עליזה
זה היה ערב קיץ, אחד מיני רבים ; עליזה ומנחם, בכורסאות שוקעים ; הילדים הלכו לישון ושאונם פסק ; שעון שעל הקיר דופק טיק טאק ; זה היה ערב קיץ מחניק ומדבק ; עליזה במסך בוהה מנחם שותק ; והיא אוזנה קרויה אל פרשננו המברבר ; מעל ראשם בעצב גונח מאורר ; מנחם, אל תראו אותו ככה שפל-ברך ודהוי ; עמוק בלבב פנימה יש משהו לא שפוי ; בשיפולי הבטן יש איזה שד שמתרוצץ ; בלי התראה מוקדמת מנחם מתפוצץ ; עליזה, עליזה ; אולי כבר תסגרי ת'טלוויזיה ; עליזה, עליזה ; הו, מה נהיה איתנו יא עז'יז'ה ; את בכלל לא מסתקרנת ; לא מבררת מי אני ; אפילו לא שמת לב ; שנעשיתי רוחני ; עליזה מה יום מיומיים מפנה את מבטה ; צווחה נפלטה מפיה נרתעה בבעתה ; מה קרה לו, למנחם הבארד הדובון ; שתי עיניו המיימיות זורחות בשיגעון ; שפתותיו כת תפוחים קווצותיו תלתלים שחורות ; כת מלאכים מעל ראשו מנגנים בכינורות ; קפאה האומללה רק ליבה בה מנתר ; איך מובן מאליו שלה הפך לאיש אחר ; מנחם חף מכל שקר שלף מאי שם אקדח ; כיווץ את העיניים ופיצץ את המסך ; והיא המוכשפת באחת, נתעוררה ; רצה למרפסת צעקה בקול נורא ; מנחם, מנחם ; מה עשית לי השם ירחם ; מנחם, מנחם ; אל תתקרב אני ממאנת להינחם ; על פגיעה כה מרושעת לא אסלח ולא אמחל ; שמטה גופה העלובה, צנחה אל החלל ; זה היה ערב קיץ אחד מיני רבים ; עליזה מתעוררת משפשפת ת'פנים ; לאן פרחו המלאכים איה הכינורות ; מנחם לצידה מטיב ליבו בנחירות ; זה היה ערב קיץ מסעיר ומעורר ; עליזה מגיסה ליבה במנחם הנוחר ; כן, היא אוזנה קרויה אל שחקננו המחלטר ; מעל ראשם בעצב גונח מאורר; 