Energipolitikk har vært et viktig tema i denne sal siden regjeringsskiftet og egentlig lenge før det. Det har flere ganger vært forsøkt å få til tverrpolitiske løsninger, i alle fall fra opposisjonens side, for å imøtekomme de utfordringene vi vet eksisterer i kraftsystemet. Norge er i utgangspunktet et energirikt land, likevel snakker man om fare for kraftkrise i landet som helhet, men ikke minst i Midt-Norge. Da er det viktig å ha et redskap og en felles forståelse med hensyn til de utfordringene vi står overfor, slik at vi kan få til løsninger så vi kan rydde opp i den problemstillingen som stort sett politikerne har stått for. Vi må kunne ha en handlingsplan som ser tidshorisonter, kostnader og volum i sammenheng, i stedet for at man snakker om varmepumper og pelletskaminer når Hydro Aluminium starter opp på Sunndalsøra, og utbyggingen av Ormen Lange starter i Midt-Norge. Så er det mange som sier at Soria-Moria-erklæringen er løsningen – at der har man helheten. Hvis vi ser på hva i Soria Moria-erklæringen som foreløpig er blitt presentert i form av konkret politikk, er det omlegging av energibruk gjennom en støtteordning for pelletskamin og varmepumpe. Det er videre en fornybarsatsing, som har resultert i at stort sett alle fornybare prosjekter så langt har blitt lagt på is, og der 14 av 14 høringsorganer har sagt at satsingen er altfor dårlig. Regjeringen skryter av Mongstad. Ja, takk og pris ser det ut til at det vil bli bygd gasskraftverk på Mongstad – fordi Regjeringen har frafalt Soria Moria-erklæringen. Her har den i hvert fall gjort det riktige. Også på Kårstø blir det et gasskraftverk, men byggingen ble iverksatt under den forrige regjeringen. Energiministeren kan derfor glede seg over å kunne klippe over snoren – uten at han egentlig har gjort noe for det. Vi ser hvordan en her viderefører prosjekter og satsinger som ble iverksatt under den tidligere regjeringen. En kan vise til at mye har skjedd når det gjelder Statnett, men hvor mye av dette har blitt tvunget igjennom fordi vi har fått en ny regjering? Det er fryktelig lite. Jeg gjentar: Det er fryktelig lite. Vi må komme oss ut av denne Soria Moria-drømmeverdenen: Statsministeren sa på Desemberkonferansen i Kristiansund at det ikke er denne regjeringen det står på når det gjelder å bygge gasskraftverk. Alle som har søkt, får konsesjon. Det er nok å stille et spørsmål til energiministeren, så får en bekreftet at det er ikke tilfellet. Heldigvis er energiministeren ærlig, men det setter hans egen statsminister i litt dårlig lys. Vi bør ha en energipolitisk handlingsplan, nettopp for å vise hvordan vi skal rydde opp i den kraftsituasjonen som er i Midt-Norge, i den kraftsituasjonen som vil oppstå i Hordaland – noe som kom fram i høringen – som vil oppstå på Haugalandet, og som kan oppstå på Østlandet. Når vil prosjektene bli realisert? Hvilket volum vil de gi? Hvor mye vil de koste? Hvilke løsninger skal vi velge? NVE bruker Austevoll som et eksempel på at det er viktig å opprettholde forsyningssikkerheten, ved at de mot kommunens vilje tvinger igjennom et vindmølleprosjekt. Så det er åpenbart noen som synes at forsyningssikkerheten er veldig viktig. Samtidig tviholder Regjeringen fortsatt på at en ikke skal bygge ut Vefsna, et prosjekt som ville ha gitt «ørten» ganger høyere kraftproduksjon enn det en vil få i Austevoll. Det er åpenbart at det er politikk som ligger i bunnen – og ikke en realitetsforståelse av kraftsituasjonen. Varmekraftverk i Midt-Norge plassert akkurat der en trenger mer strøm, og prosjekter for oppgradering og opprusting av eksisterende anlegg får automatisk nei fra NVE – på grunn av politiske føringer. Statsråden har overfor Stortinget bekreftet at det ligger hundrevis av prosjekter på vent. Hvor er handlingsplanen for å få realisert dem? Vi snubler av gårde: Vi skal vente til energiloven blir behandlet, sier ordføreren for denne saken. Når vil det bli? Alt tyder på at energiloven sannsynligvis vil bli behandlet i slutten av perioden. Da vil dette Stortinget ha latt fire år gå fra seg uten å ha klart å få på plass en handlingsplan. Hvis en sier at det er greit med en energipolitisk handlingsplan, men at en skal vente på energiloven, sier en ja til prinsippet, men utsetter saken. På samme måte utsetter en stort sett alle beslutninger, slik en foreløpig har utsatt industrikraftregimet. En utsetter å behandle søknaden fra Industrikraft Møre og fra Hammerfest Energi. Ikke minst har en ikke lagt fram en handlingsplan for Midt-Norge, noe en tidligere sa en skulle gjøre. En burde ha benyttet denne anledningen til å skape troverdighet i energipolitikken. I hvert fall må de aktørene som skal gjøre nye investeringer i norsk næringsliv, og de husholdningene og privatpersonene som lurer på hvor høy strømprisen blir neste år, ha tillit til at vi som politikere er opptatt av situasjonen og ikke venter til neste strømkrise før vi legger fram noe. Da vil det være for sent. Jeg synes det er trist at strømkrisen åpenbart er det eneste som klarer å trigge Stortinget til å komme med handlingsplaner. Det ødelegger troverdigheten både til norsk energipolitikk, til norsk kraftbransje og – ikke minst – til politikerne. Heldigvis er det de rød-grønne som er i regjering.