כמה שרק אפשר
הגשם ירד וקר היה מאוד; רציתי לגעת בך; אל את לא הגעת; את לא זוכרת יותר; ואבא אמר שזה כך; הוא הלך ונמוג; באוויר ריחפו שלוש ספינות לבנות; כמו מתוך ציור ישן; שראיתי; ואני שחיכיתי לך; גם אחרי שכולם התפזרו; ראיתי אותו מחבק אותך; מחבק כל כך; והייתי כל כך מאושר; כל כמה שרק אפשר; ובלילה שכבתי לבד; במיטה הגדולה; ואת לא עברת; את לא נוגעת יותר; נוסעת עם מישהו אחר; שהיה וחזר; רק שאף אחד לא יודע על זה; רק אני אבל אני לא מספר; כי אני שחיכיתי לך; גם אחרי שכולם התפזרו; ראיתי אותו מחבק אותך; מחבק כל כך; והייתי כל כך מאושר; כל כמה שרק אפשר; ולא היה דבר; רק הגשם חזר שנה חדשה; ולא ראיתי אותך ולא ראיתי חלון שנפתח; בעשן עם הזמן; הסימנים נמחקים האנשים מתעמטים; והשמים ריקים ואין בהם תמונה; לא מטוס לא ציפור לא שכינה; ובכל זאת עוד חיכיתי לך; גם אחרי שכולם התפזרו; רק מתוך ההרגל; רק מתוך חלום שהולך ומתגלגל; מאושר; כל כמה שרק אפשר; 