תכזינה
היא יוצאת משינקין; לכיוון הירקון; המכנס קצר מדי והחולצה בלי שרוולים.; היא עוברת בכרם; לניחוחות תבשילים; הם יושבים שם ביחד לועסים ושותים.; ״מה הם שותים״; הנעליים שלה בתיק; רגליה פוסעות על אספלט לא נקי; ובעיניים מבט מבריק; זה אמצע היום, באמצע העיר; בתכזינה, הגברים של השכונה; צועקים לה- ״את הילדה הכי יפה״; בתכזינה, משתקפים במבטה; רואים בה אמא; אחות ואהובה; היא נסיכה של אבא; הם נסיכי השכונות; בכיסים אין כסף אבל לב מלא זהב; על כסאות מפלסטיק; בצידי הרחוב; חיוך קטן ממנה עושה להם טוב; זה בין ערביים בסמטאות; מילים מתוקות הם שולחים לאוויר; מהשפתיים המחייכות; זה אמצע היום באמצע העיר.; בתכזינה, הגברים של השכונה; צועקים לה- ״את הילדה הכי יפה״; בתכזינה, משתקפים במבטה; רואים בה אמא; אחות ואהובה; השמיים פתוחים ; והיא שרה להם בקולה; על סירים הפוכים; הם מכים את הקצב שלה; על המדרכות; על השולחנות; הם רוקדים בשבילה; צועקים לה-״את הילדה הכי יפה בתכזינה״; 