TEORIE V!DY / THEORY OF SCIENCE / XXXIII / 2011 / 3 ////// studie / article ////////////////////////////////////////// HISTORIOGRAFICKÁ METODA THOMASE KUHNA A!JEJÍ V"ZNAM Z!HLEDISKA SOCIOLOGIE V#DECKÉHO POZNÁNÍ Abstrakt: V!znam " omase Kuhna z#hlediska jeho vlivu na#dal$í v!voj p%edstav o#povaze v&dy a#konkrétn& na#vznik tzv. sociologie v&deckého poznání b!vá dnes b&'n& spojován s# jeho Strukturou v!deck"ch revolucí, zatímco jeho star$ím historick!m pracím je v# tomto ohledu jen z%ídkakdy v&nována pozornost. P%ísp&vek analyzuje práv& tyto práce a# pokou$í se charakterizovat základní metodologické rysy Kuhnova p%ístupu k#d&jinám v&dy, kter! je v#nich uplat(ován. Prost%ednictvím jejich porovnání s# metodologick!mi v!chodisky rané sociologie v&deckého poznání (Barry Barnes, David Bloor) se sna'í zjistit, nakolik lze ji' Kuhnovy historické práce pova'ovat za# v!znamné ze sociologické perspektivy. Jeliko' tyto práce pocházejí z#doby, kdy byla historiogra) e v&dy pod v!razn!m vlivem Alexandra Koyrého, p%ísp&vek zkoumá také metodologická v!chodiska jeho prací, aby bylo mo'no zjistit, do# jaké míry se Kuhn*v p%ístup vymykal standardní povále+né historiogra) i v&dy navazující na#Koyrého tradici. Klí$ová slova: " omas Samuel Kuhn; historiogra) e v&dy; sociologie v&deckého poznání; siln! program; Alexandre Koyré % omas Kuhn's Historiographical Method and Its Importance from the Point of View of the Sociology of Scienti& c Knowledge Abstract: " omas Kuhn's importance for further development of thinking about science and, in particular, for the rise of the sociology of scienti) c knowledge is usually associated with his # e Structure of Scienti$ c Revolutions, whereas his preceding historical works are seldom re, ected in this regard. " is paper analyzes the latter and attempts to describe the methodology of Kuhn's approach to the history of science applied in them. By comparing it with the tenets of the early sociology of scienti) c knowledge (Barry Barnes, David Bloor), the paper attempts to ) nd out to what extent should Kuhn's historical works be recognized as in, uential from the perspective of sociological approach. Since these works originated at the time when historiography of science was under strong in, uence of Alexandre Koyré, the paper also examines the methodology of his works and evaluates how much Kuhn's approach surpasses standard post-war historiography of science in the vein of Koyré's tradition. Keywords: " omas Samuel Kuhn; historiography of science; sociology of scienti) c knowledge; strong programme; Alexandre Koyré LIBOR BENDA Filoso$ cká fakulta Z%U, Sedlá&kova 19, 306'14 Plze( email / beday@k$ .zcu.cz / libor.benda@gmail.com 446 Úvod # omas Kuhn (1922–1996) nepochybn! pat)í mezi klí&ové postavy $ loso$ e v!dy dvacátého století. Jeho nejv"znamn!j*í dílo, Struktura v&deck!ch revolucí1 z' roku 1962, v"razn"m zp+sobem zasáhlo do' v"voje p)edstav o' povaze v!dy a' v!deckého poznání, a' to jak sv"m konceptem „v!deck"ch revolucí" a' „nesoum!)itelnosti" v!deck"ch teorií nále,ejících k' odli*n"m paradigmat+m, tak sv"m pojetím v!deckého bádání jako sociálního procesu, jeho, chod není )ízen n!jakou abstraktní v!deckou metodou, ale je v' prvé )ad! v"sledkem vzájemné sou&innosti v!dc+ v' rámci v!decké komunity, která si sama stanovuje kritéria pro rozhodování o'v!deck"ch problémech. Z' t!chto a' také z'dal*ích d+vod+ b"vá toto dílo zp!tn! spojováno s' jak"msi zlomem v' teoretickém uva,ování o'v!d!, jeho, jedním z' d+sledk+ byl vznik tzv. sociologie v!deckého poznání2,3 1 %esk" p)eklad Tomá*e Jení&ka vy*el roku 1997: # omas S. KUHN, Struktura v&deck!ch revolucí. Praha: OIKOYMENH 1997. 2 Sociologii v!deckého poznání je nutné nezam!(ovat se „sociologií v!dy", tradi&n! spojovanou se jménem amerického sociologa Roberta K. Mertona (1910–2003), která spí*e ne, samotné v!decké poznání podrobuje sociologickému zkoumání organiza&ní, normativní, funk&ní a'jiné aspekty v!dy jako,to speci$ cké sociální instituce. Viz Mertonovy studie z'této oblasti: Robert K. MERTON, On Social Structure and Science. Chicago – Lond"n: University of Chicago Press 1996; a'zvlá*t! pak Robert K. MERTON, " e Sociology of Science: " eoretical and Empirical Investigations. Chicago –'Lond"n: University of Chicago Press 1973. 3 P)eklad anglického názvu tohoto sm!ru zkoumání do'&eského jazyka je pon!kud problematick" vzhledem k'nejednozna&nosti slova „knowledge", které lze p)ekládat jako „poznání", ale také jako „v!d!ní". P)i rozhodování o'tom, ke'které z'alternativ se p)iklonit, lze pak nalézt smysluplné d+vody ve' prosp!ch obou. Pro variantu „sociologie v!deckého v!d!ní" hovo)í zejména skute&nost, ,e tento sm!r zkoumání do' jisté míry navazuje na'„Wissenssoziologie" ma-arského sociologa Karla Mannheima (1893–1947) jako,to odv!tví, pro které je v'sou&asnosti ji, zaveden &esk" název „sociologie v!d!ní". Preferuji v*ak druhou variantu – „sociologie v!deckého poznání" – a'to nejen proto, ,e se s'tímto p)ekladem lze setkat i'v'jin"ch sou&asn"ch &esk"ch pracích (viz nap). Daniel .PELDA, Prom&ny historiogra) e v&dy. Praha: Filoso$ a 2009, s. 232) a',e pro v!d!ní produkované v!dou se v'&eském jazyce zpravidla pou,ívá slovní spojení „v!decké poznání", a'nikoli „v!decké v!d!ní". Hlavním d+vodem tohoto rozhodnutí je skute&nost, ,e zatímco pojem „v!d!ní" je dle mého názoru obvykle chápán toliko ve'smyslu v"sledného produktu poznávacích proces+, pojem „poznání" v'sob! zahrnuje nejen onen v"sledn" produkt, ale práv! i'procesy, které k'n!mu vedou. Jako takov" pokládám pojem „poznání" v'této souvislosti za'adekvátn!j*í, nebo/ uveden" sm!r zkoumání v!nuje pozornost jak v"slednému produktu (tj. tomu, co bychom ozna&ili jako „v!d!ní"), tak i'proces+m vedoucím k'jeho vzniku. Studie vznikla s'podporou grantového systému Z%U: projekt Filoso) e v&dy " omase Kuhna (SGS-2011-017) a'projekt Konference Dialogy mezi v&dou a#) loso) í ve#20. století (SVK-2011- -007). Za')adu cenn"ch p)ipomínek a'návrh+ d!kuji ob!ma anonymním recenzent+m. Libor Benda 447 (sociology of scienti) c knowledge) v' polovin! sedmdesát"ch let ve' Velké Británii.4 A&koli se o'Kuhnovi zpravidla hovo)í práv! v' souvislosti s' jeho zmín!n"m historicko-$ loso$ ck"m dílem, on sám se, jak známo, po'mnoho let p)ed jeho publikováním $ loso$ í v!dy nezab"val. P+vodním vzd!láním byl fyzik a'na'konci &ty)icát"ch let obrátil svoji pozornost nejprve k'historiogra$ i v!dy, které se posléze v!noval po'celá padesátá léta a, do'po&átku let *edesát"ch, kdy zanechal povolání profesionálního historika a'de$ nitivn! se za&al zab"vat v!dou v' teoretické rovin!.5 Jako historik v!dy byl Kuhn p)ed vydáním Struktury v&deck!ch revolucí velice plodn": v' tomto období publikoval celou )adu historick"ch prací, jejich, záb!r sahá od'd!jin kopernikánské revoluce p)es d!jiny chemie sedmnáctého století a, po'd!jiny termodynamiky devatenáctého století. Této &ásti Kuhnova díla b"vá nicmén! jen velice z)ídkakdy v!nována pozornost. Nelze s'jistotou rozhodnout, zda je tomu proto, ,e je zastín!na v"znamem Struktury v&deck!ch revolucí a'jeho dal*ích pozd!j*ích teoretick"ch prací, nebo jednodu*e z' toho d+vodu, ,e ,ádnou zvlá*tní pozornost nezasluhuje. V'ka,dém p)ípad! se ale zdá b"t smysluplné pokládat za'pravd!podobnou domn!nku, ,e jestli,e Kuhnova historiogra$ cká &innost vyústila ve'formulaci jeho teorie v!dy ve'zmín!ném díle, m!lo by b"t mo,no n!které z' jeho my*lenek, které podnítily vznik sociologie v!deckého poznání a'v+bec ovlivnily celkov" dal*í v"voj p)edstav o'povaze v!dy a'v!deckého poznání, nalézt ji, také v'jeho historick"ch pracích publikovan"ch p)ed tímto dílem. Barry Barnes, jeden ze zakladatel+ sociologie v!deckého poznání, ve'své práci v!nované Kuhnov"m my*lenkám a'jejich v"znamu z'hlediska sociologického p)ístupu uvádí, ,e Kuhnovy „historické metody jsou také dobr"mi 4 Viz nap). André KUKLA, Social Constructivism and the Philosophy of Science. Lond"n: Routledge 2000, s. 8; nebo Sergio SISMONDO, „Science and Technology Studies as an Engaged Program." In: HACKETT, E. J. – AMSTERDAMSKA, O. – LYNCH, M. – WAJCMAN, J. (eds.), " e Handbook of Science and Technology Studies. Cambridge, MA – Lond"n: MIT Press 2008, s. 14. 