גינות ציבוריות
בין כל כמה רחובות, אפשר לראות, מסתתרות להן בשקט ; גינות ציבוריות, מאפלה לאור יום, עם נדנדות חורקות בסדק ; הפרלמנט מתכנס, מציתים זוהר בדשא, ושורפים את עתידינו ; השכנים מתגלגלים, צעצועים נשכחים, עוד יום לשרוד במערכת.; כל הרוע כל הטוב ; כוס תה ועוגיות ; הרוע והטוב ; בגינות ציבוריות ; בכל פינה ישנה גברת או אדון עם יד רועדת, בכלל הוא עוד בולע ; ילדים פה משחקים, תוכניות הטלוויזיה רועמות, כמו רעב בטבע ; הגבולות כולם כבושים, ישנם שיחים, פרחים, עצים בשלכת ; הבתים סוגרים, סביב קולות רבים, את השמיים לא רואים.; כי המכונה לא מתייאשת, הבוכנה לא מתעיפת, התנועה לא משתכחת ; דמויות האנשים, הנעים בחדוות הנאונים פוסקת ; הצמרמורות משתוללות, המגלשות משומנות, כבר לא איתנו ; כל השדים והפנים והחיים שלא הלכו בשביל שלנו.; 