La meg starte med en saksopplysning etter Lundteigens forrige innlegg. I Fremskrittspartiet er det ikke sånn at alt som er hardt, er dødt, kanskje er det tvert imot. Men la nå det ligge. Jeg tror at ambisjonen denne gangen er like stor som den var forrige gang Stortinget vedtok en politireform, og i diskusjonen i etterkant av den. Og det finnes egentlig bare én dommer, og det er befolkningen. Det er befolkningens opplevelse av nærhet til norsk politi som er nøkkelen, ikke antall politiskilt, ikke antall politibiler, ikke antall ansatte, men at politiet er tilgjengelig når man trenger det. Det er nøkkelen. Jeg oppfatter også at det er ambisjonen i det som ligger i reformen i dag. Jeg satt i justiskomiteen fra 2001 og diskuterte fase 2 da man gikk ned fra 54 til 27. En av utfordringene den gangen var, som statsråden var inne på, at Stortinget kanskje ikke tok sjansen på å diskutere antall lensmannskontor. Etter noen år på Stortinget har jeg lært at det er et par ting som er ganske hellige her. Lensmannsetaten er en sånn. En annen er Heimevernet. Man tukler ikke med de to uten å sjekke ut at man har Stortinget med seg. Det har ikke minst en tidligere statsråd fra Arbeiderpartiet lært ved et ekstraordinært møte her i august for et par–tre år siden. Man skal være nøye med det man gjør, og så skal man være tydelig på ambisjonene sine. Etter mitt skjønn er ikke antall lensmannskontor eller antall distrikter nøkkelen. Det er publikums opplevelse av å bli bistått når de har behov for det, publikums opplevelse av servicen ute på de lensmannskontorene og de politistedene som fortsatt skal drives. Det vil være at man greier å levere med hensyn til responstid, og ikke minst det som kanskje er det aller viktigste nå – at folk får et tall å forholde seg til. Hvis man vet at der man bor, vil det ta en time, så aksepterer man det. Det er ikke sånn som nå, at man ringer og så sier de at de kommer når de kan. Når da? Jo, når de får tak i en patrulje, osv. Ambisjonen nå er riktig. Den kommer til å gi et tydelig ansvar og tydelige forventninger, og jeg forutsetter at politidirektøren gjennom sine lederegenskaper sørger for at norsk politi lever opp til det som legges av forventninger her i dag.