סלון קטרינג
סלון קטרינג... סלון קטרינג...; עיניים נפקחות לאט אל האור הבהיר; האם אני ביערות וילנה או בכלא בקהיר?; אולי בכלל בחולות הנגב אני שוכב מת?; אבא קובנר שואל את עצמו וממצמץ; כאב חד בגרון – פתאום הוא נזכר:; לא כדור גרמני, ערבי או אנגלי, השכיב אותו כאן; בבית חולים באמריקה – המתמחה בסרטן; "סלון קטרינג ממוריאל הוספיטל"; סלון קטרינג... סלון קטרינג...; מיתרי קולו נכרתו בלילה והוא עכשיו אילם; והמורפיום מערבב לו בראש סיפור חיים שלם; לילות עם הפרטיזנים וקבוצת הנקמה; שניסתה להרעיל אלפי גרמנים אחרי המלחמה; הוא מבקש מאשתו עיפרון ובלוק; גם כשקובנר אילם המילים שלו ממריאות רחוק; ואני קורא אותן שנים אחרי מותו; בספר השירים הזה ששמו; סלון קטרינג... סלון קטרינג...; קר בלילה בליטא – אז עשינו הרבה אהבה; ולבנות שלנו יצא שם טוב בסביבה; פרטיזנים רוסים באו – רצו את הבנות; כך קרה שנלחמנו – שתי מלחמות; אני סוגר את הספר – קורא בעיתון כותרות; חיילת מביטה בי בעיניים נבערות; מאחוריה כפות איש מבוגר והיא לא מתביישת; להצטלם איתו – להעלות את זה לרשת; אני שואל אותך אבא קובנר – יהודי ענק; האם הוצאת אותי מהשטעטל – כדי שאהיה לקוזאק?; אין לי תשובה ואני אילם כמו שהיית; כשהתעוררת בסלון קטרינג; וחרש בכית...; סלון קטרינג... סלון קטרינג...; 