הבמה היא כל עולמו
שנות השלושים תל אביב, בית ספר תחכמוני ; ילדים, משפחה, חיים שם בעוני.; חולות, חלומות, שפת אביו ואמו; ותמיד הבמה היא כל עולמו; כל עולמו, הבמה היא כל עולמו ; עוזב את הכל, מפליג אל הים,; יוצא מעצמו, יוצא לעולם ; משנה את חייו, משנה גם את שמו,; ותמיד הבמה היא כל עולמו; כל עולמו, הבמה היא כל עולמו ; אחר כך אישה וילד קטן ; וקשים מה קשים חיי השחקן; הבימה, הקאמרי, הסמבטיון,; וחיים ואוכלים ונושמים תיאטרון; כל עולמו, הבמה היא כל עולמו ; ילדה קטנה, תינוק בעגלה,; שנות השישים סימני שאלה ; חיפה, הו חיפה נקשרת לשמו,; ותמיד הבמה היא כל עולמו; כל עולמו, הבמה היא כל עולמו ; תפקיד רודף תפקיד, זה משחק אמיתי, ; כי הבמה שלו היא מגרש ביתי; בשוק הגדול הזה של עם השחקנים, ; לא מזדקנים, לא, לא מזדקנים; וככה עם הגיל גובר התיאבון,; אהבה משונה ששמה תיאטרון; תראו אותו, ותשירו איתו,; כי כל הבמה היא כל עולמו; כל עולמו, הבמה היא כל עולמו; 