חן בן אליהו
זכרונות התיכון,מכים בי פתאום; המספר שלך עדיין שמור בזכרון; נזכר בגאונות ובשקט הנפשי; חולפת עוד עונה לא סופרים כבר ימים; ההומור השנון שאפיין רק אותך; המגבת שלא תספוג את זיעת מצחך; היכן אתה נמצא מי יוכל להגיד; האם אתה שומע את שריקת המנצחים; פזמון:; רציתי שתדע,עדיין מתקשה להאמין; שאתה כבר לא בן החיים; וביום מן הימים עוד נשחק במגרש המלאכים; כולנו שותקים ממחנק הדמעות; מקלידים על הקיר מעלים זכרונות; סיפורי הימים שלא תגדל לגלות; מתבונן בנעליים שלא הספקת לתלות; 