שמשון
בין הכרמים שמשון הלך בדרך לתמנעתה ; וירא אריה שואג בסבך ; וישסעו כגדי ; ויעבור שמשון שנית בדרך לתמנעתה ; וירא נחיל דבורים בגב וירד הדבש לפיו ; ומה מתוק יותר מדבש ; מה עז יותר מליש ; חידה ואין איש אשר יפתור את חידתי ; יופייך דלילה מתוק מדבש ; אהבתי עזה היא ; הפקדתי בחיקך את סוד חיי וגם מותי ; בין הכרמים שמשון הלך בדרך לתמנעתה ; וירא אישה מבנות פלישתים ; ובלבבו היקוד ; ולילה לילה הוא הולך בדרך לתמנעתה ; חומה אל בית אישה פלישתית ; ובלבבו הסוד ; ומה מתוק יותר מדבש... ; אל ההיכל שמשון הובל עיוורות עיניו השתיים ; המון צוחק סביבו אבל צימחו מחלפותיו ; הבאנו אל העמודים ; חזקני רק הפעם ; תמות נפשי עם מות פלישתים ; עם מות אהבתי ; כי מה מתוק יותר מדבש...; 