שלושת הפעמונים
אי שם בכפר קטן, נידח; על שפת אגם, רחוק, נשכח,; בלילה עת כוכב צנח,; נולד תינוק עגול ורך.; ז'אן פרנסואה ניקו; כך קראו לו; וכשאת שתי עיניו פקח,; הוא ראה פלאים שנבראו לו; ואליהם לבו נמשך.; פעמון צלצל בכוח; במגדל הכנסיה; והדהד - נא לא לשכוח; לעולם בא ז'אן פרנסואה.; נשמה זכה נולדת; להבה קטנה בודדת,; מבקשת כמו נרעדת,; הגנה ואהבה.; אי שם בכפר קטן, נידח; על שפת אגם רחוק, נשכח,; עשרים שנה חלפו בסך; וז'אן פרנסואה אשה לקח.; בלבן אליו הופיעה,; כעץ שקד גופה פרח; את ידו וליבו לה הציע; ביום ההוא המבורך; פעמון צלצל בכוח; במגדל הכנסיה; והדהד צריך לשמוח; באושרו של ז'אן פרנסואה.; נשבעו שניהם, הצהירו; אמונים והקרבה,; את לילותיהם יבעירו; ובאש ליבם יגבירו; את עוצמת האהבה.; אי שם בכפר קטן, נידח; חלפו שנים, הזמן ברח; בלילה עת כוכב צנח,; נרו של ג'אן פרנסואה דעך,; כעשב בר ירוק נולדנו; לחיות בגשם הניתך,; ולעפר לחזור נועדנו; ומעלינו ברוש יצמח.; פעמון צלצל בכוח; במגדל הכנסיה; והדהד, נא לא לשכוח; את מותו של ז'אן פרנסואה.; אם אלוהים נוקש בדלת; אל תפחדו אדם חוה,; בצל כנפיו שלוה גואלת; תמצאו אי שם בתכלת,; נצחיות האהבה.; 