בוא ואשק לך
בוא ואשק לך, בני האדם,; עם ירק שדות, שמיים של אור.; גופך לא רוחץ עוד מחלאה ודם,; אך לבבך מפרכס, מזוכך וטהור.; בוא ואניף אותך מטה ורום; ולארבע הרוחות לידתך אבשר.; נבטו שיבולים במרחב ויש יום; ו"הידד" הקוצרים, מלבבך ינסר.; 