בשנתי
בשנתי, והנה מחשבה ; ורוחה עשנה וכחלחלת ; והלילה כבד מדרכים ; הכובלות את רגליו בשלשלת ; בשנתי, והנה זכרון ; וקולו צעקה מתגלגלת ; ודמדום שעותי החוזרות ; כאימת הספינה הכושלת ; ובשנתי צחקתי בתוך הזיכרון ; ואת בכיי הותרתי לרגע אחרון ; ובשנתי בכיתי ברגע אחרון ; ואת בכיי שכחתי בתוך הזכרון; ובבוקר דוממת שכבתי ; ללא צחוק או דמעות בפני ; ושנתי שאותה אהבתי ; מנמנמת בתוך אישוני ; והאור החזק והטוב ; הציפני כשטף הים ; לרדת אל עיר ואל חוף ; וכמו אין חלומות בעולם ; ובשנתי צחקתי בתוך הזיכרון ; ואת בכיי הותרתי לרגע אחרון ; ובשנתי בכיתי ברגע אחרון ; ואת בכיי שכחתי בתוך הזכרון; אז בשנתי ניצבתי ולא עוד רציתי לישון ; ואת כל שעותי החולפות אז נטלתי מתוך השעון ; ובשנתי בכיתי ברגע אחרון ; ואת בכיי שכחתי בתוך הזכרון; 