חסידות
כביש שחור מתוך הכפור אתה כבר לא נוסע; יום אפור כבר אין ממה להשתגע ; אנשים עוזבים את הבית; את היונה את עץ הזית ; הפחדים מחקו לי דרך אל עצמי; וילונות פתוחים מכה חמה קמל הפרח; אני נוסעת לטייל אתה צורח; דייגים טבעו בשייט אתה הורס את הבית; הדגים שחו בזרם של דמעות; אתה זוכר שהלכנו בשביל והיה לנו קר ואהבתי אותך; אתה זוכר איך שרנו שירים וספרנו חסידות; אתה סופר את השניות עולה בך הריח; השינה כבר נעלמה ונותרת איש צורח; חיוכים נפתחת דלת מתחמקת מתפתלת; ואני עכשיו חוזרת אל ביתי; אתה זוכר שהלכנו בשביל והיה לנו קר ואהבתי אותך; אתה זוכר איך שרנו שירים וספרנו חסידות; לתת שמות לילדים; 