סוף אפור
הטלפון כבר מצלצל שעה שלמה ללא עונה; ולרגלי הפנסים נאספים עלים באור שונה; מרחפים מעל העיר עפיפונים יפי מראה ומסתתרים באור; מאחורי גבי תעתועי שקיעה וסוף אפור; נפנוף כנפיים על החוף שבה מבט של ילד לא מוכר; וחשיפה פראית לסוף יצרה תמונה של שפע מיותר; בהקלה ובאופטימיות גמורה נזרק עיתון למערבל רוחות; משם אל בין צוקי הים נדחק ועף ללא כיוון, ייעוד או מטרות; אז אל תשאיר לי עננים ללא תשובה; הגשם מבקש שפתיים יבשות; בהתקרבות שמיים אל האדמה; האופק מחבר את הקצוות; הולך לאט ומתנדנד בין פרצופים שונים לא מוכרים; ולריחות הים רועד כמו מטרונום בין גובה הצלילים; ומעליי העננים שמצטברים אחד אחד ליצור מיטה רכה; ולהשכיב בה ציפורים בלי כיוון או להקה; הטלפון כבר מצלצל שעה שלימה עכשיו אני עונה; קווי חשמל שוב מחברים אותך אליי פתאום קולך שונה; ואז באור הפנסים משתוללים צללים; עלה נצמד אל החלון; השמש ששקעה בים מחקה לאלוהים עוד יום.; 