סתם שני אנשים
אני רואה אתך יושב בלי להדק את החגורה; אולי אם נתרסק לא תישאר לך ברירה; יהיה לך תירוץ כזה נעים ונוח; לרוקן את הארון בלי להביט בי ולברוח; אני אתן לך דחיפה אם זה מה שאתה רוצה; יותר מדי זמן אתה עומד על הקצה; אני מוכנה לסגור אותנו כדי שתיפתח; אני אוהבת אותך ככה, עד כדי כך; וכבר כמה חודשים אתה קשה אלי כמו אבן; ההתחלה של הסוף קורעת לי את הבטן; וחודש מהיום כבר נהיה כמו חדשים; אני כאן אתה שם, סתם שני אנשים; תכף תדקלם לי מילים יפות בשקל; השגרה וההרגל צמודים לך לרגל; אולי כבר תתעורר ותנער ותנער; אולי רק ככה תירגע, אולי רק ככה תשתחרר; וכבר כמה חודשים אתה קשה אלי כמו אבן; ההתחלה של הסוף קורעת לי את הבטן; וחודש מהיום כבר נהיה כמו חדשים; אני כאן אתה שם, סתם שני אנשים; והחדר התרוקן מכל מה שחשוב; תראה מה כבר נשאר ספק מיטה ספק כלוב; וכתב היד שלי על פתק שהשארתי שם מונח; אני אוהבת אותך ככה עד כדי כך; וכבר כמה חודשים אתה קשה אלי כמו אבן; ההתחלה של הסוף קורעת לי את הבטן; וחודש מהיום כבר נהיה כמו חדשים ; אני כאן אתה שם סתם שני אנשים; 