העוקד הנעקד והמזבח 
ביום בו ייפתח השער,; אפרוש ידי לאל עליון.; וכאשר יונף התער,; אומר לו אנא זכור אדון.; אדון עולם, רק אל תהיה שוכח,; העוקד, הנעקד והמזבח.; אמר כך אברהם אבינו,; יצחק כבר לא בגיל משחק.; ילמד ייראת-אל ויבין הוא,; ענתה שרה רק אל תירחק.; ענה: באל הטוב אני בוטח,; העוקד, הנעקד והמזבח.; טיפסו שניהם על הר צחיח,; אל קצה הדרך התלולה.; שאל יצחק: יש אש, יש שיח, ; אבל איה שה לעולה.; הדהד קולו בין שמש וירח,; העוקד, הנעקד והמזבח.; ויעקוד את בנו כאייל,; ולבבו הלם כמו תוף.; יומו הפך עליו לליל,; ודמעותיו נהר אין סוף.; ורוח שעבר שם התייפח,; העוקד, הנעקד והמזבח.; רגשו אז מלאכי שמיים,; עת מענן התבוננו.; פתאום ירדו, נפלו אפיים,; ועל נפשו התחננו:; שלא יהיה עולם בלי בן צומח,; העוקד, הנעקד והמזבח.; לא אל תשלח יד,; אל הנער.; אמר האל,לאברהם.; שלום ואור, ירחיקו צער.; רק רחמים, מים עד ים.; ביום בו ייפתח השער,; אפרוש ידי לאל עליון.; וכאשר יונף התער,; אומר לו אנא זכור אדון.; אדון עולם, רק אל תהיה שוכח,; העוקד, הנעקד והמזבח.; 