אור וירושלים 
השקט שוב צונח כאן משמי הערב; כדאיית דיה מעל התהומות; ושמש אדומה נושקת להט חרב; את הפסגות, המגדלים והחומות.; ראיתי עיר עוטפת אור; והיא עולה בשלל צבעי הקשת; והיא נוגנת בי כנבל העשור; ראיתי עיר עוטפת אור.; הנה זוחל הצל מבין גבעות האורן; קרב בסתר כאוהב אל השכונות.; ומול פניו קריצות, ריבוא עיני האור הן,; לפתע נפקחו עניו כנפעמות.; ראיתי עיר עוטפת אור...; בדממת אשמורת אחרונה נושמת,; ובקטיפת שחקים רסיס אחרון מחויר,; אך שחר כבר כיפת זהב שלה אודמת; למגעו החם, הרך של אור צעיר.; ראיתי עיר עוטפת אור...; 