והעצב לעולם 
אני יודעת שהרעש רב,; האנשים רבים; וממשיכים להתרוצץ לשווא,; בסוף כולם שוכבים.; את כמו שמש איתי; את כמו שמש איתי; את כמו שמש איתי; והעצב נעלם.; בנסיעה צפונה אז,; אל ההרים הירוקים,; הפסיפלורה והזעתר; נשמו אוויר נקי.; את כמו שמש איתי...; אני יודעת כאשר חזרת; ובליבך תהום,; לא הסתכלת עליי ישר; שלא לבכות פתאום.; את כמו שמש איתי...; 