Det begynner å bli litt fart i debatten nå. Vi fikk uenighet i SV i synet på hva som er riktig lønn. Det ble litt spennende plutselig, men jeg tror det baserer seg på en liten misforståelse. Jeg har iallfall brukt mesteparten av dagen – vi har nå holdt på i fire og en halv time – til å snakke om lønn som virkemiddel for å rekruttere flere lærere. Jeg tror det er ganske bred enighet i vårt parti om at det er lønn som både på kort og lang sikt er det mest effektive virkemidlet hvis vi skal greie å få fram flere lærere. De som er utdannet som lærere, og som står i en valgsituasjon hvor de kan velge andre yrker, må vi få inn i skolen, og vi må også prøve å motivere unge mennesker, 19-åringer, som står ved et veivalg med hensyn til hva slags utdannelse de skal ta, for å få dem til å ta lærerutdanning, og da tror vi lønn er det beste virkemidlet. Så har jeg lyst til å provosere Arbeiderpartiet og de andre litt mer på dette med en viljeserklæring. Det er fortsatt litt uklart for meg hva dette er. Det kan være noe positivt, går jeg ut fra, og det synes som om statsråden tar det positivt. En viljeserklæring må jo være noe mer enn å gi uttrykk for en vilje. Jeg går ut fra at det må resultere i en handling et eller annet sted, at Arbeiderpartiet ønsker at det skal føre til handling et eller annet sted – at statsråden, om ikke kirkeministeren så iallfall administrasjonsministeren, tar fatt i denne viljeserklæringen og omsetter den i handling på en eller annen måte. Hvis det betyr det, er vi faktisk langt på vei enig. Vi er enig hvis det betyr at statsråden i de kommende forhandlingene med lærerorganisasjonene både i år, neste år og videre er innstilt på å si ja til lærergruppene, at de tilbud som skal legges fram for lærergruppene, må være høyere enn det som legges fram for andre grupper, nettopp for å sikre rekruttering. Hvis det er det denne viljeserklæringen betyr, kan jeg godt si at vi vil stemme for det, men det er ikke mulig, for en viljeserklæring er jo ikke noe forslag, så vi får ikke engang lov til å stemme for det. Rune Kristiansen har jo i dag oppfordret oss til å stemme for noe som det ikke er mulig å stemme for, fordi det ligger som en merknad, men hvis han hadde formulert denne viljeserklæringen som et forslag og det betyr det som jeg sier, skulle det garantert fått SVs stemmer, og jeg er sikker på at også Høyre kommer til å stemme for det hvis det er det det betyr. Så litt om den utviklingspotten som Arbeiderpartiet har kommet med forslag om. Jeg skulle ønske at vi fikk et system med en minstetimeressurs som var så høy at det i denne potten, i denne minstetimeressursen, lå ressurser også til utviklingsarbeid. Og hvis vi hadde kommet tilbake til det vi hadde på ungdomstrinnet for ti år siden, med 47 ½ time, tror jeg nok det hadde vært et skikkelig løft for ungdomstrinnet. Da ville det også ligge ressurser til både utvikling og mye annet spennende på det trinnet, det er jeg ganske overbevist om.