נרקיס 
צאו לשדה לשפת האגם,; פורח נרקיס כפלא אך קם.; ענוג הגבעול וצח הוא פירחו; ובכוס של זהב מוזג הוא ריחו.; מוזג הוא לכל: לראי האגם; לדשא מאיר, לשחק הרם; לאיש, הצועד בתלם צעיר; לעוף, הרונן שיר חורף בהיר.; לפלג אץ-רץ, מבריק וחוגג,; לזוג איילות, עמדו מדלג,; ללב החליל של נער בצאן; להד בהרים, לצליל פעמון.; צאו לשדה, לשפת האגם; פורח נרקיס, כפלא נפעם.; 