בין העצים הירקרקים
בין העצים הירקרקים; מוישלים שלוימלים משחקים; כנף מעילון וטלית קטנה; ילדי ישראל הרכים המה; קלים מנוצה, דקיק הוא הגוף; עוד רגע פרחו ויוכלו לעוף; חיש יחטפום רוחות קלילים; כאילו היו רק גוזלילים; רק עיניהם בוערות כאש; ושתי נקודות מבריקות בן יש; יוקדות לוחשות וטובלות בזיו; מברק נבואה גם בפלא שביב; חולמות על מחר, תוהה מבטם; על תמול כי עבר, על ציפור בגן; ילדי ישראל מי יתן עיני; יהיו כפרת עיניכם בני; 