כי הנני בא
ליל כוכבים לרבבותיהם פרוש מכל שנינו,; ואתה שוטף אלי מתוך האפילה, כמו קול קורא.; גליך הלבנים נושקים לכפות רגלי,; נושקים לעיני, נושקים לשפתי.; ריחך המלוח בא אל קירבי,; קול זימרתך הערבה משכשך באזני.; אתה שוטף אלי מתוך האפילה.; אתה שוטף אלי מתוך האפילה.; אצבעותי טובלות במימיך, משתלבות באצבעותיך הצוננות.; לתוך כחולך צולל מבט עיני הכחולות.; ניחוח מילחך צורב שפתי כערגת אהבה.; אתה שוטף אלי מתוך האפלה,; נושק לעיני, נושק לשפתי,; אתה אהובי, אתה היפה והנורא.; החפצת כי אבוא בך כולי, ואת מיצחי הלוהט אצנן בנשיקותיך?; החפצת כי אפתה ללחישתך החוזרת, המדיחה?; התחפוץ לשאת על זרועותיך את גווי לתוך עלטת הלילה,; לתוך המרחק, לתוך הזימרה המשכרת?; החפצת כי אשמיע באזניך שירי; לשווא שרתים פעם באזניהם הערלות של עלובים?; אתה הגדול, אתה היפה, הלא תבין את הגדול והיפה.; אתה שוטף אלי מתוך האפלה.; אתה שוטף אלי בכוכבים ובאפלה,; בשירים פראיים ומלוחים, נושק לעיני, נושק לשפתי.; מאחורי אין לי מאום. אורות העיר הנה דועכים. גווע השאון.; כל שהיה ונחשב - חלף עבר,; להג בני אדם, יראתם וכל מצוקתם, טפשם וגם רישעתם, מלל; עיסקי מדינה, ממון, רחמים ותאוות-תהילה,; כל הטפל... הזה כענן גז. התחפוץ איפוא; כי אשוב אבוא בך, ואת מיצחי הקודח; אצנן בנשיקותיך?; אנם כן, הנה אני בא, כתר מעט, כי הנני בא.; 