בסרט התמים
את, יופייך הולם בחדרי ליבי עכשיו; את, מבטך, לנגד עיני תמיד הוא שב; אך כואב, צולל לי בדמיוני לשווא; אך אוהב, כמו שלא תארתי שאוהב; איך אני אוהב לחיות; בסרט התמים; שאת תהיי שלי לעולמים; ועד כמה שקשה לי; ככה זה נעים; לחבק אותך בניגונים; מנסה לברוח; לא רוצה לשכוח אותך; את, קולך, צמרמורת גופי עוד מלטף; אט והולך ובין קירותי עוד מרחף; אך שונה עכשיו יש כאן קול ואין עונה; אך שואל תגידי לי למה זה קורה; 