Smršť Vítězslava Jandáka. Zúčtoval s kritičkou Kotleby a přidal výprask českým filmařům a ČT

Slova „srbská hovna“, „slovanská lejna“, či „rozbít papulu“ musela asi hodně vadit banskobystrickému županovi a předsedovi krajně pravicové parlamentní strany Mariánu Kotlebovi, když uprostřed divadelního představení, v němž se tyto výrazy objevovaly, řekl Stop! To ale zarazilo kritičku Janu Machalickou a sepsala o Kotlebovi-kritikovi článek, v němž se podivila, že zastydl v 19. století. Prý by si toto, co on, netroufl udělat nikdo z komunistických papalášů! „Jsem rád, že paní Machalická konečně vzpomíná na komunisty bez předsudků,“ vrací jí teď úder poslanec ČSSD Vítězslav Jandák, jenž se kdysi nerozpakoval prozradit, že se Machalické přezdívá Kyselice.

Divadelní kritička Jana Machalická se v Lidových novinách opřela do předsedy krajně pravicové Ľudové strany Naše Slovensko Mariana Kotleby. Ten totiž v minulých dnech nechal v polovině zastavit divadelní představení Kováři, neboť jej pohoršovalo, že v něm padaly výrazy jako například „srbská hovna“, „slovanská lejna“, „rozbít papulu“, ale i „kurva“. Zrušené představení bylo hrou srbského autora Miloše Nikoliče a představil ji soubor Jána Chalupky v Brezně. Hru Kováři si prý Kotleba údajně sám objednal u příležitosti Dne učitelů.

Kotlebův „zákaz“ přitom nebyl prvním. Již loni zrušil mezinárodní festival a zablokoval dotaci Bábkovému divadlu na Rázcestí. Bánskobystrický kraj, kde je nyní Kotleba županem (hejtmanem), se dokonce prý chystá na soubor Jána Chalupky podat trestní oznámení pro podezření z hanobení rasy.

„To, že Kotleba, pokud jde o dramatické umění, zastydl v 19. století a netuší, co se dnes v divadle běžně hraje, je jeho problém, ale to, že si jako veřejný činitel něco takového dovolí dnes, je věc jiná. To není ani déjà vu z dob minulých, nikdo z pamětníků si nevybavuje, že by si nějaký komunistický papaláš troufl zastavit běžící představení. Možná tak v 50. letech,“ zkonstatovala ve čtvrtek v Lidových novinách k akcím Kotleby divadelní kritička Jana Machalická.

Tu ale naopak zřejmě nemá nijak v lásce český poslanec, bývalý ministr kultury a herec Vítězslav Jandák (ČSSD). O Machalické totiž před pár lety na svém facebookovém profilu u příležitosti promítání nového filmu exprezidenta Václava Havla Odcházení napsal, že se jí přezdívá Kyselice. Ona totiž na film tehdy pěla ódy, zatímco Jandák Odcházení pěkně setřel. ParlamentníListy.cz proto zajímalo, zda má alespoň teď Machalická pravdu, neboť Kotlebu v LN ještě ironicky sepsula ve smyslu, že se asi přes noc stal „divadelním expertem“.

Ve hře rozplétají své osudy bývalí vojáci

ParlamentníListy.cz ovšem ještě předtím, než daly Jandákovi prostor, zajímalo, co vše se o hře, a o jejím autorovi, na webu uvádí. Není toho mnoho. Miloš Nikolič je totiž podle internetu známý srbský fotbalista, který momentálně působí ve slovenském fotbalovém mančaftu Spartak Trnava. O tom, že by právě on měl hru Kováři (Kováči) napsat, lze ale jen stěží uvažovat.

