שיר הפרטיזן 
שם הרחק ביער אלון עתיק ניצב; ולידו בדשא הפרטיזן שכב; והוא שכב בלי נוע שוב אינו נרדם; תלתלי זהב לו רוח תפזרם; ולידו בדשא אמא בוכיה; בדמעות וצער לוחשת אומללה; אותך בני גידלתי שמרתי מכל רע; רק כדור עופרת בך בני פגע; אותך בני גידלתי שמרתי מכל רע; רק כדור עופרת בך בני פגע; היה היתה לי אשה אשת חיל; ברחה ממני בדמי הליל; לקחה איתה את בני הקטן; את בני מחמדי, יהונתן; מי פילל פילל ומי מילל מילל; שכזאת יקראני לעזאזל; ילדי הרחובות רוגמים בי אבן; קוראים לי שיכור ממרמרים את חיי; אך למה ומדוע תשנאוני, אחי; כי בגללך הבקבוק ; יחרים אבוק; מי פילל פילל ומי מילל מילל; שכזאת יקראני לעזאזל; מי פילל פילל ומי מילל מילל; כי בגללך הבקבוק ; לעזאזל; 