ליבי 
אני כבר לא מכיר דבר כמעט; המציאות הזאת כל כך שונה,; הנוף הכי ירוק נמחק; ובמגדל שומר נרדם. ; הנעורים ההם והילדות; בחלומות אין-זמן וסערה,; כל הדרכים הכי ורודות; בורחות עכשיו בלי אזהרה.; ליבי; אם אשאל אותך היכן אני,; זה פה או הרחק בארץ חלומי ; ובתוכי כמו געגוע, ; כמו געגוע ישן שממתין בפינה,; כי עוד הלב נרגש פתוח; ויש תקנה.; ובתוכי יש געגוע, ; געגוע נובט שנה בשנה,; זה רק הלב שעוד שומע...; אני עדיין מחכה לנס; ששוב יכה בי בכישוף החי; ומעיין צלול ישטוף,; אמור ליבי, אמור מתי.; אני שומע את הטל נושר; כשציפורי הנפש ממריאות; וכשכואב, עלה נושר ; ואור גובר על הדמעות.; ליבי...; אני נוסע,; נוגע,; מיתר מותח; ומתפקח,; אולי שמח,; בורח; ולא שוכח; את המפתח.; ובתוכי כמו געגוע, ; כמו געגוע ישן שממתין בפינה,; כי עוד הלב נרגש פתוח; ויש תקנה.; ובתוכי יש געגוע, ; געגוע נובט שנה בשנה,; זה רק הלב שעוד שומע; מנגינה.; 