EU plánuje vytvoření asijsko-negroidní rasy. Spiknutí Židů a zednářů. Vatikán a papež oddaní ďáblu. Rudá kráva Šiklová. Klausův Hájek vydává novou třaskavou knihu

EXKLUZIVNĚ Bývalý vicekanceléř prezidenta Klause a šéfredaktor kontrarevolučního magazínu Protiproud.cz Petr Hájek v těchto dnech vydává knihu Smrt ve věži, která je po Smrti ve středu a Smrti v sametu poslední částí volné trilogie. Kniha má podtitul Manuál k přežití katastrofy a vydává ji nakladatelství Daranus.

„Tento ‚Manuál metody a itinerář cesty k přežití‘ formuluji právě ve chvíli, kdy závěrečná bitva staleté války proti naší civilizaci již začala. S vědomím, že téměř nikdo tomu nevěří či to přinejlepším bere jen jako strašidelnou televizní pohádku pro dospělé před spaním,“ píše Hájek.

Elity dle něj přijaly „rozhodnutí razantně zredukovat počet otroků nejvíce vyzkoušenou metodou (válkou) – a současně tím vyřešit napětí mezi ‚majiteli klíčů‘…“ „Vedou nás na jatka – a doufají, že si toho nevšimneme,“ varuje.

Válka, která brzy vypukne, nevyhubí celé lidstvo

„Válka Západu proti Rusku – dokonce i pokud přejde do jaderné fáze – nesmete, jak již řečeno, všechen život z povrchu naší podivuhodné planety. To je čirá mystifikace. Má určitě veškeré předpoklady být posledním zničujícím úderem naší těžce nemocné civilizaci, většinu zbývajícího planetárního lidského prostoru podstatně ovlivní, nemá však sílu být ‚koncem světa‘. Těžce zraní především Ameriku, Evropu a část Asie, nevyhladí ale lidstvo na celé zeměkouli – i když je podstatně ‚zredukuje‘. Což je ostatně jedním z hlavních strategických cílů budovatelů Nového světového řádu,“ předpovídá Klausův bývalý vicekancléř.

„Vše ukazuje k tomu, že nejzazší termín pro rozhodnutí kdy (a zda) vyrazit do finiše, je poslední čtvrtina roku 2017. Po amerických a francouzských prezidentských a německých parlamentních volbách,“ myslí si šéfredaktor Protiproudu.cz.

Ilumináti chtějí dobýt srdce Heartlandu – střední Evropu a Rusko

Kdo si myslel, že po Smrti ve středu, v níž Hájek zpochybnil oficiální verzi 11. září, a Smrti v sametu, kde označil Václava Havla za nepovedený pokus o Antikrista, nemůže již Hájek ničím překvapit či šokovat, se velmi mýlí.

Pokud bychom měli velmi stručně shrnout obsah Hájkovy poslední knihy, tak je o tom, jak spiknutí zednářů a iluminátů, kteří usilují o ovládnutí světa a nastolení totalitní světovlády (Nový světový řád), vede svět k „horké“ válce s Ruskem, která vyústí k částečnému zničení světa a ke zničení současné vysoce technicky vyvinuté a prosperující, avšak bezbožné západní civilizace. Zednáři a ilumináti, kteří se hlásí k „osvícení“, jsou de facto vyznavači Světlonoše – Lucifera – ďábla a chtějí odstranit křesťanství, národy a rodiny. Komunismus s kapitalismem se uměle prolnuly a vzaly si od sebe to nejhorší.

Hlavní základnou elit Nového světového řádu jsou USA a Evropská unie, které chtějí dobýt „kontrarevoluční“ Putinovo Rusko, protože se Novému řádu nechce podrobit. Západní elity se v tomto plánu řídí geopolitickou koncepcí Heartlandu, jejímž autorem je významný britský geograf Halford Mackinder. Klíčem k ovládnutí planety je podle něj takzvaný Světový ostrov, jejž tvoří Evropa, Asie a Afrika. Základní teze této teorie zní: „Kdo ovládá střední a východní Evropu, ovládá Heartland. Kdo ovládá Heartland, ovládá Světový ostrov. Kdo ovládá Světový ostrov, ovládá svět.“ Žádný plán ale nikdy úplně nevyjde (pouze Boží plán).

