שטח ההפקר 
ובחוץ השמיים מתכסים בעננים; והרוח עוברת בין הים והבתים; והשמש יורדת ושום אור אינו עולה; והחדר באופל מתמלא.; ובשקט בלי נוע  לבדי אני יושב; מילדות השעה הזאת נוחתת בכאב; כי לא יום ולא לילה זהו שטח ההפקר; והלב מסרב להשתחרר; הו - הלוואי שהיית איתי פה; לא - היא איננה ושוב לא תבוא.; והזמן שחלף מאז כאילו לא חלף; בחלון מתנועע למולי אותו ענף; תאריך מתחלף אבל בחוץ אותו הסתיו; ולרגע האז הוא העכשיו.; הו - את איתי כמה טוב שאת פה; לא - היא איננה ושוב לא תבוא.; הו - את איתי כמה טוב שאת פה; לא - היא איננה ושוב לא תבוא.; ובחוץ השמיים כבר כהים וחמורים; ובערב נדלקים כבר האורות בחדרים; ואני שעייפתי את האור פה מעלה; מסלק את החושך - והולך.; 