שוב אורחה
שוב אורחה באבק שביליה; שוב אנחנו - שורה יפה; כל דרכינו הולכות אליה ; קרייה שלנו, האהובה.; עד אין אופק, במגדליה; היא נשקפת גאה, זקופה; והדרך למו רגליה; הרים ויער היא עטופה.; עוד הערב נבוא גבוליה; ברגלנו העייפה.; כל דרכינו הלכו אליה; קרייה שלנו, האהובה.; 