את חירותי 
את חרותי שמרתי לי אותך כמו כוכב בסער ;  את חרותי עזרת לי לעמוד בכל כאב וצער;  וללכת בדרכי גורלי עד תבוא גם עלי השלכת;  ולרקום חלומות על קרני הלבנה וללכת ללכת;  את חרותי  למען רצונך את שבועותי הפרתי  ;  את חרותי לשמור בריתי איתך את חולצתי מכרתי;  סבלתי הרבה וכאבתי בלי די;  רק למען אמון בי תיתני;   נטשתי ארצי וטובי ידידי ושלך רק הינני;  את חרותי  הורית לי לוותר על תפנוקים ונועם  ;  את חרותי לימדת את ליבי גם בבדידות לשמוח;  את שלימדת אותי לחייך למראה הרפתקה שחלפה לה;  ללקק את פצעיי במסתור ולקום וללכת לי הלאה;  את חרותי בלילה קר אחד הפרתי את בריתנו ;  וכך ערקתי לבדי מהשביל עליו פסענו שנינו;  בגדתי בך חרותי הטובה אל הכלא פסעתי בצער;  אל הכלא החם אשר שמו אהבה נאספתי כמו נער; וסוהרת יפה; בתנועה רחבה; נעלה את השער; 