Masaryk–Gottwald–Havel. V roce 1983 byl svět kousíček od jaderné války

Petr Hájek opět přináší z pohledu mainstreamového čtenáře velmi svérázné interpretace historie a úlohy jednotlivých historických osobností. Vidí kupříkladu revoluční linii Hus–Masaryk–Gottwald–Havel. Husa a Havla označuje za „dva malé generály satanovy Páté kolony“.

Také uvádí, že na počátku prezidentství Ronalda Reagana a když byl vůdce SSSR Jurij Andropov již na smrtelné posteli, byl svět v roce 1983 jen kousíček od jaderné války mezi supervelmocemi.

„Nastal kritický konec léta roku 1983. Sovětská rozvědka dostávala ze všech rezidentur zprávy o zjevných přípravách Reaganova překvapivého jaderného útoku na Heartland. Měly k tomu být využity rozsáhlé podzimní manévry NATO. Jurij Andropov byl rozlícen, ale v podstatě nemohl nic dělat. Něco však přece: uvedl do stavu bojové pohotovosti celý jaderný arzenál. Přijal Reaganovu výzvu. Teprve později vyšlo najevo, že v tu dobu měli Američané pro své jaderné střely zaměřeno 3100 cílů v zemích Varšavské smlouvy, většinu z nich samozřejmě v SSSR… Andropov byl však pravděpodobně již rozhodnut zaútočit jako první… Svět zřejmě zachránila jeho kvalifikace z tajných služeb. Měl několik zdrojů, kterým skutečně důvěřoval. V dané chvíli dostal z jednoho takového informaci, že Reagan nenašel odvahu ke vložení svého jaderného kódu do kolotoče smrti,“ píše Hájek.

Stalin se vymknul z ruky západním iluminátům a vytvořil vlastní projekt světovlády

Stalin dle Hájka koncipoval druhé iluminátské centrum se vším všudy, protože se otočil zády k většině zednářů, kteří financovali Lenina a bolševickou revoluci. „Že se mu to podařilo, dosvědčuje i fakt, že došlo k rozdělení ‚sféry vlivu‘ – pokud jde o bankéře. Evropští Rothschildové od té chvíle patřili jemu, zámořští Rockefellerové ovládli Západ. Stalin se tak stal rovnocenným konkurentem americké iluminátské centrály. Dokonce tu svou rovněž na Leninových základech institucionalizoval. Kominterna (Komunistická internacionála) se stala protikladem americké ‚Headquarters‘ iluminátů – FEDu (Federální rezervní banky), kterou Rockefellerové a spol. ukradli Američanům před Vánocemi roku 1913,“ píše Hájek.

Putin se podobá Stalinovi v tom, že se evropským a americkým iluminátům a zednářům vymkl z kontroly a jde vlastní cestou. Putin dle něho možná přece jen udržuje alespoň přátelské vztahy s tradičně proruskými Rothschildy.

Zednáři, ilumináti, Vatikán a smlouva se satanem

Hájek rovněž popisuje, jakou roli v antiplánu Zlého hrají ilumináti, svobodní zednáři a dvě největší „mafiánské“ rodiny Rothschildů a Rockefellerů. „Mezi členy Velké či Malé rady, Sanhedrinu, která odsoudila Ježíše Krista k smrti, a současnými iluminátsko-zednářskými vrcholnými sbory, ovládanými židovskou finanční oligarchií bankéřských rodin a dynastií, není v principu vůbec žádný rozdíl,“ píše Hájek.

Zednáři podle Hájka pronikli i do nejvyšších pater Katolické církve včetně papeže Františka, který sám Katolickou církví „pohrdá“. Viditelným projevem této revoluce uvnitř církve byl Druhý vatikánský koncil. Projevuje se „teologický, mravní a věroučný rozklad církve“. Církev ovládly skupiny, „jejichž ‚smlouvy se satanem‘ jsou obzvlášť ohavné a tragické“. Vatikán je dle něho „postupně zednáři prakticky ovládnutý“.

„Dnes už se na destrukci biblických pravd podílejí i mnohé ‚katolické‘ elity – poté, co také už nejvyšší patra Vatikánu ovládli (po II. koncilu v 60. letech) zednáři – v čele s papežem Bergoliem (Františkem), který se příslušností k této satanské organizaci už ani příliš netají. Proto jej také ateistická média, katolickou církev vždy nenávidějící a skandalizující, tolik oslavují,“ píše katolík Hájek.

