זה לא ילך בלי אהבה
ישנם ימים יפים בתוך הכפר הזה, ביתי, ; בהם אני הולך בין השבילים לי לאיטי, ; ושם מולי צועד לו בן, פתאום הוא כבר גדול ; ולא אומר שלום ומקלקל לי את הכל, ; והרי זה אינו ענין פעוט של גאווה ; זה לא ילך, זה לא ילך בלי אהבה. ; יודע שאת מתה לקבל מחר שבת ; אך מי, אני שואל, מחר, ישמור לך על הבת? ; והוא הרי מוכרח מחר ת'פיאט הצהוב, ; אחרת הוא פשוט יקום אבוי ויעזוב. ; וכל כאב הראש הזה הורג, הורג לי כל תקוה, ; זה לא ילך, אני אומר, בלי אהבה. ; יושב לי במרפסת, שם ת'רגל על דרגש, ; פותח את הרדיו כדי לשמוע מה חדש, ; ובחדשות שוב מדברים על התנחלות, ; ואיש חשוב שמדבר ולא אומר לי כלום, ; וכל מילה שניה אצלו: "שלום" ו"אחווה" ; ולך תסביר שזה לא זה בלי אהבה. ; עכשיו אני איתך ומתעטף בחיוכך, ; וכוכבים מנצנצים ומאירים בעינך, ; ואת ידי עכשיו את מחזיקה בתוך ידך ; פוחדת שפתאום אני אקום לי ואלך, ; אבל אני הרי אמרתי והסכמת בשתיקתך, ; שפשוט בלי אהבה זה לא ילך.; 