שיר בנכר
כאיושה חרישית שברוח; נעזב מיותם צליל מיתר; מרחף כענן געגוע; עצובה היא שירת הניכר.; ואני רחוקה ומשולחת; עוד החורף צולף בפני; והכפור יעטוף כמטפחת; כצעיף שכיסה את עיני.; אור היום כבר גווע והשלג,; נאסף בשולי רעפים,; להקת עגורים שוב נודדת; ואני עזובת כיסופים.; ארוכים הם עיקבי המזחלת; ילווה ויישק מבטי; יעלה שם מעבר לתכלת,; זה עשן ארובת גג ביתי.; 