אחרי הגשם 
כשהרוחות התחממו והשמיים אט קרבו ; נזכרתי איך לבד ; האנשים כבר התפזרו והדמעות שלא עזרו ; על הרצפה אלי זרמו, לאט ; איש הגשם נעלם, רק בחורף הוא קיים ; ואני לבד ; מה ארצה שלא קיים, מה אפשר עוד בעולם ; אני הולך ונעלם לאט לאט לאט ; אתם שהבטחתם לא לבכות ; שרציתם לא לראות ; שפחדתם להיות ; איך יכולתם אז לשתוק במקום לומר אתה לא לבדך ; ההרים רק התרחקו, החלומות שלי רוסקו ; חשבתי שלבד ; השתיקות פתאום פסקו, והתפילות לא נענו ; על הרצפה אלי הוטחו לאט ; איש הגשם נעלם, רק בחורף הוא קיים ; ואני פה לבד (אתה לא לבדך); מה ארצה שלא קיים מה אפשר עוד בעולם ; אני הולך ונעלם לאט לאט לאט ; אתם שהבטחתם לא לבכות...; 