”Empatilöst är ett bra ord för vad vi gör”
Hotar och manipulerar – för ungdomarnas bästa Växjö Lakers hotar ungdomar som vill lämna föreningen. Detta i en verksamhet som av ledare, spelare och föräldrar beskrivs som ”empatilös”. – Det kan stämma att det uppfattas så, men vi gör det för spelarnas bästa, säger sportchefen Henrik Evertsson. Det är några timmar kvar till Växjö Lakers sista seriematch för säsongen när Henrik Evertsson möter upp. Lunchbuffén håller på att dukas av i Vida Arena där gästerna förflyttat sig till kaffekön. I den tomma konferensavdelningen sätter sportchefen nyckeln i låset. Det är inte första gången Lakers verksamhet granskas i Sportbladets artikelserie #Utgallrad. En gång nämndes klubben i avslöjandet om hur SHL-föreningar börjat kräva pengar av spelare som vill lämna lagens gymnasieverksamhet.  Då vägrade Växjö Lakers svara på Sportbladets frågor, men nekade bestämt till uppgifterna i en intervju med lokalpressen.  – Aldrig. Aldrig! Det är det som gör mig så förbannad, sa Evertsson på Smålandspostens fråga om de krävt pengar av föräldrar vars barn velat lämna Lakers gymnasieutbildning. Två år senare kommer Henrik Evertsson nu till sist utveckla hur det egentligen är med det kravet. Men skälet till att vi ses är i grunden en helt ny situation. ”Mådde verkligen skit”  Färska larm om missförhållanden i Lakers ungdoms- och juniorverksamhet. Vittnesmål om hot, ungdomar i gymnasieåldern som mått så dåligt att de flyttat och andra som vägrats samma möjlighet för att mot sin vilja bli kvar. – Jag har försökt förtränga allt för jag mådde verkligen skit när jag var där, säger en spelare som bytt klubb. Problem som präglas av den spelaromsättning Sportbladet kunnat avslöja i landets elitklubbar.  Henrik Evertsson kommer i intervjun säga saker som säkerligen uppfattas som kontroversiella. Anledningen är en bestämd uppfattning han hela tiden återkommer till.  Att ungdomar behöver klara motgångar och att de som klagar söker ursäkter för sina egna misslyckanden.  – De som kommer hit gör det med väldigt stora förhoppningar och drömmar, och det har förmodligen gått ganska bra för dem tidigare. Det måste inte börja gå emot för dem här, men någonstans så kommer det göra det. – Ofta måste någon annan då ha gjort något fel. Det måste finnas någon annan som kan beskyllas för det. Det är inte alla som reagerar så men det räcker att någon gör det för att vi ska få den här typen av situationer. Till sist kommer vi lämnas med frågan vad som är en osund verksamhet och vad som är ett måste för att fostra elitspelare. Ett exempel är de färska larmen om missförhållanden.  Normalt, tycker nämligen sportchefen Henrik Evertsson. – Vartenda år får styrelsen mejl. Jag kan garantera dig att det inte finns en enda klubb som inte får det och jag förstår varför.  Men det är inte bara spelare och föräldrar som nu slagit larm. I gruppen finns också såväl gamla som nuvarande ledare. Deras vittnesmål  handlar om hur ungdomar under utbildning används som verktyg för klubbens sportsliga framgång. Hur oönskade tonåringar blir utfrysta. Hur favoriter lyfts fram och belönas. Det talas om en raffinerad manipulation från framförallt en ledare. Men också hur tränare under honom tvingas springa obekväma ärenden. En ung spelare på väg upp kan från ansvariga ha fått löften om en nyckelroll i laget med tillhörande speltid. Men när en annan spelare plötsligt uppfattas som mer lovande kan löftena snabbt överges. Vittnen berättar då hur tränare längre ner i hierarkin uppmanas att uttryckligen manipulera den gamla favoriten för att få honom att flytta på sig. – Ordet ”manipulera” har kommit upp många gånger. De kan till exempel handla om att berätta för en spelare att han borde träna mer och att vi därför avvaktar några veckor för att ge den andra killen chansen. Trots att klubben bara vill bli av med honom. Det är mycket härskartekniker, säger en ledare. ”Manipulera är bra ledarskap” Henrik Evertsson reagerar inte nämnvärt på utsagorna. Han pekar istället på hur få spelare som lämnar klubben under säsongerna som ett bevis på att situationen inte kan vara så allvarlig.  