Jeg vil gjerne kommentere ett av de forslagene SV har lagt inn. Audun Bjørlo Lysbakken har gjort rede for substansen i dette. Jeg vil bare understreke hvor viktig dette forslaget egentlig er. Det som kom fram i USA etter avdekningen av Enron- og Tyco-skandalene, var hovedsakelig at revisjonen hadde vært for dårlig. Revisjonen hadde hatt andre og bakenforliggende hensyn enn revisjon av selskapet og hadde dermed tillatt økonomiske krumspring og urealistiske tilnærminger som gjorde at kriminalitet i dette tilfellet faktisk ikke ble avdekket. Grunnen til det var at selskapene som reviderte store selskaper som Tyco og Enron, hadde større inntekter av rådgivning til de samme selskapene enn av revisjon. Revisjonen må selvfølgelig både for selskapet, for samfunnet og for aksjonærene være helt uklanderlig og uavhengig av selskapet som sådant. Dette er revisjonens første bud. Store selskaper som Arthur Anderson gikk på dunken like etterpå, simpelthen fordi tilliten til markedet var ikke-eksisterende. Dette selskapet ble tatt med buksene nede. Det betyr følgende: Selskapet gikk på dunken simpelthen fordi de ikke evnet å skille mellom hva som var revisjon, og hva som var rådgivning. Arthur Anderson hadde tjent mer på rådgivningen til Enron enn de hadde gjort på revisjonen. Ergo var ikke revisjonen god nok, fordi de var livredde for at i det øyeblikket de pirket borti ting de mente ikke var bra, ville det bety at selskapet kunne miste den lukrative rådgivningsrollen. I USA var det ekstremt, for all del, vi får håpe det ikke er så ille mange andre steder, men det er vel grunn til å anta at vi har elementer av det samme også i Norge. Hvis vi ser på store norske selskaper, vil vi se at de i stor grad har samme mønster – man har ett selskap som er hovedforbindelse både på rådgivning og på revisjon. Det er ikke dermed grunn til å anta at det er noe som helst galt knyttet til disse. Men det som Eva Joly bl.a. har sagt, er at det bør eksistere en lovmessig brannmur, som hun uttrykker det, mellom rådgivning og revisjon. Det er ikke fordi man i utgangspunktet nødvendigvis mener at noe er galt, men for å hindre at noe galt kan skje. Det er derfor vi har mye lovverk, for å være preventive og ligge i forkant og ikke nødvendigvis i etterkant. Etter SVs mening vil det for de største norske selskapene være i selskapenes egeninteresse, det vil være i aksjonærenes egeninteresse, og det vil være i samfunnets egeninteresse at man simpelthen har to forbindelser – én forbindelse som har revisjon, og én forbindelse som gir økonomisk rådgivning til selskapet, som da selvfølgelig er helt uavhengige av hverandre. Dette ville styret i selskapene tjent på, dette ville aksjonærene tjent på, dette ville samfunnet tjent på, simpelthen fordi bare mistanke om at noe kan være feil, kan ramme selskapet nådeløst – berettiget eller uberettiget. Bare en mistanke om at revisjon og rådgivning er sauset sammen, vil være uheldig. Vårt lovverk er heldigvis bedre enn det man har i USA. Men det er også skjønnsbasert i Norge, og skjønnsbaserte lovverk har en tendens til ikke å være så strenge som de nødvendigvis burde ha vært. I dette tilfellet klarer vi for de største selskapenes vedkommende ikke å se noen faktisk grunn til at vi ikke skal ha et slikt lovverk i Norge. Vi har forståelse for at for små og mellomstore selskaper, som har en revisjon som gjerne er lokalt basert, og som gjerne får økonomiske råd av vedkommende, stiller det seg i en annen situasjon. Vi er altså ikke ute etter å gjøre det vanskeligere for næringslivet eller de små og mellomstore bedriftene, overhodet ikke. Vi er ute etter å lage et lovverk som vil være i selskapenes og samfunnets interesse, og for de største selskapenes vedkommende vil en brannmur mellom revisjon og rådgivning absolutt tjene selskapets aksjonærer og samfunnet best. Vi er ikke negative til det finansministeren skriver til oss, og vi er for så vidt ikke negative til mange av de intensjoner som ligger fra flertallet, men vi mener at det er grunnlag nok i det vi vet, til å gå videre og lage en slik lov. Det ville tjent det norske samfunnet og selskapene godt.