שכנו של הבעל שם טוב
יום אחד אחזה בבעל שם טוב, עליו השלום, ; סקרנות רבה. ; מי יהיה שכנו לחדר בעולם הבא? ; עצם את עיניו וכיוון את לבבו ; והתשובה לא אחרה לבוא: ; בכפר פלוני, צדיק, ושמו גדליה. ; החליט הרב ללכת לצדיק, ; לגור במחיצתו מספר ימים. ; אחרי הכל, צריך להתרגל לגור יחד. ; שכנים, או לא? ; הלך הרב לכפר הנ"ל. ; כפר קטן, ; כל הסיפורים עוסקים בכפר קטן ; אבל הכפר הזה היה באמת קטן. ; כפר קטן. וליהודים? - אין סימן. ; ניגש הבעש"ט לאיכר אחד: ; "סליחה, אולי שמע היכן נמצא כאן ; צדיק, רבי גדליה?" ; "יהודי?, בכפר שלנו יש רק יהודי אחד ; לא רב ולא צדיק. זפת. שם, בקצה הכפר שם הוא גר" ; "זפת?! ודאי צדיק נסתר. צדיק גדול!" ; מה זה? בית משונה, מט לנפול. ; כלבה גדולה ונירגזה ; ואין אפילו מזוזה! ; "מי שם?" - "רבי גדליה?" - "מי זה?" ; ועל הסף - הזפת. ; גוליית, עוג מלך הבשן. ; כתפיים רחבות, ומתחתן כרס עצומה ומבקיעה. ; צדיק גדול כזה עוד לא היה! ; "מי אתה?"; "רבי גדליה?"; "זה שמי"; "רבי?!"; "שטויות. לא יודע אפילו צורה של אות.; אני עובד בזפת. מה אתך?"; "אולי אפשר ללון, פה אצלך?"; "ללון? אצלי? כאן?"; "רק ליום יומיים!"; "כאן לא מלון ואין לי כלום"; "תמורת תשלום..."; "תשלום?"; "חצי רובאל ליום!"; "חצי רובאל?" -; עוד מלומד שנשתטה תמיד אמרתי שללמוד אסור.; "אין לי מיטה!"; "אישן על התנור!"; "כן?! שם אני ישן!"; "על הרצפה איפוא!"; "אבל..."; "רובאל ליום!"; "רובאל? בבקשה,; כל הרצפה ‟ שלך!" ; השחר בא. מן הרצפה; מציץ הבעל שם-טוב בעין אחת.; הזפת ; פקח את העיניים, וקם.; בלי נטילת ידיים. בלי תפילה. בלי ברכה.; ישר -- לארוחה !!!; ואיזו ארוחה !!! יושב ואוכל, ואוכל.; כיכר לחם שלמה, הייתה? ‟ נעלמה.; ועוד כיכר.; צדיק מוזר...; ועוד כיכר נוספת בדרך לדוד, להרתיח זפת; ושוב, ללא מלה -- ישר לאכילה!; לא נטל. לא ברך. שוק על ירך!; כבשה שלימה היתה? -- נעלמה.; יושב וטורף, וטוחן, וטוחן.; "במה זכה להיות לי שכן?" ; ובערב כנ"ל; ישב וזלל. "הוא בגן עדן?! איזה נס! ; אם רק יניחו לו להיכנס הוא יחסל, תוך פרק זמן קטן, את שור הבר ואת הלוויתן!". ; ולמחרת - אותו זפת! אוכל ואוכל ואינו חדל. אוכל וגדל וגדל וגדל... ; נכון, אומנם, של"ווניק אינו חייב להיות רזה ; אך לא נברא עוד ל"ווניק עם תאבון כזה! ; "יש צדיקים נעלמים המתגלים רק ; בשבת. אם אשאר פה עוד מעט... ; עד יום ראשון..." ; "תשכח מזה. לא בא בחשבון! ; ובכלל..." - "עוד שני רובל?" ; "שני רובל? בתנאי אחד - רק עד מוצאי שבת!". ; שבת בבוקר והרב מציץ דומם: ; אולי עכשיו? אולי הבוקר? קצת תפילה? איפה?! ; הוא שוב כולו זלילה. הסעודה הראשונה לא תמה עוד ומגיעה - סעודה שניה.; אולי בסעודה שלישית, נראה במה האיש חסיד?" ; אך זו נמשכת עד אין קץ. האיש עומד להתפוצץ. לא יאומן. הוא עוד רעב. ; "שלא תשכח שאתה עוזב מיד אחרי הארוחה!" - "במה זכה? במה זכה? ; אולי... אולי בזכות אבות?" ; "אבי? זכות אבות? ; אבי היה סמרטוטר פשוט. מלקט סחבות. ; מעיל ישן פה, מכנסים טלואים שם. ; מכפר לכפר, סמרטוטר. ; וגם אני הייתי סובב אתו, כשהייתי ילד... ; פעם, ; בערב שבת, בתחילת הסתיו, ביער ‟ ; שני קוזאקים. עם צלב.; אמרו לאבא, אבא שלי: 'נשק!'; ואבא סרב.; 'נשק יהודי מטונף, או שתיצלב'; ואבא סרב. אבא שלי. ואמר פשוט:; 'אני סמרטוטר, אבל לא סמרטוט'; 'נשק!' אבל הוא התעקש. אבא שלי.; והם קשרו אותו לעץ, והעלו אותו באש.; את אבא שלי. יהודי קטן. צנום.; סחבה. להבה קטנה כזאת.; רגע אחד, ופתאום כלום.; אבא שלי... ; ומאז ; מאז נשבעתי: לאכול. לאכול. לאכול.; לא לחדול. לגדול. לגדול.; כל החיים. בלי להפסיק. בלי להתבייש.; שאם, יום אחד יתפסו הקוזאקים גם אותי; ויעלו אותי באש -; זאת תהיה להבה!; לא ככה סתם, להבה קטנה ודי, כמו אבא שלי.; אני אבער לאט. אני אבער הרבה.; שיראו, שיראו את האש למרחקים.; עד קצווי עולם. עד סוף הגלות.; שיראו. שידעו; שיהודי אינו בוער ככה סתם בקלות." ; "ואותו רגע"; כך אמר הבעל שם-טוב לתלמידו.; השגתי בהשגה רבה,; במה זכה זפת ושמו גדליה לעולם הבא.; "רק דבר אחד אני לא תופש"; אמר הרב הזקן -; "במה זכיתי אני להיות לו לשכן?"; 