כי אני פרחח
הו, מארגו אשיר לך זמר על ימים יפים; אליליה שלי בצמר ובכפכפים; הפרחים בצד הדרך לו יכלו לצעוק; אחרייך כל הדרך שרו עוד ועוד; את יפה כמו המדונה כך לחשתי לך; ואם זה קצת לא נכון אז אלוהים יסלח; אך בעצם לא איכפת לי גם אם לא יסלח; מקומי בשאול שמור לי כי אני פרחח; כשהלכה להתפלל היא עם שקיעה של פז; ואני את שתי שפתייה איך נשקתי אז; היא אמרה אולי תפסיק אין לך בושה; וליטפה לי קצת הראש הן כמו כל אישה; אז אמרתי לה בינינו זאת ההזמנדות; אלוהים ייסלח לשנינו לך ולי לחוד; אך בעצם לא איכפת לי גם אם לא יסלח; מקומי בשאול שמור לי כי אני פרחח; היא הביטה בי רועדת, ביישנית הייתה; שזללתי פרי גן עדן תחת חולצתה; היא אמרה: אולי תפסיק אין לך בושה; וליטפה לי קצת הראש הן כמו כל אישה; שמלתה בסוף קרעתי בלי שום כוונות; אלוהים וודאי יסלח לי לא יכולתי עוד; אך בעצם לא איכפת לי גם אם לא יסלח; מקומי בשאול שמור לי כי אני פרחח; כשאיבדתי את מארגו כל עולמי אבד; ומייד אותה הסיגו לקצב אחד; יש לה כבר שלושה בנים ותינוק שובב; הצורחים כל הימים ורוצים חלב; אלוהי האהובים תסלח לי ורחם; אך אני אותה ינקתי זמן רב לפניהם; אך בעצם לא איכפת לי גם אם לא יסלח; מקומי בשאול שמור לי כי אני..... פרחח; 