אשת לוט 
בגבול הכיכר בואך מצערה ; שם עומדת אשת לוט ; בגבול הכיכר סבבה אחורה ; הייתה לצוק בגבעות. ; איך עלו להבות של אש בסדום ; הרים נדלקו בעמורה ; והיא אבן גבול יהודה ואדום ; אבן מלח קרה... ; וכך יספרו: בימים עברו, ; עם ערוב אחרון לילות, ; אל שער העיר מן הדרך סרו ; שליחי האל, אל אשת לוט. ; אחזו בידה וביד בנותיה ; מן העיר להימלט ; בגבול הכיכר תמו כוחותיה ; הסבה ראש ותבט... ; איך עלו להבות של אש בסדום... ; חלפו השנים, הגופרית נדמה, ; אין תמרות עשן חגות ; רק סתיו ואביב, עת השמש קמה, ; אוחזת אש בפסגות. ; ויש ובהר משוטט הרוח ; אל הים נושרות דמעות. ; אולי בגללן הוא כזה מלוח, ; נושא את תום אשת לוט... ; איך עלו להבות של אש בסדום...; 