משעול האהבה
קהו חושיי זה זמן נפשי עודנה חשה; את רטט האוויר ורעדת האדמה; קהו חושיי מזמן רוחי עודנה חשה; עכשיו נפשי שואלת נחמה; יהא ליבי נוצה ונשמתי הרוח; גופי כחץ שלוח במשעול האהבה; תהא דרכי ברוכה בונה ומלמדת; היו עיניי פקוחות לרווחה; לימדו אותי הזמן העצים והשלכת; לימד אותי אבי לימד אותי ללכת; לימדוני הריחות והצילילים והמגע; לימד אותי האיש המשוגע; יהא ליבי נוצה...; 