חוזר אל החיים
העולם כל כך גדול אין מקום לכלום; הירח השומם מביט בשעמום; כמו שעון גדול אפור תלוי בין עננים; תקתוקו מחוויר לאט את פני האנשים; חוזר אל החיים בבוקר הפרוע; מנסה למצוא מקום אחד קבוע; יושב על השנים באופק הרעוע; זוכר את הפרטים אך לא תמיד מדוע; בין היום ובין מחר משתדלים לחיות; צריך ללמוד להתאהב בלי הכינורות; הבריאות הולכת לה בזמן הלא נכון; להרדם לאט לאט לתוך שגרת חלום; 