ולא כלום
ירח מתעצב בשקט מספר ספור רוגע; וכלב קורא בשמו של בעליו והוא נובח; ורצנו כמו שיכורים מוכה ירח את נבהלת; נולדתי ברחוב המשתנה את כמו תמיד נסערת; נתחנו סונטה לפסנתר של אמדיאוס מוצרט; שאלת אולי נפסיק עכשיו נעשה אתנח לשמוע; סרבתי אולי בגלל שמיופייך אני בורח; ושרתי לבד ברחוב אני על מוצרט משתגע; וזה משום שהיית לי הכל; ולא כלום; וזה משום שהיית לי הכל; את הכל  ולא כלום; קבענו שנדבר ונעצום עיניים; לרגע מצאתי את עצמי שם בואכה דרומה; דהרתי על סוס הפרא מתנהל אל תוך הלילה; הגעתי  אל תוך רחוב באמצע סרט של פליני; ידענו שיש דברים הנסתרים מתוך ליבנו; הביטי אני שותק כי לו היה בך את הכוח; לדעת היית בוכה מבלי לדעת אם מעצב; וקמנו צעדנו יחד בכאב נטול הקצב; וזה משום שהיית לי הכל...; יכולתי פשוט לאהוב אותך; וכמה יכול בן אדם לאהוב; וזה משום שהיית לי הכל...; 