ירושלים את ירושתנו
עולם ומלואו בשישה; ברא ברוב חכמה; ובשביעי שבת בתנאי; שבוא יבוא עם בני אבות; ויקיים מצוות; ובזכותם הכל כדאי; קרוב לשנת אלפיים; נבקעו שמים; עם הנבחר קיבל תורה; העניק לנו כנדוניה; הארץ הקדושה; כבראשית המחשבה; בים ובמדבר תמיד ניסים גלויים; אימתה ופחד על כל העמים; חומות יריחו בתקיעת שופר נפלו; את ארץ ישראל מן הטומאה אז גאלו; ירושלים את ירושתנו; לא נעזבך לעולם את בית חיינו; לבית המקדש נעלה עוד בימינו; ארץ אבותינו ושלנו היא לעד; בראש פסגת הר מוריה; מקום העקדה; קנה דוד בכסף רב; אחריו כשמלך שלמה; בנה בחכמתו; מקדש פאר כולו זהב; הגיעו כל מלכי עולם; השתחוו כולם; לקל עליון גדול נורא; בעבודת הכהנים; שירת הלויים; קבלו העם פני שכינה; אך מפני חטאינו ופריקת העול; גלינו מארצנו החריבו את הכל; נשינו וטפינו לטבח כמו צאן; על נהרות בבל בכינו בזכרנו את ציון; ירושלים את ירושתנו...; עברו מאז אלפי שנים; תקופות של משברים; הלב פועם אינו מבין; צרות קשות ממש נורא; מיליונים בשואה; ובכל זאת ליבי מאמין; מאמין שעוד יבוא היום; עוד ישמע פתאום; קול השופר ממרחקים; יקומו לתחיית עולם; גם האבות כולם; ישובו בשמחת בנים; משמים בית מקדש ירד בנוי באש; עם ישראל מעולם לא התייאש; יום שהוא כולו שבת לעולמי עד; ביום ההוא יהיה ה' אחד ושמו אחד; 