עולם אחר 
צפורי נדוד בשמי התכלת; משקיפות הן מטה ותרות; אל העולם יגע של עשן ומלט; של אספלט שחור,, והן אומרות:; איך אותן בכיות הולכות על שתיים; איך הן משתחיתות את חלומן?; לו צימחו לרגע, לו צימחו כנפיים; אז היו רואות את עולמן.; איך אותן בכיות...; הן אומרות וממשיכות ללכת; איך הן משחיתים את חלומן; לו היו קמים הם לו היטו את שכם; אז היו רואים את עולמם; וירח הסב בשמי הלל; עידנים צופה אל העולם; אל אנשי העצב אל גדרות החיל; ורואה ממעל את כולם.; איך אותן בכיות...; הוא אומר: הרחיקו הם לכת; מעלה והרחק מעולמם; לו הביטו משה אז היו רואים הם; כמה רחוקים הם מעצמם.; 