Jeg har lyst til å gå litt videre på det med havnestatskontroll. Hvis det foreløpig bare er fire som har undertegnet, er det bemerkelsesverdig at man ikke har klart å få på plass flere stater inn mot dette, slik at avtalen kunne blitt ratifisert. Det synes jeg er oppsiktsvekkende. Det ble sagt at man hadde jobbet godt internasjonalt for å få på plass avtalen. Da er spørsmålet mitt: Vel, hvor godt jobber vi da internasjonalt for å få ratifisert avtalen man har fått på plass? Det er det ene spørsmålet. Mitt andre spørsmål går litt i samme retning, for det har å gjøre med hvilke typer opplysninger vi skal kunne utveksle. Da er mitt spørsmål til statsråden: I hvor stor grad vil man fra norske myndigheters side jobbe med at det ikke bare er fartøy og den biten man skal registrere, men at man også går etter bakmennene? Det er her utfordringen ligger, og ikke på fartøyet. Fartøyet er kun et redskap.