הרוסים באים
לנו קצת כבר נמאס, נכון,; שוב לקרוא זאת בעיתון.; אך מעבר למסך; עוד המאבק נמשך; היי... היי... היי...; בקייב ובוילנה ,; ובערבות גרוזיניה,; מוסקבה ולנינגרד -; הדגל עוד לא הורד!; שם מחליטים כל לילה; עוד בוריס ונטליה; על אף הסכנה; לצאת שוב להפגנה!; ועם בוקר, מול החומה; בכיכר האדומה; מפגינים לפתח הסובייט; שאמר להם: אסור לצאת!; נייט, נייט, נייט!; עומדים הם בשרשרת; מול כל שוטרי החרש,; עומדים ובדממה; שולפים את העצומה.; גם הם עומדים בשלג; בזים לכל שלשלת; לכל גדרות סיביר; נטליה וולדימיר.; כאן בארץ בדיחות עושים; על גרוזינים ורוסים.; אבל שם חולמים הם כמובן; על מולדת לא (על) מספר לבן...; הי! הי! הי!; והם יוצאים לשלג; בנפש מחושלת,; ומחרפים נפשם; לצאת כבר, לצאת משם.; ובבואם אלינו,; מה הם שומעים אצלנו?; שהם חרפו נפשם; על "וולוו" ודירת חינם.; נכון שיש פראבלמות,; ויש מה לקדם עוד.; לוחץ כאן פה ושם.; אך זה לא באשמתם.; המאבק גם פה הוא.; והם - שרק יבואו.; יבואו מה שיותר.; אנחנו כבר נסתדר!; 