איה 
על הבוקר היתה קמה, מסתכלת בראי; בעיניה רק פיג'מה, ומבט חצי טיפשי; מי שם שנתן לקח לה והשאיר לה שום דבר; עד היום הוא לא שכח לה; שהיה בה רק מדבר; איה ! איה ! איה !; ברחובות הייתה הולכת, מגלגלת ימינה, שמאל; מבטים חמים שולחת ושפתיה צבע חול; מצבה יהי רעוע, לא קיבלו אותה לחי"ר; בלילות היתה קופצת; מספריים באוויר; איה ! איה ! איה !; אלוהים צעק פתאום בה ונתן לה את האות; היא אותי לפות לפתה, כלום יכולתי מה לעשות?; אימי קחי אותי הביתה בלילות אני הורס; לא נותנת רגע שקט; מה היא חושבת, מה אני סוס?!; איה ! איה ! איה !; 