זר של נרקיסים 
עצי הצפצפות שרים לך שיר על דרך,; עצי הצפצפות היו גבוהים, גבוהים,; וכל געגועינו לך היו לטרף; ולשובלך אשר הצית את הדשאים.; באפרים אין קץ,; אדום עולה הסתיו,; נושרים עלי העץ; כדינרי זהב; ורק האהבות שבות לכאן בסתיו.; הרכבות נסעו והמסילה ריקה היא,; ואת כאילה אובדת במשעול; וזר של נרקיסים הן שש עשרה שנותיך,; אשר גמעו מטל הערב הכחול; באפרים אין קץ...; החסידות פורחות מתוך בריכות המים,; החסידות פרשו כנפיים של שבת,; ורק השיר קסום אל שש עשרה שנותיך; נותר פה וזוכר שלכת ומבט.; באפרים אין קץ...; 