Tibet? Tak se podívejte na černochy v USA. Když jsme byli v Číně, viděli jsme megafirmy a mluvili o komunistech i lidských právech

REPORTÁŽ Nezáleží, jakou má kočka barvu, hlavně když chytá myši. To kdysi poznamenal čínský vůdce Teng Siao-pching o receptu, který naordinoval Číně. Jakýsi kapitalismus v komunismu, jím zvaný socialistická tržní ekonomika. Reportér ParlamentníchListů.cz Jan Rychetský loni projel značnou část Číny a na vlastní oči se přesvědčil, jak to funguje.

„Pořád kritizujete Čínu, třeba za porušování lidských práv, ale nevidíte její rozvoj a fakt, že naše vláda dokáže rok od roku systematicky zlepšovat životní podmínky občanů, což v nejlidnatější zemi světa není jednoduché. Zdá se mi to dost nespravedlivé, ukazujete jen jednu stranu mince. Podle mě je to západní propaganda,“ zlobila se Mo Li, šéfka českého oddělení Čínského rozhlasu pro zahraničí, když jí novináři kladli v pekingské redakci otázky ohledně Tibetu, cenzury médií či událostí na náměstí Nebeského klidu, nazývaných „pekingský masakr“. ParlamentníListy.cz se podívaly do mnoha koutů Čínské lidové republiky, jejíž prezident Si Ťin-pching právě navštívil Česko.

Na začátku stezky

Hlavní mezinárodní vizí tohoto doktora práv a tvrdého potírače korupce je výstavba takzvaného ekonomického pásu podél Hedvábné stezky a jeho námořní obdoby. Podle sympatizantů jde o ekonomické, obchodní a hospodářské posílení vnitrozemí Eurasie, které horizontálně pomůže všem dotčeným zemím. „Tato iniciativa je harmonická a inkluzivní. Prosazuje toleranci mezi civilizacemi, respektuje cesty a způsoby rozvoje zvolené různými zeměmi a podporuje dialog mezi různými civilizacemi na principech hledání společného východiska,“ píše se v oficiálním materiálu čínského ministerstva obchodu. Kritici namítají, že Čína po této ose začne vyvážet i svou komunistickou ideologii.

Pozemní Hedvábná stezka sama začíná v milionovém městě Yiwu, kde se nachází největší tržnice se spotřebním zbožím na světě. Obchodní komplexy jsou plné stánků, v nichž se dá sehnat téměř cokoliv. Figurky britských Teletubbies, ruské matrjošky, v porcelánu vyvedený americký strýček Sam či z drahého dřeva vyřezaný předseda Mao Ce-tung. „Přistěhovala jsem se před jedenácti lety. Je to tady bezpečnější než jinde v Asii. Člověk se nebojí jít o půlnoci domů. Lidé jsou tady milí, místní autority nám dost pomohly v podnikání. Z vašeho zboží, co vím, jsou hodně oblíbené české granáty,“ podotýká malajská obchodnice Aileen Lim, která vlastní v jednom z pavilonů obchod Fulgent Hall.

Právě zde začínají i končí koleje, které vedou až do španělského Madridu. Jak se Číňané rádi chlubí, prý nejdelší železniční trať na světě. Nicméně tohle tvrzení je dost nadnesené, trať totiž vznikla pospojováním již existujících železničních tahů Eurasie. Nákladní vlak po ní prý jezdí zatím jen dvakrát týdně. Na mapě společnosti YXE International Container Train, která dopravu zajišťuje, nelze přehlédnout chybu v tisku, jakýsi samostatný stát Kašmír. Ve skutečnosti jde o území, kde své nároky prosazují Indie, Pákistán a částečně i Čína.

Čínské hospodářství je takový kočkopes, vedle sebe zde fungují soukromý a státní sektor. Podle komunistů jde o socialistický systém s čínským charakterem. Toto uspořádání prosadil čínský vůdce Teng Siao-pching, který zemřel v roce 1997. „Nezáleží, jakou má kočka barvu, hlavně když chytá myši,“ poznamenal na to konto. V zemi rostou jako houby po dešti zóny volného obchodu. Někdy na takových místech, že si člověk pokládá otázku, jestli budou vůbec schopné plně fungovat. Ostatně v obrovských výstavištích jsou některé sály zaplněny jen zpoloviny.

V čínských megafirmách

V centrále firmy Alibaba Group ve městě Chang-čou to vypadá jako ve vesmírné stanici, ale nedaleko roste firemní areál v tradičním čínském stylu. Založil ji v roce 1999 učitel angličtiny Jack Ma, který je nyní považován za nejbohatšího Číňana. V současnosti má firma hned několik dceřiných společností a výrobci luxusních značek ji obviňují, že vědomě umožňuje prodej padělků na svých internetových stránkách po celém světě. O budování největšího on-line tržiště světa podrobně pojednává kniha Alibaba.com, jež byla nedávno vydána i v Česku.

