סוד 
אני שומר עמוק בלב; הרבה מאוד סודות; ויש לי חשובים יותר ; וחשובים פחות; וכשאומרים לי לילה טוב; ומכבים האור; אני מתחיל בלחש רב; את הסודות לספור; את הסודות החשובים; אני סופר היטב; לראות אם הם לא ברחו להם; החוצה מהלב; כי כבר קרה שסוד אחד; החל אל פי לנדוד; אבל היה זה סוד קטן; ולא חשוב מאוד; זה גיל שבר את החלון; של השכנה ממול; ומספר תמיד שקרים; שיהיה בלבול; זה הוא זרק לה בחלון; שלושה אצטרובלים; וגם תלש לה מהמכתבים; את הבולים; אני שומר עמוק בלב; הרבה מאוד סודות; ויש לי חשובים יותר; וחשובים פחות; וכשאומרים לי לילה טוב; ומכבים האור; אני מתחיל בלחש רב; את הסודות לספור; את הסודות הלילה; ספרתי כרגיל; פתאום חסר לי סוד אחד; שגד סיפר על גיל; ממש התכוונתי לשכב ולישון; ברח הסוד והתיישב ממש על הלשון; זה גיל שבר את החלון...; ומה יהיה מחר בבוקר; אם אפגוש חבר; אני אהיה מוכרח לשתוק; אסור לי לדבר; אסור לפתוח את הפה; וזו ממש צרה; כי אז יברח הסוד החוצה; ויהיה...נורא!; ואז החלטתי מאמא; לבקש עצה; פתחתי את הפה לקרוא לה; הופ...הסוד יצא!; זה גיל שבר את החלון...; טל סחב שתי סוכריות; מהחנות אתמול; שיר סתם מטלפן; אבל אינו משמיע קול; עופר מעתיק את שיעוריו מחמוטל; ורותי מאוהבת ביואב המתולתל; אני שומר עמוק בלב; הרבה מאוד סודות; אך מעכשיו אני שומר...; על סוד אחד פחות!; 