שיר על העצים והפרחים והחולות
הי ציוניוני הדרך; אבנים לבנבנות; טוב לשוט, תרמיל על שכם; אי בלי אן הרחק לנדוד.; כך מצאנו את הארץ - אבנים לבנבנות; אבל אנו באנו ארצה רק לבנות ולהיבנות; פרח חן לקטוף חפצנו; כי היו הרבה פרחים; וחצץ בהר חצצנו; לכבישים ולדרכים; בארות בהר חצבנו; עם הרבה הרבה תקווה; ושירי בניין כתבנו והכל מאהבה; עד אשר נשאר מאלה רק מוזיאון שעווה.; כן, זהו שיר על העצים והפרחים והחולות; זה שיר על הדרורים והנשרים והחוגלות ; זה שיר על הסנאים, השועלים, האיילות; על הכלניות האדומות והכחולות; על מי הנחלים, העיינות והמחילות; ושאר אהבותינו המתות והחולות; אשר ליווינו אל קיברן עם השירים והמחולות.; אספר לך הילדה, גם לך הילד; איך בארץ ישראל אדמה נגאלת; דונם פה ודונם שם; רגב אחר רגב; כך נפדה אדמת העם; מצפון עד...; הך פטיש, עלה וצנח; כבישי בטון בחול נמתח; עורי שממה דינך נחתך; אנו באים לכבוש אותך...; הבו לבנים, אין פנאי לעמוד אף רגע; בנו הבנאים אל פחד ואל יגע; כן, סוללים, כובשים, בונים; מין אומה של קבלנים; וגם כשאנחנו בשבת יצאנו אל הנוף; ובאותו המרץ ממש המשכנו לקטוף; לקטוף...; כלניות כלניות; כלניות אדמדמות אדמוניות; כלניות כלניות; תלכו היום ותחפשו כלניות...; כן, זהו שיר על העצים...; ככה כך ולא אחרת; גם עשינו לכינרת; פה שפכנו את הסולר; פה זרקנו את הפסולת ; וחשבנו בליבנו; הירדן ודאי ישטוף את; האשפה, האשפה והטינופת.; הלאה ירדן הלאה זול; יהמו גליך; עלי גדותיך שטוף וגול; חלאת ארצך.; כן, אלה השירים ששרנו; שירי עוני, שירי פרך; שהראונו את הדרך; אלה הם שירי הערש; שלימדונו את ההרס; שמתוך ימי רזון; הם נתנו לנו חזון; שהלביש את כל התכלת; בשמלת בטון ומלט; והיום ממש הגשמנו; את החלום אשר חלמנו.; כן, המוטורים שורקים; ותרועות קטרים; מתלכדות להמנון היצירה; דינמיט מיישר גבנוני ההרים; והתמול נהרס תוך שירה.; ושירת העתיד משתלטת בכל; והולך ונשכח הישן; וצועד דור צעיר וסולל המשעול; לעולם של בטון משוריין.; ובתוך העולם המשוריין שאנחנו,; לבנות מסביבנו, באמת הצלחנו; שיר אחד אני עוד שרה; לבדי עם הגיטרה; ואולי נשיר אותו כולנו; שראינו ושמענו; כן, אולי נשיר אותו כולנו - אלי, אלי; אלי, אלי, שלא ייגמר לעולם; החול והים; רישרוש של המים; ברק השמיים; תפילת האדם.; 