הרי את מותרת 
גבר חי עם אישה במשך חודשים ושנים; יש ביניהם אהבה וחדווה ואיבה וסכינים; והם ישנים בשעות הקטנות על שמיכות בלי סדינים; אין להם ילדים והם ישנים כמו ילדים קטנים; הקירות סוככים עליהם והתקרה רוחשת עננים; יש אלוהים בשמיים ומחר יום חדש אנשים משתנים; יהיה טוב יהיה רע, עניינים עדינים...; גבר חי עם אישה ומחליף איתה חומרים,; גיליהם הביולוגים מתערבבים ויש נוגה מוזר בחדרים,; והם עוברים מחדר לחדר ולא מסתדרים; לא עם עצמם ולא זה עם זו ולא עם אחרים; אבל הם חוברו זה לזו ומאז הם מחוברים; ושני שופרות בחלון נתקעים כמו זוג ציפורים; זהירות ילדים הקיץ חלף הלילות כבר קרים...; גבר ואישה חיים לבדם אין להם ילדים; הוא בודד היא בודדה שניהם בודדים; יש להם הרבה מכרים ומעט אוהדים; הוא מיוחד והיא מיוחדת שניהם מיוחדים; הוא צובר אפשרויות ומסמכים והיא צוברת בגדים; אין ביניהם אלא מין ובדידות וייאוש ופחדים; וברגע מסויים די צפוי מראש הם נפרדים...; גבר חי עם אישה שנתיים בתוך דירה; עם ריהוט מאולתר ואימה עתיקה וללא בשורה; גבר חי עם אישה בדירה שכורה; ואוהב אותה והיא אותו הוא אמר היא אמרה; כל העניין התחיל איכשהו בשנה שעברה; כשהיה נפלא ולפתע התחיל להיות רע; אין עננים בשמיים ואין אלוהים בתקרה...; גבר חי עם אישה ועכשיו העניין נגמר; הוא מתקפל והיא מתקפלת חד וקצר; אין ביניהם אלא חושך לבן והבהוב לא מוגדר; וארון שטיחים וקצת חומר ניקוי מיותר; גבר חי עם אישה ועכשיו העניין נשבר; ושני שופרות נתקעים בחלון כמו זוג יוני בר; מה שהיה היה ומה שעבר עבר; גבר חי עם אישה ועכשיו העניין נגמר.; 