אי שם בבקעה 
כבר קולות ילדים נשמעים במושב; וצחוקם מתגלגל כמו צלצול פעמון; גם יש מים זורמים, ולא נחל אכזב; הירדן שוב שוטף בגאון; דוהרים הסוסים בשבילי מטעים; מבטיחים שהכל יעלה ויפרח; צמרות של עצים עם הרוח נעים; מגדלור בירוק כבר מאיר מן הכרך.; אי שם בבקעה, אי שם בבקעה; קורץ לו ישוב ששומר על הקו; כמו קורא לשלום הוא ומגיש בתקוה; שלל פרחי צבעוני וסחלב.; כל אותם שחולפים עת הרוח קרירה; מביטים בפליאה במרחב שממול; כי שדות ופרחים וחיוך נערה; כה זרים לכל תיל וגבול; כאן אין פחד בלב רק המון גאווה,; גם שירה אדירה אז תפרוץ בהמון,; כי שרים חיילים ועונה הבקעה; ונוגן כל הליל אותו הפזמון.; אי שם בבקעה...; 