בלדה על סוס עם כתם על המצח
האם ראית את הסוס הנהדר הזה?; רוץ אל היריד מהר וקנה לי סוס כזה; עם כתם על המצח; וכתם על הגב; ושערה של כסף זוהרת בזנב; כך אמר לו הפריץ, למושקה הסייס; ונתן לו מאה רובל שייצא מיד.; הולך לו מושקה ליריד ואוי איזה מזל; ליד פונדק עומד לו גוי עם סוס לבן כנ"ל; עם כתם על המצח; וכתם על הגב; ושערה של כסף זוהרת בזנב; והגוי, בחור צעיר, ניצב לו והוזה; ומתחת לשפמו הוא שר ניגון כזה:; אי-אי-אי...; "נא למדני את השיר, עשה נא לי טובה"; כך אומר לו מושקה, והגוי- בפיו תשובה:; "תשלם לי קודם; כמו שמקובל; מחירו של הניגון הוא חמישים רובל"; מושקה את צרורו מוציא ומשלם מיד; ואחרי דקה שרים שניהם כאיש אחד.; אי-אי-אי...; השירה חלפה עברה ומושקה אז נזכר:; "הי, בכמה יעלה לי זה הסוס הנהדר?; עם כתם על המצח; וכתם על הגב; ושערה של כסף זוהרת בזנב"; "מאה רובל" סח הגוי ומושקה אז משיב:; "חמישים שילמתי כבר, אתן עוד חמישים"; "לא לא ולא צוחק הגוי פה יש מסחר הגון; תמורת החמישים קיבלת כבר את הניגון; זה לא הולך ביחד; ושיר אינו חינם".; הצניע מושקה את צרורו והסתלק משם; טייל בין דוכני השוק לרגע לא עמד; ולעצמו זימר הוא את השיר אשר למד:; אי-אי-אי...; ממש מעבר ליריד א-הו איזה מזל!; עומד לו גוי אחר בכלל עם סוס לבן כנ"ל; עם כתם על המצח; וכתם על הגב; ושערה של כסף זוהרת בזנב?; והגוי משמיע שיר הקשיבו ושמעו; מן ניגון שהוא המשך של הניגון ההוא:; אי-אי-אי...; "נא למדני את השיר, עשה נא לי טובה"; כך אומר לו מושקה, והגוי- בפיו תשובה:; "תשלם לי קודם; כמו שמקובל; מחירו של הניגון הוא חמישים רובל"; מושקה את צרורו מוציא ומשלם מיד; ואחרי דקה שרים שניהם כאיש אחד; אי-אי-אי...; וכשגמרו לשיר שוב הוא נזכר:; "הי, כמה יעלה לי זה הסוס הנהדר; עם כתם על המצח; וכתם על הגב; ושערה של כסף זוהרת בזנב?"; "מאה רובל", סח הגוי ומושקה "אי אי אי; חמישים שילמתי ואוסיף את מגפי".; "לא לא ולא הסוס לחוד מאה רובל עולה; חמישים שילמת לי על הניגון הזה"; אי-אי-אי...; חוזר לו מושקה בלי הסוס והפריץ אהה; חובט בו וזורק אותו מתוך האחוזה; עם כתם על המצח וכתם על הגב; ואחריו מגורשים אישתו וילדיו; ובדרכים בין כפר לכפר בין יער לבין עיר; גם ברעב וגם בכפור הם לא חדלו לשיר:; אי-אי-אי...; ויום אחד אחרי שנים הגיעו בדרכם; אל עיר הפלך בה ישב הרב המפורסם; הרב ישב בנחת נעץ בהם מבט; יצאו אז כוכבים שלושה של מוצאי שבת; שאל "מנין באתם ולאן תלכו ללון?"; והם ניסו לומר לו אך יצא להם ניגון:; אי-אי-אי...; צחקו סביב האברכים צחקו החסידים; אבל אצל הרב במצח זעו הורידים; היכה הרב על שולחנו; ובקולו הרעים:; "האמנם חרשים אתם האם אינכם שומעים?; הרי אל הניגון הזה חיכינו מתמיד; אותו נשיר כשיבוא משיח בן דוד"; אי-אי-אי...; 