שוב בבוקר
שוב בבוקר נהיה לו קר, הוא לא חובש את כובעו על מצחו הקר; בתוך ליבו שתמיד נזכר, איך שאיבדתי חבר יקר; בקירות לבנים הולך ובחלוק לבן עוצם עיניים ומחייך; תקרא בקול לאחות, תקרא מהר, קחו את חבר שלי למקום אחר; יושב בג'רוזלם; היום הוא קצת נעלם; שקט וקצת תקווה; מחפש הוא את החידה...; במהריים, שעת היום, הוא נרדם ולפתע הוא חולם חלום; האחות מערבבת עוד שיקוי, מה שקובע שהוא לא שפוי; ובחלום מעורפל ורועש, בתוך שדות כתומים ושמש, עלי האש; לוחש בשקט, איש זקן מאוד, קום ותתחיל עם היום לרקוד; יושב בג'רוזלם; היום הוא לא נעלם; שקט וקצת תקווה; מחפש הוא את החידה; 