הפטנט מתימן 
בשביל הרים עולה לירושלים; בין הסלעים שם גר ניסים אני,; יש לי שיכון ובו חדרים שנים,; ברוך השם מבסוט התימני...; כי לי מספיק עשה הבורא:; נתן אישה וגם תשעה בנים!; וככה טוב לי "שואיה שואיה"; כמו לכל התימנים...; יש לי מזל: הם הפיאות; היורדות על לחיי,; וכשאני בין הבריות; הם מקנאים בי בחיי...; כולם רוצים להיות כמוני,; ה"שיכנוז" כמו התימוני,; אך לא יצליחו לעולם,; כי הפטנט הוא מתימן...; כולם רוצים...; יש לי פרה ועז אחת בבית,; ובגינה גדל לו גם בצל,; ויש גם לול ובין השאר עץ זית,; וכמו נסים "מבסוטה" גם מזל...; ברוך השם תמיד יש נחת...; והעיקר שאנו יחד; ולא צריך אני יותר...; יש לי מזל....; ב"פרלמנט" מאה צירים, בערך...; אך מריבות מלא שם כרימון,; ואם תרצו שלום בכל הדרך; תתנו בכנסת רוב ל"בני תימן"...; ואז תראו יגיע המשיח,; וכבש עם זאב יחיו יחדיוƔ; ולכולם את זאת אני מבטיח:; התימנים שויים זהב...; יש לי מזל...; 