כואב 
השלג תם, השמש באה מן ההר; אך את נשארת קפואה ואהבה איננה; כבר מרחוק לא מסוונרת התקווה; שרק לפני שנה פרצה ללב בזעם; נמאס לפול על הברכיים, בינתיים את לבד,; יש לי תחושה שכבר פיספסנו את הרגע.; כואב, אני כבר לא יכול,; צובר לילות בהם ניסינו לחדש את התקווה,; אך היא כולה כבר נשרפה,; היא רק השאירה לנו רגע של הקיץ.; עוזב עכשיו ורק נשארת התמונה,; שמחממת את ליבי, נותנת כוח; כבר סתיו וגשם לא נותנים לי מנוחה; והפרחים כל כך יפים ללא ניחוח; נמאס ליפול על הברכיים, בינתיים את לבד,; יש לי תחושה שכבר פיספסנו את הרגע.; כואב, אני כבר לא יכול...; 