Jeg synes kanskje noe av debatten har vært preget av at man hører det man vil høre i andres innlegg. Det er ingen av de rød-grønne i denne diskusjonen som har sagt at ikke vurdering er viktig. Vi har hatt en særlig innsats når det gjelder vurdering. Vi igangsatte i 2010 en fireårig satsing på Vurdering for læring – det er en oppfølging av prosjektet Bedre vurderingspraksis, som ble avsluttet i 2009 – fordi norsk skole har hatt en svak vurderingspraksis. En svak vurderingspraksis betyr at man får diffuse og uklare tilbakemeldinger, og at elevene ikke vet hva de skal jobbe med for å mestre bedre. Og det er demotiverende i tillegg. Noe av det vi vet motiverer, er at man får noen utfordringer som gjør at man må strekke seg litt ekstra, enten det er elever som sliter med ulike fag og oppgaver på skolen, eller det er elever som løser dem på null komma niks. Alle trenger den typen utfordringer. Hoveddiskusjonen i denne karakterdebatten dreier seg ikke om hvorvidt karakterer skal innføres for å gi elevene tydelige tilbakemeldinger eller ikke, men det dreier seg om at karakterer gir for utydelige tilbakemeldinger og for liten beskjed og til dels ingen beskjed for mange elever om hva man faktisk skal jobbe med for å komme seg videre. Vi vet fra forskning hva det er som gjør at man kan lære mer og utvikle seg videre: at man forstår hva som forventes at man får tilbakemeldinger om kvaliteten på det man presterer at man får klare råd om hvordan man kan forbedre seg at man er i stand til å vurdere sin egen innsats og sin egen utvikling Dette vet vi er det som skal til for å vokse. Å ha tallkarakterer i ungdomsskolen handler ikke nødvendigvis om å gi tilbakemeldinger for at man skal forbedre seg, det handler om å ordne køen til videregående opplæring, fordi mange ønsker et karakterbasert opptak til videregående opplæring. Så er det en del påstander i debatten. Det er klart at når Svein Harberg har tvillinger, kan han sammenligne hvordan to unger får tilbakemeldinger. Men med en såpass dårlig vurderingskultur er det jo like trolig at tvillingene hadde fått samme treeren eller samme fireren eller samme femmeren, fordi vurderingskulturen i utgangspunktet er dårlig, og dermed gir det dårlig informasjon. Dermed er det også sånn at verken livet, arbeidslivet eller læringslivet er en quiz. Vi trenger mer innsikt.