משא 
עוד ציור דהה מאז הגן של הילד; הוא מזמן הפך לחייל; והכתב צרוד היונה מקומטת; העלים נשרו מן הדף; תפילות מואזין מציפות את העמק; ורעש מסוק לא נרגע; מאם בוכייה לשובו של הילד; שעוד האמין ביונה; ואותה ראיתי חוצה את הבית; בדרכה ראיתי אותה ; כל גופה לבן במקור עלה זית; אך היא לא הניחה רגלה ; ביום הכי קר בשנה לה השארתי; חלון וגם דלת פתוחה; אם אין מלחמה היא תבוא התפללתי; אך היא לא הניחה רגלה; מה עוד אתן מה עוד אתן; את הים אחצה , בשבילך גם בניתי; שובך נוצץ ומוזהב; לך תוכלי לבחור במטע עלה זית; בקרבת כיפת הזהב; הייתי רוצה כך לדאות בשמיך; ענתה וקולה כמו דאב; הייתי רוצה רק לנחות ואין צורך; בסוגר נוצץ ומוזהב; מה עוד אתן מה עוד אתן; מאבק הזמן עייפות הכנפיים ; הקינון הפך למטען; מול המלחמה בין כוחות לשמיים; בצורת מכה בבוסתן; הייתי רוצה רק לנחות עד אליך; רוחות באויר כחידה; אני רק עוד סמל אבל ילדיך; עד אנה ישאו במשא; עד אנה ישאו במשא; 