שיר הערווה
היא יושבת, רגליה פשוקות ; כמו גשר מעל הנהר ; מים רבים זורמים בין רגליה ; ספינות מלאות מלחים, עם הזרם ; חולפות מתחתיה ; ובעברם, יישאו המלחים המזיעים ; את עיניהם למעלה, יזרקו כובעיהם ; ויצעקו בקול ניחר ; ערווה! ; ערווה! ; וייעלמו עם הזרם; 