שיר הפרטיזן
שם הרחק ביער אלון עתיק ניצב; ולידו בדשא הפרטיזן שכב; והוא שכב בלי נוע שוב אינו נרדם; תלתלי זהב לו רוח תפזרם; שם הרחק בבית אמא בוכיה; בדמעות של צער לוחשת אומללה; אותך בני גידלתי שמרתי מכל רע; רק כדור עופרת בך בני פגע; היו היתה לי אשה אשת חיל; ברחה ממני בדמי הליל; לקחה איתה את בני הקטן; את בני מחמדי יהונתן; מי פילל פילל ומי מילל מילל; שכזאת יקראני לעזאזל; ילדי הרחובות יודים בי אבן; קוראים לי שיכור ממרמרים את חיי; אך למה ומדוע תרדפוני אחי; בגללך הבקבוק (יחרים אבוק) לעזאזל; מי פילל פילל ומי מילל מילל; שכזאת יקראני לעזאזל; 