בלילות אני מתגעגע
למסיבה האחרונה, הופיעו כל החברה שהיו,; גם משה גוץ ואליהוא.; והם סיפרו שם סיפורים והבטחות וקיטורים; ושתי בדיחות מלוכלכות.; אני הייתי שם; ובין סיפור ובין קיטור; חשתי שהזמן עבר ושהקיץ מת.; ולא יהיה עוד שום דבר,; דומה.; וכשהניחו שם תקליט; ושיר ישן ממוסיקה אנגלית,; הייתי שם ולא הייתי שם.; וכשדיברו על המולדת הישנה,; נתקע לי קוץ בלב ובנשמה.; עכשיו בלילות אני נוסע; וחשך מסביב; בלילות אני מתגעגע,; למה שפעם היתה לי,; תל אביב.; וכשאני שב במכונית,; לבד הביתה ומאוחר.; ברדיו שוב שיר לא חשוב.; ושתי עיני שוב אדומות ולא מבכי; ואיפה הן אותן גומות שבלחיי.; ואיפה משה גוץ?; שהתערב בכל שיחה; רק כדי לומר דבר למישהו.; ואיפה הוא ילד הפלא אליהוא?; במסיבה האחרונה; לא ראיתי כוכבים בכלל בחוץ; ומשה גוץ מצא תרוץ,; ועל כל שבר של סיפור,; כולם חייכו; ודמעה אחת ברורה, איתי בכו.; עכשיו בלילות אני נוסע; וחשך מסביב; בלילות אני מתגעגע,; למה שפעם היתה לי,; תל אביב.; 