שיר עם פולני
עברו שלושים שנה בדרך לבאר שבע; הוא לא ידע את שמה, את שמו היא שכחה; יושבת בחלוק לבן מול הפסיכיאטר; רק מקווה ששוב יקשרו אותה למיטה; רק לפני עשור היתה יושבת במונטנה; הילד הגדול כבר חזר מהצבא; קיבל שם עין מזכוכית וגם עגיל באוזן; בוולבו הוא עושה חרקות בשכונה; יושבים במונטנה וחושבים על תל אביב; גלידה אחת זה כנראה לא מספיק; הם הולכים לצבא, הם חוזרים אל השכונה; הם יושבים בבאר שבע ושרים:; זהו שיר עם פולני; זהו שיר עם פולני; זהו שיר עם פולני; זהו שיר עם פולני; האמבולנס דוהר בדרך לבאר שבע; הוא לא צופר, אז לאף אחד זה לא מזיז; הראש שלה מלא בכדורים, אז זה לא אכפת לה; שלבחור ההוא רק כדור אחד הספיק; יושבים במונטנה...; 