אל החופש 
מעונה היא נפשי מני סער; מליל קור ומשב ותלאות; אם אשיח אחות זה הצער; התנחי את דרכי לבאות; אל החופש נפשי מייחלת; אל שדות עטופים ארגמן; אל זריחה של חמה מתחדשת; שכבשה את ליבי זה מזמן; כי קשה ותלולה זו הדרך; מכשולים הניסוני אחור; ונפשי כמו צפור מפרפרת; מבקשת לצאת אל הדרור; אם היה זה חלום מה הפשר; אם היה זה ממש, לא אבחין; מי יתיר זה הסבך, זה הקשר; ותלמד גם נפשי להבין; מי קרב אל חדרי זה הלילה; מי נוקש בדלתי לא אדע; היונה צחורה זאת? אשאלה; או הלמות לבבה של ילדה; 