Cynický bastard, co prodává nenávist. Jindřich Šídlo sepsal politický příběh doktora Sládka

V devadesátých letech minulého století ukázal zakladatel radikální pravice v Česku Miroslav Sládek, že politickou práci zvládl na jedničku. O čtvrt století později sice Sládek už není tak výrazným politikem, ale to, co hlásá, už není považováno za opovrženíhodné. Útočí na Romy, na EU, na uprchlíky a na jiné politiky. Další politici jeho recept přebírají. A stačí to dokonce k tomu, aby si člověk mohl stoupnout vedle prezidenta republiky Miloše Zemana.

Před lety Miroslav Sládek přesvědčoval lidi, že musí čelit celé řadě hrozeb – nepracujícím Romům, sudetským Němcům a tradičním politikům, kteří nedokážou řešit jejich problémy. Nepřipomíná vám to slova některých dnešních politiků, třeba Tomia Okmaury? Jindřich Šídlo v pátečních Hospodářských novinách tvrdí, že se Sládek znovu vrací na scénu.

„A vlastně vůbec nemusí měnit svůj zájezdní program, v němž dokázal během pár minut říct lidem na náměstích, kdo všechno je ohrožuje: Romové, sudetští Němci, migrace, EU, NATO, tradiční politici a jejich strany – tehdy to byl extrém, od něhož se patřilo štítivě odtáhnout. Dneska se s tím dá dostat na státní svátek na jedno pódium s prezidentem republiky,“ upozorňuje Šídlo. Novinář v této souvislosti připomíná, že na počátku 90. let minulého století Miloš Zeman věděl, že bude muset s Miroslavem Sládkem zabojovat o voliče. Říkával tehdy, že „republikáni jsou jen zdivočelí sociální demokraté“, doplňuje Šídlo s tím, že to znělo docela vtipně.

Co Sládkovi zlomilo vaz? Ve druhé polovině devadesátých let vyšlo najevo, že si z poslanecké práce a z peněz svých poslaneckých kolegů v podstatě vybudoval malou rodinnou firmu. Jeho spolustraníci mu např. odváděli část platů.

Ačkoli padl, neznamená to, že není nebezpečný. „Sládek byl skutečně nebezpečný cynický bastard, který pohrdal svými voliči a vždy v dokonalém obleku obklopen holohlavou ochrankou jim přivážel čistou nenávist,“ varuje autor.

