Slik lagde jeg en barnebok med AI på noen timer
... Det var en gang! Dette er en historie om hvordan et lite eventyr endte opp med å bli en fysisk bok, skapt i løpet av noen timer på datamaskinen. Den vinner nok ingen anerkjennende nikk fra barnebokforfattere eller flinke kunstnere som faktisk kan lage noe pent, men den gjorde i hvert fall treåringen min veldig glad, og dét teller for ganske mye!  Hvis du vil hoppe rett til resultatet – sjekk videoen under. Om du vil vite litt om prosessen, om alt det kule AI kan gjøre, og alt den sliter med, bli med nedover! Del 1: Eventyrstunden Det hele startet en rolig søndag da jeg satt og fortalte et eventyr for sønnen min på tre år. Som treåringer flest synes han historier som handler om ham selv er aller best, og helst vil han også ha med lillebroren Oliver.  Denne søndagen handlet historien om de to brødrene som dro ut på eventyr for å finne en skatt, voktet av en drage.  I eventyret traff de en gammel mann som ga dem ryggsekker, en jente som ga dem termoser fulle av varm sjokolade og et magisk troll som ga dem evnen til å snakke med drager. Det endte med at de «beseiret» dragen ved å gi ham litt varm sjokolade, og ble belønnet med skatter og rikdom. En klassiker!  – Mer!, roper eldstemann.  Men før det blir enda et eventyr er det middagstid, og vi utsetter historiefortellingen til en annen gang.  Del 2: Det første bildet Det var ved middagsbordet min egen nysgjerrighet kicket inn.  Vi hadde akkurat fortalt en historie om en drage som drakk varm sjokolade med sine to nye venner, og det var jo et ganske koselig bilde i hodet mitt. Og for noen som har «promptet» hundrevis av ulike absurde scenarioer til AI-tjenester det siste året for å se hva den klarte å lage, virket jo en kakaodrikkende drage som en ganske vittig forespørsel.  Jeg tok opp ChatGPT på mobilen, og spurte bildegeneratoren Dall-E om et bilde av en kakaodrikkende drage, på toppen av en skattehaug, sammen med to små barn.  Dette var resultatet:  Hjulene i hodet begynte å snurre. Kunne jeg lage en barnebok basert på det lille eventyret jeg hadde funnet opp en halvtime tidligere?  Jeg spurte Dall-E om enda et bilde fra eventyret – øyeblikket hvor de vinker farvel da de begir seg ut på eventyr. Her måtte det et par forsøk til. Etter det første bildeparet innså jeg at jeg måtte spesifisere at dette var i et eventyr i «middelalderen».  Andre forsøk var mye bedre. Men de kan jo ikke være like gamle!  Tredje forsøk: Nydelig! Del 3: Prosjektet begynner for alvor Etter to vellykkede illustrasjoner av «øyeblikk» fra eventyret, virker prosjektet som både veldig gjennomførbart og ganske gøy. Det hadde bare gått fem minutter siden den første ideen dukket opp, og jeg hadde allerede to sider til eventyrboken jeg nettopp hadde bestemt meg for å lage!  Her skal det promptes!  Jeg lagde en mental liste over hvilke øyeblikk i eventyret jeg ville ha illustrert, og satte i gang med å sende forespørsler til min lille AI-hjelper.  Gammel mann med ryggsekker? Check! Jente med termoser? Check! Et magisk troll i skogen? Check!  Etter hvert som flere bilder ble generert var det ganske tydelig hvor svakhetene til AI-en ligger, og ting den bare ikke klarer å forstå.  Alder på barn, for eksempel. Konsekvent ba jeg den om å lage bilder av en fireåring og en toåring, men stort sett kom bildet tilbake med to tilsynelatende identiske barn. Og de kan være alt fra tre til tolv. Som da jeg skulle generere bildet av jenta med termosene. Dette var første forsøk: Dette var jo ikke så verst, men de ser både litt for gamle ut, og ikke minst ser de jevnaldrede ut.  Jeg påminner AI-en om dette:  «Kan du gjøre guttene yngre? De skal være 2 og fire», skriver jeg på engelsk. ... Plutselig ble begge eldre, og hvor mange termoser sa du?!? Nytt forsøk. I det første bildet er det plutselig bare én gutt? Og heller hun kakao ut av håndtaket?! I det andre er Oliver borte også, og jenta har blitt byttet ut av en skjeggete mann. Fail. Det samme problemet dukket delvis opp i bildet med den gamle mannen som gir guttene et par ryggsekker.  