את אהובתי 
נתתי כל מה שיכולתי; לא היה לי מי שיהיה לי כמו שאת ידעת; ואיך עכשיו פתאום נדמה לי שהזמן; כבר לא קורא לי להמתין בצד; את אהובתי; ידעת להיות שלי; את אהובתי; ידעת להיות איתי; כואב הראש מלנסות לחשוב לבד על מה בסדר; ומה קורה עכשיו; וענן סמיך של עשב מערפל את מה שכן או לא נחשב; ואז קורא שאין כבר כוח והאיזון הוא לא נינוח; ושהכל יילך קיבינימט; ואי אפשר לקום בבוקר בערנות עוינת; רק שבסוף היום לא נלך לישון לבד; את אהובתי...; נמצא מקום חמים באמצע ונבוא לשם לרגע; יותר מדי הבטנו מהצד; את לא שומעת שברקע אין כבר שקט יש רק מתח; ואל תבכי עכשיו; את אהובתי...; 