O samotné hře Kováři je možné na internetu najít sice více, ale ani to není žádná sláva. Divadelní soubor Jána Chalupky třeba ke hře uvádí: „Hra KOVÁČI je absurdní, místy trpká komedie. V příběhu se dostaneme do kovářské dílny, kdesi v Německu. Desítky roků po válce se tam potkají tři kováři, bývalí vojáci – Němec, Srb a Rus, aby rozpletli svoje nechtěně propletené osudy z války. Diváky přitom čeká nejedna překvapivá zápletka, a pokud se bude hrát v otevřeném prostoru, možná přijde i malé překvapení od organizátorů...“ Toť vše. Žádná videa, žádné skeče nejsou ke Kovářům dosud na webu k mání. Proto čeští diváci nemohou ani vědět, o co v této hře vlastně jde a co tak Kotlebovi vadí. A neví to zřejmě ani Jandák.

„To opravdu nevím ani já, neboť jsem na představení ‚Kováři‘ nikdy nebyl. Nevím, co se tam odehrává, pouze snad vím, že to je ochotnický soubor, který onu hru produkoval. Není mi známo, co se tak hodně nevhodného na jevišti událo,“ sdělil Jandák ParlamentnímListům.cz.

Jandák: Vždyť dnes se hrají takové avantgardní věci!

„Jako poslanec jedné suverénní země těžko můžu hodnotit – a zvlášť v oblasti kultury – počiny sousedských zemí. Je pravda, že se dnes hrají různé avantgardní věci,“ pokračoval Jandák. Nejvíc ho ale prý pobavilo, jak se nyní kritička Lidových novin ohání „komunistickými papaláši“.

„Z toho všeho, co jste mi o té hře řekla, jsem rád, že paní Machalická konečně vzpomíná na komunisty bez předsudků. Paní Machalická zřejmě byla na zmiňovaném představení, když o něm píše, a tak to samozřejmě může odpovědně hodnotit. Já jsem tam nebyl, ale mohlo se na tom představení dít leccos. No, a jestliže pan Kotleba jako hejtman také spolurozhoduje o tom, co se v jeho regionu děje, no tak to stopnul. A co? Je to věc suverénního představitele – dnes už poslance Slovenské národní rady – a já nemůžu hodnotit jeho činnost. Já osobně bych to sice neudělal, ale na druhou stranu bych na takové představení jen těžko zašel. Navíc mám vše jen z doslechu a zásadně věci, které mi interpretují někteří čeští novináři, si radši hodnotím sám, než abych dal na jejich názor,“ řekl dále Jandák.

Tragédie, nikde žádná pecka...

Při dalších otázkách ParlamentníchListů.cz se zamyslel nad tím, jaká kultura se vlastně dnešním lidem masově nabízí:

„Je to ještě vůbec kultura, co se leckdy dělá? Dnes si sice člověk může vybrat z přepestré nabídky, ale já osobně jsem se kdysi těšil na to, jak po převratu vyjedou skvostné záležitosti, že to bude jedna pecka za druhou, ale já zatím nikde tu pecku nevidím. Když se třeba podívám na kinematografii, tak je to absolutní tragédie! Do divadel sice chodím, ale že bych byl na větvi ze všeho, co se tam odehrává, tak to se říci také nedá. Dokonce si myslím, že je velká krize kumštu na celém světě.“

Trpce se někdejší ministr kultury pousmál i nad nedávnými cenami Český lev.

„Nejsem přesvědčen o tom, že se na Českém lvu prezentuje hodnotná kinematografie. Kdyby totiž hodnotná byla, tak by asi dostávala v zahraničí ceny, ne? Řekněte mi, kdy naposledy dostal český film na hodnotném festivalu nějakou cenu? V poslední době jsem nic takového nezaznamenal. Možná, že jsem jenom blbej poslanec, takže jsem si toho nevšiml, ale zatím to nevidím. A návštěvnost českých filmů – až na pár výjimek – je také velmi tristní. Holt, pořád dobrý bijáky dělají Američané a sem tam někdo v Evropě a v Rusku. Já si prostě nemůžu pomoci, to nejsou dobrý bijáky, co se teď u nás produkuje,“ uvedl.

