החיטה צומחת שוב
שדות שפוכים הרחק מאופק ועד סף; וחרובים וזית וגלבוע -; ואל ערבו העמק נאסף; ביופי שעוד לא היה כמוהו.; זה לא אותו העמק, זה לא אותו הבית,; אתם אינכם ולא תוכלו לשוב; השביל עם השדרה, ובשמיים עיט; אך החיטה צומחת שוב; מן העפר המר העיריות עולות; ועל הדשא ילד וכלבו; מואר החדר ויורדים לילות; על מה שבו ומה שבליבו; זה לא אותו העמק...; וכל מה שהיה אולי יהיה לעד; זרח השמש שוב השמש בא; עוד השירים שרים אך איך יוגד; כל המכאוב וכל האהבה; הן זה אותו העמק, הן זה אותו הבית; אבל אתם הן לא תוכלו לשוב; ואיך קרה, ואיך קרה ואיך קורה עדיין; שהחיטה צומחת שוב.; 