לפני שירד המסך 
כשעיניים נפקח אל הבוקר הזה; שוב יפתיע אותנו אותו מחזה; אנשים לעמל, ילדים אל הגן, ציפורים לענן; כשעיניים נפקח אל תוך בוקר חדש ונראה טל נוצץ ; על עלי הזיתים ולמעלה בשמי העולם ; מרחף עוד העיט על שמיר ועל שית.; כשעיניים נפקח אל הבוקר הקם ; והנה הנחלים עוד הולכים אל הים; והים של קהלת, ודאי תתפלא, עוד איננו מלא.; והרוח הולך והרוח סובב ונוגע תמיד; באותו הכאב ומכל המקומות שם הלך; ונשב הוא חוזר לו ושב.; ובא לו השמש ושב וזרח ומתוק הוא האור; לעיניים ורך וכבר אין למשחק היפה הזה סוף; טוב שאין לזה סוף.; כשעיניים נפקח אל הבוקר הקם...; ואם העולם הוא במה ענקית; וגם לנו היה פעם איזה תפקיד; עוד רצינו לפני שירד המסך; משהו להגיד.; סליחתכם נבקש ממרומי הבמה; נאלצנו ללכת מכאן לזמן מה ; ותלינו כאן שלט קטן לסימן; שנחזור עוד מעט, שנגיע בזמן.; כשעיניים נפקח אל הבוקר הקם...; 