חירותי
מי זאת העולה לאט מן המדבר; בגלימה קרועה ונזר עשבי הבר; בכנפיה עצב,; ונוגה מאיר נתיבה; יש בה קסם, חסד; יש בה עוד אהבה.; מי זאת השומרת את דרכי באפלה; מי הקשובה לשקט בהמולה; תרה בלי מנוח,; בסתר נושאת כאבה; יש בה כוח, נועם,; היא מלאה תקווה.; כי את חרותי לעולם; את שירתי לעד; רק איתך איש נופל וקם,; רק איתך הנה אני קיים.; כי את חרותי לעולם,; את שאיתי לעד,; רק איתך איש נופל וקם; רק איתך הנה אני כבר עם.; מי זאת שלאט מן המדבר עולה; נהר אדם אחריה הלאה היא מובילה; יחפות רגליה, לפיד בידה הקטנה,; לא נכנעת, יודעת,; יש בה עוד אמונה.; כי את חרותי לעולם; את שירתי לעד; רק איתך איש נופל וקם; רק איתך היום אני קיים; כי את חרותי לעולם; את שאיתי לעד; רק איתך איש נופל וקם; רק איתך הנה אני כבר עם!; 