אנחנו באותה סירה
דופן הסירה בוער ; אנחנו כבדים מפחד ; באמצע הים הסוער ; לא מרגישים ביחד ; החרטום מתחיל לשקוע ; הקפטן אובד עצות ; הנווט עוד שיכור מאתמול ; לא יודע מה לעשות ; כל אחד רץ להציל את עורו ; אין מי שאכפת לו נורא ; כל אחד ילך כשיגיע תורו ; אם נשקע אז כולנו נשקע ; אנחנו באותה סירה ; התורן עוד נישא מעלינו ; התורן יכול ליפול ; אז מי שמצליח נמלט ; להציל את מה שהוא יכול ; כי דופן הסירה בוער ; הקפטן מתחיל להתרוצץ ; פתאום הוא קורא לכולנו: ; "צריך להילחם בקץ" ; "צריך להילחם בקץ ; אנחנו אחים לצרה ; צריך להילחם בקץ ; אנחנו באותה סירה" ; כל המלחים שומעים ; מתחילים לחזור לעצמם ; "כבר היו לנו סופות כאלה ; כבר היו ועברנו אותן" ; הנווט מתפכח מהר ; הקפטן חוזר לפיקוד ; יש לנו כוח ביחד ; אין לנו כוח לחוד ; כשכל אחד רץ להציל את עורו...; 