הקיץ גווע
הקיץ גווע מתוך זהב וכתם ; ומתוך הארגמן ; של שלכת הגנים ושל עבי ערבים ; המתבוססות בדמן. ; ומתרוקן הפרדס. רק טיילים יחידים ; וטיילות יחידות ; ישאו עינם הנוהה אחרי מעוף האחרונה ; בשיירות החסידות. ; ומתייתם הלב. עוד מעט ויום סגריר ; על החלון יתדפק בדממה: ; "בדקתם נעליכם? טלאתם אדרתכם? ; צאו הכינו תפוחי אדמה".; 