שרה שרה
גידול בנים זה עסק ביש; וכיבוד-אב היום מאפיש; אך אם רוצים להתענות; צריך רק לגדל בנות; הייתה אצלנו, בוא תשמע,; אחת, שרה מזרחי שמה,; פקחית, עפריטה ויפה; אבל קטנה וחצופה.; במקום לשמור דרכי אבות; היא צפצפה על המצוות,; וחיה ואללה אל עזים!; ממש כמו השיכנזים; אז מה הפלא אמרו נא,; אם על שרה כל השכונה ; דיברה סרה וכך אמרה,; שרה, שרה, סרה סרורה...; נתנו לה את כל הצ'אנס; שתלך תלמד ב"אליאנס"; ושתהיה אישה ביתית; ובכל זאת אינטיליגנטית.; אבל במקום חתן לפגוש; נכנס איזה ג'וק לראש,; ללמוד ספרות, וישמור האל,; קרמיקה ב"בצלאל".; רצה אותה ניסים מורדוך; אך היא ויתרה על השידוך,; רצה אותה אלברט בכר ; אך היא תמיד אמר: מחר...; אז מה...; אמה כבר נראתה איום; ולאביה מדי יום; דמעה על לחי נשפכה.; וי, וי, על כבוד המשפחה.; לבסוף 'תחתנה בגיל שלושים; עם סגן הרקטור בן ששים.; אולי זקן קצת בגילו; אך יש לו לב בלב שלו.; לא מתעצל, לא מתרשל,; אופה רוקם, מנקה, מבשל,; ואפ זה ככה יימשך,; הוא עוד ילד לה בן יא-שייך.; אז מה...; 