שני צבים
שני צבים אהבו; ביום גשם וסערה,; מן החול ירדו אל הים; כי יפה האהבה.; שני צבים צללו; ובתכלת היתה דממה,; ואמר הצב לצבונת; מה גדולה האהבה!; צב צב צב צב צבה צבונת; שני צבים מסתכלים; בעיניים ללא דמעה,; רק הים מפריד בין השניים; אבל לא האהבה.; אל החוף לא עלו; ביום גשם וסערה,; אלמוגים יוכלו לספר; מה יפה האהבה.; שני צבים אהבו; 