בין הטוב והרע 
אמרת לי שאת כה אוהבת; שאני היקר לך בחלד; שתלכי אחרי כעיוורת; אם אקח את ידך המושטת; אמרת כי טעית וסלחתי; שאת רק בת אדם והבנתי; שלטעות זו חולשה אנושית; ולמחול מעלה אלוהית; אך מתי כבר תבחיני; בין הטוב והרע ותביני; אני לא אלוהים לא אינני; אני רק בן אדם אוהב הנני; אמרת כי אמת את דוברת; ועל מה שהיה מצטערת; התסלח לי הפעם שואלת; אם אומר כן תהי מאושרת; מול אותן הדמעות בעינייך; חיש נמס ממתק שפתייך; מאבד את ראשי וחושי; ועוטף את כולך בזרועותי; אך מתי כבר תבחיני...; 