אלוף משנה במילואים
במשרדו המרווח שבמפעל; הכורסאות רכות ממש כמו השטיח; והוא נושא מבט עייף ומתוסכל; חושב כיצד לעזאזל לכאן הגיע.; מועך בדל סיגריה מעושנת; בתוך פגז נ.מ. ישן ומאפיר; ובלי משים כמעט עינו שנית בוחנת; את תמונתו עם המדים שעל הקיר.; אלוף משנה במילואים; זה קצת כואב ולא נעים; אבל כאלה החיים; אלוף משנה במילואים.; הוא מחייך אל הפקידה ברוב חיבה; מביט במיני ההדוק שהיא לובשת; קורא לה "מותק" ואומר "עשי טובה"; אך מתפלא שהיא בכלל לא מתרגשת.; קורא "במחנה" בכל שבוע; יודע מה הולך מתוך העיתונים; אך רק כשיצלצל לרן או יהושוע; יבין פתאום שהוא מחוץ לעיניינים.; אלוף משנה במילואים; זה קצת כואב ולא נעים; אבל כאלה החיים; אלוף משנה במילואים.; כנפגשים עם חברים על כוס קפה; הוא מספר על התנאים והמשכורת; אבל מרגיש כיצד לבו בפנים קופא; וכל הלך רכיל עוד מעביר צמרמורת.; מפה לשם מתחיל מעט לשכוח; אך כשקוראים לו "מר" חונק לו בגרון; וגם התואר "מיל." מוסיף כל כך לפצוע; והוא נושא אותו כמו כתם או עלבון.; אלוף משנה במילואים; זה קצת כואב ולא נעים; אבל כאלה החיים; אלוף משנה במילואים.; 