כמעט עשרים ואחת
כמעט עשרים ואחת ; והכל כך נראה ; כה פשוט וברור ; כמו נס הבריאה ; איך ברגע של עצב ; שבין שחר לאור ; מגיעה תובנה ומכה לאחור ; כמעט עשרים ואחת וברור לכולם ; ובכו כל אישה וילדי העולם ; ומטח של נחושת מעורב בפלדה ; שניתז אל ליבנו דרך בטן רכה ; החיוך ישאר כמו גם לובן שיניך ; מלאכים ילטפו ברכות את פניך ; וידי כואבות מלפיתת זרעותייך ; הבשר יירקב והעצם נשטף ; והזמן ייעבור ויחלוף לו ביעף ; ואתה תישאר כמעט עשרים ואחת ; הדברים שעשית במשך חייך ; יעברו לקטנים שגדלו על ברכייך ; הם אינם מבינים זכרונם זכרוננו ; מתנוסס בגאון על אנטנות צריחינו ; עננה שתפרוק בחלקיק של שניה ; במותנה השואגת בקול צעקה ; הראשון שבוער לא תמיד ינצח ; לעיתים באבק לצידי טנק ייצנח ; החיוך יישאר כמו גם לובן שינייך ; מלאכים מלטפים ברכות את פנייך ; וידי כואבות מלפיתת זרועותיך ; והזמן יעבור ויחלוף לו ביעף ; הבשר יירקב והעצם תשדף ; ואתה תישאר כמעט עשרים ואחת ; יש כאב אין אשמה והכול מעורבב ; מחשבות זכרונות ואח נאהב ; מקומות וסמלים והבן האחד שתמיד יהיה ; שתמיד יהיה שתמיד יהיה ; כמעט עשרים ואחת ; החיוך יישאר כמו גם לובן שינייך ; מלאכים מלטפים ברכות את פניך ; וידיי כואבות מלפיתת זרועותייך ; הבשר ירקב והעצם תשדף ; ואתה תישאר כמעט עשרים ואחת ; וידי כואבות מלפיתת זרועותייך ; הבשר יירקב והעצם תשדף ; ואתה תישאר כמעט עשרים ואחת; 