זו שעה נפלאה
זו שעה נפלאה; של רעדת הלב,; והייתי רועד לו יכולתי לרעוד,; והייתי שר ולוחש באוזנייך; לו יכולתי לשיר וללחוש,; זו שעה נפלאה,; לא היתה, לא תהיה עוד כמותה,; את גוהרת עלי, ואני תחתייך; קשוב בלי תנועה,; כאילו יהיה עוד רגע דבר-מה,; שכמותו לא ידעתי,; ואת עוד תדעי,; ואני לא אדע.; 