איש לא מכיר אותך כשאתה תפרן ודפוק
פעם חייתי כמו מיליונר ; פיזרתי כספים על זה ועל אחר ; לקחתי חברים למסעדות הכי טובות ; הם שתו יין ואני שקעתי בחובות ; אבל אז התחלתי ליפול כה נמוך ; הלך לי כל הכסף ואיתו גם החיוך ; כן אם אי פעם אשים ת'יד על שטר של עשרה שקל ; אתפוס לו בזקן עד שיחייך ההרצל ; איש לא מכיר אותך ; כשאתה תפרן ודפוק ; מן הגרוש נותר רק החור[ ; והחברים מפנים ראשם לאחור ; אבל אם אי פעם ארכב שוב על הסוס ; כולם שוב חברים בלא שום היסוס ; זה די מוזר בלא שום פיקפוק ; איש לא מכיר אותך כשאתה תפרן ודפוק; 