בלדה על צועני שרקד
פתאום בערב סתיו קסום; מכשפה יפה ; את הצועני שלי; היא ליער סחפה ; רקד עימה בלילותיו; בזרועותיה נח ; שכח ביתו וילדיו; ואותי שכח ; ובעודו רוקד עימה; ראשו בעננים ; גנבה סוסו, צרורו גנבה; ימיו הצעירים ; רקד עימה בלילותיו; בזרועותיה נח ; שכח ביתו וילדיו; ואותי שכח ; הוי, צועני שלי; שבעובי היער ; הצועניה שלך; עוד מחכה בשער ; הוי, צועני שלי; שבעובי היער ; הצועניה שלך; נמקה בצער ; פתאום בבוקר קר אחד; הצועני שלי ; עמד עייף, בודד עמד; בפתח בקתתי ; אבד סוסו, צרורו אבד; אבדה לו נשמתו ; עמד בפתח ושתק; ואנוכי איתו ; הוי, צועני שלי; רקדת די ביער ; צועניה תשתה איתך; את כוסית הצער ; הוי, צועני שלי; רקדת די ביער ; הצועניה תשתה איתך; את כוסית הצער; 