ערב עירוני 
שקיעה ורודה בין הגגות; אספלט כחול מלמטה; עיני נשים נוגות, נוגות; אומרות לערב "למה באת?"; הפנסים פרחי העיר; מלבלבים באור ניחוח; אביב חשמל עצוב בהיר; משיכרונו אסור לברוח; הוא רק יתום ורק תמים; נולד לרגע ואיננו; בין הלילות והימים; הוא בא לזרוח בעינינו; בין הימים והלילות; לנאות מראה כחולים נלך נא; כל נשמותינו הבלות; שם דשא עשב תלחכנה; נפנוף שלום ילדה פתיה; את חיוכה נשא האוטו; מה שהיה ולא היה; נדמה כמו ישוב להיות עוד; כעת אני מאוד אחד; ומסתכל מאוד בשקט; איך הלבנה חולצת שד; מקיר הבית שמנגד; גופי נקטן ומתנמך; אבל ראשי כל כך גבוה; עד שאפילו אם אלך; לא אתבונן לאן אבואה; שקיעה ורודה על סף הרחוב; ורחוב כמנהרה של תכלת; מי שיגיע עד הסוף; ירצה לבכות מרוב תוחלת; שקיעה ורודה בין הגגות; אספלט כחול מלמטה; עיני נשים נוגות נוגות אומרות; לערב "למה באת?"; 