בלוז לאופטימיות
גיליתי על עצמי דברים נוראיים יש לי שורשים במקומות עכורים ; רציתי לברוח רציתי לשכוח להשתיק את המחשבות שקודחות לי במוח ; קמתי לעשות מעשה חיפשתי מקום שיש בו קצה ; אבל בדרך פגש אותי זקן אחד חביב גר בפח ברחובה של תל אביב ; אמר לי חביבי בוא תלמד איזה שיר זה הולך ככה ; יש לי סיבה לרעוד יש לי סיבה לברוח ; בינתיים נראה לי הכי משתלם זה לשמוח ; יש לי סיבה לברוח יש לי סיבה לרעוד ; בכל זאת נראה לי הכי משתלם זה לרקוד ; איבדתי תחושה לכמה רגעים אני והזקן רוקדים בלי מעצורים ; סביבנו מתאספים המון אנשים פתאום מישהו צועק הנה שני משוגעים ; אבל עדיף משוגע חי ובועט מאשר שפוי שזרוק לו מת ; כך לוחש לי הזקן ואני מחייך ועם הראש עונה לו כן כן כן ; יש לי סיבה לרעוד יש לי סיבה לברוח... ; פתחתי עיניים הזקן נעלם אני ניצב לבדי מול כולם ; מבין דקירות המבטים צחוק הילדים ; פתאום ניגש אלי שוטר ויש לו אזיקים ; תראה לי רישיון אם לא אתה הולך ; שאלתי איזה רישיון הוא אמר לי לחייך ; אמרתי לו בהיגיון אני פשוט אלמד אותך ; איך זה הולך ככה ; יש לי סיבה לרעוד יש לי סיבה לברוח... ; אם נראה לכם שיש סוף לסיפור ; אז יכול להיות שיש אך הוא עדיין לא גמור ; כי את הזקן שוב לא פגשתי לעולם ; אנשים אני רואה רק כשנותנים לי פה ושם ; אבל את השוטר את השוטר את השוטר אני רואה פה כל הזמן ; יש לי סיבה לרעוד יש לי סיבה לברוח...; 