אני ותל אביב
זה לילה קר בתל אביב אני שותקת, ; כל אחד מסביבי נראה צמא לחום וחיבוק. ; זה לילה קר בתל אביב העיר זועקת, ; מסתירה את הכל במסווה של איפוק. ; מן יום מוזר בתל אביב אני נודדת, ; עד לסוף בן יהודה כבר אפשר לראות די ברור. ; זה יום אכזר בתל אביב אני שורדת ; מסתירה את עצמי בקצה ענן שבור. ; מקווה שהקיץ ייקח ; את כל מה שהשאיר בי החורף, ; ממול מתפשט הלילה ; אורו משכר בעיני. ; מקווה שהחורף יבוא וירים ; את הקיץ בעורף כמו חתול. ; ישטוף צלקות ; יאחה את שברי חיי ; תקשיב, אני ותל אביב. ; ואהבת חיי ברחוב אחר הולכת, ; מחפשת דרכה העיר רק מביטה מהצד. ; לא יכולה לתת לו יד, אני חייבת ; לפנות לו מקום כי הוא צריך לבד ; מקווה שהקיץ ייקח ; את כל מה שהשאיר בי החורף, ; ממול מתפשט הלילה ; אורו משכר בעיני. ; מקווה שהחורף יבוא וירים ; את הקיץ בעורף כמו חתול. ; ישטוף צלקות ; יאחה את שברי חיי... ; תל אביב.; 