# clar

## Ancien occitan

### Étymologie

    Du latin clarus.

### Adjectif

clar masculin (féminin : clara)

* Clair, pur, brillant, gai.

### Anagrammes

* larc

## Catalan

### Étymologie

    Du latin clarus.

### Adjectif

clar,

* Clair, limpide, net.
   * Com evident experiència mostra, la debilitat de la nostra memòria, sotsmetent fàcilment a oblivió no solament los actes per longitud de temps envellits, mas encara los actes frescs de nostres dies, és estat doncs molt condecent, útil e expedient deduir en escrit les gestes e històries antigues dels homens forts e virtuosos, com sien espills molt clars, exemples e virtuosa doctrina de nostra vida, segons recita aquell gran orador Tul·li — (Joanot Martorell, Tirant lo blanc, prologue)
   * Pren-me'n axí com a l patró qu·en platga té sa gran nau e pens aver castell; vehent lo cel ésser molt clar e bell, creu fermament d'un·àncora ssats haja. — (Ausiàs March, Pren-me'n axí com al patró qu·en platga)

**Synonymes**

* nítid

## Interlingua

### Étymologie

    Du latin clarus.

### Adjectif

clar \ˈklar\

* Clair.

### Prononciation

* \ˈklar\

## Occitan

### Étymologie

    Du latin clarus.

### Adjectif

clar (graphie normalisée)

* Clair, limpide, net.
* Rare, clairsemé.

**Synonymes**

* manifèst
* linde

**Dérivés**

* aiga clara
* clar coma l’aiga
