מסע ערפל
ביני ובין האור חולף הערפל.; דממות קדושות של זמן עובר ושט.; עימעום גגות. צמרת ברוש ניגדעת; בסתיו הטישטושים, ירח, טל נופל,; נסה נא למושו, וצנח רטוב דמעות.; ביני ובין האור חולף הערפל; כזמן עובר ושט בין עשר אצבעות; כזכר בן אדם נודד לקראת סיפך.; הכפר אבד, הכפר אינו יותר,; ואד בשמים עולה בפרוס איוושת תוגות,; דוממת אם כל חי, אור מה על הגגות.; ביני ובין האור חולף הערפל; וכוכבים לוטים מזמר ומישתה,; ביני ובין האור זזים הערפילים,; כנדידת עמים, כרמז סוף ובוהו,; ושמי האל בוכים, אילן עייף מכרוע,; וליל ניסן עולה מכל המישעולים.; 