Nysalderingen som Stortinget i dag behandler, gir først og fremst uttrykk for én ting, og det er at norsk økonomi går svært godt. Man har altså fått 65 milliarder kr mer i inntekt enn det man hadde forutsatt. Det er klart at det er gode nyheter. Samtidig er det er par ting man skal tenke gjennom. For det første skal man tenke gjennom om dette er noe som kan vedvare over tid. Det er særlig to forhold i norsk økonomi som det er grunn til å legge vekt på. Det ene er at kapasiteten er nesten fullt utnyttet. Det betyr at det må være en hovedoppgave å frigjøre ledige hender, få de som ikke er i arbeid, i arbeid, slik at man har mulighet til å videreutvikle velferdsstaten. Velferdsstaten trenger ledige hender, og når økonomien går på høygear, som den har gjort i det året vi snart har bak oss, betyr det at det er en kjempeutfordring ikke bare for Stortinget, men også for Regjeringen, for det norske næringslivet og for offentlig sektor å sørge for at man klarer å få flere hender i arbeid. Det andre er at dette viser hvor ekstremt sårbar norsk økonomi er. Store deler av ekstrainntektene skyldes aktivitet knyttet til olje- og gassproduksjonen. Det betyr at norsk økonomi gjennom denne salderingen med all mulig tydelighet viser hvor stor usikkerhet som ligger ikke bare i anslagene på oljeprisen, men også i dollarkursen. Hvis det hadde vært fall i oljeprisen eller dollaren hadde vært mye lavere, kunne dette godt ha vært motsatt. Det viser hvor ekstremt sårbar norsk økonomi er, og hvor ekstremt avhengig vi er av å ha høye oljeinntekter. Det SV gjennom mange år har tatt til orde for, nemlig en omlegging fra investering i Nordsjøen til investering i fastlandsproduksjonen og investering i kunnskapsøkonomien, vises med all mulig tydelighet i det salderte budsjettet som nå ligger foran oss. Jeg skal ikke ta opp hele denne debatten, men bare peke på én ting: Jeg er enig i det som i utgangspunktet kan virke som ganske nøkterne anslag fra Regjeringen, som gjør at man nå får en betydelig høyere inngang av penger enn det man egentlig kunne ha forutsatt, fordi man altså utmerket godt kunne hatt den motsatte situasjonen hvis oljeprisen og dollarkursen hadde vært lavere. Det betyr at det å ha nøkternhet i forhold til hvilke anslag man i utgangspunktet skal legge fram for Stortinget, er klokt. Det er bedre å få et betydelig pluss enn å få et betydelig minus. Jeg vil likevel bare understreke et viktig poeng, nemlig at dette budsjettet med all mulig tydelighet viser – det må Regjeringen i større grad nå ta alvorlig – at hele økonomien i realiteten hviler på to priser, nemlig prisen på olje og prisen på dollar. I tidligere nysalderingsdebatter her i Stortinget har det vært tilløp til betydelig omkamp om politiske saker. Det var særlig tydelig under sentrumsregjeringen, som tok opp en veistump her og en veistump der. Det er heldigvis ikke slik i dette nysalderte budsjettet. Dette er i all hovedsak pluss og minus. Det setter SV pris på. Vi har likevel sammen med Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet funnet rom for å rette opp noe av det som har vært nødvendig knyttet til utdanningsbudsjettet. Det er naturlig å tenke seg at det blir lagt inn i nysalderingen. Det er SV glad for. Utover dette har vi ingen kommentarer. Vi står sammen med de andre partier som er nevnt her, om de forslagene som det er referert til.