Obama prý prohrál na celé čáře. Opět ho vyškolil jeho tolik nenáviděný rival

Političtí a vojenští analytici se přes jistou nedůvěru k odchodu ruských vojsk ze Sýrie shodnou na tom, že pro ruského prezidenta skončila „syrská mise“ vítězstvím. Posílil pozice syrského prezidenta Asada a donutil navíc Západ k tomu, aby usedl s Ruskem ke společnému jednacímu stolu.

Podle britského deníku chce Putin stažením ruských vojáků z bojišť v Sýrii předejít dlouhému konfliktu, který by přinesl mnoho dalších obětí. Jak však poukazují analytici, počet podpůrného vojenského personálu v blízkosti základny Latákie roste. „V ruské armádě nepanuje ze vstupu do konfliktu v Sýrii žádné velké nadšení. Navíc platí, že čím více sil tam pošlete, tím více jste zranitelní,“ cituje deník profesora globálních studií na New York University Marka Galeottiho, který v současnosti pobývá v Moskvě.

Vojenští analytici byli v každém případě oznámením prezidenta Putina o stažení ruských sil ze Sýrie překvapeni. Nikdo podle Guardianu nepředpokládal, že by k tomuto kroku mohlo dojít. Dokonce ani ti, kteří mají úzké vazby na ruské generály. „Mnozí z nich se ptají, do jaké míry lze brát Putinovo oznámení vážně. Prezident sice oznámil, že proces stahování vojsk začne právě dnes, ale neřekl již, jak dlouho bude probíhat. Vedle toho bylo zmíněno, že přítomnost Rusů na základně v Latákii zůstane zachována, a nikdo přesně neví, kolik vojáků se zde vlastně nachází.“

Celý text z The Guardian najdete ZDE.

Přesto podle britského deníku existuje důvod, proč Putinovi důvěřovat. „Islámský stát sice doposud nebyl poražen, ale už jenom při pohledu na to, do jakých míst dopadaly ruské bomby, je zřejmé, že porážka ISIS nebyla skutečným cílem ruské mise. Mnozí analytici docházejí k závěru, že tímto cílem nebylo ani udržení syrského prezidenta Bašára Asada u moci. Podle vojenského analytika Alexandera Goltse chtěl Kreml dosáhnout především toho, aby musel Západ s Ruskem opět jednat. Tohoto cíle bylo dosaženo za minimálních ztrát a Golts proto označuje vstup Ruska do syrského konfliktu za brilantní taktický krok.“

K podobnému názoru dochází na webu zpravodajské agentury Reuters také expert na Rusko Josh Cohen. Poukazuje na to, že americký prezident Barack Obama se mýlil, když předpovídal ruské misi totální krach. „Skončilo to přesně naopak a zpočátku možná skutečně riskantní rozhodnutí se proměnilo ve velké vítězství Moskvy. Rusko bombardováním naprosto zvrátilo průběh války ve prospěch prezidenta Asada. Moskva také docílila toho, že v Sýrii zůstaly v podstatě dvě rozhodující síly, tedy Asad a ISIS. Rusové si jsou tak jistí, že Washington bude muset nakonec podpořit tolik nenáviděného Asada.“

Celý text Joshe Cohena najdete ZDE.

Rusům se také podle Cohena podařilo posílit svoji roli na poli diplomacie a Západ s nimi nyní musí opět počítat a především usednout k jednacímu stolu. „Moskvě se také podařilo úspěšně zareagovat na sestřelení dvou ruských stíhaček tureckými silami. Ruská letadla dominují vzdušnému prostoru nad Sýrií a proti Ankaře vytáhli kurdskou kartu,“ píše Cohen s tím, že vojenská přítomnost Ruska v Sýrii rovněž oslabila Evropskou unii. „Jak nedávno uvedl vrchní velitel spojeneckých sil NATO v Evropě Philip Breedlove, ruské bomby tlačí uprchlíky do Evropy. To následně vytváří odpor k německé imigrační politice otevřených dveří. Existence Schengenu, a tím i EU, je ohrožena.“

Zatímco Rusové v Sýrii slaví úspěch, strategie Washingtonu podle mínění Cohena selhala. „Obamova administrativa se od samého začátku utápěla v beznadějném zmatku. Nejprve Washington tvrdil, že Asad musí jít, poté zase, že může zůstat. Podporovaná Svobodná syrská armáda se navíc částečně spojila se syrskou pobočkou al-Káidy. Problémy nastaly i se sunnitskými spojenci Američanů. Viceprezident Biden veřejně obvinil Turecko, Saúdskou Arábii a Katar z vyzbrojování syrských radikálů. Pentagon poslal 500 milionů dolarů na výcvik sunnitských rebelů, ale z původních 5400 jich prošlo výcvikem jen 60. I z tohoto důvodu dosáhl Putin v Sýrii jasného geopolitického vítězství,“ má jasno Cohen.

