שיר חיברתי מלכה לה
שיר חיברתי מלכה'לה ובניגון נכתב הוא; בחלומות הרי זהב הוא לבסוף כזב הוא; וראייה לך, מלכה'לה, שפעם בין ערביים; על השולחן שבפונדק נרדמתי על כוס יין; והציפור במעופה בכנף זהב הביאה; מכתב חתום ממך אליי, כפתק מרקיע; וכשפתחתי מלכה'לה וגם לקרוא ישבתי; אך לא, זה לא היה מכתב, רק את אשר אהבתי; זקופה עמדת לפניי ושערך פרוע; מתחת חלוני פרחו הערמונים ברוח; ואת אמרת: הו, וועלוועלה, סבלת עד אין כוח; והתרזה אשר זקנה התחילה שוב לפרוח; טוב מלכה'לה שכבר חזרת; שאת כבר כאן צחקתי; ובשמחה את השולחן בשתי ידיי חיבקתי; הפונדקית הצטחקה: היי, מה זה, השתגעת?; על השולחן, מר הרנקרנץ, בתרדמה שקעת; חזרתי לי אל המלון ודיו ועט הוצאתי; כדי שכל אחד ידע, ידע מה האמת היא; חיברתי את השיר הזה שבניגון נכתב הוא; בחלומות הרי זהב הוא לבסוף כזב הוא!; 