העיר מדברת אליך
העיר מדברת בערב; מתוך עננים נודדים; וידיה שולפות את החרב; ודוקרות את ליבי מבפנים; אז גופך החשוף באור אבן; מחסה לגופי הנדקר; ואפילו אינני חושבת; על החול האדום ביום קר; כי העיר מדברת אליך; ודובבת היום את שפתי; ורואה את יופיין של פניך; החבוק בשתי כפותי; העיר מדברת בלילה; אל כל חדרי השותקים; ואומרת מה טוב ומה רע לה; בצללים, בדמעות, בצחוקים; היא שומרת היטב על גוריה; על כל מחפשי המקלט; אנו לא נעלם מעיניה; בלכתה על עינינו בלאט; כי העיר מדברת אליך...; 