כיתת רואים
שוב ניצבת בלילות ; אל מול כיתת רואים; דבר ראשון לא לפחד ; ממה שהם יודעים; מתחברים שוב הימים; במופע להטוטים; את מתפתלת בין אוזניים; ששומעות הרבה מילים; מול הקיר הזה צולפים; בחששות שנקברו; את הכאב כבר מעיפים; על החורים שנפערו; מכסה את הדחפים; עם טלאים ותחבושות; וחוסכת מרדפים; לשעות יותר קשות; לא כל העיניים ; מסתכלות אותו דבר; כן כל השיניים; ננעצות באותו בשר; אז למה את מגישה את עצמך; לפני שאת מרגישה את עצמך; שוב ניצבת בלילות; אל מול כיתת רואים; דבר שני, לא לקבל; את מה שהם נותנים; מכוונת מנסה ; להבין את הדממה; מה שווה הקול הזה; אם אין מי שישמע; לא כל השפתיים; מתנשקות אותו דבר; דם יבש על פצע; אם יצא שהוא נסגר; אז למה את מסמיקה מעצמך; לפני שאת מתוקה עם עצמך; אז למה את מייפה את עצמך,; לפני שאת מרפאה את עצמך; שוב ניצבת בלילות; כיתת רואים רואות; דבר ראשון וגם שני; לדעת מה לרצות...; 