הביתה 
בא רוח ופיסק את הברושים ; מן השדרה הוסר מסך השקט ; ועל עלי תלתן, עלי תלתן, משולשים ; הוצת הטל בשמש מסתלקת. ; ושוב דממה, הצמרות קדות ; הקשב רעי לפעמי הערב ; לאות כנפיים, יגעות כבדות ; יורדות לנוח, ציפורי הטרף. ; בדרך זו אל מבואות הכפר ; מיום עמל חזרנו יחד אמש ; טובה צינת ערבית, צינת ערבית, של העפר ; לכף רגלנו השרופה בשמש. ; וכן היום וכך יהיה מחר ; הדרך מעמל אלי מנוח ; ברושים גבוהים עומדים על המשמר ; והחולין כיין המשומר ; מיום ליום יגבירו הניחוח.; 