קוטפי הקפה
כשהרוחות נושבות מעל עצי הצמרת; ואת תלכי אתי בשביל בשביל היפה; המנגינה אשר נשמע איננה אחרת; כי כאן שרים לך כל קוטפי קוטפי הקפה; הם בשורות עומדים פניהם הרוח צורבת; ורק עלי קפה קוטפים קוטפים לסלם; הם כאן בחום היום בליל ברוח צורבת; לקטוף קפה הם לא יפסיקו לעולם; ואל יום המחר הקוטף צופה; ואל יום המחר שיהיה יפה; מתי כבר יחדל לקטוף קפה לקטוף קפה; כשהרוחות נושבות מעל עצי הצמרת; את תשמעי קוטפי קפה בוכים בלבם; אל אניות פולטות עשן שורה ממהרת; לקטוף קפה הם לא יפסיקו לעולם; האניות יוצאות הרחק מעבר למים; כמו אל חלום רחוק נושא כל איש את פניו; אבל מיד ישובו שוב לקטוף בינתיים; כי כאן קוטפים קפה הבן האם והאב; ואל יום המחר...; 