זמן שנקום
שים לב, זה הזמן שנקום; וניקח את הכל בגדול; כי אין זמן לבזבז עוד; ואין אף אחד שיגיד לנו; מה נעשה עם החיים שלנו; ומה המחיר שנשלם; אתם חונקים אותי, אתם הורגים אותי; אני חייב לצאת מכאן - קואמי, בוא איתי; לא זה לא חודר אותי, דם אש ותימרות עשן סביבי; גם השמש לא תשרוף אותי, אז בואי תתקרבי.; לא אזוז כמו שאומרים לי, לא אקנה מה שמוכרים לי; לא תצליחו לשנות את העולם שלי, העולם שבי; דם ופוליטיקה, סופר-אסטרו-פיזיקה; האמת על המיקרופון שלי תכניס אתכם לפאניקה; יותר גבוה,יותר חזק, יותר מהר; יותר בוער, אני זוכר; כמה פחדים הכנסתם בי, כמה שקרים סיפרתם לי; כמה פעמים אמרתם לי איך צריך להיות, מה צריך לעשות; מה לעשות, כל הממשלות שלי נופלות; אנשים אומרים לי לא לשיר על חדשות; לא לנקוט עמדה, לא לשיר על כישלון; אבל לנו יש חזון, מוק-קח ת'מקרופון; עיתונאים, אני לא מאמין לאף מילה שאתם כותבים; פוליטיקאים, אני לא מאמין לאף מילה שאתם מוכרים; מה הגיוני ומה לא, מה מעשי ומה לא; מה אפשרי ומה לא ומה בריא ומה לא.; מה לעשות - אני עומד מול סכר; מאחוריו גועש אוקיאנוס אלימות וגזענות שלא יותיר פה זכר; המנהיגים שוב יוצאים לפרסומות; בדיוק כשכל העם צועק איתי מכל המרפסות.; זה מכבר אין לי מנוחה; כשכל המוטיבציה של העם שלי כרוכה; בצפייה ב"כספת" או בתוכניות פרסים; מה הדבר הבא? תשימו בתוכנית הלימודים את פספוסים?; מסים נותנים לי ושוטפים לי את הראש; וכל מנהיג שמקבל ברכה נהיה פתאום קדוש; וכל מיני - מנחה טעטלע נהיה לי תת אלוף; הרי גדי סוקניק מת לקבל ברכה מהשרוף.; אז קח את כל הכסף שעשית ודחוף אותו לתחת; נשבר לי כבר לשמוע איך עשית אותו; וכמה טוב לך איתו; ואיך הוא מגשים לך את כל החלומות; אתה עלית לבמה בטלוויזיה ולקחת ת'פיסלון; וואו - אתה גאון; כל הטקסים והפרסים שלכם זה בבילון; עוד אבן בחומת שילון; וכמה שתרצו אתם כבר לא תוכלו לגדול; כי מלכות בבל תיפול, בבילון תיפול.; 