זריחה על המדבר 
זריחה על המדבר, עולה לאט לאט; נדרך אל המחר, בלי להרגיש כמעט; הילד בתוכי הולך לי לאיבוד; עכשיו זה אמיתי, קרב סף הבגרות; עוצם את העינים, שוכח את כולם; חובק את השמיים; ולוקח פסק זמן מהעולם.; והלב קורא, והלב קורא; לפגישות חדשות וערים רחוקות; אהבות שאוהב וכאב שאכאב ממחר.; מתוך השכחה, הזכרונות עולים; חמים כמו הזריחה, פרועים כמו הגלים; בנעלי עקב וגופיה כתומה; כשהיא רקדה הלב דילג על פעימה.; והלב קורא, והלב קורא...; אותו חלום מתוק, הולך ונעלם; נושם עמוק עמוק; ולוקח פסק זמן מהעולם.; והלב קורא, והלב קורא...; 