שיר געגועים 
אנוכי ליבתי מתעטפת; בזוכרי את עצי הברושים,; ואיך דינה יוצאת מן הרפת; ריחנית ויפה מנשים!; חברים, ליבתי מתעלפת; בזוכרי את צאתה מן הרפת!; עיר ואם, זכרונך בי חבוק!; תל אביב מה כליתי אליך!; אל ריחות תפוזים ופיסטוק,; אל בכיים של קטני חמורייך,; ואל שיר הרוכלים הממשיך -; ירקות, תפוזים, אלטע שיך!; יש ניו יורק בעולם, לא אגע בה,; לא על ניצה אחלום בלילי,; הוי נפשי רק אלייך כפר סבא,; רק אליך כפר סבא שלי!; אויה זה שגעון אמא, אבא,; בי הנפש יוצאת לכפר סבא!; תל אביב, ים, גגות ושמיים; וקריאות מתקן נעליים!; ושיחות הקיבוץ וויכוח,; אוי, וקומזיץ מובטח ובטוח!; ואצלי שגעון אמא, אבא-; אנוכי משוגע לכפר סבא!; ושדרות לפני ערב ביולי,; עריסות ניצבות בטורים; ובהן תינוקות - אילילולי -; מתווכחים על שביתות המורים.; מה נאמר ונדבר - אמא, אבא?; זה מזכיר לי מיד את כפר סבא!; תל אביב, ים, גגות ושמיים...; 