I dag tar det om lag ti år – ofte vesentlig lenger – for å planlegge store vei- og jernbaneprosjekt. Jeg tror det er bred politisk enighet om at Norge bruker lang tid – altfor lang tid – på planlegging av nye infrastrukturprosjekter. Fagetatene sier i sitt forslag til ny NTP 2014–2023: «Etatene mener at tiden det tar å forberede store samferdselsprosjekter er for lang, og at det er bred enighet om at det bør gjennomføres tiltak for å redusere tidsbruken.» De sier videre: «Transportetatene mener det må vurderes et nytt planregime for store statlige infrastrukturprosjekter.» Jeg tror det er bred politisk enighet også om at planleggingstiden må ned. Men så var det dette med gjennomføringsevnen. Mitt inntrykk er imidlertid at det i beste fall planlegges nye planleggingsrutiner, og at den planleggingen tar lang tid. Å heve terskelen for stortingsbehandling der det er snakk om saksbehandling på uker og ikke år, blir som å skyte spurv med kanon: stor støy med lite utbytte. I november 2011 besluttet forrige samferdselsminister å nedsette en arbeidsgruppe som skulle identifisere hvordan planlegging av store samferdselsprosjekt kunne effektiviseres. Gruppens anbefalinger ble lagt frem i april 2012. Nå er det gått nesten ett år. Utfordringen til statsråden er: Hvordan er rapporten fulgt opp, og hvilken effekt har oppfølging hatt eller skal ha, og fra når? I april 2012 kom det også en rapport utarbeidet av Vista Analyse for Byggenæringens Landsforening som hadde tittelen: «Ti grep for raskere planprosesser». Innledningsvis sier rapporten: «For at Norge skal få en moderne infrastruktur i løpet av 20 år kreves det endringer i måten vi finansierer, planlegger og bygger ut vei og jernbane (…) Politikk og planarbeid må kobles sterkere sammen og det må settes en frist for når prosjektet skal åpnes.» Har rapporten kommet frem til politisk ledelse i Samferdselsdepartementet? Utfordringen til statsråden er: Blir innspillene og forslagene brukt? Gjør det inntrykk når det kommer slike tydelige innspill både fra byggenæringen og fra eget byråkrati? Fremskrittspartiet mener planleggingstiden må kuttes kraftig. Målet bør være å komme ned på tre år. I dag er det for mange som får si for mye for lenge når et prosjekt planlegges. Svært lang planleggingstid i Norge er en av flere hovedgrunner til at det tar for lang tid å bygge ny vei og jernbane, og at prosjektene ofte blir dyre. Lang tid fra planlegging til ferdigstillelse medfører at prisen øker. Det er dårlig samfunnsøkonomi. Effekten av ny sikker vei utsettes. Store ulykkeskostnader er konsekvensen. Kostnadsbesparelse gjennom mindre tidsforbruk fra plan til ferdigstillelse gir et verdifullt finansieringsbidrag til de enkelte prosjektene. Lavere byggepris og raskere realisering av god samfunnsøkonomisk effekt er god økonomi og ansvarlig styring av samfunnets ressurser. Byggenæringen har følgende anbefalinger: Krav om konseptvalgutredninger og kvalitetssikring bør begrenses til prosjekter der det foreligger reelle konseptuelle valg, altså der det faktisk er noe å velge mellom. Kvalitetssikring 2-prosessen bør forenkles. Forutsigbar finansiering av hele prosjektet bør foreligge ved oppstart av planprosessen etter plan- og bygningsloven. Statens vegvesen og Jernbaneverket bør gis frihet til prioriteringer mellom enkeltprosjekter innenfor overordnede politiske prioriteringer. Det bør etableres et eget planregime for store vei- og jernbaneprosjekter i korridorene. Planlegging etter plan- og bygningsloven bør forankres i strategiske avklaringer. For hvert enkelt prosjekt bør det stilles krav til