חתונה 
בית 1:; זוכר את עצמי בתור ילד קטן; הייתי בא אל הגן עושה בלגן; המורה מתעצבנת חבל על הזמן; ואני בשלי ממשיך בפנאן; פתאום המורה צועקת בוחן פתע; לא למדתי פשוט לא יודע; במחשבות מה לעשות אני שוקע; ציון נכשל זה מה  שסאמח לוקח; ואז עלה לי  בראש אחלה רעיון; לשיר את המבחן זה הפיתרון; החבר'ה בכיתה עושים תקצב הנכון; המורה צועקת סאמח מקום ראשון!; מכיתה א' אז כבר ידעתי; שאת המוסיקה לא סתם אני בחרתי; פשוט את עצמי  את עצמי מצאתי; מהכיסא בגן לבמה הגעתי; פזמון:; מחגיגה הפכנו חתונה; לא משנה מה לנו כבר קרה; כמה שקשה הכל פה לטובה; החיים הם סיבה למסיבה; בית 2:; אחרי כמה שנים חזרתי לכתוב; את החרוזים התחלתי לאהוב; עזרו לי לנשום עזרו למכאוב; להתקיים ולשרוד יום יום את הרחוב; היו נותנים לי כוח בסבבה; היו לי גם כאימא וגם כאבא; הרגשתי לוקחים אותי למעלה; כלום לא יעצור אותי ממשיך הלאה; העט הפך להיות כלי נשק; המילים מחסנית מלאה בחשק; רעש שמגיע מפה ועד דמשק; מכונה שפועלת ללא מתג; ומאז הנשמה לא נמה; עד שהמשימה עדיין לא תמה; לא עושה שום חשבון על כמה ולמה; תזיזו את הראש אל תעשו לי דרמה; 