נאום היונה 
איני יודעת אם השחר כבר הפציע; איני שומעת את המיית אחי ואחיותי; איני יודעת אם החורף כבר הגיע; בכלוב אני יושבת כדרך אבותי.; הניחו לי לעוף על פני שדות ואילנות; על אפיקי מים על אגמים ועיינות; שלחו אותי אולי אני יונה מבשרת; שאגרת קטנה אל כנפה מחוברת.; אני יונה בת יון לבית פורשי כנפיים; שושלת ארוכה מאוד של אסירי הדרור; אני לבנת כנף ואדומת עיניים; בתוך הכלוב בלי הרף סובבת סחור סחור.; הניחו לי לעוף...; 