הסכין הרובה והאבן
הסכין, הרובה והאבן,; הם כללי המלחמה", אמרת.; "האהבה, האם היא כואבת; מה כללי האהבה?" שאלת.; היה קיץ, עמדנו שם ליד הים,; והשמש בכחול טבעה.; על כל מה ששאלת אותי,; לא חזרתי אלייך בתשובה.; "אולי נלך לישון עכשיו,; אולי מחר יעבור הזעם,; אולי שמי הים התיכון", אמרת,; "יהפכו לשמיים של פעם; ואתה שוב תאהב אותי,; ואתה שוב תאהב אותי."; פירירים, לא עניתי לך...; כשחזרנו ראינו ארנבת,; "איזו עיר משונה", אמרת.; אז גזרנו שיער, את אוהבת; להראות כמו ילדה קטנה.; כששכבנו שמענו רכבת,; "לונדון עיר רחוקה", אמרת.; על כל מה ששאלת אותי,; לא חזרתי אלייך בתשובה.; "אולי נלך לישון עכשיו,; אולי מחר יעבור הזעם,; אולי שמי הים התיכון", אמרת,; "יהפכו לשמים של פעם; ואתה שוב תאהב אותי,; ואתה שוב תאהב אותי."; פירירים, לא עניתי לך...; "אולי נלך לישון עכשיו..."; 