טיול ידוע 
אני חשבתי: "זה לא טוב.; אולי לברוח מביתי?; וכשיצאתי אל הרחוב - ; היה כבר ערב פיוטי.; אפשר היה לשמוע איך; מצב הרוח מתהלך ; אפשר היה לומר על מה ; תחלום בלילה כל עלמה ; וחוץ מזה היה אפשר ; להיות בערך מאושר. ; עיניים זללו כל טוב, ; הלב בלבל את מוח החזה, ; אפילו תינוקות אשר עוד לא נולדו, ; רצו להיוולד בערב שכזה.; וכל אדם חייך אליי וסר,; כאילו סתם... כאילו זה מותר.; והשעות היו ריקות ; וכל שעה הבטיחה קצת; ולא ידעתי - לחכות או לרוץ לקראת; אז דממה גבוהה זקפה את קומתה; והרחוב פער את פיהו הרעב; והאוויר נמתח, נמתח; עד שהתעייף; טוב חשבתי טוב,; כעת אשוב נא אל ביתי,; וכשיצאתי מן הרחוב; יצא הערב עימדי.; הים בישל על פרימוס מזמזם; את סערת יום המחר; התינוקות בכו בחיק האם ; עד שגרונם ניחר; והלבנה כמו בכוונה; עלתה על גג הבית שמנגד,; והאירה בלי סיבה מספקת.; והשעות היו ריקות; והלב הושיט לשון.; ולא ידעתי אם לבכות,; או לשכב לישון..."; 