האישה בשחור
הומים צהריים על עיר ומלואה; שעושה הכנות לקרבה ובאה; היא טרודה ונחפזת, עיר עסוקה; עוד מעט ותגיע, שבת המלכה.; אוטובוסים גדושים, חנויות עמוסות; מי שטרם הספיק, עוד יכול לנסות; והעיר אז תחדל לסאון ולסחור; לאן את הולכת, אישה בשחור; בשווקים עוד קוראים הרוכלים לך בקול; למלא בסלים מן הטוב והזול; ואפשר עוד לצאת ואפשר עוד לבחור; לאן את הולכת, אישה בשחור; בבתי הקפה הגולשים אל הים; מדפי העיתון הם נושאים מבטם; פרחחי הרחוב אחרייך שרים; נהגי מוניות לך קוראים וצופרים; בהמון הגועש את חלפת לבדך,; מי יושיט לך ידו מי תתני לו ידך; מי יבוא לקראתך וחיוך בעיניו; מי ידע להגיד אם שלום לך עכשיו; בבתי הקפה הגולשים אל הים; מדפי העיתון הם נושאים מבטם; פרחחי הרחוב אחרייך שרים; נהגי מוניות לך קוראים וצופרים; וחומדים את חלקת צווארך הצחור; לאן את הולכת, אישה בשחור; 