ורד
ורד מטפסת כל היום על הגגות,; היא עומדת לה בשקט, מביטה במכוניות,; ובוחרת בנימוס, על מי הכי פחות,; כדאי היום לנחות.; וכל החברים, שעומדים עכשיו בצומת,; מחכים לה שתקפוץ למטה בלי לחשוש,; כי תמיד אפשר יהיה את הגוף,; לחבר בחוט תפירה לפרצוף; ורד משותקת מכתף עד אצבעות,; היא צולעת לה בשקט, למבנה של רב קומות,; לא הספיקה להחלים, וכבר מנסה, ת'מוות להקדים.; 