שמש הלילה
בא הלילה ואני יוצאת איתך אל הדממה; מן החושך באה שמש מאירה ממקומה; ואתה איתי, על במת האור שלי; בחלומי מאיר את לילי; השמיים יאירו במיליון כוכבים זוהרים; והאור בליבנו יעופף בין שמיים שחורים; שירתו של הירח נשמעה עד הזריחה; ופתאום הגיע בוקר ואני לא לצידך; אחכה לך עד שלילה שוב ירד; משכנך הוא לילי הנודד; השמיים יאירו במיליון כוכבים זוהרים; והאור בליבנו יעופף בין שמיים שחורים; לא יהיה בנו פחד השחור יסתנוור מן האור; בעינייך השמש ועליי היא לבטח תשמור; וכשהבוקר יאיר אל היום; שמש הלילה תחלום; השמיים יאירו במיליון כוכבים זוהרים; והאור בליבנו יעופף בין שמיים שחורים; לא יהיה בנו פחד השחור יסתנוור מן האור; בעינייך השמש ועלי היא לבטח תשמור; ועלי היא לבטח תשמור; ועלי היא לבטח תשמור; 