ריק חדרי
ריק חדרי ודומם, ואני לבדי; אך נדמה לי: ליבך עוד נשמר עמדי,; נשמתך עלי מרחפת,; חבתך את לבי מלטפת.; כבר קצרו הימים, וכהים דמדומים,; וערבי הבדידות ארוכים, שוממים...; התזכור את אורך יומנו,; את עצבות חלומנו?; שם בקצה השדות, בין גלי ערפילים,; שם השמש שקעה ופשטו הצללים...; ומדוע ליגון שקיעתנו; תמשך נשמתנו?; ומדוע מכל השעות - יחידה; החיה לעולם - היא שעת הפרידה?; נשמתך עלי מרחפת ; חיבתך את ליבי מלטפת; 