שאול ובעלת האוב
רד חמה לבין הרים; וכוכב זרח ממעל; רכוב על סוס יבוא שאול; לאמוד נתיב ושעל; ובאחד מהבתים; אור פנס דלק לפתע; כי פה תגור אשת האוב; לעצמו מלמל בפתע.; שח המלך לאשה; ושאל אותה לשמה; בעלת האוב אני; מה אקסום לך מלכי.; הו, הו...; בתוך החדר עלטה; בפינה הקלחת; ובין תימרות העשן; גוף העלתה כמו משחת; וקול חזק נשמע פתאום; אנוכי הוא שמואל; ולמה זה באת הלום; כי סר ממך האל.; שח המלך לאשה...; העלי שה לעולה; כי האל בדד עזבני; לא בחלומות ולא באורים; לשאלותי לא ענני.; עת הנצה החמה; שב שאול למחנהו; עייף מליל האשמורה; פחד ומורא חש הוא.; ליקט המלך עלומיו; את ריחות האבנים; ותחת עץ האלה; יחרוז שירי רועים.; שח המלך לאשה...; 