פזמון החוזרת
אני חוזרת והולכת בעקבות המכתבים; ורואה את האור בדרכו אל עינייך; וריחות השרון נוגעים בפני ההדרים; והארץ עוד מובטחת לעיני לרגלייך; אני חוזרת אליך מארצות הזהב; אל חלקת האור הקטנה; ולאור שהיה אין מחיר עכשיו; וכולו שלי ושלך; אני חוזרת והולכת בעקבות המכתבים; ודמעות הכורכר שוב נושאות אותי אליך; שמש לא עוברת לשום מקום אחר; מאירה לי את הארץ לעיניי לרגליך; אני חוזרת אליך מארצות הזהב...; 