בדרכי שלי
הנה, הסוף קרוב,; הזמן חולף לו עם הרוח.; רעי, לכם אומר,; בלי בושה - הכל פתוח.; חיי היו יפים,; מדבריות רבות עברתי.; אבל, בדרכי שלי, תמיד הלכתי!; לא פעם, את נפשי; ללא סיבה, נשאה הרוח.; בניתי ארמונות; על יסודות בלי שום ביטוח.; אוצרות זהב נוצץ; באשפתות אני חיפשתי.; אבל, בדרכי שלי, תמיד הלכתי !; היו זמנים, כן ידידי,; בהם טרפתי עד בלי די.; וכשגבר בי הספק; זעקתי בגרון חונק.; אבל גם אז, בדרכי שלי, תמיד הלכתי !; אהבתי סתם לצחוק,; היו ימים שגם בכיתי.; ועכשיו, כשהכל נגמר; אני יודע, שרק זכיתי.; עשיתי דרך ארוכה,; בה גם נפלתי ושוב קמתי; אבל, בדרכי שלי, תמיד הלכתי!; כי מה יש לו, לבן אדם,; רק את עצמו, וזה לא סתם; לומר את מה שבליבו; גם אם כולם תמיד נגדו.; לכן, אני, בדרכי שלי, תמיד הלכתי!; כן, בדרכי שלי, תמיד הלכתי.; 