יעל 
כן, כל החיילים; בעמק יזרעאל; הכירו את האוהל של השקם; ואת המגישה; סמלת שמה יעל; חיילת חמודונת וצוחקת.; כשעברו בכביש; הם שרקו לה חיש; כמו ללילי מסיבוב כפר ביל"ו.; ועצרו פתאום; כוס תסס ללגום; או בקבוק של קולה אפילו...; יעל יעל; כל החיילים קראו לה; יעל יעל; מן השקם בסיבוב עפולה.; רק לקצין אחד; הגנרל סיסרא; יעל הייתה חורקת בשיניים.; כי גנרל סיסרא; היה קמצן נורא; והוא תמיד ביקש לשתות כוס מים!; ויעל אמרה "זה מרגיז נורא,; כך להגיש חינם ללא פרוטה לו.; אם הוא יתעקש; מים לבקש; אז בחיי, יתד בראש אתקע לו!"; יעל יעל; כל החיילים קראו לה; יעל יעל; מן השקם בסיבוב עפולה.; ויום אחד סיסרא; עצר שם בסיבוב; נכנס לשקם וכולו מזיע; ומיעל ביקש; כוס מים כמו תמיד.; מים ביקש  - אך היא חלב הביאה; הוא החל ללגום; וירק פתאום; חלב ועוד עם קרום - שיפכו לזבל!; אז יעל רתחה; ויתד לקחה; ובראשו תקעה לו במקבת...; יעל יעל; אז הריעו לה האח!; יעל יעל; ורשמו אותה בספר התנ"ך!; 