פנינת המערב
ביום בואי ללואיויל למצוא שם את עושרי; עלמה יפה מלקסינגטון שבתה את לבבי; שפתיים לה שני בוער, שער שחור ועב; ושמה היה אלוירה, פנינת המערב; חיזרתי אחריה, בוער באש כולי; אך היא הלכה עם איש אחר לרוע מזלי; חדוות חיי עזבה אותי, לבי עלי דאב; אהובתי אלוירה, פנינת המערב; ביום אביב בצל אילן פורח ושגיא; עמדו ופטפטו להם קצין אחד והיא; צחוקה נשמע מוזר כל כך, ידיה על כתפיו; בגדת בי, אלוירה, פנינת המערב; ניגשתי אל העלם, פגיון שלפתי אט; תפסתי היטב בצווארונו עד כל גופי רעד; אכול קנאה נעצתי בו עמוק את הפגיון; כי בגללך, אלוירה, הוכיתי שגעון; כעת בבית הכלא אשב עד סוף ימי; מדוע לא תליתם אותי? אין טעם לחיי!; למרות שחרותי גזלת, לבי לך גם עכשיו; אהובתי אלוירה, פנינת המערב; 