בן פרבר
הוא היה בן פרבר; חי בעוני ושר; לשמחה, לבריאות; לאהבה, לפשטות כל היום; היא חייתה במרחק רב; ממקום מגוריו; היא חייתה במרחק; ומגבוה הביטה אליו; והוא שר לה; את ליבו ואת כל מכאוביו; את חלומו, את חלומה ; שאהב אהב; והוא שר לה; אל תהיי כציפור בגבהים; אל תהיי שם ; בין עננים רחוקים; היא ישבה לצידו; והיתה כצלו; הוא אהב מבטה; ולא מש מצידה מעולם; מכיתה לכיתה; משנה לשנה; נדדו בדרכים; ושניהם אוהבים, בודדים; היא ניסתה; את אביה לקרב אל ליבו; אל עולמו, אל יום יומו, ; ולשווא; הוא ניסה; את ביתו להביא אל ביתה; אל עולמה, ; אל יום יומה, ולשווא; כך ימים ולילות; רק הוא לה והיא לו; הבדידות וצינה; בכאב, בקנאה לבדה; יום אחד הוא הלך; ולא שב כי שכח; ולא שב כי שכח; את שירו את חייו שעזב; הוא אמר לה; לא נוכל להמשיך כך יותר; שובי הביתה שובי הביתה; שובי אל מקומך; הוא אמר לה; לא נוכל להמשיך כך יותר; הישארי שם; אני אל העוני חוזר; היא ניסתה את ביתה ; לקרב אל ליבו; אל עולמו, אל יום יומו ; ולשווא.; 