בלדה פשוטה
רציתי לשיר לך בלדה פשוטה; שתדעי לעולם שאת מלכת הכיתה; גם כשאת מחייכת את נראית עצובה; כי יש לך יופי עמוק של ילדה אבודה; כשרצנו בגשם בלי מטרייה; התמלאתי בבוץ ואת כל כך רטובה; אמרת לי תיגע ואז הפכת אדומה; על הברכיים בדשא עושים אהבה; אז תביעי משאלה; ולא אכפת שבגללה; ימות עוד כוכב בשמיים; אני ביקשתי את שלי; שרק איתך אני עצמי; הכרת אותי ובשבילי; את כמו כנפיים; אף פעם לא הבנתי מה השמיים חושבים; בין שמש לערב כשהם הופכים אדומים ; אבל תמיד ניחשתי הם כמוך מבינים; גם בהם חוכמת עצב רצופת עננים; ועכשיו עת גדלנו והכל בניינים; איפה שפעם היה דשא יש רצפת אבנים; אז תעמידי לנו מים למרק עשבים; שנשכח מהכמה נחזור להיות ילדים; אז תביעי משאלה; ולא אכפת שבגללה; ימות עוד כוכב בשמיים; אני ביקשתי את שלי; שרק איתך אני עצמי; הכרת אותי ובשבילי; את כמו כנפיים; רציתי פשוט; והסתבכו קצת מילים; לא עשיתי דווקא זה ככה אני; אני יודע שתביני את פשרי משפטי; אנחנו שתי טיפות מים ובכל זאת שונים.; 