פלייבוי מזדקן
כמו חייל ותיק שמשתחרר מהצבא; שישים שנה שירתתי בגדודי האהבה; תמיד מגיש זרים ומתנות מרשרשות; הייתי מדקלם שירים גם לנשים חרשות; אני עדיין מחזר אבל הרבה פחות; מחזר על הפתחים ובעיקר על הפתחות; וקול פנימי בתוך ליבי עולה ומתנגן; לך הביתה פלייבוי; לך הביתה פלייבוי מזדקן; אז הרשו לי להוריד את הכובע וגם את הפיאה; מי יאמין הייתי דון גואן של המאה; עיניי שנסדקו ממבטים מזוקקים; שפתיי שהתכווצו מנשיקות וליקוקים; יושב לבד מול הראי ומחפש חבר; והפרוץ שבראי אומר לי תתפטר; יוצא בערב עם פרחים עם הבת של השכן; לך הביתה פלייבוי...; 