ועכשיו עצוב
מעיני דמעה זולגת, מנסה לומר לכולם,; מישהו הפך את השקט, משהו קרה לעולם.; כמה כן ולא יש בפרח, איפה יש בכלל אהבה,; למה אף אחד לא סולח, ועכשיו עצוב וחבל.; וכשבחוץ יורד הלילה, מנקה את הנשמה,; גם הירח מלמעלה מזיל דמעה.; אתה הכאב שלי משכיח, יש לי למעלה חבר,; שכל הלילה מחכה לי ער.; אין יונת שלום בשמיים, היונה פוחדת מנץ,; הדמעות זולגות כמו המים, ובלב כואב ולוחץ.; מישהו נותן לי כח, כי אולי עודני קטנה,; מלמד אותי איך לשכוח, ולשכוח זאת מתנה.; למה, אין לעולם את הכח,; יד להושיט ולסלוח,; אין זמן, אין דרך אחרת,; והדמעה עוד ניגרת.; 