עץ עירוני
לכוד בגומת בטון לוחצת; בעיר ללא שינה ללא עונות שנה; זוהי סביבה עוינת לעץ.; חסרי בית שרגליהם כבדות; נשענים עליו כדי להתגרד ולשתות; ואין הוא יכול להתנגד או למחות; זוהי סביבה עוינת לעץ אבל הוא מסתדר; עוברים ושבים תלשו ממנו את בדיו; ועכשיו הם נועצים בגזעו העירום; את המודעות הנואשות שלהם; ואת התקוות הקטנות האלה; מסלקת במהרה יד נעלמה; אבל את הנעצים שתקעו בו; בולע הגזע כמי שבלע עלבון; זוהי סביבה עוינת לעץ, אבל הוא מתגבר.; הוא שולח את שורשיו חשופי האצבעות,; עמוק מתחת לאספלט ולמדרכות; ומרווה את צימאונו במי שפכים; שדלפו ממערכת הביוב העירונית; ועלוות צמרתו הדלילה ירוקה תמיד.; זוהי סביבה עוינת לעץ, אבל הוא לא מוותר.; אדרבא, הוא מוסיף כל שנה לקומתו,; השנה עבר את קומת משרדי הביטוח הלאומי,; בעיר ללא שינה, ללא עונות שנה,; בקצב הזה הוא עוד יגביה מעל הבנק הגדול במדינה.; זוהי סביבה עוינת לעץ; זוהי סביבה עוינת לעץ; זוהי סביבה עוינת לעץ, אבל הוא מסתדר; זוהי סביבה עוינת לעץ, אבל הוא מסתדר.; הוא מתגבר, הוא לא מוותר, הוא מסתדר.; הוא מתגבר, הוא לא מוותר.; 