I likhet med flere talere syns jeg at denne interpellasjonen er veldig viktig. Som det er pekt på, må vi som nasjon produsere mat til befolkninga. I dag er vi egentlig ikke i stand til det. Vi er avhengig av import. Og det kan komme situasjoner – det har vært slike situasjoner før, selv om det heldigvis er mange år siden nå – der det ikke er så enkelt å få importert mat. Det kan være i en situasjon med ufred i verden. Det kan også være i situasjoner der det oppstår sykdommer, som vi faktisk har vært i nærheten av bare de siste ti årene – det har vært like før man har måttet stenge grensene mot utlandet på grunn av ulike typer dyresykdommer. Det er klart at i en slik situasjon er det helt avgjørende at vi greier å brødfø vårt eget folk, og i slike sammenhenger må man ha et langt perspektiv. Det er nevnt her at vi blir en million flere innbyggere om noen år – og det er et relativt kort perspektiv. Vi som er på Stortinget, må våge å løfte blikket kanskje 100 år framover. Da er det viktig at vi klarer å se disse dimensjonene når vi diskuterer dette. Jeg syns det har vært mange gode innlegg. Da representanten Kongshaug holdt sitt innlegg, vurderte jeg å trekke meg fordi jeg syntes han sa så mye klokt at jeg vanskelig kunne si noe som var mer utfyllende. Han berørte veldig mange sentrale sider ved dette. Jeg må tillate meg en liten polemikk med representanten Kielland Asmyhr. Han peker på at det er så krevende i de tettbygde områdene rundt Oslo at man er nødt til å ta i bruk både Marka og dyrket jord. Da vil jeg si at da må man jo legge til rette for at man finner boligområder som ligger noe utenfor Oslomarka og den beste matjorda på Østlandet, der folk kan bosette seg. Er det ikke mulig å få tomt og areal på den beste matjorda eller i Oslomarka, vel, da får folk ta konsekvensen av det og bosette seg på steder der det er mulig. Det er jo det som er politisk styring. Det er ikke opplagt at man skal få lov til å bygge en villa i Oslomarka eller på den beste matjorda på Østlandet. Da må vi våge å ta politisk styring. Men jeg skal slutte av her. Jeg syns det er veldig viktig at dette spørsmålet blir tatt opp. Vi må ha et langsiktig perspektiv, og vi må gjøre alt vi kan for å bygge ned minst mulig matjord i årene som kommer.