בר מינן
מי רואה אותם ; את כל קרובי כולם ; עומדים ובלי בושה ; חושבים על הירושה ; איך מת כל כך צעיר; הוא לא מספיק חיוור ; האם הגוף עוד חם ; אולי כבר התקרר; איך ייפתחו מייד את כל מגרועותי; בכל זכרותי איך ישלחו הם יד ; יציצו בלי לחמול ; בכל מכתב קטן ; יביטו ביומן ויצחקו ברול; הנה ההמונים עומדים סביב המיטה ; שופכים דמעות תנין לתוך הממחטה ; ומרטיבים אותי בגשם של דמעה ; בוכים על גורלי או על הצוואה ; הנה גם הילדים סביב מתגודדים; וכל הישישות אותי ממשמשות ; וכל אחד נדחף מאחוריי צובט; לדעת אם המת הוא מת כבר באמת ; אני רואה אותם איך פרצופם קודר ; כי הם מהרהרים כמה עלה הזר; והם חושבים עלי מסכן הלך פתאום; עכשיו הוא בוודאי נצלה בגיהינום ; רעיי החכמים על מי יש לרחם ; הגידו רגע מי עומדת על ידכם? ; אתם מכאן הביתה תחזרו היום ; אמרו מי בין שנינו חוסר לגיהינום ; אני רואה את עצמי שוכב לי שם ואיי; תראו איך הפרחים צומחים מתוך אוזני; וכל גופי הרך הולך ומצטמק ; ולא נשאר בשר אפילו בשביל סטייק ; טרטרתם כל ימי לא יין לא נשים ; לחסוך לחסוך לחסוך למען היורשים ; חייתי כמו נזיר שתיתי רק חלב ; נו חכו תראו מה תקבלו עכשיו!! ; 