דג הזהב 
על גבול השמיים בקצה מערב; שוקעת השמש כדג של זהב,; טובלת ספינה בגלים ירוקים; ספינה מפליגה אל סופי מרחקים.; יצא הדייג הצעיר בספינה,; לבן מפרשו ורישתו לבנה.; יצא הדייג הצעיר למרחב; לדוג את השמש, את דג הזהב.; מפליג ונוסע בים הירוק,; הים הוא עמוק והאופק רחוק,; הרשת יורדת, הרשת עולה,; שוקעת השמש עמוק במצולה.; נוסע דייג ודרכו ארוכה; מוציא הדייג את רישתו הריקה; ורבים הימים ורבים הלילות,; חשכו אז עיני הדייג הכחולות.; יושבת בבית האם הזקנה,; יושבת האם וחולמת על בנה; הפליגו לים עיניו הכחולות -; כמה ימים, וכמה לילות!; השחף אז בא אל האם הזקנה,; דופק על חלון בכנף לבנה; "אויה לו לבנך שיצא למרחב,; לבנך, לא מצא את דג הזהב!"; יושבת האם לבדה, לבדה; בחוט ובבד לא תיגע עוד ידה,; לא תבשל עוד ולא תתפור; "בני, בני הו בני גם בלי שמש היה לנו אור!"; עוברים הימים וחולפים הלילות,; עיני האם עצובות וגדולות.; יצא הבן למרחק ולא שב,; השמש שוקעת כדג של זהב.; 