סיפור העץ הגדול
זה היה עץ בודד, עץ פשוט בלי שום פרי ; זה לא היה אפילו איזה עץ כפרי ; בחיים הוא לא ראה צל של חוטב עצים ; הוא חי לבד רק בין קוצים. ; כל ימיו חי שקט, לא הפריע לאיש ; אבל הסתובבו שם, איזה עסק ביש, ; כל מני חרקים בלי לב, בלי רגשות ; והם גרמו לו רק בושות. ; יום אחד כשנמאס לו הכל, גם הנוף ; והוא רצה לשים לכל זה את הסוף ; אז החליט הוא משם מיד להסתלק ; מן המקום להתרחק. ; מן הארץ הוציא אז את כל שורשיו ; ובלי לזרוק בכלל מבט לאחוריו ; הוא הלך לחפש מולדת חדשה ; באיזה גן או סתם חורשה. ; כך הלך לו העץ, כך הלך לו זמן רב ; פגש לפתע זוג נחמד ומאוהב ; עץ יפה, הם אמרו, את שמנו תן לחרוט ; בשביל מזכרת לדורות. ; והזוג הנחמד שם מתחת לעץ ; חיבק, נשק, אהב, צחק והתלוצץ ; והעץ אז פתאום את שתיקתו הפר ; את צרותיו להם סיפר. ; עץ יקר, בשבילך, הם אמרו לו פתאום, ; ליד ביתנו הקטן יש די מקום, ; אתה שלנו תהיה, נשקה אותך יום-יום ; שלא תרגיש כל-כך איום. ; כשהגיע העץ לדירה חדשה ; אז הוא נחל מיד שם אכזבה קשה ; היחידי שאותו השקה בתענוג ; היה הכלב של הזוג. ; וכל איש שנידון להוציא את נשמתו ; אז על העץ הזה היו תולים אותו ; זו היתה הסיבה שכל הענפים ; היו לגמרי כבר כפופים. ; יום בהיר הנבזים ערכו עליו פשיטה ; חתכו אותו לארבע ועשו מיטה ; ובתוכה, בת הזוג, כל ערב עם אחר ; וכך העץ הזקין מהר. ; והסוף, ידידי, הסוף עצוב כל כך ; כי הוא מצא ת'עצמו נשרף בתוך האח ; והעץ האומלל נשרף בלי רחמים ; כך הוא הלך לעולמים. ; יש אומרים, אבל זאת רכילות של חוטאים, ; ש"העשן לא יעלה לאלוהים" ; מי אמר לטיפשים, לכל אותם שוטים ; שבגן-עדן אין עצים? ; שבגן-עדן אין עצים?; 