ניגן בעו ד
סָבִי אַבְרָהָם נִגֵּן בְּעוּד; הָלַךְ מִן הָעוֹלָם עֲשָׂרָה יָמִים; אַחֲרֵי שֶׁנּוֹלַדְתִּי; מְסַפְּרִים שֶׁחַלָּשׁ עַל מַנְעַמֵּי; תְּקוּפָתוֹ לִמְשׁוּבוֹת הָאוֹהֲבִים; שְׁלוּחַ רֶסֶן, בְּסַךְ הָעוֹלִים וְיוֹרְדִים; בַּמִּדְרָג הַסָּדוּר שֶׁל הַקְדָּמוֹת; וְעִקָּרִים; בַּיָּמִים בָּהֶם נַהֲמוֹת הַלֵּב; לֹא הִתְגּוֹנְנוּ מִפְּנֵי הַקּוֹלוֹת הַחִיצוֹנִיִּים; לָאַחֲרוֹנָה; שַׁבְתִּי אֶל דַּפֵּי הַלִּמּוּד; שָׁעוֹת שֶׁל תִּרְגּוּל בִּסְרִיגֵי הַגִּיטָרָה; צוֹפֶה עַל הַמִּרְקָע בִּגְדוֹלֵי הַמְּנַגְּנִים; וְתוֹהֶה; אוּלַי יוֹם אֶחָד; אֲנַגֵּן כְּמוֹ סַבָּא אַבְרָהָם; שֶׁמֵּעוֹלָם לֹא שָׁמַעְתִּי; 