דניאל ג וק
מול ירח שאיבד דעתו; רוקד דניאל לבד עם עצמו; כמו פרפר ששברו את כנפיו; הוא צולל ולנצח נשרף; בפנים הקסם שהוא כל עולמו; שבוי דניאל בכבלים של עצמו; חי כמו צב עם שריון מעליו; בתוך המלכודת של כאב ורעב; דניאל אוהב ורוצה לשחק; אבל משהו תמיד אותו משתק; דניאל זועק ולאט מתפרק; הושיטו לי יד כי אני מתרסק; וחי בעולם שצף; ראי מנופץ לאלפי חלקים; ודניאל לעד מדביק רסיסים; כמו חרק ששוכב על הגב; מביט הפוך בעולמו שחרב; דניאל שומע מביט ושותק; איך הכל מידיו מתחלק; דניאל יודע אך הוא לא מסתלק; תמיד יש עוד כח ובפנים הוא צוחק; וחי בעולם שצף; חי בעולם מורכב; 