מוארת
כשהאדמה בערה תחת רגליי; ניצבת לצדי, אהובתי, הגנת עליי; חירפת נפשך בשבילי מול העולם; שידברו, שידברו כולם; ואני אפילו לא ביקשתי; שתספגי את האש למעני; מהאהבה שלך נשרפתי; מדמעותייך על יגוני; מוארת ; לא אמצא באף אחת אחרת; את הטוהר המוחלט; את מה ומי שאת; מולך כוכב ישפיל מבט; מוארת; כי הוא חיוור כשאת זוהרת; את שלי, אהובתי, מוארת; כשאף אחד לא נתן לנו סיכוי; לא נשברת, באמת לבך שבוי; ואף שפנייך נקיות מקמטים; את חכמה יותר מרוב האנשים; והיום את סלע קיומי; מכילה אותי יותר טוב מעצמי; לא אשכח למי אני שייך; אם לא את אז מי?; 