שלגיה 
כבר ירד השלג בהרים רחוקים; ובשלג אנו צועדים,; כי בתוך היער האפל מחכים; שלגיה עם כל הגמדים.; חורפים שבעה חיכינו לך,; לא קראת אבל ענינו לך,; ובהבל פה בנינו לך ,; מגדלים של בדולח וזהב.; עטרות של חן קשרנו לך,; סרנדה חרש שרנו לך,; ועדיין לא ספרנו לך,; עד כמה אותך נאהב.; עת עלים הזהיבו בראשי צמרות; בא הסתיו אל ארץ רחוקה,; הוא צבע את כל התפוחים בורוד; וגם את לחייך המתוקה.; חורפים שבעה...; כבר נמס השלג בהרים, זה נכון,; תשכחי את כל אשר היה,; מספרים בעיר שלבבך הוא קרחון,; ועל כן קוראים לך שלגיה.; חורפים שבעה...; 