ליבי בהרים
בעמק האור שוב עלה ; ורגלי יחפה וקלה ; "בוא הישאר", קראו אלי הנירים ; "לא, לא אוכל, ליבי נשאר בהרים ; ליבי בהרים, בהרים" ; הנחל לקלק את פני; ואצחק עימדו בעיני; "בואי הישאר", קראו מימיו הקרירים ; "לא, לא אוכל, ליבי נשאר בהרים ; ליבי בהרים, בהרים" ; אז ניצבתי בעיר בכיכר ; ואלגום את צחוקו ואשכר ; "בואה אלי", אורן היכה סנוורים ; "לא, לא אוכל, ליבי נשאר בהרים ; ליבי בהרים, בהרים" ; רק אופק בודד וכחול ; קרא לי בקצה שביל החול ; "בואה אלי", קרא ופניו נסתרים ; "כן, אני בא, ליבי איתך בהרים ; ליבי בהרים, בהרים"; 