Dojde ke změkčení protikuřáckého zákona? Na ministra Němečka se valí připomínky

Kouření je velmi starý a velmi rozšířený zlozvyk. Tabák se poprvé objevil na americkém kontinentu, tehdy ho američtí indiáni užívali jako lék a halucinogen, při náboženských či bojových obřadech. Později se začal používat i ke kouření. Po návratu Kryštofa Kolumba z Ameriky se tabák začal pěstovat ve Španělsku a poté se rozšířil do celé Evropy a dál do světa. Na přelomu 19. a 20. století bylo kouření považováno za určitou společenskou prestiž. O sto let později se po celém světě rozpoutal proti kouření ostrý boj.

U nás se proti kuřákům zákonem "bojuje" už od roku 2008. Postupně se i jeho zásluhou zvětšují počty nekuřáckých restaurací. Je jich odhadem přes šedesát procent. To odpovídá zhruba počtu kuřáků u nás, podle odhadů jich je přes 34 procent. Zjednodušeně řečeno, současná protikuřácká legislativa dává možnost svobodné volby návštěvníkům, jakou restauraci si vybrat, stejně jako restauratérům, jako restauraci chtějí provozovat.

V současné ostré diskuzi nad novým navrhovaným zákonem proti kouření z dílny ministerstva zdravotnictví je právě současný zákon ze strany kritiků často vzpomínán jako úplně vyhovující. Postavil se za něj i prezident Miloš Zeman, který je sice jako kuřák v kolizi zájmu, jak sám říká, a nový návrh ministra Svatopluka Němečka (ČSSD) slíbil podepsat, i když s ním nesouhlasí a ten stávající považuje za lepší. Tvrdý k připravovanému zákonu zakazujícímu kouření byl v radiu Frekvence 1 také senátor Jaroslav Kubera: „Vrací se nám nevolnictví, vládnou "dobrotrusové". Příště nám budou zakazovat čokoládu a brambůrky.”

Podoba protikuřáckého zákona se změkčuje

Poslední debata ve sněmovně naznačila, že navrhovaný zákon se postupně změkčuje a že proti aktivistům začali vystupovat i poslanci, kteří ke kouření a jeho zákazům přistupují se zdravým rozumem. Známí jsou kritici především z řad pravicových politiků, ale i poslanci vládní ČSSD a komunisté jsou k návrhu nového zákona velmi kritičtí.

Zmírnění zákazu kouření v restauracích prosazuje Václav Snopek (KSČM). Zachoval by v podstatě současný stav, kdy si provozovatel určí, zda je zařízení kuřácké nebo nekuřácké. Podobný návrh podal Jiří Běhounek (ČSSD), ale do kuřáckých restaurací by nesměly děti. Štěpán Stupčuk (ČSSD) zase žádá, aby kouření bylo zakázáno jen v pohostinstvích, v nichž se podává teplé jídlo. V ostatních zařízeních, tedy třeba v barech a kavárnách, by mohli provozovatelé zřídit oddělené a odvětrané prostory pro kuřáky.

„Zákon, má-li mít smysl, musí být dodržován, a není-li dodržován, musí být státní mocí vymáhán. Velmi se obávám, že příliš tvrdě pojatý protikuřácký zákon povede jen k jeho masivnímu porušování. Myslím si, že máme mnoho jiných starostí, než abychom zaměstnávali stovky policistů a úředníků kontrolou dodržování zákazu kouření. Nelobuji za tabákový průmysl ani za kuřáky jako takové. Nehledám kličky, jak zákon znehodnotit, jak mi také mimo jiné bylo podsouváno. Jsem názoru, že i v politice by se měl používat zdravý selský rozum. V tomto případě najít jakýsi střed, kde na jedné straně by kouř neobtěžoval nekuřáky, ale na druhé straně, kdo chce kouřit, kdo si chce ničit zdraví, nechť si kouří,“ tvrdí komunistická poslankyně, Jihočeška a nekuřačka Alena Nohavová.“ Podle požadavku Františka Adámka (ČSSD) by mohly kuřárny tvořit až polovinu restaurací.

Nechci býti chráněn před návykovými látkami, prohlašuje Schwarzenberg

Kritici, například Petr Bendl (ODS), mluví o militantním a nedomyšleném návrhu, který je odtržený od reality. Marek Benda (ODS) soudí, že jej psali fanatici a "pachatelé dobra". Nejpragmatičtěji vyjádřil svůj nesouhlas s připravovaným protikuřáckým zákonem poslanec TOP 09 Karel Schwarzenberg: „Nechci býti chráněn před návykovými látkami. Chci statečně čelit alkoholu, tabáku tak, jak jsem to během 60 let mého života sám činil.“

"Spousta restaurací, ba i barů, dobrovolně nekuřácké jsou, tak proč zakazovat," řekl take již dříve exministr zahraničí a poslanec TOP 09 Karel Schwarzenberg. A souhlasí s ním i Zuzka Bebarová-Rujbrová z KSČM. "I kuřáci za ty peníze, které platí státu na daních, by měli mít možnost kouřit důstojně. Samozřejmě odděleně od nekuřáků," uvedla. "Plošný zákaz považuji za neadekvátní a v našich poměrech za nesmysl. Nemusíme papouškovat všechno, co se nám snaží vnucovat úředníci z Bruselu," prohlásil poslanec ČSSD Richard Dolejš.

Poslanci se k návrhu nového protikuřáckého zákona vrátí zřejmě ještě v březnu. Už teď je ale jasné, že to bude zákon o dost měkčí než původní, zbytečně nekompromisní návrh z ministerstva zdravotnictví, který tvrdě místo hledání kompromisu narýsoval nepřekonatelný příkop mezi kuřáky a nekuřáky. Přitom u nás kouří podle oficiálních odhadů přes 34 procent obyvatel. Podle našich odhadů je to více, protože mezi kuřáky je nutné zařadit i příležitostné kuřáky, kteří si dají cigaretu k oblíbenému kafíčku, nebo pivu. A to už je opravdu velká menšina, pro kterou v jiných oblastech našeho života hledáme vždy kompromis a právo na plnohodnotný život. Jak se to podaří, o tom se brzy přesvědčíme.

Ministra Němečka slíbil při úpravách návrhu zákona „používat rozum“. S jeho platností se počítá od roku 2018, protože je nutné dát restauratérům a kavárníkům čas na provedení změn, aby v jejich provozovnách vše odpovídalo nově přijatým zákonným podmínkám.

