הבלדה לשריד האחרון
רוץ ילד רוץ, שמע חיים את אימו; את אימו קוראה, בדרך לגיא ההריגה; אימו שמטה ידה וחיים הילד רץ; רץ אחר אחיו, בדרך לגיא ההריגה ; אחיו נפגע מירי הצוררים, חיים בן ה:8 רץ קפץ לבור; ואחר כך המשיך לרוץ, ביער בין בתי האיכרים; מיטתו הייתה ערימת שחת או בור ביער, עם חופת עלים עליו; חיים ילד חיל, בשירות הפרטיזנים,; המשיך לרוץ העביר ידיעות, בין הקבוצות הלוחמות; המלחמה הסתיימה, הוא נושק לבר המצווה; מגלה שהוא...מגלה שהוא בודד בעולם, בלי בית בלי משפחה; והשליחים של התנועה, אספו את יתומי המלחמה; גיבשו אותם תמכו בהם, שלחו אותם לארץ ישראל; הנער נקלט והתאקלם בקיבוץ שער הגולן ; בחברת הנוער, עם שם מחייב: "צבר"; בסוף י"ב, לא ניכרו על פניו תלאות ילדותו; בלורית צברית וחיוך קורן ניבט מעייניו; שתי אמהות מטפלות, הקבוצה ומדריך אהוב; הם הם אלו, שהחזירו לחיים את תחושת הבית; העלם התגייס לנח"ל, יחד עם קבוצת :"צבר"; הם הם בחרו בו לתפקיד פיקוד...; כשהיה בן עשרים (בחמישים וארבע) באזור ניצנה על גבול מצרים; חוליית הסיור שלו נפגעה ממארב, חיים נפצע ונפל.; מקום מנוחתו האחרון בביתו אשר בשער הגולן; אל מול הרי הגולן, אל מול הרי הגלעד; זהו שיר שנכתב לזכרו של ילד,; פליט שואה,חייל שנפל בקרב על ארצו; השריד האחרון ממשפחתו, אבל לא, אבל לא... לא; לא ניתק החוט וחי הזיכרון; לא ניתק החוט וחי, חי החזון ; לא ניתק החוט וחי, השריד האחרון; 