אני ושירי 
עת השמש שלח אל ביתך את קרניו; את הקצת משנתך אל השמש חייכת; לא היה זה השמש, ילדתי; זה הייתי אני ושירי; לא היה זה השמש, ילדה שלי; זה הייתי אני ושירי; עת הרוח זימר באזניך את סודו; את הקשבת אל הרוח ושרת עִמדו; לא היה זה הרוח, ילדתי; זה הייתי אני ושירי; לא היה זה הרוח, ילדה שלי; זה הייתי אני ושירי; לה לה..; עת הלילה פסע בחוצות ושתק; והיום לעינייך נשק וחמק; לא היה זה הלילה, ילדתי; זה הייתי אני ושירי; לא היה זה הלילה, ילדה שלי; זה הייתי אני ושירי; עת הסתיו הנווד אל ביתֶך שוב פּנה; את לגמת מכוסו, מן היין המר; לא היה זה הסתיו, לא ילדתי; זה הייתי אני ושירי; לא היה זה הסתיו, לא ילדתי; זה הייתי אני ושירי; לה לה..; 