דבקה החמור
ידע שור קונהו וחמור; גם חמור ידע; וחמור - אבוס בעליו.; על כן אל נא תתמהו, ידידי,; לשמע אגדה; על חמור, חמור מאולף.; גאלו ללחמאר לוין?; גאל: יא ללחטאב, יא ללעין!; עם בוקר לשדה יצא פלאח; החמור הלך; עם הפח לשאוב מן העין; אפנדי עם הכרס רץ לכרך; לחמור על גב; החוטב עצים שוב טוען; גאלו ללחמאר לוין?; גאל: יא ללחטאב, יא ללעין!; כפר אל כפר יביע אמר; ומספרים תמיד עליו; תחת עץ שיקמה או תומר; זה לזה כל בני ערב.; גאלו ללחמאר לוין?; גאל: יא ללחטאב, יא ללעין!; 