האיש עם הגיטרה
האיש עם הגיטרה; פרט כשנשבר השרב וכשעלה האור; האיש עם הגיטרה; ניגן כשאמר החזאי שיהיה אפור; בכל תדר, זה בסדר, הוא זועק והוא לוחש; הוא כאן עשרים וארבע-שבע-שלוש מאות שישים וחמש; האיש עם הגיטרה; פרט כשרתמו את הסוס לעגלה בכפר; האיש עם הגיטרה; ניגן כשהוכרז הזוכה וכשנאם השר; עד האופק, הוא הדופק, זיכרון צרוב באש; הוא כאן עשרים וארבע-שבע-שלוש מאות שישים וחמש; הוא נוצה ברגע רך, חוד סכין כשהוא מוכרח; האיש עם הגיטרה; פרט כשנגמר היזכור והמחול פרץ; האיש עם הגיטרה; אף פעם לא נשבר, המגבר שואג והוא עוד רץ; הבמה שם, הקהל חם, הוא דרוך הוא מתרגש; הוא כאן עשרים וארבע-שבע-שלוש מאות שישים וחמש; (נגן לי...); בכל תדר, זה בסדר, הוא זועק והוא לוחש; הוא כאן עשרים וארבע שבע שלוש מאות שישים וחמש; הוא ליטוף כשהוא נפתח, ואגרוף כשהוא מוכרח; האיש עם הגיטרה; אף פעם לא נגמר, הבטוח הוא המסוכן; תמיד כשנרצה לתעד במנגינה; את מה שעובר עלינו -; האיש עם הגיטרה כבר כאן!; הוא עדנו, הוא עודנו, זיכרון צרוב באש; הוא כאן עשרים וארבע שבע שלוש מאות שישים וחמש.; (נגן לי...); הוא כאן עשרים וארבע שבע שלוש מאות שישים וחמש.; מוקדש לכל אלה החמושים בגיטרות במילים ובמנגינות, ששינו את חיי.; 