להיות לבד 
כי כשאתה לבד ; עם עצמך, לבד ; הכל נראה לך בערך או אולי ; והימים קרים כשאתה לבד ; גם אם בחוץ יש סימנים של חודש מאי ; כן, כשאתה לבד ; כן, כשאתה לבד אתה עני, אביון ; החדר ריק, האור חיוור, התריס מוגף ; בדלת לא נשמע צלצול של פעמון ; ובתיבת המכתבים אין שום מכתב ; כשאתה לבד ; אז בואו זה לזה נחזיק ביד ; כדי לא ללכת לאיבוד ; להיות במין עולם כזה לבד ; זה לא לחיות ולא למות ; כי כשאתה לבד אתה עם אף אחד ; ורק השקט מבלה בחברתך ; וכשהערב בא אתה יוצא לבד ; אל הרחובות המוארים רק עם צלך ; כשאתה לבד ; כן, כשאתה לבד הכל אפור קודר ; ובעיניך כבר כבו כל האורות ; וכשאתה רוצה לשבת ולספר ; שומעים אותך בדיוק רק ארבעה קירות ; כשאתה לבד ; אז בואו זה לזה נחזיק ביד... ; כי כשאתה לבד כמו עלה נידף ; אז הבדידות תפרוש עליך את כולה ; והיא אותך תאהב ובחיקך תשכב ; והיא תהיה לך, לבטח, גם כלה ; כשאתה לבד ; כן, כשאתה לבד באלה הזמנים ; קולך לא ישמע גם אם תתחיל לצעוק ; ואם אותך יצחיקו אלף ליצנים ; אתה לא תצחק לבד גם אם תמות מצחוק ; כשאתה לבד ; אז בואו זה לזה נחזיק ביד...; 