מים צלולים
קרחונים הפכו למים צלולים   ; שוטפים את גופי ומנצנצים.  ; טיפות טיפות נופלות לרגליי. ; כל מפגעיי היו מציליי.                       ; קרחונים של כאב מתמוססים.   ; פגיעות שדקרו הפכו את ליבי.   ; כל המילים, כל השעות הקשות. ; מתפוררות בתוכי לאור.           ; הופכים מכאב לשמחה צלולה,   ; מחולשה לכוחות ברכה, ; מבדידות לשער מופלא,           ; את ליבי הכבוי לאור גדול           ; עכשיו מחבק ויכול; אני את עצמי ; ועצמי את הכל; 