עזבת 
תמיד אמרת את המילים הנכונות; ובפני את החיוך כך לעלות ; הרי את היית לי כל הטוב שבחיי; ואת עוזבת,מי ינגב את דמעותיי; את עזבת עם דמעות בפניך; ולא נתת לי סיבה להסביר; ורק תדעי ששום דמעה לא זלגה לי כשעזבת; אבל עכשיו כשאני שר לך זלגה לי דמעה; תשמעי את כל הרגש שיוצא מתוך גרוני ; אני זועק מתוך הנפש ,תחזרי ; בלילותי מתעטף לי בעלטה ; וקם בבוקר והמיטה כל כך ריקה ; ומי יציל את נפשי הבוכיה ? ; ושוב זועק לך חזרי בבקשה ; את עזבת עם דמעות בפניך; ולא נתת לי אפילו סיבה להסביר ; ורק תדעי ששום דמעה ...; 