נוצות
על שפת נהר רצופה אבנים חלקות; הורדתי נוצות שאיבדו מיופיין; כשיפשיר שוב השלג בהר הרחוק; יעלה הנהר וישטוף גם אותן; שפת נהר מלאה עשבים ירוקים; השארתי נוצות שדהו משכבר; כשיגיעו רוחות ויבואו גשמים; יעלמו נוצותיי במורד הנהר; ואיש לא ידע שהייתי אחרת, ; שהייתי שונה כל כך; אבל אני אף פעם לא אשכח; על שפת נהר רחוקה מדרכים ואורות ; למדתי איך לתלוש מגופי; את כל אותם שקרים שגרמו לי לראות; בדרך עיוורת את מה שאני; ואיש לא ידע שהייתי אחרת, ; שהייתי שונה כל כך; אבל אני אף פעם לא אשכח; אוווו; ואיש לא ידע שהייתי אחרת,; שהייתי שונה כל כך; אבל אני אף פעם לא אשכח; לפעמים ממעופי על גג העולם; אני בוחרת את שפת הנהר לחצות; להזכר בדמותי הנשקפת משם; מחייכת אליי, מלאה בנוצות; ואיש לא ידע שהייתי אחרת, ; שהייתי שונה כל כך; אבל אני אף פעם לא אשכח; 