Han försvarar också ordvalet i fråga. – Jag vet att ”manipulera” inte är ett populärt ord. Det har ingen positiv klang. Men om man tänker på vad ledarskap är så skulle jag nog sätta ordet ”manipulera” på ganska många saker. Om vi skulle säga precis som det var och alltid vara hundra procent transparenta skulle det inte gynna någon, säger Evertsson och ger ett exempel: – Ska vi säga till en spelare att han är för dålig, eller ska vi försöka motivera honom att träna mer? Är det att manipulera tycker jag att det är ganska bra ledarskap. Och det är definitivt något som händer ofta. Flera ledare beskriver ett tufft arbetsklimat. Att det är jobbigt att gå till arbetet och hur de hotas om de förlorar genom att få förklarat för sig att andra gärna vill ha deras jobb. Hur ser du på det? – Jag vet inte riktigt vad jag ska säga om det. Har det hänt? Ja, någon har uppenbarligen upplevt att det hänt. Men jag tror samtidigt att många unga tränare inte har klart för sig vad som krävs. Evertsson beskriver hur tränarjobbet i klubben är ”en livsstil”. – Vi har inte 40 timmars arbetsveckor, vi har liksom inte kontorstider. Det vore skönt om alla såg det så men det gör inte alla. Jag skulle också själv kunna ta till ett sådant språkbruk (att informera att andra vill ha en ledares jobb) för att förklara att du kanske borde vara glad att du faktiskt har möjligheten att lägga ner så mycket tid eftersom det finns många andra som skulle vilja ha det jobbet. Om jag gör det, tycker du att det är så farligt? Evertsson understryker också hur såväl U16-tränaren som J18-tränaren i klubben nyligen förlängt sina avtal.  – Det vore ju märkligt om de kontinuerligt blev hotade med att bli av med jobbet.  Källorna i den här artikeln har intervjuats en och en men deras historier krokar oavsett roller hela tiden i varandra. Framförallt ett ord återkommer. Empatilöst. – Det är en total avsaknad av empati för spelare. Total avsaknad av förståelse. Det här är en person som inte ska jobba med barn, sägs specifikt om en av klubbens ledare. Den aktuella ledaren omtalar enligt uppgifterna juniorerna i verksamheten som sina ägodelar. Henrik Evertsson visar fortfarande inte några tecken på förvåning när Sportbladet läser upp de här beskrivningarna. – Någon kommer med ett problem och anser att en orättvisa är begången. Men från vår sida kan vi samtidigt tycka att det är ganska normalt. Du har gått in i din första motgång och vårt jobb är också att få dig att förstå att det här tillhör livet som du har valt. I det läget tror jag det är ganska enkelt att löpa risken att uppfattas som empatilös, eftersom empati i den situationen ofta inte är det som spelaren mår bäst av. ”Mitt jobb att sätta stopp för känslorna” Evertsson beskriver hur alla spelare ska känna att de gör sin hockeyresa tillsammans med klubben. Att de har stöd. Samtidigt trycker han på vikten av att lära alla ungdomar att konfrontera sina motgångar själva. Han beskriver en ”feedback-trappa” där klubbens roll snabbt förklarat inte är att möta spelarna i en upplevd orättvisa utan att lära dem att bortse från ursäkter och kämpa sig vidare. – Mitt jobb är att sätta stopp för känslorna. Att få upp dig från att ”försvara och förklara” till insikten att du själv måste göra något. Jag är förmodligen ganska empatilös då. Det är nog ett bra ord. Men det är ungefär som när man tänker tillbaka på sina lärare i skolan. De man tyckte sämst om var de som ställde krav. Vad jobbiga de var! Men nu förstår jag det jag inte förstod när jag var 19 