בין זכרון יוסף לשכונת הפחים
גם אם תתנו לי את אמריקה חינם ; את הודו ואת שוויץ כולל את אמסטרדם ; תקימו לי על אי בודד ארמון חלום ; אני מפה לזוז לא זז לשום מקום ; תבנו לי קוטג' יוקרתי בעננים ; ג'קוזי, שתי בריכות וגן של שושנים ; גם אם תציעו לי ברזיל בשביל לגור ; עם כל הסמבה והזיקוקי דינור ; אני כמו עץ שתול, שורשי נחים ; בין זכרון יוסף לשכונת הפחים ; נכון שפה אולי קשה עם הצלחות ; ומה שפה הולך חזק זה הבטחות ; ומזג האוויר גם הוא שלא נדע ; והעתיד מפה נראה כמו חידה ; כאן כל אחד מלא חוכמה כמו ספרייה ; והתקווה בלב למצוא כאן חנייה ; אבל אני תגידו לי לגור בסין ; אני אומר יפה לא, לא תודה, מרסי ; אני כמו עץ שתול...; אמרו לנו שזוהי ארץ הבחירה ; שפה תמיד ימלוך הטוב ולא הרע ; אמרו אור לגויים, אמרו סוכת שלום ; אמרו הרבה דברים, בינתיים יש חלום ; אדם פה לאדם זאב, זה לא מילה ; ולשמחה לאיד כבר יש פה ממשלה ; תבטיחו לי ניו-יורק, ויזה עם דרכון ; או את איטליה, עם ונציה בסלון ; אני כמו עץ שתול...; 