Jeg har i all vennlighet en liten bønn til Arbeiderpartiets representanter og andre, kanskje fra sentrumspartiene, som gjerne vil si seg enig med SV, men som ikke prioriterer de sakene de sier seg enig i, og det er at de skal slutte å si det. For jeg tror det er umulig for velgerne å finne ut av hva som er forskjellen mellom partiene når man overgår hverandre i verbale beskrivelser av hvor viktig kommunene er, hvor viktig skolen er, hvor viktig det er med mindre forskjeller, men gjør det motsatte. Hvis man ser på dette reviderte nasjonalbudsjettet, så er fregatter viktigere for Arbeiderpartiet enn skole. Det er en kjensgjerning. For sentrumspartiene er lettelser i formuesskatt på arbeidende kapital viktigere enn kommuneøkonomi og skole. Det er de harde fakta som teller. For oss er det en sammenheng mellom offentlig sektor og næringsutvikling. Det er det sikkert for Arbeiderpartiet også, og det er sikkert det Hildeng mener når hun snakker om en blandingsøkonomi. Det er jo nettopp derfor vi mener at innsatsen for skole er så uhyre vesentlig for å være sikre på at man har den kompetansen for framtiden som skal til for å skape de nye arbeidsplassene. Vi vet jo at halvparten av de nye arbeidsplassene i privat sektor om 20 år ennå ikke er oppfunnet. Men er vi sikre på at vi har en skole og et utdanningssystem som er sånn at barn og ungdom og voksne som trenger videre- og etterutdanning, får den kompetansen underveis? Dette er meget god næringspolitikk. I tillegg er det jo sånn at Arbeiderpartiet og SV er enige om at beskatningen av kapital i Norge i forhold til resten av OECD er lav. Det er en veldig stor utfordring for Arbeiderpartiet og SV og de fra sentrumspartiene som virkelig mener at vi skal satse på fellesgoder, å sørge for at vi har en felleskasse, og holde på den, og ikke fyre opp under de mytene som noen ønsker å spre, om hvor fryktelig vanskelig det er å drive næringsvirksomhet i Norge.