לו באת 
לו באת פתאום לנגדי ברחוב,; ידיים בכיס וצחוק בעיניים.; וצליל פסיעותיך בקצב מוכר,; הייתי עומדת, נדהמת, נבהלת; לאור החזון הנפלא, היקר!; עד התפרץ תמונתך אל העומק; תפיל כל כותלי הספקות בתוכי; תניף ותעיף זרועותיי לחבקך; בצחוק ובדמע, אחי!; 