בפינה ברחוב פרישמן
ביום קיץ הוא ראה אותה ; יפה כמו חלום ; היא הגישה את הכוס לשפתה ; כוס יין אדום ; כמוכה ברק הוא אהב אותה ; היא שתקה וזרקה לו מבט ; ורגע לפני שיצאה ; השאירה לו פתק ביד ; חכה לי בפינה, ברחוב פרישמן ; בקפה ליד הרמזור ; חכה לי בפינה, ברחוב פרישמן ; לפנות ערב אני שם אעבור ; אלבש שמלה משובצת ; בשיער אשים לי סרט אדום ; חכה לי בפינה, ברחוב פרישמן ; לפנות ערב אני שם אעבור ; הימים נקפו לאט ; כמו דמעות בין ריסים ; וכל ערב ליד הרמזור ; הוא ניצב לימיני ; בעיניו מחפש משבצות בשמלה ; וגם סרט אדום בשיער ; וכשהלילה עמוק הוא קורא ; בפתק ישן ששמר ; חכה לי בפינה, ברחוב פרישמן... ; השנים חלפו לאט ; בין סופות ובין שרב ; ובערב אחד כמו צל ; הוא הלך ממקומו ולא שב ; וחדרו הקטן מול חלון חיוור ; לא הבחין עוד בין רע לבין טוב ; עם שחר על נייר רועד ; הוא הספיק עוד בקושי לכתוב ; חכי לי בפינה ברחוב פרישמן...; 