אישה הרה
עיתים אני נדמית לי, אדמה. ; אני חמה, אני סודות זרעים וקש, ; אני נמצאת תמיד בתוך דממה. ; אני אומרת, ואתה - לא חש. ; עיתים אני נדמית לי כחיה, ; כולי כבדות, רפיון - חשש. ; אני דואגת לנוחות ולמחיה, ; אני אומרת, ואתה - לא חש. ; אני יוצרת משהו שלא היה, ; כי בי נרקם כעת אדם חדש. ; אני אומרת זאת, אני בוכה, ; אני אומרת, ואתה - לא חש. ; עיתים אני נדמית לי, אלוהים. ; אני יוצרת בי חיים, דבר חדש. ; בלילה, בין שמיכות לכוכבים, ; אני אומרת, ואתה - לא חש. ; אני יודעת שאתה דואג, ; אתה אומר "אשתי", נושק, נרגש, ; אך איך אסביר את הנרקם והחוגג? ; אני אומרת, ואתה - לא חש. ; אני יוצרת משהו שלא היה...; 