מי את 
החורף הקר לא נתן לי סימן; הולך ברחוב שורף את הזמן; הייתי רעב הייתי שיכור; ראיתי אותך ונדלק בי האור; על אותה מדרכה את חלפת לידי; נעלמת בכניסה לבניין משרדים; הייתי מוקסם הייתי נסער; נושם את הבושם הקל שנשאר; וואלו, וואלו, וואלו, לכל אחד יש מי שנועדה לו; וואלו, וואלו, וואלו, זה הגורל זה מה שבא לו; הקיץ החם לא השאיר לי אוויר; עולה על מונית וחוצה את העיר; מביט מסביב ואז מקרוב ראיתי אותך; בפינת הרחוב; ואמרתי מיד לנהג לעצור; והתחלתי לרוץ חזרה לאחור; הייתי נחוש הייתי בוער; עלייך הפעם שוב לא אוותר; וואלו, וואלו, וואלו...; 