הציפור
את שרה על ציפור; שברחה מהשכן; לא מבינה את כל המילים; אבל קולך באזני מתנגן; והציפור הזו קורעת; את הלב של השומעים; בקולה היא מציירת; את סבלם של הכנועים; ומקומי באולם; הולך ונשבה; בגלים המקסימים; דקים דקים הם הצלילים; דוקרים כמו סכינים; ומקומי בעולם הולך וצר; במים הגואים; גלים גלים משתוללים; כמו שרק מסכנים יכולים,; את שרה על ציפור; ודם במקורה; כל הדרך אלייך; בכנף שבורה; העולם בוכה איתה; עם נפשה האבודה; וממליח בדמעותיה; את הארץ הכבודה; ורק את שניקית את פצעיה; ידעת את האמת המרה; שהדם שנמהל בדמיה; הוא דם השכן שהיא דקרה; וכל הזמן הזה; שאת שרה; הלב שלי פועם; ובאולם אני דוממת; את קולו של השכן; מוקסמת מפנייך; איך אוכל להתגונן; כשאת באה בשירייך; בחייקי להתנחם; וכל הזמן הזה; שאת שרה; בנימי נימי; אני יודעת; שהציפור הזו; שרה עלי; 