השיר האמיתי
האישה הזאת שהיתה אצלי היום, היתה כאן במקרה; היא באה לחפש כאן גבר, גבר שגר כאן לפני; איכשהו היא לא יוצאת לי מהראש; וזה לא רק בגלל החולצה, שהיא לבשה מתוצרת "מוש"; היא שאלה אותי לטלפון שאולי השאיר; ואני, לא היה לי ממנו כלום, חוץ מתמונה על הקיר; הראיתי לה את התמונה והיא גיחכה; בתמונה רואים, מעיל וכובע וידיים של אישה.; נתתי לה את התמונה, לי היא לא היתה נחוצה; תודה אמרה ומייד הסתלקה; מעיל וכובע וידיים של אישה; יצאו מכאן וגם אישה שמבטה מיואש; אולי אלמנה, אולי אלמנת קש.; עכשיו כל מיני אינטיליגנטים; שמבינים בשירים, ובביצי ציפורים; יכולים מצדי, להמשיך לכתוב בעיתון; אני יודע, מי יהיה כאן, שיצחק אחרון; זה רק הפה שלי קולח, באופן לא צפוי; והוא משאיר אותי - לגמרי שפוי.; אני נשארתי בחדר, המשכתי לחפש; את השיר האמיתי (אולי את השיר הסופי); והתמלאתי תחושה, שאולי אותה אישה; נשלחה אלי הביתה עם תכלית וסיבה; שהרי היה לי על הקיר, מין עולם כזה סודי; בדמות מעיל וכובע וידיים של אישה; כן הידיים, זה המפתח!; טבעת מתומנת על היד השמאלית; וציפורניים עשויות היטב, ולקה שקופה; בדיוק כמו אצלה, אצל אותה אלמנה; שבאה לחפש אצלי משהו,; היא באה לחפש אצלי משהו מעברה.; עכשיו כל מיני אינטיליגנטים,; שמבינים בשירים ובביצי ציפורים; יכולים בודאי לנשום לרווחה; הם יודעים שלא יאונה להם כל רע; זה רק הפה שלי קולח באופן לא צפוי; והוא משאיר אותי - לגמרי שפוי; עכשיו לסיכום העניינים שאף פעם לא מסתכמים באופן עגול; גם בתמונה, שהיא אוסף פרטים, השלם יותר גדול; ונכון שלא מיהרתי לקטוף את הפירות; למרות שעשיתי בדמיון איזה שני מיליון חזרות; בקשה קטנה לי מכל מאן דבעי; להמשיך להלך בשבילים שלי.; עכשיו, כל מיני אינטיליגנטים,; שמבינים בשירים, ובביצי ציפורים; מתבקשים בזאת למחול; וזאת לא כל אחד יכול; זה רק הפה שלי קולח באופן לא צפוי; והוא משיר אותי - לגמרי שפוי; 