מדורת השבט 
לא יודע מה יהיה. הולך ברחוב ומשתהה.; באמצע היום לחות וחום.; נעצר בתחנת האוטובוס באותו מקום.; רואה חבר בגלגל הזמן חולפות תמונות בעיני; מרחוב קטן בניו יורק ובן יהודה כאן; קצת געגוע וסיפור ישן.; איפה הם אומרים שבט אחים גם יחד; מדורת השבט נעלמה נשאר הפחד; לא משעמם בארץ המובטחת; ורק הצחוק מתגלגל עם הכאב ביחד; ורק הצחוק מתגלגל עם הכאב ביחד; ריקוד ההורה כבר נדם. מהשרשרת מה נשאר.; החיבוק נעלם כמו לא קיים.; אולי נשאל את הזקן ודרומה ניסע לשם.; חוזר מהר למציאות ומחר עוד יום של תחרות; כמו שתיל נטוע כאן איך שחולף לו הזמן; כי עוד נשאר חלום חלום קטן.; 