Kdo nakukal Bradymu, že bude vyznamenán? Po stopách této kauzy jde Jan Schneider

Nad událostmi, které se u nás odehrály v době kolem státního svátku 28. října, se na serveru Česká pozice zamýšlí analytik Jan Schneider.

Upozornil, že v uvedené době bylo u nás mnoho zamlčeno a dezinterpretováno, mnoho bylo i lživého.

Podle Schneidera vše začalo návštěvou dalajlámy. Ministr kultury Daniel Herman (KDU-ČSL) dalajlámu přijal, v rozporu s úmluvou, oficiálně. Zdůvodnil to svým svědomím. Nabořil tím zahraniční politiku vlády, aniž by na chvilku zapřemýšlel nad svou demisí, je-li jeho svědomí v rozporu s jejím zahraničněpolitickým směřováním. Tím podle Schneidera poškodil zájmy republiky definované v souladu s ústavním pořádkem.

Ministr kultury Herman navíc nařkl prezidenta republiky, že neudělil vyznamenání jeho kanadskému příbuznému, za něhož se z titulu své ústavní funkce přimluvil. Mělo to být údajně z pomsty za to, jak hodil vidle do zahraniční politiky republiky.

Schneider dále píše, že ministr kultury své tvrzení nejen nedoložil, ale postupně se všechna jeho tvrzení prokazují nepravdivými. Jeho příbuzný totiž nebyl z žádného seznamu vyškrtnut, jen nebyl vybrán.

Otázkou prý je, kdo kanadskému občanovi nakukal, že bylo rozhodnuto o jeho vyznamenání, když kanadská strana nebyla požádána o souhlas s vyznamenáním svého občana, a on sám také o ničem takovém nebyl písemně vyrozuměn. Navíc je pozoruhodné, že onen kanadský příbuzný již byl dvakrát předtím na státní vyznamenání navržen, aniž by byl vyznamenán.

Interpretace všech těchto skutečností vede k závěru, že byla provedena akce proti nejvyššímu ústavnímu činiteli za využití technik, které nelze hodnotit jako tvrdé, ale demokratické. „Mnoho bylo zamlčeno, mnoho bylo dezinterpretováno, mnoho bylo i lživého. Souhrn takových praktik se nazývá propagandou. Naštěstí na Ministerstvu vnitra vzniká odbor na boj s ní. Bude mít tedy plné ruce práce, byť jej různí politruci zkusili nasměrovat pouze proti domnělé ruské propagandě,“ píše Schneider.

Upozorňuje, že jakýmkoliv zúžením působnosti tohoto odboru by se ministr vnitra Milan Chovanec (ČSSD) dopustil oslabení obrany republiky, protože by nechal určitý segment nechráněný, a to vysloveně z politických důvodů. „To už by bylo nejen možné, ale přímo nutné hodnotit jako sabotáž. Nyní se ukáže jeho kompetence, bude-li chránit naši demokracii před nedemokratickými postupy,“ dodal Schneider.

