תל הבבילון
מאה קילומטר מצומת סדום ועמורה; מרים ת'אף מעל עשן התחבורה; בניינים, אנשים, אגזוזים, מטוסים; גם אני רוצה לעוף אל מעל הכוכבים; האם רואים אותי? כי אני רואה אותם; בבלוק שלי גרים חצי מיליון בני אדם; רק לחמישה מהם אומר שלום בבוקר; כנראה שלהגיד שלום היום עולה ביוקר; וחשבונות, תשלומים ודו"חות חנייה; מחייכים אלי כל בוקר מתוך התיבה; ואם התלוש כל כך קטן; למה עולה כל כך הרבה?; ובסוף אני משלם תמיד; סותם את הפה; גר בתל הבבילון; תל הבבילון בציון; חי וישן וחולם על דירה בצפון; גר בתל הבבילון; תל הבבילון בציון; חי ונושם ואומר תודה יום יום; נכנסים לתיבה כמו אדם וחווה; 'סתכל, אצלי בערוצים זה לא זהב ולא תבל; כל היום הם משדרים לי סתם זבל מבבל בערמות; בבילון פתחה שוב בשביתות; והכלב של השכנה שלי עוסק ביציקות; בחדר מדרגות שוב נשרפו המנורות; יורד בזהירות ונכנס להזיות; רוצה לנשום? תשלם; רוצה לחנות? תשלם; רוצה לעוף? תזמזם; לוקח 405, עולה לירושלם; אבל גם שם כבר לא צלול כיין; גם קפא לי שם המוח אז חזרתי בינתיים; לתפוס תנומה קלה בים של שמש בין ערבים; שילמתי 10 שקל על כסא - ישנתי שעתיים; גר בתל הבבילון...; עד 1908 שום דבר מזה עוד לא היה קיים; הירקון זרם בנחת אל הים; עד שבאו כמה חבר'ה אירופאים עם חזון; בלי לשים לב קמה תל הבבילון; הבתים צצו בקצב כפטריות אחרי הגשם; גם כבישים ומדרכות וכל דבר אחר בעצם; מכולות וקיוסקים עם המון עיתונים; ומגדלים מאוד גבוהים שנוגעים בכוכבים; גנים ציבוריים לקטנים ולגדולים; בתי קפה, בתי מרזח ומועדונים; ובשנות השמונים עם מגפת הקניונים; אתם דבר אחד שכחתם; קוראים לו אלוהים; גר בתל הבבילון...; 