המכתב של רבקה לנעמי
יום העבודה נגמר וירדתי לכנרת; לענות על מכתבך ילדתי הקטנה ; קשה לך שם עכשיו בעיר בה את לומדת ; קשה כמו שקשה תמיד בכל התחלה ; רוח מתחילה לעלות וכבר סוער הים ; כמו שסוערת נפשך שהיא נפש אמן ; ובלב הים פתאום אני רואה סירה ; ועליה דייג אחד שנלחם בסערה ; מה יעשה הדייג - מה הוא יכול לעשות ; כדי שהסירה תגיע אל החוף ; יש רק דבר אחד שיעמוד בסערה ; אם הוא יוסיף מטען לבטן הסירה ; זו ילדתי התשובה גם לסערת נפשך ; הלימודים שלך הם המטען על סיפונך ; כאן פועלים עייפים כבר צמאים לשיר שלך ; אבל את עוד צריכה לחתור ; דרך כל הפוגות של באך; 