ולס בחמש ושלושים
ועדיין רוקד איתך בראשי,; מביט בשעון וכמעט חמש ושלושים,; ואם לא תגיעי עד שש, אתייאש,; אך אעמוד פה מחר מול אותם ברושים.; ועדיין אוהב עם הזמן, עם כל צעד; וזוכר עוד היטב איך את אמרת:; "אחרי שתי פעמים טובות באה פעם,; שהורסת אותנו ואז זה נגמר".; ונוסע עדיין באותה מכונית משומשת,; קרוב לודאי עם מנוע הרוס.; ויודע שאין אפשרות נוספת,; מלבד להתחיל איתך באותו הריקוד.; והכל מסתחרר כמו סוסים דוהרים בתוך חדר,; סומך על ידך, לא תתני לי ליפול בטעות,; ואני מצטט כמו מלומד מתוך ספר:; "סינדרלה שלי - נרקוד ונמות".; ונוסע עדיין...; שמי העיר אדומים ואת בי פוגעת,; ושני ילדים צוחקים מהשיר,; כי איך את לא באה, איך את לא באה?; קבענו לרקוד בחמש ושלושים.; 