מישהו הולך תמיד איתי 
היו ימים חמים ימי בצורת; פני יבשו כסדק אדמה; שדי קמל ולא נותר לקצור את; שאלתי, לחשתי, בשביל מה?; החורף שוב היכה בי קור כחרב; והמבט כה סגרירי בשתי עיני; ומסדקי קירות ניבט העצב; שאלתי, לחשתי, עד מתי?; אך לעת ערב עם רוח ערב; עלה נושר לו על גג ביתי,; אני יודעת אני שומעת; מישהו הולך תמיד איתי.; אני זוכרת בדידותי זועקת; אליט פני בשתי כפות ידי; את צערי חילקתי עם פת לחם; שאלתי, האומנם ואם כדאי; את תפילתי אשא כך הלאה הלאה; עוד לוחשות שפתי מתוך עוני; אני יודעת מישהו למעלה; רואה אור עששית בחלוני; אך לעת ערב...; 