אני ובלוטמן
אני ובלוטמן ממשיכים כל הדרך מטח של רוע מסתער עכשיו כמעט כל דקה מחכים שמשהו טוב כבר יגיע "בקצב אש” יורים בלחץ ואי אפשר לנשום ; כוסית קטנה של וויסקי סקוטי מרגיעה קצת רק איתה אפשר להתנחם לשכוח מהקרב יודעים שכל יום יעבור כמו נצח ורק חולמים לחזור הביתה לחזור לאישה  בחום כבד לרוץ, מסע שלא נגמר לחזור אחרי שנים לתת מכל מה שנשאר ושקט מתחלף בלחץ מדינה הגוף כבר לא צעיר אבל נותן עבודה  מספר לי על אשתו היקרה שם עוד יום ארוך עוד לילה קר הזמן שלא עובר ורוצה להתעטף איתה ביחד שמיכה חמה ורק נותר לחוש את חום גופה ; בחום כבד לרוץ, מסע שלא נגמר לחזור אחרי שנים לתת מכל מה שנשאר ושקט מתחלף בלחץ מדינה הגוף כבר לא צעיר כבר לא צריך כבר לא צעיר; בחום כבד לרוץ, מסע שלא נגמר לחזור אחרי שנים לתת מכל מה שנשאר ושקט מתחלף לו בלחץ מדינה שלמה הגוף כבר לא צעיר אבל נותן עבודה; 