הלילה השני 
ואז פתאום הרגשתי שאני עלול; למות בלעדייך, למות ללא גבול; ולא לעבור את הלילה השני.; כי בראשון הרגשתי שהזמן ההוא,; ראשון בין ידייך והייתי כלוא; ונגמר באישונים.; ועל הקיר; השעונים דיברו שעות רבות.; לזמן לא היו סיבות; למות,; להגמר.; אני מכיר -; את הפנים האלה על הטוב,; ועל הרע,; בהם אני,; לומד לוותר.; ואז פתאום הרגשתי שאני עלול; לוותר על חיי, לוותר ולו; בגלל עיניך, שהביטו בי.; מתוך פתאום ויתרתי כבר מזמן בקלות,; על מה שעברנו דרכים לא סלולות,; אולי כי עברנו לילה מסביב.; ואז פתאום הרגשתי שאני עלול,; להפרד מעליך, להפרד מעלי; ועזבתי, ונסעתי לי.; אבל עכשיו אני יודע שאני עלול; למות בלעדייך למות ללא גבול,; ולא לעבור את הלילה השני.; 