הבית שלי 
יש פינה קטנה לא רחוק, צריף עם הרבה לבד; ומסיביב ירוק, יש כיסא נדנדה על המרפסת; והרבה רגעים של חסד; הכל תמיד במקומות מונח,; בשביל זה פשוט אצלי זה מסובך,; הדלת תמיד נשארת פתוחה,; יש לי מחשבות לברוח ממך,; זה הבית שלי, הבית שלי,; זה הבית שלי, הבית שלי, הבית שלי.; האהבה בינינו לעיתים ידעה מחסור,; כל פעם שהלכתי רק רציתי לחזור,; אתה איתי לי שמים; וזה נראה לי כמו נס לשאר בשניים,; זה הבית שלי...; כבר עשר שנים, אנחנו הולכים; כמו זוג נעליים ישנות,; עם חורים שקשה להסתיר; וקשר חזק שקשה להתיר.; זה הבית שלי...; 