הולך ובא
אני רואה את המסילה, ; את הרכבת מובילה ; קרון עמוס בחלומות שטרם התגשמו ; העיר זרה ומנוכרת, ; בודד נותר לו דקל למזכרת ; איך כל רגעי הקסם תמו, נעלמו - ; אני תמיד הולך ובא, ; התחנה שלי זו את אהובה, ; כן, אני הולך ובא, ; את הסיבה לכל ואת התשובה. ; אני בוחר לי תחנה ; ולפעמים, בלי כוונה ; אני עולה - וזאת לא הרכבת הנכונה - ; פני אל יעד לא ידוע, ; לבי ממש נקרע מגעגוע, ; אני נישא רחוק, רחוק על גב הרוח - ; אני תמיד הולך ובא, ; התחנה שלי זו את אהובה, ; כן, אני הולך ובא, ; ועל הדרך שר לך שיר אהבה. ; והרכבת, כמו חיי, ; נושאת אותי, ואת פחדי ; כמו אל אורות - ישר אליך מתוך המנהרה. ; רבות התחנות בדרך ; ומכולן אחת לי מאירה - ; אהובתי, אני מגיע ברכבת מהירה.; 