כשנסענו העירה לבקר את דוד אפרים
כשנסענו העירה לבקר את דוד אפרים; ראינו המון חנויות של נעלים; וחשבתי: אם פתאום יחליטו הנעלים; לצאת מהזכוכית ולחפש להן רגליים, יהיה פה שמח; כשנסענו העירה לבקר את דוד אפרים; ראינו חנויות צעצועים בגבעתיים; שאלו אותי "מה אתה רוצה?"; אמרתי "אופניים"; אמרו לי "בסדר. בשנה הבאה."; כשנסענו העירה לבקר את דוד אפרים; עברנו על יד איש עם חורים בגרביים; היו לו פנים עצובות, הוא נשען על מקל; אמא אמרה לי לא להסתכל, אבל הסתכלתי; כשנסענו העירה לבקר את דוד אפרים; זה היה בחורף, לפני שנתיים; מאז גדלתי, כבר יש לי אופניים; כמעט שכחתי שפעם הייתי בן שלוש; רק האיש העני עם החורים בגרביים לא יוצא לי מהראש; 