הבן אדם אינו אלא
הבן אדם אינו אלא; חתיכת בוץ מתוחכם.; כיצד, מהו בוץ?; - עפר ספוג רטיבות.; כך גם הבן-אדם:; עפר הארץ,; שנאמר, כי עפר אתה ומעפר לוקחת -; ספוג כל מיני נוזלים למיניהם.; רק מה, מתוחכם...; תחום ומתוחם; בדופן שעיר וחלק למחצה; אטום וחדיר לסרוגין; ויש לו דמות מסוימת; וצורה משלמת, וזה; מתוחכם... בשביל בוץ; זה מתוחכם, שכן; סתם בוץ, כן, סתם בוץ -; צורה לו.; בוץ שמתיבש, מתפורר -; של אדמות קלות מעצמו.; של אדמות כבדות -; יש גושים שלא תפורר; עם פטיש של חמישה קילו.; אבל אף גוש כזה לא ייקח את עצמו; למסבאה הקרובה ויזמין; כוס מים קרים להדביק, נניח; וקופסת קמח שיפון להריח.; איפה... רק תעבר עליו; עם הדיסקוס ההידראולי-פנאומטי הבי-דיוטי; של שיניצקי, ואתה עושה ממנו; מצע זרעים. מה יש לדבר:; בוץ שמתייבש - מתפורר.; וגם בן אדם שמתייבש מתפורר -; רק מה, מתוחכם...; עטוף ומעוטף, או תחום ומתוחם בתוך ארון,; ונותן את עצמו להמון; חתיכות-בוץ קטנות ומתוחכמות גם הן; (אמנם הרבה פחות, אבל בכל-זאת) -; ועוזב שלד לצחוק אחרון; שנאמר, צוחק מי שצוחק אחרון; ואחרון צוחק רק שלד.; צוחק מי שצוחק, אמר הילד.; ויש לו מצבה, וכתובת,; וזה - מתוחכם...; שכן; סתם בוץ - איזה מצבה יש לו,; איזה כתובת?; אם כן, אמרנו:; הבן אדם אינו אלא; חתיכת בוץ; מתוחכם.; 