בנמל של תל אביב
אני זוכרת איך הלכנו בנמל של תל אביב; וכמו ילד פרחת, כשהחורף מסביב; חייכת מבפנים, הכול היה ברור; והמים מהמזח הוסיפו לסיפור; אני יודע שעכשיו את נזכרת ושואלת; מה השקר מה האמת; אם כל רגע שהיה יחזור או שכבר מת...; ואיך מצאנו בהמון את מה שנכתב; ואיך אחת מתוך מיליון נוגעת...; יהיה לנו בית כזה גדול את יודעת; עם עץ גדול וצל, מיטה להתכרבל; ילד וילדה שקוראים לי ולך; שנספר על הטיול בנמל הבלתי נשכח.; עכשיו זה לילה כבר אחרי חצות; והשקט הורג אני רוצה לא להיות; ורוח של ים מתגנבת בחלון; ולוחשת לי זה יקרה זה לא חלום; ואיך מצאנו בהמון את מה שנכתב; ואיך אחת מתוך מיליון נוגעת...; יהיה לנו בית כזה גדול את יודעת; עם עץ גדול וצל, מיטה להתכרבל; ילד וילדה שקוראים לי ולך; שנספר על הטיול בנמל הבלתי נשכח.; כי את הנוף של חיי; אראה בך כל יופי כל יום; כי במרחק של נשימה ; ממתין סיפור שלא נגמר משאיר עוד טעם; יהיה לנו בית...; 