הקרב האחרון 
רוח אט תנשוב, תנוע הצמרת,; ובחלונך גווע אור הנר,; כחלום נוגה בינינו את עוברת,; וכל איש אותך זוכר.; עם ערב היום, קורא בשמך הנער,; והבן לוחש: אימי, אימי...; האמנם ילבין שיער ראשך מצער,; ובכייך יבקע בדמי...; רוח במשעול יהומה,; עץ בודד ישיר עלעליו,; בדרכים המובילות דרומה -; מחלקה יוצאת לקרב.; עם הנץ כוכב תצא היא אל הליל,; מרחבים חובק מדבר קדמון,; מי ידע, אחות, אם עוד נשוב אלייך...; אולי הקרב הוא אחרון...; ערב עוד יבוא, וסהר בשמיים.; ובחלונך יבקע פתאום האור.; לשולחן נסב, נרים כוסות היין,; וכל איש אותך יזכור.; אל הסף נבוא, נבוא, אחות לפתע; את נשקנו אל הקיר נשעין,; הנופלים, גם הם, אז יעמדו בפתח,; ומצחם בליל ילבין.; רוח במשעול יהומה,; עץ בודד משיר עלעליו,; בדרכים המובילות דרומה -; מחלקה תחזור מקרב.; עת יכבה כוכב תשוב היא מן הליל; מרחבים חובק מדבר קדמון.; נא חייכי אחות חזרנו שוב אלייך; מני הקרב האחרון...; 