år. Att de också var de bästa lärarna. Hur ser du på ordvalet att en ledare ”äger spelarna”? – Det är ett ganska märkligt ordval om han använt det. Men jag har aldrig hört det. En mamma beskriver hur hon inte är lika orolig för att klubben ska förstå att hon pratat med Sportbladet. – Det kan ändå inte bli värre, som hon beskriver det. Hennes son har varit i föreningen i över tio år. När en ledare hösten 2021 fick uppfattningen att sonen funderade på att byta klubb hotades familjen. – Då skulle en ledare prata skit om oss hos andra föreningar. Han sa att ”killar som hoppar runt mellan lag får ofta ett dåligt rykte”. Sonen ansågs allmänt vara aktuell för NHL-draften häromåret men fick i Lakers höra olika anledningar till att han då inte matchades på samma nivå som andra lagkamrater. – Först sades det att han hade ”dåligt självförtroende” och sedan att han hade ”dåligt kroppsspråk”. Sonen fick vid ett tillfälle också veta att han var reserv till en landslagssamling. – Han hade ett möte med ledaren som sa att "landslagscoachen ringde och var jätteintresserad av dig, men jag sa att han bara kan ta dig om två andra killar bryter armen”. Fick nej till att byta klubb Sonens agent lyfte efter händelsen att familjen ville byta till en annan förening, men fick nej av Lakers. – Om du byter klubb är du bra i fem matcher, sen är du dålig igen, sa ledaren till spelaren. Sedan flyttades spelaren mellan mer prestigefyllda J20 och lägre åldersserien J18.  – Den här säsongen har han varit bänkad i omgångar. En gång frågade ledaren om han själv visste varför han inte fick spela och när han svarade nej fick ledaren honom att känna sig helt dum i huvudet. Förklaringar har sedan varit att han ”ser ut som ett spöke” och att han ”inte såg sugen ut”. I dag undrar familjen om behandlingen hade inverkan på det faktum att sonen föll nästan 100 platser på NHL:s egen ranking inför den aktuella draften, men också hur den tidigare skadefria sonens psykiska välmående påverkat nya uppkomna fysiska problem. Henrik Evertsson sitter lugnt och lyssnar. – Allt utom den här ”bryta armen-storyn”, som jag helt ärligt är tveksam till om den har skett, tycker i alla fall jag var bra sagt. Du får ett dåligt rykte om du hoppar runt, och du kanske inte tror mig men två till fyra personer lämnar oss varje säsong och det låter ungefär likadant varje gång. Det har ingenting med deras hockey att göra, även fast det nästan alltid bara har med deras hockey att göra. För det är nämligen bara de som inte blivit uppflyttade i J20 tillräckligt snabbt eller inte får spela power play och liknande som vill lämna. Och så här har det alltid varit och är i alla klubbar. Under tio år har det här hänt med kanske 30-50 spelare och jag vet inte ett enda exempel där det senare lyft för han som lämnat oss. Henrik Evertsson beskriver hur Lakers försök att stoppa spelare från att lämna i grunden är en handling av välmening. – Det spelar egentligen ingen jätteroll för oss, men när det blir ett en lösning så är vi i en situation vi är rädda för. Att det blir en okej lösning för folk att lämna så fort det går lite emot. Det är inte framgångsrecept. Det blir inte bättre. – Så om ledaren sagt det där om att ”du bara blir bra i fem matcher och sen dålig igen” så tycker jag att det är bra sagt. För det stämmer. Du kommer vara bra i fem matcher men sedan hamnar du i samma skit igen. Det funkar i princip aldrig men det vet inte de här familjerna för de förstår inte vad det handlar om. Det är också fullt förståeligt för de är sin bubbla. Har man då någon klubb som hör av sig så förstår jag att man vill lämna. Evertsson beskriver hur han önskar att Lakers själva inte plockade nya spelare som vill lämna andra klubbar. Samtidigt medger han att det kontinuerligt händer. – Det kan ske eftersom vi kanske har ett hål att