פעמון מלחמה
פעמון מלחמה מצלצל בדלתות; אנשים מופתעים זה לא יכול להיות; ואני כמו תמיד בלי לשאול שאלות; אני נועלת ת'דלת מכבה ת'אורות.. להתראות; וההרס מכה כמו גלים על החול; אנשים מחפשים מי בימין מי בשמאל; צריך לא להתערב רק להביט מהצד; אם הייתי יכול אז הייתי יחיד ומיוחד; ואני מתפלל אל האל; לאחד לגואל; אלי; למה?; אנשים מתוחים נשפכים לרחובות; משליכים אבנים והופכים מכוניות; ואני ממולם מחזיק שתי משואות; האחת בשבילי השניה לבאות... בכל זאת; משקרים כמו תמיד לא סופרים ת'אמת; מחכים לעתיד ההווה מזמן מת; החיים שלך הם כמו חוט מתמשך; כשלאל נמאס אז הוא פשוט מחייך... וחותך; ואני מתפללת לאל; לאחד לגואל; אלי; למה?; חיילים מסתדרים וחובשים ת'כומתות; מפקדים מובכים מנגבים ת'דמעות; אני עוצמת עיניים בהלוויה שכזאת; כמו עצב אפשר זה לא יכול להיות... כמה עוד; אם ביקשתי לברוח אז הייתה לי ברירה; ואם נגמר לי הכוח אני חוזר חזרה; כל כך חשוב לא לשכוח אז אני מנסה להיזכר; אם היה לי קצת מוח לא הייתי מפגר... מצטער; ואני מתפלל אל האל; לאחד לגואל; אלי; למה?; האחים שלי כאן תשמע איך הם שרים; הם מתים שאני ואתה כבר נשלים; כמו ששכחת אותי עכשיו תכפיל במיליון; בהתחלה תוסיף שש ותעשה ת'חשבון... זה המון; ואני מתפללת לאל; לאחד לגואל; אלי; למה?; אז מה עושים עכשיו וכיצד ממשיכים; מי יודע בכלל לאן אנחנו הולכים; מה יהיה אם בסוף לא נראה מלאכים; מה יהיה אם בסוף אנחנו כלל לא מתים...; רק שותקים; ואני בעצמי מחפש ובודק; טוב אצלי זה בסדר אני מתחמק; אלוהים אחד ואני אחד גם; רק שהוא יודע הכל ואני בן אדם... כמו כולם; 