נוצת פלאים
מעבר לים ולפני הרבה שנים; שכל הדברים עוד היו יותר קטנים; במקום לדבר עוד היו כולם שרים; היו ילדים שפיטפטו עם ציפורים; אז ילד אחד שהיה קטן נורא; ישב לו על עץ ופיטפט עם דרורה; הביא לה פירור של עוגה במתנה; והיא נתנה לו נוצה כזאת קטנה...; הייתה זו בעצם נוצה של פלאים; שידעה לנגן שירים נפלאים; אומרים שכל מי שהקשיב לקול; התחיל לגדול ולגדול ולגדול; היה הירח אז דק כמו מגל; שמע את השיר ותראו איך הוא גדל; וילדה קטנטנה בתוך עגלה; שמעה את השיר והפכה ילדה גדולה; אך אם לאחור השיר נוגן; כל מי ששמע נעשה פתאום קטן; סיפרו לי איך פעם שלושה עשר זקנים; הפכו להיות לנכדים ולנינים; הילד היה מנגן וגם שר; בנוצת הפלאים הפוך או ישר; מאז עד היום יש בכפר ובעיר; קטנים גדולים זה בגלל אותו השיר; שמע זאת המלך אשר במדינה; ציווה להביא את הילד לפניו; כי כל המלכים לא חשוב מה גודלם; רוצים להיות הכי הכי שבעולם; כשמלך אומר אז תמיד באים; הילד בא עם נוצת הפלאים; החוה לו קידה ולא אמר לו אף מילה; התחיל לנגן מהסוף להתחלה...; המלך וכל היועצים והשרים; קטנו הצטמקו ונהפכו לפירורים; כולם נעלמו מתחת לשטיחים; דברים שכאלה קורים גם למלכים; מיד שנודע בעיר המעשה; מאה נסיכים ניסו לתפוס את הכיסא; הילד לקח לידו את הנוצה ; עבר בין כולם והחוצה הוא יצא; מאז הוא נודד בכל עיר ומדינה; מנגן בנוצה את המנגינה; בלילות היפים כשהשקט עמוק; לפעמים עוד שומעים הילדים צליל רחוק; חשבתם פעם למה הירח משתנה כל הזמן?; לפעמים הוא גדול ולפעמים הוא קטן; ילדים שמחייכים בשנתם הם כבר יודעים; זה הילד ההוא עם נוצת הפלאים; לכן בעולם את זאת כולנו מבינים; יש קטנים ויש גדולים ויש מכל מיני מינים; תלוי איך הילד ניגן לו בנוצה ; ישר הפוך או איך שהוא רצה; לה לה לה...; 