גומות חן
אל תשאלו אותי: מדוע דווקא היא?; אל תשאלוני: למה היא ולא אחרת?; האהבה היא סייח פרוע ופיראי; ואין לשאול באיזה אחו היא בוחרת.; אבל בין אלף שדות הלב המוריקים; בהם דהרתי, שלוח רסן, אחריה -; אני אוהב אותה, בין שאר הנימוקים,; על הגומות העמוקות שבלחייה...; כי יפיתן, בנות, עד לפלא; ורכה,; ודקה; גיזרתכן,; אבל לה יש, נוסף לכל אלה,; גומות חן,; גומות חן,; גומות חן.; וכשהיא בן שותלת חיוך מסויים; צוחקים צחוק של תכלת גליו של הים; ולכן,; ולכן,; ולכן; אני שר לאותן גומות חן...; אל תשאלוני: כלופ פניה אחרים?; אל תשאלו: כלום בת צחוקה יותר רוננת?; האהבה היא התמוהה שבציפורים; ואין לשאול על איזה עץ היא מקננת.; אבל בין אלף עביהם של השחקים; בהם עופפתי, פרוש כנפיים, אחריה -; אני אוהב אותה, בין שאר הנימוקים,; על הגומות העמוקות שבלחייה...; כי יפיתן, בנות, עד לפלא; ועבה; ונאווה; צמתכן,; אבל לה יש, נוסף לכל אלה,; גומות חן,; גומות חן,; גומות חן.; וכשהיא בן שותלת חיוך מסויים; מסמיקים, כלחי ילד, פירות בלחיים,; ולכן,; ולכן,; ולכן,; אני שר לאותן גומות חן...; 