הבלדה על אוריה
פורצת מלחמה תופסת כותרות ; אני ואוריה רצים לתפוס עמדות הגדוד נשלח דרומה לגבול הרצועה ; הגענו לקיבוץ שננטש מתושבים נשארו בו רק פרות ועובדים זרים ; שיחקנו כדורגל ושמענו חדשות ; המגד אומר שיש חשש להתלקחות בשתי החזיתות ; ואוריה אומר שמשהו מסריח ; כי איך זה שכולם בלבנון ורק אנחנו ברפיח ; וחיילים נופלים שם בתעלות הצפוניות ; כשאנחנו לא עושים כאן כלום וישנים בשמירות ; רק אוריה לא נרדם בלילות ; הוא לא נרדם ; קיבלתי אות של ניצחון איזה דיכאון ; מלחמת לבנון מספר שתיים ; אני רוצה לצחוק אבל בוכה עד השמיים ; אוריה החיתי בוכה איתי חייו הם משל הנמשל הוא אני ; ניתקנו טלפונים כבר לא צופים בחדשות ; מפחדים להכיר את פני המשפחות ; אוריה ברח מהקיבוץ ועלה לצפון ; אין ברירה הוא אמר זה ענין של שליחות ; הוא הצטרף לגדוד סיור והגיע עד ביירות ; אבל הגדוד נסוג אחורה ואיתו גם אוריה ; ביום שהם חזרו הייתי בלוויה ; בכו שם הרבה וצעקו על מה ; אני צועק מישהו ראה את אוריה ; לא יודע לומר אני הרגשתי מוזר כל אדם שראיתי נראה לי מוכר ; עצמתי עיניים ושקעתי בתנומה ; בראש מהדהדים הקולות על מה ; ואיפה אוריה ; קיבלתי אות של ניצחון איזה דיכאון... ; בביתי כבר מחכה לה המעטפה ; ואין עליה חותמת של משרד הביטחון וראש הממשלה ; ניתנה לך הזכות לענוד את אות ההוקרה ; על שלחמת במלחמת לבנון השנייה ; אבל אני בכלל הייתי בדרום ; כף רגלי הקטנה מעולם לא דרכה בלבנון ; באמת שאני לא רוצה לאבד את הצפון ; על כל הפשעים תכסה הסיכה על החור שבלב ועל עלבון האומה ; את כל הפצעים תכסה הסיכה את אובדן החבר והאמון שנפגע ; רק את הדם אוריה מי יכסה את הדם ; אבל הוא לא עונה וקולו נדם ; הוא נעלם ; קיבלתי אות של ניצחון איזה דיכאון ; מלחמת לבנון מספר שתיים ; אני רוצה לצחוק אבל בוכה עד השמיים ; קיבלתי אות של ניצחון איזה ביזיון ; מלחמת לבנון מספר שתיים ; אני רוצה לבכות אבל צוחק לי בשמיים ; אוריה החיתי צוחק איתי ; הוא אומר לי אין כאן נמשל אתה זה אני ; אוריה החיתי צוחק איתי ; הוא אומר לי עזוב אותך תשכח מזה אחי; 