מחשבות על מתים
שוב אותם עלים בדשא; שוב נושרים הם לרגלי; שוב הרוח הרוחשת ; ובוכה מתוך הגיא; סנוניות של בין ערביים; שוב נושאות בקצה כנפיים; את ריחן של הביצות; וילדי הכפר עם שחר; ענפים אוספים ביער; ענפים אשר גוועו; אם עיניי פקוחות עדיין; אין כמו נמלים בחול; שהאל להרף עין; עוד נותן להן לזחול; פה מתחת שמי התכלת; אני חי ללא תוחלת; לבדי מכל רעיי; איפה הם? היכן עזבתי ; את כל אלה שאהבתי; הם בעשב לרגליי; זה חבר ילדות נשכחת; הנה הוא כצל עובר; איך חלפו שנותינו יחד; אביבים וסתיו קודר; נעלם פתאום בלי רחש; רק קולו חוזר בלחש; ואומר ברחמים:; "מי יישא איתך ביחד; יום שמחה, שעה של פחד; מי ישא איתך כאב?"; זו שעל ראשה הסרט; מתה טרם החופה; אך גם שם היא עוד שומרת; אמונים לבחיר לבה; ומשם מערפיליה; שבה היא על עקבותיה; אל אהוב לבה לומר:; "על קברי מוריק הדשא; אך אני כריח גשם; לא אשוב מן העפר"; זהו אבא שאיננו; זוהי אם וזוהי בת; שהקדימו את מותנו; רק ברגע במבט; ומבין דשאים ועשב; בת קולם עולה בעצב; וקוראת היא שוב ושוב:; "אל תשכח עת יום שוקע; את זכרנו הגווע; את החורף הקרב"; אל תשכח את יום שוקע; את זכרנו הגווע; את החורף הקרב; 