תקופת החיץ
שמש, בוקר דרך פילטר עננים; היא לא נוגעת לי עכשיו; רצועת עשן חיוורת נמתחה; ביני ובין אופק מערב; ביני והסחורה יש זגוגית ואריזות ועטיפות פלסט שקופות; אך מבעד מסנן הפיקוס מרפסתך חודרת שוב ושוב לכל המשקפות; אז עד מתי תקופת החיץ טווה קורי ניוון?; ועד מתי מסתובבים חופשי ומשפריצים חופשי לכל כיוון?; כן, משפריצים חופשי לכל כיוון; מעטה של כותרות וציפויים וניסוחים; מסתיר את המצב מדף לדף; איך נייר דליק אוהב לאחוז תמונה של אש כאילו הוא בוער ולא נשרף?; ואת יוצאת אל המרפסת, הפיקוס מרשרש; אשה יפה ובמלואה שלמה תיעזב להתייבש; כן, למה תעזב להתייבש?; אז קומי ובואי אלי; שיגרות של מחשבה, דעות קדומות; שמות מחסום שקוף בין פה לפה; ציפויים דקים של ניסוחים מסווים את האמת מחשש שאתמצא; פעם פעמים להציל את המצב לאט לאט זה נעשה הרגל; לכסות ולהסתיר ולהשאיר קופסא של פח ריקה ברחוב הריק; צלצל והתגלגל; אז עד מתי תקופת השקר עם חופש הדיבור; איך בלי בושה משתוללים חופשי; ובגלוי לעין כל הציבור; ואת עדיין במרפסת הפרח עוד בוער; אז בואי נעשה את זה עכשיו אחר כך נצטער; יש זמן - אחר כך נצטער.; אז קומי ובואי אלי; שמש בוקר דרך פילטר עננים היא לא נוגעת לי עכשיו.; 