Lumpenkavárníci, vy jelita, dejte si pozor. Chodím cvičit na střelnici a znám spoustu lidí, co si pořídili zbraň. Tady vám žádný Majdan nevyjde, varuje dokumentarista Dvořák

ROZHOVOR „Podívejte se na příklad našich zpracovatelů mléka a na farmáře s jejich chovy dojných krav. Výkupní ceny mléka klesly, protože není odbyt. Chybí ruský trh. A nový čínský nám zablokovala aféra rozjetá všemi těmi, kdo si otevírali ‚průduchy ducha‘ s veleduchem dalajlámou...,“ zoufá si režisér a dokumentarista Václav Dvořák nad tím, co Česku nadrobili lidovci spolu s pražskou kavárnou, jimž velel ministr Daniel Herman. Režisér prý chodí na střelnici cvičit a není zdaleka sám. „Jestli někdo bude chtít rozjet v Praze Majdan a la Kyjev, musí s námi počítat,“ vysvětluje.

V posledních týdnech se toho stalo hodně – návštěva dalajlámy v Česku, jeho pozvání od ministra Hermana na půdu ministerstva, prohlášení ústavních činitelů k Číně a jeho kritika, kauza Brady, demonstrace na Staroměstském náměstí... Co z toho všeho lze vyvozovat?

Že ministr Herman zastupující zájmy odsunutých Němců a amerických loutkovodičů hodil vidle do rozvíjejích se hospodářských vztahů s Čínou. Že pražská kavárna, lidovci, starostové, odéesáci a topáci podporují sebepoškozující politiku protiruských sankcí, a to proti zdravému rozumu a proti zájmům české společnosti. A že média hlavního proudu provádějí nebezpečnou destruktivní činnost a manipulují částí české veřejnosti, a to tou, která si o sobě myslí, že je lepší.

Může mít návštěva dalajlámy v Česku a jeho přijetí ministrem Hermanem nějaký dopad na ČR v ekonomické oblasti?

Samozřejmě. Podívejte se na příklad našich zpracovatelů mléka a na farmáře s jejich chovy dojných krav. Výkupní ceny mléka klesly, protože není odbyt. Chybí ruský trh. A nový čínský nám zablokovala aféra rozjetá všemi těmi, co si otevírali „průduchy ducha“ s veleduchem dalajlámou. Doufejme, že se obchod s Čínou i přes záškodnickou a vlastizrádnou činnost lidovců a pražské kavárny nakonec podaří.

Kauza s „nevyznamenaným“ Jiřím Bradym dokonce zapříčinila váhání některých umělců i politiků, zda vůbec mají v den státního svátku na Pražský hrad přijít. Někteří – jako například Jan Kačer – dumali dokonce i o tom, zda si mají vyznamenání osobně převzít, neboť to je prý do jisté míry jen záminka k tomu, abychom se ještě více politicky fackovali... Co si lze z toho odvodit?

To záleží na inteligenci a vkusu každého z nich. Většiny těch, kteří odmítli oslavovat státní svátek na Hradě a zatleskat vyznamenaným, jsem si už předtím nevážil. Jejich odmítnutí a ubohá argumentace i osobní neodvaha mne v té neúctě jen utvrzují.

Miloše Zemana přinesli na Staroměstské náměstí znázorněného jako exkrement. Jistá část společnosti ho velmi nenávidí a dává to jasně najevo. Zaslouží si to prezident? Mohou v příštích týdnech protesty proti němu sílit?

Pražská lumpenkavárna se na Staroměstském náměstí dost odkopala. Ono se to tváří jako elita, ale lidé jim říkají „jelita“, ono se to tváří jako celebrity, ale lidé jim říkají „sereblity“. Je tu zkrátka velká propast mezi světem mnohých pražských šéngajstů na jedné straně a lidí práce na straně druhé. Je zajímavé, že „jelita“ jsou většinou lidé z uměleckých kruhů, existenčně závislých na Hermanových a Krnáčové dotacích, kteří jsou senzibilní, prožívají věci skrzevá city, a ne rozumem. Média oligarchů a loupeživých rytířů do nich nalijí nenávist k prezidentovi a oni ji pak mezi sebou induktivně šíří a zvyšují. Všechny ty „výtvarné“ projevy a hesla jsou toho zrcadlem. Víte, když může být takovými lidmi obdivován nějaký Černý, který kdysi zpodobnil Bulharsko jako čučavac, čili turecký hajzlík, pak k tomu není co dodat. A všimněte si, „veřejnoprávní“ ČT opět klesla o pár stupínků níž. Žádná objektivita, žádná vyrovnanost zpravodajství, ale aktivistické štvaní proti nejvyššímu ústavnímu činiteli, stranická podpora kriminálních tendencí ve společnosti a glorifikace osob, které ji provádějí. Po podpoře ukrajinského fašismu další facka demokracii.

