ההצגה נגמרת
ובמקום שבו היכרנו שם ניפרד ושם; כבר מישהו אחר יחכה במקומי; מסך כבד ירד זה מן סיפור כזה; שאין תפקיד ושום גיבור במחזה; אני אזכור את התפקיד קולות ונשימה; אני אהיה שחקן יחיד על הבמה; ואת תשבי איתו מנגד אי שם בתוך אולם; ותצחקו או שתבכו שחקן מושלם; ההצגה נגמרת; תמיד ישנה אחרת; אני הרי שיחקתי פעם את עצמי; עוד הצגה נגמרת; ואז עולה אחרת; ומישהו אחר נמצא שם במקומי; ובמקום שבו נפרדנו שוב ניפגש ושם; עוד נשחק ביחד את המחזה; ואז לא נוותר המעגל ייסגר; כמו סיפור כזה שאין לו סוף אחר; אני אמצא את השתיקות כל כך בכל מילה; עד שנשוב אל קו ההתחלה; ואת תשבי איתו מנגד והוא ממש כמו זר; ונצחק או שנבכה הכל עבר; ההצגה נגמרת; תמיד ישנה אחרת; אני הרי שיחקתי פעם את עצמי; עוד הצגה נגמרת; ואז עולה אחרת; בסופה אני משחק בה את עצמי; 