כך אמר לי אבא
בשמיים ירח כבר מזמן נעלם ; ואני עוד פוסע בלי לדעת לאן ; ופתאום מהשקט קולו של אבא נשמע ; תפילתו מהדהדת מעמקי הנשמה ; להמשיך לחיות, כך אמר לי אבא ; להמשיך לחיות, וללכת הלאה ; אך איני תופס מה קרה באמת ; איך הטעם נעלם כך פתאום מהעולם ; והלב לא שוכח הוא טבול בדמעות ; מתפתל ובורח לאותם זיכרונות ; חוויות מבית הכנסת, ותפילות ליל שבת ; בנפשי הנרגשת תישאר נא לעד ; להמשיך לחיות...; 