למה אנחנו תמיד רצים
צבעתי את עצמי ‟ בצבעי מלחמה; ויצאתי לשוטט בחוץ, לכבוש לי נחמה,; היו שם פרצופים בשלל צבעים,; מלוכסני עיניים; שהביטו בי, אז המשכתי בינתיים.; וידעתי זה לא הזמן שלי,; זה זמן של מישהו אחר,; ואני.. מחכה ומחכה; נו שיגיע .. שיגיע מה?; אז אולי אפתח איזה ספר -; ואקרא משהו מעניין; אאמץ איזה משפט שאוכל לחלום עליו,; שיתן לי איזה מקום לאשליה.; אז למה אנחנו תמיד רצים; אחרי אלה שלא רוצים אותנו,; מן סיפוק שבא למלא איזה מן חוסר מטופש, ; משהו בשעות הלילה גורם לי להתהפך בחוסר שקט ,; יש משהו בך שגורם לי לחוסר מנוחה.; אז ישבתי מולו אחרי שהרגשתי ; קצת יותר בטוחה, ; היה לו מן חיוך כזה שעשה לי; מממ... אני לא יודעת מה,; הוא סיפר לי שהוא הסתובב קצת בעולם,; ראה מפה ומשם ושהוא צריך איזה חיבוק חם,; אז מיהרתי, כן.. מיהרתי מדי; ופתאום מצאתי אותו.. מצאתי אותו מעלי.; חשבתי... איזה מטומטמת ; הרי זה מוכר לך כבר,; מסיפור אחר,מזמן אחר; מאלוהים יודע מה זה היה?; אז למה אנחנו תמיד רצים..; אז לבשתי את השמלה הכי הכי שחורה שלי; כמו סיום של תקופה,; הוא התקשר אלי אחר כך ואמר לי; שהוא נוסע לחופשה,; "אני צריך לחשוב קצת מותק,; להיות לבד; תראי,לא הספקתי לנער את שאריות הקשר; שעבר".; לא אמרתי מילה ,פשוט שתקתי; נו, מה כבר יכולתי לומר; חשבתי.. אולי אני לא משהו; אבל גם הוא לא מי יודע מה.; אז למה אנחנו תמיד רצים....; 