ברחובות העיר
ברחובות העיר שלי; יש פנס אחד גבוה; שמאיר את לילותיי; הוא מקפיד אליי לזרוח; יש ספסל לא מיותם; אם אבחר בו לשבת; הוא יכין לי מושב מיוחד; כמו  שאני אוהבת; בשולי הרחובות שלי; יש בתים יפים מאבן; הדלתות פתוחות לרווחה; עציצי פרחים על אדן; מדרכות אריחים צהובים; עץ אלון שיודע; יש לו גזע רב בשנים; עוד מאז גם היום הוא שומע; ויש סמטה אחת, מעבר לגדר; קוראת לי בואי, בואי לבקר; נראה שיש שם מה שאין ברחובותיי; האם אלך לשם? אולי...; ברחובות העיר שלי; כל פינה כל גינה ידועה לי; השכנים מסבירים לי פנים; ההווה הוא מצב אופטימאלי; ואותו עץ אלון בכיכר; שמכיר את כולנו; לפעמים זה נדמה מסמן; כל מה שנסתר מאיתנו; ויש סמטה אחת, מעבר לגדר...; 