Skipsfartsmeldingen var imøtesett med store forventninger, forventninger som ikke minst var skapt av næringsministerens uttalelser i forkant av framleggelsen. Desto større var skuffelsen da meldingen kom. Spesielt gjelder dette de ansatte om bord i utenlandsferjene. Som representant fra Vestfold, et av landets viktigste ferjefylker, med stor ferjetrafikk både til Sverige og Danmark, ser jeg på flertallets beslutning om å fjerne nettolønnsordningen for de ferjeansatte som en ulykke både for fylket og for den maritime næringen som sådan. For ferjebyene Larvik og Sandefjord vil resultatet mest sannsynlig bli at norske ansatte om bord vil måtte gå i land og bli erstattet av svenske eller danske sjøfolk som vil bli minst 40 pst. billigere å ansette fordi de har en nettolønnsordning som stortingsflertallet vil frata norske sjøfolk. Sverige og Danmark har sammen med resten av EU en ordning som skal gjøre EU-landene til et ledende område på skipsfart, og har innsett at for å realisere dette ønsket må de ha sjøfolk som er konkurransedyktige lønnsmessig. Og EU skiller ikke mellom de ulike gruppene om bord. Alle blir behandlet likt. Alle disse landene er i en vesentlig dårligere økonomisk situasjon enn Norge, men de har valgt å gi sin maritime næring konkurransedyktige rammebetingelser fordi de ser at dette totalt sett er lønnsomt. Hvis flertallsvedtaket i dag blir stående, vil flere tusen norske sjøfolk måtte gå i land, og ferjerederiene vil ikke ha noe annet valg enn å flagge ut til Danmark eller Sverige. For Vestfolds del vil dette bety direkte tap av over tusen arbeidsplasser om bord i ferjene. I tillegg vil administrasjonen forsvinne, og på sikt vil hele det maritime miljøet bli sterkt svekket. Også leverandørindustrien og mange tiltalls bedrifter som leverer varer og tjenester til ferjene, vil bli rammet av dette. For Vestfold er innstillingen en ulykke, og jeg er glad Fremskrittspartiet ikke er med i flertallet. Denne kortsiktige politikken må regjeringspartiene og Sosialistisk Venstreparti ta ansvaret for.