5 V"jimkou je pouze jeho historická monogra$ e o' kvantové fyzice z' roku 1978: # omas S.'KUHN, Black-Body " eory and the Quantum Discontinuity, 1894–1912. Chicago a'Lond"n: University of Chicago Press 1978; a'asi dv! doprovodné studie z'této oblasti. S'v"jimkou t!chto prací pak Kuhnova publika&ní &innost po' roce 1962 sestává v"lu&n! z' prací teoretického charakteru, na' rozdíl od' období p)ed rokem 1962, kdy Kuhn publikuje tém!) v"hradn! práce historické. Viz jeho úplnou bibliogra$ i v'# omas S. KUHN, " e Road since Structure: Philosophical Essays, 1970–1993, with an Autobiographical Interview. Chicago a' Lond"n: University of Chicago Press 2000, s. 325–335. Historiografická metoda Thomase Kuhna a!její v"znam z!hlediska sociologie 448 sociologick"mi metodami,"6 ba ,e jsou „p)esn! tím, co je pot)eba pro sociologickou studii."7 Barnes netvrdí, ,e by jejich v"znam z'hlediska sociologie v!deckého poznání byl n!jak mimo)ádn", proto,e v' mnoha ohledech se podle jeho názoru nijak nevymykaly b!,né historiogra$ cké praxi své doby,8 p)esto v*ak lze jeho stru&né poznámky ohledn! Kuhnovy historiogra$ cké metody, které jsou spí*e konstatováním ne, v!rohodnou anal"zou, pokládat za'dobrou záminku k'jejímu bli,*ímu prozkoumání. V'prvé )ad! je otázkou, zda je v+bec legitimní pokládat Kuhn+v p)ístup k'v"kladu d!jin v!dy a'v!deckého poznání za'sociologick", p)ípadn! v'jak"ch aspektech ano, a've'kter"ch naopak nikoli. Dále shoduje-li se skute&n! sociologie v!deckého poznání v'n!kter"ch metodologick"ch rysech s'p)ístupem uplat(ovan"m v'Kuhnov"ch historick"ch pracích napsan"ch tém!) o'dv! desetiletí d)íve, je t)eba se ptát, zda lze tedy za't!chto okolností oprávn!n! p)isuzovat t!mto pracím n!jak" mimo)ádn" v"znam jako,to inspirativním zdroj+m pro sociologick" program, anebo zda lze tyté, metodologické rysy nalézt také v'historick"ch pracích Kuhnov"ch sou&asník+, a't!mto jeho pracím tudí, z'tohoto hlediska není nutné v!novat zvlá*tní pozornost. V'neposlední )ad! je zde otázka, jak v+bec celkov! zhodnotit v"znam té &ásti Kuhnova díla nále,ející do'období p)ed Strukturou v&deck!ch revolucí v'kontextu dal*ího sm!)ování teoretického uva,ování o'povaze v!dy a'v!deckého poznání, kam nále,í mj. práv! také vznik sociologie v!deckého poznání jako svébytné disciplíny. T!mto otázkám ohledn! Kuhnova „p)ed$ loso$ ckého" období a'obecn! jeho historick"m pracím z'doby p)ed rokem 1962 nebyla dosud v!nována nále,itá pozornost, smyslem tohoto krátkého p)ísp!vku je tudí, tuto mezeru alespo( z'&ásti zaplnit. Pozornost v'n!m bude v!nována nejprve stru&nému pojednání o' sociologii v!deckého poznání, jejímu vzniku a' základním charakteristikám, po'n!m, bude následovat vymezení základních metodologick"ch rys+ sociologického p)ístupu zalo,ené na'anal"ze programov"ch prací jeho zakladatel+, Barryho Barnese a'Davida Bloora. Tématem dal*í &ásti p)ísp!vku bude rozbor vybran"ch Kuhnov"ch historick"ch prací, jen, poslou,í jako základ pro rekonstrukci toho, co by bylo mo,no ozna&it jako Kuhnovu „historiogra$ ckou metodu". Ta bude následn! porovnána s'metodou sociologickou za'ú&elem nalezení shodn"ch a'rozdíln"ch rys+. Kuhnovy historické práce a'jejich metodologická v"chodiska budou posléze zasazeny 6 Barry BARNES, T. S. Kuhn and Social Science. New York: Columbia University Press 1982, s. 8. 7 Ibid., s. 5. 8 Ibid., s. 8. Libor Benda 449 do'*ir*ího kontextu povále&né historiogra$ e v!dy za'ú&elem prozkoumání míry jejich v"jime&nosti. Jeliko, profesionální historiogra$ e v!dy byla v'padesát"ch letech v"razn! ovlivn!na historick"mi pracemi francouzského historika Alexandra Koyrého, pozornost bude v!nována práv! jeho dílu. Budou tak vymezeny základní metodologické rysy toho, co se v'historiogra$ i této doby etablovalo pod názvem „Koyrého paradigma", mezi jeho, p)edstavitele b"vá )azen práv! i'Kuhn. Pr+b!,né v"sledky zkoumání vzájemn"ch metodologick"ch souvislostí mezi sociologií v!deckého poznání, Kuhnov"m historiogra$ ck"m p)ístupem a'Koyrého paradigmatem pak budou v'záv!ru práce podrobeny souhrnnému zhodnocení. Sociologie v'deckého poznání a!její metodologické rysy Sociologie v!deckého poznání je disciplína zab"vající se zkoumáním povahy v!deckého poznání. Jejím základním v"chodiskem je p)edpoklad, ,e v!decké poznání je sociální fenomén, na'jeho, vzniku, v"voji a'prom!nách se podílejí mj. i'sociální faktory, které je mo,né identi$ kovat. Od'doby svého vzniku pro*el tento p)ístup pom!rn! slo,it"m v"vojem, v'jeho, pr+b!hu se rozv!tvil do' )ady speci$ ck"ch v"zkumn"ch program+, které sice spojuje n!kolik spole&n"ch atribut+, ov*em v'mnohém se od'sebe zásadn! odli*ují.9 Proto,e je zám!rem tohoto p)ísp!vku prozkoumat mo,n" vliv Kuhnov"ch historick"ch prací publikovan"ch p)ed Strukturou v&deck!ch revolucí na'vznik tohoto p)ístupu jako takového, je t)eba nejprve dosp!t k' záv!ru ohledn! toho, jaké charakteristické znaky nesl sociologick" program ve'sv"ch absolutních po&átcích. Je t)eba ur&it speci$ cké rysy, které de$ nují prvotní podobu toho, co se pozd!ji etablovalo pod ozna&ením „sociologie v!deckého poznání" a'z'&eho se teprve posléze vyd!lily díl&í sm!ry. Po&átek této disciplíny b"vá obvykle spojován s'prací Knowledge and Social Imagery10 z' roku 1976 od'britského sociologa, psychologa a' $ losofa Davida Bloora, ve' které tento autor formuloval zásady tzv. „silného programu" sociologie v!deckého poznání.11 Takov" v"klad ov*em není zcela 9 Pro p)ehledn" v"klad jednotliv"ch v"zkumn"ch program+ v' rámci sociologie v!deckého poznání viz Steven YEARLEY, Making Sense of Science: Understanding the Social Study of Science. Lond"n – # ousand Oaks – Nové Dillí: Sage Publications 2005. 10 David BLOOR, Knowledge and Social Imagery. Chicago – Lond"n: University of Chicago Press 1991. 11 Viz nap). KUKLA, Social Constructivism and the Philosophy of Science, s. 9. Srov. také Massimiano BUCCHI, Science in Society: An Introduction to Social Studies of Science. Lond"n – New York: Routledge 2004, s. 48–49. Historiografická metoda Thomase Kuhna a!její v"znam z!hlediska sociologie 450 p)esn", proto,e první monogra$ e, která hovo)í o' mo,nosti analyzování v!deckého poznání sociologick"mi metodami, ve'skute&nosti vy*la ji, o'dva roky d)íve – jedná se o'práci Scienti) c Knowledge and Sociological " eory,12 jejím, autorem je Bloor+v krajan, sociolog a' b"val" fyzik Barry Barnes. Nelze s' jistotou ur&it, kter" z' t!chto autor+ byl „prvním", kdo za&al uva- ,ovat o'mo,nosti sociologické teorie v!deckého poznání; na'základ! )ady d+vod+ se ostatn! zdá b"t legitimní pova,ovat za'zakladatele a'pr+kopníky tohoto p)ístupu Barnese i'Bloora. Oba auto)i v'sedmdesát"ch letech spole&n! p+sobili v'odd!lení pro studium v!dy (Science Studies Unit) p)i univerzit! v'Edinburghu a'o'blízkosti jejich my*lenek sv!d&í fakt, ,e Bloor u, rok p)ed vydáním zmín!né Barnesovy práce publikoval &lánek13 o'sociálním charakteru matematického v!d!ní, na'jeho, kone&né podob! m!l dle jeho slov podíl práv! i'Barnes.14 Av*ak nejen tato studie, ale také ob! zmín!né monogra$ e jsou v"sledkem jejich pokra&ující spolupráce v'této dob!. Jak uvádí Barnes v'p)edmluv! ke'své práci, „je to m+j kolega David Bloor, jemu, pat)í m+j nejv!t*í dík. Jsem vd!&n" za'jeho kritické komentá)e k'rukopisu této práce, ov*em jeho vliv na'ni má mnohem hlub*í charakter, jeliko, moje my*lenky ohledn! tohoto p)edm!tu se utvá)ely b!hem na*ich nes&etn"ch vzájemn"ch neformálních diskusí."15 A'podobn! Bloor o'dva roky pozd!ji v'úvodním pod!kování ve'svém díle pí*e, ,e je Barnesovu my*lení a'dílu „mimo)ádn! zavázán" a',e je celá jeho práce zalo,ena práv! na'my*lenkách formulovan"ch ve'zmín!né Barnesov! práci, která má z'hlediska pojednávané problematiky „prvo)ad" v"znam".16 Uvedená díla ani my*lenky obou autor+ tedy nelze zcela odd!lit; vznik sociologie v!deckého poznání je v"sledkem jejich spole&né práce a' chceme-li vymezit základní rysy této disciplíny v' jejích po&átcích co nejv!rohodn!ji, bude jedin! správné v!novat pozornost ob!ma zmín!n"m knihám. Jeliko, by ov*em detailní rozbor obou d!l dalece p)esahoval mo,nosti tohoto skromného p)ísp!vku, není mo,né v!novat zde prostor podrobné anal"ze obou prací za'ú&elem odhalení p)ípadn"ch rozdíl+ mezi nimi. Zvolen" postup proto bude opa&n". Pozornost zde zcela zám!rn! nebude v!nována jak"mkoli jejich p)ípadn"m odli*nostem, p)edm!tem zájmu následujících 12 Barry BARNES, Scienti) c Knowledge and Sociological " eory. Lond"n – Boston: Routledge & Kegan Paul 1974. 13 David BLOOR, „Wittgenstein and Mannheim on the Sociology of Mathematics." Studies in History and Philosophy of Science, ro&. 4, 1973, &. 2, s. 173–191. 14 Ibid., s. 173. 