Cenzura pod vedením Langšádlové a Jandy. Proevropské elity prý tento týden už úplně propadly hysterii, Petr Žantovský ji pro vás shrnul

TÝDEN V MÉDIÍCH Otevřená výzva českých zákonodárců k zavedení cenzury je hlavním tématem pravidelného ohlédnutí Petra Žantovského za tím nejdůležitějším, co v uplynulém týdnu v souvislosti se sdělovacími prostředky zaznamenal. Vynechat nemohl ani výzvu hrstky senátorů zaměřenou proti prezidentu Miloši Zemanovi, kterou Česká televize vydávala za počin celé horní komory parlamentu. Připomíná to, že hosty ČT bývají vždy ti, kteří přijedou na pozvání Knihovny Václava Havla nebo think-tanku Evropské hodnoty.

Za nejdůležitější mediální sdělení týdne považuje Petr Žantovský skutečnost, že čeští zákonodárci zcela otevřeně vyzvali k zavedení cenzury. Stalo se tak na konferenci „Jak porazit kremelskou dezinformační kampaň?“, kterou pod záštitou poslankyně TOP 09 Heleny Langšádlové zorganizovaly v Poslanecké sněmovně Evropské hodnoty v čele se zástupcem ředitele tohoto think-tanku Jakubem Jandou, jenž se předtím, než se pustil do srdnatého hájení „evropských hodnot“, věnoval natáčení pornofilmů pro homosexuály. „Ta výzva k zavedení cenzury zazněla z více stran, ať už to byl pan Gabal z KDU-ČSL nebo paní Langšádlová z TOP 09. A musím říct, že to zdaleka není první a určitě ani ne poslední pokus,“ uvádí pro ParlamentníListy.cz mediální analytik Petr Žantovský.

Koneckonců cenzurovat lze různými způsoby, nejen přes takzvané proruské obsahy, jak by rádi účastníci této konference. „Už ten jejich záměr je sám o sobě velice diskutabilní, protože kdo posoudí, co je proruský, neproruský nebo protiruský obsah. To posoudí asi zase jen paní Langšádlová. Zřejmě si chystá budoucí působiště, až jí skončí volební období v Poslanecké sněmovně. Její strana se pomalu řítí do propasti nevolitelnosti, tak se patrně chce stát ředitelkou budoucího hlavního Úřadu pro tisk a informace, jako byl FÚTI, teď by to byl ČÚTI, Český úřad pro tisk a informace, v šedesátých letech Hlavní správa tiskového dozoru. Tak tomu se velmi blížíme. Musím říct, že ten Úřad pro dozor nad informacemi bude určitě velmi moudře veden, protože když sleduji vyjádření paní Langšádlové k různým expertním věcem, mám pocit, že nás vede moudrá dáma,“ poznamenává mediální odborník.

Europeistický neomarxismus je úplně na konci s dechem

Obzvlášť její větu, že „Evropská unie byla po válce založena moudrými pány, aby zabránili dalším válečným konfliktům“, považuje za velmi zajímavé sdělení. „Já bych doporučil paní poslankyni, aby si laskavě trošku přečetla moderní historii a zamyslela se nad tím, co to bylo Společenství uhlí a oceli, jaký byl opravdový průběh evropské integrace, co to bylo Evropské hospodářské společenství, potom Evropská společenství. Pravda, to všechno bylo po válce, ale z vyjádření ‚po válce‘ si člověk vybaví tak roky 1945, 1948, 1949, 1950, ale my se bavíme o docela jiných letech. Proto by bylo dobré, kdyby si paní Langšádlová doplnila alespoň základní vzdělání, protože tohle se učí v deváté třídě základní školy nebo v občanské nauce či v dějepise na středních školách, když už nás chce poučovat o tom, jak máme vidět a reflektovat svět okolo sebe, aby alespoň měla správné informace,“ myslí si Petr Žantovský.

