מוישה מוישה
מוישה, מויש שלי נסע למילואים; יושב בתעלה חודשיים מלאים; תבוא כבר חזרה, יוצאת לי הנשמה; עד שאראה אותך שקט לא אדע.; על השולחן פרחים אני לך אשים; מעדני מלכים לך אני אכין; תבוא כבר חזרה, יוצאת לי הנשמה; חודשיים מילואים מתים מגעגועים.; על מיטתך אמתח סדין לבן וצח; עיניך נעצמות, אצא על בהונות; תבוא כבר חזרה, יוצאת לי הנשמה; עד שאראה אותך אמות מדאגה.; מוישה! סוף סוף באת!; או-הו, יש לך צורה...; תוריד את הנעליים, רק עכשיו שטפתי את הרצפה; תשים את הכביסה בחוץ על הגזוזטרה; לא, אל תפזר בחדר; תראה, כבר יש אי-סדר.; קודם להתקלח? נו טוב, שיהיה; אני חשבתי דווקא שקודם נשב, נשתה ספל קפה...; מה? אין שמה סבון? אז תוריד מן הארון,; רק תקטין קצת את הזרם, עוד תעשה לי שיטפון!; תנמיך את המקלט, שעה שלוש כמעט; בין שתיים לארבע זו שעת המנוחה; תבוא כבר לאכול, הכנתי את הכל; האוכל יתקרר, נו מוישה... תמהר...; הכל כבר האש, הסטייק יהיה יבש; זה כל כך מייאש, מדוע תתבושש; בוא רגע למטבח, הברז לא נפתח; ואם אתה כבר בא תביא את הצבת איתך!; גם הכיור סתום, כבר לא יורד בו כלום,; מוישה, מה איתך? למה השארת את הנעליים בחוץ?; אני אמרתי לך?! התכוונתי שתוריד אותן ותיקח אותן איתך!; אתה נועל אותן? בשביל מה, רק עכשיו חזרת הביתה, מוישה; מוישה, לאן אתה הולך, מוישה?; - יורד לתעלה, לתפוס לי קצת שלווה; 