הנשיקה האחרונה
בסוף הסתיו לאור כוכב, איך אהובי קם ועזב; הוא לא הספיק, מה הוא מסתיר; ומבטו היה קריר, ידיו ליטפו ובי נגעו; אך המילים לא נשמעו; הנשיקה, הייתה זרה בלי אהבה ובלי כל רגש; הנשיקה האחרונה, הייתה פתאום כל כך שונה; הנשיקה האחרונה, שוב לא נתנה לי נחמה; ובדממה קולי נשמע כשמעיני זלגה דימעה; ליבי בכה בחשכה ולא מצא כל מנוחה; הנשיקה האחרונה, הייתה פתאום כל כך שונה; הנשיקה האחרונה, הייתה זרה ובלי כל רגש; במזוודה אחת קטנה, אסף את כל מה שבנה; שנים יפות, של אהבה כך נימחקו ללא תקווה; הוא לא חייך ולא אמר, אם הוא ישב אלי מחר; שפתיו נשקו לשיפתותי, בלי אהבה ובלי כל רגש; הנשיקה האחרונה...; 