מסעות בנימין מטודלה
עם אור שחר ביום לא עבות,; בעירו אשר עיר לא תשווה לה.; מרעיו שדיברו בו טובות,; משונאיו שדיברו דברי בלע,; מנושיו שנשו בו חובות,; יקלעם אלוהים בכף קלע,; אל דרכי נדודים יצא בנימין מטודלה.; הוא עבר נאות כפר,; וערים והרים בם הרוח יללה.; הוא סבב ערבות ויערים,; לא נח בכל אלה הוא אלא; גם חצה גלי ים סוערים; בספינה שנקראת קראבלה,; כי נוסע גדול היה בנימין מטודלה.; הוא ראה נפילים ובצדם; ננסים קומתם לא גדלה.; הוא ראה פראי איש,; ברקדם מן ריקוד כדוגמת טרנטלה.; ושמע הוא מפי מלכתם,; כי שבויה היא שמה דונה אדלה,; כי נוסע גדול היה בנימין מטודלה.; הוא הגיע אל כוש,; הוא עבר עד עין פוט,; הוא הגיע גם אל הסמבטיון.; הוא חונן את עפר עיר ציון,; הוא טיפס כרמלה.; ובדרך אל הודו אמר,; אם כבר כאן אני אט גם בבלה,; כי נוסע גדול היה בנימין מטודלה.; כך עבר יבשות ואיים,; בלי לשאול עד מתי יטלטלה.; ורכב על פילים ומריאים,; ועל גב לביאה ובדומה לה.; וצנח מצוקים נוראים,; בסוכך המכונה אומברלה,; כי נוסע אמיץ היה בנימין מטודלה.; ובשובו מדרכיו הוא ישב; ומיד נוצתו החלה,; חיש לכתוב את קורות מסעיו,; עלי ספר מילה בסלע.; כך כתב וכתב וכתב,; כל ימיו הוא לבלי התעצלה,; כי היה לו בלי סוף,; מה לכתוב ולכתוב לאותו בנימין מטודלה.; 