קוקו בן תשע עשרה
שש שנים בבית הספר ; שלוש שנים בבית הדפוס ; עכשיו קמים בצהריים ; אין יותר לאן לרוץ ; הראש כואב עוד מהלילה ; דם זורם בעצבנות ; נשבר לגמרי לא יכול עוד ; נגמרה הסבלנות ; שום דבר לא ישתנה ; מה כבר יש פה לעשות ; הולכים ביחד תמיד קיפוח ; היה קיפוח נשאר כיסוח ; משטרה ואלימות ; היו ימים חלמנו יחד ; לכבוש ת'אולמות ; לצאת מתוך עצמנו ; ניסינו לשנות ; מהר מהר לעוף למעלה ; לזרקורים שנדלקים ; האולם מלא לאללה ; רוקדים לקצב התופים ; שום דבר לא ישתנה...; שש שנים בבית הספר ; בבית הדפוס לא הסתדר ; בשכונה חשבו הגענו ; הכל נפל כל כך מהר; 