הבית ליד המסילה
בבית ליד המסילה,; לא מתהלכים עוד ברגליים יחפות.; וליד המרפסת הגדולה,; לא מבעירים עוד את עלי הצפצפות.; השער סגור, הדלתות נעולות,; התריסים מוגפים גם ביום.; הרקיע פרוש ועיניו עוד כחולות,; אך הבית חדל כבר לנשום.; פעם בבית ליד המסילה,; ראיתי פנים מאירות.; כי הבית הריק, ליד המסילה,; ידע גם שעות אחרות.; בבית ליד המסילה,; לא מבקשים עוד ספל מים בלילות.; ולמרות שהשמש עגולה,; לא מגדלים עוד בחצר חמניות.; הבוקר אילם והאור לא עולה,; ויונים לא עפות אל הגג.; חום השמש צורב, והגשם הולם,; אך הבית שותק כמו דג.; פעם בבית ליד המסילה,; ראיתי פנים מאירות.; כי הבית הריק ליד המסילה,; ידע גם שעות אחרות.; בבית ליד המסילה,; לא מברכים עוד על נרות לכבוד שבת.; וליד המרפסת הגדולה,; לא נטעים עוד אילנות בט"ו בשבט.; הבית דומם ודומעים חלוניו,; התמונות נצמדות אל הקיר,; ודומע האיש הרואה בעיניו,; וביתו לא יכול להכיר.; פעם בבית ליד המסילה,; ראיתי פנים מאירות.; כי הבית הריק, ליד המסילה,; ידע גם שעות אחרות.; 