האיש מן הבקעה
כבחלום תמיד אזכורה -; האיש עובר כעובר אורח,; נוגס תפוח, בין אבק ורוח,; נוסע; על גב המשאית אל הבקעה.; האגדות יפות הן,; עד שפתאום עפות הן; רק אלוהים ידע לאן.; אני מגדל הקמתי,; בו לבדי חלמתי,; נסיך שלי על סוס לבן.; חמה הדרך, ארוכה היא,; ושם הוא בין קוצי הקיץ,; רץ כמו פרא לחפש לי פרח.; חוזר הוא -; נושא קנה סוף אלי מן הבקעה.; האגדות יפות הן...; הציפורים פרחו ועפו,; על שפת ירדן קני סוף הוצפו,; בצחוק פתוח, בלי לומר מדוע,; הולך הוא,; הולך רחוק האיש מן הבקעה.; בעננים תלויה הקשת; אך עוד לוחש מכשיר הקשר; מילה או שתיים כמו משק כנפיים; ענה לי,; רות סוף אומר האיש מן הבקעה; האגדות יפות הן...; 