יעקב התמים 
ברח לו יעקב מפני עשיו; אל דודו לבן נשא רגליו; רעה שם בהרים כבשים ואיילים; כי הוא איש תמים, יושב אוהלים.; אל תירא ישראל, אל תירא; כי גור אריה הלא אתה; ואריה אם ישאג - מי לא ירא; מי לא יירא.; ברחל הוא עבד שבע שנים; כל בוקר יאמר לה עינייך יונים; אך אוי לו בבוקר כי זוהי לאה; אמר לבן ליעקב זו הבכירה.; אל תירא...; אך מה זה קרה לבחיר האל; ואז חידש ימיו כקדם בישראל; ואיך שלף חרבו ובשם האלוהים; היכה עמים רבים, זה התמים, זה התמים.; אל תירא...; 