את ואני והוא
עכשיו אנו עומדים את ואני והוא; וכל המבטים שלך מופנים אליו; אני מוסר אותך לזר הזה שבא; שרוצה פתאום לגנוב אותך ממני; עכשיו אנו עומדים את ואני והוא; מתחת לחופה את נראית עוד ילדה; אני מוסר אותך לזר הזה שבא; שהולך כך לשנות את חיי לתמיד.; כמה דאגתי לך בלילות הקרים; וכיסיתי אותך בחום עד שלך יבוא חלום; אהבתי אותך מכל כשספרת לי עד עשרים; וכשבכית, בכיתי איתך...  ביתי. ; והוא ביום אחד מכיר אותך יותר ממני; ואיך פתאום ידע באמת מה לך כואב; אני מוסר אותך לזר הזה שבא; שרוצה לתת לך שם אחר משלי.; בבית אחר תחיי איתו, לא איתי; ועליך שמלה חדשה שלא הכרתי; והוא יהיה איתך, איתך רוב הזמן; וכל יום יתפוס מקום בליבך במקומי.; כמה דאגתי לך...; הנה אנו עומדים את ואני והוא; מתחת לחופה את נראית כמעט אישה; אני מוסר אותך לבן הזה שבא; ומקווה שהוא יאהב אותך כמוני.; 