סתיו בחלונות
זוהר שמש עלה בהרים; ונשק לטללים ולשלף.; שם ניצבתי מחריש, נעמה השתיקה; ממאות של צלילים גם מאלף.; סתיו בחלונות ובלבבי,; לו רק לא נתתי לו ללכת.; פעם החמה זרחה גם לי,; ועתה נותרתי בשלכת.; צחקו השדה והגן,; גם צחוקנו גולגל עם שמיים.; נהרו ההדים וחייכו ההרים,; עת נשאת אותי על כפיים.; ולפתע נותרתי לבד,; כי הלכת ומאום לא אמרת.; עוד חיכיתי לשוא; בלילות ארוכים,; אך אתה מעולם לא חזרת.; 