בקומת הגג שלך
בקומת הגג שלך,; ברחוב המחודד כסכין,; מוטלים עציצים וענן; שנפל מן החורף ההוא.; זה נשמע מעציב כל כך; אך אין חשש שתבכי.; משום מה כל הבכי שלך; נעלם איכשהו.; אף כי אין יום לעבור,; מבלי למות מעט, מבלי להוולד.; בקומת הגג שלך,; מצאת תמיד תשובות; למה שנראה סופי; ומה שנראה חולף.; בקומת הגג שלך; הרוח פורצת סדקים; והמים זורמים בקירות,; עוד מהחורף ההוא.; זה נשמע מעציב כל כך,; אך אין חשש שתבכי.; את אומרת יש מין דירות; שזולגות מעצמן איכשהו.; אף כי אין יום, משום מה,; מבלי שמתים מעט, מבלי שנולדים.; מקומת הגג שלך; הרחוב שקט עד דממה,; ומה שנראה כמו פרידות,; אולי לא נפרדים.; בקומת הגג שלך,; ברחוב המחודד כסכין,; מצאתי שלווה גדולה; ומקום להתבודד.; אף כי עצוב כל כך,; אני מעדיף ששותקים,; לפעמים גם שארית המילה; יכולה איכשהו לעודד.; אמרת שאין יום לעבור,; מבלי למות מעט, מבלי להיוולד,; מקומת הגג שלך; צנחתי לאט כמו ציפור...; לאט לאט נחבט בעולם מלא.; 