צלצל כבר שמונה
והוא כבשעון בימי שרב; ירד האופל על העיר; בודדה אני בחדרי; אשר בה; בחלון פנס רחוב מאיר; שוב סובב שעון כאן עד לשמונה; שעת אושרנו; חביבי עוד תשוב; צלצל כבר שמונה; ומתבלט כאן החלל חלל; צלצול נוגה כה עצוב וישן; אני בודדת; ראשי בגד כולי רועדת; אני  שלהבת; שדעכה לעולמים; צלצול מזכיר לי רק דבר יקר; צלצל כבר שמונה; רק בשבילנו עולה המחר; נפשי מורדת; למחשבה שלא תשוב; צלצל כבר שמונה; אומר אליך הוא  ישוב; נפשי מורדת למחשבה שלא תשוב; צלצל כבר שמונה; אומר אליך הוא ישוב ; אומר אליך הוא ישוב; 