סופי 
סופי לא נרדמת כבר חצי שנה בלילה,; גם השכטות לא עוזרות להילחם,; הבדידות הזאת תראו מה היא עושה לה,; סופי עוד שנייה נגמרת.; סופי מתרוצצת ברחובות למצוא מושיע,; רק שייקח, היא כבר יודעת מה לתת,; המשחק הזה מביס אותה כל פעם,; סופי עוד שנייה נפסלת.; היא נאנחת כי קשה לה,; הוא מזדרז למזוג לה סטלה,; היא מתכופפת כי נופל לה,; הוא מסתכל וזה עושה לה; צמרמורת מכף רגל ועד ראש; כשהיא שולפת את הליפסטיק המתוק,; בילדותה, היא מספרת, תמיד רצתה להיות זמרת,; מלחינה או בלרינה שברירית.; ואהבה כל כך לנסוע עם סבה על האופנוע; לראות את אמא על הבמה המרכזית.; סופי לא אוכלת, מספיקה לה הסיגריה,; הקפה מחזיק אותה שבעה שעות,; הגזרה הזאת זה כל שנשאר לה,; בסוף ישארו רק עצמות.; הוא לא יודע מה כואב לה,; היא מתקרבת כי יש רגע,; הוא ממהר לשלוח אצבע,; היא מפשקת, הוא נוגע.; צמרמורת מכף רגל ועד ראש,; היא לוחשת: כמה זה עושה לי טוב,; ובדרכם לשירותים כבר נפתחים הכפתורים,; נפתחים גם הברזים של הדמעות.; וכבר מזמן היא לא חושבת שתוכל להיות אחרת,; להיאסף כמו הזבל ברחובות.; 