שובי שובבה
אביב חלף, בא קיץ וגם הוא עזב; סתיו הותיר לשנינו חורף אחריו.; לא תמה השלכת, האביב לא שב,; כבה האור לפתע בבית שחרב.; שובי-נא הבייתה לחיק האהבה; ונחיה שוב ביחד באושר ושלווה.; שובי-נא ילדונת, לנפש רעבה,; שובי, שובי, שובי, שובי שובבה.; עלתה אהבתנו על אהבת-אחים; ומעמל-יומנו היינו בה נחים.; כעת פרחי גננו, כולם נאנחים -; נבול-נבל הוורד ונשארו חוחים.; שובי-נא...; לא תמצאי לך אושר בחיק מאהבים; ואיש לא יביא לך את כל הכוכבים.; שכחי על מה בעצם אנחנו כאן רבים,; זכרי רק איך שפעם היינו אוהבים.; שובי-נא...; 