15 BARNES, Scienti) c Knowledge and Sociological " eory, s. ix. 16 BLOOR, Knowledge and Social Imagery, s. xi. Libor Benda 451 )ádk+ bude naopak to, v'jak"ch aspektech jsou p)ístupy p)edstavené v'uveden"ch monogra$ ích na*ich autor+ toto,né. V"sledn" obraz sociologického p)ístupu ke'zkoumání v!deckého poznání, kter" zde takto bude podán, tedy bude jak"msi „pr+nikem" Barnesovy a'Bloorovy práce a'bude p)edstavovat jen n!kolik obecn"ch, základních metodologick"ch prvk+ tohoto p)ístupu, na'kter"ch se oba jeho zakladatelé shodují.17 V"chozím metodologick"m rysem sociologie v!deckého poznání, jak ji ve'sv"ch dílech rozpracovali Barnes a'Bloor, a'z'n!j, se odvíjejí dal*í aspekty tohoto p)ístupu, je naturalismus. Jak uvádí ve' své knize Bloor, „sociolog v!nuje pozornost poznání, v&etn! poznání v!deckého, jako p)írodnímu fenoménu."18 Toté, hledisko je patrné i'v'Barnesov! práci.19 Oba auto)i mají naturalismem v' podstat! na'mysli takov" p)ístup k' v!deckému poznání, kter" se vyh"bá jak"mkoli apriorn! p)ijat"m p)edpoklad+m, p)esv!d&ením a'domn!nkám ohledn! vlastní povahy v!deckého poznání, zákonitostí jeho v"voje a'jeho atribut+ (pravda, racionalita i'samotná v!deckost aj.), proto,e ,ádné v!d!ní není dáno a#priori. Sociolog p)istupující k'v!deckému poznání naturalisticky by je dle jejich názoru m!l nejprve nezaujat! pozorovat v'prost)edí, v'n!m, se vyskytuje, tak jako ka,d" p)írodní fenomén. M!l by zkoumat, jak!m zp*sobem v' dan"ch podmínkách v+bec vzniká to, co je pozd!ji ozna&ováno jako poznání, a'za# jak!ch okolností pak toto poznání nab"vá atribut+, jako jsou v!deckost, pravdivost, racionálnost atd., ani, by tyto vlastnosti p)isuzoval zkoumanému poznání p)edem, nap). na'základ! n!jaké $ loso$ cké koncepce v!decké racionality. Teprve z't!chto pozorování by pak na'základ! zohledn!ní celkového odpovídajícího kontextu (sociál17 Pro podrobn!j*í diskusi základních aspekt+ a' metodologick"ch v"chodisek Barnesova a'Bloorova sociologického p)ístupu k'v!deckému poznání viz nap). Barry BARNES – David BLOOR, „Relativism, Rationalism and the Sociology of Knowledge." In: HOLLIS, M. – LUKES, L. (eds.), Rationality and Relativism. Oxford: Basil Blackwell 1982, s. 21–47; David BLOOR, „# e Strengths of the Strong Programme." In: BROWN, J. R. (ed.), Scienti) c Rationality: " e Sociological Turn. Dordrecht – Boston – Lancaster: D. Reidel Publishing Company 1984, s.'75–94; Barry BARNES, „How Not To Do'the Sociology of Knowledge." In: MEGILL, A. (ed.), Rethinking Objectivity. Durham – Lond"n: Duke University Press 1994, s. 21–35. Pro aktuální komentá) Davida Bloora k' postavení „silného programu" v' kontextu sou&asné sociologie v!deckého poznání viz Zheng-Feng LI – Ruey-Chyi HWANG – Chih-Tung HUANG, „Go Strong or Go Home: An Interview with David Bloor." East Asian Science, Technology and Society: An International Journal, ro&. 4, 2010, &. 3, s. 419–432. 18 BLOOR, Knowledge and Social Imagery, s. 5. 19 Viz BARNES, Scienti) c Knowledge and Sociological " eory, s. viii–ix, a'celou první kapitolu Barnesovy monogra$ e (ibid., s. 1–21). Historiografická metoda Thomase Kuhna a!její v"znam z!hlediska sociologie 452 ního, kulturního, historického) m!ly b"t podle sociologického p)ístupu vyvozovány záv!ry ohledn! povahy v!deckého poznání, nikoli naopak. Z' naturalismu jako,to základního aspektu sociologie v!deckého poznání se pak odvíjejí ji, tak)ka v*echny dal*í metodologické principy tohoto p)ístupu, jím, zde budeme v!novat pozornost. A&koli se m+,eme s'ka,d"m z'nich setkat i'v'Barnesov! citované práci, explicitn! je pojmenoval a, Bloor jako t)i ze &ty) zásad svého „silného programu". Jedná se o'kauzálnost, symetri+nost a'nestrannost.20 Barnes i'Bloor se shodují v'tom, ,e jestli,e poznání pojímáme naturalisticky, tj. jako p)írodní fenomén, m!lo by b"t z'principu mo,no podat jeho vysv!tlení kauzáln&, prost)ednictvím identi$ kace konkrétních p)í&in, které k'danému stavu poznání vedly. Jeliko, oba auto)i dále zastávají názor, ,e konkrétní podoba poznání není v"lu&n! determinována p+sobením okolní reality, ale podílejí se na'ní také jiné faktory, z'nich, t!mi rozhodujícími jsou faktory sociální,21 m!lo by b"t mo,no mezi t!mito p)í&inami nalézt také22 p)í&iny sociální povahy. Podle Barnese tak „není d+vod, pro& by [v!decké poznání] nem!lo b"t p)edm!tem kauzálního sociologického vysv!tlení."23 Sv+j „siln" program" Bloor o'dva roky pozd!ji ji, explicitn! vymezuje jako „kauzální, tj. zab"vající se p)í&inami, které vedou ke' vzniku p)esv!d&ení nebo stav+ v!d!ní."24 Oba auto)i si ve'sv"ch pracích dále v*ímají toho, ,e ve*keré dosavadní p)ístupy k'poznání vycházely z'n!jaké normativní p)edstavy objektivního, 20 %tvrtou zásadou Bloorova „silného programu", kterou ov*em Barnes ve'své práci v',ádné podob! nezmi(uje, a'proto jí zde nev!nuji pozornost, je re, exivnost. Ta )íká, ,e vysv!tlovací schémata sociologie v!deckého poznání musí b"t aplikovatelná také na'ni samotnou, nebo/ pokud by tomu tak nebylo, sociologie v!deckého poznání by byla v'rozporu sama se sebou. Viz BLOOR, Knowledge and Social Imagery, s. 7. 21 Nebudu se zde zab"vat konkrétními d+vody, které vedou p)edstavitele sociologického p)ístupu k' tomuto p)edpokladu, nebo/ to pro ú&ely tohoto p)ísp!vku není nutné. Bloor uvádí )adu argument+ na'obhajobu tohoto postoje v'BLOOR, „# e Strengths of the Strong Programme," s. 75–77. 22 Sociologie v!deckého poznání pochopiteln! nezastává extrémní stanovisko, ,e poznání je v"sledkem p+sobení faktor+ v"lu&n! sociální povahy. Bloor ve'své práci explicitn! zmi(uje, ,e „spolu se sociálními p)í&inami se na'vzniku p)esv!d&ení p)irozen! podílejí i'jiné typy p)í&in," tvrdit opak pova,uje za' „absurdní". Jak uvádí dále, sociologie v!deckého poznání (v' jeho podání) )íká pouze tolik, ,e „sociální slo,ka je v'poznání v,dy p)ítomna a'v,dy se na'n!m podílí." V',ádném p)ípad! ale ne)íká, „,e se jedná o'jedinou slo,ku, nebo ,e práv! tato slo,ka musí b"t spou*t!cím mechanismem ka,dé zm!ny za'ka,d"ch okolností." BLOOR, Knowledge and Social Imagery, s. 7 a'166. 23 BARNES, Scienti) c Knowledge and Sociological " eory, s. 12. 24 BLOOR, Knowledge and Social Imagery, s. 7. Libor Benda 453 pravdivého &i racionálního poznání, p)i&em, za'model takového ideálního poznání pokládaly poznání p)írodních v!d. Jak uvád!jí Barnes i'Bloor, podle t!chto p)ístup+ bylo v!decké poznání jako,to vzor objektivity a'nezaujatosti v"sledkem toliko logicky )ízené interakce mezi v!dcem a'p)írodou na'bázi racionálních kritérií v!decké metody, a'jako takové bylo pova,ováno za'autonomní a' nezávislé na' sociálních, psychologick"ch a' jin"ch kauzálních faktorech. Pakli,e tyto faktory p)ece jen vstoupily do'procesu v!deckého bádání, pak v,dy jen jako zdroje omylu; pravdivé poznání se vyzna&ovalo tím, ,e bylo od'v*ech t!chto faktor+ opro*t!né. Racionalistická $ loso$ e v!dy, ale i'sociologie v!d!ní v'pojetí Karla Mannheima tak v'p)ípad! v!deckého poznání p)ipou*t!jí mo,nost kauzálního vysv!tlení pouze v'p)ípad! t!ch teorií, které se ukázaly jako nepravdivé, zatímco teorie pokládané za'pravdivé ,ádné takové vysv!tlení nepot)ebují, nebo/ jsou p)irozen"m v"sledkem schopností lidského rozumu.25 Barnes ani Bloor s'tímto „asymetrick"m" p)ístupem k'v!deckému poznání nesouhlasí, a'to z'toho d+vodu, ,e tento p)ístup zkoumané poznání nejprve hodnotí, a'teprve poté podává jeho vysv!tlení.26 Jejich sociologick" p)ístup oproti tomu vychází z'názoru, ,e pravdivost, racionálnost, v!deckost a'dal*í atributy, které spojujeme s'poznáním, nejsou tomuto poznání a#priori nijak vlastní ji, v'okam,iku jeho vzniku, ale jsou mu a#posteriori p)isuzovány &lov!kem na' základ! nejr+zn!j*ích kritérií. Chceme-li proto k'poznání p)istupovat nezaujat! a'odhalit tak jeho skute&nou podstatu, je podle nich t)eba od'v*ech takov"ch atribut+ odhlédnout a'k've*kerému poznání z#metodologického hlediska p)istupovat tak, jako by bylo rovnocenné. Poté se m+,eme nejen tázat, jaké p)í&iny vedly ke'konkrétní podob! poznání &i k' jejím zm!nám, ale také jaké p)í&iny stojí za'tím, ,e bylo toto poznání posléze ozna&eno za'pravdivé &i nepravdivé apod. Oba auto)i se tak na'rozdíl od'v"*e zmín!n"ch p)ístup+ vyh"bají jakémukoli p)edb!,nému hodnocení zkoumaného poznání, na'jeho, základ! by se m!l odvíjet dal*í postup jeho vysv!tlování, a' kladou po,adavek kauzálního vysv!tlení pro ve*keré poznání bez rozdílu – takov" je po,adavek symetri+nosti a'nestrannosti, jak jej pojmenovává Bloor. Sociologick" p)ístup k'v!deckému poznání „má b"t nestrann" vzhledem k'pravdivosti a'nepravdivosti, racionálnosti nebo iracionálnosti, úsp!