שארית
יום שישי, את לבד בבית; עיתון עבה עד יאוש, דיסק ישן נושן; בלי תנועה מול הטלויזיה; את קוראת לעזרה בענן עשן; ואני מביט בך מהצד ויודע שאין לך אף אחד; שישבע שאת כל מה שהוא חלם תמיד; וכל מי שרצית קרוב - התרחק; זה מכאיב איך כל העולם מתחלק לשניים שניים -; ואת השארית; טלפון מאמא; כמו שמיכה את צריכה למלא ציפיות; הרופא מפהק אלייך; עם בדידות, הוא אומר, ממשיכים לחיות; ואני מביט בך מהצד ויודע שאין לך אף אחד; שישבע שאת כל מה שהוא חלם תמיד; וכל מי שרצית קרוב - התרחק; זה מכאיב איך כל העולם מתחלק לשניים שניים -; ואת השארית; בכל הפאבים אש מדומה; ריח של צ'יפס, ריחות זימה שופעת; אף אחד לא יאמין; שכמו שאת - עדיין אין לך אף אחד; שישבע שאת כל מה שהוא חלם תמיד; וכל מי שרצית קרוב - התרחק; זה מכאיב איך כל העולם מתחלק לשניים שניים -; ואת השארית; 