אלף הימים
יום אחד פתאום היינו במדים; במראה אחיד ובאותם פחדים; יום אחד ראשון ובלילה לא יכולנו לישון; זה לזה עוד יום עברנו לעבור; ואט אט למדנו זה על זה לשמור; ויחדיו התחלנו בספירה היומיומית לאחור; שמאל-ימין, אל תסחוב רגליים; אל תביט למטה וקדימה צעד; שמאל-ימין, שמש בעיניים; עד שהיא שוקעת זה נמשך לעד; עדי עד; יום יורד ומשקיט; יום עולה ומושיט יד; ולרגע קט אני שוב תמים; אני סופר אותם, את אלף הימים החמים; ובלילה געגוע שוב פושט כמו צל, כה אפל; הלאה, הלאה, עד הבוקר יבוא; הלאה, הלאה, עד הבוקר יבוא; בתחילה היינו רחוקים-קרובים; אחר כך היינו חברים טובים; כל אחד הרגיש, לא היה בינינו רגע אדיש; דאגות היו ואף איימו לשבור; אך היו לילות שמחה עד בוקר אור; אך תמיד המשכנו בספירה היומיומית לאחור; שמאל-ימין...; יום אחד פתאום פשטנו המדים; ובתוך הלב פשטו שוב הפחדים; יום חופשי ראשון ובלילה לא יכולתי לישון; השנים חלפו כבמטה קסמים; ולפתע תמו אלף הימים; שוב אני בבית ואתמול קיבלתי צו מילואים; 