Noen ganger – til og med i Fremskrittspartiet – kan det være sunt å innse at en har gått for raskt fram. Det skal jeg ærlig innrømme at jeg gjort i denne saken. Jeg er faktisk litt stolt i dag, jeg, over at jeg kan innrømme at det går an å gå litt for fort en gang iblant. Men fra det og over til en så saklig lav debattform som representanten Øye legger opp til, synes jeg ikke hører hjemme noe sted. Det er likevel litt interessant, for jeg skal gjerne snu representanten Øyes argumentasjon helt opp ned. Hun synes det er så merkelig at Fremskrittspartiet, som er imot innvandring, tar den beslutningen som vi tar her i dag. Da er det litt merkelig at Arbeiderpartiet, det partiet som er for mest mulig innvandring, gjør det de gjør. I dette tilfellet er de altså imot innvandring. Sånn går det også an å argumentere. Jeg er helt enig med representanten Øye i at hvis vi hadde fått på plass en nettolønnsordning for norske sjøfolk, hadde vi kanskje ikke hatt de store utfordringene med hensyn til den type arbeidsinnvandring. Men Arbeiderpartiet har jo ikke villet være med på det heller, fullt ut. Men hadde det ligget et forslag på bordet her i dag om å innføre 100 pst. nettolønnsordning for norske sjøfolk fra 1. januar 2006 – eller gjerne fra 1. juli 2005 – skulle Fremskrittspartiet med glede ha støttet det. Men det hadde ikke Arbeiderpartiet vært med på, langt ifra! Da ville Arbeiderpartiet ha stemt imot. Det er heller ikke slik som representanten Gitmark prøver å gi uttrykk for; det er verken brev fra statsråden eller brev fra Rederiforbundet som har fått meg til å tenke meg om to ganger til. Den grunnleggende årsaken til at jeg har tenkt meg om på nytt, det er faktisk det jeg mener, er det brevet som er kommet fra Fraktefartøyenes Rederiforening, der de skriver at de på generalforsamlingen sin i 2003 har vedtatt en hovedmålsetting om «å arbeide for et norsk flagg – et register, fritt på norskekysten. Videre at det skal være valgfritt mannskap – med nettolønnsordning for de norske besetningsmedlemmene». Det er nye signaler fra denne foreningen, og det er viktig for meg. For denne rederiforeningen stoler jeg på ivaretar norske sjøfolks intensjoner og sikkerhet. De skriver videre: «Vi vil fraråde at Stortinget gjør endringer i forskriften etter kun 5 måneder, og uten en forutgående mulighet for høring fra næringen». Ja, det tar vi innover oss. Vi tar også innover oss at denne rederiforeningen «ber om at saken eventuelt tas opp igjen etter en grundigere behandling hvor erfaringene fra dagens forskrift blir tatt med». Ja, vi er enig i det. Det er faktisk det vi ber om. Vi ber om at Norges Rederiforbund, Sjømannsorganisasjonenes Fellessekretariat og Fraktefartøyenes Rederiforening, kanskje ved hjelp av Utenriksdepartementet – og statsråd Erna Solberg, gjerne det – finner fram til hva som er de reelle konsekvensene av at vi viderefører den endringen som kom 1. januar i år. Men da må vi ha erfaringer med det. Det er det vi får. Hvis det viser seg at enten Rederiforbundet eller andre farer med falske konsekvensanalyser, vil jeg ha rede på det. Så skal jeg ta de riktige beslutningene og gjerne innføre den type krav om arbeidstillatelser, hvis vi får rede på hva som er de riktige konsekvensene av endringen. Så er det jo litt interessant når representanten Øye sier at et eventuelt rød-grønt alternativ fra høsten av er den eneste måten å få på plass en nettolønnsordning på. Jo, jeg synes jeg ser for meg at Arbeiderpartiet skal få med seg SV og Senterpartiet på en nettolønnsordning for norske sjøfolk fra 1. januar 2006! Jeg vil bare til slutt fremme det forslaget som Fremskrittspartiet står sammen med andre om.