קול מוכר
בית א':; מטייל בין רגעים, את בדרך; קולך נשמע כה קרוב, אך דמותך לא כאן; עוד זוכר בי לחנים שאת אוהבת; כותב לי חלומות שנישאים אי שם; עוד זוכר שירים שאת כה אוהבת; מתחת לשמיכות סודות שאז סיפרת; ולא זכרת שאני לך אשאר למשמרת; ואור יאיר על העולם שבך; אני שאהבתי וניסיתי לנצח; פתאום נגלה מולך כאדם לא מוכר; כל הזמן הזה הקדשתי כל רגע; הקול שלך טוען שאני הפכתי אורח; דף ועט ביד, בחוץ כבר ירח; חלון חשוך מראה שאת שקעת; במה שאחרים גרמו בנינו לפתח; שכחת שמישהו לבד שייך רק לך; פזמון:; ואיתך החושך שכבה מואר; איתך ארצה לשוב מחר; איתך אל יום חדש נשאר, גן חיי שוב פורח; ואין עוד יום שבו אשכח; שיש מקום שמור רק לך; מבטיח לחבק אותך, אז מעכשיו לא בורח; בית ב':; ישנם ימים שבראשי אחשוב אחרת; כי את אמרת שכל הזמן מותר; לשנינו לאהוב בתוך סרט; גם אם ישנם קשיים, לנו עורבים מעט; אז לאט אני אקח את כל הרוע; ואחפש לו מקום רחוק מכאן; רחוק מכל השיגרה שיש כבר בפתח; לא אתן לנו לסבול, נפתח עוד דף חדש; הכינור שמנגן צורם כי את לא ברקע; התזמורת מריעה, אבל את לא רואה; שהקמתי לנו בית מנצח; אך אין מי שיוביל או שייתן סימן; על קשת בענן את שוב קורנת בי רגע; ראשך מחפש לו כתף חמה; ידיים שאוחזות ויחבקו בכל לילה; גם כשאת נסערת, או קצת עייפה; פזמון:; ואיתך החושך שכבה מואר; איתך ארצה לשוב מחר; איתך אל יום חדש נשאר, גן חיי שוב פורח; ואין עוד יום שבו אשכח; שיש מקום שמור רק לך; מבטיח לחבק אותך, אז מעכשיו אני לא בורח...; 