חמסין
רובץ על עיר כמו חיה רעה ; ומלחך את הפרחים מן השדרה ; חמסין ; האש לופת את הגרונות ביד ברזל ; וגם הים נכנע, לא אור, לא צל ; חמסין ; חמסין ; הקיוסק גונח בכוסי כוסות ; הכביש נמס בשתי ידיו הלוהטות ; חמסין ; זכרך החם עולה בי ושואל ; כי את היית, כי את היית לי ליל ; חמסין ; חמסין ; ואין מוצא, אין רחמים בדין ; ואי הדרך, מי ידע, מי יבין ; חמסין ; רק נערה וחתולה בהתמתחן ; אותו נושמות עד עומק נשמתן ; חמסין ; חמסין ; שליט אכזר שגם אורו אפל ; וגרונותינו הוא לופת ביד ברזל ; חמסין ; מתי יחלוף וישחרר שמי ; מתי תסור דמותך מעל עיני ; חמסין ; חמסין ; חמסין...; 