בופור
מכליאת סבך הקרב החיל הסתער,; עת כנסה אם כנפה וחלמה.; כמו תמיד חי שנים החרמון בוער,; לפקודה, היי חיל התעורר!; כבשים היא ספרה ארזים עשרה,; ארנים ארבעים בכפור,; ערער וכרכום עוד עשרים; וחד גוזלה היא תזכור.; חלומות על יסמין ועל דליה; ואני לא חולם באספמיא,; של"ג הכון נא הכון!; הקוצר ובידו חרמשון...; מפל רסיסים, טל מים חיים,; נפצי רימונים במרחץ דמים.; שחור בזלת ולובן שלגיו; ומהר הבופור הוא לא שב.; התהפכה לצידה כנסה עוד כנף,; לשתיקת הכבשים ,איך הוא עף?; שחור דמעתה נטמעה בכר,; סוף חלום, התעורר בן יקר.; ולפתע חשתי כי חולמים היינו; רוח קרב כבתה נרנו,; רק נדמה לי עכשיו, בלי מפתיע ; זה אני שמהקרב לא מגיע.; מפל רסיסים, טל מים חיים...; לא חלום לה עכשיו, זה מפתיע?; גוזלה מהקרב לא הגיע; נשרה דמעתה על אודם דמיו; ומהר הבופור, בנה לא שב.; 