כאשר ציירנו שושנים
כך נשארנו בביתם; שפונה לים,; נערות קטנות צוחקות; מעיר הרים צחיחה.; בחדרים הריקים שוטטו הדים; של פסיעות ותחושות; והיו לבושים שנזרקו בזעף.; היא משתה מגל ססגוני; חולצת קטיפה ירקרקה; ולבשה אותה בדרך של הידור; שרק בה מצוי,; עיניה המאירות התנוצצו; יותר ויותר,; היא כירכרה ופיזזה ושרה; במרירות בלתי צפויה:; - מה בכך שהוא; רוחש לי אהבה; רע הוא בעיני; רע, רע, רע.; כוח הדימיון שבנו; פנה לכיוונים שונים -; לכבדותי ענתה בצליל; של לגלוג.; אך באותו בוקר; מוצף נגוהות ונשימת; ים; כאשר ציירנו שושנים; בדירה הריקה,; היתה בינינו קירבת נפש; דקה -; כי לצוד את הקו הנכון; בסבך של קווים רועדים; ולבנות את רכותה האצילה; של השושנה; עם תקיפות הגיבעול הדקיק; ממשחק של כתמים -; הרפתקה מרהיבה.; רק כאשר מחיתי; את קורי הזהב מעיני; ראיתי שהיא ציירה; שושנה זעירה עד מאד; אשר לעליה צבע של אפר; שושנה מנותקת מן העולם המזהיר; וכמו מתיפחת מבפנים -; וליבי החשיך מאימה סתומה ; האסון שעתיד לבוא; בגילגול אחר של חייה; היה טבוע באותו ציור; נסך חיוורון עיוועים בצבעיה.; 