לילה שקט עבר על כוחותינו
קורא "איים בזרם" מאת ארנסט המינגווי; תרגם את זה יפה אהרן אמיר; אז עוד מעט הוא יצחק אותה על המיטה הרחבה שלו; והוא אחד העצובים בעיר; הוא כבר איבד שלושה בנים אז הוא עובד כאיש ביון; וזה מלחמת העולם הכי שנייה; יושב בבאר שבהוואנה, לא חולם שהוא יפגוש בה כאן; זאת שכבר שנים האין שנייה; חופשה של ארבעה ימים, זונה זקנה שותה איתו; רוצה סיפור ושיכניס בו אהבה; הוא מספר לה על הונג קונג וכל הסיניות שלו; פתאום נכנסת היא, מדי צבא,; נפלו איש על צווארי אישה, היא בדרנית של חיילים; אבל הלילה היא שלו אם הוא רוצה; היתה אשתו הראשונה והם עכשיו נוסעים אליו; אני עכשיו אל השמירה יוצא; ירח שועלים מלא מרביץ בהיר את כל העיר; ההר, הים, גזרת המגננה; ומצלצל הטלפון ומודיעים שכנראה; חוליית אויב אחת הסתננה; הלוך חזור עם המשקפת שנמשכת לירח כמו הים; אך שום תנועה אינה נראית; ולך לך שרים לי במצעד הפזמונים,; הייתי טס לא רק הולך מכאן כעת; אולי מחר אני יוצא סוף סוף הביתה לחופשה,; אני נצמד אל המשקפת לא לחשוב; באוהל מחכים לי אור ותה פלחי תפוח; וסיגריה וסיפור חזק וטוב; חוץ מכוכב אחד קטן שהתחזה נצנוץ חשוד,; הפזמונים עברו בסך בלי שום דבר; ועוד מבט אל הירח על העיר ועל הים; ואז חבר בא ואומר זמנך עבר; נפלו שני תה פלחי תפוח, עוד ארבע חמש סיגריות; כי פתאום נתקע לי כאן השיר,; אבל עכשיו הוא יצחק אותה על המיטה הרחבה שלו; והוא אחד העצובים בעיר; לילה שקט עבר על כוחותינו...; 