נח היה איש צדיק ותמים
נוח היה איש צדיק תמים ; נוח היה איש צדיק תמים ; נוח היה איש צדיק תמים ; ולכן נשאר יבש. ; הציץ האל פעם מחלון המשרד ; ראה את העולם והחוויר מיד: ; "בראתי באני אדם לא יודע בשביל מה. ; אמחה אותם במים מעל פני האדמה". ; ירד האל, העיף מבט רגוז. ; פתאום ראה את נוח - בחור מאה אחוז. ; וזה בסגנון של אותם הימים ; "נוח היה איש צדיק תמים". ; נוח היה איש צדיק תמים... ; אמר האל: "נוח, ת'עולם צריך לרחוץ, ; אביא מבול כהוגן, תראה כבר כמה בוץ. ; אז קח עצים, נוח, אלפים קוב, ; ובנה תבה מגופר ממש כמו שכתוב". ; נוח סח: "בוס, זה ג'וב נורא קשה" ; האל אמר: "נוח, קח את יפת, חם ושם". ; "בוס, בגב כבר יש לי 'הקסן-שוז'". ; "בלי פוילע-שטיקים, נוח! אפ-שתיים-זוז!". ; נוח היה איש צדיק תמים... ; נוח סח: "הנה היא, הנה היא, בוס". ; "או-קיי, נוח. ועכשיו תתחיל לדחוס ; שניים-שניים ורב להשגחה ; וכן את גברת נוח ואת כל המשפחה". ; נוח סח: "בוס, כבר מעונן חלקית". ; האל סח: "נוח, אל תזלח כמו תמיד!" ; נוח סח: "בוס, כבר מרגישים טיפות!" ; האל סח: "נוח, סגור ת'פה ות'דלתות!" ; נוח היה איש צדיק תמים... ; הם שטו כך, לפתע - זבנג איום. ; "קיבלתי פנצ'ר, בוס, נתקעתי במקום. ; איני יכול לזוז. לבי נשמט!" ; האל סח: "נתקעת, נוח, על האררט". ; נוח סח: "בוס, לרדת כבר מותר?" ; האל סח: "נוח, המבול מזמן עבר. ; די, נמאס לי. אשוב לי למשרד. ; את המבול הבא כבר תעשו לכם לבד!" ; נוח היה איש צדיק תמים...; 