תמיד עולה המנגינה
מן השעות והשניות; והקולות באוזניות; מן הכוכב על המגדל; ומן הרוח לצידו; והחבר שעל ידו; אשר מרים לו אגודל; מן העבים הנפתחים; ומכנפי המלאכים; ומלילות ללא שינה; תמיד עולה המנגינה:; מן הרקיע הבהיר; עד גגותיה של העיר; והשדות הרחבים; וכשהלילה מעליו; והשמיים מתחתיו; ועל הארץ כוכבים; עמוק עמוק בתוך הלב; בתוך הראש המסתובב; מן הקצה, מן הפינה; תמיד עולה המנגינה:; לה לה לה...; על התקוות הכי ורודות; האהבות האבודות; ואלה העומדות בתור; עם זוג עיניים כחולות; וציפורניים אכולות; אשר קוראות לו שיחזור; מכל האור מכל הלב; הוא שוב אליך מתקרב; את יכולה מתוך שינה; לשמוע את המנגינה:; לה לה לה...; מן הרקיע הנמס; אשר אומר לי תיכנס; ובו אלייך אני שט; ומן האופק הלבן; ומן הרווח הקטן; שבין הנילוס והפרת; מה שהיה וכבר נגמר; הטוב הרע והמכוער; וכל ארצנו הקטנה; כבר שרה את המנגינה:; לה לה לה...; 