בן מלך שעשוי מאבנים טובות
היה שווה הכל לראות את הפנים שלו ; מתעגלות בתדהמה, חלשה דעתו ; נחתתי עליו בלי רחמים; כל כלב בא היום שלו הנה בא היום שלו; ניחמתי את עצמי; פה תהא קבורתו; ככה זה כשנלחמים על החיים; אני דיברתי הוא הקשיב; יכולתי לשמוע את הראש שלו רעות חושב; כל כך רציתי להכאיב; שלחתי לו את השורה הזאת מכל הלב; אמרתי לו ; אני בן מלך שעשוי מאבנים טובות; אתה שומע; מכף רגל ועד ראש מרגליות; אתה שומע; טוב, הייתי קצת תמים,; קצת תמים לחשוב שבזה זה יגמר; כמעט פרחה נשמתי עת חזר לו הצבע לפנים; הזכיר לי מה שרק אני והוא יודעים עלי; כמה אני חסר; פה תהא קבורתי; זה לא צחוק זאת מלחמה על החיים; אני שתקתי הוא דיבר; תמיד ידע אותי בכחש לערבב; נזכרתי בעצת קדושים; שלחתי לו את השורה הזאת מעומק לב; אמרתי לו; אני בן מלך שעשוי מאבנים טובות; אתה שומע; מכף רגל ועד ראש מרגליות; אתה שומע; היה ממש מפחיד לראות את הפנים שלו; מתכרכמות במשטמה; נטרפה דעתו; השורה הזאת הילכה עליו אימים; נשך בעט ירק שרט עשה; כל מה שביכולתו; זקן שכמותו; כל כך עלוב בלי מסכה על הפנים; אני שתקתי; הוא הכאיב, או הו, איך הוא הכאיב; על נשמתי הוא חג ליחידתי אורב; בכוחותיי האחרונים; שלחתי לו את השורה הזאת לתוך הלב; אני בן מלך שעשוי מאבנים טובות; אתה שומע; מכף רגל ועד ראש מרגליות; אתה שומע; מרגליות; אתה שומע; מרגליות; 