אחותי 
אחותי ישנה בתוך ארמון של שמיכה ; שיער של קש זהוב נמס בזיעה לחה ; וכל החלומות מבקרים אותה בלאט ; ולא אדע אם עצובה היא או שמחה ; היא רצה עירומה בשדות של אגדה ; וסוס חד קרן מעופף אוכל מכף ידה ; וכל הנסיכים כולם ; מביטים ומשתאים ; ונספגים אל תוך הכר ; והיותם לא נודע. ; אחותי מקיצה מתוך תנומה של קטיפה ; שמורות עיניה עמוסות עוד לעייפה ; ובעריסתה ארמונות בין הסדינים ; בתוך הכר יש נסיכים ; שכבר ראו עד כמה היא יפה ; כשהיא רצה עירומה...; 