למרות הכל 
זרעתי ניגונים בתלם להפרות שדותיך; וקצרתי לי דמעה; עבד ליופייך לכבודך; הים צבע את השמיים; השנים טבעו בך את קמטי הצער; מתבונן בך מהצד; מביט בך ושואל איך אור הופך לצל; והכחול נשאר כחול כמו פעם; הייתי החוטא ואת היית לי מחילה; עם הזמן למדת לאבד את החמלה; את התמימות הזאת שגרה בך; אבל למרות הכל אני אוהב אותך; במסע לתוך עצמי אני ממשיך ללכת; וזוכר לך את הטוב; ארץ השדה, לך אני מודה; על כל אותם ימי החסד; 