מצפה תהום
עצב רב טיפס על הר; זוג עיטים בקן שם גר; גוזליו מבט נושאים; לגבהים כה עמוקים; עף העיט, צד לבד; אך זיקנה כבתה עיניו; מתעוור ועף תועה; אל הבית של העיט; כך ברקיע אין מוצא; שביל הביתה לא מצא; במרומיו שלג כנפיו; אחרון סיים הקרב; באגם צלל חפר; קבר מים בלי עפר; אנחה תצא מפי; אל הבית של העיט; נוצותיה היא מרטה; עמוק שרטה בבשרה; הקיץ אותה אז רוח חד; חושך אור ופחד; 