מלאכים נופלים
העיר מתכרבלת לה באפלה; כמו דרקון עייף כמו סימן שאלה; הנה באו ימים, ימים אפורים; נבקש על נפשנו בימים אפורים; צא למרפסת השקף אל הרחוב; אורות צהבהבים כמו מאוב; אלו הם חייך, אורות וצללים; נבקש על נפשנו בימים אפורים; אני מנגן שירים ישנים; סנטימנטלים תמיד הם חוזרים; שום דבר לא ישאר לעולם; ואנחנו מלאכים נופלים; כמו כולם; אני מתגעגע ולא יודע למה; אולי לשדות, לריחות האדמה; בוא אלי זכרון, בואי אלי אהבה; הביאו לי חסד, הביאו לי נחמה...; אני מנגן...; 