Místopředsedkyně TOP 09 ho rovněž „potěšila“ větou, že propaganda – míněno protievropská – míří na zpochybnění Evropské unie, „o kterou je opřena naše prosperita a bezpečnost“, což od ní už slyšel mnohokrát. „To je taková mantra, která mi připomíná hesla sedmdesátých a osmdesátých let, kde ovšem místo EU byly RVHP nebo Varšavská smlouva, které byly též ‚pilíři naší prosperity a bezpečnosti‘. Tehdy se neříkalo prosperita, ale národní bohatství či bohatství lidu a podobně, ale znamenalo to totéž. To jsou tak nebezpečné vyprázdněné fráze, které ukazují jenom to, že jako komunismus na konci osmdesátých let i tenhle europeistický neomarxismus je v podstatě úplně na konci s dechem. Jsou to poslední výkřiky toho, jak se snaží udržet u vesla. Je to taková zvláštní paralela,“ upozorňuje mediální analytik.

Bruselský socialismus, stejně jako ten osmdesátých let, změnu nepřipustí

V té souvislosti zmiňuje francouzsko-polský film Danton s Gérardem Depardieu v hlavní roli, který ve čtvrtek odvysílala ČT art. „Člověk si nad historií Velké francouzské revoluce uvědomuje, jak se stále opakují tytéž fatální chyby. Francouzská revoluce dala moc do rukou Robespierrovi, který poté rozpoutal docela slušný masakr mezi svými ještě nedávnými spolupracovníky a posléze se stal jednou z historicky dominantních obětí tohoto masakru. Totéž se vlastně přihodilo některým vůdčím komunistům v Sovětském svazu ve třicátých letech, potom v padesátých letech v ostatních státech východního sektoru. Vzpomeňme na Slánského, jenž přece zahájil procesy a později se stal jednou z jejich nejvyšších obětí. Je to stále totéž,“ připomíná Petr Žantovský.

A totalitní režim, protože Evropská unie už není nic jiného, cítí, že je v koncích. „A myslí si, že zachrání sebe sama tím, že přitvrdí třídní boj, že přitvrdí zostření a prohloubení třídního boje. To je přece hloupost. Žádné zostření třídního boje nevede k záchraně systému, který potřebuje třídní boj a boj s nepřáteli, takový režim je odsouzen k zániku. Kdyby ten režim chtěl přežít, tak by měl udělat něco úplně jiného. Zamyslet se nad svou podstatou a nad svou praxí a začít reformovat svoji praxi, odřezávat činnosti a aktivity, které jsou nesmyslné a způsobují faktory zániku. Jenže to by nemohl být ten dnešní bruselský socialismus, který toto nepřipustí, stejně jako to nepřipustil socialismus osmdesátých let. Jeho představitelé žijí v tom, že mají pravdu, že dělají všechno dobře, a pokud to někdo nechápe, je to jeho chyba,“ míní mediální odborník.

Volání po nepolitické politice, při níž nezáleží na volebních úspěších stran

Dnes nás tedy paní Langšádlová a spol. přesvědčují o tom, že Evropská unie dělá všechno dobře. „Zatímco my ostatní, kteří to nechápeme, i když nás je podle průzkumů osmdesát procent, jsme ti hloupí, ti, kteří přilévají olej do ohně a prohlubují propast mezi tou ‚zlatou‘ Evropskou unií, o niž se ‚opírá naše prosperita a bezpečnost‘. To jsou všechno na první pohled banální fráze, které známe velmi silně z nedávných dějin. Nebezpečné je na tom to, že je zapotřebí na to svolávat a ještě navíc k tomu v parlamentu a podobných důležitých prostorách takové akce, jakou byla ta, kterou pořádaly Evropské hodnoty. To je ten think-tank, o kterém jsme se bavili už mnohokrát. A dobře víme, že jeho vazba na Josefa Zieleniece, Petra Koláře a tento druh lidí je velmi silná, a je tedy zjevné, o co usiluje,“ říká pro ParlamentníListy.cz Petr Žantovský.

