שנת חורף
די, מספיק עם הדמעות, לא רוצה פרידות גדולות"; כך גיחך נסיך הלבבות; הוא ניער עצמו מן השלכת והפנה בשקט את גבו; "אין לי כס ואין לי כתר, העתיד נושף בעורפי; אנשים הפכו קשים, רבים הכריזו כבר על מותי -    ; הבט בי!"; בלי ממלכה, כמו אביון בלי בית; כך מלך העולם נעלם מפני האדמה; "החיים יסתדרו בלעדי", הוא רטן - ואז נרדם...; "די, מספיק עם הדמעות, לא רוצה התחנפויות; לא יכול לעצור את העונות; כבר נימאס לי להמתין לקשת; אז החלטתי סתם לשכב לישון; אין מקום לאוהבים או רגשות בכביש המהיר; אנשים הפכו קפואים ולא יפשירו עד לאביב -           ; המתן לי!"; בלי ממלכה, כמו אביון בלי בית; כך מלך העולם נעלם מפני האדמה; "החיים יסתדרו מעצמם", הוא רטן; "ואז הגשם יירד, מן מן השמים; האושר יחכה במדבר לבוקר של תקווה; אז כדאי שתהיה בסביבה", הוא צחק - ונעלם; 