Tábory antizemanovců a přívrženců Miloše Zemana do sebe zakusují čím dál více. Dokonce to podle mnohých pozorovatelů může vést až v nějaký nový Majdan, který prý bude mít křest v památný den 17. listopadu. Co si o tom myslíte?

Chodím na střelnici a cvičím. U pluku jsem byl kdysi nejlepším střelcem z pistole a docela slušným ze samopalu. Znám mnoho lidí, kteří si v posledních týdnech koupili zbraň. Lidé se prostě připravují, a to nejen na ilegální kriminálníky, kteří k nám mohou přijít s migrační vlnou, ale i pro jiné případy. Jestli někdo bude chtít rozjet v Praze Majdan a la Kyjev, musí s námi počítat. Ale myslím, že pékáčka (PK – pražská kavárna) sympatie lidí nezískají a nebude nikoho, kdo by nějaký ten Majdan rozjel. A jestli vyhraje v USA Trump, pak budeme mít od pražské lumpenkavárny na nějaký čas úplný pokoj. Budou se střídat velvyslanci. Prostě na druhé straně pomyslné barikády budou jiné problémy než rudé karty, házení vajíček na prezidenty a vyvěšování trenclí na Hrad.

Do dění nám ale každopádně vstoupili umělci. Třeba Vojtěch Dyk, Jiří Bartoška a další varují před ohrožením našich svobod a před posunem na Východ. Česká divadla se údajně „chtějí otevřít svobodnému dialogu“. Je to od nich správné, či přehnané?

Já nevím, co si zrovna tihle dva pod tím představují. To jako máme kvůli nim chodit jen po jedné noze? Myslím, že nám ti dva nestojí za diskusi. A jestli chtějí dál štvát, může se stát, že lidé se naštvou a přestanou chodit do divadel, zisk z reklam v seriálech kvůli nízké sledovanosti povážlivě klesne a karlovarský festival může také přijít o dotace...

Objevily se některé rostoucí politické hvězdy. Petr Gazdík uspořádal úspěšnou akci na Staromáku, Michal Horáček ji moderoval, Daniel Herman sklízí rostoucí ovace liberálně-pravicových kruhů. Čeká tyto pány zářná budoucnost?

Jestli je český národ jen stádo ovcí, tak jistě. Nějaká budoucnost je čeká. Ale protože si to nejhorší o našem národu nemyslím a protože všichni tři jsou mimořádně sebestřední, tak ta budoucnost velká nebude.

Všiml jste si toho, jak aktivisticky vstoupil do celého dění kolem Daniela Hermana ministr zahraničí Lubomír Zaorálek, s nímž prý budou muset ministři napříště své kroky na poli zahraniční politiky konzultovat? Zaorálek po svých vládních kolezích chce, aby slíbili, že budou dodržovat strategická usnesení týkající se zahraniční politiky. Není to nějaká nová forma nesvobody, totality?

Víte, v každé slušné zemi se vlády sestavují z lidí, kteří vědí, jak se mají chovat, když ve vládě jsou. Jdu do vlády, abych plnil svůj stranický program či alespoň část z něho. Ale jestliže je osobní program některých členů vlády v příkrém rozporu s tím, co vláda dělá, tak prostě v té vládě nemají být. Když nejsou ochotni z vlády odejít sami, ale chtějí při každé příležitosti jen škodit, tak je má ministerský předseda vyrazit. Ale to by musel být politik jiného formátu, než máme. Co se týká Zaorálka, nad tím jsem už dávno zlámal hůl. Co si chce vynucovat na takových lidech, jako je ten sudetoněmecký ministr Herman? Ten bude škodit pořád a lidovci ho v tom budou podporovat.

A všimněte si Babiše. Ten se ukazuje jako další škodná v kurníku, která zatím ještě přešlapuje, protože si před sněmovními volbami nechce rozhádat vlastenecky založené voliče, kteří mu dali hlas, a tím i sílu. Ale až bude předsedou vlády, to teprve uvidíme! Dejte na má slova. To je další, kterému na nás nezáleží. On chce jen slyšet kasa cink, kasa cink, kasa cink... Nejhorší je, že volič v Česku nemá žádnou rozumnou politickou alternativu, která by hájila zájmy české společnosti a nesloužila cizím zájmům, prostě neposluhovala EU, NATO, USA, Berlínu ani jiné Bruseli, jak to činí většina „našich“ zavedených politických stran. To se ostatně ukázalo při posledních volbách, kdy většina lidí to cítí, a proto se ani neuráčila k urnám přijít.

