בת צוענייה
מי לימד אותך ככה לכאוב,; בת צועניה ילדת הרחוב; עגילי זהב נופלים לשערך; לוחשים לחייך; איך הרוח מתרחקת,; וחוזרת שוב אלייך; את לא רואה את עצמך; איך עיניים את עוצמת; מסתגרת ונשמרת; רק פתחי את ליבך; קומי צאי אל האור; אלייך אז...; מי יגיע לראות פנייך זורחות; קרן שמש עולה; בעינייך כבר לא נשאר האתמול; וריחות אביב דופקים בחלון; בת צועניה הסיטה וילון; בין כותלי ביתך; רוח פרצה באוזנך לחשה; איך הרוח מתרחקת,; וחוזרת שוב אלייך; את לא רואה את עצמך; איך עיניים את עוצמת; מסתגרת ונשמרת; רק פתחי את ליבך; קומי צאי אל האור...; איך הרוח מתרחקת וחוזרת; את לא רואה את עצמך; קומי צאי אל האור...; 