*nosti i'neúsp!*nosti. Ob! strany t!chto dichotomií budou 25 Viz BARNES, Scienti) c Knowledge and Sociological " eory, s. 2–5; a'BLOOR, Knowledge and Social Imagery, s. 8–13. 26 Viz BARNES, Scienti) c Knowledge and Sociological " eory, s. 11–12; a'BLOOR, Knowledge and Social Imagery, s. 13. Historiografická metoda Thomase Kuhna a!její v"znam z!hlediska sociologie 454 vy,adovat vysv!tlení." A'dále: „Má b"t symetrick" ve'svém p)ístupu k'podávání vysv!tlení. Stejné typy p)í&in by m!ly vysv!tlovat pravdivá i'nepravdivá p)esv!d&ení."27 Souhrnn! lze tedy )íci, ,e sociologie v!deckého poznání rozvinutá Barnesem a'Bloorem vychází z'p)edpokladu, ,e v!decké poznání se nevyvíjí na'základ! n!jaké v!decké metody a',e jeho podoba není jednozna&n! determinována vzájemnou interakcí mezi v!dcem a'realitou, n"br, je v"sledkem kauzálních faktor+, mezi nimi, jsou krom! jin"ch i'faktory sociální povahy. V'praxi je pak cílem tohoto p)ístupu názorn! poukázat na'tuto kontingentní a'otev)enou povahu v!deckého poznání a'zejména zd+vodnit prost)ednictvím identi$ kace konkrétních sociálních p)í&in, pro& byla v'daném p)ípad! dána p)ednost jedné teorii p)ed teorií jinou, pro& byla ta která teorie ozna- &ena za'pravdivou &i nepravdivou atd. Jak uvádí britsk" historik a'pr+kopník Barnesova a'Bloorova p)ístupu v'oblasti historiogra$ e v!dy Steven Shapin ve'svém v"znamném eseji „History of Science and Its Sociological Reconstructions", sociologie v!deckého poznání musí &init více ne, jen demonstrovat nedour&enost v!deck"ch teorií a'soud+; musí jít dále, musí ukázat, pro& vznikly konkrétní teorie a'pro& byla u&in!na konkrétní hodnocení; a'musí to u&init zobrazením historicky kontingentních vazeb mezi poznáním a'zájmy r+zn"ch sociálních skupin v'daném intelektuálním a'sociálním kontextu.28 Shapin+v esej, jeho, název evokuje název nemén! v"znamného eseje Imreho Lakatose, zde v*ak není zmín!n pouze z'toho d+vodu, ,e v'n!m jeho autor podává z'pozice praktika tohoto p)ístupu vymezení toho, co je a'co není sociální historiogra$ e v!dy, na'názorn"ch p)íkladech ukazuje mnohost jejích podob – z'nich, ta p+vodní odpovídá té Barnesov! a'Bloorov! – a'sna,í se odstranit nedorozum!ní, která v' rámci této problematiky p)etrvávají. Z'hlediska zám!ru tohoto p)ísp!vku, jím, je porovnání Kuhnovy historiogra$ cké metody s'práv! diskutovanou metodou sociologickou, je zvlá*t! d+le,it" p)edev*ím dodatek k' tomuto eseji, kde Shapin p)edkládá v"&et celkem sto &ty)iceti devíti historick"ch prací, je, lze podle jeho názoru pova,ovat za'práce reprezentující alespo( n!kterou z'jím vymezen"ch podob sociologického p)ístupu.29 Nahlédnutí do'tohoto seznamu vede ke'zji*t!ní, ,e 27 Ob! citace v'BLOOR, Knowledge and Social Imagery, s. 7. 28 Steven SHAPIN, „History of Science and its Sociological Reconstructions." History of Science, ro&. 20, 1982, &. 3, s. 164. 29 Viz ibid., s. 203–211. Libor Benda 455 Kuhnovy historické práce v'n!m mají pouze jediné zastoupení, a'to v'podob! jeho osmistránkového &lánku z'd!jin termodynamiky;30 dal*í jeho texty v!nované d!jinám termodynamiky, jeho monogra$ e o'kopernikánské revoluci ani jiné jeho historické práce se v'tomto v"&tu nenacházejí. Proto,e je velice nepravd!podobné, ,e by tyto práce unikly Shapinov! pozornosti, nezb"vá ne, dosp!t k'záv!ru, ,e je Shapin – sám p)edstavitel sociologického p)ístupu k'd!jinám v!dy – za'práce obsahující sociologické prvky nepokládal. Tímto zde ov*em vyvstává pozoruhodn" rozpor. Zatímco v' úvodu tohoto p)ísp!vku bylo )e&eno, ,e podle Barnese, jednoho ze zakladatel+ sociologického p)ístupu, spl(uje Kuhnova historiogra$ cká metoda v*echny po,adavky pro to, aby mohla b"t dobrou sociologickou metodou, podle Shapina Kuhn+v p)ístup k'v"kladu d!jin v!dy za'sociologick" pova,ovat nelze (tedy a, na'uvedenou v"jimku, která v*ak sv"m zp+sobem potvrzuje jinak obecnou platnost tohoto stanoviska). Aby bylo mo,no rozhodnout o' tom, kter" z'autor+ je blí,e pravd!, nebo zda mají pravdu v' jistém smyslu oba, je nyní t)eba pokusit se o' rekonstrukci Kuhnovy historiogra$ cké metody a'o'vyzdvi,ení jejích charakteristick"ch rys+, samoz)ejm! na'základ! anal"zy jeho vlastních historick"ch prací. Kuhnova historiogra& cká metoda Sv+j obrat k'historii v!dy Kuhn datuje do'roku 1947, kdy byl dle sv"ch slov po,ádán, aby p)eru*il sv+j fyzikální projekt a' p)ipravil sérii p)edná*ek o'zrodu mechaniky sedmnáctého století.31 A&koli v'jednom rozhovoru p)iznává, ,e historie v!dy nebyla nikdy jeho opravdov"m p)edm!tem zájmu a',e jeho skute&n" zájem spo&íval ve'$ loso$ i, p)i&em, jeho historiogra$ cká &innost m!la b"t ve' skute&nosti pouze nezbytnou p)ípravou k' napsání Struktury v&deck!ch revolucí, jeho první $ loso$ cké práce,32 padesátá léta lze nepochybn! ozna&it jako „historiogra$ cké období" Kuhnovy tvorby. Kuhn v'jeho pr+b!hu napsal nemalé mno,ství historick"ch prací, jejich, tematick" záb!r sahá od' ko)en+ kopernikánské revoluce p)es chemii sedmnáctého století a, po' d!jiny termodynamiky. A' jsou to práv! tyto práce, jejich, 30 Jedná se o'práci „Sadi Carnot and the Cagnard Engine" z'roku 1961: # omas S. KUHN, „Sadi Carnot and the Cagnard Engine." Isis, ro&. 52, 1961, &. 4, s. 567–574. Pozornost jí bude v!nována v'následující &ásti v!nované Kuhnov! historiogra$ cké metod!. 31 # omas S. KUHN, " e Essential Tension: Selected Studies in Scienti) c Tradition and Change. Chicago – Lond"n: University of Chicago Press 1977, s. xi. 32 KUHN, " e Road since Structure, s. 275–276. Historiografická metoda Thomase Kuhna a!její v"znam z!hlediska sociologie 456 potenciální v"znam z'hlediska sociologie v!deckého poznání je p)edm!tem na*eho zkoumání. Jeliko, je v' této &ásti mé studie m"m zám!rem prozkoumat Kuhnovy historické práce pouze z'metodologického hlediska, a'nikoli po'obsahové stránce, nebude nezbytn! nutné v!novat pozornost ka,dé z'nich. Pokud je plausibilní p)edpoklad, ,e Kuhn+v p)ístup k'v"kladu d!jin v!dy nepro*el v'pr+b!hu padesát"ch let ,ádn"mi zásadními zm!nami, m!lo by pro momentální ú&ely pln! posta&ovat, budou-li podrobeny anal"ze pouze n!které z't!chto prací; správnost tohoto p)edpokladu by sou&asn! m!la b"t ov!)ena tím, ,e do' anal"zy budou zahrnuty práce napsané v' letech pokr"vajících p)evá,nou &ást Kuhnova historiogra$ ckého období. Následující rozbor Kuhnovy historiogra$ cké metody proto bude zalo,en – vedle pozornosti v!nované n!kter"m jeho teoretick"m text+m o'otázkách historiogra$ e v!dy – na'&etb! jeho v+bec první historické práci o'Robertu Boylovi z'roku 1952,33 dále jeho jediné historické monogra$ e z' tohoto období,34 Kopernikánské revoluce35 (" e Copernican Revolution) z' roku 1957 (p)i&em, se dle jeho vlastních slov jedná o'v"sledek práce zapo&até ji, roku 1949),36 a'kone&n! jeho poslední historické práce publikované p)ed Strukturou v&deck!ch revolucí, toti, studie o'Sadim Carnotovi z'roku 1961.37 P)esto,e tedy nebude v!nována pozornost v*em Kuhnov"m historick"m pracím z'tohoto období, v"sledn" obraz jeho historiogra$ cké metody by m!l spl(ovat ve*keré nároky na'úplnost a'v!rohodnost; z')ady z)ejm"ch d+vod+ lze ostatn! za'reprezentativní ukázku Kuhnova p)ístupu k'd!jinám v!dy v'tomto období pova,ovat práv! jeho monogra$ i o'kopernikánské revoluci, které bude na'následujících )ádcích v!nována pozornost nejv!t*í. První obecnou charakteristikou Kuhnova p)ístupu, kterou lze podat po' nahlédnutí do' zmín!n"ch prací, je jeho &ist! deskriptivní charakter. Kuhn+v v"klad se zam!)uje na' popis a' vysv!tlení jednotliv"ch období z'd!jin v!dy, vyh"bá se jakémukoli hodnocení zkouman"ch jev+. Pro Kuhna je tedy irelevantní otázka, zda je zkoumaná teorie pravdivá &i nepravdivá 33 # omas S. KUHN, „Robert Boyle and Structural Chemistry in the Seventeenth Century." Isis, ro&. 43, 1952, &. 1, s. 12–36. 34 Kuhnov! v"*e zmín!né monogra$ i z'd!jin kvantové mechaniky Black-Body " eory and the Quantum Discontinuity, 1894–1912 zde nev!nuji pozornost, nebo/ byla publikována a, v'roce 1978, tedy a, po'Struktu%e v&deck!ch revolucí. 35 # omas S. KUHN, " e Copernican Revolution: Planetary Astronomy in the Development of Western " ought. Cambridge, MA – Lond"n: Harvard University Press 1957. 