אל בולסון
אני יושב לי בחוץ העולם מחייך אלי ; העצים ירוקים הפרחים לבנים אולי מדי, ; את יושבת בפנים כבולה לך בין החלונות ; אני זרוק בחוץ על ערסל ירוק, כי רק מכאן אפשר לראות ; הכל, אני לא יכול, לשנות את המצב, וזה טוב לי עכשיו ; אני מביט בחלון הסוסים דוהרים אליי ; הציפורים מצייצות הכלבים שם נובחים אך לא עלי, ; והגשם יורד ושוטף רק לו השמש נכנעה ; אני מרגיש את זה שהעולם הזה הוא מלחמה אחת גדולה ; זה הכל, אני לא יכול, לשנות את המצב, וזה טוב לי עכשיו ; ארוחת בין ערביים שמבשלים החברים ; עם בקבוקים של יין וסיגריה שמגלגלים, ; אני מרגיש את זה שהטוב הזה מעיף אותי גבוה ; אבל עוצר את זה, לא לא לא תודה, רק אותך רוצה לשמוע ; אז מחייג אלייך, מספר מה שאני עובר, משתף ומסלף ; לא כל דבר אומר, ; אני הילד הטוב וגם אם לא קרוב, זו רק תקופה חולפת ; מותח קצת גבולות אז בלי שאלות, תחשבי שאת חולמת.; 