המתאגרף 
שני כיסי ריקים וסיפורי אינו מוכר; איך נפלתי כמו פתי; במלכודת מהתלת, פח של הבטחות; שקרים אין קץ; אנשים שומעים את שליבם לשמוע מבקש; עוד הייתי ילד, לא יותר, כשעזבתי את ביתי; בחברת זרים ישבתי; על ספסל בתחנת רכבת, מפוחד; בלי אף אחד; את פושטי היד חיפשתי ברחובות הדועכים; והלכתי רק לאן שהם הולכים; ליי לה ליי...; רק פרוטות ביקשתי כשחיפשתי עבודה; אך לא קיבלתי; רק קריצה מהפרוצות שעל המדרכות; אני מודה שלפעמים בחברתן הייתי מתעודד; ליי לה ליי...; ובחורף בלי בגדים חמים רציתי לחזור אל ביתי; רק לברוח משיניה של ניו יורק בכפור; לחזור אל ביתי; בזירה נלחם כל לילה מתאגרף במקצועו; על גופו נושא הוא זכר; כל כפפה שבו הלמה ושחתכה בו, שפצעה; עד שפתע הוא זועק: "די, גמרתי! די, גמרתי!"; אך נשאר שם ושותק; ליי לה ליי...; 