התחנה הישנה
הירידה הזו לרחוב החם; היתה בשבילי נתיב לעולם; של שיכור מוכר מלבי קר; עם בוטנים וסירופ אדום של סוכר; חגורה בעשר וקלטת מתנה; מיץ ענבים ועיתון להמתנה; קולנוע שמקרין סרטים של זימה; וכובע של פרסי עם רקמה; הייתי יורד בתחנה הישנה; והיא הייתה לי מדינה אחרת; מדינה של מציאות בהמתנה; כשגשם יורד וכשהשמש בוערת; פתאום אני שייך ולפעמים אני אחר; בתוך עולם צפוף וממהר; בשדרות הנעליים הזולות; בדוכני פלאפל עם כל התוספות; שירותים ציבוריים שריחם למרחוק; נהגי מוניות שלא למדו לשתוק; שיכור ועיוור מסתכלים על העולם; אברכים מרוויחים מצוות חינם; הייתי יורד בתחנה הישנה...; בדרך לתל אביב המבריקה; אני עוצר במציאות הסדוקה; של פיתה עם זעתר וביצה בצד; של ספק רבנים ספק פושטי יד; בעשרה שקלים שלוש קלטות; ושירים מוכרים מכל המדינות; והבוץ השחור על כל מדרכה; ונהג מפטיר חצי ברכה; הייתי יורד בתחנה הישנה...; 