מרינה 
יש במרכז העיר על יד הבימה; בית ישן ובו גרה מרינה; היא בת שבעים ושש,אך עוד זוכרת; איך היתה כל גבר אז מסחררת.; הם רצו בה, רצו, רצו, רצו בה; וקראו לה בואי בובה, בובה ,בובה; אך היא ענתה ברטט - אולי מחר.; את כל המחזרים היא לא סופרת; יש שהיו יפים כמו בסרט; כמה היו עיקשים, שנים לה המתינו; לחטפה בסתר כמו ולנטינו.; הם רצו בה, רצו, רצו, רצו בה; וקראו לה בואי בובה, בובה ,בובה; אך היא ענתה ברטט - אולי מחר.; כל השנים מרינה, את כמו בתוך ויטרינה; עוד מאהב כאן נותר לך ומחכה בפינה; כשאת יוצאת לכיכר, הוא מתרגש ולוחש לך; את התקווה שהפעם לא תאמרי לו "אחר כך".; הם רצו בה...; 