חורשת האקליפטוס
כשאמא באה הנה יפה וצעירה,; אז אבא על גבעה בנה לה בית.; חלפו האביבים, חצי מאה עברה; ותלתלים הפכו שיבה בינתיים.; אבל על חוף ירדן כמו מאומה לא קרה,; אותה הדומיה וגם אותה התפאורה:; חורשת האקליפטוס, הגשר, הסירה; וריח המלוח על המים.; בשביל הנה יורדת עדת התינוקות,; הם בירדן ישכשכו רגליים; גדלו הילדים וכבר למדו לשחות; ובני הנעורים חותרים בשניים.; אבל על חוף ירדן...; מעבר לירדן רעמו התותחים; והשלום חזר בסוף הקיץ; וכל התינוקות היו לאנשים; ושוב על הגבעה הקימו בית; אבל על חוף ירדן...; 