קליפה
היה לי קשה מדי בין האנשים,; אז התחלתי ללכת והגעתי לפרדס; והדמעות שלי נפלו על העלים היבשים,; תהית איפה אני ולא באת לחפש.; אחרי ששוב נתתי יותר מדי,; אני ארגיש את הקליפה הזאת צומחת מעלי; ואיך אני אדקור את כל מי שיתקרב ; הלא כבר נשבר לי פעם הלב.; רצית לברוח מכל מה שמוכר,; בין החולצות הישנות שלך הבחנת בי; ואם קמט החיוך שלי נראה אותו דבר,; הרי תוכל למצוא רחוק מה שמצאת כאן איתי.; אחרי ששוב נתתי...; ועל כל זה אני אשלם עוד ביוקר ; על האגו שלי, על האכזבה.; אני אזיז את השמיכות כי מחר בבוקר,; אני שוב מתעוררת עם עוד שכבה.; עדיין קשה לי בין האנשים,; לפעמים אני נזכרת כמה זה כואב; איך הדמעות שלי נפלו על העלים היבשים ; ואיך קשה לשנוא את מי שאתה אוהב.; אחרי ששוב נתתי...; 