דפנה
את אומרת, הכל יהיה אחרת ; אם הנוער יסרב להתייצב מול האויב ; ואת צודקת, ואת יודעת מה ; מוטב שנילחם במלחמה עצמה, אבל... ; אוי, דפנה, זה סכסוך רב שנים ; אוי, דפנה, כואב לי הלב ; אבל אם נגזר על אחד משנינו ; להישאר בתחתונים ; אז אני מוכן להתנדב ; את אומרת, האש הזאת בוערת ; שהפשרה כבר לא תצמח כאן מעצמה ; ואת צודקת, ואת יודעת מה ; מוטב שניפגש איתם מעל האדמה, אבל... ; אוי, דפנה, צער העולם ; אוי, דפנה, איך יגליד הפצע ; סגרנו את הדלת ונשארנו עם התקווה ; שאבא שלך, לא ייכנס באמצע ; את אומרת, שלום עכשיו, אחרת ; כל יום רק מחמיר את המצב ; ואת צודקת, ואת יודעת מה ; דווקא בא לי על ריגוש של מלחמה, אבל... ; אוי, דפנה, מחסום האיבה ; אוי, דפנה, ככה זה נעים ; אנחנו מה אכפת לנו אנחנו מכולם; 