את 
את שבאת אל תוך ביתי; הצעת את מיטתי חדרת אל מחשבתי; צבעת לי את חיי; הבאת שמחה אלי.; ואת הפרת את הדממה; הפרח את השממה; רקמת בי חלומות; בשמך נופצו חומות.; ולא נתת לי לטבוע גם כשהחוף התרחק; היית לצידי חזקה כתמיד כשאני מתמוטט; ולא איפשרת לי לשקוע בהרס עצמי; היית לצידי חזקה על-כן ברוכה תהי.; ואת ספגת כל נפילה בין קלה וחמורה; לא פעם אף יותר הייתי מוותר; מזמן איני סופר.; ולא נתת לי לטבוע גם כשהחוף התרחק; היית לצידי חזקה כתמיד כשאני מתמוטט; ולא איפשרת לי לשקוע בהרס עצמי; היית לצידי חזקה על-כן ברוכה תהי.; ושם בים סוער חי נפשי אני זוכר; הבאת עצמך אלי להילחם; דואגת לשלומי צללת אלי אל נשימתי; האחרונה היחידה בהחלט.; ולא נתת לי לטבוע גם כשהחוף התרחק; היית לצידי חזקה כתמיד כשאני מתמוטט; ולא איפשרת לי לשקוע בהרס עצמי; היית לצידי חזקה על-כן ברוכה תהי.; 