שיר לאשת נעורים
לא הכל הבלים בתי ; לא הכל הבלים והבל גם לכסף הפרתי בריתי ; גם זריתי ימי להבל ; רק אחריך הלכתי בתי ; כצוואר אחרי החבל ; כי עידית מטפחתך בתי ; כי אמרת לי הבט וראנה ; ואדור לא לנשוך פיתי ; עד שיניי מבוסרך תקהינה ; ואדור לראותך בתי ; עד עיניי מראותך תכהינה ; והיכה החולי ביתי ; והעוני כיסה פנינו ; ואומר לחולי ביתי ; ולעוני קראתי בנינו ; ונידל מכלבים בתי ; וינוסו כלבים מפנינו ; אז עלה הברזל בתי ; והסיר את ראשי מאלייך ; ודבר לא נותר בלתי עפרי המרדף נעליך ; כי ברזל ישבר בתי ; וצמאי לא נשבר אליך ; לא לכוח יש קץ בתי ; רק לגוף הנשבר כחרס ; לא פקדה השמחה ביתי ; ותצע האדמה לי ערש ; אך ביום בו תגיל בתי ; גם תגלנה עיניי מארץ ; עוד יבוא יום השמחה בתי ; עוד גם לנו בו יד ורגל ; וצנחת על אדמת בריתי ; ואלי יורידוך בחבל ; לא הכל הבלים בתי ; לא הכל הבלים והבל; 