האישה שאיתי
האישה שאיתי אינה מתעקשת; לרחוץ את גופה בבריכה מקודשת; היא לא בשבילך, כך אימי ממלמלת; ואבא אומר שרזה היא כמו שלד; אבל היא אמיתית יותר מכולנו; זו אהבה כמו בזמנים לפני שנולדנו; רק אני יודע; האישה שאיתי אינה מתעקשת; שבכל לילה אקטוף לה עוד ורד; האישה שאיתי היא פרי גן העדן; בנשמתי כמיתר היא רועדת; החברים הם עושים לה עיניים; והאויבים מרימים שתי ידיים; היא תעטוף אותי רכה ומבושמת; ואחר כך בגופה אותי היא מחממת; ואני לוחש לה; האישה שאיתי היא פרי גן העדן; מחליקה על פני כמו מים על אבן; לאישה שאיתי כל כולי התמכרתי; והיא גם זרעה בשדות שחרשתי; בבוקר אני מתעורר רק אליה; בחושך אני מגשש אל שפתיה; אני שלה עכשיו וכל מה שהיה לי; החברים, הכלבים, הזיונים, המשחקים; על הכל ויתרתי; מסכן חואניטו; לאישה שאיתי כל כולי התמכרתי; אך אל תגלו לה את מה שאמרתי; 