שיר שומרות
יוצאות אנו לתוך הליל; שועל בחושך מיילל,; אבל שומרת ישראל; אינה נבהלת בנקל!; יוצאות אנו כאיש אחד; הקרדח לא נע ביד; לאורך הגדר נצעד -; עצור! ולא, נירה מיד!; אולי זה תן, או עץ, אולי פרדה היא שברחה?; אולי נרוץ ונצלצל בפעמון?; אולי השיך עם שני בניו זוחלים בחשיכה?; ואחריהם לשלול שלל בא ההמון?; "מין הדא שם? מי שם זוחל לאורך הקירות?"; "אני רואה, נדמה לי שתי דמויות שחורות..."; "אנו יורות!"; "היי, חברות!"; "זה שמוליק רוט!"; מעל כוכב ועוד כוכב; כולם כדינרי זהב; והירדן מוליך מימיו; והירח מעליו...; הוי, ריח התלמים העז!; הוי, אדמתי, גלי לי רז!; מדוע שיבולי הפז; את נשמתי כובשות מאז?...; הלכנו בשדות שלכנרת מובילים; ובשבילים ליקטנו זר כלניות; והנה זלמן על גבי עגלת החצילים; והשקיעה הייתה יפה מאוד מאוד; והוא מניף השוט ושר: הוי, דיו סוסתי,; הוי, הכנרת, את לעד תהיי ביתי; עד יום מותי; כנרתי; שלי שלי!; יש האומרים שהאישה; היא דמות חיוורת, חלשה; אך שימו לב, בבקשה; זה יתרון ולא חולשה.; כי לאישה הרבה צדדים:; תאחז רובה (אתם עדים); גם תשתלט על זוג פרדים; וגם יולדת ילדים...; אותי רצו לשלוח למטבח לרחוץ סירים; אמרתי: הבו לי טוריה ואחפור -; אותי שלחו אל המחסן לתפור שם כפתורים; אמרתי: הבו לי הנשק ואשמור; אותי שלחו ללמוד בסמינר הקיבוצים; אמרתי: חבר'ה, גם אנחנו חלוצים; תנו זוג סוסים!; תנו לנשים; חיים קשים!; 