אני מעריך
מספיק להסתכל על התפל ולא על העיקר כשהבדלי מעמדות יש בהפרש ניקר,; לדייר אחד זול לשכן יקר, לדייר אחד חם לשכן קר,; אוי לא... זו המציאות שאנו חיים בה פה - הורה יחיד שמגדל ת'ילד לבדו,; בשבילו זה לא מובן מאליו כי אבא שלו עזב, אפילו לא השאיר מכתב; ואתה במשרד ממוזג, אין לך מושג מה זה לעבוד בשמש איך אתה מודאג?! ; רגע מה עם המובטל? סגרו לו ת'מפעל, לא שילם חשבון חשמל ,הרכב מעוקל.; מהאוטו מתוסכל-החיים שלך קלים, זה מה שחושבים הנוסעים בכסא גלגלים.; יש מי שמתים רק לשבת ולא יכולים - הם שוכבים בבית חולים לא סתם...; פזמון:; אני מעריך את העובדה שאני קם, כל בוקר מחדש נלחם,; אומר תודה לבורא עולם, זה לא מובן מאליו...; וצריך להמשיך תמיד ללכת עם הראש מורם גם עם כל הקושי שקיים,; חיים פעם אחת ננצל אותם, זה לא מובן מאליו.; אז אני מעריך...; כי לא נולדתי עני, יש אוכל אני בריא, יש מקלחת אני נקי, ; נשיקה לאמא ואני יוצא לדרכי, לעבודה קדימה רק שלא אצא מדעתי.; אל תדאגי אהובתי, יש לנו גג מעל הראש, בגדים יפים ללבוש,; חברים טובים לפגוש אז אין לך ממה לחשוש-; בסוף היום יש גם מיטה נוחה לשכב ולפרוש.; אנ'לא מוגבל, אנ'לא נכה, אנ'לא טיפש, לא מתייאש; אז מתבייש יותר מזה כבר לבקש, להסתפק במה שיש,; מהמעט להתרגש, מתעקש לשים ת'קש על משהו טוב שיתממש; אז עושה מצווה - נותן צדקה לנזקק, רואה עד כמה הדור נהיה מפונק,; רק מחובר לאינטרנט חזק כי מהמציאות הוא מנותק אז... ; פזמון; וצריך להמשיך...; עם צרות במרכאות עכשיו כי זה צרות זה?! כמו לבכות שנשפך לי חלב.; אווירון פה גדול, עם כפית של זהב, חי בעולם של חוסר צדק ותפילות לשווא-; הומלס בגשם נרטב, חירש שלא שומע תו, עיוור בלי האור בעייניו,; אילם מתקשר רק בכתב, חייל שקיבל הלם קרב, יתום שמספיד את הוריו, ; עקר שלא יזכה בחייו לחבק את ילדיו. מה?!?!; כאלה יש מאות אלפים, בדאגות שלי בכיף היו פה מתחלפים,; בזמן שכאן רודפים נייר מודפס בפרצופים,; בהשרדות הם משתתפים במציאות לא כצופים. ; אז כשקשה להתמודד - לזכור אותם ולכבד,; מקרים של בעיות גורמים פה לשלי להתגמד,; להעריך את מה שיש לפני שייאבד כי בחיים אין מועד ב' אז...; פזמון; 