שמש שקרנית 
עושים אהבה על קנה של אקדח; וכל הקעקועים שלה זוהרים בחושך; היא מתפתלת כשאני בתוכה; מגיעה לשיא ואז בוכה; כמו אסיר שמתעורר מחלום על חופש; נרגעים עוד מעט; והדם חוזר לזרום לאט; עד ששמש שקרנית; תעלה כמו תמיד; אז עושים אהבה כמו רוח וצל; ורק פס של אור ירח; חוצה עכשיו את הגוף של שנינו; בטירות זוהרות בין גבעות של זהב; רוחצים בתוך אמבט חלב; עד ששמש שקרנית תעלה עלינו; 