אנשי העליה השניה
הם היו עלמים צעירים; הן היו עלמות צעירות,; כעולים חדשים עם צרורות זעירים; התהלכו ביהודה ובבקעת כנרות.; הם בערך לפני חמישים שנים; ארצה באו להיות חלוצים ראשונים,; וכל רואיהם; אמרו עליהם-; איזה מן בני אדם משונים...; עולים ארצה אל ארץ ביצות ושממות,; באמת בני אדם משונים מאוד!; הם אמרו - אין זה די לדבר; על ציון ועל ארץ אבות,; כי צריך לסקל ולחפור באר,; ולחרוש, ולזרוע, צריך לעבוד!; זאת אמרו ועשו בין בזים ושונאים; הם עמלו עד בלי כח בשדות כבשונים,; וכל רואיהם; אמרו עליהם-; איזה מן בני אדם משונים...; אומרים, ועושים, ויוצאים לעבוד; באמת בני אדם משונים מאוד!; הם אמרו - נייסד קבוצה; ונהיה אנשים אחים,; ובכל, משרוך נעל ועד חולצה,; נתחלק בלבבות בלבבות שמחים.; כך אמרו ונטעו אוהלים לבנים; ובכנרת ודגניה החלו חונים,; וכל רואיהם; אמרו עליהם-; איזה מן בני אדם משונים...; מפליגים בדמיון וחולמים חלומות; באמת בני אדם משונים מאוד!; 