שבחי החושך 
עת חגרו כלי צרים כלי חרושת; גויים באורה של חמה,; עשו היהודים את החושך; לחזק בכל כלי מלחמה.; כי בחושך קם איש וניגש; עד אויבו - אין רואהו - וגח.; ובחושך סכין הרש; ארוכה מני קני תותח.; עת אמרו יודעי דין כי חוסן; וישועות לרבים פי שמונים,; סיכלו היהודים ביד חושך; עצתם של סופרים ומונים.; כי החושך ניצב בצד -; כל חשבון ורישתו מזורה.; עשרה אנשים בו יחסו כאחד; והאחד פניו כעשרה.; את עיניו של מחנה בראש גבע; חושך קם לסמא בנטות יום.; אך עיניים בורא הוא שבע; לכל איש הזוחל במדרון.; בו יגיעו מתי מעט; עד אל קו חפירות אויב; וזינקו בצווחה ובקת; כנופלים על צווארי אוהב.; בקורות העיתים הללו; לא הושבה תקוות עם אל עפר; כי נקרע לה ביד קרבות לילה; גזר הכח וגזר המספר.; כסימן להכר וכאות -; מלידה גם ברבות הגדודים,; אש ידי העני הריקות; תלהט בלחימת היהודים.; מתעופף הזיקוק ובדל שיח; וגדר הוא חושף ברומו; וזונק החיל המגיח; ובקולו צעקת אמו.; עיוור וחשך הקרב; ועד בו תיאורי המליצים; הוא כלה ומשאיר אחריו; דומיית לבבות אמיצים.; 