בעליית הגג
בעליית הגג יש לו תמונת אישה מזמן אחר. ; את שאר החדרים אני כבר מכירה. ; "היא פרק שנגמר, דמעה שהתייבשה" - כך הוא אומר לי. ; "את כמו כוכב, הארת לי את דרכי בחושך". ; בלילה הוא חולם חלום, הוא בוכה, מתעורר משינה, ; עולה לשם ונועל אחריו ומציץ בתמונה ואני ערה ושומעת אותו מדבר איתה... ; ואז הוא שני אנשים ביחד - רוצה לתת ורוצה לקחת, ; והכוכב שזרח למעלה נופל... ; גרה איתו בלילה, בדירה סגורה, ברחוב שקט. ; יש לי מפתח, יש לי בארון פינה. ; כשהילדים אצלו אני עם מזוודה במקום אחר. ; והוא מטשטש עקבות שלי מאם הדרך, שלא יגלו ; שהוא כמו שני אנשים ביחד - רוצה לתת ורוצה לקחת, ; והכוכב שזרח למעלה נופל... ; כשניפגש ברחוב בעוד כמה שנים, כמו שני זרים. ; והוא יחזיק תינוק בן כמה חודשים. ; ידע שחזר לשם, ניסה מהתחלה במעגלים, ; כמו איש שנוהג קדימה אך עיניו צמודות למראה, לראות מה שהפסיד. ; אשאל אותו אם מצא שלווה, אם נמלט מתחושת האשמה. ; ואז יאמרו "הוא עדיין בוכה ועולה אל הגג להציץ בגניבה ועכשיו הוא רואה את פני בתמונה". ; כי הוא כמו שני אנשים ביחד - רוצה לתת ורוצה לקחת, ; והכוכב שזרח למעלה נופל, נופל, נופל, נופל, נופל, נופל, נופל...; 