זירת חיי
עת הייתי ילד, כבר היה מובן; העולם אכזר, רע ומסוכן; אנשים בחלד, לא יודעים רחם; אם רוצים לחיות, יש להלחם; על רגלי ניצבתי, באגרוף מוכן; מול כולם הכרזתי, לא אזוז מכאן; כל ימי עוברים עלי בתוך זירה; על ידי תמיד חובש את הכפפות; כל ימי אני מכה בחזרה; רק במסתרים אמחה את הדמעות; בסיבוב הבא, מול פני ניצבה; יריבה עיקשת, בחורה יפה; היא הלמה ביופי, והכתה בחן; מול אישה נותרתי , כסר מגן; ואם בי נותר, פצע כאן בלב; זה היה כדאי, עם כל הכאב; כל ימי עוברים...; שוב אני בודד, בין החבלים ; סיבובים רבים, עוד נכונו לי ; ואיני פוחד, אם כי לא אדע ; מי יריב יהיה לי, בסיבוב הבא ; ולכן תמיד, במצב היכון ; בו אני עומד, להכות ראשון ; כל ימי עוברים...; ואתם סביב לי, מחכים ליום; בו אכרע על ברך, ואפול פתאום; אז עלי תעוטו בהמוניכם; מבשרי לקרוע בציפורניכם; לא תזכו לראות, את היום הזה; פה אני עומד, ועוד אני מכה; כל ימי עוברים...; 