בצל האבן
ההולך והעיף והישן במלון-אוחים; ועל גוו החם פרפור שמיכת הקיץ; הרועד והרוחף מכפור הלילה בדרכים; אל עפרך ישוב אפילו על ברכים.; ראינו פעם איך הוא שב לנשם עמק אבק דרכיו; בחולצתו וסנדליו פנה ללכת; אותם עפר ואבנים אותו השקט במלחה; אותו הרתם הבודד על קו הרכס.; שמענו פעמי רגליו מתרחקים בערבה; והד עצוב ואת הרוח הרודפת; הוא יעבר במרחבים האפרים עוטה אבק; עד שימצא לו מחסה בצל האבן.; 