לילו של אליהו הנביא
הוא יגיע הסב כעברו מתמיד; על בתי ישראל באזור ואדרת; הוא יבוא אל שולחן היחידה העברית; הלובשת עשן ועפר ועופרת; את היד הוא יושיט אל כוסו כמנהג; דום תקום לפניו הפלוגה ובפתח; כדמעה אדירה של זהב ושל חג; הירח יבער ברקיע של פסח; יברך את שולחן הסעודה התמה; יברך כל פלוגה אם חונה או ניידת; יברך את הכוח הקם לאומה; שעם חג ראשיתה בשנית היא נולדת; ברקיע גבוה של ליל מלחמה; הירח יבער ואדמה עין היין; והסב שהזקין עם זקנת האומה; יימצא כעומד על ערשה זה הליל; וילחש אז הסב: בין מם-מם ומם-כף; לא אבחינה, שאו לקדמון שכמוני; אבל צור ישראל, המם-אב לבניו; יברך את חגכם עלי לחם העוני; יברך את שולחן הסעודה החמה...; 