Panevropa: negroidní eurasijská rasa

Hájek popisuje i plán na vytvoření evropského superstátu, který se má stát členem světové federace. Podmínkou uskutečnění je plán zakladatele panevropskhéo hnutí Richarda Coudenhove-Kalergi na vytvoření euroasijské-negroidní rasy.V knize Praktischer Idealismus (1925) požaduje dle Hájka Kalergi odstranění národních kultur původních obyvatel Evropy a vznik nové „negroidní eurasijské rasy“ ovládané elitou, kterou nazývá německy Führernation (Vůdcovský národ). Připomněl, že populační divize OSN (UNPD) uvedla již v roce 2000, že „Evropa bude do roku 2025 potřebovat 159 milionů imigrantů“.

„Euro-negroidní rasa, která má být výsledkem těchto rasových experimentů, je pro totalitní ovládnutí společnosti extrémně důležitá. Vysoká porodnost způsobí, že již během jedné či dvou generací se původní bělošská většina stane menšinou. V důsledku toho – i kdyby nadále formálně fungovaly demokratické principy – bude přehlasovatelná. Ztratí tedy poslední nástroj, jak se byť jen teoreticky domoci svých někdejších práv a svobod,“ upozorňuje Hájek, který píše o „letitém zednářském spiknutí na úplné mocenské ovládnutí Evropy“.

11. září, arabské jaro, Islámský stát a migrační vlna

Americké 11. září 2001 je dle Hájka ve skutečnosti dílo amerických tajných služeb řízených „elitami NWO“. Bylo záminkou k dobytí (a rozbití) „neposlušných“ států na Blízkém a Středním východě a na severu Afriky – jednak z hospodářských důvodů (ropa), „jednak jako východisko pro start revoluční metody rozpuštění historických národů a států v novém rasovém, náboženském a kulturním kotli s pomocí imigrantské invaze do Evropy“. USA dle něj společně s Tureckem stvořily Islámský stát.

„Tři měsíce před ‚útokem‘ prodal Rockefeller jednu ze svých mnoha dalších newyorských nemovitostí – slavné ‚Věže‘ Světového obchodního centra – právě ty budovy, které měly za pár týdnů vyletět do povětří. Aby nabyvatel nebyl škodný, byly mu na stejnou miliardovou ‚nákupní cenu‘ současně pojištěny – světe žasni nad tou prozíravostí – ‚proti teroristickému útoku‘(!),“ píše Petr Hájek.

Kontrarevolucionáři, kteří stojí proti Novému světovému řádu, jsou označováni jako „extremisté, xenofobové, fašisté, nenávistníci, nesnášenliví ne-humanisté, nebezpeční šílenci“. „Vlády z ‚bezpečnostních důvodů‘ přijmou opatření na omezení internetu, nezávislé weby, takzvaně extremistické, xenofobní či proruské, budou vypnuty. Jediné dostupné ‚informace‘ poplynou z oficiálních zdrojů a bude je mít plně v rukou Kavárna,“ varuje Hájek.

Elity Nového světového řádu uzavřely „kontrakt s ďáblem“. Rudá kráva Šiklová

Elity Nového světového řádu podle Hájka uzavřely „kontrakt s ďáblem“ „ve smrtícím přesvědčení o své nadřazenosti, o ‚nadčlověčenství‘ “ a pokračují ve dvou projektech Hitlera: vytvoření sjednocené Evropy a nové rasy (i když jiné), a dobytí Ruska.

