את לא כאן 
הוא כל הזמן מפנטז איך היא פותחת לו דלת; זורם עם הרוח לאן שתיקח,; מוצא מפלט בדמיון, בחלום, בלי אמת.; הוא מצטט ת'שיחות, את הצחוק, הכאב, הוא אוהב,; מתרגש אבל לא מתייאש; כשהוא לבד הוא צועק לעצמו: "את לא כאן"; את לא כאן!; והסיפור מתהפך, הוא מעכשיו מתחכך ונוגע; אולי כבר לא משתגע, כי אין כבר לא נחמה ; ולא טיפת אהבה, אין לו ברירה.; מוצא ת'עצמו מתאפק ובוער מבפנים,; הוא רק רוצה להגיד לה הכל בפנים: "את לא כאן"; 