בעקבי הדרך
החולות שהיו אז עדים; כבר חלפו ועברו  נודדים; ומהדיונות הנדלקות; צרובים רק עפעפינו; משימחת שבת צוות גם יחד; מיום גשם ורוח צורב; מן האש העשן האבק; מפיסות הבית בלב; ועולה וצומחת רעות גדולה; של אדם ואדם; של אדם ומכונה; וחורקים שריוני הפלדה בזכותם; שיניהם בעקבי הדרך; במרחב הגדול הפתוח; ממרומי רמות הבזלת; שם חורקים שריוני הפלדה; שיניהם בעקבי הדרך; משימחת שבת צוות גם יחד; מיום גשם ורוח צורב; מן האש העשן האבק; מפיסות הבית בלב; ועולה וצומחת רעות גדולה; של אדם ואדם; של אדם ומכונה; וחורקים שריוני הפלדה בזכותם; שיניהם בעקבי הדרך; והטנקים למלוא כל העין; אז שוטפים בפריסה רחבה; בהתמד עקשני וחזק; כמו נוצקה בהם איזו גאווה; משימחת שבת צוות גם יחד; מיום גשם ורוח צורב; מן האש העשן האבק; מפיסות הבית בלב; ועולה וצומחת רעות גדולה; של אדם ואדם; של אדם ומכונה; וחורקים שריוני הפלדה בזכותם; שיניהם בעקבי הדרך; ומביט הטנקיסט ממקומו; וזוכר את האור והצל; וחש כי הוא חוטר לגזע; של חיל יצוק מברזל; משימחת שבת צוות גם יחד; מיום גשם ורוח צורב; מן האש העשן האבק; מפיסות הבית בלב; ועולה וצומחת רעות גדולה; של אדם ואדם; של אדם ומכונה; וחורקים שריוני הפלדה בזכותם; שיניהם בעקבי הדרך; 