חיילים של שלג 
כאן מהרים הלבנים נושאים עיניים; החיילים הלבנים של הרמה; אל אור וחום מייחלים אל תכול שמיים; בנשוק הלחי של ילדונת בדממה; ורק בובות השלג במבט של קרח; עומדות דומם על אם הדרך הרחבה; לאן לאן פונה הדרך; אולי אל יום אביב שעוד לא בא; אולי אולי יבוא אביב; אולי יבוא אביב; אולי יפרח כאן ברמה; והכחול שבמבט כחול עמוק; והשזוף שבפנים מתכת אש; רק החיוך זה הנוגה שעוד נותר הוא; ירוק ילדה כחיכך המתבקש; ואז בובות השלג, במבט של קרח; ודאי ירדו מאם הדרך הרחבה; לאן לאן פונה הדרך; אולי ליום אביב שעוד לא בא; אולי אולי יבוא אביב...; 