ערב שבת
בערב שבת, יושבים לשולחן, בדיוק דקה אחרי היומן; אמא שותה, אבא סטלן, חושבים על דותן שמת כבר מזמן; אח שלי מת, אוכלים פשטידה, מדברים על איך היה בעבודה; עומד מול מראה, שונא את עצמי; מתחיל לפחד מהכלב שלי; שמש קרה, את מאירה לא טוב עלי; לא טוב עלי; יורד במדרגות, יש צעקות, שולה מכה את בנה הקטן; האבא נכה, נדרס בצבא, במילא כבר אין שם יותר אהבה; אני לבוש בשחור, שחור זה לבכות שאין עוד תקווה; עומד מול מראה, שונא את עצמי; מתחיל לפחד מהכלב שלי; שמש קרה, את מאירה לא טוב עלי; לא טוב עלי; עומד מול מראה, שונא את עצמי; מתחיל לפחד מהכלב שלי; שמש קרה, את מאירה לא טוב עלי; עומד מול מראה, שונא את עצמי; מתחיל לפחד מהכלב שלי; שמש קרה, את מאירה לא טוב עלי; לא טוב עלי; לא טוב עלי; 