שיר הכד
ראיתיך עם כד צמוד אל השפתיים,; ואני יושב על משלטי בדד,; את בצימאונך שתית ממנו מים; הוי, חבל, חבל, שגם אני אינני כד.; הוי, חבל, חבל חבל, חבל; שגם אני אינני כד.; לו הייתי כד כזה בזרועותייך,; לו חיממת אותי בלהט צימאונך,; כמו להתקפה הייתי רץ אלייך,; הוי, חבל, חבל שלא אני, אני כדך.; הוי, חבל...; אז שילבנו שנינו גם לבב גם זרוע; וירדנו מהמעין לשאוב,; נערתי שלי, אמרי בשם אלוה; התסכימי כד צמא כמוני לאהוב.; הוי, חבל...; אז אהיה נחמד ולא ארבה "צ'יזבטים",; ולהביט עלייך לא תשבע עייני; הוי, משלט חיי, אני לבי נקעתי; וכעת כבר לא אדע אם אנוכי אני.; הוי, חבל...; שר אני לך שיר על כד ועל שפתיים,; על אחד תקוע במשלט בדד,; מה עצום לחיות בין ארץ ושמיים; ולשתות איתך, "חבובה", מאותו הכד.; הוי, חבל...; 