סוף קיץ 
כבר הקיץ חלף, ; כבר טסים מעליו ; ברבורי הענן בשרשרת. ; כבר כמש הדרדר, ; ועמוד המטר ; מעבר לאופק ניצב. ; העולם מתלבלב, ; אך מסכית עוד הלב ; לתוגה שבעין נקשרת, ; כשהקיץ חלף ; ומקרקע נשלף ; להבו הצחור של חצב. ; בגנות כבר מונה אדמה את ולדיה, ; בגרנות החציר על עצמו נערם, ; בשדרות משליכה צפצפה את בגדיה, ; בגדרות מעלות הכבשים את צמרן, ; בכרמים מקפלות הגפנים את עליהן, ; בתלמים משחימה אדמה קו לקו, ; בגבהים הלילות כבר עוטים מעיליהם, ; בנכאים חלילו של הרוח נתקף. ; כי הקיץ חלף, ; כי רוחף מעליו ; מפרשו הסמוי של החורף. ; מתקצרים הימים, ; ובנפש הומים ; כיסופים ותוגות כמיתר... ; וצופה לו איכר, ; איך בבוקר הקר ; הקיץ מפנה את העורף. ; וכברת אדמה ; שדמו בדמה, ; מחכה לזרעים ומטר. ; בגנות כבר מונה אדמה...; 