שועל ועורב
שועל שוחר לטרף; ערום ורב בינה; ראה במרום צמרת; עורב ובפיו גבינה; שח השועל דחילק; זמר לי מר עורב; והעורב ענה חבוב; אינני מסרב; אך רק פצח רינה; נפלה לו הגבינה; והשועל פעור לוע; מיהר אותה לבלוע; החליט שועל ללכת; שנית אל מכרו; ולעורב פת לחם; תקועה במקורו; אך כשסרב לשיר לו; החל שועל לכעוס; ושח לו אישתך עורב; הולכת עם הבוס; שח העורב שפל הופ; וגם לחמו נפל; והשועל פעור לוע; מיהר אותו לבלוע; השיר הזה עצה בו,אולם לצערי; מוסר השכל נמצא בו, מאוד לא מוסרי; אם אשתך אפילו עם המנהל הולכת; אל תפתח את הפה חבוב פן תאבד את הלחם; אמן; 