אני בנימיני
כשאני אומר שמש,; אני עוד רואה אותה מעל עצי הדקל; כשאני אומר נחל,; אני עוד חוצה אותו ליד המחצבה.; וכשאני אומר בית,; אני שומע את חריקת השער; ואת הצעדים בשביל המרוצף,; עולים במדרגות אל המרפסת בה הייתי נער,; ונכנסים ישר אל תוך הלב המכושף.; בכל מילה ישנה תמונה; שלא דוהה עם השנים,; כן, כל מילה עוד טעונה; בחלומות הישנים.; אני רוצה לומר לך; ורוצה שתאמיני,; כי באשר אלך ובאשר אשב,; אני בנימיני.; כשאני אומר לילה,; אני באוזני שומע את אנחת האוח.; כשאני אומר גשם,; אני עוד רואה אותו נופל על הגבעה.; וכשאני אומר בית,; אני שומע את צליל הגעגוע; ואת קולה של אמא שרה לבנים,; ואת קולו המתגלגל של אבא בסופי שבוע; ושוב אנחנו יחד כמו מזמן לפני שנים.; בכל מילה...; 