הילד של כולנו
תקוותינו הן כמו מפרש מתוח; וכל סימן ממך זה כמו משב של רוח; ודמותך החרישית לובשת שקט; כמו הרגעים שהמוסיקה נגמרת; אתה תשוב, אתה תשוב; אתה הרי הילד של כולנו; אתה תשוב, אתה תשוב; לבך פועם בלי הפסקה בלב שלנו; סדקים של אור בחשיכה הם תפילותינו; ימים של חופש ושמחה באים עלינו; ולא נשקוט עד שנראה את זיו פניך; אנחנו כאן לבד, אתה הרי יודע; אתה תשוב...; מאחורי סכסוך ישן יושב לו ילד; בין הסכמים לא חתומים הוא מבקש ש...; נזכור שיש לו גם פנים וחלומות; הוא רק פרפר, פרפר של מלחמות; אתה תשוב...; 