שתי גדות
עם קשת בשיער כמו שהיינו ילדות; כשהנהר היה נהר והשדות היו שדות; הכוכבים הפנו מבט כשהסתכלת; איך הבנים בתחתונים יורדים לים; שם התמכרת אל האסור, הלא ברור, האי אפשר,; העד הסוף הזה הטוב המרסק; תמיד בלבלת אותם, בטור שרקו מתחת לחלון שלך; פרחו בך לחיים אפרסק; ובאותו הסתיו חתרנו באותה סירה; היינו שתיים הוא אהב אז כל אחת לפי תורה; והסודות היו סודות היו סודות היו שדות; רק את נשארת אותו דבר, ; אותה הקשת בשיער; כמו שהיינו ילדות, נשארת נהר תמיד היו לך שתי גדות; היה לנו מספר מזל כזה שמבקשים איתו; דברים שרק אפשר לחלום בלב; והשירים היו עולם שמסתובב כמו קרוסלה; הכאב היה כאב היה שמחה; גילית איתי את הפריחה הראשונה שלי; חיכית איתי בתחנה כשהם הגיעו לאסוף; את הבנות הצדדיות של המושב עם שיר קטן; ועם סיכוי גדול לשיר אותו בסוף; ובאותו הסתיו חתרנו באותה סירה; היינו שתיים הוא אהב אז כל אחת לפי תורה; והסודות היו סודות היו סודות היו שדות; רק את נשארת אותו דבר, ; אותה הקשת בשיער; כמו שהיינו ילדות, נשארת נהר תמיד היו לך שתי גדות; קלענו לאותה המטרה; היינו שתיים הוא אהב אז כל אחת לפי תורה; והפרידות היו צורבות היו שורפות היו יפות; רק את נשארת אותו דבר; אותו העצב בצוואר; כמו שהיינו ילדות, כשהנהר היה נהר; והשדות היו שדות; 