Oberstløytnant Palle Ydstebø: – Den viktigste slagmarken nå, er i våpenindustrien
Ammunisjonsmangelen begrenser seg ikke til krigen. Nå tar Nato-land kraftige grep, men er det nok? Foran valget i USA er uroen i forsvarsindustrien tiltagende. Forbruket av artilleriammunisjon i Ukraina er så høyt at partene skyter opp hele årsproduksjoner fra noen av verdens største forsvarsselskaper på få uker.  Massive artilleribombardement er også noe Vesten må ta høyde for. Ukraina mangler ammunisjon, og mye tyder på at beredskapen er for dårlig i Nato-land.  Alle de vestlige hærene vil ha artilleriammunisjon. Men det er ikke lett å få tak i. Hvor dramatisk man synes det er, avhenger av hva man tror om fremtiden:  – Jeg har en jævlig dårlig magefølelse, sier forsker Ståle Ulriksen ved Sjøkrigsskolen.  Antyder svak, norsk beredskap Tomas Beck, sjefen for de norske ammunisjonslagrene, antyder at beredskapen i Norge har mangler.  – Troen på kortvarige konflikter med bruk av presisjonsvåpen, har sammen med andre forhold preget tenkningen, produksjon og lagerbeholdninger, sier han.  Han sier de aller fleste nasjoner reduserte lager og villigheten til å finansiere store produksjonslinjer etter Sovjetunionens kollaps, noe som medførte at en del ammunisjon forsvant. – Generelt kan man si at krigen i Ukraina har vist at vestlige land har bygd ned sine lagre til et lavt nivå. Både av økonomiske grunner, men også fordi det var sterk tro på raske leveranser ved behov, sier han. Men å få raske leveranser ved behov, har vist seg vanskelig. Nylig valgte Norge å støtte et initiativ som fremskaffer oppimot en million granater til Ukraina.  Men «ammunisjonsmirakelet» er ikke et resultat av Nato-lagre. Europeisk forsvarsindustri er ikke dimensjonert for å møte etterspørselen. Det er nå i endring:  Frykter krig mellom stormaktene Ifølge Beck blir imidlertid de neste to årene krevende, før nye produksjonslinjer er effektive med god råvaretilgang.  Arbeidet med å øke produksjonskapasiteten i forsvarsindustrien er tidkrevende. Private selskaper, som europeisk forsvarsindustri består av, er ikke statlige beredskapsorganisasjoner og trenger enorme bestillinger for å utvide produksjonskapasitet.  Oppstår ytterligere væpnede konflikter i verden kan situasjonen forverres. Forsker og lærer på FHS/Sjøkrigsskolen, Ståle Ulriksen, er bekymret.  Han mener sjansen for en krig med Vesten på den ene siden og Russland og Kina på den andre, er « ... ganske stor og raskt økende.» – Jeg sier det er 50 prosent sjanse for at vi går inn i en periode med masse indirekte konflikter, 25 prosent sjanse for krig mellom stormaktene og 25 prosent sjanse for at det går bra, sier han.  – Magefølelsen og tallene jeg sitter på knyttet til opprustning er skikkelig dårlige, sier han.  Ulriksen baserer sin analyse på det følgende:  Våpenindustrien «den viktigste slagmarken» Kilder sier til Aftenposten at gapene mellom produksjonskapasitet og etterspørsel fortsatt er «massive».  Det vil ta årevis å fylle på bare for å dekke Ukrainas behov. Kapasiteten til å fylle på Nato-lands ammunisjonslagre, beskrives som «null». Signaler fra forsvarsindustrien nå er at den siste tids investeringer monner, men at de kunne kommet tidligere og vært mye større. Mange med kjennskap til Forsvaret mener det samme.  Europeisk forsvarsindustri er ikke dimensjonert etterspørselen. I mange år lå bestillinger på artillerigranater typisk på fra 5000–15.000 stykk, med mange års mellomrom. Nå snakkes det om millionantall.  Det får oberstløytnant ved Forsvarets høgskole, Palle Ydstebø, til å reagere. – Når det gjelder bakkekrigen er den viktigste slagmarken i våpenindustrien, slår han fast.  – Tiltagende uro i forsvarsindustrien Europas push i forsvarsindustrien ses også i sammenheng med valget i USA til høsten. USA har gitt store mengder ammunisjon til Israel, som kunne gått til Ukraina.  I en konflikt mellom for eksempel Kina og Taiwan, vil trolig alliert oppmerksomhet trekkes mot Sør-Kina-havet.  Slike hendelser vil skape kraftig press på Europa.  Det politiske bildet fører til en «tiltagende uro» i norsk forsvarsindustri. Trangen til å gjøre noe nå, er stor, får Aftenposten opplyst. 
Bruk av artilleriammunisjon i Ukraina er høy. Dette påvirker beredskapen til Nato-landene. Europeisk forsvarsindustri klarer ikke møte etterspørselen. Men nå tar både EU-land og Norge grep for å øke beredskapen. Sjansen for flere kriger og sikkerhetspolitiske endringer, blir sett på som økende. Dette skaper uro i forsvarsindustrien.