ferdigstillelsesår. Medvirkning bør være forpliktende og primært utøves tidlig i prosjektet. Innsigelsesretten bør praktiseres innenfor tydelige rammer, med krav til deltakelse i planforum. Inntil et nytt planregime for store vei- og jernbaneprosjekter, bør statlig plan benyttes hyppigere. Så kommer anbefalingene fra Samferdselsdepartementets arbeidsgruppe. De anbefaler gjennomføring av interne tiltak i Statens vegvesen. Det er jo interessant som en liten parentes. å utvikle et mer felles lovgrunnlag for interesseavklaring å innføre et tydelig og forpliktende mål for samlet tidsbruk for en planleggingsprosess at KVU/KS1 begrenses til å omfatte prosjekter der det er klare konseptuelle valg, der ett av punktene har sammenfallende anbefalinger fra disse to gruppene å videreutvikle ordningen med KVU/KS1, slik at resultatet fra dette arbeidet gir klarere føringer enn i dag, før prosjektplanleggingen etter plan- og bygningsloven starter. Der vil jeg referere til prosjektet Ferjefri E39, hvor prosjektgruppen nettopp anbefaler en slik løsning for å videreføre dette prosjektet: 6. at staten involverer seg tidligere i planprosessen og samordner sine interesser, og at man innfører tiltak for å korte ned saksbehandlingstiden i innsigelsessaker. Litt mer om samordning: Samordning av statlige interesser er avgjørende viktig når det gjelder å nå sentrale mål for NTP. I dag er det for mye tilfeldigheter som avgjør om etatene finner sammen. Vi har tydelige eksempler fra min egen hjemby, Bergen, når det gjelder tog til Flesland flyplass og lokalisering av ny godsterminal for jernbanen. Her trengs det sterkere, statlige, politiske grep fra departementshold for å samordne flere transportsektorer når de planlegger prosjekter som har sammenfallende mål. Samferdselsdepartementets arbeidsgruppe anbefaler videre 7. å senke terskelen for statlig plan 8. å øke bruken av statlig godkjenning av planprogram 9. å overføre vedtaksmyndigheten i forbindelse med bruk av statlig plan eller fastsettelse av planprogram ved samferdselsprosjekter fra Miljøverndepartementet til Samferdselsdepartementet 10. å etablere enkle kriterier som automatisk utløser statlig plan 11. at planleggingen blir mer strategisk. Og da vil jeg benytte anledningen til å minne om at det faktisk var utgangspunktet for dagens NTP, slik det var formulert i Dokument nr. 8:47 for 1993–1994. La meg én gang til referere til det pågående prosjektet Ferjefri E39, der prosjektgruppen vil ha mindre kommunal regulering for å få fart på prosjektet. De mener at mer beslutningsmyndighet bør flyttes fra kommunalt nivå til regionalt nivå, eller aller helst til statlig nivå. Dette er gode innspill som Fremskrittspartiet støtter. Prosjektet Ferjefri E39 er et nasjonalt prosjekt som må løftes frem i en ny NTP, og prosjektet bør derfor bruke nye virkemidler for å korte ned både planleggingstid og byggetid. Jeg har omtalt en rekke av de innspillene som foreligger fra både Samferdselsdepartementet selv og byggenæringen for å effektivisere planprosessene og korte ned planleggingstiden. Også en rekke andre aktører og interessenter innenfor samferdselsområdet har spilt inn forslag for å korte ned en altfor lang planleggingstid. Til bygg.no sier statsråden selv i august 2012 at planlegging av store vei- og baneprosjekter tar altfor lang tid. Hun vil halvere tidsbruken og sier: «En halvering av dagens tidsforbruk er et fornuftig mål.» Mitt spørsmål til statsråden er: Hva vil statsråden gjøre for å effektivisere planleggingsprosessen og få planleggingstiden ned til maksimalt tre år, og når kan endringer få effekt?