Nei, jeg tror vel heller ikke at det er Gahr Støre som er problemet i denne saken, det er nok andre personer som har et mye vanskeligere forhold til seg selv i så måte. Aller først ønsker jeg å kommentere utenriksministerens – for meg – meningsløse påstand at Fremskrittspartiet ønsker å kjøpslå med gass i utenrikspolitikken. Det vi ønsker å presisere, er nettopp det at vi må ha en mye mer offensiv holdning i forhold til å fremme norsk næringspolitikk og norske næringsinteresser. Det er klart at andre land har en helt annen politikk på dette området enn vi har. Går vi inn på bistandsarbeid som vi har utført i Russland, så har det aldri ligget norske krav som ville ha hjulpet norsk næring til å være med på det arbeidet som har blitt utført. Det gjelder atomlagring, veibygging, utbygging av mobiltelefonnett mv. Og hvorfor er det slik at når Finland, Sverige eller Tyskland går inn på prosjekter i Russland, går de inn med helt klare krav om at svensk, finsk eller tysk næringsliv skal få opptil 30 pst. av de ulike kontraktene? Slike bindinger foreligger ikke i Norge. Det gjelder uansett hvor vi snur og vender oss. Om det gjelder Russland, eller om norsk næring ønsker å fremme f.eks. laks i Hongkong eller i Shanghai, er det de samme tilbakemeldingene vi får, at det finnes ikke næringsrettede tiltak i norsk utenrikspolitikk. Regjeringen hevder at nordområdene er vår største og første prioritering på det utenrikspolitiske området. Da er det jo litt merkelig at den økonomiske summen man kommer med, er omtrent like stor som det koster å bygge fire eller fem eneboliger. Og når i tillegg den sykehuspolitikken som blir ført i Norge, skaper så stor utrygghet i nord, hvor det ene sykehuset etter det andre står i fare for å miste avdelinger, så er det klart at dette skaper ikke rom for å bygge suverenitet og skape trygghet blant befolkningen i nord. Dette er direkte med på å undergrave en satsing overfor nordområdene. Da jeg var i Nordisk Råd i Helsingfors, var jeg så heldig at jeg fikk høre fra den finske EU-ambassadøren at Finland nå har tatt et initiativ for å få bygd ut et internasjonalt barentssekretariat i Kirkenes, hvor både EU, Russland, Island og Norge skal være til stede. Det opplever jeg som utrolig positivt. Jeg synes det er kjempeflott. Det er bare så synd at hver gang jeg har spurt utenriksministeren før om det ikke kan være en idé å ha en felles arena slik at man faktisk kan ha en daglig dialog med bl.a. Russland, så har jeg fått det svaret tilbake at han ikke anser dette for nødvendig, dette kan embetsverket i Oslo og Moskva ta seg av. Jeg synes det er flott at denne holdningen her nå blir snudd. Når det gjelder Norge og Russland og grensepassering og visumproblematikk, så registrerer jeg at det er mange som fra denne talerstolen har gitt uttrykk for bekymring for demokratiet i Russland. Ja, det kan jeg også ha. Men jeg ser det også slik at har ikke vi i første rekke en oppgave med å hensynta hvordan vi møter andre borgere? Og når russerne skal komme til Norge, blir man altså mottatt på Storskog av svarte vinduer, ingen informasjon, og man har ingen følelse av å komme til et vestlig demokratisk land i det hele tatt. Dette burde det være meget enkelt for et vestlig demokratisk samfunn å gjøre noe med.