בואי 
קרן אחרונה של שמש האריכה את צילי; והלילה כבר קרוב; והחושך מתגנב; ידעתי שאשוב אליך, שאל אפיקך אשוט; גם אם אין בי עוד דבר; אף לא נפש.; בואי, בואי, שמש מתכסה בענן, בואי,; טל מבהיק על כל פרחי הגן, בואי.; בואי, קחי אותי מכחול; ציירי דמותך בראי עיני; לבד לי, בואי...; בין קולות העיר את רעם; בשתיקות קרות את צל; שוב נמלטת על נפשך,; אל מקלט ירוק אחר; ושוב הקור חוזר הביתה, ואת הלכת מכאן; אל מרחק אפור אפור; אל האופק.; 