רוקדת ברחובות
עם דימדומים, היא הולכת לדרכה; עוזבת בית חם מבלי לומר מילה; היתה שפויה, היתה צוחקת ושלווה; וכל כולך בוערת אש ולהבה; את תחכי גם אם ייפלו הכוכבים; את תחכי בין ברקים ורעמים; ותרקדי כששתי רגלייך יחפות; את צערך יישא כינור ברחובות; כן, את שורפת לילותייך בפונדק; תשתי אחת ועוד אחת, זה המשחק; כן את יודעת שזה נגמר, וזה הסוף; אז איך נשאר בך עוד הכוח לאהוב?; את תחכי...; 