36 Ibid., s. xiii. 37 KUHN, „Sadi Carnot and the Cagnard Engine." Libor Benda 457 (a/ u, ze sou&asné perspektivy, nebo z'hlediska dané historické epochy), ale zajímá jej, pro+ je tato teorie v'daném kontextu pokládána za'pravdivou nebo za'nepravdivou. Kdy, ve'své práci o'kopernikánské revoluci hovo)í o'v"voji kosmologick"ch p)edstav r+zn"ch kultur v' r+zn"ch dobách, nehodnotí je jako nesmysly a'nep)isuzuje jim atribut iracionality, ale p)istupuje k'nim jako ke'zcela racionálním p)edstavám o'sv!t! a'sna,í se nalézt zd+vodn!ní, pro& bylo v'daném kontextu naprosto p)irozené akceptovat tyto p)edstavy jako platné.38 Hlavním cílem jeho prací je tedy pochopit, pro& lidé v'dané historické situaci zastávali ur&itá p)esv!d&ení a' jiná odmítali, a'podat tak vysv!tlení konkrétní podoby v"voje (v!deckého) poznání v' jeho vlastních souvislostech. Kuhn sám sv+j p)ístup ozna&uje jako „hermeneutick""39 a' svoje uv!dom!ní si nezbytnosti takového p)ístupu k'd!jinám v!dy zasazuje do'roku 1947, kdy na'n!j v'pr+b!hu p)ípravy jeho prvních historick"ch p)edná*ek zap+sobila jeho známá zku*enost se &tením Aristotelovy Fyziky.40 Jako,to vzd!lan" fyzik v'té dob! dle sv"ch slov nedokázal pochopit, jak mohl Aristotelés, jinak pronikav" myslitel a'nadan" pozorovatel, zastávat tak „absurdní" názory o'pohybu a'jak mohla b"t jeho fyzikální teorie po'tak dlouhou dobu pokládána za'správnou. Jak vypráví dále, jednoho dne nahlédl, ,e Aristotelov! Fyzice nelze adekvátn! porozum!t, budeme-li vykládat její obsah v' termínech Newtonovy mechaniky. Zjistil, ,e je pot)eba &íst ji jinak, a' to v# jejích vlastních termínech, na' pozadí intelektuálního kontextu, v'n!m, byla napsána a' posléze akceptována. Kuhn uvádí, ,e tato zku*enost hluboce ovlivnila jeho dal*í uva,ování o'historii v!deckého poznání a',e tento p)ístup posléze uplat(oval i'p)i studiu dal*ích historick"ch pramen+ a'p)i v"kladu p)íslu*n"ch epoch z'd!jin v!dy.41 Tento metodologick" aspekt, kter" je patrn" nap)í& v*emi jeho historick"mi pracemi, vyjád)il ve' své známé maxim!: „Kdy, &tete práce n!jakého v"znamného myslitele, vyhledejte v'textu nejprve zjevné absurdity a'polo,te si otázku, jak je mohla rozumná osoba napsat."42 Vyjád)íme-li tento rys Kuhnova metodologického p)ístupu k'historii v!dy v'historiogra$ ck"ch termínech, m+,eme )íci, ,e se vyzna&uje odmítáním „whigovského" p)ístupu k'd!jinám v!dy, kter" usiluje o'jejich in38 Tento rys Kuhnova p)ístupu je patrn" v'pr+b!hu celé zmín!né práce. Názornou ukázkou je kup)íkladu jeho v"klad kosmologick"ch p)edstav ve'starém Egypt! v'KUHN, " e Copernican Revolution, s. 28. 39 KUHN, " e Essential Tension, s. xiii. 40 Viz ibid., s. xi–xii. 41 Ibid., s. xii. 42 Ibid. Historiografická metoda Thomase Kuhna a!její v"znam z!hlediska sociologie 458 terpretaci z'perspektivy sou&asného stavu v!d!ní.43 Kuhn se ve'sv"ch historick"ch pracích sna,í zamezit jakémukoli vlivu p)edporozum!ní plynoucího ze sou&asného stavu v!d!ní. Sv+j kritick" postoj k'whigovské historiogra$ i v!dy ostatn! jednozna&n! vyjád)il v'jedné ze sv"ch pozd!j*ích teoretick"ch prací, kde uvedl, ,e whigovské práce mohou b"t u,ite&né jako referen&ní zdroje, ale „jsou prakticky nepou,itelné pro &lov!ka zajímajícího se o'v"voj idejí".44 Tato Kuhnova slova nep)ímo odkazují k'dal*ímu rysu jeho historiogra- $ cké metody, kter"m je internalismus. Jeho v"klad d!jin v!dy je v"kladem v"voje idejí nezávisl"ch na' externích (sociálních, kulturních, politick"ch, ekonomick"ch) faktorech. Pakli,e Kuhn zasazuje v!decké poznání do' *ir- *ího kontextu, jedná se v,dy pouze o'kontext intelektuální. To je dob)e patrné práv! na'jeho práci o'kopernikánské revoluci, kde nepojednává o'astronomii jako o'izolované disciplín!, ale v"voj astronomick"ch idejí zasazuje do'souvislostí s'celkov"m v"vojem my*lení o'sv!t!. Jak pí*e v'jejím úvodu, zám!rem této jeho práce je poukázat práv! na'„pluralitu" kopernikánské revoluce – na'skute&nost, ,e a&koli se jednalo o'revoluci v'astronomii, její uskute&n!ní bylo podmín!no vlivem intelektuálních oblastí, které s'astronomií nijak nesouvisejí, jako je nap). starov!ká mystická $ loso$ e; podobn! i'její dopad lze pozorovat v'intelektuálních oblastech mimo astronomii, jako nap). ve'fyzice, $ loso$ i i' teologii.45 Z' tohoto d+vodu v!nuje Kuhn ve'své studii pozornost nejen esoterickému v"voji uvnit) astronomické tradice, ale také celkovému v"voji v!d!ní mimo její oblast. Dlouhodobé p)etrvávání ptolemaiovské geocentrické teorie tak vysv!tluje mj. poukazem na'dominantní vliv aristotelské kosmologie a'její pozd!j*í propojení s'k)es/anskou doktrínou, zatímco vznik Koperníkova heliocentrického modelu dává zase do'souvislosti s'obnovením zájmu o'p"thagoreismus a'novoplatónsk" mysticismus, zejména co se t"&e Koperníkova postoje k'v"znamu slunce a'd+razu na'matematickou jednoduchost jeho systému. Podobn! ve'své práci o'Robertu Boylovi analyzuje Kuhn jeho &ásticovou teorii hmoty na' pozadí intelektuální tradice „vycházející [...]'z'prací Bacona, Gassendiho a'Descarta a'v'kone&ném d+sledku a, z'metafyzick"ch spis+ démokritovsk"ch a'epikúrejsk"ch $ losof+."46 Ve'své studii o'Sadim Carnotovi zase uvádí do'vzájemné souvislosti objev tzv. „Carnotova cyklu" v'oblasti termodynamiky s'objevy Charlese Cagniarda v'oblasti in43 Pro podrobn!j*í v"klad whigismu viz .PELDA, Prom&ny historiogra) e v&dy, s. 97–100. 44 # omas S. KUHN, „# e Relations between History and the History of Science." In: " e Essential Tension, s. 135. 45 KUHN, " e Copernican Revolution, s. vii. 46 KUHN, „Robert Boyle and Structural Chemistry in the Seventeenth Century," s. 18. Libor Benda 459 ,en"rství.47 Esoterick" v"voj v!decké disciplíny tak dle jeho názoru nelze odd!lit od'obecného intelektuálního v"voje, proto,e „v!decké koncepty jsou ideje, a'jako takové jsou sou&ástí intelektuální historie."48 Chceme-li d!jinám v!dy a'v!deckého poznání adekvátn! porozum!t, musíme podle Kuhna v!novat pozornost celkovému intelektuálnímu kontextu zkoumaného období, proto,e ,ádná v!decká disciplína se nevyvíjí v'úplné izolaci od'ostatních oblastí v!d!ní. Navzdory tomu, ,e byl jeho p)ístup ozna&en v'p)edcházejícím odstavci jako internalistick" a' ,e i'Kuhn sám se dle sv"ch vlastních slov v,dy pokládal za' internalistu,49 bylo by nesprávné tvrdit, ,e ve' svém historickém v"kladu nev!nuje externím faktor+m v+bec ,ádnou pozornost.50 Kuhnovi se v' jeho historick"ch studiích z'padesát"ch let neda)í externalismu zcela vyhnout, a' to konkrétn! v'n!kolika pasá,ích Kopernikánské revoluce pojednávajících o' faktorech, je, m!ly vliv na'v"voj astronomie v *estnáctém století.51 Zatímco v'jedné z'nich se lze do&íst pouze tolik, ,e v'tomto století p+sobily krom! intelektuálních sil také síly „ekonomické a' sociální [...] z'nich, n!které m!ly p)ím" vliv na'problémy astronomie a'pohybu Zem!,"52 je Kuhn v'dal*ích místech ji, konkrétn!j*í a'dává v'nich kopernikánskou revoluci do'p)ímé souvislosti s'pot)ebou kalendá)ní reformy,53 zámo)sk"mi 47 Viz KUHN, „Sadi Carnot and the Cagnard Engine," s. 569–574. 48 KUHN, " e Copernican Revolution, s. viii. 49 KUHN, " e Road since Structure, s. 287. 50 Kuhn se zab"val vztahem internalistické a'externalistické historiogra$ e v!dy v'n!kter"ch sv"ch pozd!j*ích teoretick"ch textech, v'nich, zaujal k'této otázce speci$ cké stanovisko. Jedná se v*ak o'práce publikované a, v'pozd!j*ích letech, a'tedy na'pozadí jeho teorie rozpracované ve'Struktu%e v&deck!ch revolucí, nejsou proto pro na*i problematiku podstatné. Viz # omas S. KUHN, „# e History of Science." In: " e Essential Tension, s. 105–126; a'KUHN, „# e Relations between History and the History of Science," s. 127–161. 51 Ostatní Kuhnovy historické studie, kter"m je zde v!nována pozornost, ,ádné prvky externalismu nevykazují. 52 KUHN, " e Copernican Revolution, s. 106. 