מונה ליזה של המאה העשרים 
אני כואב אותך,; למרות שאת אינך יודעת זאת,; ולא מאמינה.; אני רואה הכל.; את הפחדים והכאב,; בשקט מבטך הכחול,; ראי, הלילה הוא שקט,; וכל הצופרים הלכו לישון,; אך כמה כוכבים עוד מחייכים לך,; לא - אינני יכול לעצור את השעון,; אינני יכול לעצור את השעון,; אולי גם את תלכי לישון...; מונה ליזה, של המאה העשרים,; צוחקת ובוכה במסתרים,; אני שומע אותך.; מונה ליזה, של המאה העשרים,; הקצב המטורף של החיים,; בולע אותך.; אני כואב אותך,; אני יודע שאכפת לך,; ושלבך נקרע,; אני רואה הכל.; את הכאב בחיוכך,; בשקט מבטך הכחול,; ראי הלילה הוא שקט,; וכל הכוכבים הלכו לישון,; אך כמה כוכבים עוד מחכים לך,; לא אינני יכול לעצור את השעון,; אינני יכול לעצור את השעון,; אולי גם את תלכי לישון...; אני כואב אותך,; משום שכאן כולם קשוחים מאוד,; ואת כל כך קטנה,; אני רואה הכל - את התבונה בתמימותך,; את כל אשר אינך מבינה.; ראי הלילה הוא שקט,; וכל הצופרים הלכו לישון,; אך כמה כוכבים; עוד מחייכים לך,; לא, אינני יכול לעצור את השעון,; אינני יכול לעצור את השעון,; אולי גם את תלכי לישון...; מונה ליזה של המאה העשרים...; 