רומיה ויואל
רומיה שלי נערה חיננית,; פשוטה בלי "חכמות" ו"פטנטים".; רומיה לובשת שמלה תימנית,; בלי "ליבסטיק" ובלי "פרמננטים".; רומיה אוהבת לצעוד בסנדל,; שקטה וצנועה כתינוקת.; לרומיה שלי אין גרבים "קריסטל"; ואין ברזלים בתסרוקת,; אך כל בני הכפר בה טובלים חלומם,; כי יש לה עינים - תמם.; וולה יש ל זוג עיניים -; כשני שקדים בשוקולד.; אם רק תציץ בה פעמים; הן אל לבך טוות מרבד; היא רומיה, ואני רומיו; היא יוליה ואני - יואל; כל הכפר רק זאת יודע:; כי לי הועיד אותה האל.; רומיה עובדת בויצ"ו כמוני; שטיח טווה ומושכת.; ואני רק סתם רוקע תימני; אך היא - על כל ויצ"ו מולכת.; ופעם הרגשתי - חוטים לנפשי; נטוים מהנול שמנגד,; ופתע הרגשתי מתחיל פטישי; רוקע בנפש עורגת.; יה ריבון! - הסמקתי - כולי מהומם; כי יש לה עינים - תמם!; וולה יש לה זוג עיניים...; 