הזמן הכפרי
הזמן הכפרי הדשן הרחום; כמעטיני הפרה אל הדלי; השמש חובקת את רוך היקום; לוחשת כולך שלי; ובפתח הרפת האם והבת; ההולנדיות. בלובן ושחור; כמים בשוקת נשכח המבט; סילון לחלוחי של אור; אי שם מפוחית מקדמת בבכי; את פני השעות העוברות; רק רגע אחד מן הזמן הניצחי; נשאר בעיני הפרות; צהוב ורחב השדה לפיתחי; מול אור האילן הפורח; הבוקר ירוק, בעיניך אחי; ירוק ועמוק וזורח; שיוויתי נפשי בשוכבי ובקומי; בטל הניחוח השחת; כגמול עלי אימו, כגמול עלי יומי; וטוב לנו, טוב לנו יחד; 