באנו להישאר
לא סתם בקלות הפנת עורף; זה מפני שקשה לך להישיר המבט; וכמו אח בגלות, מביט בשקט; גם הלב שלך נצבט; לא בקלות יצאו הילדים; לשחק בחצרות של בתים אחרים; מי ייבש להם את הדמעות, כשישאלו מתי חוזרים; לא באנו לכאן כדי ללכת, באנו להישאר; תקענו כאן יתד כשהיתה שלכת; עכשיו היא עמוקה יותר; באנו לכאן כדי ליטוע, עצים יפים יותר; איך אפשר בקלות לגדוע, חיים של מישהו אחר; עיתים הפצע אינו כואב; לא מפני הדם, או מפני החתך; רק כי הפכת אדם זאב, כשזאב הפך לאח; ובינתיים נושאים עינינו; אל פרחי החממות והשבילים; בלב מפתח, הוא של ביתנו; שלא יקחו בדחפורים; לא באנו לכאן כדי ללכת...; 