עד העונג הבא 
שוב זאת תקופה של גאות בחיי,; מים רבים שוטפים את חושי.; אני נמשכת, והופכת; לחית חושך, למפלצת רטובה,; לשדון לילה, לפיה הטובה,; מתוקה ודורסת את האור מכבה,; וזורמת הלאה -; עד העונג הבא...; ובשעת סערה, בתקוף אותי מזגי הרע,; את חלוני אז אפתח, עליו ארכב בדהרה; אל השמיים.; וכשאגיע אצחק על פס של אור צהוב ודק,; אני ניצחתי במשחק, אני נמצאת עכשיו; עמוק בתוך המים.; עד העונג הבא...; 