בין הטיפות 
איך הזמן מתגנב, מבלי ששמנו לב; האור, הריח, הצליל, הכל הפך רגיל; כל התחושות, שותקות - מתייאשות ; עד שאין כבר כח להסתיר... כשאנחנו מנסים לרקוד; בין הטיפות,; בין המציאות, לאש שמתפשטת כאן; בפנים, כששם בחוץ - נראה נעים...; אז טוב שסוף היום קרב ובא,; אולי הכל זה לטובה?; נרקוד ונתרטב, עם סיכוי להתאהב...; בלילות לא נרדם, וכמעט נטרף בים; מחשבות, על חושך, קנאה, וכל דבר שרק; זה יכול להיות לקרות, זה יכול להיות; העולם הוא לא מושלם...; ואנחנו כמו כולם. עדיין מנסים לרקוד; בין הטיפות, ; בין המציאות, לאש שמתפשטת כאן בפנים; כששם בחוץ, נראה נעים...; אז טוב שסוף היום, קרב ובא, אולי הכל זה לטובה? ; נרקוד ונתרטב, עם סיכוי להתאהב...; אור חדש יאיר, וריח הדרים באוויר; ושיר אחד שיחבר אותך, אלי. ; רק תביטי אל עיני...; ואולי...; ננסה לרקוד, בין הטיפות,; בין המציאות, לאש שמתפשטת כאן בפנים; כששם בחוץ, נראה נעים...; אז טוב שסוף היום, קרב ובא, אולי הכל זה לטובה? ; נרקוד ונתרטב, עם סיכוי - שוב - להתאהב...; 