בדרך ללונדון 
היא ידעה שסערות לא תמיד באות מהשמיים; מילים לפעמים חזקות יותר ממים; היה לה מבט חלש חזק קצת לא ברור; כשהיא משיבה אליך חיוך מהקנה נפלט כדור ; היא צועקת חזק ורק הקירות שומעים; מחליפה רגשות כמו עונות השנה; מרגישה כמו גיבורה בסרט נע כזאת עם המון פנים ורק בחייה מישהו אחר כותב לה את התסריטים ; סגורה כמו גולם יפה כפרפר; חולמת לעוף רחוק מכאן; היא לא שחקנית אלו הם חייה; חם קר עוד יום מנוכר והוא בדרך אליה ; חלון ראווה בשדרות תל אביב הראש בדרך ללונדון הוא הבטיח לה עתיד היא קפצה מהגשר הוא קם מחלום מבין שמשהו לא בסדר זה כבר לילה שני שהם על אותו התדר ; שיער אסוף מבט חטוף לאן את הולכת מכאן; היא חזקה אבל יודעת שהדמיון מסוכן; עיני החתול האומלל שוברות את הקירות בחדר את הדרך ללונדון עושה כמו תמיד לבד בדצמבר ; סגורה כמו גולם יפה כפרפר; חולמת לעוף רחוק מכאן; היא לא שחקנית אלו הם חייה; חם קר עוד יום מנוכר והוא בדרך אליה; 