עוד הולכת אלייך
ואני, את רואה, עוד הולכת אליך; בדרך אחת מסומנת לבן.; בשדרת הדקלים חסרים עץ, או שניים,; אך האור והחול והים – הם עוד כאן.; לא הפרתי נדרך, לא המרתי בריתנו,; אימצתי ידך בלילות סערה.; אם כשלת לפעמים, האמנתי בשתינו; שנדע להשיב לראשך עטרה.; חמה, רחומה, חתומה בקסמה,; כמו כלה לא קלה,; אדמתי הקדומה.; אם תביטי היטב מבעד לריסיך,; אם לא תעצרי בתמונה למולך,; גם היום תגלי, מתרפקים שם עליך; כל אותם הדברים שאהבת בעצמך:; הבאר, המגדל, הריחות בשדותיך,; מי נחל איטי באפיק שלהם; והמון אבנים שבנו את בתיך –; שאי עינים סביב: אלה את ואת – הם.; חמה . . .; זה לא סוף הסיפור,; זה אפילו לא פרק,; זו רק התחלה, גם היום, גם עכשיו.; לא הגעת למנוחה, את עדיין בדרך; וכל מה שבדרך, בסוף לא נחשב.; הסתכלי בעצמך, את בעצם בסדר; נאיבית אולי, לפעמים חצופה; אבל ככה הצלחת לעזוב את ה"חדר"; ולרוץ בעולם, כבר לא יחפה.; חמה . . .; 