עכשיו שמח
סגרו את המפעל ואין מה לאכול; אבא מחבק ילדה מחבקת אבא כל יכול; הוא משפיל את המבט שרק נשא אל השמיים; מזל שאת הברז לא סגרו ויש עדיין מים; טיפות טיפות זולגות לתוך כיור עמוס שקרים; מפרות את שאון השקט העולה מחדר ההורים; אחרי הסערה לפני עיקר התחזית; תורגש התקררות קלה בעיר התחתית; בדלת מתדפק אורח; אבא מחייך שוכח; את ליבו כולו פותח; פתאום עכשיו; פתאום עכשיו הכל שמח; סגרו את המפעל ואין מה לאכול; והיא ילדה כל כך קטנה נמכרת שם בזול; משפילה את המבט שרק נשאה אל השמיים; לקחו לה את הכול רואים לה בעיניים; חרדת השקט שוב עולה כל פעם מחדש; טיפות של דם שטופות זיעה זולגות לה על הדש; אותה פינה, אותו כאב ואותה התחזית; תורגש התחממות קלה בתחנה המרכזית; בדלת מתדפק אורח; אבא מחייך שוכח; את ליבו כולו פותח; פתאום עכשיו; פתאום עכשיו; בדלת מתדפק אורח; אבא מחייך שוכח; את ליבו כולו פותח; פתאום עכשיו; פתאום עכשיו הכל שמח; 