לא אני הוא האיש 
לא אני הוא האיש, לא אני; אל בואו מרחוק מצפה את; צרור קורות נדודי הישנים; לך הבאתי במקום טבעת; את תטילי מבט כחכה; את עוצבי מעיני לא ימשה הוא; כי לא לי את לילות מחכה; לא אלי בדידותך נמשכת; לא אני הוא האיש, לא אני; לא כוכב בידי, לא חלום; יתומה משניהם וריקה היא; וקרבי נא וראי בחלון; על מצחי העייף אות קין; מה אכפת לך, אני או הוא; או אחר יתנבא עלי סער; ובליל תוך ליחוש והרהור; תרקם לך בדיית הסהר; לא אני הוא האיש, לא אני; לא אני הוא האיש, לא אני; ואם אור, עת השחר יקיש; בקרני ארגמן על הדלת; הוא אלייך ישוב להגיש; לך שירה משכימה על איילת; מכולם מנת חלקך תאלמי; בוא העוז, בוא הצחוק, בוא הכוח; ובמותך לא ידעוהו,; למי את הקדשת את לבך המנוח; לא אני הוא האיש, לא אני; לא אני הוא האיש, לא אני; אל תבכי, תעבורנה שנים; ואחר לך יביא טבעת; ואני, לא אני, לא אני; הוא האיש אל בואו מצפה את; לא אני הוא האיש, לא אני; אל בואו מרחוק מצפה את; צרור קורות נדודי הישנים; לך הבאתי במקום טבעת; לא אני הוא האיש, לא אני; לא אני הוא האיש, לא אני; לא אני הוא האיש, לא אני; 