לא חולף לעולם
והנה זה כבר עומד להסתיים אני מרגיש; לא מבין למה ואיך נותרתי אדיש; אני חי איתך משנייה לשנייה מפחד לשמחה מצחוק לעלטה; ולא יודע אף פעם אם המחר כולל אותך; הכאב העצמי לא חולף לעולם; רוצה להיות בטוח מפחד מהמושלם; מפחד לאבד אותך, מפחד בעיקר; לשמוע אותך אומרת די זה נגמר; ורואה אותך בוכה ומשליך רק על עצמי; מביט בך צוחקת מתפלל זה בזכותי; רוצה אותך כמו שאת בלי שום תוסף אחר; הכי רוצה לדעת שלעולם זה לא ייגמר; והנה כבר עומד להסתיים אני מוכן; הנה הסוף מגיע כרגיל הוא לא מובן; כבר עובד על הכאב, פתאום מה אתה כבר לא אוהב; נותנת אויר יומיים שלושה בין כוח לחולשה; לו הייתי נצור בליבך וידעתי מה את מרגישה; הכאב העצמי....; ואיך את מאבדת את השפיות בגללי; ואותי זה משמח הנה את פה איתי; ואז המשפט שלך זה רק ריב אוהבים; אבל אני כבר מרגיש שלסיום מתקרבים; זה לוקח אותי ישר למציאות לחיים; 