על המים 
האוניות שוב מפליגות על פני המים ; ועל הים נעים לאט אותם שמיים ; במרחבים קוראת הרוח , לא פוסקת ; מתוך הרעש יוולד הזמן כמו שקט ; הכוכבים תמיד יעורו אל השחר ; והשמחה תחיה תמיד על גבול הצער ; ביום מבול העננים יולידו קשת ; ודג זהב יפרוש כנף מתוך הרשת ; הנחלים תמיד יבואו אל הים ; וגן העדן עוד ישוב אל העולם ; ורחמיך, אל-עולם, בורא שמיים ; יצופו על המים, יצופו על המים ; הדייגים תמיד יחיו קרוב למים ; מפרש אחד יהיה כנף אל השמיים ; בין הגלים ישוט כאב כמו צחוק פרוע ; וקול-לבך ישוב אלי, עם בוא הרוח ; הכוכבים תמיד יעורו אל השחר ; והשמחה תחיה תמיד על גבול הצער ; ביום מבול העננים יולידו קשת ; ודג זהב יפרוש כנף מתוך הרשת ; הנחלים תמיד יבואו אל הים...; 