תן לזמן ללכת 
כך נשב נשירה, עד בוקר יתעורר; מחשבות על המחר, הלילה נוותר; רב עייפנו רב דווינו, די לנו והותר; להשכיח סוד מלב, יין לא חסר; אם עייפה בך הנפש, והמזל חדל; להאיר פניו אליך, פה ושם נכשל; לא תדע בין צחוק ודמע, מי מהם; תבחר והכל נתון לפתע, ביד הגורל; תן לזמן ללכת; תחלוף גם השלכת; ותשוב תראה אביב חדש; שמח לקראתך; נוסיף נשירה יחד; יחד עם כולם; נגביה עוף כיונה, אל ענן; מקרוב נראה הכל, ידוע וברור; אך עתיד רחוק באופק, בערפל קבור; ואתה ללא מנוח, את היום שוכח; במרדף אחר האופק, שממך בורח; תן לזמן ללכת...; 