לילה אחרון בלונדון 
אז זה מה שאתה רוצה להיות בעצם, היא אמרה...; הצחוק שלך מצחיק אותי,; אמרה הנערה הארוכה ; לנערה העגולה שצחקה; מיד חזק יותר, הסמיקה, וחושבת לעצמה –; הרי כולנו שיכורים, וזה בסדר, ואז מה,; והעיקר שצוחקים,; זה לילה אחרון.; אני לבד במסעדה המלאה מפה לפה,; אני רק רוח רפאים, אני רק צל על הבופה,; וכל שברי הדיבורים סביבי הופכים לערפל,; היו שלום אחים זרים, לכו לאלף עזאזל,; אני שותה לחייכם,; זה לילה אחרון.; דמעות עמדו לי בגרון.; האוטובוס המתגלה מן הרחוב המאוחר; לא נראה עגום כמו בעבר.; עכשיו אתה נזכר?; אני עוזב מחר בבוקר ואף-פעם לא חוזר; שוב אל העיר הזאת שכל מה שנתנה לי הוא הסבר; כיצד ניתן להסתדר בלי אהבה ובלי חבר,; שרק קרעה לי את הלב ואז קראה לי משורר,; ובאמת, אולי זה לא מעט.; אז זה מה שאתה רוצה להיות בעצם, היא אמרה –; דג מאוד גדול בבריכה קטנה?; אמרה ונעלמה אל תוך הזיכרון.; 