fylla. Men det är inte bra. Det vore bättre om vi inte fick dem. För lösningen är ofta mycket mer grundläggande än så. Enligt Sportbladets uppgifter har också Lakers gått långt i sina försök att behålla spelare. Ett konkret exempel gäller en spelare vars familj upplevde att en ledare krävde dem på 100 000 kronor för varje säsong deras son spelat i klubben. Annars skulle sonen inte få byta förening. Det här hände efter att Sportbladet första gången avslöjade hur den här typen av krav börjat användas av elitklubbar inom svensk ishockey. Nu svarar Henrik Evertsson till sist också hur det egentligen är med det här i Växjö Lakers. – Jag vet att den här ledaren aldrig krävt det. För jag är inblandad i alla sådana fall. Men jag vet också att Svenska ishockeyförbundet vill ha stopp för de här övergångar och vi vill ju inte heller ha det så. Det flyttar bara runt missnöjet. Därför tog vi för några år sedan ett beslut att det kanske kan hjälpa om vi klubbar lägger upp en ekonomisk ribba. Att det kostar en slant. ”Användes som skrämseltaktik” Evertsson beskriver hur SHL-klubbarna gemensamt kom överens om att uppskatta ungefär vad spelarnas hockeyutbildning kostat dem. – Det diffar ju från klubb till klubb och jag minns inte om summan till sist blev 100 000 kronor per år eller vad det rekommenderades att vi skulle kräva. För vi har nämligen aldrig gjort det. Jag tror det mesta vi krävt är 10 000 kronor och det är för material som vi släppt och det är alltid mottagande klubb det kravet går till. Jag kan därför rakt av säga att personen som säger att vi krävt 100 000 kronor ljuger. Det stämmer inte. Däremot har man fört ett resonemang kring det. – Hur uppfattar man då det? Krävde Lakers 100 000 kronor? Nej, vi sa att det är vad som rekommenderas. Att man ska kräva 100 000. Använde vi det då tidigt i processen som lite skrämseltaktik? Absolut. För att vi inte vill att någon ska byta klubb eftersom vi vet att det inte är bra för dem. Vad vill ni åstadkomma med en sådan taktik? – Jag skulle önska att de oavsett om de kan betala eller inte känner att de tar ett kliv tillbaka och ger allt lite tid. Vilket också sker ganska ofta. Men vill ni som klubb ha kvar spelare, många gånger i de här fallen barn, som bara stannar för att de inte har råd att lämna? – Inte om du ställer frågan på det sättet. Men det är inte vad det handlar om. Vi vill inte att folk ska lämna verksamheten av andra skäl. Men självklart får spelare lämna om de har legitima skäl. När vi ser att det inte är hockeyrelaterat. Men i det här fallet handlade det om ett missnöje med en position i hierarkin helt enkelt och då vill vi ju inte att de ska lämna. Henrik Evertsson säger att Lakers krävt och fått mellan 5000 och 10 000 kronor vid ungefär fem tillfället när spelare lämnat. – Och då handlar det alltid om att vi skickat med klubbor eller liknande. I ett exempel Sportbladet sett låg kravet på närmare 15 000. Pengar familjen betalade. Källor beskriver också förhandlingar där spelare övertalats att vara kvar. – Det finns spelare i verksamheten i dag som velat lämna men stannat kvar efter långa förhandlingar för att klubben och spelarna vill slippa det rykte som kommer med att de lämnar, säger en källa. Vad erbjuds de i sådana förhandlingar? – Speltid i en första- eller andrafemma. ”Vi hade inget värde alls” Uppenbart är hur samma typ av agerande uppfattas på två olika sätt. Henrik Evertsson menar att Lakers alltid agerar för spelarnas bästa. Spelare, föräldrar och ledare Sportbladet talar med upplever i sin tur ett ledarskap baserat på rädsla och hot. En beskriver hur det började med ett lukrativt kontraktsförslag. Full utrustning, klubbor, skola och bostad. – Men när vi sedan körde dit märkte jag snabbt att några spelare är stjärnor, de som laget ska byggas kring. Vi andra har samtidigt inget värde alls. Ett centralt verktyg i verksamheten handlar om speltid. Attraktiva talanger lockas till Växjö med bra boendelösningar och generösa materialkontrakt – men framförallt med löften om speltid i äldre åldersgrupper. – En ledare förskönar och säljer in allt för individen innan han skriver på, och när de väl gjort det är det ”check”. Då äger ledaren individen. Det är ett uttryck de använder, att de ”äger spelarna”. Men när nya yngre förmågor ska flyttas upp måste andra bort för att göra plats.  – Det gör att de också dödar deras utbildning, både akademiskt och ishockeymässigt. De här spelarna är ju i sin viktigaste utvecklingsfas. Men deras utveckling stryps, så de kommer inte bli något. ”Är mobbning som bedrivs” Just speltiden används enligt uppgiftslämnarna också som ett ständigt närvarande hot för att kontrollera spelarna. – 15 av 20 spelare är livrädda för eventuella konsekvenser de kan få i en miljö där de mår skitdåligt. De andra fem får mest speltid och är ledarnas favoriter. Vad kan en konsekvens vara? – Att bli fråntagen sin speltid. Det är den faktor som gör ondast för en spelare. Ledare förflyttar dem mellan lagen eller till läktaren utan att skapa en förståelse för varför och det gör de medvetet för att härda dem. De tycker att det är en del av utbildningen att härdas genom något. Att ha ett helvete och då lära sig något. – Det är mobbning som bedrivs och det i en extremt formbar ålder där de här personerna är som mest identitetssökande. Anonyma ledare beskriver också hur kritiker baktalas och svärtas ned. – De pratar ned individen så att den har noll värde för de andra. Att det är ”en jobbig jävel”, ”ett jävla pucko” eller ”har inte ett rätt”. Därefter gör de allt för att över tid flytta ut dem. Det gäller oavsett person eller ålder. – Det som gör mest ont är ändå att de som bestämmer inte gör något. Det finns inget hjärta alls. – Alla vet om det här i klubben. Ledarna som jobbar där och kontoret med alla beslutsfattare där. Alla vet vad som försiggår. Men ingen gör något.  – Det är en sådan djävulsk tystnadskultur. Ingen vågar säga något för då åker man ut. ”Åk hem till mamma och pappa” Besvikna spelare beskriver hur skulden för misslyckanden alltid läggs på dem. Hur de upplever en total avsaknad av förståelse och medkännande. Spelare som kommer tillbaka från långa skadeperioder säger sig till exempel ha blivit utskällda för svaga insatser.  En kille fick under 15 minuters privat möte också höra hur han hade fel fokus. Ett möte som avslutades med orden ”om du mår dåligt kan du alltid åka hem till mamma och pappa men någon annan klubb kommer du inte få spela för". När han gick därifrån bestämde han sig för att sluta med ishockeyn om det inte blev någon ny klubb. Flera beskriver hur de är rädda för en utpekad ledare. – Det är skitmånga som dragit på grund av honom. – Min pappa försökte säga till honom att han måste ha koll på hur spelarna mår. Men han lyssnade inte. Det vara bara motargument. Agerar för spelarnas bästa Samtidigt beskriver alltså Henrik Evertsson hur agerandet är för spelarnas bästa. Att de måste förstå att det ligger på deras ansvar att möta motgångar. – I den bästa av världar vill vi skapa människor som tar ansvar för sina egna problem och sin egen utveckling. Inte på det viset att vi lämnat dem ensamma i det, men vi försöker hjälpa dem att hjälpa sig själva. För det här är verkligheten. – Vi kan inte göra någonting annat än att försöka hålla en balans mellan både framgång och motgång. Då är vi tillbaka där, kan det uppfattas som empatilöst? Oh, ja! Absolut! Men det är en empatilöshet som vi tycker är bra för dig. Henrik Evertsson är mer uttrycksfull nu. Han är också mer än ärlig med att Växjö Lakers ledarskap kan uppfattas som tufft. Men elitidrotten menar han är tuff. – Det här är folk som lever under pressade