בשיפכת הזורם
בשיפכת הזורם; אצלנו בשכונה; גמעו שיחי קלפים; מי בוץ ומדמנה; וגפרורים משומשים; חודרים למתגים של אור; בכל חדר מדרגות; שוכב בקבוק שיכור; אצלנו בשיפכת הזורם; כיסו לנו בתרסיס לבן; סיסמאות המשבחות; את שם השאקל התורן; אצלנו בשיפכת הזורם; עקרו את כל פרחי העיריה; וגם גנבו מוזאיקה; מבניין המועצה; ומבטיחים לנו שיום אחד תבוא מיכל ינאי; ותעשה את העולם הזה שמח בוודאי; יש מסטיקים משומשים; מתחת לדלפק; ועל כל עץ כיבו סיגריה; והספסל נשחק; בשיפכת הזורם; הדשא מת מרוב הכדורגל; ולפעמים מהחלון; זורקים שקית של זבל; אצלנו בשיפכת הזורם; תוך יום מתנפצים הפנסים; וסביב שעון שמתקתק; מתפצחים הגרעינים; אצלנו בשיפכת הזורם; הכביסה תלויה בחוץ קבוע; ואם הרסת קן יונים; הוא יבנה בתוך שבוע; ופעם בשנה באים הצבעים; צובעים כל גוש בטון; בצבעים של ילדים; אחד ורוד השני סגול; כדי שיהיה שמח; וציורים על כל מקלט; עם חיוך לכל אורח; ומבטיחים לנו שיום אחד תבוא מיכל ינאי; ותעשה את העולם הזה שמח בוודאי; בזירמת השופך; אצלנו בשכונה; גמעו שיחי קלפים; מי בוץ ומדמנה; מיד הכל חוזר להיות רגיל; בשיפכת הזורם; עד שיבואו עוד הפעם; ויחליטו לשקם; 