צל של שניים
והנה שוב את פוחדת, מה עכשיו; והנה שוב את רועדת, כמו שאז רעדת; והנה שוב דולקים נרות ליד המיטה; ואת שואלת זה אתה?; והנה שוב אני שוכב חצי עיוור; רואה אותך כמעט צללית בגלל הנר; כי את הדלקת את הנרות עד שיבוא האור; ואת שואלת האם אתה עוד פה?; אני עוד פה וגם את נמצאת; אותן כפות ידיים אוחזות; זה צל של שניים, צל של שניים; כן זה בזו.; והנה שוב את פוחדת, מה עכשיו; והנה שוב את רועדת, מה חשבת; זה צל של שניים, צל של שניים; כדי לא להיות לבד; והנה שוב את מתנועעת כמו נהר; והנה שוב את כורעת ואני מעל; והנה שוב דולקים נרות ליד המיטה; ואת שואלת זה אתה?; והנה שוב קורים המון דברים; והנה שוב בגוף חורים לא מתמלאים; והנה שוב, דקה אחת של טוב; ואת שואלת האם אתה עוד פה?; 