שיקרתי 
שיקרתי לך אלוקים; כשאמרתי שאהיה חזקה מבפנים; שלא אתמוטט; מעול הצרות; שאאמין בטוב; שעיניי עצומות; שיקרתי לך אלוקים; ועכשיו באמת נגמרו המילים; אני עייפה; מלומר מה אולי; אך בלילה אדע; כה שבירים הם חיי; כי אתה רואה בי; אתה חותם בליבי; אתה זה שיודע; בחשיכה; זו אני שנלחמת; אבל לא תמיד כובשת; כי גם כוחי; שייך לך; שיקרתי לך אלוקים; כי הקור מתלווה לזמנים הקשים; וגם כשאומַר; שאני לא אפול; אני רק אדם ; המפחד מהכול; שיקרתי לך אלוקים; אז לא אעמוד ערומה בגשמים; גם לא אחכה; כדי לראות אם אוכל; קולי משותק; וממני ניטל; כי אתה רואה בי; אתה חותם בליבי; אתה זה שיודע; בחשיכה; זו אני שנלחמת; אבל לא תמיד כובשת; כי גם כוחי; שייך לך; 