הזמן האחרון
זה נדמה לו שבזמן האחרון; נהיה קשה יותר לישון; יש מין תנשמת בגרון; שמסתכלת אל החושך; וכל מיני סוגים של תאטרון; שולחים ברושורים בראשו; וכל מבט במסדרון; הוא הבטחה סמויה לאושר; זה שוב הדיבורים; על ברטולד ברכט וחיים הכט וחיים טופול; זה לא הגיל זה התרגיל; והתרגיל הזה עייף כבר בעצמו מעצמך; אתה יורד אל הסלון ומפהק; אתה מרגיש שזה דולק; אתה לוחץ עם המפסק; אבל זה לא מרגיש אחרת; נכנס אל המקלחת ושוטף; מוציא מגבת ועוטף; זיעת הלב זה עטלף; רק בלילות היא מתעוררת; גלוריה אסטפן בשמלה של נשף; היא מוחאת כפיים בסופים של הגשם; כמה שניגשת, היא עדיין לא קרובה; זה שוב הדיבורים; על רוברט קראמב ורוברט סמית ורוברט הניג; זה לא הקיר זה הפאקיר; והפאקיר הזה עייף כבר מלשכב על המיטה; אז הוא לוקח את כל מה שלא פתר; והוא מכפיל את זה בשש; מוריד מזה שלוש; ומחסר את זה ממאה; וזה נדמה לו שבזמן האחרון; נהיה פשוט יותר לישון; כשיש טיפות על העיתון; הוא משער שהוא דומע; 