סתיו 
אתה תלך, אני כל כך יודעת,; הן צעדייך כבר כתובים על השבילים,; וכבר הרוח משאירה אני שומעת; את רסיסי אצבעותייך בעלים.; אתה תלך, אני כל כך שותקת,; הלא עינייך כבר תלויות בעננים,; וכבר הרעם מתגלגל אלי בשקט; ואיזה רחש מאיים באורנים.; זה לא הסתיו בצמרות; אני עכשיו טיפות מרות ולא של גשם; זה לא השקט בחלון; אני רועדת בלילות ולא מקור; הוא עוד ישכח, הוא עוד ישכח; ולא יזכור; אתה תלך, אני כל כך פורטת; במיתרים הרועדים של האוויר; ובדפים הנתלשים אני קוראת את; קו הרקע הנסדק ושביר; זה לא הסתיו בצמרות...; אתה תלך, לכל חלום יש בוקר; לכל כוכב יש איזה אופק שקורא; הן לא הבטחת עננים קטנים של אושר; ומה יקרה לנו אחרי שהיורה?; 