כל העיר מרכלת עלינו
כל העיר מרכלת עלינו,; כל הרחוב מגלגל מבטיו,; אך אנחנו רומסים ברגלינו; נחושים ושלכת של סתיו; יש אומרים הם הרחיקו ללכת,; יש אומרים הם עודם מרחיקים; אך אנחנו עונים בשתיקה מחייכת,; ומחכים ...; שהפרחים יצאו מתוך הפקעת,; שהפירות יצאו מבין העלים; ושהלב יצא לו מן הדעת; וכל החבר'ה שיצאו מן הכלים.; יש אומרים הם הרחיקו ללכת,; יש אומרים הם עודם מרחיקים; אך אנחנו עונים בשתיקה מחייכת,; ומחכים...; כל העיר מרכלת לשווא כאן,; וטרודה לחינם בלחישה; כי אנחנו חוזרים לנו דווקא; וקובעים מדי ערב פגישה; יש אומרים זה יחזיק רק שבוע; ובינינו היא לא בשבילו; אך אנחנו עוברים בחיבוק הקבוע; למה לא?...; כי אם יוצאות עיני כולם בלהט,; אז מצידנו בטח יכולים; כל הלבבות לצאת פה מן הדעת,; וכל החבר'ה כאן לצאת מן הכלים.; יש אומרים זה יחזיק רק שבוע; ובינינו היא לא בשבילו; אך אנחנו עוברים בחיבוק הקבוע; למה לא?...; 