שיר הגרושים
היו ימים היינו נשואים; אתם ודאי זוכרים איך שבכינו; עכשיו כשכבר כולנו גרושים; ברור כמה מאושרים היינו; איך השארת אותי, הא, יפה?; מה עשית, אמרי, ענת?; הטבעת, איך הועפה?; ואני לבד לבד; לבד לבד לבד; כמה טוב ומה נחמד; איזה רגש נהדר!; בלי ריחיים על צוואר; ולבוש כך יופי; אני גרוש!; לא שוטפים כלים בכלל, אפר על שטיח; ובעשר אצבעות, לב של אבטיח; אין אישה אשר תצעק "למה ומדוע"; שוב אפשר להתרחץ פעם בשבוע; לבד לבד לבד; כמה טוב ומה נחמד...; טוב ללגום בקול ברד ישר מתוך הפיילה; לראות איך מתרומם הגג מן הבדיחות בלילה; טוב להיות רכוש נטוש, מה שנכון נכון הוא; מי שיש לו שכל גרוש יתגרש כמונו!; לבד לבד לבד; כמה טוב ומה נחמד...; ואפשר שוב לעגוב על רותי ועל אורנה; הראשונה בשביל תרבות והשניה הגורנה; ואשתך לשעבר כמעט מכעס מתה; ועכשיו במאוחר אוכלת היא דיאטה; לבד לבד לבד; כמה טוב ומה נחמד...; ובערב בחשאי אל חלונה של יפה; אני מכניס ראשי, רעיי, ממש כמו ג'ירפה; ואני כך אל ענת, ואנוכי אל קלרה,; ונשאלת השאלה, חבר'ה, מה קרה? רע?; רע, רע, רע,; רע, גרוש להיות; איך השארת אותי, הא, יפה?; מה עשית, אמרי, ענת?; הטבעת, איך הועפה?; ואני לבד לבד לבד; 