Jeg føler behov for å kommentere en del av de tingene som opposisjonen har sagt her på tampen, før jul. Både jeg, Jan Tore Sanner og Lars Sponheim burde kunne være enige om at norsk økonomi har mindre påvirkning på både amerikansk og europeisk økonomi enn omvendt. Det er altså slik at i den perioden vi har sittet og styrt, spesielt det siste året, har oljeinntektene gått opp, investeringene i oljesektoren har gått opp, og det skyldes altså ikke skattelette i oljesektoren. Etterspørselen internasjonalt har gått opp. Meg bekjent skyldes ikke den etterspørselsøkningen lokale skatteletter gitt verken av Jan Tore Sanner eller av Lars Sponheim. Det er samtidig slik at senkning i skatt kan gi en bedret skatteinntekt isolert sett innenfor et område, men ikke større inntektsøkning enn skatteletten man samtidig har gitt. Derfor er det smart å gjennomføre effektive endringer i skattesystemet som skaper økte inntekter noen steder, og dumt å gjennomføre skatteendringer som ikke fører til en bedret effektivitet i økonomien. For eksempel har den politikken som har vært ført når det gjelder deler av omleggingen av boligbeskatningen, ført til at folk investerer mye i bolig i stedet for å investere i små og mellomstore bedrifter, plassere inntektene sine der. Det representantene for den forrige regjeringskoalisjonen kan ta ansvaret for, er det Statistisk sentralbyrå nettopp offentliggjorde, nemlig at forskjellene mellom rike og fattige økte i løpet av de fire årene da den forrige regjeringen satt med makten. Jeg vil gjerne at de skal komme opp – ikke akkurat nå, president, men kanskje etter jul – og ta ansvar for det på en skikkelig måte. Vi får mange anledninger senere også. Når det gjelder Fremskrittspartiets bruk av penger, vil jeg si én ting: Det er helt tydelig at skredderøkonomene i Fremskrittspartiets rådgivningsgruppe har gått amok på Fremskrittspartiets filtloft. Det er altså slik at sletting av gjeld er å bruke av den samme formuen som vi ellers ville ha spart opp av oljeinntektene. Det Fremskrittspartiet gjør, er å komme løpende i salderingen og bevilge alle disse pengene, enten som 90-poster eller 70-poster, eller 50-poster i noen sammenhenger. Det er penger som går ut. Man kan gjerne si at man gjennomfører en investering i veisektoren. Men meg bekjent har det aldri vært mulig å regne stamveien mellom Bergen og Oslo som en eiendel som lett kan omsettes på det vanlige private markedet, dersom man senere skulle trenge pengene. Vi er helt enige om at det er fornuftig å investere i veisektoren. Vi er helt enige om at det er fornuftig å gjøre forskjellige investeringer i samfunnssektoren. Vi har hatt skam nok til å prioritere dette innenfor våre ordinære budsjetter, istedenfor å gjøre det som gjeldsslette i etterkant. For å si det veldig enkelt: Hvorfor er det rettferdig at det akkurat i forbindelse med de veiprosjektene som sist ble finansiert med bompenger, er det bilistene skal få skattelette? Hvorfor er det rettferdig? Hvorfor kunne ikke disse pengene i stedet gått ut til folk på andre måter, eller vært brukt til nye veiprosjekt andre steder, hvis man synes veiprosjekter er så viktige? Er det slik at Fremskrittspartiet i alle sine budsjettforslag fra nå og videre framover vil fullfinansiere og ikke legge opp til bompengefinansiering i det hele tatt? Hvis det er tilfellet, synes jeg det er kjempeflott, for da vil det komme tydelig fram fra Arne Sortevik og de andre i Fremskrittspartiet. Fra bystyret i Bergen kjenner jeg Arne Sortevik som en anstendig mann som brukte pengene på en ordentlig måte. Men nå kommer han som – i disse juletider ville det være rimelig å si – julenisse og deler ut penger til bilister på enkelte steder i landet der det i dag tilfeldigvis er en bompengestasjon. Det tilsvarende gjelder den gjeldsletten som gis til noen norske sykehus. Er det rettferdig at det er akkurat de sykehusene som har opparbeidet seg gjeld, som skal få den gjeldsletten som det legges opp til her? Ville det ikke være rimelig å gjennomføre det som overføringer til sykehussektoren, istedenfor å foreta gjeldsletting nå? Jeg er helt sikkert sist inntegnede taler, og da benytter jeg anledningen til å si at dette var en liten oppsummering i forhold til opposisjonens innspill her. Debatten om hva som er voodoo-økonomi og ikke voodoo-økonomi, hva som er voodoo-skattelette eller ikke, vil helt sikkert komme til å fortsette i årene som kommer, selv om det blir spennende å se hvor lenge Jan Tore Sanner og de andre representantene for de borgerlige partiene vil si at økningen i norsk økonomi skyldes akkurat deres skattelettelser og ikke endringer bl.a. i verdensøkonomien. Jeg synes det er fascinerende at vi nettopp i det året vi har satt opp skattene for å prioritere fellesskapet, ser at veksten i skatteinntektene er høyest.