דואה
מעלטה גדולה; והיא דואה; וקרן אור חזקה; נשלחת אל עולמה; כל פחד שלה מטירוף; כל פעם שתרצה לעוף; ואז תנוע בתנופה; מעל אדמה שבוכה; ובינתיים; והיא דואה; מרחפת אל עצמה; ונוסקת; והיא דואה; ושומרת על עצמה; ונוחתת; בדומייה ארוכה; והיא דואה; ובשתיקה עמוקה; רואה הכול ובוהה; אל כל רגע של חירות; מתרחקת מכל עבדות; פורשת את שתי ידיה; כאילו היו לכנפיה; ובינתיים; שבויה של התקווה; והיא כבר לא כלואה; ונעה הלאה; 