להט חרב
אם אני בא מעפר וחוזר לעפר בעצם מה נשאר ; הזמן חומק בין הידיים לאט לאט נגמר ; מרוב שיש מה להגיד כלום לא נאמר. ; בתוך מיטה גדולה אישה קטנה שוכבת לה לבד ; מידי פעם אני בא נוגע לה ביד ; היא מתאמצת לחייך, ספר לי משהו נחמד ; אתה נראה מוטרד... ; ולהט חרב מתהפכת לוחשת חרש על ראשה ; מי ישקט ומי יטרף ; מי בקיצו מי לא בקיצו ; מי בסרטן ומי מזקנה ; מי יחיה... ; בתוך מיטה גדולה עיניים עוד באותו מבט ; גם כשהגוף הולך ונעלם לאט לאט ; כשהפצצה נמצאת בפנים אז לך תמצא מקלט ; היא מידי פעם לעצמה אומרת "זאת לא אני" ; ובשקט למראה "של מי הגוף הזה...של מי?..." ; אלוהי-ם תתן לי כוח זה כבר בלתי אפשרי ; זה לא אנושי. ; ולהט חרב מתהפכת לוחשת חרש על ראשה ; מי ישקט ומי יטרף ; מי בקיצו מי לא בקיצו ; מי בסרטן ומי מזקנה ; מי יחיה ומי ימות ; מי יחיה...; 