מצעד הגאווה
בוקר רוטשילד מביטה בי שוב חוזרת מביתו ; כל הלילה התערבבנו קומפוזיציות אלכוהול ; עם כל כוסית שהורדנו עליתי אני תן לי עוד שוט ; עד שלא זכרתי מי מוריד את מי את מה על מי על מה אני ; איפה הגאווה שלי? ; הבימה מחייכת ממתיקה סודי גלוי בראות ברורה של יום ; ונהגים קוראים על שום ריפוט התהדרותי יופיי נוצל עד תום ; גוף שבור חבול פעור מידי גבר גדול מגדול שוט ; עקב מוגבה שחוק חושף מבוכתי ופי ביקש ללחוש ; איפה הגאווה שלי? ; שבר מדרכות במה להבל תמימותי אך אין בי חרטות ; הבזקי העונג עוד זורמים בתוך דמי סיבה טובה לחיות ; המלך ג'ורג מושיט ידו כל צעד כמו ריקוד כל עכבה אפשוט ; המשך דרכי תלוי רק בי החופש להחליט טמון בכל רמזור ירוק ; איפה הגאווה שלי? ; שליטת מרחב בתי קפה לצד עצים נדמית כצל אובדן רומנטיקת רחוב ; ותחת הבניין בו ממוקמת דירתי ליבי דופק עד כדי מכאוב ; לא טוב לי להבין שרק היה בינינו מין תקרובת תחמושות ; פיתוי גורם מחנק ויצר מפוהק על מיטתי אני רוצה לבכות; 