הבית האפור
שמעתי ממישהו לפני כמה שנים; על בית ישן שלא מוצאים לו שום קונים; אם אתה נכנס יש סיכוי שלא תחזור; קוראים לו הבית האפור; בין העצים החנתי את המכונית; עליתי בשביל חשוך, מוכן לכל תפנית; שם על הגבעה לרגלי ענן שחור; עמד לו הבית האפור; חרש נכנסתי אל המסדרון הצר; סקרן כמו חתול אבל פחדן כמו עכבר; על הקיר תמונות לחשו אלי בקור; וולקאם לבית האפור; אז הגעתי, נכנסתי; לאט לאט הבנתי; שאת סוף הלילה; אני לא אזכה לראות; היתה שמה דלת שהובילה לגניחה; היתה שמה דלת שהובילה לצריחה; דלת אדומה שהובילה לגרדום; ודלת לשום מקום; אז הגעתי...; פסל עתיק לפתע קם לו לתחייה; קולב בסלון תקף אותי עם מטריה; הרצפה קפצה, הסלון התחיל לבעור; נשרף כל הבית האפור; רצתי לדלת - המנעול היה שבור; ניסיתי חלון אך הסתבר שזה ציור; אל הגג עליתי, עפתי כמו ציפור; נפלתי מהבית האפור; מה שקרה אני זוכר במטושטש; זחלתי לאותו מרוסק ומרוטש; על הכביש דהרתי, הסתכלתי לאחור; נעלם לו הבית האפור; הגעתי...; הלקח שבסיפור ברור לי ועוד איך; לבית הבא אני הולך עם מתווך; אם תשמע על משהו, דבר אחד תזכור; רק לא - רק לא באפור; הגעתי...; 