הנשר האפור
לפני שנים רבות, רבות מספור, ; ראיתי את הנשר האפור. ; בדד היה עומד, עוטה אבק. ; על צוק לבן בצפון הערבה. ; הייתי אז צעיר, כשבישימון ; עמד קודר כסלע במקומו ; ומין מבט שלח אלי העוף, ; זקן כמו הזמן שאין לו סוף. ; ולילה והרוח מדרום ; אוספת כנפיו האפורות ; ומדליקה מעל לרכס אור כוכב ; ומכסה אותו בעצב חשכה. ; הרבה דרכים חלפו שם בשממה ; אבל קורה לי, לפעמים, שמשום-מה ; אני זוכר אותו, אפור, עוטה אבק, ; צפור בודד בצפון הערבה. ; והלילה והרוח מדרום ; אוספת את כנפיו האפורות ; ומדליקה מעל לרכס אור כוכב ; ומכסה אותו בעצב חשכה.; 