בין כל הרעשים
אני נותן למחשבות להשתגע ; זה אמצע הלילה ברחוב ואני לבד ; את סודותיי האפלים איש לא יודע ; אני לא מרגיש קרוב לאף אחד ; אני מודה שאני קצת מתגעגע ; אולי תוכלי להסתכל עלי שונה מעל כולם ; ומנסה ומנסה ולא פוגע ; ואני לא רוצה לחשוב שלא אצליח לעולם ; כי בין כל הרעשים ; אנחנו חשובים יותר מכל האנשים ; וסתם מכח ההרגל מצאתי את עצמי כבר לא מוצא את ההבדל ; שותק ומתגלגל ; בסוף היום אני רוצה לשכב לנוח ; אולי אצליח כל הלילה לא לחשוב על שום דבר ; ויש סיבה לכל דבר אני בטוח ; ומתחיל חדש ממש לפני שהקודם נגמר ; כי בין כל הרעשים ; אנחנו חשובים יותר מכל האנשים ; וסתם מכח ההרגל מצאתי את עצמי כבר לא מוצא את ההבדל ; ואת עוזבת בקלות אני יודע ; ואם תלכי כבר לא אצליח להחזיק לך את היד ; אז מחכה מעט לפני שאני פוגע ; גם אני קצת מפחד פתאום להתעורר לבד ; כי בין כל הרעשים ; אנחנו חשובים יותר מכל האנשים ; וסתם מכח ההרגל מצאתי את עצמי כבר לא מוצא את ההבדל ; בין כל הרעשים ; אנחנו חשובים יותר מכל האנשים ; וסתם מכח ההרגל מצאתי את עצמי כבר לא מוצא את ההבדל ; שותק ומתגלגל; 