ירח של חצות
בדידותך, מחריבה ארמונות שבנו לכבודך החיים; את אביב נעורייך קצרה וזרעה בך שלכת; דמעתך, מטביעה במצולות נשמתך אהבה אמיתית; לעולם לא תוכל לכבות את האש הדועכת; והלילה שוב יורד וירח מאוהב; מרחוק את דמעותייך צובע בזהב; הסתכלי אל הירח הוא מאיר בחלונך; הוא ישיב את עלומייך וימחה את דמעתך; רק ירח של חצות הוא יודע את הסוד; שסופג את הכאב ועוצר את הדמעות; שתיקתך, מנפצת הרים וחומות שהיו לך מגן; מותירה את נפשך חשופה לחרפת השמיים; וליבך, מלטף מתרי התוגה לא חדל מנגן; המילים נעלמו ונותרו חתומות על פנייך; והלילה שוב יורד...; 