אהבתה של תרזה דימון 
מחלוני וגם מחלונך; אותו הגן נשקף, אותו הנוף,; ויום תמים מותר לי לאהוב; את הדברים אשר ליטפה עינך.; מול חלונך וגם מול חלוני; בלילה שר אותו זמיר עצמו,; ועת ירטיט לבך בחלומו; אעור ואאזין לו גם אני.; האורן הזקן, שבו כל מחט; את מבטך נושאת כטל טהור,; עם בוקר יקדמני בברכה.; דברים רבים מאוד אהבנו יחד,; אך לא זרח באשנבך האור; עת בדידותי נגעה בבדידותך.; 