Hájek věnuje dost prostoru i Václavu Havlovi a přidává historku, jak „vzniklo“ Havlovo pověstné srdíčko: „Marta Kubišová… procházela mnoha životními svízelemi, takříkajíc nesla svůj kříž. Jako katolička v tom viděla něco z utrpení Panny Marie – a proto za svůj podpis začala kreslit mariánské (mečem žalu nad Kristovým umučením) probodené srdíčko. Havlovi se ten ‚znak‘ velmi líbil a opakovaně ji nepřímo žádal, aby mu ho přenechala. Marta však na to ostentativně nereagovala – a tak jí ho prostě vzal. Začal se jím podepisovat – ‚odpreparoval‘ z něj ovšem ono probodení, které odkazovalo ke Kristu.“

„Hlavními esy v ‚mravní a etické policii‘ rekrutované z Havlových disidentských struktur po roce 1989, kteří soudili národ za ‚zbabělost a nečinnost‘ v letech normalizace, byli (a jsou) typicky takoví obři svědomí, jako ‚socioložka‘ Jiřina Šiklová. Jako mladá komunistka si v divokých padesátých letech na Filosofické fakultě UK vysloužila od ostatních studentů přezdívku ‚rudá kráva‘, neboť šla po krku ‚ideově nepevným‘,“ říká Hájek a v podobném směru hovoří i o europoslanci TOP 09 Jaromíru Štětinovi.

Hájek varuje před virtuálním světem internetu, který pokřivuje naše vidění reálného světa a současně před novými moderními technologiemi, které nás činí velmi zranitelnými v okamžiku, kdy přestanou kvůli očekávané katastrofě či konfliktu fungovat. Hovoří o Overtonových oknech, kdy se věci, které byly dříve považovány za zvrácené, postupně salámovou metodou stávají součástí mainstreamu. Též se obsáhle zabývá otázkou zdravotnictví, které je stále dražší a dražší a farmaceutické firmy nás za drahé peníze otravují jedy.

Bez ukotvenosti ve vertikále křesťanského kříže nemůže podle Hájka člověk pochopit skutečnost, přicházíme o ten nejpodstatnější rozměr existence.

Ukázky z knihy Smrt ve věži

Řím ohrožovali barbarští Vandalové, přesvědčení, že mají plné právo zmocnit se majetku bohaté civilizace a zlikvidovat přitom její občany. Vytvořili si základnu v Kartágu, odkud se plavili do Itálie. Skoro jako to známe dnes, jen s tím rozdílem, že jim v tom nepomáhaly Američany placené „neziskovky“, protože kontinent za oceánem ještě obývali indiáni – a ti se starali o své....Na našich hranicích (které ve skutečnosti už neexistují) stojí miliónové hordy vandalů. A ve vzduchu je opět cítit válka.

Neformální komunita myslících má za to, že Evropská unie je vězením národů. Soudí, že jejím smyslem je likvidace historických evropských států a jejich dějinně zakotveného „politického lidu“, jejž má nahradit projekt „nového evropského člověka“, rasově namixovaného „euro-negroidního“ křížence kombinovaného s arabským (semitským) genofondem. To vše (kromě jiného) kvůli tomu, aby se smazaly odlišnosti od americké multi-rasové a multi-kulturní „anti-historické“ společnosti. Jen tak prý bude možno obě mohutná uskupení (Spojené státy evropské a americké) propojit v jeden obří „správní celek“. Což je základ Světové vlády, konečný cíl takzvaného Nového světového řádu (NWO), s nímž se ovšem ti deviantní „konzervativní blouznivci“ rovněž nechtějí smířit.

Pouze ti opravdu mocní a majetní se živí nadějí na přežití podloženou čímsi reálnějším: „klíči“ k přísně utajeným, důmyslně zbudovaným „Archám posledního dne“, které je mají uchránit před globální válečnou či přírodní katastrofou. Takové moderní zázraky skutečně existují a pro nějakou verzi konfliktu (či ničivé vesmírné události) mohou technologicky skvěle vybavená zařízení pro první chvíli zamýšlený účel splnit. A mnohá jsou skutečně zbudována na odlehlých místech planety, kam by podle stratégů zkázy válečný příboj neměl „došplíchnout“.

Snadno může dojít k tomu, že muslimská (takzvaně migrantská) invaze a islamistické masakry z ní pramenící se v nějaké chvíli stanou záminkou k vyhlášení výjimečného stavu v jednotlivých státech – nebo dokonce v celé Unii – a k odkladu voleb na neurčito.