Førsteforsøket til Dall-E var ganske bra, men jeg hadde håpet størrelsesforskjellen på guttene var enda litt tydeligere.  Elsker fargene. Elsker dynamikken. Elsker ikke at min yngste sønn har blitt en blond rottegutt ... Av og til – til tross for nærmest identisk prompt – slengte AI-en tilbake et helt spinnvilt forslag som ikke lignet noe annet tidligere.  Hårfarge skulle også vise seg å bli en utfordring. Spør jeg om ulik hårfarge – for yngstemann har mørkere hår – er det helt bingo hvilken av guttene som får mørkt hår. Stort sett blir begge blonde uansett. Jeg kommer tilbake til dette, for dette måtte jeg løse manuelt senere.  Til tross for en håndfull rare bildeforslag og noen små utfordringer, tok det ikke lang tid før jeg hadde de 10 bildene jeg var ute etter. Jeg vil tippe rundt én time totalt. Neste steg var å ta disse ti «kunstverkene» og dytte det inn i et bokformat.  I komplett mangel på barnebokforfatter-egenskaper, eller peiling på hva slags program som egner seg best for å sy alt sammen til et produkt, gikk jeg for Pages, som allerede er forhåndsinstallert på Macen min. Enkelt og greit.  Jeg bestemte meg for at jeg ville ha teksten på venstre side i boken, og at hele høyresiden skal være bildet.  Men da dukket første utfordring opp: Alle bildene som hadde blitt generert var i 1:1-format. Noen ville kunne beskjæres for å passe i et breddeformat, men andre krevde litt mer AI-magi.  – Fram med Photoshop!  Som vi har skrevet om tidligere har nemlig Photoshop også blitt utstyrt med noen ganske ville AI-muligheter. Hallelujah-funksjonen heter «generative fill», og det skulle vise seg å være en ekstremt nyttig funksjon for dette lille prosjektet.  Jeg kunne helt enkelt bare utvide bilderammen litt der jeg ønsket, slenge inn en vag beskrivelse av hva det skulle fylles med, og noen sekunder etterpå får jeg tre forslag å velge mellom. Når den treffer – noe den utrolig nok gjør veldig ofte – føles det som magi.  Som her, for å utvide bildet så det fylte hele boksiden:  Den andre utfordringen var å fikse håret til yngstemann, som nærmest konsekvent ble presentert som blond av AI-en.  Her hadde jeg håpet at Photoshops AI kunne fikse dette også, men det gikk ikke. Dermed ble det i stedet brukt et justeringslag for å justere farge og nyanser, og i noen tilfeller et eget justeringslag for å gjøre håret litt mørkere.  Bildet jeg flikket mest på var bildet med termosene. Jeg likte ikke at de sto mot hverandre på bildet, vekk fra jenta. Jeg likte heller ikke at de var like høye, og at begge var blonde. Litt justering og flikking, så ordnet det seg:  Trollbildet gikk nesten rett gjennom flikkefasen i Photoshop, før jeg oppdaget en klassisk AI-bommert. For mens 99 prosent av bildet er strålende, er det tilsynelatende et smeltet, grusomt monster som stikker frem bak treet. Det er jo en magisk skog, så der kan vel alt skje, men jeg valgte å erstatte styggedommen med et magisk reinsdyr i stedet.  Etter ytterligere en time var bildene klare, og jeg kunne slenge dem alle inn i Pages.  Del 4.5: Skrivingen Teksten har jeg faktisk skrevet selv, så her har jeg ikke så mange AI-erfaringer å dele. Førsteutkastet gikk relativt raskt å skrive, ettersom jeg tross alt hadde fortalt eventyret bare et par timer tidligere. Bortsett fra å justere på et par småting i historien beholdt jeg det relativt tett opp mot den originale fortellingen. Jeg kunne sikkert ha brukt ChatGPT til å generere teksten også, men prosjektet handlet ikke om å ikke gjøre noe selv, men å bruke AI-en som et verktøy for å lage noe gøy.  Til slutt fikk jeg også Dall-E til å lage et forsidebilde til boken:  Bortsett fra teksten, og den beige boksen nederst, er alt AI-skapt.  Bilder og tekst var inne, boken hadde en forside, og jeg var egentlig klar. Jeg tipper det tok meg totalt tre timer. Jeg kunne ha sagt meg ferdig nå, for jeg hadde jo en slags digital bok.  Men, eventyret var ikke helt ikke helt ferdig ennå. Ambisjonsnivået vokste: Hvordan kunne jeg skrive ut denne greia? Hva må jeg fikse før jeg faktisk lager en fysisk bok?  Jeg brukte litt mer tid på å be AI-en om å generere opp litt pyntebilder til de andre sidene i boken også – de som tidligere bare var forbeholdt tekst.  