ולמרות 
לפעמים שהולך לבדי שם, ; ברחוב הראשי של ליבך; משתדל לא ללחוץ לא לגעת; בקווים שיוצרים את דמותך; ולמרות שרציתי אחרת,; ולמרות שהגשם יורד; לפעמים את יודעת, כשהרוח נוסעת; הרקיע נראה כה אחר; כשהיד שוב נוגעת ועובר בי הרעד; אז הלב, לא מרשה לשחרר ולוותר; לפעמים שיושב לעת ערב,; ושומע רצון מתנגש; על שפתי מתנוססת אחרת; בעיני מתחדד הכאב; ולמרות שחשבתי אחרת,; ולמרות שהרגש בוגד; פנסי הרחוב כבו, הקווים הטשטשו; כשהיה לך הלבן שבי; כמעט דהה, כמעט דהה; 