איש עם שלט מקרטון
כל בוקר הוא נציב של מלח מול נתיב באיילון ; התנועה תמיד תבוא נגדו, וכל נהג עושה פרצוף טמבון ; כובע נ נח נחמ נחמן מאומן וגם פונפון ; משאת ליבו מחזיק בשתי ידיו על לבבו בשלט מקרטון ; ושם כתוב: ; "משיח משיח ; אני רוצה משיח" ; והשמש והגשם והרוח על פניו ; "משיח משיח ; אני רוצה משיח" ; והלעג והקלס מלטפים את לחייו ; מכוניות קורצות אליו בצפצוף עתידני מנצנצות מטאלי; הוא מצטמצם מול שלל שלטי חוצות ביערות של מגדלי הפאלי ; האיש הזה הוא כנראה קצת OFF, לא בשר לא חלב קצת מטורללי ; אני פותח את החלון החשמלי ושר אליו לפי לחן שעלה לי ; "משיח משיח ; אני רוצה משיח"; והשמש והגשם והרוח על פניו ; "משיח משיח ; אני רוצה משיח" ; והלעג והקלס משחקים בפאותיו ; בעוד אנחנו מחכים לפרה אדומה הוא מתעקש והוא מסיח; את דעתנו לשנייה משטויות של הוויה ; הוא מתגלה מתוך ערפיח ; אני בטוח שזה הוא שעומד לבדו הוא הגואל תודה לאל הוא המבטיח ; כי הכמיהה עצמה היא הכנה לנחמה ; הגעגוע הוא משיח ; "משיח משיח..."; 