יום גשום
גשם בא, מלבה; ושוטף את כל החדר; תדר בלי סיבה; בחובה מהדהד פתאום, מעליה; יום גשום, תריס אטום; שערה נושק למצח; נצח כמו חלף; כמו שטף את כל העצבות מעיניה; "תיכנס כבר בטח קפוא שם בחוץ; כל חיי רק חיכיתי לך; תתיישב אל מול התנור הבוער; ותפשיר את העצב שלך; העתיד, הקשר ששנינו שומרים; כל חיינו עד כלות הכוחות; כי אתה האיש שלי, אני שלך; בחיבור אינסופי, לא פחות..."; הוא עובר בחצר, נעצר, מביט בדלת,; שלט בו כתוב: "בוא אהוב; אין בי היסוסים, יש רק חוזק..."; יום גשום, תריס אטום ונוגעות שפתיים; זרם טרם יתפשטו; יתפתו לשלמות הגוף ולעונג; תיכנס כבר...; גשם בא, מלבה ולבו מכור אליה...; 