שתו העדרים 
מעמק לגבעה, מהר להר,; כענני הסתיו גולשים בסדר; עדרי הצאן. ושיר להם אז שר; פזמון עצוב רועה צעיר בעדר.; שתו, שתו, שתו העדרים,; בחליל לכם אנעים -; לי לי לי לי לי...; אני ארעה צאני כחום היום; והשרב גם הוא לא יפחידני,; כי יש לי פנאי לשבת ולחלום; על היפה אשר אוהב הנני.; שתו, שתו, שתו העדרים...; 