היה היו מילים יפות
הדליקי את עינייך השקטות האלה,; הדליקי את האש, את הכחול, את הזהב,; אימרי את המילים הנשכחות האלה,; חיזרי לומר אותן, אימרי אותן עכשיו.; אימרי הכל עד תום,; כי זו שעת האפס,; מחר אהיה אפור; ומגוהץ כמו כולם.; דברי כמו בחלום,; חייכי עד כלות הנפש,; מילים יפות, יפות אימרי; הרבה וכל הזמן.; אני עוד משוחח על הכל בשקט,; אני עוד מיצטחק כמטורף חסר דיעה,; אני טובל כולי בתוך דממה דולקת,; אבל אני זוכר שזוהי אגדה.; אמרי הכל מהר; כי זו שעת האפס...; אני עודי זוכר: זאת אגדה, זה פלא,; היתה אי פעם אש, בלילה רק אחד; הדלקת לי את עינייך השקטות האלה,; אבל כיבית אותן. כיבית אותן מייד.; הכל נישכח עד תום,; חלפה שעת האפס.; עכשיו אני אפור; ומרוחק כמו כולם.; שוב לא יושר השיר; ולא תיכלה הנפש,; היה היו מילים יפות; היו היו - מזמן.; 