אהובת המטאדור
שם בסביליה, קורידה תצא אל הדרך ; לעת ערב. ; שם בסביליה, זירה עגולה מפוארת, ; וכל יפות התואר עם מניפות הזוהר, ; ובחורי הנוער והמטאדור. ; רק את המטאדור את אוהבת, ; אל אהובך לבבך מתפלל. ; עד צאת הערב תפציעה החרב, ; אך מי ינצח שם עם ליל? ; שם בסביליה, הדם, הדמעות והיזע ; מול עיניה. ; שם בסביליה, יצאה נשמתו שהעזה ; ברוח הצוננת לנטוש את ממאנת. ; עכשיו את מקוננת על המטאדור. ; רק את המטאדור את אוהבת, ; אל אהובך לבבך התפלל. ; עד צאת הערב הפציעה החרב, ; אך אין מנצח עם ליל. ; רק את המטאדור את אוהבת, ; אל מול עיניך נפל וכרע. ; עד צאת הערב הפציעה החרב, ; עכשיו את לבד בזירה.; 