אותך 
אותך, נזכרתי בך לעת ערבית; אותך, שקעה חמה כמו תמיד; ראשי פרחים הפכו צהוב לארגמן; סיפרו שבועת לבי לעננים; על גביע פיך אהי פרפר, פרפר קטן; רוחף בין שושנים; אותך, ביתך הקט שכן מול ים; אותך, היה שם עץ פריו כדם; צל ענפיו היה מסתור ללב ביישן; לילד שלחש לך בין עלים; על גביע פיך אהי פרפר, פרפר קטן; רוחף בין שושנים; אותך, גלי הים הרסו ביתך; אותך, רוחות קדים השכיחו שמך; האגדות עזבו כמוך ענפי הגן; רק סוד נשאר חרוט על הגזעים; על גביע פיך אהי פרפר, פרפר קטן; רוחף בין שושנים; 