Slik raknet Nikes prestisjeprosjekt
Mary Cain skulle bli USAs neste superstjerne. Så gikk det galt da Nike tok henne inn i varmen. – Ingen gjorde eller sa noe.  Mary Cain vant kampen mot tårene. Budskapet hun skulle fremføre var viktig, der hun så inn i linsen til New York Times’ kamera.  Det hun fortalte, rystet amerikansk idrett.  For Cain rettet alvorlige anklager ikke bare mot Alberto Salazar, en kontroversiell trener. Hun rettet også søkelyset mot utstyrsgiganten Nike.  Det vakte stor oppsikt i USA. Nå har saken tatt en ny vending.  Skulle møtes i retten For to år siden valgte Cain å saksøke Salazar og Nike for 20 millioner dollar. Forrige uke skulle partene møtes i en rettshøring. Det skjedde ikke.  Isteden ble det annonsert at partene hadde inngått et forlik. Detaljene i forliket er ikke kjent. Hverken Nike, Salazar eller Cain har uttalt seg etterpå.  Med det fikk en svært alvorlig sak et foreløpig sluttpunkt. Men hvordan kom vi hit? Fra talent til mentale problemer Mary Cain var 16 år gammel da Alberto Salazar ringte henne i 2012. På det tidspunktet var hun USAs kanskje heteste løpertalent, med blant annet gull på 3000 meter i junior-VM. Salazar ønsket henne med i Nike Oregon Project, der han var hovedtrener. Cain sa ja takk til å bli en del av Nikes eksklusive løpergruppe, der man fant flere av verdens beste utøvere, som Mo Farah og Sifan Hassan. Prosjektet hadde base ved Nikes hovedkvarter utenfor Beaverton. Cain ble spådd en stor fremtid, men slik gikk det ikke.  I 2019 stilte hun i et stort intervju med New York Times. Tittelen lød: «Jeg var den raskeste jenta i Amerika. Helt til jeg ble del av Nike.»  I det oppsiktsvekkende intervjuet fortalte hun hvorfor karrieren hennes var blitt en fiasko.  – Jeg ble følelsesmessig og fysisk mishandlet av et system laget av Alberto og støttet av Nike, sa Cain.  Hun hevdet at Salazar og Nike-teamet ga henne beskjed om å gå ned i vekt, at det var det som skulle til for å nå verdenstoppen. Om hun ikke hadde gått ned nok, ble hun skjelt ut foran resten av laget. På tartandekket gikk det elendig. Cain var ikke i nærheten av å få ut potensialet sitt. For sitt indre øye så hun kun tallet vekten hadde vist tidligere på dagen. Hun begynte å skade seg selv, mistet mensen i tre år og knekte fem bein i kroppen. Da hun omsider klarte å fortelle foreldrene hva som foregikk, forlot hun Nike Oregon Project. Nektet for anklagene Intervjuet med New York Times vakte oppsikt. Flere utøvere erklærte sin støtte. Blant andre sa Amy Yoder Begley, som var del av Oregon-prosjektet fra 2007 til 2011, at hun ble sparket ut.  – Jeg ble fortalt at jeg var for feit og hadde «den største rumpa på startlinjen». Dette bringer de fæle minnene tilbake, skrev hun etter Cains intervju.  Andre utøvere med fortid i Salazars gruppe har hevdet at utøverne ble veid i påsyn av hverandre. Også Steve Magness, Salazars tidligere assistent, fortalte at han hadde sett lignende ting. – Dette er bekymrende anklager som hverken Mary eller hennes foreldre har kommet med tidligere, sa Nike etter intervjuet.  De startet en egen etterforskning av påstandene. Salazar benektet mye av det Cain sa. Han erkjente at hun hadde hatt problemer med å ha en optimal «treningsvekt» under deres samarbeid. Han hevdet at han i de tilfellene hadde spurt faren hennes om råd, ettersom han var lege.  – Mary og foreldrene hennes nevnte ingen av problemene hun nå sier inntraff da jeg trente henne. For å være helt tydelig: Jeg hverken oppmuntret eller kjeftet på henne for at hun skulle holde en usunn vekt, sa han til The Oregonian. Overfor Sports Illustrated sa han også:  – Jeg ser på det som en del av min jobb å hjelpe lagets løpere å forstå hvordan vekt og prestasjon hører sammen på toppnivå. Jeg hadde mange ærlige diskusjoner om vekt med alle utøverne mine, både menn og kvinner. Det er en del av toppidrett. Kanskje det må endre seg. Han gjentok at han aldri hadde lavere vekt som et overordnet mål for utøverne sine. «Just do Better» Salazars og Nikes forhold går langt tilbake. På 80-tallet vant han New York-maraton tre ganger på rad da han løp for et Nike-sponset lag. Utstyrsgiganten har alltid likt å knytte til seg idrettsprofiler med suksess. Senere fikk Salazar jobb i markedsavdelingen deres, før han senere ble hovedtrener for Nikes Oregon-prosjekt. Flere av verdens absolutt beste mellom- og langdistanseløpere de siste 20 årene har vært innom gruppen.  Men det har ikke vært stille, hverken rundt Salazar eller Nike. Og nesten samtidig som Cain kom med sine anklager, ble temperaturen skrudd opp enda et par hakk.  Etter flere år med spekulasjoner ble Salazar utestengt i fire år av USAs antidopingbyrå. Byrået mente at han hadde tilrettelagt for brudd på dopingloven da han var sjef for Oregon-prosjektet.  Kort tid etterpå annonserte Nike at de la ned Oregon-prosjektet. Årsaken de oppga, var at støyen rundt hindret utøverne i å fokusere på trening og konkurranse.  Salazar anket til idrettens øverste voldgiftsrett (Cas), men utestengelsen ble opprettholdt. Løpetreneren har hele tiden nektet for å ha gjort noe galt. Han fikk full støtte av daværende Nike-sjef Mark Parker. Han mente at Salazar hadde handlet med de beste hensikter. Derfor skulle selskapet betale for trenerens ankesak. Kun uker senere ga Parker seg som sjef. I intervju med CNBC sa han at det var planlagt og at beslutningen ikke hadde noe med Salazar-saken å gjøre. I desember 2019 boblet sinnet over hos flere av Nikes ansatte, da en bygning oppkalt etter Salazar ble gjenåpnet etter oppussing på Nikes campus i Beaverton. Flere hundre ansatte gikk i protesttog. På plakatene deres sto blant annet «Just do Better», som et stikk mot selskapets «Just do It»-motto. Utestengt For Salazar skulle det bli verre. For to år siden ble han utestengt fra friidretten på livstid av Det amerikanske senteret for trygg idrett (Safe Sport) grunnet seksuelle overtramp. Hvem som var offer ved disse regelbruddene, er ikke offentlig kjent.  Salazar nektet igjen for å ha gjort noe galt. «Seksuell trakassering strider mot alt jeg er som person», skrev han til New York Times. Han mente at saken som ble ført i Safe Sport, manglet rettferdighet. Han hevdet også at han kunne gi mer info om «de falske anklagene», men at Safe Sports konfidensialitetsregler hindret ham i å dele dette. Forklaringen hans ble ikke funnet troverdig. Da forsvant også navnet hans fra Nike-kontoret i Beaverton. Ut mot Nike Det har skjedd mye for Mary Cain siden hun første gang ble oppringt av Salazar. I 2020 returnerte hun til friidretten. Så saksøkte hun Nike og Salazar.  – Nike lot Alberto «vekt-shame» og gjøre kvinner til objekter, og det var en del av kulturen å ignorere helsen deres, sa Cains advokat, Kristen West McCall, til The Oregonian da de gikk til sak.  Den gang ønsket ikke Nike å kommentere en pågående rettstvist. Forrige uke endte den i forlik.  Hverken Cain, Nike eller Salazar har kommentert forliket. Aftenposten har spurt om Nike ønsker å kommentere forliket eller anklagene, men har ikke fått svar. Kilder: The Guardian, New York Times, Runner’s World, Willamette Week, Reuters, The Oregonian,
Løpetalentet Mary Cain anklaget trener Alberto Salazar for fysisk og psykisk mishandling. Salazar var trener i Nike Oregon Project. Cain saksøkte Salazar og Nike for 20 millioner dollar. Forrige uke ble det kjent at partene hadde inngått et forlik.