בלדה לאיש הפשוט
איש קטן פשוט יושב לו ערירי,; על ספסל מעץ בגן הציבורי.; וככה הוא נרדם,; חלום קטן חלם -; שהיא יושבת על ידו...; הי-לי-לו-לי-לי בגן הציבורי; הי-לי-לו-לי-לי יושב לו ערירי; הוא החזיק לה את היד בלב נשבר,; ואמר לה שהכל הכל נגמר.; הורידו למסכן; מסים ובול מגן,; ולא יוכל להתחתן...; זה בגלל שלושים ושמונה אגורות; תשע לירות ושמונים; וגם חובות; זה היה חלום קטן של איש אפור.; תם נשלם, והוא יושב רועד מקור.; מאום לא יתגשם,; והוא גם לא אשם,; אבל אותה תמיד יזכור...; זה בגלל שלושים ושמונה אגורות; תשע לירות ושמונים; וגם חובות; 