ואז בא לנו 
ואז בא לנו ערב שקט והיינו שקטים ; ואז חלפה הסערה והיינו לא סוערים ; ואז ידענו שלא משנה ; אם צודקים ואם לא צודקים ; ואז חלצת את נעליך והיינו ביתיים ; ואני פתחתי את החלון והיינו רוחניים ; וסימנים ראשונים של אביב הרטיטו את הוילון ; ולפחות אני הצטערתי על יד החלון ; על מה שיכול היה להיות וכבר לא יהיה ; ועל מה שעשיתי ואני עוד עושה ; וצפור בחשך פרחה לה וגם זה ; לא היה סימן בהיר, היה סימן כהה ; וחששתי לרוח השעה וחששתי לרוך שוא ; וחששתי לאשליות שלך והלב חשש לשקריו. ; אבל הכל עמעם את הכל ואמר, לא עכשיו, לא עכשיו ; והערב היה קסום ושביר ומופלא משאת ; וכל איבר באיברי הגוף צעק, לא כעת, לא כעת ; ועמדתי שם נבוך ומחריש כאבל על מת.; 