ביום סגריר
את כל הקלפים שלי חשפתי מזמן; ונותרתי ללא מאזן אימה ; השפן שגר בכובע שלי הזדקן ומת; ממש הרגע קברתי את שניהם יחדיו, לנצח; את כל מה שהומתק לי בסוד יריתי החוצה; בקול המולה גדול; הצדק בתוך לבי מעולם לא היה; הוא קבור עם שאר הדברים כולם, לנצח; והחכמה מאין תמצא עכשיו, בטח לא אצלי; את זה אני יודע; לאן אברח ביום סגריר, כנראה שרק אליך; אתה יודע; את כל מה שדמיינתי במשך חיי הפכתי ; בין רגע למציאות מסוג חדש; והשפן שגר בכובע שלי הזדקן ומת ואין לי ; כרגע להציע שם דבר חדש לנצח; 