Debatten her er i skjæringspunktet mellom landbruk og energi, det er det ingen tvil om. Når statsråden velger å stille, antar jeg at han også er forberedt på at det blir mye snakk om småkraft. Dette dreier seg om, slik jeg tolker interpellantens utgangspunkt, småkraftens rolle som en styrking av landbrukets inntektsmuligheter. Det å gjøre dette til en debatt om Høyres nettpolitikk blir en billig unnskyldning for de rød-grønne partiene for å forsvare den politikken de selv har ført i fem og et halvt år. Høyre skal få lov til å svare på sin egen nettpraksis, men jeg må spørre hva regjeringen har gjort på de fem og et halvt årene for å kunne realisere disse nettprosjektene. Det har vært en veldig dårlig prosess på det ene vi nå har i Hardanger. Ørskog–Fardal har heller ikke akkurat vært speedet igjennom på en god måte, selv om man allerede på Odd Roger Enoksens tid sa at det var en hastesak – det gjaldt å få løst Midt-Norge-situasjonen. Så regjeringen har mer å svare for her, den kan ikke bare skylde på Høyres valgkamp. Vi skal huske at lederen i Småkraftforeninga, Trond Ryslett, sa – i sitt eget magasin, så han er ikke blitt feilsitert på det – at satsingen på småkraft i Norge skjer på tross av, og ikke på grunn av, regjeringens politikk. De bøndene rundt i landet som har våget å satse på småkraft, har altså gjort det fordi de selv trodde på det, ikke fordi de har følt at politikken har lagt til rette for det. Problemet i denne saken – og det er en del av essensen når det gjelder om bøndene og folk i distriktene skal våge å investere i alternative inntektskilder – er at tilliten til systemet er forsvunnet under den rød-grønne regjeringen. Ikke bare daværende energiminister Einar Steensnæs, men et samlet storting sa at alle teknologier som endte opp i den endelige sertifikatordningen, skulle få være med i en overgangsordning. De rød-grønne partiene fremmet i opposisjon til og med forslag om det. Mange trodde på det og investerte i småkraftverk, men da ordningen kom på plass – godt forsinket på grunn av rød-grønt rot – fikk de likevel ikke være med i ordningen. Det er et varsko til dem som har tilgang på kapital i distriktene, om at man ikke kan stole på regjeringen selv om regjeringen sier de rette ordene, for når den praktiske politikken settes ut i livet, blir det noe helt annet. Dette er en utfordring, ikke fordi mange har gått konkurs, for det har de ikke, men mange aktører har begynt å selge sine kraftverk – de vil gjøre det før de går konkurs. Hvem er det som kjøper dem? Jo, det er offentlig eide kraftselskap, og det er kapitalsterke investorer. Er det slik vi tror på utviklingen i distriktene – at det er statlige, offentlige selskap som skal komme med kapital og kjøpe opp inntektspotensialet til de lokale grunneierne? Hvis det er regjeringens politikk, så er det et fair standpunkt, men det var ikke slik jeg trodde det skulle bli når vi skulle få lokalt selvstyre, når vi skulle få lokale gründere og entreprenører rundt i landet til å ta hele landet i bruk. Det er regjeringen som er årsaken til at grønne sertifikat ikke er kommet i gang, i dag. Når Geir Pollestad, som er tidligere statssekretær i Olje- og energidepartementet, snakker om hvor fint det blir når grønne sertifikater kommer på plass, er det verdt å minne om at denne regjeringens Soria Moria I-erklæring ikke inkluderte småkraftverk i sertifikatordningen. Spesifikt i Soria Moria I var det kun mikro- og minikraftverk, ikke småkraftverk, som skulle få være med i sertifikatordningen. Regjeringen har ikke løftet en finger for å få småkraftverkinvesteringene opp i distriktene, snarere tvert imot. Enova har ingen virkemidler for å stimulere til småkraftverk. Saksbehandlingstiden for småkraftverk er på fem til seks år. Regjeringen har stemt imot alle forslag fra Høyre og Fremskrittspartiet om å delegere saksbehandlingen ned til kommunenivå for å få fortgang i det. Det eneste regjeringen har klart å definere tydelig når det gjelder småkraftordningen som skal gjelde for 2012, er skattesystemet, der staten skal ta mer av inntektene fra småkraftverkene, ikke hvordan reglene skal være for å få tildelt de grønne sertifikatene, og sånne ting. Vi ser at det første de bydde, var at man også skulle skatte av de grønne sertifikatinntektene. Da er det altså ikke snakk om å stimulere, men å ta fra dem som investerer i småkraftverk. Det jeg hadde håpet statsråden skulle komme med i dag, var nettopp en avklaring av hvilke tiltak som skal til for å gjøre det enklere å få bygge disse småkraftverkene, få vekk saksbehandlingstiden, få mer lokalt selvstyre, slik at vi ikke ender opp med det som jeg ser på framsiden av Adresseavisen i dag, at miljøvernere fra Naturvernforbundet prøver å sabotere dette. Vi vet at Naturvernforbundet gjennom medlemskap der har sterke kontakter i Olje- og energidepartementet, og også i Miljøverndepartementet, med tidligere leder av Naturvernforbundet som statssekretær. Det gir grunn til bekymring, og det burde statsråden grepet fatt i.