Mange vil vel kanskje si at nordmenn er født med ski på beina, men for folk langs kysten – de aller fleste som bor langs kysten – er det vel slik at man nesten er født med en båt under beina. Jeg synes det er bra at statsråden redegjør for arbeidsgruppen, og at han forventer at den skal legge fram sin rapport før 1. april. Sikkerhet og trygghet på sjøen er utrolig viktig for alle dem som bor langs sjøen, men ikke minst for alle dem som ferdes på sjøen, enten det er i næringssammenheng eller det er i privat sammenheng og fritidssammenheng. Jeg synes det er bra med kampanjer som f.eks. «Klar for sjøen». Det er en god kampanje. Jeg registrerte også at statsråden var veldig opptatt av politiet og politiets rolle på sjøen. Så vidt jeg vet, er det slik at sist sommer sto halvparten av alle politibåtene på land, istedenfor å være på vannet og være ute og hjelpe folk, enten det dreide seg om en nødssituasjon eller om å drive forebyggende arbeid – som også er en viktig jobb for politiet. Nesten halvparten av båtene var på land. Det må jo være et stort paradoks, når så mange mennesker mistet livet på sjøen sist sommer. Jeg håper virkelig at regjeringen, i tillegg til alt skrytet fra næringsministeren, tar inn over seg at så mange båter sto på land som faktisk kunne vært ute og drevet aktiv tjeneste. Som sagt er holdningsskapende arbeid utrolig viktig. Det skjer mye bra, men man må selvfølgelig hele tiden sørge for å holde et enda større trykk oppe, for det er slik at hvis man skal komme videre, må trykket være der. Det må være der hele tiden, det må være kontinuerlig. Jeg må si at jeg ble bekymret da jeg registrerte at regjeringen foreslo å kutte i bevilgningene til Redningsselskapet med over 30 mill. kr – 30 mill. kr til dem som kanskje er den største spydspissen når det gjelder redning av mennesker, når det gjelder redning av verdier, og når det gjelder oljevernberedskap og andre områder der Redningsselskapet bidrar veldig aktivt. Noe av det som kanskje er mest bekymringsfullt, og som jeg har utfordret Redningsselskapet på, er: Hva blir konsekvensene av de kuttene man nå har gjort? Man har sagt at man skal sørge for at alle båtene i beredskapen fortsatt kommer til å være der. Det er bra. Det var på bakgrunn av at man fikk på plass 10 mill. kr til. Min frykt er at der Redningsselskapet kommer til å kutte, er i det forebyggende arbeidet blant barn og unge, at man faktisk skal få god opplæring i hvordan man skal ferdes på sjøen, og hvordan man skal være i nærheten av sjøen. Det er det som avgjør hvordan fremtiden vil se ut med tanke på ulykkesstatistikken og den dystre statistikken vi har opplevd de siste årene, med stadig flere mennesker som mister livet. Så registrerer jeg at når man prater om beredskap, er det viktig å ha med seg totaliteten. I fjor opplevde vi at regjeringen, i tillegg til at den ikke har gitt Redningsselskapet de nødvendige bevilgningene, kuttet i Kystvakta her i Sør-Norge. Man hadde tre båter, men det var bare en av dem som var i aktivitet. Den ene båten som var i aktivitet, sendte man til og med til Nord-Norge i perioder, fordi man hadde for få operative døgn i Nord-Norge og man derfor trengte å ha Kystvakta også der, slik at man ikke fikk en skikkelig og god beredskap på sjøen på Sørlandet. Jeg synes det er veldig bra at interpellanten tar tak i denne problemstillingen, det er en viktig problemstilling. Jeg håper også at statsråden vil komme tilbake på egnet måte når arbeidsgruppen er ferdig, slik at man kan komme i gang med enda flere gode tiltak. Dette er et område hvor vi ikke har noen tid å miste. Kanskje ett av de gode tiltakene som man kunne ha gjort noe med – etter å ha gjennomført 17 utredninger og er i gang med den 18. – er Stad skipstunnel. Den burde vi snart ha gjennomgått nok. Vi vet dessverre at det er mange som mister livet på sjøen på denne strekningen. Det har det vært opp gjennom tidene, så det er definitivt et område hvor man virkelig kunne gjort noe for å redusere faren for dem som er på sjøen, enten det gjelder på fritiden eller det er knyttet til næring. Så det å få på plass Stad skipstunnel bør være noe regjeringen setter fortgang i, at det kanskje snart er nok med utredninger og at det er på høy tid med handling. Der vil jeg også utfordre andre partier i Stortinget, for sist gang saken var til behandling, var det bare to partier som var klare og tydelige på at vi ville ha dette på plass, og det var Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti.