מלטפת הודפת
עבור מבט מעיניה היו יוצאים אבירים; למסע נפשות אחר שן דרקונים.; ואני, הליצן, מתנמנם בחצר.; ידידיי - הספק, האפל, החסר.; מזמנת אותי לחדרה במגדל -; שעשוע, סיפור על ליצן מקולל.; ונפלה שמלתה והראש היפה -; הניחה לו ואותו, אצלי על החזה.; ביד אחת היא מלטפת,; ובשניה אותי הודפת.; לא, אי אפשר, אני מצטערת.; נו, בוא תחזור, אני מצטערת.; ועכשיו אני נודד מחצר לחצר,; לכל שומע יש בפי אגדה לספר,; על נערה עם מבט כמותו לא שוכחים,; ועל אהבה, מלחמות ומתים.; ואיך הייתי צריך לנעול את עצמי שם,; אבל ליצנים פחדנים מטבעם.; אולי עוד בי מהרהרת? ראשה נח בארמון; על חזה מצולק מקרב עם דרקון.; 