בודדה לא בודדה
אילת מחבקת את העולם; והוא – מחבק אותה; נפערת; היא שואלת:; "איפה אני נגמרת; איפה מתחיל אתה"; היא מביטה במראה; ובידה בובה; אילת היא גם אימא; גם ילדה; העולם נדמה מגרש של משחקים; ובו אילת היא מלכה; גופה כמו קטן כדי להכיל את מלוא ליבה; המתפצפץ כפרפרים סביב טבורה; אילת משקיפה ומשתקפת; לזכוכית היא מושיטה ידה ומלטפת; אך לא נפצעת; אילת לא יודעת; מה בין אחד ויחד; אילת בודדה לא בודדה; 