אקסטרווגנטי
זה לא בדיוק סוף אלגנטי; בטח לא כמו שדמיינתי ; שיחתום את הסיפור המטורף הזה ; פתאום הבנתי שכיוונתי ; לכיוון אקסטרווגנטי ; ועכשיו הכל מביך ומשוגע כזה ; כל החלונות פתוחים ורק אחד סגור ; כל החלומות שרופים וזה סוף הסיפור ; תל אביב בת מאה ; המדינה בת שישים שנה ; אני בת עשרים ; ואתה בן זונה ; זה לא בדיוק שלא אמרו לי ; ואפילו קצת סיפרו לי ; שאתה, איך להגיד, נפלת בין הכיסאות ; ובכל זאת האמנתי ; שיכול להיות רומנטי ; אז נתליתי באוויר, וחיכיתי לבאות ; כל האנשים רוקדים ביחד בככר ; אש של זיקוקים חמה, ולב שבור וקר ; תל אביב בת מאה...; זה לא הסוף האופטימאלי ; הוא לא שכיח, לא נורמאלי ; ואיך לעזאזל יש להמשיך מכאן? ; כשבעצם מה שבא לי ; זה לשמוע לילי אלן ; ולעוף כמותה מעל לבעיות עצמן ; כל העצבים שלי וכל הבעיות ; ייעלמו ממני תוך מספר שניות ; תל אביב בת מאה...; 