עוד מעט 
עוד מעט ויכבו הפנסים; ואת תהיי לבד; ותביטי אל הלילה האפל; מחכה שיתבהר ולומדת להכיר; את הספק שמנכר; עוד מעט וילכו האנשים; ואת תהיי לבד; ותביטי אל חדרך המתרוקן; וחשש מה מתגנב; שהבית שאת גרה בו; איננו כלל ביתך; אי שם בין אוהבייך  שהיו לך; לא חשבת שיש עוד מקום לאהבה; לא ראית שכל מה שיש בתוך לבנו; זה אותו דבר שאנחנו מחכים; ולא רואים ומחכים ומסרבים; עוד מעט והלילה יגמר; ואת תהיי שרועה לבדך; על מיטתך הלבנה; מאבדת את עצמך; מסתתרת מהשחר שדופק על חלונך; אי שם בין אוהבייך...; 