מחיאות כפיים 
אני זוכר ריצות ברגליים יחפות ; בטן פעורה, ים זועם, אבנים וקוצים. ; אני זוכר את שמשון הגיבור שבער בי, את ישו תלוי על החוף, לבבות כחולים פועמים. ; אני זוכר אמבולנס מילל, אור צהוב מתנדנד, חושך ועיוורון. ; אני זוכר דשא גדול, פנים נבולות וכוסות קפה דלוחות. ; אני זוכר את השלשול הכהה הזה מרוח על הרצפה במקלחות של המטורפים ; ואת התחתונים הלבנים הענקיים שקיבלתי מהאחות השמנה. ; את האישה שצורחת לטלפון שהיא תשרוף את הבית שלה. ; את היונים שמחרבנות בגשם את הסלע בחזה והפלורוסנטים בשמיים. ; את הנשמה שלי צונחת וצונחת דרך המזרון, ; את המדרגות העקומות בכניסה לחדר שלי ; החושך, הסברסים וריח השתן על החול. ; את החרא של החתול החולה מרוח דבוק בכל הבית. ; אני זוכר את הטשטוש האין סופי, הבחילות האיומות, הדם , הקרציות והמלח. ; את כל עשרות האגורות האלה, סכין יפנית וזרם דק של מיים פושרים על הראש. ; את הרובה מסתתר בתוך הארון עם השמלה הפרחונית. ; את התפילות והגעיות לאלוהים מנוון וגידם, ; את הכוויות על הגוף והנשמה המסורסת ; את הימים האלה והתריסים המוגפים. ; הכדורים הלבנים הצהובים הכתומים ; הכחולים ; המרובעים העגולים ; את הזעם בעיניים של האנשים, את המתים הבלויים, והמצבות החלקות. ; אני לא זוכר ששמעתי שם מחיאות כפיים.; 