מריח כשלון
זה שוב נגמר אני מריח כישלון; אני ראיתי את זה בא, את אמרת זה רק דמיון; ומשקעים עם מישהי שכבר עזבה יותר מפעם; את נראית טיפה שונה אבל בדיוק אותו הטעם של פרידה ; אני ניסיתי באמת שהיא ניסתה; אבל זה לא אשמתי אז זו בטח אשמתה שזה נגמר ; אני הולך ממך לאט כמעט עומד; אם היינו בתוך סרט את היית עכשיו יוצאת אלי; ומחבקת ומנשקת עד שזה עובר; אבל הסרט הוא שלי או לפחות כך מסתבר; שאת שלמה עם השממה שאת השארת אצלי בלב; כי כבר הלכתי די הרבה ולא ביקשת שאסתובב; היי בעוד יומיים מקנאה ואתקשר; אמצא סיבה מספיק טובה כדי לדבר; את תמצאי סיבה אחרת לוותר; היי אני עוזב הכל עליך ומקווה; שאת בוכה נורא גם לך יהיה קשה; להירדם או ששוב אני טועה; אמרת הרבה וקצת בכית ולא אמרת לי כלום בעצם; ואם כל זה לא מספיק מתחיל לרדת עליי גשם; והבית עוד רחוק והפצע עוד עמוק; והראש קצת מסתובב אני חושב שאתיישב; והדפיקות, דפיקות הלב, כן הוא יוצא מהחזה; אני חושב שאתעלף אני מרגיש את זה קורה; הבניינים מסתובבים ואז את פתאום צוחקת ובוכה; בזיכרון אחר את שוב מתפשטת; וצריכה שאכנס אליך טוב לי שם כל כך; זה מרגיש לי כמו בית האם זה טוב גם לך; זו הזייה אני יודע מסביבי הכל חשוך; אם למות באמצע גשם לפחות שיהיה חיוך; היי בעוד יומיים מקנאה ואתקשר; אמצא סיבה מספיק טובה כדי לדבר; את תמצאי סיבה אחרת לוותר; היי אני עוזב הכל עליך ומקווה; שאת בוכה נורא גם לך יהיה קשה; להירדם או ששוב אני טועה; טוב זה נגמר עברו יומיים התעוררתי במיטה; יש ריח עראק מסביב אך עדיין אין אותה; זה עוד מוקדם להתקשר היא בטח ישנה; וגם היא ערה אז בעצם בשביל מה; זאת אשמתי או אשמתה אשמת הגשם הנורא; הלב כבר התרגל לשפוך הכל ולקבל; שזה נגמר כן כן; כן זה נגמר כן כן; 