עולה מן הים
זה מתחיל בנקודה קטנה של אור; בתוך אפלה שלא נגמרת; אור כל כך יפה טהור; הופך את הלב הנשמה מתמכרת; ללא תחושת זמן כהבזק הברק; שחור אינסופי לתוך טיפה של אור נשאב; צליל דמעה של נחמה סופו של זיכרון מעורפל; ידעת?! פעם למישהו כאן כאב; והניגון שעולה מן הים שוטף את הטיפות אליו; וריח האד שעולה מהאדמה הצמאה; השותה לרוויה רוקם את מילותיו.; 