האהבה הישנה שלי
היינו שנינו ילדים, בעולם כזה ישן; חורטים סודות כמוסים באדמה הרטובה; אז נתתי לך מזכרת – צמיד חוטים לבן; כשהכל היה פשוט יותר, אפילו אהבה; וידענו איך לתת, בלי לרצות לקחת; שתקנו שם שעות מול האופק המחוק; היית שולחת יד ועוקרת את הפחד; לא היו אז מכשירים להחליף לנו חיבוק; האהבה הישנה שלי,; איך נתתי לך ללכת?; זכרונות מכופפים עומדים שוב בכניסה; ריח פרדסים היום בא רק בקופסה; האהבה הישנה שלי,; איך נתתי לך ללכת?; איך הזמן פורם הכל, ורק אני נשאר; כל שיר פתאום הופך לגעגוע לא מוסבר; בשבתות של אוגוסט חם, דהרנו אל הים; כל המלח בעולם לא צרב כמו דמעתך; וידענו שעכשיו זה שנינו מול כולם; בשק שינה בוער אני נמסתי לתוכך; 