צולף
מה יעשה עם הכעס בבטן, הוא בן ואסור לו לבכות; איך יעבור את הזמן הארוך, אין חבר, אין מה לעשות; הבית מלא חפצים דוממים, יש ספה, כסא ושולחן; אמא ואבא תמיד מתעלמים, עסוקים רק באח הקטן; הוא צולף בציפור, הוא מציק לילדה; לא מבין את עצמו, לא אותי, לא אותך; בוקר שבת בשדה הקוצים לידו ציפור נדירה ; מבלי שיספיק להעיף בה מבט היא פרחה, התעופפה; בוקר שבת בשדה הקוצים מבחין הוא בשתי ילדות; מבלי שיאמר או יעשה שום דבר הן קמות ומיד מסתלקות; הוא צולף בציפור, הוא מציק לילדה; לא מבין את עצמו, לא אותי, לא אותך; ואז התקרבה אהבה, בבטן היתה מלחמה; הכעס ברח ובקרב היא נצחה; הו, בן אדם זה נפלא...; הוא מביט בציפור, הוא מביט בילדה; לא מבין את עצמו, מה כל כך הוא שנא; הוא מביט בציפור, הוא מביט בילדה; לא רואה מהיכן התקרבה אהבה; הוא מביט בציפור, הוא מביט בילדה; לא מבין את עצמו, מה כל כך הוא שנא; 