פרידה על החוף
הנה הערב ריק; ועגום חורק; שער - הנמל.; ואור - זרקור מציף; שוב את הרציף; בנשיקות חשמל.; למה בכל פרידה על החוף; יש התחלה של קץ ושל סוף?; ולמה עצובים; פני האוהבים; הפונים לים?; ואת ניפנפת שלום; כמו מתוך חלום,; על המעקה.; ולך שיער גולש; ומבט בולש,; האומר: "חכה!"; למה בכל פרידה על החוף...; הים סער עזות; וידענו זאת,; אך ידענו גם -; שאם עינינו, בת,; רטובות מעט; אין זה מן הים ...; למה בכל פרידה על החוף...; ואיש בודד היטה; אל העלטה; אוזן קשובה.; ובלי מילים שאל; כוכבים מעל,; אך - ללא תשובה...; למה בכל פרידה על החוף...; 