שיר החוזרים ללא בית
נִפָּגֵשָׁה בִּקְצֵה הַמִּשְׁעוֹל; כּוֹכָבִים וְעָנָן מְלֹא שָׁמַיִם; עוֹד לֹא תַּם הַמַּסָּע הַגָּדוֹל; הוּא בּוֹעֵר בְּאִישׁוֹן הָעֵינַיִם; וְהַדֶּרֶךְ הָיְתָה סוֹעֵרָה; וְהָאֵשׁ לִחֲכָה אֶת פָּנֵינוּ; אַךְ חָזַרְנוּ הַיּוֹם חֲזָרָה; וְנוֹתַרְנוּ כָּל כָּךְ לְבַדֵּנוּ.; וּמוּל אוֹר מְדוּרָה דּוֹעֵכָה; אַחֲבְּקֵךְ בְּיָדִי הָאַחַת.; הוּא חָזַר וְהִגִּיעַ אֶתְמוֹל; וְקָרָא לִי מִקְצֵה הַמִּדְרֶכֶת; הוּא הָיָה מְבֻגָּר וְגָדוֹל; לֹא הָיָה לוֹ לְאָן לָלֶכֶת.; שָׁם הָיִינוּ יַחְדָּיו כְּרֵעִים; מַחְלָקָה עַקְשָׁנִית וְאוֹהֶבֶת; שָׁם דִּגְלֵנוּ שֻׁסַּעַ לִקְרָעִים; אַךְ הָיִינוּ יַחְדָּיו כְּמוֹ אֶבֶן.; אַךְ מַדּוּעַ רָאִיתִי אוֹתוֹ; מְהַלֵּךְ לְבַדּוֹ, לְבַדּוֹ?; נִפָּגֵשָׁה בִּקְצֵה הַמִּשְׁעוֹל; כּוֹכָבִים וְעָנָן מֵעָלֵינוּ; נִפָּגֵשׁ וְנִזְכֹּר אֶת הַכֹּל; וְאֶת כָּל שֶּׁהָלְכוּ עִמָּדֵנוּ.; אִם הַבַּיִת אוֹתָנוּ עָזַב; וּבָדָד נְהַלֵּךְ בְּבוֹא עֶרֶב; לֹא נִפֹּל, לֹא נִפֹּל, אֶגְרוֹפֵנוּ חָזָק; הַחוֹזֵר לֹא יִשְׁמֹט אֶת הַחֶרֶב.; וּמוּל אוֹר מְדוּרָה דּוֹעֵכָה; נְחַבְּקֶנָּה בַּיָּד הָאַחַת.; 