Usiluje totiž o nahrazení současné zvolené demokratické garnitury v České republice nějakou sebou prosazenou elitou, která se nebude muset zodpovídat voličům. „Koneckonců svědčí o tom i věta pana poslance Gabala, který s jakousi sebeobnažující upřímností prohlásil, že Václav Havel jako prezident nastavil tak vysoký standard globální a státnické politiky, že přiblížení se k tomuto standardu je nesmírně obtížné. To je ta ‚stará dobrá‘ nepolitická politika Václava Havla, která nespočívá na volebních úspěších té či oné strany, ale na elitním postavení toho či onoho jednotlivce nebo skupiny. Je to v podstatě oligarchie bez oligarchů, monarchie bez monarchy, možná s monarchou. Podívejte, co se děje v Turecku. Erdogan sice zvítězil ve volbách svobodně, ale všechno jeho činění dává na vědomí, že se vidí v pozici monarchy, a mnoho svých kroků přizpůsobuje tomu, aby si ho lidé začali trošku identifikovat s tím osmanským pašou,“ poukazuje mediální analytik.

Slovo cenzura nepoužili, ale o ní celá ta jejich konference byla

Úplně stejně se podle něj choval, i když v českých, nikoli v tureckých dimenzích, Václav Havel. „A úplně stejné kroky bychom mohli očekávat od lidí, kteří se k němu hlásí a chtějí jít v jeho stopách. Čili to je jedno nebezpečí, že se nám tady dává najevo, že kdo není s námi, je proti nám, a že náš cíl a naše ikona jsou v Bruselu. A kdo je proti Bruselu, je proti lidu, abych tak řekl. No a s tím související a na to navazující krok je to, že ten, kdo je proti nám, bude zakázán. Nejprve bude studován, jak pravil pan Janda, že bude potřeba studovat weby, na nichž se objevují jiné názory než ty jeho a jeho lidí, a posléze je zapotřebí, jak nás ujišťoval i pan Gabal, tyhle názory redukovat, nepřipouštět, dostat z veřejného prostoru, v podstatě cenzurovat. I když to slovo nikdo z nich nepoužil, tak o tomto slově to celé je,“ tvrdí Petr Žantovský.

To považuje za velmi nebezpečnou tendenci, která se stává oficiální tóninou už proto, že se tato akce odehrávala v prostorách Poslanecké sněmovny. „To, jak přemýšlejí, je zjevné z výroku pana Schwarzenberga, jenž reagoval na proruského aktivistu Alexandra Barabanova, který žije v Kyjevě. Ten upozornil, že na Majdanu a při podobných událostech velmi silně rezonovala tradice fašistického hnutí Stepana Bandery a že tam byly všude červenočerné banderovské vlajky. Pan Schwarzenberg na to pravil: ‚Těch červenočerných vlajek tam několik bylo, to je pravda, ale když je na demonstraci zhruba pět set tisíc lidí, tak asi nějaké procento v tom jsou magoři, volové a extremisté, při spontánní akci se něco takového vždy stane‘,“ cituje mediální odborník čestného předsedu TOP 09.

Elity měří dvojím metrem, což je pro totalitní režimy příznačné

Do souvislosti s tím dává nález Úřadu městské části Praha 1 o tom, jestli se nesením maket šibenic na demonstraci proti migraci dotyční dopustili úmyslného narušení občanského soužití hrubým jednáním nebo měli spáchat přestupek, přičemž došel k závěru, že nespáchali. „Avšak veškerá mediální a politická elita vedená panem Schwarzenbergem a paní Langšádlovou se mohla uřečnit o tom, jak je to strašidelné, že tam nějací ti ‚magoři, volové či extremisté‘ nesou makety šibenic. Přitom je to úplně jedno, jednání ‚magora, vola či extremisty‘ pod vlajkou Bandery nebo pod maketou šibenice nejsou vypovídající důležité hlasy o směřování společnosti. Ale postoj té elity reprezentovaný těmi Schwarzenbergy je dvojaký, měří dvojím metrem, což je příznačné pro totalitní režimy, které své prohřešky přecházejí s úsměvem a se zlehčením a na těch druhých nenechají nit suchou. Neblížíme se do totality, ale že už jsme v ní až po krk,“ myslí si proto Petr Žantovský.

