בכלל לא אמיתי
ערב כבר פורש שמיכה דקה ; על הדברים האיומים הנוראים שעשיתי ; כמו שדה של סביונים ; מעל לבית קברות ישן ; אור עולה בכל המרפסות ; ויש שריקות ; וגרסאות דביקות לשירים שפעם אהבתי ; אהבה יכולה למות ; כשמדביקים לה קצב לא נכון ; אני רוצה לבכות ; אבל אין כאב חזק מספיק ; לחדור לי את העור ; אני מחוסן כל כך יפה עכשיו ; כלום לא יעבור ; כל מי שאני פוגש ; ישר מודד לי את הדופק ; תרימי את היד שלך רק כמה סנטימטרים ; מעל היד שלי ; ואל תגעי, רק תרגישי ; את היחס השלילי ; זה יירגע ביד שלך ; ואני אוכל לישון ; שמש שזורחת לי בראש ; מאירה את הפינות ; שאני רוצה לשכוח ; השדים שלי גדלו ; והם למדו לחיות באור ; אור עולה בכל המרפסות - ; בתל אביב אין מרפסות ; עוד מאז שהייתי ילד ; לא מנומס להתרפק ; על זיכרון שלא שייך לך ; אני רוצה לבכות ; אבל הצורך הדחוף הזה ; בכלל לא אמיתי ; אני לא בטוח שלבכות ; זה כמו לרוץ לשירותים ; תייבב כמה שתרצה ; משהו נשאר ; תרימי את היד שלך ; למדוד לי את החום ; אל תהיי כל כך מודאגת ; אני חולה כמעט שנתיים ; במחלה שלא קיימת ; ואם זה רק בראש שלי ; זה לא מדבק ; הכעס הצורם הזה ; בכלל לא אמיתי ; אני נראה מפחיד אבל ; אני הכי מפחיד אותי ; והשנאה שלי יושבת וצוחקת לידי ; אז אני לא סותם את הפה ; אבל כולם כל כך שקטים פתאום ; כמו שדה של סביונים ; מעל לבית קברות ישן; 