העיר מדברת
העיר מדברת בערב ; מתוך עננים נודדים, ; וידיה שולפות את החרב, ; ודוקרות את ליבי מבפנים. ; אז גופך החשוף באור אבן: ; מחסה לגופי הנדקר. ; ואפילו אינני חושבת ; על החול האדום ביום קר. ; כי העיר מדברת אליך, ; ודובבת היום את שפתי, ; ורואה את יופיין של פניך, ; החבוק בשתי כפותי. ; העיר מדברת בלילה ; אל כל חדרי השותקים, ; ואומרת מה טוב ומה רע לה, ; בצללים, בדמעות, בצחוקים. ; היא שומרת היטב על גוריה, ; על כל מחפשי המקלט. ; אנו לא נעלם מעיניה ; בלכתה על עינינו בלאט. ; כי העיר מדברת אליך...; 