סיאנס
נר, מקום אחר, הלהבה שבעינייך רחוקה; ער, אני זוכר, את כל מה ששמענו דרך השתיקה; כמה ברוך נגענו, כמה עמוק הגענו, עד הכאב; אצבע על כוס מונחת, את מבטים שולחת, צל מתקרב,; מעביר בי פחד; נר, מקום אחר, מאות לאות הכוס כמו זזה בעצמה; את אוספת יד, אני מרחיב את הסדקים שבחומה; את תספרי שרע לך על אבא שהיה לך, כמה כאבת; גבול שעוד לא עברתי, מה שעוד לא אמרתי לאף אחת; נגלה ביחד; עד שנשבר, כמה שבירים אנחנו; עד שנסגר, כמה סגורים אנחנו; עד שנתקרב, כמה קרובים אנחנו; עד שנתאהב, כמה קטנים אנחנו...; אות רודפת סוד, גופך קרוב אלי אין דרך לחזור; די, יותר מדי, כמה רחוק נגיע עד שנעצור; בטח קראת בי את כל מה שאמרתי, גם את כל מה שלא; כמה כאבתי על האח שאהבתי, על המוות כולו; נגלה ביחד; עד שנשבר, כמה שבירים אנחנו; עד שנסגר, כמה סגורים אנחנו; עד שנתקרב, כמה קרובים אנחנו; עד שנתאהב, כמה קטנים אנחנו...; כמה שבירים אנחנו...; כמה סגורים אנחנו...; מפוחדים אנחנו...; מכושפים אנחנו...; מאוהבים אנחנו...; כמה קטנים אנחנו...; 