פוסע ברחובות
פוסע ברחובות אין לי מטרה; הנוף עיר המוכר אבל העיר זרה; גשם על ראשי מטפטף לאט; אני לא ממהר לי זה לא איכפת...; פוסע ברחובות בין האנשים; אין מי שיעזור, החיים קשים; אני הוא הקבצן אשר ברחובות; ישן על ספסלים וחי מנדבות...; היו זמנים טובים, ימים טובים מאוד; היתה לי עבודה וגם היה כבוד; והכל נעלם כשגורל אכזר; חיי שינה הוא ונפשי שבר...; היו לי תכניות וגם חלומות; חייתי בתקווה, היו לי אהבות; והכל נעלם כשגורל אכזר; חיי שינה הוא ונפשי שבר...; פוסע ברחובות אני ובדידותי; ואין לי כל ידיד שינחם אותי; וכך מעיר לעיר נודד בלי הפוגה; וכל הילדים קוראים לי משוגע...; מדוע אנשים אתם כל כך זרים?; ממני מתעלמים אף פעם לא עוזרים; נסו תמיד לזכור אתם בשר ודם; וזה עלול לקרות מחר לכל אדם...; 