אור בקצה המנהרה
ישבתי אז באוטובוס, מתנדנד כמו על סוס,; דוהר למרחקים,; היתה לו עניבת פרפר, ואולי פרפר על עניבה,; ולה שמלת פרחים.; אני יכול עכשיו לזכור את שניהם די אומללים,; ומהחלון רוחות שרב.; והיא בוכה והוא מוחה את דמעותיה ומנחם,; יש אור בקצה המנהרה.; המון שנים עברו מאז, השינויים כבר נקבעו,; הייתי כאחד הנערים.; מתחת לעצי שדירה, שמזמן כבר נגדעו,; ניסיתי עם ההיא.; אני יכול לזכור בכעס, אותה מתחת לפנס, דופקת לי מכות,; ואותי רץ בתוך העיר, עם הפנים הבוערים, מחפש ת'אור.; חלומות דימיוניים זה כל הסיכוי לחיות,; בלי להישבר כל יום כשרע.; לעבור את השנים למצוא איים של טוב,; בקצה המנהרה.; לעשן סיגריה, לחבק אישה בחום,; לקרוא ספרים מתחת למנורה.; לעזוב בחושך, לחפש רק את האור,; בקצה המנהרה.; יושב עכשיו במכונית, לוקח נשימה גדולה,; ביום כזה עוזבים הכל.; שבע וחצי בשעון, זה קורה לכל אחד, שהחולשות גוברות.; אני יכול עכשיו לצעוק, הרי זה לא נגד החוק,; יכול לקרוא שוב לעזרה,; מצד שני יכול לזכור , אותו אומר לה:; "תראי אור בקצה המנהרה".; כל אחד נפגע, כל אחד נבגד,; כל אחד סוחב רק את עצמו.; כל אחד אוהב, כל אחד עוזב,; לכל אחד יש אור, בחושך הגדול.; אני יכול עכשיו לצעוק, הרי זה לא נגד החוק,; יכול לקרוא שוב לעזרה,; מצד שני יכול לזכור, אותו אומר לה:; "תראי אור בקצה המנהרה".; 