תמיד הוא סולח
השעון מעורר והשמש חמה; עוד מעט יתעורר מחוסר נחמה; כמו היה רק אורח; כמו תמיד ממהר לחזור לשיגרה; מסיים כוס קפה ונפרד בנשיקה; אך לאן הוא בורח?; אנשים מדברים "כמה טוב ונפלא; איזה זוג מאושר"; עוד מעט ירדמו במיטת נשיקה; ולא יקומו מחר -; כבר יהיה מאוחר; היא מעט ילדותית, עור פניה שקוף; הוא מעט מבוגר, טוב, אך מה זה חשוב?; הן תמיד יש ירח; אהבה שכזאת גם החוק לא ימנע; וללב השבור מי ימצא תקנה?; אין גם מי שטורח -; ולכסף אין ריח; אנשים מדברים "כמה טוב ונפלא; איזה זוג מאושר"; עוד מעט ירדמו במיטת נשיקה; ולא יקומו מחר -; כן, הכר עוד רטוב ממשקה או דמעה; או מדבר מה אחר; ובחוץ עוד נדמה שהכל כשורה; או פחות או יותר -; יש על מה לדבר...; הנה שוב הוא חוזר מחוסר נשימה; השולחן לא ערוך, המיטה לא חמה; אך תמיד הוא סולח; הוא תמיד מדבר, היא תמיד מקשיבה; בין סדינים לכירה, בין שתיקה לשתיקה; גם לאוכל אין ריח -; והאושר בורח...; אנשים מדברים "כמה טוב ונפלא; איזה זוג מאושר"; עוד מעט ירדמו במיטת נשיקה; ולא יקומו מחר -; כן, הכר עוד רטוב ממשקה או דמעה; או מדבר מה אחר; ובחוץ עוד נדמה שהכל כשורה; או פחות או יותר -; יש על מה לדבר...; 