בתחנה המרכזית
בתחנה המרכזית הישנה; במסעדה הכי נידחת וקטנה; ליד שלחן המכסה שעונית; נשתה יחדיו, כוס בירה מחבית; אז תספר על הערים האחרות; ערי נמל וסמטאות ונהרות; על הספינות אשר חוצות בערפל; את האוקיינוס העמק והאפל; נרים כוס בירה ונחייך בידידות; אבל אתה וגם אני נרגיש בדידות; העוגן היפה זרוק במצולה; עזוב את זה, נשתה; עוד כוס אחת גדולה; בתחנה המרכזית...; האם תזכור מארי מרחוב הדייגים; אותה אהבנו בשבת ובחגים; פושטת רגל, שכותבת זיכרונות; עוד ילמדו אותה אחי כל הדורות; שהיא הלכה, צלצלו פעמונים; אצל בני שבע עשרה ובני שמונים; נרים כוס בירה; לחייה הצנועים; את הרעבים הפכה בבת אחת שבעים; בתחנה המרכזית...; הלילה בא עכשיו, כהה בתוך הלב; הבירה הלבנה תשכיח הכאב; געגועים חולפים כשובל של ספינה; ואנו שוב שרים אותה המנגינה; אז בוא אחי, בוא נקום נעזוב; הנה גופנו, כבר נמלא אזוב; מחר נחזור שנית, אל מסעדה קטנה; בתחנה המרכזית הישנה; 