לך לעזה
לך לעזה, לך לעזה; מה זה לך, אני כבר כאן!; כי אצלנו, אין זו פראזה,; זהו עסק מסוכן.; מספרים כי עוד בזמן עתיק-יומין,; המצרים שלחו מעזה פדאין.; ואפילו לשמשון עצמו, ימים רבים,; הם עלו, חביבי, על העצבים.; בתחילה כשהם המשיכו להציק,; הוא ביקש: תפסיקו עם הפוילע-שטיק!; אך כשהם צחקו לו: לך לעזה! הוא הלך,; כי היה לו חוש הומור מוזר כל כך...; לך לעזה...; כשראה שמשון שהמצב חמור; הוא הזהיר אותם שיערוך ביקור,; הם אמרו לו: "שמשון, קים שוין" וחיכו לנאום,; אבל הוא לא רץ להתלונן באו"ם.; הוא פשוט את שערי העיר דיגדג; ועקר אותם בלי פלייר ומברג.; ומאז, יא שייך, זכרו בעזה את שמשון; עד ימי נבוכדנאצר הראשון...; לך לעזה...; אך כיום שמשון אחר, מן השריון,; בא לעזה עם פטון וסנטוריון.; את דלילה הוא לא מצא כאן, אך אומרים בסוד,; שההתנגדות היתה דלילה מאוד.; הוא ניכנס ושח: מה יש להתרגש,; כבר ביקרתי כאן, בחמישים ושש.; לא שזה נעים לי, אך אם דווקא הם רוצים,; נשאר כאן עד שיתפסו את הפרינציפ. ; לך לעזה...; 