עד שבאת 
היו ימים שצחקתי בחוץ; כשהלב בפנים בכה; לא היה לי כוח לרוץ; נפשי ביקשה מנוחה; היו לילות שקולי רעד; ואין מי ששמע; בין המון אנשים הייתי לבד; מחפשת מקלט לנשמה; עד שבאת, ; והארת את הבית; עד שבאת; והדלקת להבה; במילה ובמבט ; עם חיוך על השפתיים; נתת לי להאמין שיש אהבה; היו ימים חמים בטירוף; כשהלב בפנים קפא; רציתי לברוח לרוץ; למצוא לכאב תרופה; היו לילות שהייתי בוכה; שאורו בפנים כבה; חייתי בארמונות של זהב; שאין בהם אהבה, אהבה.; עד שבאת...; 