כמיהה
כמיהה אל הלא נודע; ועם זאת, לידוע לי במחשבתי; ושזורים בו חוטי הדמיון; המפלסים את דרכם בבטחה ללא גבול; ונושאות כנפיהם את כל ישותי; אל אותו שאדע לי אי שם בין המון; על גלים הוא נישא ובשאר אתרי לבבי; ודמותו לא ברורה ופניו מוסתרים לי; ועם זאת, הן יודעת אני זה מכבר; ובעת שיבוא אז ידוע אדע; מה יתננו יום המחר; 