אמנות הפשע
שש בערב על המיטה; זמן לכיבוי אורות, איך הוא כבר בתא; אגף אסירי תודה, במנהל התקין; החיים כאן על פי סורגים, למי שהורגים; אמנות הפשע, וכל האמת; הסנדק לרשע, חשוב כאן למת; הזמן לא עובר חביבי, הנצח אדיש; מרוב הלכלוך קשה לנקות את השליש; יושב בשקט עוד שבע בפנים; ואת הסורג חביבי, ינסרו השנים; בחוץ ידעת על עצמך לסנגר; ואיך שנכנסת נהיית סנג'ר; אז לתוך הלילה, בין הזרים; דמעה נפלה לה, בין הכרים; וכמה סהר אפשר שתוכל להמר; עניין של מוסר בעולם האחר; אמנות הפשע, וכל האמת...; 