Jeg forstår at Venstre synes at SV har tungt for det. Jeg kan bekrefte at det er gjensidig. Vi er begge partier, og alle partier i denne salen er opptatt av kvalitet i skolen, og mener at det har sammenheng med lærernes kompetanse. Vi trenger lærere som kan fagene sine, og som er gode kunnskapsformidlere. Å satse på kompetanse har derfor vært prioritet nr. 1 innenfor de midlene som Kunnskapsdepartementet har hatt til rådighet for kvalitet i grunnopplæringen i hele vår regjeringsperiode. Hvert år har vi fra statens side brukt om lag 400 mill. kr på etter- og videreutdanning. I tillegg har kommunene ivaretatt sitt ansvar og satset på dette. Etter stortingsmeldingen om kvalitet i skolen, som kom i 2008, har vi lagt om satsingen fra en år-til-år-satsing på etter- og videreutdanning til et varig system for formelt kompetansegivende videreutdanning – og jeg understreker videreutdanning – som en del av helheten. Målet er at flest mulig skal møte de nye kompetansekravene og ha fordypning i fagene de underviser i. Det tar tid å få dette systemet på plass, og i en innfasingsperiode har mye midler også gått til etterutdanning, bl.a. i vurdering og rådgivning. Selv om kompetansen til de ansatte i skolen er et lokalt arbeidsgiveransvar, er det bred politisk enighet om at staten skal bidra. De forslagene fra henholdsvis Høyre og Venstre som vi behandler i dag, bekrefter dette. De dreier seg om å øke den statlige andelen av finansiering knyttet til videreutdanning, om innføring av stipendordninger og om forpliktende opptrappingsplaner for å øke deltakelsen i videreutdanningsstudiene. Jeg er enig i målet om å få enda flere lærere inn i videreutdanningssystemet. Men det blir for enkelt å se på dette bare som et pengespørsmål. Satsingen på lærerkompetanse strekker seg utover satsingen på etter- og videreutdanning, og jeg vil nevne rekruttering av skoleledere og lærere. Her er GNIST-kampanjen etablert i samarbeid med partene for å bedre rekrutteringen til lærerutdanningene og til læreryrket og for å heve læreryrkets status. Vi ser en bedring av rekrutteringen – og bra er det! Partene samarbeider om flere ulike tiltak både på nasjonalt nivå og i regionene. Så er lærerutdanningene lagt om fra nå i høst, med vekt på mer spesialisering inn mot fag og trinn og med et nytt pedagogikk- og elevkunnskapsfag. Kompetansekravene i ungdomsskolen ble skjerpet i 2008. Det ble innført krav om minimum 60 studiepoeng i matematikk, norsk og engelsk for alle som skal tilsettes for å undervise i disse fagene. Vi har også nå, i oktober, sendt på høring et forslag om ytterligere skjerping av kompetanseforskriften, med ytterligere krav om studiepoeng i bestemte fag for å undervise på alle nivå i opplæringen. Vi følger dermed opp stortingsmeldingen om ny lærerutdanning, og alt dette gjør vi for å heve kvaliteten på lærerne. Veiledning for nyutdannede lærere er startet opp. Regjeringen har som mål å etablere tilbud om veiledning for alle nye lærere, og vi har også iverksatt et program som vi kaller «Vurdering for læring», som er et skolebasert kompetanseutviklingsprogram i vurdering. Så det mangler ikke på tiltak. Komiteens medlemmer fra Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre ber regjeringen øke den statlige andelen av finansieringen knyttet til videreutdanning for lærere og legge fram en forpliktende opptrappingsplan for etter- og videreutdanning som skal omfatte alle lærere i norsk grunnskole og videregående opplæring. Vi bruker som sagt årlig ca. 400 mill. kr på etter- og videreutdanning for lærere fra statens side. I tillegg kommer kommunenes bidrag. Jeg vet at kommunene ønsker en høyere andel av statlig finansiering av vikarutgiftene for videreutdanningen, og denne fordelingen vil vi vurdere nærmere. Men når vi i dag ikke helt når målene for deltakelse i videreutdanningssystemet, er det liten grunn til å tro at det bare er pengene det står på. Utfordringen er å få lærere og skoleeiere til å benytte de studietilbudene som er utviklet og prioritert i et formelt samarbeid mellom stat, KS, lærer- og skolelederorganisasjonene og Nasjonalt råd for lærerutdanningen. Noen må gjøre jobben mens læreren er i videreutdanning. I en situasjon med svært lav ledighet blant lærere er tilgangen på kvalifiserte vikarer en utfordring. Hensynet til elevene tilsier at det til enhver tid må være kvalitet i undervisningen, også når lærerne videreutdanner seg. Og vikarutgifter er tatt inn i den avtalen som strategien «Kompetanse for kvalitet» handler om. Ut fra tallene på søkere i dag har vi et fornuftig nivå på den statlige rammen til kompetansesatsing. Men dette vil jeg selvsagt vurdere løpende i kommende budsjettprosesser. Den fordelingen som partene har avtalt i strategien, vil jeg si er ikke en fordeling som må stå til evig tid. Vi kommer til å følge deltakelsen i etter- og videreutdanning tett framover og vurdere flere nye tiltak. Men forpliktende opptrappingsplaner for etter- og videreutdanning for den enkelte lærer er det skoleeierne som må ta hånd om. Dette er et klart arbeidsgiveransvar, og det er også skoleeier som må vurdere nytten av og behovet for individuelle EVU-kontoer, slik som Høyre foreslår. Jeg synes vi har en god debatt nå om etter- og videreutdanning. Men jeg vil understreke at regjeringen gjør ganske mange ting for å bedre dette, og det grunnlaget vi har nå, er godt for det videre arbeidet vi inviterer alle til å støtte opp om.