אבאמא
אבל אבא הבטחת שאם אלך כמו כולם הכל כבר יסתדר ; אמרת - עזוב לרקוד עזוב לכתוב עזוב פסנתר ; חזרת - תתן הכל הכי חזק הכי מהר ; סיפרת שאין בחירה שאין בריהר שאין מקום אחר ; אבל אמא הזכרת לי שאם אזכור שאם אשזמור בסוף אשאיר חותם ; אמרת לי - לי יש הורים אך שלהם מצאו מותם ; הפצרת בי - תלך תראה את קבריהם מולדתם ; סיפרת לי שאם אראה את ערמות האפר לא אהיה כמותם ; ואני בעצמי עוד מעט אב לילד ; ועדיין בלי תשובות ; מה אעשה כשישאלו אותי עיני התכלת הטובות ; אבל אבא שאלתי - ומה יקרה אם האמת פתאום תהיה נגדי ; נבהלתי - האם היד שאז תמעד תהיה ידי ; נפלתי - בסך הכל מילאתי שם את תפקידי ; נכשלתי - זה לא אני זה מישהו דומה לי במדים ; ואני בעצמי...; אבל אמא תגידי - בעצם כל הזמן ידעת שכך יהיה הסוף ; ידעת שכשהיריות יחרישו לי את עור התוף ; שוב לא אשמע את קול הלב אתן לזה לחלוף ; תגידי - האם ידעת כמה שהכאב הזה ישרוף ; ואני בעצמי...; 