יום ראשון
איך שהיא יוצאת מהמכונית אליו ; מבט קצר, לראות אם מישהו לא עקב ; "הלוואי ודלת הכניסה פתוחה, יש!", היא מתרגשת ; לוחצת על כפתור מטונף במעלית ; קומה שנייה, שלישית, רביעית, חמישית ; דינג דונג - הוא פותח לה והיא נכנסת ; ובדירה הוא מביא לה תה צמחים ; אוסף את שיערה לאחור ואז מתחיל ; לשקת לה על הצוואר ; בשקט ככה כמו שכבר מזמן איש לא ידע ; בעלה חושב שהיא בעבודה ; מתלבשת תוך שניות ; ותוך כדי כבר מתחילה להיות מוצפת ברגשות אשמה ; אם הוא ישאל אני אגיד את האמת היא משקרת ; רוצה לחזור מוקדם, אולי הוא לא ירגיש ; הילוך שני, שלישי, רביעי, חמישי ; בום בום, הלב שלה דופק כשהיא נכנסת ; ובדירה מוסיקה, נרות, פרחים ; סירים על הכיריים לארוחה שהוא מכין ; "טוב אתה שומע אז כבר נראה לי נדבר מחר, ; ד"ש לאשתך" ; מתוק, בדיוק סיים איזו שיחה ; היא לא אמרה דבר גם לא לחברים ; ובמיטה היא מצליחה להערים ; אח"כ מבטיחה "מחר אני בטוח מספרת" ; דקות אורכות כשבועות, שעות כחודשים ; שלוש עשרים ושש, ארבע וחמישים ; טיק טוק, השעון לוחש היא מתקתקת ; ובדירה מעליהם יש מישהי כמוה מסתירה ; ממישהו את זה שהיא יורדת לפעמים קומה ; כמו הערב לדוגמה צלצל הטלפון ; והוא ביטל אותה ברגע האחרון...; 