Ovšem ani české televize podle něj nenabízejí zrovna dobrou produkci. „Pro mne byl poslední dobou jeden z největších zážitků seriál Dům z karet. To je inteligentní věc a takto se mají podle mne dělat politická dramata... (Dům z karet vznikl podle minisérie BBC Domek z karet, jež byla adaptací románu Michaela Dobbse, bývalého anglického konzervativního politika a autora bestselerů. Dům z karet je příběhem politika Franka Underwooda, který se přes různé vzlety a pády své politické i soukromé kariéry postupně dere na nejvyšší post americké politiky – pozn. red.)

Divíte se, když EU dělá tak pitomou politiku?

Protože ale v celé kauzičce s divadelním představením Kováři rezonuje jméno Mariána Kotleby, Jandák se samozřejmě zastavil i u faktu, že se jeho strana ĽSNS dostala při posledních volbách do slovenského parlamentu. Jandáka prý nejvíc u toho zarazilo to, jak se v Česku najednou masově začalo psát, že Slovensko „zhnědlo“.

„A divíte se, když Evropa a EU dělá tak stupidní politiku, jakou dělá? Že dělá z lidí voly? Pak se nedivte, že lidi začnou hledat jednoduchá řešení. U nás ta situace nebude lepší, ale ty celé volby na Slovensku považuji za obrovský majstrštyk Roberta Fica. Protože když tady novináři píší o tom, jaké se odehrálo velikánské vítězství Richarda Sulíka a jeho SaS – přitom měl 12 procent – tak to se válím smíchy... Vždyť Fico měl oproti nim skoro 29 procent! Kéž by měla někdy sociální demokracie u nás zase 29 procent! Podle mého soudu Fico opět dokázal, že je jeden z největších politiků v Evropě. Vemte si, že se proti němu před volbami vedla obrovská politická kampaň třeba tím, že byly uměle vyvolané stávky ve školství, ve zdravotnictví a přesto dokázal zvítězit. Média šla proti němu, protože měla oblíbenou Sieť a pana Sulíka a podívejte se, jak ty dopadly. Trošku mi to připomnělo prezidentskou kampaň v ČR. No, a jestliže byl pan Kotleba zvolen, tak já to musím respektovat a nebudu přece o něm říkat, že je fašista a já nevím jak ještě špatný, protože já ho neznám, nežiju na Slovensku a respektuji vůli Slováků. Překvapující je, že ho volilo dvacet procent vysokoškoláků a snad čtyřicet procent středoškoláků, takže to neukazuje na nějaký primitivismus... Pokud ale budou představitelé EU i nadále dělat tak pitomou politiku, jakou dělají, no tak to se pak nedivme, že budou velmi neznámí politici vítězit! I u nás může být situace po volbách jiná, nežli je dnes. Možná, že budou média ještě hodně překvapená...,“ zauvažoval nakonec Vítězslav Jandák.

Kiska: To, co Kotleba udělal, je nepřípustné!

Dodejme jen, že na Kotlebovo jednání reagoval už i slovenský prezident Andrej Kiska.

„Ne každá divadelní hra nám musí vyhovovat, ne z každého filmu odcházíme z kina spokojení. A mnohým se určitě stalo, že odložili knihu a už se k ní nikdy nevrátili. V tom je krása a pestrost umění. Každý si může svobodně vybrat, co vyhovuje jeho vkusu, kritizovat, co se mu nelíbí, a chválit, z čeho je nadšený. Ale je nepřípustné, aby někdo, jako je pan Kotleba, z pozice moci přerušil a zakázal pokračovat v divadelním představení. A dokonce podával trestní oznámení na herce kvůli obsahu hry. To je jednání za hranicí slušné a svobodné společnosti,“ napsal Kiska na svůj facebookový profil. Prý si dokonce telefonoval s šéfem Divadelního souboru Jána Chalupky a ten mu sdělil, že mají za sebou devadesátiletou historii, ale takovou aroganci moci ještě nezažili.

