מכתב למלכה לה
על הגג הו מלכה'לה; ציפור זמרה לה שיר; שדה הבר הרי מתחיל; שם בקצה העיר; "קח מקל, הו, וועלוועלה; וצעד לך זריז; ברכבת לא תיסע אם אין לך כרטיס"; "ולישון תישן בחוץ?; ואוכל, שמוכל, מה?; איך חושב פייטן עברי על מטעמי קדרה?"; "מלכה'לה שנים רבות לך היא מחכה; ולאות גם בלילות היא לא תנעל דלתה"; אז לציפור אמרתי כך: ; "הקשיבי לפייטן! את אולי מזמן אחר, ; או שמא לא מכאן, או שמא את שוטה קטנה; ציפורת בת ציפור,; הרי ביני למכלה'לה גועש לו ים שחור"; "וים שחור", אומר אז כך, "הי, צוציק, חיריק, שתוק!; בשדה תוכל לצעוק, אך לא עליי, תינוק"; והציפור כולה כלימה ממני תתעופף; וכל היום, הו מלכה'לה, צובט צובט הלב.; 