Først til representanten Tetzschner: Det høres ut som han ikke har fått med seg at regjeringen har sagt ja til å delta i det europeiske arbeidet for å rebosette mange av de flyktningene som har kommet inn i Dublin-området, og det er jo fordi hele Dublin-systemet bryter sammen når mottakerlandene slutter å stemple passene og folk bare reiser videre. Det advarte SV mot i fjor høst, for det var det visst vanskelig å få med seg da, og det har det visst vært vanskelig å få med seg nå også, at man gjør dette. For at systemet ikke skal bryte sammen, må man vise litt solidaritet med dem som bærer de største byrdene. Det har vært mulig å forutse dette. Det var bare å ta en liten kikk utenfor våre landegrenser og se at dette måtte komme før eller siden, og den kritikken vil stå. Nå håper jeg vi kommer videre. Vårt forslag om en ny bosettingsordning handler om å tenke nytt. Det så vi da vi satt i regjering; vi sendte dette forslaget ut på høring. Og det handler om at dette ikke er en oppgave som går over, eller som er frivillig. En kan ikke bo noe annet sted enn i en kommune i Norge, og har man fått lovlig opphold av staten, bør man få muligheter til å bosette seg raskt og komme i gang med integrering. Regjeringens proposisjoner er fulle av disse setningene: Rask bosetting er god integrering. Rask bosetting er god integrering. Ja, det er det! Det er utrolig viktig at vi kommer i gang, at alle kommunene bygger opp kompetanse på dette, at man ikke har diskusjoner «om», men «hvordan», og at man styrker integreringsarbeidet raskt nå, for det er mulig å gjøre dette bedre, og vi må gjøre det bedre. Derfor er jeg også veldig bekymret når regjeringen nå – og også Venstre og Kristelig Folkeparti – diskuterer om man nå skal ha også de som får opphold i Norge, til å skulle sitte på vent i fem år. Mange har vært oppe her og beskrevet den situasjonen som flyktningene er i – hva de har måttet legge bak seg, hva de har tapt. De kommer til et samfunn de kanskje aldri har hørt om engang. Og så ønsker vi å si: Velkommen hit! Sett i gang med språkopplæring og integrering, for hvis du skal klare deg i dette samfunnet, må du gjøre det. Hvis disse menneskene skal sitte på vent i fem år for å få vite om regjeringen kanskje har tenkt å kaste dem ut igjen... Jeg tror de aller fleste som kommer, vil reise hjem hvis det blir fred raskt, det er ingen som vil noe mer enn det. Tar det lang tid, må de få lov til å etablere seg i et samfunn. Ungene deres kommer til å bli norske. Vi må gjøre alt vi kan for at de blir integrert og klarer seg godt i samfunnet og bidrar til det. Hvis de har dette utsendelsesspøkelset hengende over seg, er jeg ganske overbevist om at det kommer til å gå mye dårligere.