הלנה
שרבי כאש הערב עננים כחולי שער בו רצים; ביעה של ציפורים על גג ביתה דומם יורדה; בתוך ליבי פניה כסכין חדה לעד נוצצים; אך לא בזרועותי היא חבוקה בעלטה; הלנה הו הלנה; יינה נתנה לזר; שמש אט שוקע; אל ליבי אשר נשבר; הלנה הותירי לי טיפה מהשיכר; הלנה הו הלנה; יקרת מכל יקר; כמו באודיסאה בלכתי ישבה לרקום חלומות; דומם על רקותיה עששית ברקיד האור; סופה של חג עליה בספינה שבה; הרחקתי לנדוד ובשובי אליה בחדרה כבה האור; הלנה הו הלנה; יינה נתנה לזר; שמש אט שוקע; אל ליבי אשר נשבר; הלנה הותירי לי טיפה מהשיכר; הלנה הו הלנה; יקרת מכל יקר; הו רק שנה חלפה וכבר שכחת את המילים הרבות; שכחת את מכתביי אשר כתבתי את כולם; נשים לרוב ראיתי בניכר יפות מראה עד מאוד; אך עוד כשתיי עינייך לא מצאתי בעולם; הלנה הו הלנה; הן שבתי ממרחק; שמש אט שוקע על ביתך אשר שכחת; הלנה שימרי לי לו רק מבט ולא יותר; כי עד אור הבוקר; מנדודי אני חוזר; 