חמסין של ניסן
אכן אדע, זה יום ללא תמורה; ולא נפל דבר ולא ארע; ולא יבדיל בינו לבין ימים; ציון ואות אשר מטוב עד רע; ורק לשמש ריח של יסמין; ורק לאבן קול של לב פועם; ורק לערב צבע של תפוז; ורק לחול שפתיים מנשקות; איך אזכרנו אלמוני סתמי; איכה אשמור חסדו הפתאומי; איך אאמין שיום אחד היה; כל ניד וריח עצם מעצמי; כי כל אילן היה מפרש רוטט; ולדממה עיניים של ילדה; ולדמעות ניחוח הלבלוב; ושם העיר כשם אהבתי; 