ואלס הלטאה
בעצמות כלטאה זוחלת התשישות,; והראש בלב לא נלחם בנוקשות,; לא משתנק ממהירות ההתרחשות; והדם לא קופא מהתרגשות.; הגרון לא נחנק מאהבה; עצבים על סף פקיעה - תרצה תיקרע,; תלויים רופפים כחבלי כביסה,; לא משנה מי את, מי אני או אתה.; לא שותה מים פן יקפאו שיני; ולא מאיץ באנשים ובגורל.; בקשתי הבלויה המיתר רקוב,; בחצים שבורים אני מסיק את התנור.; זה מכבר איני שואף ולא נדרך,; ולא מרגיש במבול ההשראה הניטח.; מהלכי צפויים, אני שקוף כמו חלון; וחסר יחוד כפיסת בד פשוט.; אם תדחוף מגב הסוס, אני אפול.; רק אל, רק לא - אצלי.; הפציעות והצלקות כבר לא מציקות,; עליהן תחבושות סטריליות מונחות,; ולא מסריחות ולא מגרדות ולא מדאיגות; המחשבות, החלומות, השאלות.; המאבק על כוח המשיכה אותי שחק.; שוכב, כך גדל המרחק מתחושת המחנק,; והלב מפרפר כמו לא בתוכי.; הגיע הזמן ללכת לאן שרק לא ורק אל.; 