Tyto trendy, které mají celkem jasné vymezení, také mají jasně definovaného nepřítele. „Ten hlavní nepřítel je Putin, protože to je hlavní nepřítel Washingtonu, a jelikož oni reprezentují washingtonské názory, tak jejich hlavní cíl je jasný. A protože na hlavní cíl se útočí přes nějaké prostřední cíle, tak prostředním cílem v našem prostředí je pan prezident Zeman. Tak čtu čtvrteční vyjádření několika senátorů na téma, aby byl pan prezident zdrženlivější ve svých vyjádřeních a ‚nepoškozoval Českou republiku‘. To přece také není náhodné, že právě v těchto dnech a právě v této situaci a v této souvislosti vystupují exponenti tohoto názoru s takovým usnesením. Bizarní samozřejmě je, když Česká televize v Událostech, komentářích nechá v tzv. crawlech, neboli krátkých zprávách běžících na liště v dolní části obrazovky, běžet text, který zní ‚Senát vyzval Zemana‘,“ poznamenává mediální analytik.

Česká televize manipuluje s divákem, když nesdělí, že šlo o pětinu senátu

Tak to totiž vypadalo, jako by zasedla horní komora Parlamentu a svou důstojnou většinou vyzvala prezidenta k něčemu. „Jenže ono z těch 81 senátorů bylo diskusi přítomno jen 35 a z těch 35 bylo pro tuto výzvu pouze 18. Těch 18 z 81 je nějakých dvacet procent, takže by bylo dobré vědět, že to je názor jen těch dvaceti procent. Osmdesát procent buď hlasovalo proti, nebo se zdrželo, nebo tam vůbec nebylo. Je pikantní poslouchat tyhle aktivistické senátory, jak lamentují nad tím, jak je možné, že někteří sociálnědemokratičtí nebo dokonce ódéesáčtí senátoři se nezúčastnili téhle akce a nepodpořili ji. Přitom to je pláč na špatném hrobě, protože to jsou akce, které nesměřují k posílení demokracie, ale k jejímu oslabení,“ domnívá se Petr Žantovský.

Z těch čísel je podle něj zřejmé, že jde o vnitřní – komunistickou terminologii – kontrarevoluci. „Protože to je další z mnoha a mnoha drobných pokusů o převrat podmínek v téhle společnosti. A jestliže to udělá dvacet procent senátorů, tak to je reprezentace dvaceti procent. Nevím, jestli byli konformní s názory svých voličů, a docela by mě zajímalo, zda se senátoři ve svých obvodech ptali voličů, jestli jsou též názoru, že prezident škodí a měl by být zdrženlivější. Myslím si, že to nikdo z nich s nimi nekonzultoval, že si jen dělají svoji vlastní politiku. A hrozné je, že Česká televize to podtrhává způsobem, který jsem uvedl, tedy normálně manipuluje divákem a neustále mu dává na vědomí, jako by senát jako celek vyzval prezidenta k něčemu, a ne že to byla nějaká jeho pětina,“ konstatuje mediální odborník.

