ימי צפת
יְמֵי צְפַת; אֲנִי רוֹשֵׁם שֶׁלֹּא אֶשְׁכַּח, לֹא אֶשְׁכַּח אוֹתָם יָמִים; אֲנִי יָצָאתִי כִּי שָׁמַעְתִּי אֶת קוֹלְךָ, כְּמוֹ מִבִּפְנִים; אוֹתְךָ רָאִיתִי בְּעֵינֵי הַיְּלָדִים הַקְּטַנִּים הַשּׁוֹבָבִים,; בְּתוֹךְ צִבְעֵי הַחַמָּה שֶׁבָּאָה בֵּין הָרִים.; אָדָם יוֹצֵא, אֵינוֹ יוֹדֵעַ מָה צָפוּן לוֹ בַּדְּרָכִים; הִנֵּה יָצָאתָ לִקְרָאתִי; הַדֶּלֶת נִפְתְּחָה לְסִמְטְאוֹת הָאֲבָנִים,; בָּהֶן שִׂחֲקוּ הַיְּלָדִים, בְּאוֹתִיּוֹת וּבְמִלִּים; אוֹתְךָ רָאִיתִי פֹּה וְשָׁם כְּמוֹ בְּמִשְׂחַק הַמַּחֲבוֹאִים,; מֵצִיץ עָלַי, וּמַשְׁגִּיחַ מִן הַחַלּוֹנוֹת שֶׁהָיוּ פְּתוּחִים,; אָדָם יוֹצֵא וְהוּא מַשְׁאִיר חַלּוֹן פָּתוּחַ לָעוֹלָם.; אֲנִי מְצָאתִיךָ לִקְרָאתִי...; הַשָּׁמַיִם שֶׁפָּתַחְתָּ מֵעָלַי, ...  שָׁתַקְתִּי וְשָׁמַעְתָּ תְּפִלּוֹתַי; הָיִיתָ לִי עַמּוּד אֵשׁ בְּלִי לְבַקֵּשׁ, עַמּוּד עָנָן, בִּשְׁבִיל חָדָשׁ וְיָשָׁן; הַשָּׁמַיִם שֶׁפָּתַחְתָּ מֵעָלַי, ...  שָׁתַקְתִּי וְשָׁמַעְתָּ תְּפִלּוֹתַי; הָיִיתָ לִי עַמּוּד אֵשׁ בְּלִי לְבַקֵּשׁ, עַמּוּד עָנָן, וְלֹא שָׁאַלְתִּי אוֹתְךָ לְאָן,; וְאָז הֵם בָּאוּ הַשִּׁירִים, הַמַּנְגִּינוֹת וְהַמִּלִּים ; כְּשֶׁשָּׁאֲלוּ אוֹתִי הַיְּלָדִים אֲנִי עָנִיתִי בִּצְלִילִים -; אוֹתְךָ רָאִיתִי לְעֵת עֶרֶב, לֵיל כּוֹכָב, מִתּוֹךְ דִּבּוּק הַחֲבֵרִים; מִתּוֹךְ שְׁתִיקַת עֲצֵי הַזַּיִת, אֶת עַנְפֵיהֶם הָיוּ פּוֹרְשִׂים; כְּמוֹ כֹּהֲנִים הַמְּבָרְכִים עֲטוּפִים בְּטַלִּיתָם.; אָדָם, לִפְנֵי שֶׁהוּא יוֹצֵא, מִתְעַטֵּף בְּבִרְכָתְךָ                                ; הַשָּׁמַיִם שֶׁפָּתַחְתָּ מֵעָלַי, ...  שָׁתַקְתִּי וְשָׁמַעְתָּ תְּפִלּוֹתַי...; עַכְשָׁו אֲנִי מְנַגֵּן עַל הַגִּיטָרָה שֶׁנִּגֵּן לָנוּ אָבִי,; בְּיַלְדּוּתִי לִפְנֵי שֵׁנָה; כְּדֵי שֶׁאֵרָדֵם בְּמַנְגִּינָה,; עַכְשָׁו כְּשֶׁאֵינִי יָכוֹל לְהֵרָדֵם, אֲנִי קָם וּמְנַגֵּן.; בְּשֶׁקֶט, קְצָת, כִּי בְּנִי הַקָּטָן כְּבָר יָשֵׁן, אוֹתָהּ הַמַּנְגִּינָה כִּמְעָט; אוֹתָהּ גִּיטָרָה קְצָת יוֹתֵר סְדָקִים וְשָׁנִים שֶׁעָבְרוּ; 