איפה את 
אז אני סוגר שבוע בלעדייך את חושבת לוותר ; אני לא מאמין שאת צריכה להסתתר כי כל הבעיות נערמות ; ולבסוף זה רק יכאב יותר ; זה לעבור את המדרגה, להתבגר להיפגע ; זה לשים את האדיוט והשטויות בצד רק לשבת ולהירגע ; אז אני דורך אקדח ומכוון רחוק ; אני מטפטף זיעה ואז נושם עמוק ; אני מנגב דמעה ואז מתחיל לצחוק ; כאילו כלום לא קרה ; ואני שיכור ממך אז אני הולך לאט ; וגם חשוך אצלך אז תעזרי לי קצת ; בדיוק שניה לפני שהכדור נפלט ; אני לא רואה מטרה ; אז איפה את כשהמציאות חוזרת ; אז איפה את כשהדמיון נגמר ; אז איפה את ; אז אני מוכן, אולי נתחיל לשים את הקלפים על השולחן ; שברת את הקירות שעליהם אני נשען ; אז אם אפול, הכאב יהיה הרבה יותר גדול ; אז אני קובר את כל הכאבים את הדמעות על הפסנתר ; את כל המכתבים, אני לא רוצה את זה יותר ; אז אני עייף מדי בשביל לחשוב עמוק ; ואני כבד מדי בשביל לעוף רחוק ; ואני רוצה כל כך אבל לא יכול לצעוק ; כי שקט פה מדי ; ואני הולך יחף ברחובות ריקים ; ואני נזכר פתאום בזכרונות מתים ; וכשעולה האור מעל לילות קשים ; הוא עובר מעלי ; אז איפה את כשהמציאות חוזרת ; אז איפה את כשהדמיון נגמר ; אז איפה את ; על הכבישים הגשם מטפטף אני על 140 ; חושב מה להגיד לך ותופס את הפנים ; זה אמיתי, כמעט בכל דקה חשבתי איפה את תהיי ; כשמציאות חוזרת, כשהמציאות חוזרת; 