הנבל
השמש פיזר בסימטה את צלליו; בערב של קיץ והבל,; ופתע נישאו עם הרוח צליליו; של הנבל.; דום דולי דום דולי דום.; מעבר לכנף הוילון הניסתר; דמותה משכתני כחבל,; עת קרן של שמש פרטה על מיתר; של הנבל; דום דולי...; אהבתי אותה כל הקיץ כולו,; כל ערב קראני הלב אל; זהב השקיעה בסימטה וקולו; של הנבל.; דום דולי...; חלפו השנים, ימי חול וחגים,; כוחי כבר כיליתי להבל,; אך עוד בי נוגנים מיתריו הנוגים; של הנבל.; דום דולי...; 