דובדבן 
הזמן משאיר דימיון; להתרפא עליו; ולפעמים זה כמעט; מתנגן כמו פזמון; לפעמים זה יותר מדי; חורטת לב על עץ הדובדבן; לא רוצה לשמוע אין דבר; מה שהיה היה מה שעבר עבר; היא עדיין מתפללת שיגיע דואר לתיבה שלה ; ושמה את קולה בתוך מעטפה עם בול; חתום בנשיקה,; אין לה ברירה.; אז תעשי שפם עשי רגליים; מחר אני בבית; וכבר עוצם עיניים; ומדמיין איך שיט איתך שיש ירח גדול; כמו האואו טאן הטונה אואו מאן; יסביר לך איך להיות נאהבת; שמפרידות בינינו ארבע שעות רכבת; יושבת וכותבת לי תבלה ותבין כמה קשה ותבוא עד אלי; אז הנני באתי; למה להיות כזאת דרמטית ; מה שהיה עבר; עברתי דרך ארוכה אני קצת מזיע בצוואר; המרחק עזר לנו, הרבה נשאר לנו; מה שהיה מוזר לנו נראה לי קצת מצחיק; איך שקפצת עלי בדלת לא נתת להוריד ת'תיק.; חורטת לב על עץ הדובדבן; רוצה שהוא ייקח אותה רחוק מכאן; היא לא יודעת בידיוק לאן; רוצה שהוא יקח אותה רחוק לשם; את כמו צבע שאין ; אקורד שקשה לנגן; מתגעגע בצורה שקשה לדמיין; בלי אותיות אני כותב מכתבים; כי הסיפור שלנו כבר נכתב במחברת תווים; אני מבין זה לא הזמן אבל חשבתי עלייך; אני מבין שאת כועסת עדיין; וזה פייר; אבל תביני שזה לא אותו דבר בלעדייך; ושנים שלא הייתי בבית אני חוזר; תלבשי את המכנס הנמוך,; אני נכנס להילוך; אני יפגוש אותך מתחת לפוך; מחר, ואולי תביני קשה קשה; אני ייקח אותך איתי ניסע לאן שנרצה.; חורטת לב...; 