השכם השכם בבוקר
השכם השכם בבוקר יצאנו לדרכנו; יצאנו לדרכנו שקטים ונדהמים.; עקבות הסערה היו בכל מקום; כמו צללים גדולים, כמו עדים אילמים.; השכם השכם בבוקר יצאנו לדרכנו; מילים שלא אמרנו הכונו בשתיקה.; עקבות הסערה היו בכל מקום; ידענו שצפויה עוד דרך ארוכה.; אחר כך עלתה השמש מול עיננו הלאות; והאירה באור חדש את הקור והבדידות; וכל מי שהיה שם יכול היה לראות; כמה אותות קטנים חמים של ידידות.; אחר כך הלכנו יחד מול השמש העולה; שהאירה את עולמו של כל איש באור חדש,; הבטחנו לעצמנו ללמוד מהתחלה; מה פשר טוב או רע, טמא או מקודש.; השכם השכם בבוקר יצאנו לדרכנו.; הפקרנו את פנינו לרוח הקרה,; עקבות הסערה היו בכל מקום; כמו חותם בוער, כמו צעקה מרה.; אחר כך זרחה השמש על אחינו הנחים; והאירה באור חדש את פצעינו הגלויים,; לאט לאט למדנו שוב להבחין; בכח המופלא של החיים.; אחר כך זרחה השמש ברוך וברחמים; והאירה באור חדש את האימה והתקווה,; וכל מי שהיה שם ביקש לו ניחומים; בחסד ומסירות, סליחה ואהבה.; השכם השכם בבוקר יצאנו לדרכנו...; 