förhållanden och som säkert upplever något. Jag vill inte ta ifrån dem den upplevelsen, den har de rätt till, och jag tror det är extremt få av dem du pratat med som rakt av ljuger. Det tror jag absolut inte. Jag tror att de säkert uppfattat det så här. Men jag tror inte att de kommer uppfatta det på samma sätt med lite perspektiv, och framförallt inte när pressen försvunnit helt och hållet. – För samtidigt som jag säger allt det här har jag också full förståelse för de här människorna. Du säger att ”det kommit ett larm till vår styrelse”. Ja, det här året har vi också fått mejl. Det får vi varje år. Alltid. Hatar jag de föräldrarna? Nej, det gör jag inte. Tycker jag att vad de gör är fruktansvärt? Nej, det gör jag egentligen inte heller. Jag förstår, och jag vet att det kommer fortsätta så här. Varför? – På grund av den här pressen vi pratat om, de känner den så starkt. De har varit involverad i sina barn i 15 år och har åkt på så många cuper och annat. Du är emotionellt investerad och då känner du en panik när det börjar glida dig ur händerna. Hur känns det att det också är ledare som slagit larm till oss och er styrelse? – Pratar vi om juniorsidan så är det ju generellt också väldigt unga ledare. Rent krasst behöver du betala en 45-åring mer än en 25-åring, och vi har stora resurser men den absoluta merparten läggs rätt eller fel på a-laget. Så vi har väldigt unga och oerfarna tränare. – De behöver också inse att det inte är rättvist hela tiden. Det är jobbigt att inte ge allt åt alla. Du ger inte samma chans åt alla, och om prestationen inte finns så kommer du uppleva att du får färre chanser. ”Enda vi i så fall kan kritisera för” Hur säkerställer ni att er upplevelse är den rätta? Att ledarskapet inte är skadligt? – Jag har jobbat här i 19 år och just vår klubb präglas av en djävulsk kontinuitet även på ledarsidan. Jag tror alla förstår att om någon skulle ha misskött sig över tid här och vi som klubb skulle ha låtit det fortgå så hade vi inte varit där vi är i dag. Har vi någon gång gjort något fel? Ja, helt säkert. Finns det en systematisk misskötsel eller ett skadligt ledarskap? Nej, det finns det inte. Men kan kontinuitet och tid verkligen vara ett motbevis? Det finns ju gott om väl fungerande branscher med missförhållanden som fått pågå i decennier? – Absolut, så det är ju inte det absoluta beviset, och det är klart att vi som klubb inte bara kan bedömas efter att vi visat framgång på a-lagssidan. Men det här är i så fall det enda vi här och nu kan kritiseras för. Det skulle vara att vi då tydligen har ett dåligt ledarskap. Då säger jag att det är klart att vi kan ha det, men det är ganska otroligt att av allt annat som vi gör bra i den här klubben så skulle vi släppa igenom det här. Dessutom över tid. Jag tänker att organisationer som det går bra för förmodligen går bra av en anledning. För att de är noggranna och vill göra bra saker. Men det är inte heller ett bevis i sig. Jag kan inte bevisa någonting för dig. Det är tycke och smak. Efter drygt två timmars samtal har kaffet kallnat och vi tar vägen ut till konferensen för att lämna tillbaka våra koppar. Samma kväll kommer läktarna här nedanför fyllas av firande supportrar när Växjös a-lag hemmaslår Oskarshamn i grundseriens sista match.  När SM-slutspelet för seniorerna väl kommit igång får Sportbladet sedan bekräftat att Riksidrottsförbundet nu arbetar tillsammans med Lakers klubbledning för att komma till rätta med de missförhållanden RF fått larm om.
Färsk kritik framkommer om missförhållanden i Växjö Lakers ungdoms- och juniorverksamhet.  Växjö Lakers hotar ungdomar som vill lämna föreningen i en verksamhet som av ledare, spelare och föräldrar beskrivs som "empatilös".  Sportchefen Henrik Evertsson försvarar klubbens agerande och säger att de agerar för spelarnas bästa. 