Znovu se využila obvyklá taktika s hostem bez oponenta

S tím souvisí už mnohokrát opakované tvrzení, že si Česká televize zve do vysílání pouze lidi, kteří vyjadřují názory konformní právě s názorem vládnoucím v České televizi. „Kdysi říkal právě pan Schwarzenberg, že Česká televize patří těm, kdo v ní pracují. To říkal v souvislosti s televizní krizí, ale ono to platí stále. Například v pondělí byl v Událostech, komentářích hostem Jevhen Fedčenko, jenž byl představen jako profesor žurnalistiky z Kyjeva. Tématem byla tzv. ruská propaganda a informační válka a pan Fedčenko samozřejmě neměl oponenta. Neseděl proti němu člověk, který by vyjadřoval jiné názory. Zato on pronášel třeskuté, cituji: ‚Válka na Ukrajině je důsledkem mediální propagandy.‘ No to je přece nesmysl, protože mediální propaganda je průvodním jevem každé války, tedy i té ukrajinské,“ vysvětluje Petr Žantovský.

V žádném případě ale nelze tvrdit, že válka na Ukrajině je důsledkem mediální propagandy. „Je důsledkem snah západních společenství, zejména NATO, vtáhnout Ukrajinu do svého mocenského regionu, a oslabit tím ze Západu to stále suverénnější Rusko reprezentované Putinem, který má nebývalou důvěru Rusů. Je to zase jako s tím komunismem. Čím více se tlačí na pilu, tím méně se tomu důvěřuje. Čím více budou Američané, NATO a podobné organizace tlačit na tuto geopolitickou pilu, tím více budou vyvolávat v normálně myslících lidech pochybnosti o své motivaci. A posílat do mediálního boje lidi, jako je pan Fedčenko, kteří říkají tyhle nesmysly, tak to je fatální chyba, protože u těch osmdesáti procent lidí, kteří jsou jiného názoru nebo o věcech přemýšlejí a nepapají je zatepla jen tak, jak jim je propagandisté předloží, to samozřejmě vyvolá právě opačnou reakci,“ ví mediální analytik.

Půvabná vlastní branka polského filozofa při hodnocení dění na Ukrajině

Všiml si přitom, jak se kruhy uzavírají. „Pan moderátor Takáč nejenže neoponoval těm nesmyslům, co říkal pan Fedčenko, ale až při rozloučení s ním nám sdělil, že pan Fedčenko je u nás hostem – koho myslíte? – no Evropských hodnot, jak jinak. Tak k tomu už není skoro co dodat. Nu a čtvrteční Události, komentáře přinesly opět tentýž problém. Bez protidiskutéra ovládl vysílání jakýsi pan Pawel Rojek, zřejmě polský politolog, bylo u něj uvedeno, že je filozof, ale nic filozofického z něho nevypadlo, slyšel jsem pouze politický komentář, který byl chvílemi k zamyšlení, chvílemi ne, byla to více či méně sofistikovaná propaganda. A z toho mě zaujala jedna věta pana Rojeka, cituji: ‚To, co se děje na Ukrajině, je pokus otestovat, kde jsou hranice ruského imperialismu‘. To je velmi zvláštní věta, protože to nevíte, jak byla míněna,“ podotýká pro ParlamentníListy.cz Petr Žantovský.

Čí pokus to tak mohl být? Byl to pokus premiéra Jaceňuka, nebo pokus prezidenta Obamy, nebo prezidenta Putina, který bude testovat hranice svého vlastního imperialismu? „Nebo co to je za větu? Pan Rojek nám ji nevysvětlil, ale sama o sobě je nesmysl, protože to, co se děje na Ukrajině, je důsledkem úplně jiného procesu, který jsem před chvílí popsal. A rozhodně pokud má někdo zájem na tom testovat, kde jsou hranice tzv. ruského imperialismu, tak to jsou Spojené státy, rozhodně ne Putin. Takže pan Rojek nás chtěl přesvědčit o tom, že Rusko je tím, kdo to zavinil, ale v podstatě si sám vstřelil docela půvabnou vlastní branku,“ upozorňuje mediální odborník.

