הנשכחות
דמיתי שהזמן עמד מלכת,; שעוד עומדים כאז בלבלובם; עצי תפוח, או גני שלכת; פורשים כאז את שטיח זהבם.; כמו לא נחרב עלינו עולמנו,; כמו לא נדע את כל אשר נדע,; כמו עוד עומד ביתנו ומקומנו; שולחן לבן ערוך לסעודה.; הכל, הכל, אשר אהבנו פעם; חולף בתוך עיניך הלחות.; אל תסתכל בי כך, כי אין שום טעם; לזכור, מה שקוראים, הנשכחות.; הנשכחות שאי אפשר לשכוח,; האבדות שאין מהן מפלט; 