סוכריות מזרים
כשהעולם עוד הריח כמו לחם טרי ; ויכולנו לנגוס בלי לחשוב מה בריא ; בטלוויזיה ראו רק שחור ולבן ; והיו פרדסים בעיר רמת גן ; כשהדרך כל בוקר הייתה היחידה ; והכל מהפנט ופשוט וחידה ; מכולת אחת, בעל קיוסק משוגע ; ושכן משונה מתפשט בגינה ; ואמא אמרה: היזהרו ילדים ; אל תקחו סוכריות מזרים ; תמיד הם רוצים דברים אחרים ; אבל לקחנו אז ; ועדיין אנחנו לוקחים ; העונות התחלפו בין טיול לטיול ; בוואדי אחד שמזמן כבר סלול ; נגענו, טעמנו תמיד סקרנים ; כשכולם התקדמו נשארנו אחרונים ; והגננת אמרה: היזהרו ילדים ; אל תהפכו אבנים וסלעים ; מתחת חיים יצורים ארסיים ; אבל הפכנו אז ; ועדיין אנחנו הופכים ; בבית ספר דיברו על תקופת המנדט ; ואיך המדינה לא קמה כמעט ; אז יצאנו לראות בונקר בשטח ; רק אתה ואני נעלמנו בפתח ; והמורה אז אמרה: היזהרו ילדים ; אל תיכנסו למקומות חשוכים ; כי אין איש יודע מה יש שם בפנים ; אבל נכנסנו אז ; ועדיין אנחנו נכנסים; 