Už nepřekvapí, že host ČT je v Praze na pozvání Knihovny Václava Havla

Jeho pozornosti nemohlo ujít ani to, že Pawel Rojek během rozhovoru prezentoval vydání českého překladu své knihy „Rusko: prokletí impéria“, několikrát tu knihu ukázal na kameru a dvakrát se o ní hovořilo. „Takže to byla taková zajímavá píárová akce České televize. Mě by zajímalo, kolik za ni Česká televize inkasovala, ať už to byly product placement, reklama, sponzorský vzkaz nebo co to bylo. Každopádně by to mělo mít nějaké ekonomické vyčíslení. Myslím, že žádné nemá, že to je jenom aktivismus těch novinářů. A zase nám pan moderátor sdělil, že pan Rojek je v Praze – a teď pozor – na pozvání Knihovny Václava Havla. Tak jsme zase zpátky v kruhu. Stále se to točí kolem stejných jmen a institucí, a to pochopitelně není náhoda,“ nepochybuje Petr Žantovský.

Na závěr si nechal krátkou poznámku, která se týká tématu zavedení branné výchovy do škol. „Ve čtvrtek ji v devadesátce ČT24 obhajoval poslanec za hnutí ANO Bohuslav Chalupa, proti němuž vystoupila paní Langšádlová. Je to úžasně půvabné. Kdyby se sněmovna a senát zúžily na dvacet procent vybraných person, tak by České televizi vystačily. Nebylo by třeba zvát nikoho jiného než Langšádlovou, Gabala, stále stejný tým lidí, který by se tam promenoval. Tu a tam Koláře nebo někoho mimo Poslaneckou sněmovnu, a oni by nám to všechno vysvětlili. Nu a Langšádlová o té branné výchově říkala, že ten předmět není třeba. No pochopitelně že to říkala, když je navrhovatelem poslanec za hnutí ANO a TOP 09 a ANO nejsou z jedné vesnice. Jsem moc zvědav, až budou uzavírat na nějaké důležité radnici, třeba v Praze, koaliční smlouvu, jak to budou pan Kalousek a paní Langšádlová vysvětlovat,“ přiznává mediální analytik.

Nic dobrého mladé nečeká za rozhodování Schwarzenberga a Langšádlové

Velmi by ho ale zajímalo, co by místopředsedkyně TOP 09 Helena Langšádlová k návrhu tohoto zákona o zavedení branné výchovy do škol říkala, kdyby ho předložil poslanec z její strany nebo i z ODS, která je TOP 09 asi názorově nejblíž. „Docela bych vsadil boty, že paní Langšádlová by byla velice aktivní bojovnicí za prosazení zavedení branné výchovy do škol. Protože to je osoba, která prosazuje výhradně ty zájmy a názory, jež jsou v souladu s nějakou politickou směrnicí její strany a názorového proudu, z něhož vychází. Jinak jsem od ní ještě neslyšel nějakou samostatnou individuální a objevnou myšlenku. Možná že mě ale někdy překvapí,“ doufá Petr Žantovský.

Sám má na zavedení branné výchovy do škol velmi jednoznačný názor. „Samozřejmě že je nezbytná, protože pokud někdo má děti ve věku, jichž se to týká, ví velmi dobře, že ty děti jsou zcela nepřipraveny na realitu. A i když mají sebelepší zázemí v rodině, dozvídají se věci po pravdě, nejsou pod jednoznačným vlivem jednostranné propagandy, tak stejně nejsou připraveny na realitu. A ta branná výchova, může se jmenovat jinak, to je jedno, třeba obranná výchova, to je fuk, by měla být taková nadstavba nad občanskou výchovou, měla by je připravit na to, co je v životě čeká. A že je asi nečeká nic pěkného, zejména když o tom budou rozhodovat lidé jako pan Schwarzenberg a paní Langšádlová,“ uzavírá mediální odborník své hodnocení uplynulého týdne.

