אוגנדה 
אתה זוכר כשנסענו לאוגנדה; אתה אני ואולגה אלכסנדר; מראש היער האפל צמחו צמחים בשרניים; ולקרובים העניים שלחנו צילומים יפים; בחום בהיר ובכחול; תנין גדול שכב ברקע וחשף את השיניים; וצחק.; וכובע פקק ענדנו לראשנו כמו כתר; ובין היתר; היו לנו ביד רובה ארוך וגרזנים; אך כל המבינים אמרו שלא נוכל; להחזיק פה מעמד; כאן ביער העד.; אתה זוכר, אתה זוכר כשנסענו לאוגנדה; אתה אני ואולגה אלכסנדר.; אתה זוכר כשנסענו לאוגנדה; אתה אני ואולגה אלכסנדר; עמדנו תחת עץ הלחם; גשם טרופי עז ירד; ואחר כך בשיירה; המשכנו עם עשרים הכושים; ונטינו אוהלים; הסבלים מבני הבאנטו לא פסקו הכות בטם-טם; כל הליל; אך מברזל היינו אז כולנו וביחד; למרות הפחד; כבשנו את היער באיכות ומול הכמות; וב-כ' בתמוז היתה תמונת האיש תלויה על גשר הפלדה; ממש כמו אגדה.; אתה זוכר, אתה זוכר כשנסענו לאוגנדה; אתה אני ואולגה אלכסנדר.; אתה זוכר ? אתה זוכר כשנסענו לאוגנדה, ; אתה אני ואולגה אלכסנדר; בנית בית שהיה מוקף חומה ותעלות; החתנים והכלות עברו בוואלס סהרורי בין הפרחים והדשאים; היה נעים לראות את אולגה בלבן פורטת על הפסנתר.; אתה זוכר אתה זוכר את יום הקרב על הררי הסער; ואת השער; דרכו הובלנו על כתף את שנים-עשר החתנים; פניהם הלבנים הפכו תמונות נייר אשר הצהיב לאט לאט; ביער העד.; אתה זוכר, אתה זוכר כשנסענו לאוגנדה; אתה אני ואולגה אלכסנדר.; אתה זוכר, אתה זוכר כשנסענו לאוגנדה; אתה אני ואולגה אלכסנדר.; הדוקטור בא פתאום אליך ואמר: אתה רזה; מעקיצות זבוב הצה-צה ישנת תחת עץ הבאובאב; כמעט 70 שנים; כמה שונה הייתה אוגנדה כשפיהקת ואמרת; אני חי; היה כדאי; היה כדאי לראות אותך עומד פתאום מעבר; מעל לקבר; בו נחו שנות חיינו היפות העצובות ; כי ידעתי שתבוא לראות צילום ישן בחום בהיר ובכחול; ולמות בלי לשאול; אתה זוכר, אתה זוכר כשנסענו לאוגנדה; אתה אני ואולגה אלכסנדר.; 