Etter å ha hørt statsråden og også representanten Jan Olav Olsen var jeg rimelig oppstemt ganske lenge her, men etter det siste innlegget, fra Søren Fredrik Voie, var vi tilbake til gammel retorikk igjen. Og jeg vet ikke om verken Høyre eller SV kommer så veldig mye lenger hvis vi skal holde oss til gammel retorikk. Jeg følte derfor at jeg fra å være høyt oppe plutselig kom brått ned igjen, og det var ikke så veldig hyggelig. Så noen kommentarer til det som er sagt. Det er riktig at jeg konsekvent bruker begrepet «læringsarbeid». «Undervisning», føler jeg, setter oss litt tilbake til den situasjonen, det er i hvert fall knyttet til den, som jeg synes det er viktig at vi skal distansere oss fra. Språket er viktig, og det å finne ord som er dekkende for det vi prøver å si, er viktig, og derfor bruker jeg ganske bevisst stort sett ordet «læringsarbeid» og snakker i mindre grad om undervisning. Vi vet en god del om karakterenes rolle i forhold til undervisningen. Dette er det gjort studier på, dette er det gjort undersøkelser på, og jeg vil oppfordre representanten Voie til å lese evalueringen av Reform 94, der svaret er rimelig klart at eksamenssystemet, karaktersystemet, er styrende. Vi får ikke til de innholdsendringene som vi er opptatt av, og så prøver forskerne å peke på det som er årsaken, og her er karakterene én av årsakene. Det er et faktum, iallfall hvis vi skal tro på forskningen. Jeg synes ikke vi skal avvikle karaktersystemet; jeg sier ikke det. Men det som er viktig, som statsråden og også andre var inne på, er at bruk av karakterer skal bygge opp om læringen. Det er poenget med å bruke karaktersystemet. Å stimulere, hjelpe og veilede hele læringsprosessen, det er målet med karakterene. Vi kan bruke ulike former for karakterer, men når det gjelder evalueringssystemet, vet vi alle sammen at når vi er i en arbeidsprosess og har gjort et stykke arbeid hvor vi har vært med og definert målene osv, så synes vi det er ok, og når noen sier at dette gikk bra, dette fikk vi til, vi klarte det, vi har nådd de målene vi satte oss. På den måten kan vi godt ha et karaktersystem. Jeg tror at det er noe av det som vi har vært inne på her. Noen ønsker å gå lenger enn andre, men jeg føler at vi nå kan starte på en prosess, vi kan komme inn på en riktig vei. Og så helt til slutt dette med de komparative OECD- studiene. Jeg er enig med statsråden i at PISA-undersøkelsen virker veldig skikkelig og veldig grundig. Det var ikke det som var poenget mitt. Poenget mitt var at om ikke norske elever alltid ligger på topp i alle mulige internasjonale komparative studier, er det ikke sikkert vi gjør en dårlig jobb i norsk skole. Jeg synes det er ganske bra at vi stort sett ligger over gjennomsnittsnivå, og vi ligger bedre an enn mange som vi kan sammenlikne oss med. Det var poenget. Men så lenge det er noen elever som ikke får godt nok læringsmiljø, har vi et stykke arbeid å gjøre. Men det er på grunn av den enkelte elev og ikke på grunn av at de tilfeldigvis har havnet på gjennomsnittet eller litt over gjennomsnittet.