ביום השביעי
תצאי כבר מתוך הקור שעולמך יונק; נגני את שירך גם כשאני שותק; אל תסתכלי מתוך עינייך; את תקמטי את עור פנייך; רק במים שמעל לשמים; מטהר עולמך; קחי מתוכי את מה שיש; תרקמי בתוכך עוד כוח; תני לשכוח את מהותי המתגלגלת; רקיע מבדיל בין מים למים; השורש משפיע על עשבי הבר; שרוצים להודות בינתיים על צמיחתם; הבוקר עולה ומדבר החטא מתנשם; ביום השביעי מתקרב ואני מוחה; את הדמעות ומיישב את החמה; שתחמם את הים והאדמה; ואז נוכל פתאום לצמוח; אבל השורש יהיה קרוב לאדמה; תמיד מאיזה צד שלא תביט; תראה את עצמך שקוע בה; ונהר יוצא מעדן להשקות את הגן; רקיע מבדיל בין מים למים; השורש משפיע על עשבי הבר; שרוצים להודות בינתיים על צמיחתם; 