Industrien har kassen full av penger foran lønnsoppgjøret
Aldri før på over et halvt århundre har eiernes andel av verdiskapingen i industrien vært større. Det gir ammunisjon når LO vedtar sine lønnskrav tirsdag. Fredag la SSB-sjef Geir Axelsen frem den første versjonen av tallmaterialet til vårens lønnsoppgjør.   Det viser at eierne har gode dager. – Disse tallene viser at en stor andel av verdiskapingen i industrien har gått til driftsresultat i 2023. Det betyr at det har vært et godt år for industrien, sier han.  Axelsen leder Det tekniske beregningsutvalget for inntektsoppgjørene (TBU). Tirsdag klokken 10 tar lønnsoppgjøret ett stort steg fremover. Da møtes LOs representantskap i Folkets Hus i Oslo for å vedta kravene.   Ifølge TBU-rapporten er de industriansattes andel av verdiskapingen den laveste noensinne i en tallrekke tilbake til 1970. Lenger tilbake har ikke TBU tall. Ansatte og eiere deler Verdiskapingen i bedriftene blir delt i to: Når driftsresultatet og eiernes andel er høy, er de ansattes andel tilsvarende lav.  Eller sagt på en annen måte: Dette er fordelingen mellom arbeid og kapital.  Den svekkede kronen forklarere trolig svært mye av det økte overskuddet.  Industriens inntekter i utenlandske penger blir vekslet om til flere kroner. Har sunket i fire år TBU -tallene viser at de ansattes andel av verdiskapingen har sunket fire år på rad siden 2019.  TBU måler lønnskostnadenes andel. I fjor var den 71,6 prosent av verdiskapingen.  Arbeidsgiveravgiften er for eksempel en viktig kostnad som medfører forskjell på lønnskostnad og lønn de ansatte får utbetalt. Svinger over tid Lønningene endrer seg stort sett i fast takt fra år til år. De stiger jevnt og trutt gjennom lønnsforhandlingene og tariffavtalene. Synker overskuddene mye, følger ikke lønningene etter på kort sikt. Det er overskuddene som tar støyten i kroner og øre når økonomien svinger. Men følgen av dette er at andelene for lønn og overskudd svinger mye med gode og dårlige tider i industrien. Men over tid har andelen en tendens til å ligge rundt et stabilt gjennomsnitt. Siden 1970 har lønnskostnadenes andel av verdiskapingen i gjennomsnitt vært 81 prosent. Har sakket akterut med 90.000  Det går an å gi et grovt og usikkert anslag på hva den lave lønnsandelen betyr i kroner: I fjor var det 220.000 lønnstagere i industrien. Fordelt likt på alle dreier dette seg om rundt 90.000 kroner pr. lønnstager. Til sammenligning: Gjennomnsnittlig lønn pr. årsverk i NHO-industrien var 728.000 kroner i fjor. I klartekst: Industriansatte lå 90.000 kroner bak sin historiske lønnsandel. Men 2023 er nå historie. Lønnsandelen skal ifølge den norske lønnsmodellen vende tilbake til det historiske gjennomsnittet, men det kan ta flere år. Det kan skje ved at lønnen stiger eller  verdiskapingen i kroner synker eller begge deler. Axelsen lar seg ikke lokke til å spekulere i den lave lønnsandelens betydning for vårens lønnsoppgjør mellom Fellesforbundet og Norsk Industri. Bedre konkurranseevne Andre tall i TBU-rapporten illustrerer de gode tidene norsk industri. En figur viser timelønnskostnadene i industrien i Norge i forhold til det samme hos handelspartnere i EU og Storbritannia, regnet i felles valuta. I 2022 var kostnaden 33 prosent høyere i Norge. I fjor var forskjellen redusert til bare 18 prosent. Dette er den laveste forskjellen siden 2004.  Den svekkede kronekursen står for det aller meste av denne forbedringen. TBU skiver at høyere timelønnskostnader i Norge «reflekterer norsk økonomis høye produktivitet og inntektsnivå».
Eiernes andel av verdiskapingen i industrien var i fjor den høyeste på over 50 år. De ansattes andel var tilsvarende lav. Industriansatte lå 90.000 kroner bak sin historiske lønnsandel. Den svekkede kronen kan forklare mye av det økte overskuddet og eiernes høye andel. Industriens utenlandske inntekter blir vekslet til flere kroner.