שיר הליצן
כן, אני אותו הליצן; ובעצם הכרנו מזמן; הן אתם המפלצת בת אלף ראשים; אשר היא מלכתי אבל גם פילגשי; ואני בידיה מסור אישית; בפרט בלילות שישי; לפעמים כשמלא האולם פה לפה; וצוחק הקהל ואיננו מרפה; מתחשק לי לשאול כל צופה וצופה; תגידו - אני יפה?; כשאני מסתובב בעיר; מתחשק לי למות צעיר; אמנם שקר היופי והבל החן; ואינני רוצה לשבר את ליבכם; אבל עוד לא ראיתי דבר מסכן; יותר מליצן זקן; וביום שידומו בימות הבידור; מקולי הידוע מאד בציבור; אל נא אל תזמרו לי שירי אשכבות; וגם אל תקראו על שמי רחובות; והרי כל המדליות המוזהבות; לא שוות שתי בדיחות טובות; תחת זאת אנוכי עליכם מצווה; שתבואו בערב אל בית הקפה; תמזגו את היין שווה בשווה; ותביטו מעל הבקבוק זו בזה; ואם אין זה קשה; תגידו ש -; תגידו; שהייתי יפה!; 