בין אלון לאזדרכת
בין אלון לאיזדרכת שטה רוח הרעות,; יש כאלה שיגידו "נדירה היא רוח זו".; וכך,בבוקר חם באמצע אב,כשאין ענן סביב החמה,; בין אלון לאיזדרכת נחתה יונה תמה.; והיא עומדת חשופה, במערומי גופה.; לעברם קורצת לשלום בכנפה הלבנה היפה.; האלון מיד מבליט את שורשיו החזקים; וצמרת שעליה תגונן מפני גשמים.; ממולו, האיזדרכת מפתה בפירותיו,; ובקן שהוא בונה לה על אחד מענפיו.; וכך, עם רד הערב, היא נוגסת בפלח מדובשו של זה; ועם עלות השחר, מקיצה היא בסבך צמרתו של זה.; ובקצה אחר של היער,; בעוד השניים ראש בראש,; אותה יונה תמה נוחתת וקורצת בכנפה לברוש.; בין אלון לאיזדרכת,נדמה רוח הרעות,; יש כאלה שיגידו כי היתה זו רוח שטות.; 