סוף הקסם
היא לא ידעה שתם הלילה; והקסם, הוא נשרף מהחום; כעת קור ממלא את הנפש; ונשאר רק ירח כתום; התפאורה התקלפה ונפלה; הלהבה כבר כלתה את התום; כשהאורות נדלקים, החלומות כבים ונפערת תהום; וירח, ירח בלי שמש,; בלי לילה ובלי כוכבים; רק הוא, לבדו, הירח; נשאר כשכולם הולכים; ומי אתה סתם ללא לילה?; מה קסמך בלי היום?; ואולי זה פשוט לא כדאי לה; ברגע שפג החלום; וירח, ירח בלי שמש,; בלי לילה ובלי כוכבים; רק הוא, לבדו, הירח; נשאר כשכולם הולכים; זהירות, זהירות היא אומרת; ואז מכבה את האור; לא תיתן היא לקסם לברוח; לא תיתן לו לקור לחדור; היא לא ידעה שתם הלילה; בו לאט כבים עוד כוכבים; כי רק הוא, לבדו, הירח; נשאר כשכולם הולכים; 