גן הסתיו
בהתחדש הסתיו מעל ביתנו; עם רחיפת העב האפורה,; בפרוח החצב בחצרנו; הלב נועל אשנב על הרהוריו.; הנפש מבקשת אל הבית; והיראה אוחזת חדריו,; בערב עם שלהבת השמים; אנחנו נכנסים אל גן הסתיו.; ולמניין שנותינו עוד שנה נוספה; עת ארבע העונות יוצאות במעופה; ונר הנשמה שלי עודו בוער; אולי מחר שוב הרקיע יתבהר.; הנה כל שקמל ישוב לפרוח; וכל אשר כשל שוב לא ימעד; ואלה השוכבים עכשיו בלי נוע; אולי מנוחתם תינון לעד.; אנחנו שחיים על סף הערב; בחלוננו מתייצבים דומם,; בסתיו הזה דרכנו שוב נוהרת; אל עבר הימים אשר אי שם.; ולמניין שנותינו עוד שנה נוספה...; 