53 Doslova uvádí, ,e „po,adavek dlouhodob! pou,itelného kalendá)e p)edstavoval pro astronomy p)etrvávající problém, jeho, d+le,itost v' *estnáctém století hrála p)ímou roli v' kopernikánské revoluci." KUHN, " e Copernican Revolution, s. 11. Pozd!ji v' knize podrobn!ji uvádí, ,e „volání po'kalendá)ní reform! m!lo na'praxi renesan&ní astronomie [...] dramatick" efekt, nebo/ studium kalendá)+ p)ivedlo astronomy tvá)í v'tvá) neadekvátnosti existujících v"po&etních technik." A'dále: „Koperník byl po,ádán o'radu [...] ohledn! reformy kalendá)e", p)i&em, si tato reforma „,ádala, jak uvedl Koperník, reformu v'astronomii." Ibid., s. 125–126. Historiografická metoda Thomase Kuhna a!její v"znam z!hlediska sociologie 460 objevy54 a'politicko-ekonomick"mi turbulencemi renesan&ní Evropy.55 Sou- &asn! je v*ak d+le,ité dodat, ,e je Kuhn+v postoj, pokud jde o'konkrétní dopad t!chto faktor+ na'v!deck" v"voj, pon!kud rezervovan". Nep)ipou*tí toti, jak"koli jejich vliv na'v!decké poznání jako takové, ale pouze na'sm!r a, abych tak )ekl, &asové okolnosti jeho v"voje. Pot)eba kalendá)ní reformy a'ostatní zmín!né externí faktory podle Kuhna m!ly ur&it" dopad na'to, které problémy byly v'astronomii *estnáctého století pova,ovány za'aktuální, tzn. byly jedním z'd+vod+, pro& byly v'astronomii práv! této doby re0 ektovány práv! tyto problémy; nem!ly v*ak dle jeho v"kladu sebemen*í vliv na'konkrétní podobu )e*ení t!chto problém+. Koperník+v p)íklon k'heliocentrismu ani matematická podoba jeho teorie nijak nesouvisejí se zmín!n"mi externími vlivy. Ty podle Kuhna pouze podnítily uskute&n!ní toho &asu blí,e neur&en"ch a'nep)edvídateln"ch zm!n v'astronomické teorii obecn!. 1e&eno je*t! jinak, uveden"m externím faktor+m lze p)i&íst ur&it" vliv na'to, o'&em Koperník p)em"*lel, ale nikoli u, na'to, co vymyslel. V'Kuhnov! v"kladu lze tedy sice externalistické prvky nalézt, av*ak pouze hovo)íme-li o'd!jinách v!dy &i v!deck"ch disciplín (a'i'tak jen velice ojedin!le); co se t"&e d!jin v!deckého poznání, jeho p)ístup k'jejich v"kladu je vskutku d+sledn! internalistick", jak byl popsán v"*e. Zhodnocení vzájemného vztahu mezi práv! vymezenou Kuhnovou historiogra$ ckou metodou a'sociologick"m p)ístupem, jeho, základní metodologické rysy byly charakterizovány v'p)edchozí &ásti, vede k'následujícím záv!r+m. P)edev*ím je t)eba dát zapravdu Shapinovi v'tom, ,e Kuhnova metoda skute&n! není sociologická: zatímco Barnes+v a'Bloor+v sociologick" p)ístup se vyzna&uje tím, ,e zasazuje v!decké poznání a' jeho v"voj nejen do'odpovídajícího intelektuálního kontextu, ale také do'kontextu sociálního a'kulturního, zatímco také pova,uje zm!ny ve' v!deckém poznání za'd+sledky mj. i'sociálních p)í&in, Kuhn+v internalistick" v"klad je v"kladem d!jin idejí na'pozadí toliko intelektuálního kontextu, v'n!m, není sociálním 54 Viz ibid., s. 125, kde pí*e: „[Zámo)ské v"pravy] vy,adovaly zdokonalené mapy a'naviga&ní techniky a' ty z' &ásti závisely na' lep*ím poznání nebes. [...] Mo)eplavectví tudí, p)isp!lo k' vytvo)ení poptávky po' expertních evropsk"ch astronomech, a' tím i' &áste&n! zm!nilo jejich p)ístup k'vlastnímu oboru. [...] V'krátké dob! zjistili, jak mylné byly starov!ké popisy sv!ta [v&etn! Ptolemaiova – L. B.]. [...] V!domí toho, ,e renesan&ní &lov!k m+,e kone&n! opravit Ptolemaiovu geogra$ i – v!domí, které zakrátko objevíme v'samotném Koperníkovi – p)ipravilo astronomy na'zm!ny v'jejich vlastním úzce souvisejícím oboru." 55 Viz ibid., s. 124, kde uvádí, ,e „turbulence v'Evrop! v'pr+b!hu renesance a'reformace samy o' sob! umo,nily Koperníkovu inovaci v' astronomii. [...] K' radikálním inovacím ve' v!d! opakovan! docházelo b!hem období národních nebo mezinárodních nepokoj+ a' doba Koperníkova ,ivota takov"m obdobím byla." Libor Benda 461 ani jin"m externím faktor+m p)ikládán ,ádn" v!t*í v"znam. Mezi ob!ma p)ístupy lze ov*em nalézt také )adu spole&n"ch prvk+. Kuhnovu historiogra$ ckou metodu je tak vskutku do'ur&ité míry mo,no pova,ovat za'„dobrou sociologickou metodu", jako to &iní Barnes. Jak je patrné z'p)edchozího v"kladu, oba p)ístupy se shodují v' tom, ,e se vyh"bají p)edb!,nému hodnocení zkoumaného v!deckého poznání a'zaujímají v+&i n!mu nestrann" postoj. Oba také p)istupují ke' zkoumanému poznání hermeneuticky, tzn. sna,í se zbavit p)edporozum!ní daného sou&asn"m v!d!ním, zkoumané v!decké poznání uchopují na'pozadí odpovídajícího dobového stavu v!d!ní. Stejn! tak i'nástroje k'vysv!tlení prom!n v!deckého poznání jsou v'rámci obou p)ístup+ hledány pouze v'odpovídajícím dobovém kontextu (ov*em s'tím rozdílem, ,e Kuhn v!nuje pozornost pouze kontextu intelektuálnímu, zatímco sociologick" p)ístup také kontextu sociálnímu). V'n!kter"ch aspektech se tedy Kuhnova historiogra$ cká metoda shoduje s'Barnesov"m a'Bloorov"m p)ístupem. P)esto,e se nejedná konkrétn! o'ty aspekty, které &iní jejich p)ístup v'pravém slova smyslu „sociologick"m", zdá se b"t legitimní pova,ovat ji z'hlediska sociologie v!deckého poznání za'do'jisté míry zajímavou a'inspirativní. Ne, v*ak bude mo,no oprávn!n! vyvodit takov"to záv!r, je pot)eba zjistit, zda byl Kuhn+v p)ístup k'v"kladu d!jin v!deckého poznání svého &asu, tj. v'padesát"ch let dvacátého století, v'uveden"ch ohledech v"jime&n", anebo zda byl spí*e obvykl" a'zmín!ná metodologická v"chodiska byla naopak v'rámci profesionální historiogra$ e v!dy uplat(ována b!,n!. Koyrého paradigma Jak bylo uvedeno v"*e, Kuhn obrátil svoji pozornost od' teoretické fyziky k'historiogra$ i v!dy na'konci &ty)icát"ch let. Jeho první historické práce vznikaly na'po&átku let padesát"ch, tedy v'dob!, kdy se za&ínala utvá)et profesionální historiogra$ e v!dy zejména pod vlivem p)elomov"ch historick"ch prací Alexandra Koyrého (1892–1964).56 Metodologick" p)ístup tohoto francouzského historika ruského p+vodu ke' zkoumání d!jin v!dy je spojován s'n!kolika zásadními zm!nami, které posléze v"razn! ovlivnily dal*í v"voj a' charakter profesionální historiogra$ e v!dy. Tzv. „Koyrého paradigma", jak se posléze za&al naz"vat soubor metodologick"ch zásad a'charakteristik Koyrého p)ístupu,57 se ve'své dob! vyzna&ovalo p)edev*ím n!kolika rysy, mezi n!, pat)í odmítání „whigovského" v"kladu d!jin v!dy, 56 Srov. .PELDA, Prom&ny historiogra) e v&dy, s. 81. 57 Ibid. Historiografická metoda Thomase Kuhna a!její v"znam z!hlediska sociologie 462 d+sledn" internalismus, hermeneutick" p)ístup k'anal"ze dobov"ch historick"ch pramen+, zohledn!ní celkového intelektuálního kontextu, v'n!m, v!decké ideje vznikají a' vyvíjejí se, a' snaha o' porozum!ní d!jinám v!dy v"lu&n! z'perspektivy my*lení, náhledu na'sv!t a'stavu v!d!ní p)íslu*ného historického kontextu. Koyrého metodologická v"chodiska na*la mezi historiky v!dy silnou odezvu a'stala se dominantním paradigmatem pro povále&nou historiogra$ i v!dy. V'padesát"ch letech 20. století se za&ala utvá)et první generace profesionálních historik+ v!dy práv! pod vlivem Koyrého paradigmatu. Vedle znám"ch jmen, jako jsou Marie Boasová &i Alfred Rupert Hall, b"vá mezi p)edstavitele této tradice )azen práv! i'# omas Kuhn,58 kter" ostatn! sám na' )ad! míst p)iznává, ,e jeho my*lení o'd!jinách v!dy se formovalo pod v"razn"m vlivem Koyrého historick"ch prací.59 Z' tohoto d+vodu je nyní pot)eba pokusit se vymezit základní metodologické rysy také Koyrého p)ístupu, jestli,e chceme zjistit, zda byla Kuhnova historiogra$ cká metoda, jak byla p)edstavena v'p)edchozí &ásti, ve'své dob! n!&ím v"jime&ná (a'zasluhuje si tedy z'hlediska sociologie v!deckého poznání a'vzhledem k'n!kter"m spole&n"m metodologick"m rys+m zvlá*tní pozornost), nebo zda byla zkrátka jen jednou z'mnoha inkarnací historiogra$ e v!dy navazující na'Koyrého tradici. Z'Koyrého díla je patrné, ,e zastává tradi&ní racionalistick" obraz v!dy jako intelektuálního zápasu &lov!ka se sv!tem, o'jeho, poznání &lov!k ze své p)irozenosti usiluje. Koperník, Descartes, Galileo a'jiní jsou v'jeho historick"ch pracích prezentováni jako v"jime&né osobnosti a'mimo)ádn! nadaní géniové, kte)í sv+j ,ivot zasv!tili hledání pravdy a'z'nich, ka,d" sv"m jedine&n"m zp+sobem zanechal své stopy na'oné velké cest! &lov!ka za'poznáním. Navzdory této skute&nosti se Koyré d+sledn! vyh"bá „whigovskému" v"kladu d!jin v!dy jako neomylného v"voje od'primitivních a' chybn"ch teorií a'poznatk+ k' sou&asnému stavu, jako prehistorie sou&asného stavu poznání. Jak uvádí .pelda a'jak je patrné z'Koyrého vlastních prací, „Koyré nesouhlasil s'p)edstavou, ,e historie v!dy by m!la b"t kronikou úsp!ch+ v!dy a'selhání jejích nep)átel" a'„necht!l podávat zprávy o'vít!zstvích v!deckého bádání minulosti, ale pokou*el se ve' sv"ch pracích vysv!tlit, jak ke' sv"m 58 Ibid. 59 Nap). KUHN, Struktura v&deck!ch revolucí, s. 7–8, dále pak # omas S. KUHN, „Concepts of Cause in the Development of Physics." In: " e Essential Tension, s. 21; a'zejména rozhovor v'KUHN, " e Road since Structure, s. 255–323. Libor Benda 463 objev+m v"znamní v!dci do*li."60 Jeho práce je motivována nejen pot)ebou popsat v"voj v!deckého poznání a'v!dy v+bec (to je ostatn! cílem ka,dého historika v!dy), ale zejména vysv!tlit, pro+ m!l tento v"voj práv! takov! a'ne jin" pr+b!h – pro& byla po' tak dlouhou dobu pova,ována ptolemaiovská teorie za'nepochybnou, pro& si práv! Koperník uv!domoval pot)ebu