מתוך יומני
כבר מתמול בליבי חלומות מוזרים; עוררו איזה רגש איום.; ולכן כל הלילה כתבתי שירים; ואני עיפה היום.; וראשי מה כבד וידי מה רפות; ומבט לי כל כך מפוזר.; ועוברות מחשבות במוחי וחולפות; ואינן משאירות דבר.; רק ברור שאין טעם לכל ההוי; אין תכלית ואין יסוד.; ונדמה שכבר זמן להגיד את ה"די"; וחבל שהמוות סוד.; 