מותק 
מותק תני לי יד ; העצב, הוא לא לבד ; כי בזמן האחרון ; אני הולך אתו לישון ; עם מי נרדמת את? ; ואיפה אותם ימי ראשון ; בהם טיפסנו ; תמיד עם אור ראשון ; כשפנסי התאורה, בתל אביב הישנה ; סופגים את כל היום ; ואת אומרת "חיי הם סרט" ; ואין מקום שם, לאכזבה ; שוכב בחדר ; אני בסדר, מרים ידי ונתקע בתקרה ; איך זה קרה ; ותגידי, מותק ; תני לי יד, הצער הוא לא לבד ; כי בזמן האחרון ; אני יושב אתו המון ; על מי יושבת את? ; ואת אומרת "חיי הם סרט" ; ואין מקום שם, לאכזבה ; שבת עוברת ; לא סוגר את הדלת ; למקרה שתבואי חזרה ; שוכב בחדר ; אני בסדר, מרים ידי ונתקע בתקרה ; איך זה קרה ; ומה עם אהבה ; איפה אותם ימי התום ; בהם לקחנו, לאט ,לאט את כל היום ; ופנסי האהבה ; של תל אביב הישנה ; סוגרים את כל היום; 