שמים של שבת
שמים של שבת יורדים לאט על שפת הערב ; איש לבד ליד הים מפשיל פירור מקצה הלב ; מאושרת היא החליטה - זה אפשר , חסל הסבל ; את הקשה כמו בלחם היא זורקת לשחפים ; שמים מתוחים , מסך של חושך עד המים ; איש זורק לחול מילים במקום תשובות אוסף צדפים ; נהנית עכשיו מכל העולמות כמו על אופנוע ; רק את שפתיה היא קושרת כמו קצה של ממחטה ; שמים פילוסוף ,שחורים, כמו שאלות של נצח ; אהבה יש בעולם ; מה זה העולם?; 