אמרו לו
זהו סיפור עצוב על ילד; אחר כך נער; היום כבר איש; הוא לא שמע קולם של אלה; שהזהירו הוא נשאר אדיש; הוא לא שמע מה שאמרו לו; לכן היום הוא בעסק ביש; אמרו לו שהחיים זה לא משחק; וקונצים פה אין; אמרו לו שהוא מוכרח להיות חזק; כי אוי לו למסכן; אמרו לו שיהיה כבר מעשי; רמזו לו שיתבגר; אז הוא לא למד שום לקח; ואין לו שכל גם להצטער; עוד שהיה כולו רק ילד; בבית הספר העממי; עוד כשתלה בשמי התכלת; מבט עצוב קצת וחולמני; כבר אז עינו הייתה פוזלת; אל חבצלת האדמונית; אמרו לו שיתרכז בלימודים; כי זה החשוב; אמרו לו שמבנות וריקודים; יהיה סוף עצוב; אמרו לו שיהיה כבר מעשי; רמזו לו שיתגבר; אז הוא לא למד שום לקח; אין לו שכל גם להצטער; גם כשהלך לכדורגל; הוא לא חיפש לו רק ניצחון; ובהתלהבות של עגל; ויתר על שקט וביטחון; ועד היום הוא עם הדגל; ועם הצבע הלא נכון; אמרו לו שהחולצה האדומה; זאת לא מציאה; אמרו לו שהוא נכנס פה לצרה; ואין יציאה; אמרו לו שיהיה כבר מעשי; רמזו לו שיתבגר; אז הוא לא למד שום לקח; ואין לו שכל גם להצטער; 