„My nejlépe víme, co čínští zákazníci potřebují. Ohledně importu jsme optimističtí, Číňané bohatnou,“ prohlásila Judy Tong, ve firmě Alibaba Group vysoce postavená manažerka. Když dostala otázku ohledně cenzury internetu v zemi, odpověděla suše: „Internet je otevřený. Nicméně existují země, kde je cenzura problém.“ O platech zaměstnanců, jichž měla firma před dvěma lety přes dvaadvacet tisíc, řekla: „O platech mezi sebou nemluvíme. Nicméně platy jsou zde takové, že jsme dobře zabezpečeni a nemusíme se bát životních krizí.“

Ostatně i předváděcí centrum mezinárodní telekomunikační společnosti Huawei v Pekingu připomíná sídlo z futuristických filmů. Na zemi leží balvany, v nichž se zrcadlí okolí, nedaleko stojí kovový strom se světýlkem na konci každé větve. Jsou zde například předváděny „chytré hodinky“, aktuální hit společnosti. Jinak je budova celá z mramoru, na záchodech umyvadla od italského návrháře Versaceho. Firmu, jako společnost vlastněnou zaměstnanci, založil v roce 1987 Žen Čeng-fej. Dnes má přes dvě stě tisíc zaměstnanců, pobočku i v Česku a podle obratu byla v roce 2010 největší čínskou a druhou největší světovou společností vyrábějící telekomunikační zařízení.

„Věříme v lépe propojený svět,“ řekl na úvod představitel vedení firmy Glenn James Schloss a dodal: „Neříkám, že technologie všechno zařídí, ale určitě pomohou v komunikaci třeba na poli byznysu.“ Ohledně cenzury internetu byl také dost odtažitý: „Na to se musíte zeptat čínské vlády.“

O Tibetu a Ujgursku

Na náměstí Nebeského klidu v Pekingu došlo v roce 1989 z popudu vlády ke tvrdému potlačení demonstrací armádou, při němž zemřelo podle vyjádření Čínského červeného kříže od 2 000 do 3 000 lidí. Náměstí hlídá nespočet policistů a někdy ho ohrazují zátarasy. „Nezajdeme na pivo,“ oslovily reportéra ParlamentníchListů.cz lehce oděné dívky, které se nicméně obezřetně rozhlížely, aby je nezaslechl někdo z místních. Po odmítavém gestu ale ochotně poradily, kde se nachází prodejna cizojazyčných knih. V ní nicméně moc velký výběr nebyl.

„V Česku se pořád omílá Tibet, ale porušování lidských práv už se mnohem více děje v jiných oblastech, například v Ujgursku. Také kritičtí intelektuálové jsou umlčováni,“ řekla při jednom ze setkání ParlamentnímListům.cz aktivistka v oblasti lidských práv, která chtěla zůstat inkognito, nicméně studovala v Česku. Ve spojení s internetem vyrostla celá řada čínských disidentů. Například v roce 2005 byl odsouzen na deset let žaláře blogger a novinář Shi Tao za „protistátní činnost“. Vládě jeho e-maily poskytla firma Yahoo!. Čína má pro účely cenzury a „správného“ prohlížení internetu vlastní maskoty – policisty Jing-Jing a Dža-Čcha.

„Podívejte se na USA a lidská práva tam. Myslíte si, že tam mají Afroameričané a Mexičané stejná práva jako bílí Američané? Já si to nemyslím! Všechny národy jsou si v Číně rovny. Zavádíme spousty opatření, abychom podporovali malé národy. Třeba Tibeťany. Pro ně existuje jiná politika než pro nejpočetnější etnikum, tedy národ Chanů,“ podotkla odbornice na spolupráci se zeměmi východní a střední Evropy z čínského ministerstva zahraničí Huo Yuzhen, která působila v Česku jako velvyslankyně. Její současná nástupkyně Ma Keqing v této souvislosti zmínila čínské rčení: „Jestli boty sedí, ví jen ten, kdo je má na noze.“

Říše středu je zemí mnoha paradoxů. V jednom parku v Šanghaji funguje seznamovací kancelář pod širým nebem. Dohazovači mají na cedulkách napsána jména lidí, kteří by rádi partnera. Důležitými údaji jsou měsíční plat a vlastní byt. Vrchol materialismu. V Číně funguje nespočet klášterů, kde mniši žijí postaru, takže z meditace a misky rýže. Vrchol tradicionalismu. A jak zaznívá ve zpěvohře Příběh ze západních komnat dramatika Wang Š'-fu z přelomu třináctého a čtrnáctého století: „Až spatříš v dálných krajích divukrásné květy, s tím, co jsme spolu prožili, je nesrovnávej.“

