Jeg er glad for at det er en bred enighet om hovedlinjene i denne proposisjonen. Fremskrittspartiet har i en årrekke argumentert for at saksbehandlingen på utlendingsfeltet må forenkles. Denne proposisjonen er derfor på mange måter en seier for Fremskrittspartiet, og jeg vil utfordre opposisjonen til å se på andre deler av innvandringspolitikken med like konstruktive øyne som i denne saken. Det har vært et stort problem at det har blitt framsatt uforholdsmessig mange omgjøringsanmodninger. Klageinstansen i Utlendingsnemnda mottar og behandler hvert år et stort antall anmodninger om omgjøring av endelige vedtak. Det ble fremmet – som representanten fra Høyre var inne på – om lag 6 000 omgjøringsanmodninger i 2012. Dette utgjør nesten halvparten av alle realitetsbehandlede saker på asylfeltet. De aller færreste klagene fører til omgjøring, og i mange tilfeller er det helt åpenbart at anmodningen ikke kan føre fram. Det er derfor ønskelig både å effektivisere behandlingen og å redusere antallet anmodninger som blir levert. Vi vet at kapasiteten på asylfeltet er sprengt, 5 500 mennesker står i bosettingskø og like mange venter på uttransportering. Fremskrittspartiet har alltid vært helt klare på at vi skal ha en rask og effektiv saksbehandling på en måte som ivaretar rettssikkerheten til den enkelte. En lang ventetid er uverdig for den enkelte asylsøker som får livet sitt satt på vent, det er dyrt for samfunnet og det er dårlig for integreringen. Lovforslaget gjør at de omgjøringsanmodningene som åpenbart ikke kan føre fram, gis en forenklet behandling. Dette er veldig positivt for asylprosessen, og jeg ser fram til ytterligere forslag til forbedringer av asylprosedyren fra regjeringen. Skal vi unngå de situasjoner vi har sett de senere år, der barn og andre tilbringer årevis i limbo mens man avventer asylbehandlingen, er det viktig at UDI og UNE sørger for en rask avklaring. I denne sammenheng er utlendingsforvaltningens totale saksbehandlingskapasitet i aller høyeste grad relevant. Jeg er derfor glad for dette forslaget, der det i større grad kan gis standardiserte svar på omgjøringsanmodninger. Det vil føre til at utlendingsforvaltningen vil få frigjort kapasitet til å kunne behandle asylsøknader raskere i første instans. Har søkeren et reelt beskyttelsesbehov, skal dette avklares raskt. Tilsvarende skal en asylsøker som ikke har beskyttelsesbehov raskt sendes ut av landet. Lovforslaget inneholder også en rekke innstramminger, som er positivt. Tidligere har det vært mulig å få behandlet en omgjøringsbegjæring selv om søkeren ikke oppga bosted eller hadde ukjent oppholdssted. Den nye hovedregelen er at denne typen søknader nå skal avvises. Det finnes ingen god og nøyaktig oversikt, men det er anslag på at det er så mye som 20 000 illegale innvandrere bare i Oslo-området. Det er derfor av stor samfunnsmessig betydning at vi har kontroll på bostedsadressen til personer som ennå ikke har fått opphold. Det vil i samråd med samarbeidsavtalen være enkelte unntak for barn, og det er noe man ser på i forhandlingene mellom regjeringspartiene og samarbeidspartiene. Det er allikevel positivt at vi nå får på plass en slik viktig og generell innstramming. Asylsystemet er overmodent for reform, og det å gi omgjøringsanmodninger som åpenbart ikke kan føre fram, en forenklet behandling, er et riktig skritt på veien. Vi i Fremskrittspartiet er glade for at vi har klart å sette dagsordenen i denne type saker, og jeg kan forsikre alle om at Fremskrittspartiet vil arbeide hardt hver eneste dag framover for en helt nødvendig opprydding i norsk asylpolitikk.