אדם רחוק
אדם רחוק שואל לשלומי ; והד קולו בי שוב. ; אדם נוסע אל דמי ; כמו קרון עזוב. ; ולא הייתה לי שום מטפחת בשבילו! ; ולא היה לי שום חרוז לילי! ; ולא ידעתי לאן דורך שבילו! ; וגם קולי אבד, וגם קולי! ; אדם רחוק חוזר אל חיי ; והוא אורות יביא. ; צילו נופל על שתי ידי; על תחנת גופי. ; ולא הייתה לי שום גחלת שבלב! ; ולא הייתה לי שם ציפור בראש! ; ולא הייתה חרוז כמו כאב! ; ולא ידעתי איך אותו אפגוש! ; אדם רחוק גאה בהלך צחור ; פורש כנפיו פתאום. ; האם ישוב? האם יחזור? ; זאת לא אדע היום. ; זאת לא אדע היום ולא אדע מחר! ; ולא יהיה לי שום חרוז לילי! ; אדם תועה תמיד באור הקר! ; וגם קולי אבד, וגם קולי! ; נה נה נה נה נה נה נה נה ; זאת לא אדע היום ולא אדע מחר! ; ולא יהיה לי שום חרוז לילי! ; אדם תועה תמיד באור הקר! ; וגם קולי אבד, וגם קולי!; 