מעביר דף 
ועכשיו זה הזמן לדעת כבר מה; צפוי לנו מהשמים; האם את יודעת למה התכוונה; זאת שאמרה שהחוכמה היא כמו מים; ונדמה שנהיינו, בלית ברירה; יותר ויותר קרובים; אנחנו כמו זוג לאורך שדרה; פשוט הולכים והולכים; ולאור הדברים הפשוטים באמת; אנחנו חיים את חיינו; למשל בלי הסברים רק לקבל ולתת; זה לא קל אבל מה יש עוד בינינו?; אני נזכר לפעמים בילדות שהייתה; לפני זמן המחשב וההיי-טק; על פסי הרכבת מחכה לקטר; וכשהוא בא אני צועק; כן, היו אלה חיים טובים; כמו שאומרים האופטימים; ולפעמים חיים מוזרים כך אומרים; המיסטיקנים הסינים; ואולי אלה חיים גדולים; הרי חיינו אותם בטירוף; תסתכלי עליי ותראי; קצת שמח קצת עצוב; וכשאני שוב לובשת שמלה לבנה; אתה שואל מה קרה לך ולנו; הרי פעם לבשת את אותה השמלה; בנובמבר כשהתחתנו; כן ברור לי שאת רוצה לפעמים; לחזור אל הדברים שהיו; גם אני רוצה את אותם הדברים; בגלל אותו הדבר בדיוק; כן, היו אלה חיים טובים...; ועכשיו אל תדבר רק תבוא אליי; בשקט בשקט בחדר; כמו שני חברים שאבדו בחלל; שימי לב כבר אמצע נובמבר; שוב נופלים העלים - זה הזמן השקט; מה צפוי לנו מחר לא נדע; אני עוטף אותך בחום ורוקד; ומעביר לנו עוד דף; כן, היו אלה חיים טובים...; 