זה שבועות
זה שבועות שאיש אינו פונה;  אלי בשמי, וזה פשוט מאד:; התוכיים שבמטבח ביתי; עוד לא למדו אותו,; האנשים בכל רחבי העיר ; אינם יודעים אותו.; והוא קיים רק על נייר, בכתב,; ואין לו קול, ואין לו צליל ותו.; ימים אני הולכת ללא שם; ברחוב שאני יודעת את שמו.; שעות אני יושבת ללא שם; מול עץ שאני יודעת את שמו.; ולפרקים אני חושבת ללא שם; על מי שאינני יודעת את שמו.; 