הרגע המר
הוא קרא לה ילדונת וכבש את ליבה; הוא נתן לה מזכרת והצית להבה; ארמונות לה הבטיח וסיפר אגדות; דמיונה אז הרקיע ורקמה חלומות; אך הרגע המר לא חושש לא איחר; הוא הלך ומיהר לאחרת; לא הבינה על מה כה חשוך עולמה; ועיניה דומעות בעצב; לא איני מבקשת רחמים וסבלה; עוד תפילה לא לוחשת לא שולחת מילה; רק את זאת היא זוכרת ולא תבין לעולם; איך קרא לה ילדונת גם הבטיח עולם; אך הרגע המר...; 