פסק זמן 
זכרתי לכוון את השעון המעורר, ; ועד שיצלצל הלילה יישאר. ; אין מה להיחפז ויש שהות להתרגל, ; את רוב החספוסים החושך מעגל. ; ורוב הטעויות נוטות עכשיו להתעדן, ; אנחנו נתעורר בזמן אחרי שנרדם. ; אין מה להיחפז עכשיו מרוץ היום נרגע, ; החיפזון חורץ קווים של דאגה. ; צברנו עלבונות שאי אפשר אולי למחות, ; והסדקים קשים, קשים להתאחות ; וכבר המנוחה איננה באה בקלות, ; והחיוך גם הוא אינו נקי מהשתדלות. ; חוטים בלתי נראים סביב מעשינו נכרכים, ; והעבר נגרר תמיד אל כל ההמשכים, ; ומשהו סמוי עודו מכתיב לנו תווים, ; לאן נלך מכאן? לאן אנו שבים? ; השארנו סימנים במסלולינו הסמוכים, ; ושוב אל המקום הזה אנו נלקחים. ; זכרתי לכוון את השעון המעורר...; 