יונת העצב
ואת ליבי, תזכיר לי, לפתוח; אל תהיה דלתו נעולה; בלכתי בעמק הצער; בו חבוי מעיין החמלה.; אל תסתיר פניך ממני; הן עיני פקוחות לרווחה.; את יונת העצב שלחתי; לחפש את מקור השמחה.; את ידי חזק מדי פעם; כשקולי נלחם לעבור.; את חיית החושך כישפתי; שתוכל קרן אור לחדור.; ואת ליבי, תזכיר לי, לפתוח; אל תהיה דלתו נעולה; בלכתי בעמק הצער; בו חבוי מעיין החמלה.; אל תסתיר פניך ממני; את עיני האר משמחה; כשיונת העצב תגיע; ובפיה ענף של ברכה.; 