ירושלים אהובתי
היה היתה ילדה יפה; ילדה יפה כמו בשמיים; היה היתה יפהפיה; ולה קראו ירושלים; את הילדה אהבו כולם; אותה אהבתי שבעתיים; וכשגדלה כולם ניסו; לחתוך אותה לשניים; והיא בכתה מרוב יגון; שלא יקלקלו ת'מספריים; על שני דברים היא לא ויתרה; על התפילה והשמיים; היה היתה ילדה יפה; עכשיו יפה כפליים; 