כשאבוא
האם הכמיהה לרצייה היא רצון; מרצין וכבר חומד לצון; בורח לנקודת קיצון; אל עבר החלל החיצון; את חושבת שעכשיו הזמן; לפרוע את החוב במזומן; אני שולח את ידי, מיומן; נפשי היא מנגנון משומן; כשאבוא לא נדבר על מה שבוער; כשאבוא לא תשקעי היכן שתהיי; כשאברח אל ההרים אז; אקח אותך; האם אתפנה להפוגה חטופה; שנתי בלילותיי טרופה; הדאגה במליצה הדופה; לא זו גם זו תהיה לי תרופה; את – בצעי בי שיגיון שאכיר; אני אנוס מראש להזכיר; הכל, שעון על הריסות הקיר; זכיתי את האור להפקיר ; כשאבוא לא נדבר על מה שבוער; כשאבוא לא תשקעי היכן שתהיי; כשאברח אל ההרים אז; אקח אותך; 