הסתיו עובר
הסתיו עובר ואנוכי; עוד לא אגרתי את עצמי; לחורף הקרב; רק שמי הארץ הצלולים; ומשעולי החול הרך; אני יודע- ברחובות המטילים; עצמם לים יש חדרים; שבתוכם דבוקים אל הקירות ואל הרצפות; פיסות של ציורי ימי; בין שמי הארץ הצלולים; ומשעולי החול הרך; כשהנשים המזמרות; תוצאנה את שטיחי הצבעונים; לנערם ניעור אחרון בטרם רוח לבנה; אהיה לאורך הקירות; שקט מאד אני אמתין לאורך הקירות; כמו ילד היודע שהדוד הטוב יבוא בטרם תרדמה; ברגע האחרון הזה,ממש ברגע האחרון; כשהעיניים הצרובות כבר עצומות למחצה; והמיטה הלבנה מוצעת כבר ומוכנה; 