כשאת עצובה
אין מוצא, כשאת עצובה; עלים נושרים ,פרחים נובלים ,והרוח כבדה; ואת ליבך, את שומרת מעצמך; לא נותנת לו , שישקיט ידאג ילטף..; פזמון: הוא קורא לך; מנגן בלילות ; אור גדול עוטף אותך; הוא מחכה לך ; כל זמן עד שתיהי שלו; רק חייכי, ופתחי את ליבך בשבילו..; את לא מבינה,כשאת עצובה; הדרך נראית מנהרה אפלה בלי מוצא; עוד מנגן אותו המזמור הישן; שעטף אותך בלילות , שהזכיר לך; נשכחות..; פזמון...; 