אדם ונחש
אביא לך, אראה לך, אקח אותך לדרכים מובנות; כמו פרח, את נפתחת, האבק שלך מתוק; את לא לבד, בת יער, לא לבד, זאת מגיה בלי צבע; אראה, אראה, אראה לך..; אני הייתי לך אדם, ואת היית נחש; בגן העדן הנעול, אני הוא החלש; בחלומות הכי ורודים, היית אישה בלי גוף עד טרוף; ליער הלכתי, לחפש לי רקפות,; עמדת מוקפת דרדרים כמגדלות.; מי זאת הנישקפה כמו שחר; מה יפו פעמייך, אראה ,אראה, אראה לך; אני הייתי לך אדם...; ולא לבד, בת יער, לא לבד; הגן נעול ואין שם אף אחד!; אני הייתי לך אדם...; 