עשן הזמן
עשן הזמן עולה אל התקרה הנמוכה ; בחוץ קו שמונה שוב מפספס את התחנה ; וצחי מעשן עוד סיגריה אחרונה ; נידון לחיים מול השכונה המזקינה ; והספרים שמסביבו עוד לא מתעניינים ; בסיפורים שנלכדו בתוך השיכונים ; של באר שבע, הו, באר שבע ; ובערב השוקע על אנטנות של ברושים ; הנרקומן בחוץ הולך עם שעון בלי מחוגים ; ומיכל עוד מחפשת את סצינת הפתיחה ; לטלנובלה שתביא את המהפיכה ; חולמת באדום על מדבר המציאות ; בסוף גם היא תשלים עם חוסר השלמות ; של באר שבע, הו, באר שבע ; מי חשב שכאן יכולנו לחיות? ; רק עם שירים ועם חלומות, ; על באר שבע הו, באר שבע. ; והזמן חומק מבין השורות, ; להתעקש עם הרחובות. ; של באר שבע, הו באר שבע ; וכל לילה זה אחרת ותמיד אותו דבר ; ענת שוב תנהל את העולם מעל הבאר ; ובחוץ הילדים ייקללו את הירח ; שתלוי מעל הבלוק ואף פעם לא סולח ; ובפנים החלומות נערמים עד התקרה ; אבודים בבין לבין שבינו לבינה ; בבאר שבע, הו באר שבע ; מי חשב שכאן יכולנו לחיות? ; רק עם שירים ועם חלומות. ; על באר שבע הו, באר שבע ; והזמן חומק מבין השורות ; להתעקש עם הרחובות ; של באר שבע, הו באר שבע ; עשן הזמן עולה אל התקרה הלבנה ; בוקר חדש, בעיר העתיקה; 