הנה אני
חם, החיידק הזה עוד שם, מנוסה ומתוחכם; הוא דורש ממני כוח; את האיזור הזה שמת הוא תפס והשתלט; ורציתי כבר לשכוח; נגמרו התירוצים ולא איכפת אם לוחצים עליי; לומר מה שרוצים לשמוע; תהילה או זר קוצים, אצלי שניהם לא נחוצים יותר; אז אני אומר –; הנה אני – הופך את התמונה; הנה אני – לוקח נשימה; הלהקה כבר מנגנת; והאור עולה לאט על הבמה; כל הסודות והשקרים, זו רכבת ההרים; היא עולה והיא יורדת; איך השנים עברו מהר ועדיין זה בוער; גם ההשתקפות שורדת; נגמרו התירוצים ולא איכפת אם לוחצים עליי; לומר מה שרוצים לשמוע; תהילה או זר קוצים, אצלי שניהם לא נחוצים יותר; אז אני אומר–; הנה אני – הופך את התמונה; הנה אני – לוקח נשימה; הלהקה כבר מנגנת; והאור עולה לאט על הבמה; עוד מעגל...; זוהי דלת מוזרה שבין בלבול והכרה; ואת המעגל צריך לפתוח; בין הצעקה ללחישה, דרך חדשה; הנה אני – הופך את התמונה; הנה אני – לוקח נשימה; הלהקה כבר מנגנת; והאור עולה לאט על הבמה; הנה אני – כותב את האמת; הנה אני – מחייה כל מה שמת; הלהקה כבר מנגנת; והאור עולה עכשיו על הבמה; עוד מעגל...; 