סיינט פיטרבורג
היא ישנה במלון בסיינט פיטרבורג שיש בו אלף חדרים ; מהקומה השלישית מעל הנהר היא נוגעת במים הקפואים ; על המיטה יש לה לורקה ובורוז על השידה יש בקבוק כדורים ; והבוקר הזה ערפילי וזוחל כמו קריש דם במעלה הורידים ; היא ברחה מתל אביב כבר ביוני כשנגמרה שנת הלימודים ; ודווקא למזרח אירופה כי אין לה שם שום חברים ; ובתיק יש גלויה מבויילת שכתבה עוד בפראג להורים ; והוויסקי הזה קטלני וצלול כמו שהיה רק אחד הגברים ; ותיירים בקבוצות מתעטפים בפרוות ושטים בסירות עם דגלים ישנים ; והיא נכנסת מהמרפסת ישר למיטה אל השינה הגדולה שעוצמת את החיים ; היא יפה כמו המדונה של אדוארד מונק השיער השחור על הכר האדום ; והעור המושלג שקפא שם לעד מתגלה בזרועות עד כף היד ; ובארון הבגדים שהשאירה שבארץ יבדקו הרופאים ; וזו שינה מלאכית שצונחת אחרי אלף לילות נדודים ; ותיירים בקבוצות מחפשים מזכרות ומצטלמים מסביב למדריך החייכן ; והחיים הם נהר והמוות הוא ים כך שמעה בשיר צ'כי ישן שרשמה ביומן ; ואלו המילים האחרונות שכתבה כולם שוחים מול הזרם לקראת אהבה ; ומחפשים את הטעם בשפתיים קרות ויונקים מבקבוק שאין לו פטמות ; והורגים את הזמן בעינויים אישיים ונוסעים כדי לחזור לאותם מקומות ; וזה הזמן שצוחק אחרון והורג את כולם עד שכולנו עצמות ; 