ביד אוהבת 
שמע להמיית הרוח הנושבת. איך הגולן; דלק באש לוהבת. עכשיו, את השריפות; קטיפה של רקפות; הזמן עטף ביד אוהבת.; ראה את ארצך, את הכואבת. גע בה; לחש את שמה. ; היא לבדה לחוף ימים יושבת ואין לה נחמה. ; פרחים שלה הפכו לאבן.; ולפעמים דואה בשמי-הערב כת עגורים; קטנה, אל הדרום עוברת. ; ודקל משיריה של רחל, אותו הדקל שפל-צמרת.; באים אז דמדומים אל אוהליך. ; זהב של אור כבד סוגר את עפעפיך וגשם שיורד על; השדות, רוחץ שרידי-המלח משפתיך.; לא נחמה אתה שואל, רק לא לשכוח; שירים שלא יכלו להיגמר; אילן שלא ישוב; לפרח.; 