נישקתי מלאך
הלילה לא לילה, הנפש לא קל לה, ימיי נטולי משמעות; אתמול רק נחשפתי, היום כבר נשרפתי,  ודאי נפלה כאן טעות; חנוק מן הצער, בודד מול השער, אין אף אחד שיגאל; כי את לא ניגשת, גאה ועיקשת, מרכין ראש בפני הגורל; ועכשיו באים הימים הקשים; נתת לי תקווה שיש אהבה שטרם ידעתי; הרגשתי שייך, נישקתי מלאך, רק בך האמנתי; הכרת לי כאב כזה שהלב כָמֵהַ לשכוח; עכשיו הוא סגור היכן שאסור לאיש לפתוח; האם את זוכרת שקיעה מאוחרת, אחזת את חיי בידך?; ושם מול המים דיברו העיניים, הכנסת אותי לעולמך; חזרי אל המים, צועק לשמים, אבל מפחד לבקש; את רק מתרחקת, בשקט בשקט אוסף את עצמי מן האש; ועכשיו באים הימים הקשים; נתת לי תקווה שיש אהבה שטרם ידעתי; הרגשתי שייך, נישקתי מלאך, רק בך האמנתי; הכרת לי כאב כזה שהלב כמה לשכוח; עכשיו הוא סגור היכן שאסור לאיש לפתוח; 