Například teroristické masakry, které jsme v posledních měsících a letech viděli, byly při vší své zrůdnosti pořád jen „opatrnými“ testy, co veřejnost ještě unese, aniž by se její významnější části radikalizovaly. Pokud nebyly inspirované, či přímo řízené speciálními tajnými službami, pak alespoň o těch větších tyto služby věděly – a přesto je nechaly proběhnout. Jde o „adaptované“ reprízy slavné premiéry z 11. září 2001, která stvořila pojem „islámský terorismus“ a současně odstartovala vrcholnou fázi moci mediokracie.

Na pořadu dne na evropském kontinentě je tedy něco opravdu „velkolepého“, co umožní šok z brexitu přebít. Můžeme jen spekulovat, zda to bude něco typu otrávené vody ve velké metropoli (spíše však v několika současně) s tisíci či desetitisíci mrtvých, nebo jestli „scenáristé“ přikročí k ještě radikálnějším představením – typově třeba až k radiačnímu zamoření většího území po útoku na jadernou elektrárnu (elektrárny), respektive vymyslí ještě něco obludnějšího se statisíci, možná až milióny obětí. Fantazii pro zvrhlosti se v tomto případě meze nekladou.

Počítá se s tím, že mrtvých budou „hory“ – a vláda se zabývá pouze tím, jak těla v co nejkratším čase „odklidit a zlikvidovat“. A nejde už o to, ZDA „řízenou“ katastrofu těchto rozměrů zažijeme (u nás či jinde), ale pouze KDY k ní dojde. Už se čeká pouze na záminku. Může přijít zítra, nebo naopak prožijeme ještě několik peripetií taktického „uvolnění napětí“. To však na válečné strategii nic nezmění. Závod s časem dramatizuje pouze mohutnící „voličská revoluce“. Ta jediná by mohla reálně všechno podstatně zbrzdit, protože začít explicitní válečné operace bez podpory alespoň poloviny veřejnosti je stále ještě příliš riskantní.

Kalouskova hvězda vybledla, přezářená supernovou dalšího z nastupujících dravců politického byznysu, „který se nezakecá“. Na scéně „reálné antipolitiky“ ho vystřídalo jeho ještě otrlejší dvojče – Andrej Babiš. Andrej Babiš se stal faktickým vládcem v zemi. Policie a prokuratura – zvláště pak její „vítězné složky“, které puč provedly – získaly s jeho podporou neobyčejnou moc. Režim začal vyžadovat loajalitu. Kdo se pohybuje ve veřejném prostoru a neskanduje Sláva EU a Se Spojenými státy na věčné časy, má existenční a kariérní problémy a sledují ho tajné služby.

Idea opovrženíhodného „malého čecháčkovství“ proti světoobčanskému, ba přímo vesmírnému „rozměru“ Napoleona z Pražské kavárny se táhla jako červená nit většinou Havlových častých znechucených výroků o vlastním národě, jimiž se tento „největší z kulisáků“ konce 20. století „zasloužil o svobodu a demokracii“.

Protektoři z Bruselu, stejně jako jejich výkonné paže v jednotlivých členských guberniích, se již ani nesnaží zakrývat totalitní podstatu režimu. Nové zákony kriminalizující projevy nesouhlasu se státní doktrínou „posvátného“ homosexualismu a dalších sexuálních deviací, stejně jako s takzvaným šířením nenávisti k obecně všemu deviantnímu, k migrantům, k islámu a ostatně i k Evropské unii jako takové, jsou již na stolech a budou brzy realitou

Václav Havel se nakonec dočkal konce, jenž více než symbolicky ilustruje politickou i duchovní dekadenci naší epochy. Jeho skandální pohřeb ve Svatovítské katedrále (skandální proto, že V. H. nebyl pokřtěn) nejenže veřejnost nepobouřil, ale přijala jej jako samozřejmost, ba jako cosi pro muže tohoto významu zcela patřičného. Nejvyšší představitel katolické církve v zemi sloužil mši za nepokřtěného, který vědomě, z vlastního rozhodnutí odmítl Toho, jehož spásná oběť se v eucharistii stává opět realitou a jenž je v ní (i fyzicky) tajemně přítomen.Tento rouhavý akt urážky Boží v přímém televizním přenosu a za účasti zednářských elit z celého světa byl posledním vykřičníkem, který Leverkhün z Prahy ovšem již nenapsal na poslední řádku notové osnovy své závěrečné disharmonní (atonální) skladby. Šlo o podpis, kterým stvrdili ti, kteří jeho „faustovskou smlouvu“ zdědili a převzali, své následnictví… Zbývá vzpomínka na „královský“ pohřeb v katedrále, k němuž se sjela světová politická a zednářská elita.

