אדון טוקטלי
אדון טוקטלי יושב במשרד; המפעל נפתח מוקדם ומחלון פתוח; סמיך מקומט מתערבל אבק על המגרש; אדון טוקטלי ותה עם חלב; מזכירה, שני ארונות וצל שחור גדל מתחת עיניו; ובדרום בעצם אין חדש...; והתקציב שוב לא הגיע, הפועלים זרים גם לו; וראש העיר תמיד מבטיח ‟ ורק רוצה ת'קול שלו...; עשרים ושש שנה וחודש הוא מנהל עם הטבות; ובחזה חזרו הגודש והלהבות; אדון טוקטלי אוהב את אשתו; והרומני אומר שמזכירת הועד שוכבת אתו; בחדר הדחוס המעופש; אדון טוקטלי וים ניירות; ערמת חובות ותשלומים, באופק אין אפילו בחירות; ובדרום בעצם אין חדש...; הילדים רוצים לקניון והאישה ‟ רוצה גינה; ובר מצווה תהיה לנכד עוד כמעט חצי שנה; כשהוא היה צעיר מבטיח ראה באופק ת'פריצה; עכשיו הכול מרגיש דלוח וללא מוצא...; אדון טוקטלי יושב במשרד; ערב בא אל הקריה והוא מזיע, מנגב עם היד; מרגיש זקן מאוד, מרגיש חלש; פתאום ברק מכה בחזה; במקומון כתבו:; "איפה ישנם עוד אנשים כמו טוקטלי הזה"; ובדרום בעצם אין חדש; בעצם אין חדש, אדון טוקטלי...; 