שיר לאודי
כשנולדת, נולדתי אני,; התפתחת, צחקת, נעתקה נשימתי,; איך היינו ביחד, ; חיינו בלי פחד,; שהזמן שלנו, הוא זמני.; על שטיח גדול, התחלת לצעוד,; עדיין נתמך, תלוי בי מאוד,; ופתאום גן, בית ספר, צבא... ואני?; לא חשבתי בכלל שזמננו זמני. ; אבל עכשיו הלכת, ; כך פתאום לא נפרדת,; ואנחנו לא נהיה עוד לעולם.; והנה אתה מתחת חופה,; למדת, השכלת, מצאת אותך,; אני זזתי הצידה כבר פחות צריך תמיכה,; זה בסדר בני, גם קצת זמן איתך. ; אבל עכשיו הלכת,; כך פתאום לא נפרדת,; ואנחנו לא נהיה עוד לעולם.; 