כנף השכינה
בכל בוקר, בכול ערב היא עולה,; היא עוטפת, היא לוטפת בקולה,; היא איתי ביום של חג והילולה,; היא איתי, כשנפשי בי אבלה.; היא איתי ביום של חג והילולה,; היא איתי ביום של אור או אפלה.; אם אלך בגיא צלמוות, לא אירא,; לא ממים, לא מאש, לא מקרה.; לקולי היא נענית והיא עונה,; היא מגן לי וחומה, כנף השכינה.; היא נוטעת בי עוד כוח בתפילה,; אם ביום פקודה, או עת רוחי נפלה.; ואני בכל שעה ניצב מולה; ונפעם ומתרגש מצליל קולה.; ואני בכל שעה ניצב מולה; וקורא לה: "בואי אחותי כלה".; אם אלך בגיא צלמוות...; 