פתאום את לבד 
אני עומדת מולכם; צועקת בלי לומר מילה ; וידיי נופלות מכובד המסע ; העולם צופה או מאבד עניין בכוונה ; ואיך אתה מוצא את הטוב בכל פינה  ; פתאום את לבד  ; פתאום מבינה ; איך חייך עברו ללא אהבה ; שכחת את עצמך ; בין בובות לגברים ; הם היו בשבילך כמו אלוהים ; וגם אם כולם יעמדו מסביבך ; רחוקה את תהיי כאופק ; וזהו הזמן להכיר שוב את עצמך  ; נקה מעליי ; את כל האבק הזה ; את כל הכאב הזה ; תשטוף מעליי ; מלא בדידותי ; בחיים של ביחד ; ותרגיש את הפחד; שעוטף גם אותי; 