בואי הביתה 
כמו עכשיו זוכר הנני,; בסערה הלכת ממני; ולבד נשאר עודני וקורא לך.; הקירות כבר האפירו; ודפי יומן הצהיבו; אך שנים, ימים יגידו, אחכה לך.; הימים חולפים בינתיים; ודמעות יש בעיניים; ואני טרם שוכח; את הטעם והריח; והלב זועק: "בואי הבייתה"; כמדבר נראה הבית; ובלב שמיר ושית; כי אוכל רק פת וזית בלעדייך.; הדממה אותי קורעת; השמחה בי לא נוגעת; ולחיי שוב לא יודעת ליטופייך.; הימים...; 