בהתחלה
עכשיו אני בטוח; שהזמן שעוד נותר לי,; ייקח אותי למקום טוב יותר,; זורם כמו הרוח; ומרגיש פתאום נורמלי,; מחפש עולם רגיל להישאר,; עולם בו לא קיים,; עוד חיוכך המשגע,; על אף חולם כל יום להיזכר,; פתאום נהייה לי חם ואני עכשיו נוסע,; למצוא שוב את הלב שלי בוער,; ואיך זה שאת לא,; מביטה אל המראה,; ורואה את הקמטים שאת אוספת,; כאילו אין ברירה,; ואני יוצא לקראת המטרה,; ויותר אני לא בטוח,; שאת היחידה,; שתגרום לי להרגיש; את מה,; שהיה בהתחלה; מגיע על החוף,; ושוטף את העיניים,; הזריחה לאט לאט נראית לי אמיתית,; שוכב לי על הנוף; 