זה זה
ובא הרגע... ודיברה היא הבנה; ביום של חול שאך הפך לחג; באה ברוגע, והיא משוב לתהייה; והכל מדבר בקול אחד...; מתבהר...; זהו זהו זהו - זה זה; זהו זהו זהו - הוא זה; אז - זהו זהו זהו... זה זה...; היא מרקיעה עם שחר אור לראות את שמעל ; צופה ליבו של כל בניין אדם; קולה שירה בנועם ליל; עוטרת היא כסותה... ; ואורה על כל הוא העניין, הזה... ; זהו זהו זהו...; בצעד רם אל בית נפשי לבושה היא בגדי; נחה היא עלי במלא טבעה; יוצאת איתי לפגוש עולם; לדבר בינה; לשאת אותה איתי, לומר שירה... הזה...; זהו זהו זהו...; 