שדות של אירוסים
שם היו בתים פזורים איים איים; שם ילדותי ומה איתי; אני אקדח טעון געגועים.; וזה חוזר, את מבינה,; חוזר אלי בחדר; כל שיר הוא זכרון בלתי נמנע.; באיצטדיון נדהם וצר מלהכיל; עם כל בני האדם אני יושב,; מחכה שהקונצרט יתחיל.; הלהקה כבר מוכנה; האצבע על ההדק; כל שיר הוא זכרון בלתי נמנע.; אז לא היתה לי מכונית גדולה; אז לא ידעתי מה יש בשוליו; של הרחוב היחידי; שמעברו היו כמוסים; סודות, שדות של אירוסים.; שם היו בתים דומים בלילה, מי הבדיל; ולפעמים משם באים אלי; עוד ילדים אולי לא ילדים.; זו לא אותה המדינה; כבר לא אותו החדר; כל שיר הוא זכרון בלתי נמנע.; עכשיו על כביש מהיר במכונית שאת קנית; אני נוהג זהיר מאנשים,; מחלומות, מרוח גזענית.; זו לא אותה המדינה; כבר לא אותו החדר,; רק שיר כמו זכרון בלתי נמנע.; אז לא היתה לי מכונית גדולה...; 