הרוח תשנה את כיוונה
לפעמים כשתל אביב אינה נסגרת; אני יורד אל הקפה שבפינה; מביט אל התנועה שלא עוצרת; גם כשמשהו קורה במדינה; אני כמו עלה נידף מכל אירוע; אבל מזמין עוד כוס קפה לשולחן; על מה אני עומד אם כל שבוע; כל אחד יכול לטרוף את העולם.; אני יודע שבסוף, יימוג הצער אולי; אולי מחר, אולי בעוד שנה; הרוח ההודפת את השחר; בסוף עוד תשנה את כיוונה.; ולפעמים כשתל-אביב אינה נרדמת; אני צועד עם הקצב של העיר; מתחת לרגלי היא מהמהמת; צלילים שירקמו בסוף בשיר; ניחוח של קפה בא מכל עבר; כולם אומרים דברים רעים על העתיד; ואיכשהו הכל יהיה בסדר; מעט יותר, פחות מדי, כמו תמיד.; אני יודע שבסוף...; הרוח הנושבת על בתינו; מערבלת עננים של סערה; רחמי מעט, רחמי מעט עלינו; הביאי לנו יום של רגיעה.; אני יודע שבסוף...; 