Det er interessant å følge denne debatten. Ikke nødvendigvis fordi en blir opplyst om mye nytt, men fordi en lytter til veldig mye selvskryt. Landet går så det suser, sies det. Aldri har det vært bevilget mer penger, sier andre. Nei, er det rart? En har tross alt ca. 130 milliarder kr mer å bruke på 2008-budsjettet enn det en hadde på det siste Bondevik-budsjettet. Det er ikke rart at en har mer penger til bevilgning. Det relevante i en slik debatt må jo være å sammenlikne budsjettene fra partiene innenfor samme budsjettår. Da kan det være relevant å snakke om hvorvidt en har bevilget mer eller mindre enn andre parti. Men å se tre til fire år tilbake i tid på bevilgede beløp er veldig lite relevant. Problemet med en slik skrytedebatt som vi opplever nå, spesielt fra de rød-grønne, er at en i liten grad ser på systemene som ligger i bunnen. Man bevilger seg til nye høyder, men våger ikke ta en kritisk debatt om det bevilges eller videreformidles på rette måten. Hvis en f.eks. tar satsingen på fornybar energi, har den vist seg å være en gedigen bløff i forhold til de løftene som kom fra Regjeringen i 2006. Det skrytes nå veldig mye av hvor stort fondet er, men det legges liten vekt på om det faktisk resulterer i mer fornybar energi. Når vi ser på virkeligheten, ser vi at fornybarfondet utløser nesten ingen prosjekt. Det meste legges på is. Det var store forventninger da man snakket om grønne sertifikatmarked, men når en ser på hva slags politikk Regjeringen faktisk presenterer, er det til å bli trøtt av. De fleste legger seg i alle fall i en skuff og sovner der. Politikken fra Regjeringen legger sågar opp til at en skal bli sittende på gjerdet eller sovende i skuffen. Statsråd Haga har sagt at hvis det blir gjort endringer, noe hun ikke utelukker, vil det kun gjelde for de nye prosjektene som trer i kraft etter at endringen har blitt gjort. Hva tilsier det for kraftindustrien? Jo, det betyr at ingen vil ta investeringer i dag, hvis de tror at det blir forbedringer i støttenivået. Det har Regjeringen i stor grad lovet. Den har innrømmet at politikken den la fram ikke var god nok, men vil ikke si når endringene kommer. Så lenge industrien sitter og venter på at det vil skje endringer, vil ingen ta beslutning om å bygge ut kraft i dag. Det vil dermed forlenge og utsette den kraftproduksjonen som sårt trengs i dette landet. Småkraftbeskatningen som har blitt nevnt av flere her, viser òg at Regjeringen fullstendig mangler en helhet innenfor energipolitikken. Jeg er for så vidt ikke overrasket over at det kommer en slik skatteøkning på småkraftverk, for ser en på Soria Moria-erklæringen, ser en at Regjeringen uttrykker seg positivt til mikro- og minikraftverk – altså kraftverk som knapt nok bidrar noe – mens småkraftverk faktisk ble utelatt som et satsingsområde i Soria Moria. Småkraftverk skulle ikke være med i et grønt sertifikatmarked. Da er jeg heller ikke overrasket over at de ble skattlagt ekstra mye, for her har åpenbart SV fått en seier for å hindre at en tar i bruk særlig mye mer av norsk vannkraft. De få som likevel søker om å få bygge, ender opp i endeløse køer hos NVE. Saksbehandlingstiden er altfor lang, ofte flere år. Det gjør at mange ikke en gang gidder å ta seg bryet. Når en da drar fram kalkulatoren og ser om en til tross for alt skrytet, har bevilget nok penger til å følge opp sine egne løfter om fornybar energi, ser en at det heller ikke er tilfellet. Regjeringen skryter av at de skal bevilge opp til 30 milliarder kr til fond til fornybar energi innen 2012. Men skal en finansiere det målet en har satt seg ved å innfri 30 TWh innen 2016, kreves det et fond som i alle fall er tresifret i milliardbeløp – altså minst en tredobling av det ambisjonsnivået Regjeringen har lagt opp til. Da burde Regjeringen snart være ærlige: Enten justere ambisjonene i forhold til det de har tenkt å bevilge, eller justere bevilgningene opp i tråd med ambisjonene. Nå lures kraftbransjen og energiforbrukere til å tro at det er en enorm satsing, men det blir med pene tall som ikke gir resultat. Fremskrittspartiet foreslår i budsjettet en umiddelbar gjennomgang av støttesystemet for fornybar energi for å finne det rette støttebeløpet som kan innfri målsettingene. Vi må øke fondet i år. Det foreslår Fremskrittspartiet. Vi kan ikke drive på med å vente, slik Regjeringen foreslår. Samtidig ønsker vi å ta initiativ til en ny runde med grønne sertifikat, gjerne med Sverige, som allerede har innført det, men aller helst med hele Norden. Det var nettopp Nordisk Råd i Stortinget. Da var alle partiene veldig enige om at en måtte satse nordisk, men når det gjelder grønne sertifikat, er en livredd for at det skal bli investert en krone i utlandet i et grønt sertifikatmarked. Istedenfor innfører Regjeringen sitt eget opplegg, som gjør at all investering forsvinner ut av landet. Slik kan det ikke være. Fremskrittspartiet foreslår òg å delegere mer av konsesjonsbehandlingen til lokalt ansatte. Det vil være i tråd med næringskonsesjonsbehandling i dag, som er mye mer fornuftig.