הוא יחזור
הוא המריא לשחקים; בבוקר יום שישי; והשמיים בוהקים באור; משקפיו הכהים לא חתמו את תחושת העופרת; והמבט לאחור של שתיים אותן פה יזכור; תלתלי הזהב הגולשים על כתפי הילדה; ואמה העומדת תמיד לצידה; נפץ ורעם והד; התלכדו וקטעו הרהורים; רגע והוא באוויר; ועכשיו בשדות זרים; מן הבוקר עד הליל; מייחל ומתפלל; שישוב הביתה אל האור, אל הדרור; קרן שמש, קרן סתיו; מלטפת את פניו; ולוחשת חרש עוד תחזור; על תלולית חול בגן; יושבת היא דומם; ציור תחרוש באצבע הקטנה; תלתלי הזהב נמהלו בדמעות של תוחלת; בחול כבר נראית היונה; והיא כך אליה פונה; התדעי כי רחוק; שם מעבר ליום ולליל; אב יש לי, ותמיד ישמרנו האל; יום יבוא, הוא קרוב; כשבת ארבע אהיה השנה; ודמעה של שמחה כך צנחה על כנפי היונה; מן הבוקר עד הליל; תייחל ותתפלל; שישוב הביתה אל האור, אל הדרור; את ראשה תישא אל על; במבט כה מיוחל; ותלחש אז חרש; הוא יחזור; הוא המריא לשחקים; בבוקר יום שישי; 