אשת הדייג
אֵשֶׁת הַדַּיָּג ; הוּא הִשְׁכִּים תָּמִיד. ; עִם שַׁחַר הוּא יָצָא לוֹ ; חֶרֶשׁ אֶל הַחוֹף, ; וְהִפְלִיג הַרְחֵק בַּמַּיִם. ; הִיא הָייְתָה עוֹמֶדֶת וּמַמְתִּינָה לוֹ ; חֶרֶשׁ עַל הַחוֹף, ; שֶׁיָּשׁוּב לוֹ בֵּין עַרְבַּיִם. ; הוּא הָיָה מַפְלִיג, ; מַפְלִיג לָאִי – וְשָׁב עִם עֶרֶב. ; הִיא יָדְעָה כִּי שָׁם, בָּאִי, ; פּוֹגֵשׁ הוּא בְּאַחֶרֶת. ; הוּא יָדַע שֶׁהִיא יוֹדַעַת וְזוֹכֶרֶת. ; אַךְ נִמְשַׁךְ לָאִי ; כִּמְכֻשָּׁף. ; יוֹם אֶחָד הִשְׁכִּימָה, וּלְבַדָּהּ ; חֶרֶשׁ אֶל הַחוֹף ; עַד לְסִירָתוֹ נִגְּשָׁה הִיא. ; לַסִּירָה נִגְּשָׁה הִיא וּבְיָדָהּ ; הִיא קָדְחָה בָּהּ חֹר - ; שֶׁתִּשְׁקַע עָמֹק בַּמַּיִם. ; הוּא יָצָא עִם בֹּקֶר ; וְהִפְלִיג הַרְחֵק בַּזֶּרֶם. ; הִיא יָדְעָה שֶׁלֹּא, ; שֶׁלֹּא תַּמְתִּין לוֹ עוֹד עִם-עֶרֶב. ; הִיא יָדְעָה כִּי תְּחַכֶּה לוֹ הָאַחֶרֶת, ; תְּחַכֶּה לוֹ עַל הָאִי ; לַשָּׁוְא.; 