צריך לצלצל פעמיים 
תופרת אני ותופרת; הים לא יחדל מלנהום; אני את פניך זוכרת; כאילו היה זה היום.; אח כמה צחקנו אי פעם; ראשי המתולתל כה הזהיב; היה לימים איזה טעם; של עץ תפוחים באביב.; אמרתי: "תבוא בין ערביים; אותי לטייל להזמין; כתובתי הגליל מספר שניים; קומה ראשונה מימין..."; צריך לצלצל פעמיים,; צריך לחכות רגע קט,; ואז נפתחות הדלתיים; ואז נפגשים במבט; צריך לצלצל פעמיים; לבוא ולומר: "ערב טוב,; נכנסתי אלייך בינתיים; כיוון שעברתי ברחוב".; וכך, עד שבא אותו ערב; שטפו מדרכות רועשות; דבריך ענוני כחרב; דבריך היכוני כשוט.; שתקתי, דבר לא ידעתי,; חינקוני דמעות בגרון; נפרדנו... לפתע שמעתי; בפתח צלצול פעמון -; לרגע איחרתי לפתוח; איחרתי מכאב ומאור; מדוע מיהרת לברוח?; מדוע מיהרת? אמור...; צריך לצלצל פעמיים...; תופרת אני ותופרת...; אם פעם יהיה ותבואה; שנית פה ברחוב לעבור,; תזכור כי בבית מרגוע; תזכור כי דולק בו האור.; תבוא אם תרצה כמו פעם; דבר לא צריך לחדש; אין צורך בבכי וצער; סליחה לא צריך לבקש.; צריך לצלצל פעמיים...; 