את מספרת
את מספרת שבין; כל הדברים שהזמן זוכר הייתי גם אני.; ואני מקשיב בשקט; בחוץ צונח הגשם; מישהו מסיע עננים.; לרגע נדמה שהגשם; הוא בוכה,; אחר כך הוא פוסק; ושוב אני,; אני,; צוחק בשקט.; שמש מלטפת תמונה דומה לילדותי.; אבל גם אז אני אוהב אותך,; ביום בהיר, רואים בתים, עד קצה העיר.; בתים גבוהים עד אלוהים שלך,; בתים גבוהים עד אלוהים שלי.; כן כך אני רגוע; כשעינייך נופלות בתוך עיני.; נופלות כמו מילים; ושוב איתך,; בין הבתים עוברים, ימים שלא נשכח.; 