גוזל קטן 
גוזל קטן אומר שלום לזוג הוריו, ; פורש כנף ומתעופף לו מן הקן. ; כמו כל גוזל, שהחיים עוד לפניו, ; גם הוא חושב שלעולם לא יזדקן. ; במלוא גרונו הוא מצייץ ציוץ של מרד  ; כך מצייצים הגוזלים כולם, ; אך הוא חושב שהוא נולד לשיר אחרת, ; ובשירתו הוא ישבה את העולם. ; וכך הוא מצייץ בעוז ובעצמה ; כמו בן כנף שכבר יודע את הכל, ; וכל ציפור זקנה חושבת לעצמה: ; "הנה גוזל שמתחלף לו רק הקול!". ; בציוציו יצא לכבוש את העולם, ; המריא הרחק הרחק אל המרומים, ; אך שם פגש את בני גילו פורשים כנפיים ; וכל גוזל משמיע ציוצים דומים. ; הוא התבגר ושירתו גם השתנתה, ; כבר אין הוא שר יותר בלהט נעורים, ; וכל ציפור זקנה אומרת לעצמה: ; "סוף סוף למד לשיר כמו כל הציפורים!". ; בסוף ימיו חזר לקן שבצמרת: ; גוזל זקן אשר קולו כבר נעלם ; וכל שנותיו ניסה לשיר שירה אחרת ; ושירתו כלל לא שינתה את העולם.; 