ביום קיץ יום חום
ביום קיץ, יום חום, עת השמש ממרום; הרקיע תלהט כתנור היום,; עת יבקש הלב פינת שקט לחלום -; בוא אלי, בוא אלי, רע עייף!; לי יש גן, ובגן תחת אוג כבד צל,; הרחק הרחק מעיר וממתים, נחבא תל,; כולו עטוף ירקרק, כולו אומר סוד אל -; שם ניחבא, ננוח, אח נעים!; ובהתענג וברוך שם במחבא הלז; נמתיק יחדיו בדמי צהריים הרז,; שיופיע לשנינו מקרן הפז,; הבוקעת את שיפעת הצללים.; ובליל חורף, ליל קור, עת מחשכים ושחור; ישופוך בחוץ, הולך סובב הקור,; ובבשרך כי יתקע מאכלותיו הכפור -; בוא אלי, בוא אלי ברוך אדוני!; ביתי קטן ודל בלי מכלולים ופאר,; אך הוא חם, מלא אור ופתוח לגר,; על האח בוער אש, על השולחן הנר -; אצלי שב והתחמם, אח אובד !; ובהשמע מילל סופת ליל קול כאוב,; זכור ניזכור ענות רש גווע ברחוב,; ולחצתיך אל לב, רעי, אחי הטוב -; ורסיס נאמן אורידה עליך.; אך בבוא תור הסתיו, בימי סגריר ועב,; עמום שומם היקום, רפש הולך ורב,; דלף טורד על גג, עש בקרב לבב -; בי, עזבני לנפשי, אח חנון!; בשיממון הזה אחפוץ בדד היות,; ובהתעטף הלב ובהיותו למסוס; אל תיראני עין זר, זר לא יבין את זאת -; וערירי אחרישה ביגוני.; 