Trestný čin hanobení prezidenta je hloupost. Režisér Svoboda by na křiklouny a „umělce“ vytáhl úplně jiné paragrafy

Režisér a bývalý předseda KSČM Jiří Svoboda patří k sympatizantům prezidenta Miloše Zemana. Trestní stíhání a eventuálně až rok vězení za slovní hanobení prezidenta republiky však považuje za krok zpátky.

Otevřeli bychom tím prý cestu k mnoha dalším nesmyslným verbálním trestným činům, jako urážka předsedy Senátu, urážka ministrů atd. Ve finále by se prý mohl vrátit „populární“ komunistický paragraf „hanobení představitele spřátelené mocnosti“.

Místo toho by režisér a někdejší zákonodárce šel jinou cestou. Ve svém blogu na Aktuálně.cz tedy navrhl, jaká legislativní opatření by prosazoval on. Svoboda chápe, že poslanci vnímají, jak za posledních dvacet let zhrubla mluva ve společnosti. „Mluva ve Sněmovně čas od času připomíná rozpravy v jedné restauraci IV. cenové skupiny na Smíchově, kam po ránu rádi zavítali popeláři na dršťkovou polévku a pivo,“ píše režisér. Proto by regulační úpravu, která by například nařídila povinnou dechovou zkoušku na alkohol u každého poslance přicházejícího do Sněmovny, přivítal.

Přivítal by rovněž, pokud by bylo trestně stíháno hanobení státních symbolů. „Stříhání prezidentské standarty považuji za urážku národa, který je státními znaky symbolicky zastupován,“ píše režisér. Ještě neuvěřitelnější prý je, když lidé, kteří toto páchají, ještě tvrdí, že mají cosi společného s kulturou.

Jiné skutky, kterých jsme byli svědky, lze podle něj podřadit i jiným skutkovým podstatám z trestního zákoníku. Například hlava státu vyobrazená jako exkrement, kterou hrdě nesli prezidentovi odpůrci před Hrad, by se podle něj vešla nejen pod výtržnost, ale i pod ohrožování mravní výchovy mládeže.

„Naopak trestným činem by mělo být házejí vajíček, rajčat, kokosových ořechů atd. na politika, který chce něco sdělit. Jde o trestný čin veřejného ohrožení, zejména pak o trestný čin namířený proti reputaci České republiky,“ navrhl nový trestný čin.

A když už se někdejší poslanec Federálního shromáždění dal do zákonodárné iniciativy, jmenoval další návrhy, které by do legislativy začlenil. Například odvolatelnost politiků, kteří prosazují něco jiného, než voličům slibují. Neváhal by prý podobné jednání kvalifikovat jako obelhávání voličů a zařadit jej pod trestný čin podvodu.

