulden för morden på sin kamrat. Struntade i mobilen Viggo Kristansen nekade då – och har under de 24 år som gått fortsatt att neka. Polisen hittade aldrig något bevis mot honom. Man fann dna från en annan person, som stämde överens med Viggo Kristiansen, men – även med halva den norska manliga befolkningen. Dessutom tog han emot två sms och skickade två just under den tid morden ska ha begåtts – meddelandena gick via en basstation som inte har täckning på brottsplatsen, däremot hemma i Eg, där han hävdade att han befann sig, i cykelboden, där han mekade med sin cykel. Han pratade också i telefon över samma basstation klockan 20.19 samma kväll. Det fanns också vittnesuppgifter som talade för att han inte var inblandad. Ändå dömdes han, helt och hållet på sin kamrats ord, trots att den haltade på flera avgörande punkter och trots att kamraten flera gånger ändrade och tillrättala sin berättelse. Ska ha erkänt i fängelset I rätten beskrev Jan Helge Andersen hur han och Viggo Kristiansen fått syn på flickorna när de badade. Sedan mötte de flickorna på gångvägen – och lockade med dem genom att fråga om de ville vara med och leta efter några kattungar. Enligt hans version – som man nu har ansett vara lögn – ska Viggo Kristansen ha våldtagit den äldsta flickan, Lena Sløgedal Paulsen och sedan huggit henne i halsen med sin morakniv. Sedan ska de båda ha våldtagit den yngsta flickan, Stine Sofie Sørstrønen, innan Jan Helge Andersen – enligt egen utsago hotad av sin kamrat – ska ha dödat henne med ett knivhugg i halsen. Från början, i polisförhören, sa han att det var den äldsta flickan han hade våldtagit och sedan dödat. För en äldre medfånge i fängelset ska han senare ha sagt att det enda han ångrade ”var att han drog in Viggo i detta”. Han ska också ha erkänt för medfången att det bara var han som förgrep sig på och mördade flickorna. Han ska ha dödat dem först och våldtog dem sedan, enligt medfången, som numera är död. Lever på hemlig ort Trots bristen på bevis, trots telefonuppkopplingarna och trots motsägelserna i Jan Helge Andersens berättelse dömdes Viggo Kristiansen, mot sitt nekande, till 21 år fängelse för våldtäkt på båda flickorna och för mord på Lena Sløgedal Paulsen. Jan Helge Andersen dömdes först till 17 års fängelse för medverkan till våldtäkt på både flickorna och för mord på Stine Sofie Sørstrønen. Domen ändrades sedan till 19 års fängelse. Han släpptes efter 15 och ett halvt år. Han lever i dag under ny identitet på hemlig ort och arbetar som bagare. Viggo Kristiansens advokater försökte sju gånger få hans fall omprövat innan de slutligen lyckades. Då hade han redan avtjänat sina 21 år i fängelset. I samband med morddomen dömdes han också för övergrepp på en flicka i sjuårsåldern när han själv var i 15-årsåldern och för tidigare övergrepp på en ung pojke. Han friades för övergreppen på pojken, eftersom han själv var för ung för att dömas, men fick betala ersättning till pojken. Bad om ursäkt Kanske var det de brotten som gjorde att polisen hade så lätt att peka ut honom, inte bara som skyldig utan dessutom som huvudansvarig för morden på de två flickorna i Baneheia. Att Viggo Kristansen till slut frikändes blev ett uppvaknande, för såväl polisen som media. Den norska justitieministern Emilie Enger Mehl har kallat det ”en av de största rättskandalerna i Norges nutida historia”.  När Norges riksåklagare Jørn Sigurd Maurud i oktober 2022 bad hovrätten att fria Viggo Kristansen bad han honom också å åklagarsidans vägnar om ursäkt för den orättvisa som begåtts mot honom. – Baneheiafallet har fått djupt tragiska konsekvenser för Viggo Kristiansen. Hans nära och kära har lidit en ofattbar förlust, sa riksåklagaren i ett uttalande. ”Jag vet – jag var där” Att Viggo Kristiansen nu är frikänd innebär att Jan Helge Andersen ställs till svars får båda morden. Redan 2017 pekades Jan Helge Andersen ut som ensam gärningsman i en bok, ”Morden i Baneheia, två historier, en sanning” av författaren Bjørn Olav Jahr, som fördjupat sig i fallet. Då förnekade Jan Helge Andersen att han ensam våldtagit och dödat båda flickorna. – Oavsett om Viggo av en eller annan orsak får sin sak prövad igen, så vet jag vad som hände – och att han är skyldig. Jag var där. Jag var där tillsammans med honom. Jag vet vad han och jag gjorde, och Viggo vet det. Att jag och Viggo var tillsammans i Baneheia, och att två döda flickor låg kvar efter oss, det är ett faktum. Jag kan bara säga att så var det – och att jag berättar sanningen, sa han då. Nya dna-bevis Men sedan dess har nya bevis mot honom tillkommit. I en ny undersökning 2021 och 2022 säkrades dna-fynd från honom även på den äldre flickan, Lena Sløgedal Paulsen. Hans dna hittades på hennes högra hand, på hennes tunga och på en intim kroppsdel. Det innebär också att han ljög i den tidigare rättegången. Viggo Kristansens advokater har nu också efter frikännandet, polisanmält kamraten för falskt vittnesmål, något som kommer att tas upp senare. Även om Jan Helge Andersen nu döms även för mordet på Lena Sløgedal Paulsen kan han bara dömas till två års fängelse, eftersom han redan avtjänat straffet på 19 år som han dömdes till då. Men kanske kan Baneheiafallet till slut betraktas som löst och flickornas föräldrar – och mannen som en gång pekades ut som mördare – få ro.
Efter att ha avtjänat 21 år i fängelse för dubbelmordet på Lena, 10, och Stine Sofie, 8, i Baneheia, Norge, frikändes Viggo Kristiansen i december 2022.  Nu väntar rättegång för hans barndomskompis Jan Helge Andersen, som tidigare dömdes för delaktighet, men kan nu bli dömd som ensam ansvarig för morden. Baneheiafallet är ett nationellt trauma i Norge, och kallas nu ”en av de största rättsskandalerna i Norges nutida historia”.