שחורה ונאוה 
שחורה אני ונאוה; כשושנה בין החוחים,; כי נפשי חולת אהבה; רפדו אותי בתפוחים.; שחורה משמש אני ונאוה; נוטרת את הכרמים,; דודי אשר נפשי אהבה; הוא היפה בעלמים.; שחורה אני...; ישנה אני וקול דודי; קורא: "פתחי לי, אחותי,; כי את ליבי ומאודי; בואי, בואי, יונתי."; שחורה אני...; 