מעלה עשן
השמיים נפלו עלי כרעם ביום בהיר; את השמש כיסה ענן,לא היה לי אוויר; כולם כבר הלכו רק נשארתי אני; הרגשתי שמשהו מת בתוכי; הדמיון בתעתועיו לקח אותי איתו; קצת שכחנו שהוליווד לגמרי זה לא פה; אבל את הרוב הדומם זה מרדים; האם הכל זה דוגמניות וסרטים; רוצה לצרוח – כולם עיוורים זה מטורף; אולי לברוח – הבעיה שאין לאן; כולם יושבים בבית מעלה עשן; מה שרק יספרו לכם תאכלו בתיאבון; ותמשיכו להיות שפוטים פנאטים של העיתון; כשאתם מקבלים את האמת בפנים; אתם אומרים מייד לא תודה והולכים; רוצה לצרוח...; 