הסוף מהתחלה
ארוכים לילות הניאון בלעדייך; תמונות זרוקות על השולחן, הריח עצוב; הוא לא חשב איך שהכל יפרוש כנפיים; מעליו יעוף מבלי לשוב; ימים קצרים מאוד של בני אדם ושמש; חולפים כל כך מהר והוא מרגיש מיושן; מסתכלים עליו כולם, תמיד נדמה לו; בורח ללילות של עיר שטן; את שומעת, את יודעת; איך שהלב נקרע; שוב עובר את הסוף מהתחלה; הוא לא רוצה ובטח לא יכול לדעת; איפה מסתתרת קשת, יש רק ענן; עד שיפתחו לו שערי שמיים; תמיד ימשיך ללכת לו מכאן; את שומעת...; 