בלדה לחובש
הם התקדמו לאט. הכל היה רגוע.; מנגד הנהר וגומא מרשרש; פתאום רעם ברק, אחד צעק: פצוע!; אני כבר בא- ענה לו החובש.; עלינו על מוקש! - צעק אז הפצוע,; אני כאן, לצידך - ענה לו החובש.; ברד של אש ניתך, ברד כבד קטוע,; מעבר לנהר, לגומא הרוחש.; הַשאירו אותי כאן - ביקש אז הפצוע,; עזוב שטויות - ענה לו החובש.; תציל את עצמך - ביקש אז הפצוע.; אני נשאר איתך - ענה לו החובש.; והם נותרו שניהם, והשדה פתוח.; והם נותרו שניהם, והם גלויים לאש.; אנחנו אבודים - מילמל אז הפצוע,; אחוז בי טוב - ענה לו החובש.; נפצעת גם אתה - מילמל אז הפצוע; עזוב, זה לא נורא - ענה לו החובש.; האש כבדה, כבדה! קשה, קשה לנוע.; רק לא להתייאש, רק לא להתייאש,; אזכור אותך תמיד - נשבע אז הפצוע.; רק לא ליפול - מילמל אז החובש.; שלך עד יום מותך - נשבע אז הפצוע.; היום הוא יום מותי - ענה לו החובש.; פתאום ענן אבק, פתאום עלתה הרוח,; וצל על הקרקע, והוא קרב, רועש.; ניצלנו! הם באים! - ייבב אז הפצוע,; אך לא שמע מילה מן החובש.; אחי, אחי שלי! - ייבב אז הפצוע.; מעבר לנהר הגומא מרשרש,; אחי, אחי שלי; אחי, אחי שלי; אחי!!!; 