כשאת אינך
אבל כשאת אינך שומם וקר; בא החורף סתיו נגמר; העצים בחצר עייפים לא יותר; כאילו פתאום מעולם אחר; אלי את מביאה את האביב; מפזרת מסביב ניצנים בפריחה; בכל פרח ברכה, בכל שמחה ; כשאת פה...; את לפעמים עוצמת פנים; יוצאת בפריחה; לא האמנתי שמלכת האביב; בתוך השמחה בעצם בוכה; תמיד שאת אינך שומם וקר...; את יוצאת ואיתך אביבי שנשכח; הגשם חוזר אלי; לביתי לגינה ואלי ; איך את לא מבינה; כשאת אינך אצלי שומם וקר...; 