עץ הלימון
עת הייתי ילד קט אבי אמר לי כך:; למד, ילדי, מעץ לימון וזכור ואל תשכח; למול חלון חדרי הצר פרח לו עץ לימון; ובאמת בזמן קצר למדתי המון; הלימון כה יפה הוא, ריחני ונהדר; אבל אל תאכל ממנו - אי אפשר, לא אי אפשר; אהבתי פרחה תמיד בצל הלימונים; לכל יפהפיות הכפר נשבעתי אמונים; טבלתי כל אותם ימים באושר על צוואר; וכך שכחתי לפעמים מה אבא לי אמר; הלימון כה יפה הוא, ריחני ונהדר; אבל אל תאכל ממנו - אי אפשר, לא אי אפשר; היכן הן כל אהבותי? נותרה אשתי בלבד; פרחי הלימונים נשרו, נשאר לימון אחד; למדו רעיי הצעירים מניסיוני המר; אתה חכמתי גם אני וכך לכם אומר:; הלימון כה יפה הוא, ריחני ונהדר; אבל אל תאכל ממנו - כן, אפשר עם קצת סוכר; הלימון כה יפה הוא, ריחני ונהדר; אבל אל תאכל ממנו - אי אפשר, לא אי אפשר; 