שברו את הכלים
האדם הקדמון, הפרה היסטורי,; ישב לו במערה,; צייר מאמוטות ודינוזאורים,; רצה להדליק לו מדורה,; אבל במקום גפרור פשוט ונוח; נטל האיש כלי אבן עגולים,; וזה בזה שיפשף אותם בכוח,; ו... טראח! שבר את הכלים!; שברו את הכלים,; ולא משחקים.; שברו את הכלים,; ולא משחקים,; והאדם אז נאנח; בקול מלא מכאוב:; "אח פעם יהיה טוב!; כן, פעם יהיה טוב!; יהיה טוב, יהיה טוב!"; הפסל הקדמון, ושמו טימנוס; שגר לו ביוון; הכין ידיים לפסל ונוס ; היא ונוס ממילו כמובן,; אך ונוס אז אמרה: "שמע בלי ידיים!; תוריד ת'יד, איתי לא מתחילים!"; אז הוא נטל פטיש אחת ושתיים,; וטראח! שבר את הכלים!; שברו את הכלים; ולא משחקים!; שברו את הכלים; ולא משחקים!; והפסל אז נאנח; בקול מלא מכאוב:; "אח, פעם יהיה טוב!; כן, פעם יהיה טוב!; יהיה טוב, יהיה טוב!"; מפסגת הר סיני, משה רבנו; הבחין בקול ענות; הביט בעגל, הרים ידיים; וטראח! שבר את הלוחות,; לוחות רבים כבר נשברו בינתיים,; לכן היום חופרים עם את ודלי,; להעלות קצת חרס בידיים,; והופ! אוספים כל שבר כלי.; אוספים את הכלים,; וכן משחקים!; אוספים את הכלים,; וכן משחקים!; וכל חוקר אז נאנח; בקול מלא מכאוב; "אח פעם היה טוב,; כן פעם היה טוב, היה, טוב, היה טוב."; 