מעיל הגשם הכחול
כבר ארבע בבוקר, סוף חודש דצמבר; כותבת לשאול אם אתה שם בסדר; קר בניו יורק אבל לי דווקא טוב כאן; בערב המוזיקה שרה ברחוב כאן; אומרים שבלב המדבר יש לך בית; אז בשביל מה אתה חי עכשיו?; מה כתבת בינתיים?; והיא הביאה תלתל משערך שנתת לה כמו הבטחה ; ללכת נקי ושלם מה הצלחת לקיים?; נראית זקן באותה התקופה,; עם המעיל הכחול שנפרם בכתפיים; חיכית ברציף, כל רכבת שבאה,; ולילי מרלן לא הופיעה אף פעם; אז אספת אורחת, הזמן קפא כמו צילום; ובסוף היא קמה בלי טבעת, בלי כלום; עמדת שם כמו גנב צועני; ורד בר ופנינים, כינורות ישנים; והיא הביאה תלתל משערך שנתת לה כמו הבטחה ; ללכת נקי ושלם מה הצלחת לקיים?; מה עוד אכתוב לך, מה עוד אגיד לך; מה עוד אפשר להגיד; סלחתי מזמן כבר,שמחה שעברת ; גם אם זה לא לתמיד; ואם אי פעם תחזור עוד, ; בשבילי, בשבילה.; רציתי שתדע שהאוייב נרדם ; והאישה שפויה, רכה וחופשיה, כן ; תודה שהורדת משא מיותר; פיזרת ענן מעל עיני, לא חשבתי שאפשר; והיא הביאה תלתל משערך שנתת לה כמו הבטחה; לא ללכת יותר לאיבוד שלך בידידות. ל. כהן; 