בנהר של סביליה
ילדתי אל הים היא הולכת; גלים וצדפים היא סופרת; אבל רק את עצמה היא פוגשת; שם בנהר של סביליה; בין שיחי ההרדוף מביטה היא; חמש סירות, ים פתוח; משוט המושט אל המים; מפרש שנפרש אל הרוח; מי המשקיף מלמעלה; מגג המגדל של סביליה; קולות חמישה משיבים לה; חמש טבעות של כסף; אציל הרקיע נפרש לו; על הנהר הרוגע; באוויר הנקי הוורוד; חמש טבעות תרחפנה; 