דמיון 
ואז, מתוך ההתרגשות ידי נעות מעט ; ואת, עולה על הספינה שלי כאילו את יודעת ; שקצת, כמעט אין צורך להגיד את זה ; יכול לקחת שניים לארצות בהן יהיו אחד ; דקות? ידיים כמו הזמן נעות במעגל ; ואניות כמו אצבעות רק כך מוצאות נמל ; ושם, עגנו ספינות שבעבר כמעט שנטרפו בפזיזותן ; ואת, עכשיו נוגעת במקום שפעם מלחמות אסר ; ומגלה שוב יבשות נגדן הקרב בהפסדי נגמר ; בוהה במנורה שהצללים שלה הופכים את מה שרק שלי ; גם לשלך - דמיון ; גופים, נעים בתוך חלל ומבקשים מרחב סגור ; ואם לא מתנגדים כוכב סתום הופך לרגע להיות ברור ; מגע, אין כנראה דבר שיפרש אותך למעני יותר ; לכן מראש הסכמנו שבמסע הזה אין כל צורך למהר ; ואז, מתוך ההתרגשות ידי נעות מעט ; הים שלך הוא משוגע גדול אבל יודע גם לזוז לאט ; מחזור, כשמפסיקים למשוך המעגל נסגר מהר ; ואם מרפים מוצאים דבר ; ואז יש הפוגה עד שרוצים אחר; 