חייל של נייר
אי בזה בעולם חי לו פעם חייל; יפהפה עד מאוד ואמיץ ומוכשר; כלי משחק לתפארת, רצה הגורל -; שהיה זה חייל של נייר; הוא רצה בעולם להנהיג שינויים; וכל איש, ידידי, לעשות מאושר; אך מעל עריסה התנודד אין-אונים; כי היה רק חייל של נייר; בשמחה הוא היה ממהר אלי קרב; ומקריב בשבילכם את חייו; אך אתם בביטול התייחסתם אליו; כי היה רק חייל של נייר; כי היה רק חייל של נייר; אמונכם לא נתתם בו אף לדקה; וממנו הצפנתם סודות כמו מזר; וכל זאת ידידי רק בשל העובדה; שהיה זה חייל של נייר; אבל פעם אחת התקומם כי ביקש; לחולל סוף כל סוף מעשה מפואר; התקומם ותבע שוב ושוב: אש! תנו אש!; ושכח כי הוא רק מנייר; הוא קפץ אל האש כחייל מאומן; והאש אחזה - ויבער; ובין רגע נמוג בעשן לבנבן; כי היה רק חייל של נייר; כי היה רק חייל של נייר; כי היה רק חייל של נייר...; 