Cyril Svoboda: Putinova pozice je neotřesitelná, s tím musíme všichni počítat

SVĚT OPTIKOU CYRILA SVOBODY Máme se po slovenských volbách, které vynesly do parlamentu dle mnohých fašistickou stranu, obávat o osud naší demokracie a EU jako celku? Nejen na tuto otázku reaguje v pilotním díle nového seriálu rozhovorů ředitel Diplomatické akademie a exministr zahraničí Cyril Svoboda. Zaměřuje se také na dohodu EU s Tureckem a návštěvu čínského prezidenta v Česku.

Jak hodnotíte slovenské parlamentní volby a jejich možný přesah do Evropy? To znamená, jestli je i v jiných zemích možný podobný vzestup extremistických stran. Podle Anne Applebaumové jsme jen dva nebo tři špatné kroky vzdáleni od konce NATO, EU a možná i liberálního řádu, jak jsme ho znali. Může třeba úspěch Marine Le Penové a odchod Británie z EU vyvolat zemětřesení s důsledky, o nichž Applebaumová hovoří?

Ve slovenských volbách lidé podlehli heslům z billboardů, když různá politická uskupení na nich soutěžila o to, kdo má větší vlastenecký přínos při řešení migrační krize. Pro Českou republiku je to varovný signál, že to u nás může skončit stejně. Musí se ale hledat cesta, jak z toho ven. Jediným správným východiskem je společný postup evropských zemí, kdy se shodnou v názorech například český, polský a maďarský premiér s tím francouzským a toto řešení se pak bude dál uskutečňovat. Nemohou převládat jen úzké národní zájmy. Stále máme jednu fungující Evropskou unii, kterou musíme podporovat.

Co čekat od probíhajícího summitu EU–Turecko? Někteří publicisté to nazývají summitem poslední záchrany. Vidíte nějakou možnost efektivní dohody?

Hlavním bodem summitu je klíčová dohoda s Tureckem o omezení migrační krize. Ta se nedá zcela zastavit, ale i výrazné snížení počtu uprchlíků bude mít svůj velký význam. Nemůže to však být jen samotná dohoda politických reprezentací zemí Evropské unie s Tureckem, musí být do tohoto procesu zapojené i NATO. A samozřejmě ani Severoatlantická aliance nemůže činit samostatné kroky bez souhlasu EU, vždyť Turecko je náš alianční spojenec.

Do České republiky míří čínský prezident na několikadenní návštěvu. Mluví se o historické události, Miloš Zeman ho dokonce jako prvního prezidenta pozve do Lán, jak řekl nedávno pro PL. O rozruch se postaralo i schvalování dohody mezi Prahou a Pekingem kvůli části o politice jedné Číny včetně Tchaj-wanu. Jak na to pohlížet?

Evropská unie podepsala s Čínou dohodu o strategickém partnerství a Česko ji podpořilo, protože máme zájem s ní rozvíjet vztahy, zejména ty ekonomické. Návštěva čínského prezidenta pak bude určitě výjimečnou událostí, o tom není pochyb, stejně jako by k nám přijela americká hlava státu. Co se týká uzavřených dohod mezi jednotlivými městy, tak ty nejsou pro nás až tak důležité, mohou se dohodnout na různých záležitostech. Rozhodující je až postoj naší vládní reprezentace, tedy to, co prezentuje náš stát navenek.

Šíří se spekulace, zda Vladimir Putin bude znovu kandidovat. Západní média konstatují, že dokázal lidi ošálit natolik, že opozice nemá žádné šance. Co soudit o situaci v Rusku do budoucna i s přihlédnutím ke vztahům RF se Západem?

Spíše bych byl překvapený, kdyby Vladimir Putin znovu nekandidoval. Jeho pozice je v Rusku naprosto neotřesitelná. To je jasné, jako když po sobě přichází den a noc. S tím musí všichni počítat. To platí pro Česko stejně tak, jako to platí pro další evropské země i pro Spojené státy. Nežijeme přece v politice snů, musíme být nohama pevně na zemi.

