בלדה על נערי שגדל 
הס באפיקו הנחל שט,; רוח בו נושבה קלילה.; בלב הכפר בקתת עצים בדד; ניצבת לה, עוטפה שלגים ואפילה.; ואני לא אישן,; כי עצוב הלילה.; נערי הקט עצים יכרות; יום וליל ירבה עמל; עוד נער קט הוא, וידיו ריקות,; אך לי נשבע להיות לי בעל, כשיגדל.; נערי, גדל מהר,; נערי שלי, גדל!; אט חולף הזמן עוטף סודות.; עלומי חולפים איתו.; ונערי גדל וייף מאוד.; וביום אחד נשא אישה יפה כמותו.; אך אני עד עולם,; לא אשכח אותו.; רוח על הנחל רץ, גועש,; בכנפיו נישאו ימי.; בלב הכפר בקתת עצים לי יש,; ושתי עיני דולקות בליל כלהט אש.; בל יקרב איש אלי,; פן תאכלנו האש!; 