עטופת חושך
אלמן ואב, איש מתון, איש ישר.; על משכבו בלילות בושה.; מעבר לקיר לנה אישה.; שנתו נודדת. היא לבדה.; מעבר לקיר עירומה על צידה.; בתי כלתי. קטנה. ילדה.; מן הגן האפל קוראת לו ציפור; עטופת חושך מנחשת אור.; נרימי נרימי. הלוא תזכור.; מדליק את האור למראשות מיטתו.; בתצלום השידה פני בנו. פני אשתו.; מדשדש למיטבח. רוצה לשתות.; שותה. חוזר לחדרו. יושב. ; בוהה על עצמו מול צג המחשב.; מדפיס במקלדת: קיץ קשה; מן הגן האפל קוראת לו ציפור; עטופת חושך מנחשת אור; נרימי נרימי. הלוא תזכור.; קם. חושק לגשת לכסות אותה,; לפרוש כנף אב על תרדמתה.; כובש רחמיו. חוזר למיטה.; מתעלם מבשרו. מתהפך. מתלבט.; שוב מדליק. חמש בבוקר כעת.; חמש זה כבר תשע שם בטיבט.; מן הגן האפל קוראת לו ציפור.; עטופת חושך. מנחשת אור.; נרימי, נרימי. הלוא תזכור; 