זיכרון שלא עוזב
איך מפה הכל נראה פתאום אחרת תל אביב כבר רחוקה ואת יותר ; קצת בניתי אשליות שאת חוזרת אך חבר חכם אמר לי לוותר ; את תמיד תהיי אחת שלא עוצרת ואומרת גם מילים בלי כוונה ; לא חלמתי שאלך פתאום ממך כבר לילות שלמים חולם ללא שינה; ועדיין בי נוגע זכרון שלא עוזב ; וכל כך מתגעגע עוד אוהב תמיד אוהב ; ובפנים הלב יודע שבחוץ הכל נגמר ; שוב שומע את עצמי כמעט נשבר ; איך מרחק לא מכבה גם אש בוערת ; תל אביב הפכה להיות כמוך זרה ; ויכולתי להבין שאת נסערת ; אך תביני יש עוד צד לסערה; 