De blir först att slåss – om Putin anfaller Nato
Försvarspolitiker i hela Europa varnar för en rysk attack västerut inom bara några år. Samtidigt gör sig hundratals svenska soldater redo att ta plats i Natos första försvarslinje. Aftonbladet har pratat med tre av dem. – Vi ska ta oss an en helt annan typ av motståndare, med andra resurser. Men vi gör det inte ensamma, säger bataljonschefen Henrik Rosdahl. Framåt årsskiftet sker något som aldrig hänt i modern svensk historia: En svensk reducerad bataljon om runt 600 soldater stationeras i ett grannland, för att skydda Natos östgräns mot Ryssland. Den multinationella styrkan i Lettland, som Sverige kommer att ingå i, är en av fyra stridsgrupper som sattes upp i Baltikum och Polen efter Rysslands annektering av Krim-halvön 2014. De är ganska små styrkor om några tusen soldater vardera, som i första hand är på plats för att visa beslutsamhet. Om Ryssland anfaller ska soldater från viktiga Nato-länder som USA, Frankrike, Storbritannien och Kanada omedelbart hamna i skottlinjen. Putin ska inte kunna få för sig att han kan isolera ett utsatt land från övriga allierade. ”Glad och stolt” Bataljonschefen Henrik Rosdahl kommer att leda den svenska insatsen, med soldater från Södra Skånska regementet (P 7). – Jag är självklart glad och stolt att vi fått förtroendet att göra det, säger han. Allt hänger på att Sverige blir Nato-medlem, men förberedelserna har pågått sedan i somras. Exakt vilken utrustning soldaterna får med sig är inte klart. P 7 sätter normalt upp mekaniserade förband, med stridsvagnar och pansarskyttefordon. – Det Nato efterfrågar är markförband av den tunga varianten. Det avgörs högre upp i organisationen exakt hur bidraget kommer att se ut. Det är fortfarande under beredning. Min förhoppning är att det blir ett trovärdigt och slagkraftigt förband, som kan bidra, säger Henrik Rosdahl. – Ur mitt perspektiv vill jag jättegärna ha stridsvagnar med mig. Kärnan anställda Det Sverige skickar är en ”reducerad bataljon” om ungefär 600 soldater. Kärnan plockas från de 350 kontinuerligt anställda soldaterna vid P 7, som kompletteras med tidvis anställda.  För Henrik Rosdahl återstår mycket arbete att göra. Vilka soldater som ska åka måste bli klart, vilka anställningsformer de ska ha och vilken kompensation som ska utgå. Avtal ska komma på plats, som gör tydligt för varje individ vad man åtar sig. – Bedömningen är vi kan dra igång en formaliserad, tydlig rekryteringsprocess under våren, säger han. ”Helt annan motståndare” De krig och insatser Sverige har utkämpat i modern tid – Afghanistan och Mali till exempel – har varit valbara.  De har gått att avsluta genom att bara åka hem.  Ett krig i Baltikum kommer att vara existentiellt på ett helt annat sätt: Det kommer inte att sluta bara för att vi vill det. – Vi ska ta oss an en helt annan typ av motståndare, med andra resurser. Men vi gör det inte ensamma. Styrkan kommer att ingå i Nato. Vi har trovärdighet och slagkraft tillsammans med andra, säger Henrik Rosdahl. – Striden påverkar dig mentalt på samma sätt, oavsett om du är i Lettland eller Afghanistan. Vi som hanterar striden kommer inte hinna tänka på de möjliga politiska konsekvenserna. Då gör vi vårt jobb. Skillnaden är att en större massa av befolkningen blir berörd. För oss i uniform handlar det om att lösa uppgifter, vi gör det bara på olika platser, säger Henrik Rosdahl. ”Det är yrket” Kenny Lundborg, 30, är soldat sedan nio år och chef för en skyttegrupp, och räknar med att vara en av dem som stationeras i Lettland. Han har tidigare varit i Mali och utbildat ukrainska soldater i Storbritannien. Men det här blir första insatsen han gör med en liten son, idag 10 månader, som väntar därhemma. – Det blir nog säkert en utmaning. Det är ingen som tycker att det är jättekul. Men det ingår i jobbet, att resa runt både i Sverige och utomlands.  Det funkar. Det är yrket, säger han. Det allt allvarligare säkerhetsläget bekymrar honom inte personligen. – Om jag ser på mig själv, egentligen inte. Jag gick in i det här med en professionalism, att allt är på allvar från första början tills jag lämnar. Utbildningsinsatsen i Storbritannien gav honom dock en påminnelse om hur nära och hemsk konflikten i Ukraina är.  – Första lärdomen är att det vi gör kopplat till utbildning och metodik funkar. Att förtroendet ökar för vår egen verksamhet. Det andra är att man uppskattar allt det vi har här hemma i Sverige. Att vi bör värna om det. Mathias Norrman, 25, är gruppchef på en mekpluton och har inte gjort utlandstjänst förut.  – Det var litegrann därför jag tog anställning, för att jag ville komma iväg, så det är en positiv sak för mig personligen. Att det skulle bli i ett så här mörkt omvärldsläge var dock inte lätt att förutse.  – Det är klart att det påverkar. Det går snabbt i den riktningen. Men det är därför vi finns, för att lösa såna situationer och ta på oss det ansvaret. Vad som verkligen skulle hända om alla varningar blev sanna har han inte reflekterat över särskilt mycket. – Man ska inte tänka på det för långt och mycket heller. Det är en verklighet, men vi har en gemenskap i gruppen. Vi gör det tillsammans. Man får förlita sig på dem. Att man står bredvid andra som kommer att lösa det, säger Mathias Norrman. Svår ekvation Insatsen i Lettland blir ytterligare en variabel i en för Försvarsmakten allt svårare ekvation. Armén har skickat mängder av vapen till Ukraina – utan att få tillräckligt med pengar för att köpa nya. P 7 ska växa på hemmaplan, utbilda fler värnpliktiga och sätta upp slagkraftiga krigsförband – samtidigt som merparten av de anställda skickas utomlands. – Självklart får det påverkan på hur vi bedriver verksamhet här hemma. Men det här är vårt nya koncept som vi ska förhålla oss till. Vi ska ha framskjutna förband inom Nato, men vi måste samtidigt ha produktionen igång här hemma för att bygga förmåga på sikt. Det är en ekvation som måste lösas, säger Henrik Rosdahl. – Det är helt naturligt och rätt väg för oss, som försvarsmakt. Det är det här vi ska göra. Gå med i vår opinionspanel Vill du vara med och svara på Demoskops undersökningar där vi tar reda på vad svenska folket tycker om exempelvis samhällsfrågor och politik? Resultat presenteras bland annat i Aftonbladet. Det är frivilligt att svara, du är anonym och kan gå ur när du vill. Klicka på länken för att anmäla dig.
En svensk bataljon om cirka 600 soldater kommer att stationeras i Lettland vid årsskiftet för att skydda Natos östgräns mot Ryssland, något unikt i modern svensk historia. Bataljonschef Henrik Rosdahl förklarar att dessa svenska trupper kommer att ta sig an en ny typ av motståndare, men att de inte kommer att göra det ensamma eftersom de kommer att ingå i Nato. Denna insats sker i en tid av ökat säkerhetshot, men det kommer också att innebära utmaningar för Försvarsmakten att balansera insats utomlands med att upprätthålla verksamhet och förmåga på hemmaplan.