שיר הירידה
תאמין לי אני בן שמונה עשרה שנה בניו יורק; ואין כמו הארץ שלנו תאמין לי ; ההתנהגות של האנשים, השמש, הבחורות הכי יפות,; האוכל יותר פיקנטי ; פה הכל junk food ותביא לנו doughnuts ; עוד לא אבדה התקווה, ואני יודע ; היא רק נסעה התקווה, ואני נוסע ; יורד רק לרגע - כבר חוזר! ; תאמין לי הייתי מוותר על כל הכסף שאני מרוויח אבל זה לא משתלם ; תשמע חביבי אם יש משהו שבן אדם לא מאבד לעולם זה הזהות שלו ; השורשים שלו, זה לא לשכוח לאו הוא שייך ואני תמיד הייתי ; ישראלי ונשארתי ישראלי, עובדה! כל בוקר אני אומר לעצמי ; Joe don't lose your identitude… בערך. ; עוד לא אבדה התקווה, ואני יודע... ; אני אומנם עשרים שנה באל.איי; אבל אני בקשר תמידי עם הארץ בטלפון,; מכתבים כל המשפחה שלי שם, מה משפחה?; יש לי גם בית שלא מכרתי, למה? אני כבר חוזר!; בית בית אשכרה עם גינה ונוף נפלא לים, בימית. ; מה, החזירו את ימית? מתי? למי? ; עוד לא אבדה התקווה, ואני יודע... ; כל יום חמישי אנחנו רוקדים, ריקודי עם ביחד,; כל סדר יושבים ביחד בשולחן וכל Christmas; נותנים מתנות שמע חביבי יהודי תמיד נשאר יהודי ; עוד לא אבדה התקווה, ואני יודע...; 