שיר אהבה עתיק 
וכשעל קלף מצחנו יחרש הקמט; ושר-הזמן קמרון-גבנו יהיה רועץ,; עת עד עפר נגיע בכניעה אלמת; וימי-חלדנו יהיו כימי העץ ; נוסיף עוד ונשורר עד אחרון הפיט,; שיר-אהבה דולק כנר משתי-קצותיו ; היי יפה, בת שחר, כי זקן הבית,; האח דועכת והרוח סתיו...; עוד נקונן  היופי, שקר בן-חלוף הוא,; האושר הוא בדיה יפה, אך עצובה...; בעלטה נקשיב איך עידנים ישטופו.; האח דועכת, ובחוץ סופה.; נוסיף עוד ונשורר עד אחרון הפיט,; שיר-אהבה דולק כנר משתי-קצותיו ; היי יפה, בת שחר, כי זקן הבית,; האח דועכת והרוח סתיו...; כרוח-סתיו - נוגה,; כאש האח - לוהבת,; נשאת אל על כמו אילן אל אמירו,; בקרחוני הזמן, לבשי הדר, אוהבת,; וצחקי ליום האחרון!; ובסופות גאה, דמותך תהיה חולפת.; היער סב. הזמן.; אך את - תמיד יפה,; נולדת מחדש, כחול מתוך האפר -; עת אנו נוהרים אל העפר.; 