אתה לי ארץ 
אני פוסע חרש בשביליך ; אני נוגע בעשבי הזמן, ; אני לומד את כל משעוליך ; חונה ליד כל מעין. ; אני הולכ במסע אליך ; האדמה עיקשת וצרובה, ; אני לאט פורח בין סלעיך ; כמו אייל תועה בערבה. ; אני יודע עוד רבה הדרך ; אבל אלך בה עד יכלה כוחי. ; אתה לי ארץ אבודה לנצח ; אך שורשיך כבר בתוך תוכי. ; תן לי זמן, הושט לי יד, ; עד נגלה ביחד את הארץ. ; אני יודע עוד רבה הדרך, ; אך שורשיך כבר בתוך תוכי. ; אני מוצא במסתרי החורש ; פינות בן לא דרכה עוד אהבה ; ובצילן אפול מוכה סחרחורת, ; הזאת הארץ הטובה? ; אני יודע עד ימי יתמו ; לא, לא אבואה עד עמקי ליבך, ; אך מה יפה הדרך בה השארתי ; את פסיעותי שלי על אדמתך. ; אני יודע עוד רבה הדרך...; 