שלל שרב
תם השרב הגדול; השמש רד לים הכחול; ורוח חרישית מרגיעה; פנים וצוואר נחיריים ודם.; שני ציירים על החוף; רואים לאור היום את הסוף; ולהקת שחפים כמראה; שביס אפרפר כלטיפה על הים.; היא לא יודעת כמה תוכל למשוך; היא לא יודעת כמה תוכל לנשוך; וכבר חשבה לברוח מכאן; זה לא עניין רק שאין לה לאן.; והיא נרדמת בהקיץ; עם הגב לים עם הראש לשם; ולא אכפת שכבר יבוא; כך עליה יעבור עם הגב לים; עם הראש לשם.; אור החשמל מדגדג; ואת החושך זה מענג; ואנשים יוצאים לחפש; מקרה שיקרה; אם אפשר במקרה.; שני ציירים על הבר; עוד לא מאמינים שנגמר; ושביס הרקדנית מרחף; על בטן גליה ולא במקרה.; ובשדרות הרעד עובר גובר; בחצרות הפחד נובר צובר; פתאום היא מתרגשת נורא; סף מאורע זה יקרה זה קרה.; העיר נפתחת לפניו; עם הגב לים עם הראש לשם; לא נלחמת לעצור; לא אכפת לה כבר לגמור; עם הגב לים עם הראש לשם.; והיא נפתחת לפניו; עם הגב לים עם הראש לשם; יאהבוה ציירים; יציירוה שיכורים; עם הגב לים עם הראש לשם.; תם השרב הגדול....; 