הנסיכה השבויה
במדבר פוסעת לה; אורחת גמלים בלילה; במדבר פוסעת היא בדד; את הדרך מי יאיר; ואנה זה יוליך השביל; הדרך אנא זה תוביל; רק הסהר נאמן; וקול רחוק רחוק של תן; עולים איתה מן המדבר; וקול בכיה של נסיכה; אשר מובלת אל שביה; אנה שמעי נא אל תבכי בת מלך; הנסיך חגר חרבו; ושמועה הן כבר פשטה בפלך; ואין מורך בלבבו; עם שחר יתקרב; כצל אליך יתגנב; אותך ישא על סוסתו; יביאך הוא אל ביתו; ילביש אותך בד ארגמן; ועל דלתך יציב משמר; מארצות הים ; הוא לך יביא; מרבד אדום כדם; אותו יפרוש בליל כלולות; ובנות הכפר תצאנה אז; בשיר ובמחולות.; 