היא לא תדע 
כשהמחוגים מראים שכבר נגמר; ובתוכי הכל פתאום נשבר; אני מביט כמו פעם לעבר; פוחד לחשוב שבלעדיה אין מחר; כשהדמעות עוצרות את המילים; ובלילות רואה מולי צללים; אני מקשיב כמו פעם לחלום; רק בליבה אוכל למצוא את המקום;  היא לא תדע מה שעובר עליי; היא לא תיגע לאט בשתי ידיי; היא לא תהיה לעד לא תישאר; הגוף צמא אליה לב  בוער; אלפי שתיקות ולב אחד חצוי; לאט מבין לא נותר סיכוי; רואה תמונה שלה צוחקת על הקיר; ומתפלל שמשהו אותה יחזיר; 