את 
איך את עולה כל בוקר ; מדמיעה שדות ; יפה יפה כל בוקר ; אם כל המראות ; יש מובן שבו את במקביל אלי ; סובבת על הציר המר ; בין קודש לחול ; על פני ; העיר שלך מוקרנת בזהב ; והכל נספג בעור ; את מענה אותי ; לאט לאט ; את ; משנה אותי ; יש מקום ; שבו את בצמוד אלי ; רוכבת בחולות תוכי על חום גופך ; עד עיני עולים אדי הים שמעברו ביתך ; רוצה לטרוף לך את הלב ; לשתות ממנו ת'כאב ; להביט לך בעיניים, מתרוקנת ; כשהוא עוזב; 