יודקה
נזכור איך ימים ארוכים כשרשרת; רבצה הפוגה במשלט המאובק,; ורוח של סתיו בשמים הסיע; קרעי עננים ובלב מחנק.; לפתע הבקיע נגון מפוחית; בזמר בזמר בזמר יחיד.; בקע אז הזמר, עלה ופשט,; מתיל אל תיל שרים ועונים.; ידע המשלט וידע כל אחד -; זה יודקה דופק ניגונים.; נזכור את הלילה ההוא שבנגב,; על ג'יפים דהרנו אל לב השממה,; הדופק הלם, האצבע על ההדק.; הליל יהי קרב - לחשה הדממה.; לפתע הבקיע נגון-מפוחית; בזמר בזמר בזמר יחיד.; בקע אז הזמר, פשט במרחב,; מג'יפ אלי ג'יפ  הם שרים ועונים.; ידע אז הנגב: הלילה בקרב-; זה יודקה דופק ניגונים.; ועת שנדם הירי והסער; מצאנו את יודקה מוטל על התל.; ביד מפוחית, יתומה ואלמת,; דוממת כליל גבוה של אל.; לפתע עם רוח המתה מפוחית; בזמר יחיד.; היה הניגון חרישי ועצוב; כלחש שלכת עובר בגנים.; ידעו ה"חבריה": למי שאהוב; הרוח יהום נגונים.; 