אגדה על שני מלאכים
זה סיפור אגדה על שני מלאכים; והם חברים ואפילו אחים; אהבו לרחף עם מכחול בידם; ללטף בצבעים כך את כל העולם; והשניים עבדו ימים ולילות; צבעו יערות וכפרים וחולות; צבעו מלאכנו כל מה שניתן; וגם חלומות בעיני האדם; כל הרהור הוא צבע; כל גוון תחושה; כך נרקם הטבע בלחישה; באחד הימים בעודם באויר; מכחולים בידיהם ובפיהם רוב שיר; נגמרו הצבעים שנשאו בחיקם; ומאז בצבעיו כך נשאר העולם; אז חזרו מלאכים ובעין דמעה; אל רקיע נפלא השבעים ושבעה; ושכרם הוא עצום כי מבוקר עד ליל; את יפי העולם האדם מהלל; אני מחפש את אותם מלאכים; בין הרים ושדות שיחים ופרחים; ולילה אחד כשאני בשנתי; פגשתי אותם כשאני בשנתי; 