דרך הברזל ושביל הקש
צועדת בשביל מטושטש; נזהרת; לרגע מניחה רגל בחץ הקש; עוצרת; פעם הכרתי דרך קצרה; אל מים גדולים; הייתי אז קטנה וברורה; והימים היו פשוט עוברים; היו לפעמים זרמים קצת קשים; או אולי מערבולת; אך היו איתי תמיד אנשים; נגד מפולת; הם אמרו:; לכי בשביל המסומן; בכיוון החץ; לכי; לא רחוק מכאן; מעיין נוצץ; לכי ילדה; אל המים הטובים; רק תבחרי בין שתי הדרכים:; האחת - מסילה של ממש; קורצת כמו בוקר חדש; השנייה - לא מוכרת; כובשת בדרך אחרת; ילד תלוי עלי מותש; בין גדרות הברזל והקש; ואני ביניהן לא בוחרת; וכבר כמעט; כמעט מאחרת.; 