אלגיה
בשולי מפרש רועדת קרן שמש עגומה; על חופים אדוות הלילה מפכות בקול דממה; בנגינה אחת נשכחת מתייפח לו מלח:; "עם הרוח הצולחת, לדרום נפליגה אח!"; נכאים בבוא השמש דכי גלים, קינת אדם; רוח ערב לח נוגע במיתרי מפרש נרדם; לבבות בוכים עם ערב; ארובות עשן כבות; כשספינות הולכות הימה הן אינן שבות; בשולי מפרש...; 