רוחות הצפון
לאמא לא נשאר עוד כח; ואבא לא ידע מה לומר; ביום שהחלטתי לברוח; הלב כמעט נשבר; אבל הכל בער; כן, הכל בער ולי חיכתה הרכבת.; הרגשתי כמעט כמו בסרט; והייתי בלי ספק הגיבור; חשבתי כבר על עיר אחרת; כשהיא ליוותה אותי; כמו ברומן שטותי; הראש היה רחוק; אצלה הסתמן הבכי.; היא רצתה אותי; אבל אני נמלטתי; כי הים גדול הוא הכל יכול; אז היא מצאה אחר; מסודר ומחזר; הוא פתח סוכנות; והציע לה חסות; אחר כך היא שכרה איתו בית; והגיעה השמועה לאוזני; משהו התחיל לכרסם בי; כבר מאוחר מדי; עכשיו כבר לא כדאי; אין לאן לחזור צריך להמשיך וללכת; קניתי לי חבר בשם דייגו; כמה בירות - זה כל מה שהוא לקח; אמר שזה ממיס את האגו; על הרצפה צנח; הוא לא היה פרחח; היה טייס מורשה; לקח אותי עד לוולנסיה; והוא לימד אותי; את האקורד האמיתי; ואמר מכאן אתה ממשיך לבד; צריך להקשיב ללב; לים ולכאב; אם תפתח חלון תשמע את רוחות הצפון.; ואז היא לפתע הגיעה; בעינייה כבר היה הענן; אני לא יכולתי לעשות כלום; כשהיא איבדה עניין; התרחקה מכאן; והסתגרה בתוך עולם שכלום לא זז בו.; זוכר שנפרדנו על גשר; היה קר ולי לא היה מעיל; מרחוק ניגנו גיטרה וחליל; היא חזרה אליו להתנחם בזרועותיו; ואני המשכתי הלאה לבדי.; נאחז בתקווה של הבוקר; נאחז ברוחות הצפון; בדיסקו בלילה עם דייגו; אני יכול למות; כשהוא מתחיל לשוט; ובצילו יש את הים; יש את הדרך....; 