jejího nahrazení teorií jinou, pro& byla jeho heliocentrická teorie zprvu p)ijata pouze jako hypotetick" matematick" nástroj bez reáln"ch fyzikálních implikací atd. K' tomu, aby bylo mo,no takové vysv!tlení podat, je podle Koyrého nezbytné vyhnout se „modernizujícímu" v"kladu d!jin v!dy, proto,e takov" v"klad je v,dy p)inejlep*ím pouhou karikaturou toho, co se v'minulosti skute&n! událo.61 Chceme-li kup)íkladu porozum!t skute&nému v"znamu a' postavení Koperníkovy teorie v' dob! jejího vzniku, „musíme se sna,it nepokládat Koperníka za' p)edch+dce Galilea a' Keplera a' nevykládat jej tak ve'sv!tle pozd!j*ího v"voje."62 Proto je t)eba, aby historik „zapomn!l" na'v*e, co se odehrálo po'historické epo*e, která je p)edm!tem jeho v"kladu, jako, i'na'v*e, co v!da pokládá za'platné v!d!ní v'dne*ní dob!, a'„p)eorientoval" sv+j náhled na' sv!t takov"m zp+sobem, aby odpovídal danému historickému období, eventuáln! p)ímo konkrétní postav!, jejím, my*lenkám a'pracím chce adekvátn! porozum!t.63 Historik se zkrátka musí pokusit vid!t sv!t o&ima a'p)em"*let o'n!m mozkem &lov!ka, kter" se narodil a',il ve' zkoumané dob! a' jejím intelektuálním klimatu, proto,e jen tak m+,e podat objektivní a'nedeformovan" v"klad d!jin v!deckého my*lení, p)i&em, tuté, metodologickou zásadu musí nezbytn! dodr,ovat také p)i práci s'historick"mi prameny. P+vodní historické prameny mají podle Koyrého pro historika nedoceniteln" v"znam, proto,e jen z'nich samotn"ch je mo,né poznat „duchovní a'intelektuální atmosféru zkoumané epochy", pohnutky, které pohán!ly jejich autory v'intelektuálním úsilí, a'p)eká,ky, jim, museli na'své cest! za'poznáním &elit.64 P)irozen! je v*ak za'ú&elem získání t!chto 60 .PELDA, Prom&ny historiogra) e v&dy, s. 75. Srov. Alexandre KOYRÉ, " e Astronomical Revolution: Copernicus – Kepler – Borelli. Lond"n: Methuen 1973, s. 10. 61 Viz nap). KOYRÉ, " e Astronomical Revolution, s. 18. 62 Ibid., s. 18. 63 Viz ibid., s. 15, kde pí*e: „V'sou&asné dob! je velice obtí,né pochopit a'ocenit nesmírnou velikost intelektuálního úsilí, sm!losti a' morální odvahy zahrnutou v' této Koperníkov! práci [mín!no De Revolutionibus – L. B.]. Abychom toho byli schopni, musíme zapomenout na' intelektuální v"voj následujících staletí a'p)eorientovat se takov"m zp+sobem, ,e p)ímá evidence nepohyblivosti Zem! a'pohyblivosti nebes bude na*ím zdrav"m rozumem p)ijímána s'naivní, nepochybnou jistotou." 64 Ibid., s. 10–11. Historiografická metoda Thomase Kuhna a!její v"znam z!hlediska sociologie 464 poznatk+ pot)eba sna,it se porozum!t obsahu t!chto pramen+ na'pozadí historického a' intelektuálního kontextu, v' n!m, byly napsány, a' nikoli z'moderní perspektivy. Koyré tak v' tomto ohledu zavádí do'historiogra$ e v!dy cosi, co bychom mohli ozna&it jako hermeneutick! aspekt, tj. jakousi metodologickou zásadu p)istupovat k'd!jinám v!dy a'v!deckého poznání bez p)edporozum!ní, které nám dává sou&asné v!d!ní, a'sna,it se o'v"klad d!jin v!dy v' jejích vlastních termínech na'pozadí odpovídajícího historického kontextu a'p)íslu*ného stavu v!d!ní. Koyrého metodologick" p)ístup k' historii v!dy je pak v' neposlední )ad! charakteristick" také po,adavkem zasazení v!dy do'*ir*ího dobového intelektuálního kontextu, kde je také podle jeho názoru t)eba hledat ve*keré p)í&iny v"voje a'prom!n v!deckého poznání.65 V"voj v!dy podle jeho názoru nelze izolovat od'celkového v"voje my*lení, a'tak ve'sv"ch pracích v!novan"ch historii zrodu novov!ké v!dy pova,uje za'nezbytné v!novat pozornost nejen v!d! jako takové, ale také $ loso$ i a'teologii – intelektuálním oblastem, které byly v'tomto období s'v!deck"m my*lením neodd!liteln! spjaty.66 V'této souvislosti je ov*em t)eba zd+raznit, ,e Koyré ve'svém v"kladu zohled(uje pouze intelektuální kontext, nikoli kontext kulturní &i sociální. Nelze )íci, ,e by Koyré odmítal ur&ité souvislosti mezi v"vojem moderní v!dy a'v' té dob! probíhajícími spole&ensk"mi prom!nami, podle jeho názoru je nicmén! zavád!jící vykládat v!deck" v"voj jako bezprost)ední d+sledek t!chto prom!n. V"voj v!deckého poznání je dle jeho mín!ní )ízen vnit)ními, &ist! teoretick"mi zájmy, a'nikoli praktick"mi &i jin"mi pot)ebami sociální povahy.67 Jak sám uvádí: „Nevidím nic, co by scientia activa m!la kdy spole&ného s'rozvojem kalkulu, ani co by vzestup bur,oazie m!l spole&ného s'rozvojem kopernikánské &i keplerovské astronomie."68 Jeho p)ístup k'd!jinám v!dy je tudí, d+sledn! internalistick! a'jeho historické práce jsou spí*e d!jinami idejí ne, d!jinami v!dy a'v!deckého poznání v'*ir*ích sociálních a'kulturních souvislostech. 65 V'tomto ohledu ov*em podle .peldy nelze hovo)it o'jeho prvenství. Viz .PELDA, Prom&ny historiogra) e v&dy, s. 75–76. 66 Jak Koyré uvádí: „Vrátit se zp!t v' &ase nesta&í: k' síle vizuální evidence je t)eba p)ipojit také sílu trojího u&ení a' tradice v!dy, $ loso$ e a' teologie, jako, i' trojí autority v"po&tu, rozumu a'zjevení. Jen tehdy budeme schopni v'plné mí)e ocenit nesrovnatelnou troufalost Koperníkova my*lení, je, vyrvalo Zemi z'jejích základ+ a'vypustilo ji k'nebes+m." KOYRÉ, " e Astronomical Revolution, s. 15. 67 Alexandre KOYRÉ, Newtonian Studies. Cambridge, MA: Harvard University Press 1965, s. 5–6. 68 Ibid., s. 6. Libor Benda 465 Takto podan" v"klad „Koyrého paradigmatu" si v' ,ádném p)ípad! nechce klást nárok na' úplnost.69 Poskytnout takov" vy&erpávající v"klad ostatn! ani nebylo zám!rem p)edchozích )ádk+; tím bylo vymezit n!které metodologické rysy Koyrého p)ístupu za'ú&elem jeho porovnání s'p)ístupem Kuhnov"m. V' tomto ohledu by m!l b"t podan" v"klad zcela posta&ující, nebo/ by jeho prost)ednictvím, navzdory jeho stru&nosti, m!lo b"t z)ejmé, ,e p)ístupy obou autor+ k'v"kladu d!jin v!dy a'v!deckého poznání vykazují z'metodologického hlediska shodné rysy. U'obou autor+ je p)ítomen kritick" postoj k'whigismu, oba se také ve'svém p)ístupu vyh"bají jakémukoli p)edb!,nému hodnocení zkoumaného poznání, tzn. jejich p)ístup je &ist! popisn" a'nestrann". Historiogra$ ckou metodu obou autor+ lze také shodn! ozna&it za'hermeneutickou, a' to z' toho d+vodu, ,e je v'ní patrná snaha o'uchopování zkoumaného v!deckého poznání na'pozadí p)íslu*ného historického kontextu a' z'perspektivy odpovídajícího dobového stavu v!d!ní, p)i&em, tá, zásada je uplat(ována také p)i interpretaci historick"ch literárních pramen+. V'neposlední )ad! se Koyré a'Kuhn té, shodují v'tom, ,e jejich p)ístup k'v"kladu d!jin v!deckého poznání je internalistick", a'to s' ohledem na' celkov" dobov" intelektuální kontext. Neomezují sice sv+j 69 Hovo)ím-li o'Koyrém, a'zvlá*t! pak hovo)ím-li o'n!m v'souvislosti s'Kuhnem, bylo by jist! s'podivem, kdybych nezmínil je*t! jeden aspekt, kter"m se jeho historické práce vyzna&ují. Tím je jeho zavedení dnes ji, klasického pojmu „v!decké revoluce" ozna&ujícího období asi od'druhé poloviny *estnáctého století do'po&átku století osmnáctého, kdy do*lo k'postupné radikální prom!n! v!deckého my*lení a'celkového charakteru v!dy jako takové. (Jak uvádí ve'své knize o'v!decké revoluci britsk" historik v!dy Steven Shapin, Koyré tento pojem uvedl do'*ir*ího pov!domí roku 1939 ve'sv"ch Études galiléennes – viz Steven SHAPIN, " e Scienti) c Revolution. Chicago – Lond"n: University of Chicago Press 1996, s. 2.) Tato prom!na ale podle Koyrého nespo&ívala pouze v'nahromad!ní zna&ného mno,ství nov"ch v!deck"ch poznatk+ a' ve' formulaci nov"ch v!deck"ch teorií; její „revolu&ní" charakter spo&íval v' tom, ,e byla podmín!na celkovou zm!nou lidského pohledu na'sv!t. Jak uvádí sám Koyré, &innost Galilea a'jeho sou&asník+, která pozd!ji vedla ke'vzniku moderní v!dy, nespo&ívala v'kritice stávajících teorií a'v' jejich nahrazování teoriemi lep*ími. Spo&ívala spí*e ve'„zni&ení" stávajícího sv!ta a'v'jeho „nahrazení" sv!tem nov"m, v'p)etvo)ení stávajícího intelektuálního a'konceptuálního rámce, a've'vytvo)ení „nového p)ístupu k'Bytí". (Viz Alexandre KOYRÉ, „Galileo and Plato." In: Metaphysics and Measurement: Essays in Scienti) c Revolution. Lond"n: Chapman & Hall 1968, s. 20–21; a'také Alexandre KOYRÉ, Od#uzav%eného sv&ta k#nekone+nému vesmíru. Praha: Vy*ehrad 2004, s. 13.) V!decká revoluce tak v'Koyrého v"kladu d!jin v!dy p)edstavuje jak"si zlom ve'v"voji v!deckého poznání, ukon&ení jedné epochy a'za&átek epochy nové, p)evrat, kter" nápadn! p)ipomíná onu „zm!nu Gestaltu", o'ní, Kuhn pozd!ji hovo)í v'rámci své teorie paradigmat a'v!deck"ch revolucí. Pro tento p)ísp!vek jsou nicmén! Koyrého práce zajímavé toliko z' metodologického hlediska, navíc se v' p)ípad! Kuhna zam!)uji v"lu&n! na' jeho historiogra$ cké období p%ed vydáním Struktury v&deck!ch revolucí, není proto t)eba tomuto aspektu Koyrého díla v!novat podrobn!j*í pozornost. Historiografická metoda Thomase Kuhna a!její v"znam z!hlediska sociologie 466 v"klad pouze na'oblast dané v!decké disciplíny, sou&asn! ale také nep)ekra- &ují hranice intelektuálního kontextu, tzn. nev!nují ,ádnou v!t*í pozornost sociálním, kulturním ani jin"m externím faktor+m. Na'základ! tohoto srovnání lze tedy dosp!t k'záv!ru, ,e Kuhn je zcela oprávn!n! )azen mezi p)edstavitele „Koyrého paradigmatu" v' povále&né historiogra$ i v!dy a',e se jeho historické práce z'padesát"ch let nezdají b"t z'metodologického hlediska ve' své dob! nijak v"jime&né. Dokladem toho budi, kup)íkladu i'uznávané historické práce dal*ích ji, zmín!n"ch p)edstavitel+ Koyrého historiogra$ cké tradice a'Kuhnov"ch sou&asník+, Alfreda Ruperta Halla a'Marie Boasové, jejich, dal*í rozbor by v*ak ji, p)ekra&oval mo,nosti tohoto p)ísp!vku.70 Není ov*em nutné v!novat pozornost i't!mto pracím, nebo/ z' hlediska stanoveného zám!ru je zcela posta&ující, poda- )ilo-li se na' p)edchozích )ádcích úsp!