Finansieringen av FN har vært en del av den offentlige debatten i mange år. Bakgrunnen for at man har diskutert dette, er to forhold. Det ene er at FN kontinuerlig har bruk for mer penger, særlig til sitt humanitære arbeid. Det andre er at enkelte store bidragsytere ikke har bidratt i den grad de er forpliktet til, og at FN dermed kontinuerlig har hatt finansielle vanskeligheter. Diskusjonen internasjonalt har dreid seg om hvordan FN skal kunne få en annen finansiell basis. Et av forslagene som er fremmet, går på at det etableres et internasjonalt støttefond for humanitær bistand. En del av den internasjonale debatten har også dreid seg om FNs tusenårsmål, om hvordan man skal klare å finne en permanent eller bedre finansiering av FN. Bakgrunnen for SVs forslag i dag er i første omgang den humanitære katastrofen som oppstod i Sørøst-Asia etter tsunamien, da verden helt forbilledlig klarte å stille opp. Både nasjoner, enkeltmennesker og bedrifter gav støtte i et omfang vi aldri noensinne har sett maken til, og det var et lærestykke i hvordan internasjonalt samarbeid faktisk kan foregå. Det var ikke minst også et lærestykke i hvordan enkelte nasjonalstater var i stand til å håndtere en så håpløs og umulig situasjon som da oppstod. I etterkant av dette kom mange katastrofer som til da hadde hatt internasjonalt søkelys, i stigende grad i skyggen. Erfaringen fra den moderne verden er at det internasjonale samfunnet i begrenset grad er i stand til å fokusere på og ha stor oppmerksomhet rettet mot mange store katastrofer på en gang. Det vi med sikkerhet vet, er at f.eks. det afrikanske kontinentet har mange store katastrofer som ikke har internasjonal oppmerksomhet i samme grad. Det er ikke like lett for de store humanitære organisasjonene å samle inn penger til disse. Dette er bakgrunnen for SVs forslag. Det som lenge har vært en del av den internasjonale debatt, ønsker vi å bringe inn i stortingssalen, i første omgang gjennom et forslag om at Stortinget stiller til rådighet en større sum penger for Regjeringen – i neste omgang som en del av den permanente finansieringen av FNs humanitære bistand. Vi mener at dette er et godt forslag. Vi mener at dette ikke står i motstrid til at Norge heldigvis har mange andre virkemidler for å bidra nasjonalt og internasjonalt, slik det også går fram av flertallets merknad. Dette står ikke i motstrid til at vi yter bistand gjennom ordinære bevilgninger over statsbudsjettet – det vil være et viktig supplement. Men kanskje er noe av det aller viktigste med vårt forslag den symboleffekten det vil ha at en stor bidragsyter stiller en større sum penger til rådighet for FN, at andre kan se at det er mulig. Eksempelets makt kunne i så måte føre til at det etter hvert ble et fond av et visst omfang, som da kunne stå til rådighet for Sikkerhetsrådet. Dette er en del av de vakre tankene som mange har om hvordan man framover skal klare å finne bedre måter å finansiere internasjonal humanitær bistand på, der FN er i førersetet. Dette er bakgrunnen for vårt forslag. Vi mener at det fortsatt har aktualitet. Det er ikke flertall for dette forslaget i dag, og det overrasker oss for så vidt ikke. Men vi tror det er viktig at vi også i Norge har startet den debatten som mange deltar i internasjonalt, simpelthen fordi vi ser det internasjonale samfunns utilstrekkelighet nesten hver gang det skjer en stor humanitær katastrofe. Tsunamien er et eksempel på hvordan dette kan skje. Vi håper at det skal være mulig å gjøre like store anstrengelser fra verdenssamfunnet hvis noe slikt skulle skje igjen, men all erfaring tilsier at det hadde vært godt om FN hadde hatt en finansiell reserve, som vi i første omgang hadde stilt til rådighet for den norske regjering, slik at FN på en helt annen måte kunne vært aktiv med én gang. Bare avslutningsvis: Det som dessverre er situasjonen, er at når det oppstår en humanitær katastrofe i tillegg til at det allerede eksisterer humanitære katastrofer, er at FN må rundt til medlemsstatene og be om penger. Vi vet at denne situasjonen ofte har ført til at man ikke får de pengene man var forespeilet, og at katastrofens omfang dermed blir større. Derfor vil vi bringe vårt forslag videre. I denne omgangen vil det bli stemt ned. Jeg tror at neste gang dette kommer opp i Stortinget, vil flere partier se at forslaget har mye for seg. Jeg tar opp forslaget fra Sosialistisk Venstreparti.