רישיקש 
שוב אנו ישובים סביב לאש; וגם הפעם אנו בזמן חלום; אני עף, מרחף; מעל פרדסיה ובוסתניה של ארץ הזית; פניו חרושות הקמטים של ג'לאל; מספרות על ילדות בחאלב, סוריה; ומבעד לעשן המדורה ואדי הקפה המהביל; הוא יודע לספר על השבט שעוד ישוב; יעלה מן המדבר; ונשותיו וילדיו, גבריו וזקניו אחד הם; ובלב שלהם שיר, תפילה עתיקה; אני מביט בשחור עיניו; הוא מביט בי ואומר:; "עוד אפשר, עוד אפשר לרפא את אמא אדמה"...; 