*n! ukázat, ,e metodologické rysy Kuhnova p)ístupu, s'nimi, se lze setkat pozd!ji v'p)ístupu sociologickém, nebyly v'Kuhnov"ch historick"ch pracích ni&ím nov"m, ale objevují se ji, d)íve, toti, práv! v'pracích Alexandra Koyrého. Záv'r Jestli,e tedy byla v'úvodu p)ísp!vku stanovena otázka, zda lze v'Kuhnov"ch historick"ch pracích nalézt spole&né metodologické prvky se sociologií v!deckého poznání, a tudí,' je lze pokládat za' inspirativní z' perspektivy sociologického p)ístupu, odpov!musí b"t sou&asn! kladná i'záporná. Barnes má nepochybn! pravdu, kdy, pí*e, jak bylo uvedeno v"*e, ,e Kuhnova historiogra$ cká metoda je dobrou sociologickou metodou; p)edchozí )ádky m!ly názorn! ukázat, ,e v'Kuhnov! p)ístupu jsou p)ítomna metodologické principy, které jsou v'sociologii v!deckého poznání nejen uplat(ovány, ale p)edev*ím p)edstavují základní metodologická v"chodiska tohoto p)ístupu. A&koli se tedy u'Kuhna nesetkáme s'tím nejd+le,it!j*ím aspektem sociologie 70 Mám na'mysli Hallovu práci " e Scienti) c Revolution 1500–1800 (Alfred R. HALL, " e Scienti) c Revolution 1500–1800: " e Formation of the Modern Scienti) c Attitude. Lond"n – New York – Toronto: Longmans, Green and Co. 1954) a'práci Boasové " e Scienti) c Renaissance 1450–1630 (Marie BOAS, " e Scienti) c Renaissance 1450–1630. New York: Harper & Brothers 1962), v'nich, lze rovn!, nalézt ve*keré uvedené prvky Koyrého metodologického p)ístupu. Konkrétn! v"klad kopernikánské revoluce podan" v'obou dílech se z'metodologického hlediska v' zásad! neodli*uje od'v"kladu Koyrého ani od'v"kladu Kuhnova. Vyjma nevyhnuteln"ch rozdíl+ v'selekci pojednan"ch fakt se od'sebe jednotlivé interpretace vzájemn! odli*ují pouze stylem, pe&livostí a'hloubkou zpracování. V' této souvislosti je nepochybn! vhodné zmínit, ,e Boasová podobn! jako Kuhn také upozor(uje na' vztah mezi Koperníkovou &inností a'pot)ebou reformy kalendá)e (viz ibid., s. 70 a'74). Ani v'tomto ohledu tedy nelze Kuhn+v historick" v"klad pokládat za've'své dob! ojedin!l". Libor Benda 467 v!deckého poznání, kter"m je v"klad zm!n ve'v!deckém poznání jako v"sledku p+sobení mj. také sociálních p)í&in (co, je ostatn! nepochybn! d+vodem, pro& jeho práce a, na'jedinou v"jimku nemají své místo ve'zmín!ném Shapinov! seznamu), v'ostatních ohledech je mo,no jeho historiogra$ ckou metodu bezezbytku pova,ovat za'srovnatelnou s'metodou sociologickou. Provedená anal"za ale zárove( ukázala, ,e Kuhn+v historiogra$ ck" p)ístup nebyl v'tomto sm!ru ve'své dob! nijak inovativní ani v"jime&n". Ve*keré metodologické rysy, které byly nalezeny v'Kuhnov"ch historick"ch pracích, se následn! poda)ilo nalézt také v'pracích jeho p)edch+dce a' inspirátora Alexandra Koyrého. Kuhn se tak zdá b"t pouze jedním z')ady historik+ v!dy navazujících na'Koyrého tradici, p)i&em, jeho individuální p)ínos v' této oblasti je pon!kud sporn". Barnes s' tímto stanoviskem souhlasí, sou&asn! v*ak pokládá Kuhnovu historiogra$ ckou metodu za'svého &asu ojedin!lou a' zajímavou ze sociologické perspektivy v' jednom zvlá*tním ohledu, a' to z'hlediska v"znamu, kterou p)isuzuje zkoumání v!decké tradice. Jak sám uvádí, zatímco v'historick"ch pracích Kuhnov"ch sou&asník+ byla tradice „uznávan"m zdrojem vysv!tlení, ale nikoli n!&ím, co by samo vy,adovalo zkoumání", v' Kuhnov"ch pracích p)edstavuje „ohnisko empirického zájmu" a'vy,aduje „zkoumání a'porozum!ní".71 V' tomto ohledu s'Barnesem zcela nepochybn! nelze nesouhlasit – kup)íkladu Kuhnova monogra$ e o' kopernikánské revoluci je skute&n! v"jime&ná v' tom, jakou pozornost v!nuje v"kladu v"voje kosmologick"ch p)edstav p)ed Koperníkem, a'to jak z'hlediska podrobnosti v"kladu a' jeho zasazení do' *ir*ích souvislostí, tak z'hlediska historického záb!ru sahajícího a, do'dob nejstar*ích, primitivních kosmologick"ch p)edstav. Je v*ak otázkou, zda je tento aspekt Kuhnova historiogra$ ckého p)ístupu z'hlediska sociologie v!deckého poznání skute&n! natolik v"znamn", aby v'tomto sm!ru poskytoval Kuhnov"m historick"m pracím n!jak" v"jime&n" status. Stejn! tak je namíst! se ptát, zda se nejedná spí*e o'd+sledek snahy o'„sociologické &tení" jeho historick"ch prací, podmín!né v"znamem jeho pozd!j*ích teoretick"ch prací a'zejména Struktury v&deck!ch revolucí pro sociologii v!deckého poznání, tedy zda se nejedná o'jakousi snahu „sociologizovat" Kuhnovo souborné dílo jako takové. Kuhn se ve' své dob! od'ostatních historik+ v!dy zcela ur&it! odli*oval v' jednom zásadním ohledu, byl toti, jedin", kdo ze sv"ch historick"ch prací vyvodil teoretické d+sledky. Jak bylo uvedeno v"*e, Kuhn sám hovo)í o'svém historiogra$ ckém období jako o'nutné p)íprav! k'tomu, aby se mohl v!novat $ loso$ i v!dy. Jestli,e je ale jeho Struktura v&deck!ch revolucí teo71 BARNES, T. S. Kuhn and Social Science, s. 8. Historiografická metoda Thomase Kuhna a!její v"znam z!hlediska sociologie 468 retick"m vyúst!ním jeho historiogra$ cké &innosti z'padesát"ch let, neznamená to je*t!, ,e teorie v!dy, která je v tomto díle rozpracována, v&etn! jejích sociologick"ch implikací, byla ji, n!jak"m zp+sobem p)edem p)ítomna v' Kuhnov"ch historick"ch pracích, je, toto dílo p)edcházely. O' tom, ,e Kuhnovo nejv"znamn!j*í dílo není bezprost)edn! a'zcela zalo,eno na'jeho p)edchozích historick"ch pracích, ostatn! sv!d&í i' známá skute&nost, ,e zatímco v'tomto díle Kuhn vysv!tluje odklon od'ptolemaiovské teorie a'její nahrazení teorií Koperníkovou tím, ,e ptolemaiovská teorie byla v' krizi, proto,e do*lo ke'„[z]hroucení normálních [ptolemaiovsk"ch – L. B.] technik p)i )e*ení hádanek",72 ve'své monogra$ i o'kopernikánské revoluci publikované o'p!t let d)íve Kuhn naopak uvádí, ,e ptolemaiovská teorie byla svého &asu naprosto spolehlivou a'fungující teorií (v'jist"ch ohledech dokonce lep*í ne, teorie Koperníkova), p)i&em, kopernikánsk" obrat zde neod+vod(uje n!jakou krizí ve'stávající teorii, ale prom!nami v'celkovém intelektuálním kontextu. I'na' základ! této skute&nosti tedy Strukturu v&deck!ch revolucí nepochybn! nelze pokládat za' logick" d+sledek p)edchozí historiogra$ cké &innosti jejího autora a'syntézu jeho prací publikovan"ch v'této dob!. Ukazuje se tedy, ,e a&koli Kuhnovy historické práce z'padesát"ch let lze &íst „sociologicky" a'lze v'nich spat)ovat ur&ité prvky, které mohou b"t z'hlediska sociologie v!deckého poznání inspirativní, jejich v"znam není v' tomto sm!ru nijak mimo)ádn". Jak m!l tento p)ísp!vek ukázat, z'metodologického hlediska má Kuhn+v p)ístup )adu spole&n"ch rys+ s'p)ístupem sociologick"m, av*ak tyté, rysy nalezneme i'v'pracích jin"ch historik+ povále&né historiogra$ e v!dy navazujících na'Koyrého tradici. Zvlá*t! d+le,itá je pak skute&nost, ,e ty metodologické rysy, je, &iní sociologick" p)ístup v'pravém slova smyslu „sociologick"m", u'Kuhna nenajdeme. Kuhnovy historické práce tedy mohou b"t z'perspektivy sociologie v!deckého poznání v'n!kter"ch ohledech metodologicky zajímavé, sou&asn! v*ak není d+vod v!novat jim v'tomto sm!ru v"jime&nou pozornost. Tu zasluhuje skute&n! a, jeho Struktura v&deck!ch revolucí, která je právem pokládána za'jeho nejv"znamn!j*í dílo a'za'jedno z'klí&ov"ch d!l druhé poloviny dvacátého století. 72 KUHN, Struktura v&deck!ch revolucí, s. 78. Libor Benda