הולדת הנמל
נזכור נא שוב את ליל הקיץ,; אשר גחן על שפת הים.; גדר דקה הוקמה לחיץ,; ועל החיץ דגל קם.; בחריקת קרונית זוחלת,; בצוהב פנסים שתולים; ברעש ערבלים של מלט,; צווח נמל בחיתולים.; צווח בהתמדה וכוח,; צווח בקול עיקש ורם,; כמו שרק יודעים לצווח; גדולי הדור בינקותם.; וברעדה בלתי-נתפשת; העיר הקשיבה לו, אחים.; מחלונות וממרפסת; ומקיוסקים נידחים.; בירמולקות ובקסקטים; ובסינרים של יום-כביסה; ובמשלחות וקומיטטים; עמדה היא סביב העריסה.; במשקפיים על המצח; הביטו יהודים דומם,; כיצד זה התינוק, המזח,; כבר יד שולח אל הים...; עוד מטר. שניים. הלאה, הלאה.; ועם עתיק עמד הוזה...; מזמן בעצם, לא היה לו; מן צעצוע שכזה.; בליל ההוא סלחו שמיים; אף לִמליצות העסקנים...; כי ריח מרחקים ומים; דגדג להם את הזקנים.; ובהתנפץ גלים אל סלע; היה רסיס של איזה גל; מגניב לנאומים קצת מלח -; דבר נדיר בדרך כלל.; 