החייל הבודד
הוא עלה לבדו כך מארץ ניכר. ; לא היה לו חבר  לא היה לו מכר. ; הוא הגיע לכאן להגן על עמו, ; ואת עול השירות הוא נשא על שכמו. ; את "גולני שלי" הוא זימר עוד ועוד  ; את "מכבי" שלו הוא הירבה לאהוד. ; והתמיד לאהוב והמשיך לעודד. ; כך ניהל את חייו החייל הבודד. ; ובבוא יום פקודה הוא יצא אלי קרב, ; כה חדור אמונה ועימו חבריו. ; הוא מילא תפקידו, בו היה מחוייב, ; כמו חלוץ מרכזי במשחק של חייו. ; כשנקפו השעות ואבדו המילים - ; ניחתה המכה: הוא בינות הנופלים! ; "החייל הוא בודד" - כך עיניים בוכות - ; "בל יהא הוא לבד כשיובא למנוחות". ; ובעוד משפחתו כבר עושה את דרכה ; ממרחק, המומה מכובדה של מכה - ; התפשטה הקריאה וחדרה ללבבות ; ואכן, רבבות התקבצו ללוות. ; ושעה חשוכה כבר ירדה על חיפה ; ממרומי הכרמל ועטפה את חופה. ; לא היה כבר בודד סמ"ר שון כרמלי, ; כמו היה הוא הילד שלך ... ושלי!; 