המילה מולדת
זה ודאי יבוא בנסיעה בדרך לכנרת ; או בנסיעה דרומה לאילת ; אני אביט מהחלון שוב אל הדרך המוכרת ; אל אותם הרים באותו מבט ; שוב אזכר איך שטיילתי שם עם סנדלים ועם תרמיל ; ועם ההיא שלא העיזה להביט לי בעיניים ; שוב אתפלא איך שהכל נשאר אותו דבר כמו פעם למרות הגיל ; הכל נשאר למרות שהשמים משתנים ; לא יעזרו החדשות האיומות שבעיתון ; גם לא הפקקים בכניסה לתל אביב ; מספיק לשמוע שיר אחד ישן ברדיו שבאוטו ; אני יודע כבר איך אני אגיב ; שוב אזכר במדורה ההיא אני והיא והגיטרה ; איך שניגנתי לה איך שכל הלילה שרנו ; שוב אתפלא איך שאני זוכר בדיוק כמה יפה היא שרה ; אני זוכר בדיוק אולי בכלל נשארנו ילדים ; מבט אחד על חורשת האקליפטוס ; שעדיין עומדת ; ופתאום זה נהיה כל כך טבעי לומר את המילה מולדת ; וכשאגיע לתחילת העליות לירושלים ; אפתח חלון כדי לראות ; ואזכר איך שנתן אמר- "אני רוצה תמיד עיניים" ; והרוח היא שוב תוריד דמעות ; שוב אזכר איך שאותה דמעה כבר ירדה לי על הלחי ; בחוף הים, כשהיא היתה נרדמת ; שוב אתפלא איך שעדיין המלה הזו גורמת לי לבכי ; איך שעדיין ; מלה אחת גורמת להרגיש ; מבט אחד על חורשת האקליפטוס ; שעדיין עומדת ; ופתאום זה נהיה כל כך טבעי לומר את המילה מולדת; 