את חייכת 
את חייכת במלוא שפתייך ובידרת את שערך ; ואמרת לי שחייך התרגלו כבר לחייך ; ואמרת לי שחייך כבר אינם מה שהיו -; לפעמים את כבר צוחקת; לא תמיד את לבדך.; וראיתי את השקט; וניחשתי את הכאב; ואמרתי: זה בסדר, לא צריך להתאהב; ואפשר לחיות גם ככה; ואפשר בכלל לחיות; גם בלי אושר, בלי לדעת בשביל מי ומה ואיך; ורציתי לעזור לך; ורציתי לעזור; והיה בך איזה אומץ; והיה בך איזה אור; שדחה מיד כל חסד; ודחה כל נדבה; והיה בך איזה יושר; והיית פשוט יפה; והיבטתי אחרייך וראיתי איך דמותך; שוב חוזרת אל החושך ; נעלמת אל לילך; ורציתי לעזור לך אבל גם הבנתי כי; עוד אפשר לחיות גם ככה; ובזה עזרת את לי; 