Dette tok nesten mer tid enn de store hovedbildene. Delvis fordi det var vanskeligere å få AI-en til å lage bilder med veldig enkel bakgrunn, men også fordi jeg ville at alle illustrasjonene skulle være veldig minimalistiske. Deretter måtte jeg fjerne alle bakgrunnene i Photoshop.  På dette tidspunktet var jeg fornøyd med den digitale versjonen. Så hvordan skulle jeg kunne skrive den ut?  Her kan det absolutt hende det er bedre, billigere og smartere løsninger (rop gjerne ut i kommentarfeltet under!), men jeg følte det enkleste ville være å bare lage en fotobok fra en fotobutikk. Jeg har grei erfaring med dette fra bildebøker jeg har lagd av barna, så hvorfor ikke en barnebok også? Prosjektet mitt startet også rett før Valentines Day, og da hadde tilfeldigvis også FotoKnudsen 40 prosent avslag på fotobøker, så da ble ikke prisen så krise.  Jeg lastet ned fotobok-appen deres til Mac, som faktisk var ganske intuitivt å bruke. Men siden den er tiltenkt bilder, naturlig nok, måtte jeg konvertere alle Pages-sidene jeg hadde laget. Jeg lagret hele dokumentet først som PDF, og deretter til JPG-bilder via Photoshop, og passet på at oppløsningen ble høy nok. Bildene fra AI-en er ikke veldig høyoppløste, så jeg var ganske usikker hvordan dette skulle bli i praksis.  Etter litt flikking og styring kom til slutt alle bildene inn i appen, og jeg kunne endelig bestille fotoboken. Jeg huket av for de billigste valgene – jeg valgte for eksempel matt papir fremfor blankt fotopapir – og prisen endte opp på omtrent 350 kroner for boken. Før FotoKnudsen – naturligvis etter man har laget hele boken og brukt tid på å få den nøyaktig som man vil – informerer om at fraktkostnaden er på ytterligere 150 kroner. Au.  Men nå hadde jeg kommet så langt i prosessen at jeg svelget kamelen, og trykket bestill.  Etter en uke kom boken, og kvaliteten ble faktisk overraskende bra. Man kan definitivt se at bildeoppløsningen ikke akkurat er fantastisk høy, men langt ifra sjenerende. Barna mine – som altså er 3,5 og 1,5 år – har ikke klaget på litt lavoppløste bilder en eneste gang! Heller ikke at teksten er litt kornete et par steder, eller at pappa har en skrivefeil i første setning på baksiden av boken. Den siste gjør fortsatt vondt.  Siste tanker Vil jeg anbefale flere om å gjøre det samme? Absolutt! Det var et kjempegøy prosjekt, og du kommer veldig langt med veldig lite erfaring! Det finnes også flere såkalte GPT-er som kan hjelpe både med å skrive selve eventyret hvis du ønsker det, eller som er mer spesiallaget for å for eksempel lage fantasikart eller andre mer nisjeområder.  Når det kommer til det etiske (og kanskje moralske) å outsource illustrasjonsjobben til en AI fremfor meg selv, eller en faktisk kunstner, ville jeg ha tenkt meg om flere ganger hvis boken var ment for et større publikum enn mine egne to barn. Men som et eget lite hobbyprosjekt har jeg kost meg med god samvittighet. Så får vi se hvordan de massive søksmålene mot AI-gigantene går.  Prosjektet ga skikkelig mersmak, og eldstemann har allerede ønsket seg flere drageeventyr. Vi er allerede godt i gang med bok 2 nå. For hvem hadde vel trodd – det er faktisk syv drager i eventyret! Og hver av dem har en dragenøkkel. Og nøklene, hvis alle blir funnet, da åpner de ... Greit, jeg skal roe ned. Dette kan holde på lenge ...  Snipp snapp snute, så var AI-eventyret bare begynt! 
Journalisten deler sin erfaring med å bruke kunstig intelligens (AI) for å lage en barnebok for sine barn. Han brukte AI for å generere bilder basert på en fortelling han hadde laget. Ved å sende beskrivelser av scenene til bildegeneratoren Dall-E, ble illustrasjonene laget automatisk. Forfatteren fant ut at AI noen ganger ga uventede resultater, spesielt med alder og hårfarge på karakterene. Han brukte flere AI verktøy, inkludert et Photoshop-verktøy som heter «generative fill», til å redigere og justere bildene.  Til slutt ble boken bestilt som en fotobok, og ble mottatt godt av barna. Forfatteren anså prosjektet som en morsom og lærerik opplevelse, og anbefaler andre å prøve det samme.