אמא ודני
אמא ודני הלכו לים; פתע פגשו בלויתן.; דני קפץ על לשונו; תיכף נבלע בתוך בטנו.; בבטן פגש נביא זקן,; פוליטיקאי וחייט מסכן.; "מי אחרון?" שאל אותם,; "זה שצוחק" ענו שלושתם.; אל השמיים הדג ריחף; החברה ודני יושבים בכיף.; פתע האירו השלטים:; לא לעשן, אנו נוחתים.; על ענן לבן כסיד; ברכות אותם הנחית.; מהדג יצאו כולם,; לא תנחשו מה ראו מולם,; מלך כחול על כסא זהב,; שני משרתים עם סכין בגב,; כלב ירוק בחציו אישה; וקוף שרוקד לו צה צה צה.; "איפה אנחנו" דני חקר,; "קרוב לוודאי" המלך אמר,; "ואם תבקשו לצאת חיים,; ספרו לי דבר שאין יודעים".; התלכדו החברים,; בין עצמם מתייעצים.; דני הציע את תשובתו; ואז אמר לרוממותו:; "יש פרעושים שיודעים לשיר,; ויש גמדים שהולכים על קיר,; ויש עליות בירידה",; אך את כל זאת המלך כבר ידע.; המלך שלף כרטיס אדום,; שני משרתים עברו לדום.; פיל מוצנח פיזר עשן; ונסו החברה על נפשם.; רצו אצו ארבעתם; לכיוון הלויתן,; הנביא והחייט,; פוליטיקאי וילד קט.; רוח ימית נשבה קרירה; אמא מודאגת התעוררה.; הסתובבה ראתה משמאלƔ; דני בונה ארמון בחול.; 