הצל ואני 
הצל שלי ואני יצאנו לדרך; השמש עמדה כך בערך; פעם אני מוביל; ופעם צל על השביל; עננים התכנסו בשמיים; התחילו לרדת טיפות מים; צילי התכנס בתוכי; המשכתי לבדי בדרכי; הרוח טלטל; הפחד טפטף וחלחל; צילי בתוכי מרעיד; מפחיד יותר מתמיד; הוא שואל לאן אתה לוקח; אני משיב לאן אתה בורח; למה תמיד קירות מוגנים; למה צל כשאור בפנים; בוא נעוף רחוק; אתה תהיה לי כנפיים; אל חיבור דמיוני; שהיה עד עכשיו בלתי אפשרי; בוא נקפוץ, נמריא, נעוף; אל קשר הצל והגוף; די להמשיך לברוח; אל מה שתמיד רצינו לשכוח; לשכוח את דלתות הבלבול; את הילד שמציץ דרך חור המנעול; בוא נעבור את הגבול; אל החופש שהיה כבול; ורק מנגינות מזכירות; שבחוץ אפשר להיות; משוחרר מכל פחד; רק כשהצל ואני ביחד; בוא נעוף רחוק...; 