La meg først presisere at rammene for vårt område er det ikke vi som vedtar. De som fastsetter rammene, er dessverre andre partier i denne sal, så vi har valgt å forholde oss til de rammene som Stortinget har lagt for vår komite. Innenfor de rammene valgte vi å prioritere, og vi valgte å prioritere noe av det vi har lovet klart og tydelig, nemlig økt stipendandel – noe av det som stod øverst på vår politiske dagsorden. Og vi klarer å innfri en lovnad, vi klarer å få til noe av det vi har lovet klarest og tydeligst, nemlig 40 pst. stipendandel. Så har noen satt noen rammer for oss som gjør at vi beklageligvis ikke klarer alt det andre. Det betyr at vi var nødt til å foreta noen kutt. Men som jeg sa, har vi skjermet alt som har med utdanning å gjøre, med unntak av det som går på tilskudd til landslinjer, det som regjeringspartiene ønsket å fjerne helt, det har vi tatt en liten bit av. Utover det har vi skjermet alt det som har med utdanning å gjøre, og det var en viktig sak for oss. Det vi hadde sammen med Fremskrittspartiet, var 40 pst. stipendandel. Det var utgangspunktet, og det var det vi kunne klare å få til innenfor denne rammen. Vi har også lagt inn en konverteringsregel. Vi ønsker ikke konvertering – det er helt riktig. Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet ønsket full konvertering. Kompromisset ble 25 pst. Det betyr at nominelt får studentene etter denne endringen like mye som de fikk før. De får altså det samme utbetalt som stipend når de starter på studiene, og så skal da 15 pst. konverteres. Jeg synes at vi har oppnådd ganske mye i disse forhandlingene med det utgangspunktet som de ulike partiene hadde, men selvsagt skulle jeg ønske at vi ikke hadde konvertering; jeg tror at det er den aller, aller beste modellen. Men til tross for dette var det akseptabelt for oss med denne konverteringsmodellen, som vi da har gått inn på.