המשורר 
הוא לא יוכל שוב לאהוב, ; היא לא הותירה לו דבר מלבד אותו חלום שורף. ; ובעוד הזמן מרחיק אותה הרחק מזרועותיו, ; נותר לו רק להיזכר שבלבה מצא שלווה. ; אלפי שירים מצאו דרכם אל מכתבו- ; היא לא תדע זאת לעולם. ; הגעגוע לא עוזב את נשמתו, ; לילות קרים צורבים את שארית כוחו. ; מגע ידה צרוב על כף ידו, ; עיניו כמהות למבטה הקר, לחיוכה. ; ורק אם תפנה ראשה אליו, ; יקרוס ליבו אל תוך קרביו, על כל חלומותיו. ; אלפי שירים מצאו דרכם אל מכתבו...; 