הקומוניסט
הקומוניסט נכנס לערב מזרחי; ויושב בפינה עם בקבוק; היא מזהה אותו מתוק ומרוחק; "אני רוצה אותך ואני אוהבת אותך"; כשהתזמורת מתפנה אל השולחן,; הוא רץ לבמה עם נאום; הוא מדבר וכסאות מתעופפים; מכוונים לפנים ולגוף; וזה נמשך שלושים דקות; אבל אף פעם לא נגמר; אתה תרצה לצאת לבכות; הם יבקשו ממך סוכר; לי אין טור בעיתון עכשיו; ולי אין שום יתרון נחשב; ולי יש דם ושיניים וגוף; תל אביב 1991 העניין מסתבך ונסוג; מחזיקים ידיים בהפגנות של יום שישי; והעולם מסביב מתפקע מצחוק; עכשיו הוא כועס וניגש לטלפון ציבורי; ובועט בו עד שהטלפון צועק; היא מתרגזת "בוא הנה עכשיו מיד,; אם אתה לא מפסיק עכשיו אתה הולך!"; ולי אין טור בעיתון עכשיו; ולי אין שום יתרון נחשב; ולי יש דם ושיניים וגוף; לי אין דרך ליסוג עכשיו; ולי אין שום פתרון עכשיו; אז נדבר על מה שנשאר לך פה; - מה נשאר לך פה?; 