פרידה מן הנוף
אין לי טענות אל האביב; ששב והופיע; אינני מאשימה אותו בכך; שממלא כמדי שנה; את חובותיו; אני מבינה שהעצב; או השמחה שבי; לא יבלמו את צמיחת הירק; זה לא מסב לי כאב; שלקבוצת עצי האלמון שמעל המים; יש שוב במה לרשרש; אין בי כעס; על הנוף בגלל הנוף; שנשקף אל מפרץ מואר שמש; אני אפילו מסוגלת לדמיין; אותך איתה יושבים ברגע זה; על גזע עץ נפול; אני מכבדת את זכותכם; ללחישה,; לצחוק ולשתיקה מאושרת; אני אפילו מניחה; שאתה אוהב אותה; רוצה אותה חזק חזק; משהו חדש, ציפורי, מרשרש בסוף; אני מאחלת לכם; שתשמעו; אינני דורשת שינוי כלשהו; אינני דורשת שינוי כלשהו; מהגלים הסמוכים לחוף; פעם זריזים, פעם עצלים; ואינם שומעים בקולי; אני מבינה שהעצב או השמחה שבי; לא יבלמו את צמיחת הירק; לא ישנו מאום; לא יבלמו את צמיחת הירק; לדבר אחד אינני מסכימה:; לחזרתי אליך; הזכות המיוחדת של הנוכחות; אני מוותרת עליה; עד כדי כך גיליתי חיים אחריך,; ורק אחריך - עד כדי כך; שיכולה אני לאהוב אותך...; רק ממרחק; 