אלונה אומרת
שישה ימים ללא ספינה שייטנו; בכל הלילות ללא שינה; צרור הבטחות של שיכורים פיזרנו; מהר הכרמל עד לנמל; למה חיכינו; או כמה בכינו; קשה להגיד במדוייק; אלונה אומרת; שזה כבר מאוחר לברוח; ומכווצת את גופה; אלונה אומרת; שעדיף לה אולי לשכוח; ומשקרת לעצמה; ארבע שנים ואין תשובה, חשבתי; שבטח נמאס לך לקוות; כמה רצינו; הו, כמה ניסינו; קשה להגיד במדוייק; אי שם את תסתתרי, את שנינו לבד תותירי; עד ששוב תגלי שאין אף אחד בבית.; אם תרצי, תגידי רק לי, למה החלטת לא להרגיש; 