חייל חוזר
חייל חוזר; ענני הערב אפורים; שוב ניצתים בו אורות העיר; לילה שקט מתחיל; הוא כבר קרוב; דבר לא השתנה; וכאילו השתנה הכל; הנה ביתו; הנה מדיו נושרים; ספוגים בשמן ובחול; ובת השלוש בפליאה צופה אליו; זמן רב, רב מאוד; מתבוננת בעיניו; מחפשת את פניו; בפני האיש ששב; מן אבא זר, מותש ומזוקן; יושב כמו ילד באמבט; האם אפשר לגעת בו ממש?; האם לא יעלם מיד?; ובת השלוש בהיסוס ניגשה אליו; ידה על הראש, מלטפת את פניו; מרחפת כמשב; אולי עכשיו הוא שב; עכשיו הוא כאן, זוכר כל פרט ופרט; עברו מאז הרבה שנים; סיפור ישן בכלל לא מיוחד; אחרי הכל, הרוב חוזרים; ובת השלוש בהיסוס ניגשה אליו; ידה על הראש, מלטפת את פניו; משכיחה את מכאוביו; אולי עכשיו הוא שב; חייל חוזר; חושב בעייפות; שככה זה לחזור מקרב; חולף עובר; נספג ברחובות; הנה העיר שכה אהב; 