גוזל זקן
גוזל קטן אומר שלום לזוג הוריו; פורש כנף ומתעופף לו מן הקן; כמו כל גוזל שהחיים עוד לפניו; גם הוא חושב שלעולם לא יזדקן; במלוא גרונו הוא מצייץ ציוץ של מרד; כך מצייצים הגוזלים כולם; אך הוא חושב שהוא נולד לשיר אחרת; ובשירתו הוא ישנה את העולם; וכך הוא מצייץ בעוז ובעוצמה; כמו בן כנף שכבר יודע את הכל; וכל ציפור זקנה חושבת לעצמה; הנה גוזל שמתחלף לו רק הקול; בציוציו יצא לכבוש את השמים; המריא הרחק, הרחק אל המרומים; אך שם פגש את בני גילו פורשים כנפיים; וכל גוזל משמיע ציוצים דומים; עכשיו הוא התבגר, גדל והשתנה; כבר אין הוא שר יותר בלהט נעורים; וכל ציפור זקנה אומרת לשכנה; סוף, סוף למד לשיר כמו כל הציפורים; בסוף ימיו חזר לקן שבצמרת; גוזל זקן אשר קולו כבר נאלם; בכל שנותיו ניסה לשיר שירה אחרת; ושירתו כל לא שינתה את העולם; 