Om Fremskrittspartiet var underlagt markedsføringsloven, ville forslaget fra Fremskrittspartiet om lovfesting av retten til fritt skolevalg bli dømt som villedende og dermed ulovlig markedsføring. Uttrykket «fritt skolevalg» holder ikke det det lover. Det er nemlig ikke elevenes valgfrihet som foreslås, men opptak til skoler basert på karakterer og sortering, og det skal innføres med tvang. For det første er innholdet i forslaget tvilsomt og ikke egnet til å skape en bedre skole for elevene – tvert om. For det andre mener Fremskrittspartiet at staten skal tvinge fylkeskommunene, lokale folkevalgte organer til å innføre Fremskrittspartiets ideologi – enten de vil det eller ikke. Fremskrittspartiet er ikke for folk flest. De prioriterer eliten. De elever som har best karakterer, skal få lov til å velge fremst i køen: hvor de vil gå på skole, og hva slags skole de ønsker å gå på. Fremskrittspartiet har ikke mye respekt for kommunene og vil åpenbart avvikle det lokale folkestyret, unntatt i strandsonesaker og når det gjelder snøscooterkjøring. Det ene er spørsmålet om Stortinget skal overstyre skoleeieren – fylkeskommuner og kommuner – i denne saken: overkjøring av de lokale folkevalgte. Det andre er konsekvensen av å tvinge eieren av de videregående skolene til å innføre karakterbasert opptak. Det er sikkert en meget god høyrepolitikk, men det er ikke bra for elever flest, og det er trussel mot satsing på den offentlige fellesskolen. Dette er ikke nytt. Fremskrittspartiet hadde et likelydende forslag i 2004. Da stod de alene. Nå har de Høyre med på laget. Høyre har snudd. Jeg vil gjerne sitere Høyre fra debatten for to år siden: «For Høyre er det kommunale selvstyret så viktig at rikspolitikerne skal være forsiktige med å detaljstyre når det gjelder lokale initiativ og ulike lokale løsninger.» Og: «Det er mange som ikke er beredt til å akseptere at folk og kommuner velger forskjellig. Heldigvis er vi i Høyre det.» Og videre: «Vi må godta at de velger forskjellig. Det er kanskje det som er Fremskrittspartiets problem, at ikke alle vil som dem, og at de da ikke bør få velge.» Da stod Fremskrittspartiet alene, nå har de fått Høyre med seg. Høyresiden står sammen om tvangen, på sidelinjen, heldigvis. På Høyres landsmøte i 2006, for bare litt over en uke siden, sa partileder Erna Solberg følgende i sin avslutningstale: «Høyres formål er å skape muligheter for alle, og (…) vi skal virkeliggjøre dette gjennom å jobbe for fem klare mål for Norge.» Det første punktet var en «kunnskapsskole der ingen elev blir hengende etter». Erna Solberg la vekt på at Høyre fra nå av skulle snakke mer om og fokusere mer på de aller svakeste i skolen. Det varte ikke lenge – nøyaktig fram til 22. mai. Et bredt flertall på Stortinget, fra sentrum til venstresiden, mener at de lokale folkevalgte fortsatt skal bestemme i dette spørsmålet. Det er lokaldemokrati. I tillegg er det brede flertallet enige om at skoleinntak basert på karakterer har mange svært uheldige konsekvenser. Det forsterker sosiale forskjeller, og det innebærer vanvittig mye unødvendig transport, der elevene må bruke mye tid til å komme seg til og fra skolen. Det er dårlig for miljøet, og det er dårlig for økonomien. SV vil bruke penger på å utvikle skolen, satse på kvalitet i skolen, ruste den opp og ikke på å frakte elever over store avstander. Denne frakten fører også til segregering, og i distriktene truer den eksisterende skoler. SV mener at det heller må være en rettighet for 16-åringer å kunne gå på sin nærmiljøskole i størst mulig grad. Denne rettigheten vil Fremskrittspartiet og Høyre ta fra 16-åringer gjennom tvangstiltak og ved lov. Heldigvis vil flertallet på Stortinget noe annet.