אל המנוחה 
הוא הלך לבדו אל ארצו המובטחת; ועבר בשדות כשהשמש קופחת; הוא טיפס על ההר אל פסגה נעלמת; וחצה גם נהר והנפש חולמת; על המנוחה והנחלה ; על שקט ושלוה; על גפן ותאנה מצילה ; בחום ואהבה; הוא עבר בחולות עם פת לחם וזית; וגמע בלילות את הטל משמים; גם כוכב שהתווה את דרכו המושכת; עוד נתן בו תקוה להמשיך וללכת; אל המנוחה והנחלה; אל שקט ושלווה; אל גפן ותאנה מצילה ; בחום ואהבה; הוא פנה למזרח והביט רק קדימה; ובקעה השירה מהנפש ופנימה; עוד אגמע מרחקים עוד אגמע ואזיע; ואמשיך בדרכי יום יבוא ואגיע; 