Americká a evropská iluminátská centra, ovládaná hlavními rodinnými dynastiemi bankéřů, zafinancovala Lenina a vyzbrojila bolševickou revoluci. Rozvrácená země už nebyla schopna vzdorovat. Po vyvraždění carské rodiny už byla cesta otevřena dokořán.

(Stalin) myšlenku na komunistickou utopii definitivně opustil. Bez složitých a falešných ideologických teorií vytvořil namísto toho zvláštní, nesmírně životaschopný hybrid, který nelze asi definovat přesněji než jako „státní kapitalismus“ – jenž začal brzy nečekaně tvrdě soutěžit s „voluntaristickým“ kapitalismem ovládajícím Západ.

Posvátná lidovláda je od samého počátku pragmaticky vymyšlený podvod, který ovšem v počátcích (kromě efektu novosti) měl alespoň jistou míru uvěřitelné přesvědčivosti – dokud byl aplikován v suverénních státech. Proto za něj mnozí důvěřiví občané tak upřímně bojovali a dokonce obětovali své životy ve válkách (občanských i imperiálních).

Svobodní zednáři se časem dostali do područí iluminátů. Jejich organizaci ilumináti postupně infiltrovali a ovládli, byli mafií organizovanou přísně hierarchicky a od členů svých lóží – bez ohledu na úroveň „zasvěcení“ – vyžadovali totální disciplínu a mlčenlivost. Šlo o mafii v onom nechvalně známém významu, který pro zločinecké organizace tohoto typu používáme dnes.

Lenin byl trojským koněm evropských (a z menší části i amerických) zednářů. Gruzínský diktátor totiž naprosto změnil paradigma – a udělal mnohem víc, než se mu v učebnicích Západu přičítá (a vyčítá): byl to on, kdo zmuchlal a zahodil všechny (nepsané) Leninovy smlouvy s hlavními západními „protektory“ a financiéry domnělé „lidové revoluce“. Kdo se obrátil zády k zednářům a iluminátům – a nevázán ničím a nikým vytvořil skutečné „druhé centrum“ v přípravě světovlády.

Stalin byl fantastická postava. Patrně nejsložitější a současně nejvíce dezinterpretovaná vůbec… Stalin je na Západě o to více předmětem nevídané, ubohé a primitivní „osvětimské lži“. Jako každý, kdo soudruhům v zednářské zástěře vyrazil z rukou zbraně. A zesměšnil je. A protože je dokázal vraždit ještě rychleji a bezohledněji, než to stihli oni, přežil dostatečně dlouho na to, aby dramaticky naboural jejich plány… Aby to všechno mohl provést, musel mít krytá záda na Západě. To mu poskytli Rothschildové. Po zlikvidování NEPu vytlačil všechny ostatní „žraloky“ – kromě Rothschildů. Zůstali s ním „potichu“ až do konce, ba i po něm. Věnovali se těžbě zlata a surovin v „rozumném“ měřítku – a opláceli mu financováním zbrojení a vlivem v zemích, které ovládali, tedy především v Británii a Francii.

Churchill by nikdy za druhé světové války neposkytl Sovětskému svazu tolik zbraní a dalšího vojenského materiálu (pokud vůbec), kdyby ho k tomu nepřiměli Rothschildové, na jejichž financování byl zase závislý on. Britský premiér si totiž od počátku války hrál s představou, že v některé její fázi, poté co se podaří odstranit Hitlera a jeho nejvěrnější, se spolu s Američany spojí s Německem a Heartland ovládnou. Byli to právě Rothschildové, kteří Stalina včas varovali. A byli to rovněž oni, kdo ho informovali o Churchillově plánu na dobytí Sovětského svazu „obrácením spojeneckého vektoru“.

Demokracie je obecně čirá utopie, ve společnosti řízené manipulacemi mediokracie pak zvlášť. Právě na této iluzi demokracie postavilo svou moc iluminátsko-zednářské křídlo, jehož hlavním „stanem“ se staly Spojené státy – které se ostatně k zednářskému „původu“ otevřeně hlásí (například i na svých bankovkách a státním znaku). Smyslem je, aby lidé „svobodně“ zvolili své vlastní otroctví.

