המטריה
על פני הכביש היא שוטטה לה; בגשם עז היא שוטטה; בלי מטריה, כי לא הייתה לה; איזה מזל שלי הייתה; לעזרתה מייד זינקתי,; כזה אני, תמיד הוגן; במטריה אותה חיבקתי; והיא אמרה בלחש "כן"; תחת גשם שוטף, בגן עדן דולף; היא הייתה לי כמו מלאך; בגן עדן דולף תחת גשם שוטף; לו יכולתי להיות שלך; וכך צעדנו לנו שניים,; ובאוזנינו מנגינה; שטפטפה מן השמיים; על גג של מטריה קטנה; היה לי כה נעים ונוח; בתוך מבול שלא נגמר; הייתי אז מרגיש כמו נוח; ובתיבה איתה נסגר; תחת גשם שוטף...; אולי זו שטות וגם איוולת; אך הגלים חוזרים לחוף; ועל האופק אין תוכלת; כאשר הגעת אל הסוף; היא נפרדה, כל כך בשקט; אמרה "תודה, וגם סליחה"; הנה הנה, היא מתרחקת; בדרך אל השכחה; תחת גשם שוטף...; 