מגדלים
על הבתים העמוסים יורד הלילה ; הילדים כבר רחוצים ומוכנים ; אני יורד אל השדרות וקצת עצוב לי ; איך צעדנו כאן ולא יצא מזה דבר ; במגדלים העצומים מעט חשוך ; ותמיד נדמה שלא גרים שם אנשים ; כי במסך עשן לא יספרו אותנו ; כי לא סגרנו את העסקה הנכונה ; והאמת שכבר הייתה צריכה להתפוצץ מזמן ; מחכה לרגע שבו לא תהיה מוכן ; מי ניצח , מי הפסיד ומי נשרף בדרך ; עכשיו אני בין הסלעים ובין המים ; חושב על כל מי שהגיע לשנות ; ואיך הכל כאילו שנשכח ברגע ; שהשקרן פתאום מחזיק את המושכות ; אז אתה תכתוב על אהבה ועל שלכת ; ואף מילה על אנשים מתפוררים ; כי במסך עשן לא יספרו את מי ; שלא חייך אל הפנים הנכונות ; והאמת שכבר הייתה צריכה להתפוצץ מזמן ; מחכה לרגע שבו לא תהיה מוכן ; מי ניצח ,מי הפסיד ומי נשרף בדרך; 