פרח הלילך 
היום אולי נדחה את בוא הלילה; ולא נשאף לאור כוכב; הן לי ולך יש כל אשר נשאלה; מבלי מילים נדע זאת, כי נאהב.; היום אולי נדחה את קץ דרכנו; ולא נזכור כי סוף לכל.; זה המשעול שבו דורכות רגלינו,; בשני קצותיו הדשא לא יבול.; שותקים נאהב כי לי ולך; די בלי מילים שהן לאלה,; אשר אינם יודעים לומר אחרת; כמה יפה פורח הלילך.; היום אולי נדחה את העצבת; אם יד ביד באור, נלך,; כי רוח כפור בחשכה נושבת; רק במקום בו לא שמעו את שמך.; שותקים נאהב...; היום אולי נדחה בוא השלכת; ולא יוכל לבוא הסתיו.; דרכים רבות הן לאביב ממלכת -; אם רק אותן אור חיוכך יאהב.; שותקים נאהב...; 