למה בוכים גשמי החורף 
גשמים; כל מרזבי העיר הומים; והרחובות מיותמים.; טיפטוף חטוף על עורף.; זה חורף...; רוחות; על גגותינו מתיפחות; והשדרות נאנחות.; בשלוליות פורח; ירח...; למה בוכים גישמי החורף; על זגוגיות החלונות?; למה בדידות גם היא צמרמורת?; אין איש יודע; כאן; לענות...; אדם,; יש לו געגועים בדם,; יש לו ניגון שלא נדם,; גם כשהאח בוערת; עם ערב.; יושב; עם הבקבוק, שליו שליו,; חש את החורף שבלב,; כשהסופה שואגת; מנגד...; למה בוכים גישמי החורף?...; לאן; רצו שנותיו, כולן כולן,; כמו רכבות כיבדות-מיטען; בין תחנות ביניים; של ליל?; קטנות; הן הלגימות האחרונות.; מול גחלים וזיכרונות; בין שיפתותיו נותרת; מיקטרת...; למה בוכים גישמי החורף?...; 