Det har vært en lang debatt, og mange av de talerne som har hatt ordet, har kommet inn på miljø, klima og dårlig vær. Da Kyoto-avtalen ble klubbet gjennom for tre år siden, ble avtalen hyllet som et historisk første skritt for å bremse såkalte globale menneskeskapte klimaendringer. Problemet med Kyoto-avtalen er at det er en avtale som er uferdig, har mange hull og mangler. Den sier hvor mye hvert enkelt land skal redusere sine utslipp med, men mangler et regelverk for hvordan dette skal skje. Før det er på plass, kan ikke landene vite hvor mye det vil koste dem å innfri forpliktelsene, og før prislappen er klar, vil de ikke ratifisere avtalen. Det kan jeg skjønne meget godt, og det er jeg selvfølgelig svært glad for, for hele den såkalte klimaproblematikken er tuftet på et svært usikkert grunnlag og har en prislapp ingen kjenner størrelsen på. De endeløse diskusjonene om de mange løse trådene i Kyoto-avtalen har langt på vei lammet nasjonalt miljøvernarbeid. Sur nedbør er resultat av luftforurensning. Det er derfor skuffende å være vitne til at Regjeringen også denne gangen reduserer bevilgningen til kalking av vassdrag. Det er viktig å begrense luftforurenset utslipp ved hjelp av teknologi samt å bevilge nok midler til å redusere skadevirkningene. Årlig slippes det ut 29 000 tonn svoveldioksid i Norge, der prosessindustrien står for 2/3 av utslippene. Da Stoltenberg-regjeringen la fram sitt statsbudsjett i oktober, skapte det stor usikkerhet og frustrasjon for prosessindustrien. En videreføring av høy svovelavgift, økning av elavgiften og innføring av konjunkturavgift medførte store frustrasjoner i bransjen. Heldigvis førte protestene fra industrien til at Regjeringen og sentrumspartiene ble nødt til å reversere mye av forverringen som ble skapt ved fremleggelsen av statsbudsjettet. Ett av de grep som ble gjort, var å føre svovelavgiften tilbake til nivået før revidert nasjonalbudsjett i vår. Svovelutslipp er forurensning. Det ønsker prosessindustrien å gjøre noe med. Prosessindustrien ønsker at avgiften skal gå inn i et miljøfond, som skal finansiere rensetiltak. Det synes vi i Fremskrittspartiet er fint, og vi har derfor fremmet følgende forslag: «Stortinget ber Regjeringen legge frem forslag om opprettelse av et fond, hvor svovelavgiften fra prosessindustrien går inn. Dette fondet skal brukes til miljøforbedrende tiltak innen prosessindustrien.» Med andre ord er det snakk om en ren miljøavgift som vil utløse og finansiere rensetiltak, og da blir det for meg uforståelig dersom noen av partiene i dette huset som ivrer for en Kyoto-avtale, stemmer imot dette.