שחור ולבן
בטלוויזיה שוב תוכנית עם איש שחזר מהתופת; אנשים שעזבו הכל וטיפסו על הר מבודד; סוחבים את החיים על כתפיים רזות שנוטות להשבר; ובכביש התנועה נמשכת בלי הפסק; אני מדליק את הרדיו על התחנה הקבועה; והשדר עם הקול הרדיופוני מעביר בקרירות את הידיעה הבאה; מדינה שלמה נופלת קורבן להרהורי לב של אדם מזוקן; ונלחמים במקלות עם צבא משולהב; פזמון :; שחור זה שחור ולבן זה לבן; וכלום לא ישנה את מה שמובן; רק צריך לקבל את מה שהטבע נתן; שחור זה שחור ולבן זה לבן; וכלום לא ישנה את מה שמובן; רק צריך לצעוד קדימה עם ראש מורם; מכוניות שוב עומדות בפקקים ולא רואים את הסוף; ואין מי שאותן יחלץ, רק הזמן; ובתי הקפה ברחובות מלאים עד אפס מקום; שורפים עוד שעה של צהריים ורצים לדרכם; והחיים צועדים באותו מסלול שכבר צעדו בו רבים; אבל בסוף הרי כולנו נגמור באותו המקום; ושם למעלה מדברים על חידוש יחסים עם עוד מדינה שכוחת אל; כשהחלומות של האיש הקטן רחוקים כל כך מזה; פזמון :; שחור זה שחור....; 