Počátky iluminátů i zednářů jsou jak známo primárně spojeny s významnými osobnostmi Vyvoleného národa. Jejich současnost právě tak.

Může se zdát poněkud nepochopitelné, že ač za Hitlerovým vzestupem odevšad vyčuhovaly peníze (především) od mocných amerických židovských bankéřů, podporu mu neodmítli, ani když dal najevo, že míní s evropskými Židy zatočit poměrně brutálně… Rockefellery a spol. osud jejich trpících evropských bratří zjevně příliš nezajímal.

Slovany a další „méněcenné“ likvidoval Hitler přímo „v terénu“... A šlo rovněž o statisíce a milióny lidí, převážně Slovanů. Přesto nikdo nehovoří a nesklání se v pravidelných pietních tryznách nad „slovanským holokaustem“. Řeč je již po desetiletí výhradně jen o židovském utrpení. V případě pokleslejších politických kampaní snad ještě o cikánském, protože je to dobrá příruční střelná zbraň pro teroristické jednotky multikulturalismu.

Přesně tak zní „nabídka“ politických programů hlavních stran: Máš chuť volit socialisty, slibujícím rozdat slabším sociálním vrstvám peníze, které si stát vypůjčí? Musíš s tím také koupit „pokrokovou vizi multikulturní společnosti“, jež je v programu někde na desátém místě, stejně jako „povinné kvóty pro ženy“ ve vedoucích pozicích, adopci dětí homosexuály, „boj proti globálnímu oteplování“ či „hlubší integraci v Evropské unii“. Hlavním zájmem voliče tohoto typu jsou samozřejmě peníze, jelikož prostě bude žít lépe, přestože na svou představu „lépe“ si z jakýchkoli důvodů (třeba i objektivních a nezaviněných) neumí, nemůže, nebo prostě ani nechce rychle vydělat. Něco tak „nehmotného“ jako multi-kulti, homo-adopce, ženské kvóty, oteplovací či integrační žvásty ho vůbec nezajímají. Koupí mrkev, protože jinak se k pomerančům pro děti nedostane.

Husité znamenali pro náš stát a národ počátek katastrofy. Něco jako regionální jaderná apokalypsa té doby. Zběsilá „lidová“ revolta zmanipulovaných a potřeštěných Adamitů (a spol.) proti Římu měla temné inspirace, které kvůli svým politickým ambicím zasel do skvěle prosperující země Jan Hus.

Hus byl teologická nula, obratný opisovač a aplikátor Viklefových 33 rouhačských tezí ke svým politickým ambicím. Zakomplexovaný človíček z malého města, milující především dobré jídlo (což způsobilo jeho obezitu) a levnou popularitu (což ho přivedlo na hranici).

Nastupující totalita – kvalitativně nesrovnatelná a nesrovnatelně nebezpečnější než ta, kterou jsme v listopadu 1989 domněle opustili – má jen jinou tvář. Zatím si „dovnitř“ udržuje tu napohled „lidskou“. Nemůže však svou pravou podstatu zamaskovat v „mateřském znaménku“ znaku každé bolševické totality – v propagandistickém mediálním ovládání většinové společnosti. To je důvod, proč mluvíme o mediokracii – i s vědomím, že ve skutečnosti nevládnou média, ale ti, kteří je přes jejich oficiální vlastníky z hlubokého pozadí a příšeří utajených „headquarters“ řídí: Zednářská Internacionála v epoše po „konci dějin“, v podobě „ekumenické konvergence“ komunismu s kapitalismem.

Politika je konspirace ze své podstaty – a byla vždy. Politická spiknutí procházejí dějinami člověka od počátku. A protože „čtěme Bibli, tam to všechno je“, v mnoha příbězích nás o to „informuje“ už biblický Starý zákon. A konspirace proti mystickému Tělu Božímu, katolické Církvi, se stala hlavním bodem dlouhodobého plánu Iluminátů – ideových strůjců revoluce – na ovládnutí světa. Plánu doložitelného důkazy a dokumenty. Plánu, který Druhým vatikánským koncilem v šedesátých letech minulého století vstoupil do své finální fáze.

