La meg først minne representanten Petersen om at dette er et replikkordskifte etter hans innlegg, og ikke mitt, i og med at han sier at jeg burde svart på hans spørsmål når jeg tok replikk for å stille ham spørsmål. Bare for å oppklare det. Og så husker jeg godt vedtakene fra 25. februar i seks punkter. De var helt greie, inntil noen begynte å tolke det at Regjeringen utpeker det selskapet som skal få i oppdrag å etablere kunnskapssenteret, dit hen at det ikke skulle legges frem for Stortinget til behandling og godkjennelse. Det var den uklarheten som bl.a. regjeringspartiene og hr. Petersen skapte, at når Regjeringen skulle gjøre den ordinære jobben, tolket man det dit hen at saken ikke skulle tilbake til Stortinget, som jo er en helt normal foreteelse, og som selvsagt lå i kortene. Da ble det nødvendig med et Dokument nr. 8-forslag for å sette dette på plass. Det var i litt skarpe formuleringer, slik at når det til slutt kom til enighet mellom regjeringspartiene, Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet, så hadde alle et eller annet de kunne si de hadde vunnet frem med. Det var derfor det var litt skarpe formuleringer, slik at også Regjeringen skulle bli fornøyd, når de til slutt var med på det som var det viktigste å bli med på. Det hr. Petersen ikke har oppfattet når det gjelder IT-undervisning, er at det er intet som går så fort som utviklingen der. Og skal de som driver med IT-undervisning, være på topp og følge med i tiden, så må de samtidig som de underviser, også jobbe i IT-bedrifter. For hvis man har fått sin utdannelse for fire år siden, er man akterutseilt. Det er nettopp kombinasjonen av det private, dynamiske innslag og den offentlige delen som skal stå for undervisningen, koblingen her, som er en av de positive og fornuftige tingene. Der er det i hvert fall klart at hr. Petersen leder et konservativt parti, for de lever bare i gamle dager og er ikke i stand til å fornye seg inn i det neste årtusen – eller 1999, som vi nå er i.