בלילות לבד
היי, רציתי רק שנדבר; אני כבר לא יכול יותר; להיות בלילות לבד; רציתי רק שנדבר; לראות אם כל זה מסתדר; לא להיות בלילות לבד; לא משקר, הלבד הזה כל כך משכר; גומר את כל המשקאות בבר ואין עם מי לדבר; אין עם מי לקום בבוקר, אין ממי לקבל חיוך; גם הקפה שלי עצוב רק מלראות אותי הפוך; שתיים סוכר - מתוקה שלי זה רק נהיה לי מר; ואם אין טעם להיום אז מה הטעם למחר?; אני לא רוצה עתיד שחור בין הצללים של ההווה; רק רוצה לכבוש פסגות איתך לעמק השווה; ואין בי שקט, רק השקט שלפני הסערה; כשכל חלק בך חסר לי גם אפילו שערה; ואם עיקמנו את המצב בואי ניישר את ההדורים; כי חסרונך גורם לאי שפיות מול אלף כדורים; היי, רציתי רק שנדבר; אני כבר לא יכול יותר; להיות בלילות לבד; רציתי רק שנדבר; לראות אם כל זה מסתדר; לא להיות בלילות לבד; אז איזה יום היום? ומה כתוב שם על השעון?; לפעמים קשה לנשום, הלב יוצא מהמקום; זה לא יוצא לי מהראש, אני יוצא מדעתי; ושוב יוצא מהנחה שאת כבר לא תהיי איתי; כאילו זה היה אתמול, החלפנו מבטים קרים; את שאלת שאלות, אני עניתי לך שקרים; התחלת לצעוק, צעקתי גם ואז סתרת לי בפנים; עשיתי סדק פה בקיר - נשאר לי סדק פה בפנים; ואני מנסה לצבוט את עצמי, אולי כל זה היה סיוט; ושוב פעם זה צובט בלב כי זו המציאות; והחיוך שלי כבר לא חיוך, זה סתם עוד קו עקום; יש בך הכל ובלעדייך אין לי כלום; היי, רציתי רק שנדבר; אני כבר לא יכול יותר; להיות בלילות לבד; רציתי רק שנדבר; לראות אם כל זה מסתדר; לא להיות בלילות לבד; כל הדרך מתיחות, השיא היה במעלית; אני גיליתי את הדמעות אז שסיפרת לי שגילית; ואז שתקת ובלי מילים אני הבנתי מה רצית; עם כל החום שלי נשארת קרה, אפילו לא בכית; אני הולך ממך רחוק עכשיו - זה לא כואב כשלא רואים; ורק רציתי להודות על שמילאת לי את החיים; יש רגעים אני מבין שכל זה באמת נכון; ואז אוכל את הלב למרות שאין לי תיאבון; אני יודע שנולדתי מנצח, לא הפסדתי בחיים; אבל איך לעזאזל מנצחים געגועים?; ליבי יפסיק לפעום אם יש שם מישהו במקומי; אך אני לא כועס עלייך, אני כועס רק על עצמי; 