אל תברח לי שיר
הוא יושב על הספה כמעט, כמעט לידה ; רוצה לומר לה משהו חכם אבל זהו, שאין לו מה ; והיא נראית קצת מתוחה והיא יושבת שם דרוכה ; תמיד צריכה למצוא בדיחה כדי להסתיר את המבוכה ; ויש פרפר או שניים בתוכה אבל היא עוד לא בטוחה ; ואל תברח לי, שיר עכשיו כשאני מחפש אותך ; אז עכשיו הוא מחשב כמה יוכל להתקרב ; ולאט לצמצם את המרחק לפני שהיא תשים לב ; הוא מחליט לא למהר אם רק אפשר להתקרב ; לקורא מחשבות לראות מה בראש שלה עובר ; והיא בינתיים ממשיכה לדבר הוא כבר חושב על משהו אחר ; ואל תברח לי שיר, סוף סוף כשהתחלת להתבהר ; הבוקר בדרכו לעלות כשהוא מתחיל לקלוט ; שאם הוא לא יעשה משהו עכשיו שום דבר לא עומד לקרות ; ואז בהחלטה מהירה הוא מלטף את שערה ; אבל כשהוא מגשש לנשיקה... היא זזה ברתיעה ; והעיניים שלה פעורות בהפתעה ; רק אז הוא מבין עד כמה הוא טעה ; תברח, תברח לי שיר עכשיו כי אתה עושה לי רע ; הוא יושב על הספה כמעט, כמעט; 