כדים של דמעות
אלוקים סופר את הדמעות בלילה ; ואוצר אותן בתוך כדי הזמן ; וחותם אותן בשעווה של עצב ; עד ישקה בערב כל פרחי הגן ; אלוקים אוסף את הדמעות בשקט ; מעל הקר מתוך הרגבים ; הוא שוזר מהן את מחזרוזות היופי ; ותולה אותן על צוואר האוהבים ; אנא אלוקים ; פתח לנו השער ; תן לנו חיים ; על פני האדמה ; אנא אלוקים ; שלח מן השמיים ; רוח חדשה לנשמה ; אנא אלוקים ... ; אלוקים נפץ כדיך מידייך ; וסגור את ספר הדברים ; רק אתה ששם אשר יודע ; איך לתת מזון לכל הנשברים ; אל הוא רק אתה פה אשר שומע ; את חדרי הלב אשר בוכים ; אל רק אתה אשר זורע ; וקוצר בטרם עת את החיטים ; אנא אלוקים ...; 