מי זה יכול
בואי נירדם עכשיו, רחוק מצורך ; האנשים לבנות להם מגדלים, ; רשת קווי הרוחב והאורך ; תחזיק אותנו, לא נהיה נופלים. ; החלון מרובע, המיטה כמעט מרובעת ; הירח המר תמיד עגול. ; היינו צריכים כל כך הרבה לדעת, ; אבל מי זה יכול?! ; האם סגרת הדלת במפתח? ; תארי לך, כל המילים שבמילון! ; וכה מעט בפי לומר לך. ; ומה הלילה יגיד, ואיך הווילון?! ; אולי אשים ידי לך על הדופק? ; האחרים יצאו, הרחק, לכבוש, ; האחרים תמיד מרחיבים את האופק ; ושלנו צר, מן היד עד הראש. ; אנחנו תמיד צריכים לעמוד על המקח ; ובעד לילה שקט לבקש רבבה. ; אתמול סבלנו ולמדנו לקח ; והלילה נשכח עד הבוקר הבא.; 