Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre slår på side 9 i innstillingen fast at de er fornøyd med Regjeringen. Som opposisjon har de faktisk ikke noe annet valg enn å innrømme det. Ingen kan trekke i tvil at denne regjeringen prioriterer vekst i kommuneøkonomien. Satsing på kommunene er en viktig del av oppskriften for å nå de mål våre tre partier har satt seg i Soria Moria-erklæringen. Vi har startet grunnarbeidet: Vi er i ferd med å gi Kommune-Norge tryggere økonomisk grunn, og det er opposisjonen minus Fremskrittspartiet fornøyd med. Eller som de tre tidligere regjeringspartiene formulerer det – de er fornøyd med at Regjeringen følger opp den gode utviklingen i kommuneøkonomien. For dette er et løft. Og vi skal være så rause å innrømme at 2005 også var et rimelig godt år for kommunenes økonomi. Men aktiviteten var lav, og kuttene fortsatte også, ifølge Det teknisk beregningsutvalg. Nå får vi til både vekst i inntekter og aktivitet. I løpet av våre to første år i regjering vil de frie inntektene bli løftet med 8 milliarder kr – 8 milliarder! Vi fikk til en vekst i frie inntekter på 5,7 milliarder kr i vårt første felles budsjett. Vi øker med 3,9 milliarder kr sammenlignet med Bondevik-regjeringens siste budsjett. Vi viderefører nivået til neste år og plusser på med 2–2,5 milliarder kr i nye frie inntekter. Oppå dette vil det også bevilges penger, ca. 2 milliarder kr, til øremerkede formål. Og hva brukes så pengene til? Undersøkelser viser at kommunene bruker pengene på å øke velferden. 80 pst. av kommunene klarer med opplegget for i år å sikre eller øke innsatsen for de eldre. En like stor andel av våre kommuner klarer å sikre eller øke innsatsen i skolen. Det viser en gjennomgang av hva kommunene har brukt økt handlefrihet til. Svært mange kommuner har brukt pengene på å ansette flere i eldreomsorgen og styrke skoletilbudet. Tilbakemeldingene fra kommunesektoren er at de får rom til å bygge nye barnehager, til å ansette flere i omsorgsoppgaver og til å satse på bibliotek og kultur. Hovedpoenget er at opplegget for 2006 og 2007 gir grunnlag for vekst og økt aktivitet. Tallene for 2005 viser at kommunene har oppnådd et netto driftsresultat på over 3 pst. Den rød-grønne snuoperasjonen har i det første året hindret nye kutt i lærerstillinger, i omsorgstilbud og i kulturtilbud og økte SFO-satser. De siste ti årene har vært en prøvelsens tid for Kommune-Norge. Underskuddene har økt. Godt over 100 kommuner fikk ikke endene til å møtes. De ble underlagt statlig kontroll og havnet på ROBEK-lista. Derfor blir det litt patetisk når Fremskrittspartiet mener at Regjeringen ikke holder løftene. De første to rød-grønne budsjettene er faktisk de beste for Kommune-Norge siden midten av 1990-tallet. Regjeringen har også innledet et tett samarbeid med kommunene gjennom KS om å lage en plan for oppretting av ubalansen i kommuneøkonomien. Det dreier seg bl.a. om det store etterslepet i vedlikehold av bygg, trolig på ca. 40 milliarder kr. Om noen skulle være i tvil: Ingen ting vil i denne sammenhengen være viktigere enn å sette kommunene i stand til å hente inn etterslep og til å makte vedlikeholdsoppgavene. SV vil at monumentet etter de første perioder med rød-grønn regjering skal være skolebygg som det skinner av, ikke nedslitte skoler der malingen flasser og muggsoppen overtar. Regjeringen skal også gjennomgå inntektssystemet. Oppfølgingen av Borge-utvalgets innstilling er i gang, og dette vil bli fremmet til behandling i kommuneproposisjonen for 2009. SV stemte mot den delvise tilbakeføringen av selskapsskatten til kommunene som Bondevik-regjeringen foreslo. Vi ser at selskapsskatten har gitt uheldige utslag for det store flertall av kommuner, ikke minst i distriktene og utpregede pendlerkommuner. Et grep i inntektssystemet som foretas i opplegget for 2007, er at språkopplæring for språklige minoriteter går fra øremerking til delvis innlemming i rammetilskuddet. Her fryses imidlertid fordelingen mellom kommunene. Vi har også kommentert dette i en merknad som forutsetter at kommuner som opplever sterk vekst i språkopplæring for minoriteter, også må få dette finansiert. SV skal følge med på at det skjer. Noen korte kommentarer til Fremskrittspartiets alternative budsjett: Summen av forslag og merknader vil i praksis bety nedrigging av lokaldemokratiet. I stedet vil Fremskrittspartiet ha stykkprisfinansiering av – og hold pusten, president! – «grunnleggende velferdstjenester som helse, omsorg, grunnskole, videregående utdanning samt sosiale tjenester». I praksis setter Fremskrittspartiet sin lit til staten. Og så hevder Fremskrittspartiet at statlig stykkprisfinansiering av eldreomsorg, skole og sosiale tjenester vil gi mindre byråkrati enn at dette skjer gjennom kommunene. God jul, sier jeg. Har Fremskrittspartiet tenkt over hvilket statlig byråkrati som må bygges opp – i Oslo – for å avgjøre hvilke skiftende tjenester og behov bestemor på 90 år har? Fremskrittspartiet foreslo for inneværende år endringer i inntektssystemet, fjerning av bl.a. tilskudd til de minste kommunene og Nord-Norge-tilskuddet, som ville rasert velferden og arbeidsplassene i distriktene. (Presidenten klubber.) Til slutt: En opptrapping av kommuneøkonomien er nødvendig bl.a. for å gjennomføre Kunnskapsløftet og for å nå målet om 10 000 flere årsverk innenfor pleie og omsorg. (Presidenten klubber.) Senterpartiet, SV og Arbeiderpartiet er i gang i et samarbeid som er viktig for landet.