Erik (48) kjører norsk «skole» til Ukraina
Et kassert sett med stoler, pulter og skolemateriell for flere hundre norske elever er blant nødhjelpen Erik Helgesplass (48) har med seg på sin åttende tur til Ukraina i år.  – Jeg er det du kan kalle en «skikkelig norsk nordmann», glad i fjell og skog. Men hjertet mitt har jeg på et lite småbruk i Ukraina, sier Erik Helgesplass (48).  Det er grytidlig morgen på en rasteplass i utkanten av Oslo da VG treffer ham. 48-åringen fra Modum startet fra Noresund før soloppgang. Han unner seg en kaffe før turen går videre gjennom Europa, og til slutt over grensen fra Slovakia til det krigsrammede Ukraina. Siden Russland invaderte Ukraina for halvannet år siden, har Helgesplass vært der et tyvetalls ganger.  Dette er tur nummer åtte i år. Hans ukrainske kone Nadia og hennes sønn er trygge i Noresund, der de nå er i full gang med jobb og skole.  Men Helgesplass reiser ikke alene. Det private engasjementet hans har vokst seg til en frivillig organisasjon, og fire andre medlemmer er med. – Vi er helt vanlige mennesker i alle samfunnslag som har det til felles at vi er veldig dårlig til å sitte stille og se på at menneskerettigheter blir brutt på europeisk jord, sier Erik Helgesplass til VG. Dro til krigen Første gang VG traff 48-åringen fra Modum, satte han seg på flyet fra Oslo til Kyiv i februar 2022.  Da var det varslet at fullskalainvasjonen kunne skje når som helst, og Helgesplass ville heller være med familien sin i Ukraina, enn « stuck i Norge», hvis krigen skulle bryte ut.  Rett etter invasjonen drev Helgesplass med det han nå kaller et «cowboyopplegg»: Han evakuerte folk ut fra områdene rundt Kyiv, til trygghet utenfor landets grenser.  Så tok engasjementet mer form. Han fant andre som ville hjelpe, laget organisasjonen Norseaid. Nå er hovedfokuset å kjøre humanitær bistand inn i landet. Denne gangen kjører de to biler og et vogntog som er lastet med «en skole», som Helgesplass omtaler det, og enda flere feltkjøkken. Med dem kan de mette 14.000-15.000 mennesker om dagen, anslår han.  «Skolen» er flere hundre pulter og stoler, skolemateriell som en norsk rektor på Nøtterøy tilbød han. I tillegg har de fått et tyvetalls PC-er donert. – Det er jo de ungene som sitter på skolebenken nå som skal rydde opp i den dritten min generasjon har stelt i stand, sier Helgesplass til VG.  Dobbel jobb Helgesplass, som til vanlig jobber som vaktmester på Norefjell, har fått en ny mening med livet. Derfor starter han grytidlig på jobb, slik at han kan rekke en arbeidsdag til, da med hjelpeorganisasjonen han driver.  I snitt en gang i måneden tar han ulønnet permisjon for å reise ned med nødhjelp til Ukraina. Denne gangen blir han borte i to uker. – Jeg er heldig som har en arbeidsgiver som forstår. Og så er det klart at man lever ikke fett på en deltids vaktmesterlønn, men vi har strammet inn livreimen der det er mulig, sier han. Ved påsketider i 2022, noen uker etter fullskalainvasjonen, opplevde Erik og familien selv å være på flukt.  Da måtte han, sammen med kona Nadia og hennes sønn, flykte fra småbruket de bodde på i Ukraina, med to hunder i bilen som de ikke visste om de ville få inn i Norge. Da de krysset grensen til Sverige tok en fremmed kvinne kontakt og tilbød dem å bo hos henne i to uker. – Jeg ser ikke noe positivt ved denne krigen. Men jeg har, siden krigen startet, møtt de flotteste, sterkeste, råeste menneskene jeg har møtt i hele mitt liv, sier han til VG. Mange små hjelpeorganisasjoner Hvorfor han selv startet en liten hjelpeorganisasjon, heller enn å støtte de store, profesjonelle organisasjonene, er et spørsmål han får ofte, sier han. – Da må jeg svare: Fryser folk mindre av den jakken de får av dem, enn av oss? Blir de mettere av den maten de får av dem? I de områdene vi er i, ser jeg nesten ikke uniformerte biler, hevder han. Norseaid jobber for tiden rundt byene Perechyn, Tsjernihiv, Kharkiv, Kupiansk og Kherson.  Det er private initiativ og de små organisasjonene som utgjør ryggraden av hjelpearbeidet der, mener han. – Det er den vanlige mannen i gaten som ofte er «first responder», sier Helgesplass.  Han sier at en av fordelene med en liten organisasjon er at beslutningstiden er kort.  – Daglig leder tar en prat med styret – svaret er ja eller nei – og veien fra tanke til handling blir kort, sier styrelederen i organisasjonen som har rundt 160 betalende medlemmer.  Han pauser litt, før han sier:  – Det er lidelse og nød nok til oss alle.
Erik Helgesplass (48) fra Modum har for åttende gang i år kjørt til Ukraina.  Han startet den private hjelpeorganisasjonen Norseaid, som nå fokuserer på å kjøre humanitær bistand inn i landet. Denne gangen transporterer de to biler og et vogntog lastet med en «skole», samt feltkjøkken som skal være nok til å mette 14 000 til 15 000 mennesker om dagen.