בחולצת פסים
בעיר יפה ומלאת געגועים; אני הולך להתמסר לרצונות שלי, להסתבך; וליופי שמעיף אותי לעננים; התלהבות כזאת, חסרת מעצורים; עכשיו אני בולע את הרוק שמצטבר לי; בחלל הפה; הזדמנויות כאלה בחיים לא יהיו הרבה; בחולצת פסים דקה וכובע משונה; זה העיניים שעושות את ההבדל; כזה יפה; עכשיו אני נבהל ואז חוזר; לוקח את הזמן לא ממהר; אני שומע מבחוץ; שהפה שלי אומר, מה הפה שלי אומר; עכשיו זה לתמיד או לוותר; ובאתי לאחד, יצאתי עם אחר; במכונית יפנית חדשה; בירידות אני דוהר; עכשיו אני דוהר; בעיר יפה ומלאת מאמינים אני רוצה; למצוא את החיים שלי, להתרגל; וכשקצת שותים הכל נראה פתאום כל כך יפה; וזה הרבה יותר פשוט לזרום ולא להתבלבל; כשהילדה שלידי מספרת לי כמה שקשה; ואיך האנשים שלידה עוצרים אותה ומה יהיה; בחולצת פסים דקה וכובע משונה; זה השפתיים שנותנות לי נשיקה בפה; עכשיו אני נבהל ואז חוזר...; 