את משל ונמשל
את משל ונמשל; את גם זאת וגם זה; את שחרית אדירים; ואת ליל העולם ובו סנה; את נשיות את גברות; את לביא ולביאה; את באר, את מדבר; את שד אם ואשכול; את גם ליל כלולות; וגם ליל נשיה; את שמחת בראשית; שבסופה בכיה; את משל ונמשל; את גם זאת וגם זה; את שחרית אדירים; ואת ליל העולם ובו סנה; את יום הוד הכתרה; ואת יום הכניעה; את ים הערגה; שבו אין אוניה; וסוף כל שליט; בך טובע טביעה; את זעקה; שאין בסופה דומיה; את האושר בקול; אף הדמע בבית הבליעה; את  עד- אין -להשיג -כשמים; והנך גויה; את מה שנאמר; ומה שיאמר עוד משורר אלוהי..; את לבלוב המראות; את לבלוב המראות שאחריו  אין בליאה; ורק זה שאהב אהבה עד תכלית/שאהב עד תכלית אטום שבגוף; יודע נכון מה אבד לי בזמן; מה אבד לי בזמן-בך ,ציון! ציון!; ואשר לא אהב-כה דבר מימיו; לא יעצב בך ציון והוא לא יאוכזב;  כי לא יחפש בחייו מה שאין; מה שאין בחייו והיה - בך!; 