ילדת המדבר
על הר בין הגאיות, בתוך שקט של חולות; רגליה היחפות, שם הן מהלכות; מזמן היא עזבה הכל, רוצה במדבר לגדול; ציור שציירה אתמול עף לו עם החול; בואי, כך לוחש המדבר; בואי, לוחש ושר; בואי, כבר מיצית את הכל; את כמו רוחות בחול, בחול; עיניה הרעבות את כל הצבעים שותות; הערב לאט יורד כמו נווד בודד; יושבת מול מדורה יפה, כמה היא יפה; ושקט עוטף אותה על ההר שלה; בואי, כך לוחש המדבר...; 