געגועי לללניה
אני אדם; קשוח כמו סלע; ואת הרוחות המלטפות; נושבות מים; נדבק בי המלח; השארת בי מזכרות קטנות; עד כמה את יפה אני יודע; מזכרות קטנות הן סימנים; אבל אחרי הכל יבש המלח; יבש על הפצעים; והפצעים הם געגועים.; אני נרדם; משוח במלח; את מופיעה לי בחלום; לאן הלכת; סביב הסלע יש קרח; אין עוד שמש, אין עוד יום.; עד כמה את יפה אני יודע...; 