מרפסות תל אביב
נשבר לו עוד קיץ, על המרפסת; זה מריח כמו סתיו; זה נצרב בעלה; מוצא את הים; ביופייך המלוח; נשבר לו עוד קיץ; בשממת החצר; ויש בזה סוד; שרועה על גבה; מול שמים נמתחת; לוכדת שמשות; ירכיה אספלט; ויש איזה סוד; בנשימה המפויחת; שמזמין את הרוח לנשוב ברחובות; עוד אחד יבוא בינינו; עוד אחד יעזוב; אבל תמיד אנחנו שנינו לא נפסיק לאהוב; נשבר לו עוד קיץ; ועל המרפסת; נשר לו עלה; כמו מילה אחרונה; תבואי קרוב; שאוכל בך לגעת; ולמצוא את החום שנצרת בגופך; 