ואלס 
כשאמא של סימה עלתה לקיבוץ,; רקדו לפעמים על הדשא בחוץ,; קצת הורה, קצת דבקה, כולם עם כולם; נגד כל העולם.; ואמא של סימה, בחדר לבד,; פיזמה את הואלס שרקדה יום אחד,; מרחף וגדול וקרוב עד כאב –; כך רוקדים רק עם הלב.; הביטי, הואלס לא נדם, רק נרדם,; הוא תמיד בהיכון לסיבוב משולש.; הוא אצלך בעיניים, ברגל, בדם.; הוא שלך, כמו חדש.; לסימה היו ריקודים אחרים.; גם היא לא החסירה לילות סוערים.; בבוקר חזרה מהטוויסט והרוק; אל האור המתוק.; אבל לפעמים, כשהלב התעטף,; הייתה מתפללת ליד על כתף; שתישא רק אותה עם הואלס הרחוק; מהרעש של הרוק.; הביטי, הואלס לא נדם, רק נרדם . . .; לסימה יש בת מדליקה ודקה; שזזה ממש כמו בובה מתוקה.; בדיסקו עומדים כל הצפונים בתור,; אבל היא – מה זה קור.; הכי היא אוהבת לרקוד לבדה; בתוך האורות היא חידה יחידה,; היא עוצמת עיניים, היא רק עם עצמה.; מתגעגעת למה?; הביטי, הואלס לא נדם, רק נרדם  . . .; 