ביום שבו הטנגו יחזור
ביום ההוא, ביום שבו הטנגו יחזור; אדם אז לאדם יהיה אולי פחות זאב; ואנשים לאנשים יתנו סוף סוף לגמור; לומר את כל מה שמונח להם עמוק בלב; אורות הניאון הקרים יאבדו מן העולם; האוהבים ישבו אל מול הנר להתלחש; ורמקולי ענק לא ישאגו עוד מגרונם; את כל צריחות הפופ הפאנק הרוק והרועש; ביום ההוא, ביום שבו הטנגו יחזור; את ואני נרקוד צמודים צמודים, אישה יפה; ואם האלוהים הטוב אותנו עוד יזכור; נצליח בעולם הזה למות מאהבה; ביום ההוא, ביום שבו הטנגו יחזור; אישה תמה את תמימותה, את צניעותה, תנעל; ובחריץ שדיה היא את המפתחות תשמור; רק לאהוב לבה הטוב אשר אותה יגאל; הקצב אז יחזור להיות רגוע ואיטי; הזמן לא ישחק תפקיד חשוב בתוך הזמן; אפילו לקללות יהיה סגנון די פיוטי; והצבעים יהיו יפים גם בשחור לבן; ביום ההוא, ביום שבו הטנגו יחזור; הסבלנות תשוב לתפוס מקום בכותרות; ועסקנים זריזים לא יקפצו אל ראש התור; ויעדיפו סתם להיות זנב לאריות; ביום ההוא, ביום שבו הטנגו יחזור; את ואני נרקוד צמודים צמודים, אישה יפה; ואם האלוהים הטוב אותנו עוד יזכור; נצליח בעולם הזה למות מאהבה; 