Zastaví čeští poslanci vraždění nevinných zvířat?

Čeští poslanci si chtějí došlápnout na tak zvané kožešinové farmy, ve kterých zvířata umírají v hrůzných podmínkách. „Zákaz by byl především vítězství zvířat, která už nebudou trpět kvůli módě,“ říká v rozhovoru pro Sputnik předsedkyně organizace Svoboda zvířat Lucie Moravcová.

Skupina poslanců předložila novelu zákona, která zakáže chov a usmrcování zvířat "výhradně nebo primárně za účelem získání kožešin." Je to vítězství ochránců zvířat?

Řekla bych že je to především vítězství zvířat, která už nebudou trpět kvůli módě. Na dalším místě to samozřejmě je i vítězství ochránců zvířat. Na prosazení tohoto zákona jsme pracovali dlouhou dobu a spoustu práce nás ještě čeká, protože ještě vůbec není vyhráno.

Proč jsou tak zvané kožešinové farmy problém? Někdo by mohl říci, že to je obyčejný průmysl…

Ve srovnání s ostatními průmyslovými odvětvími kožešinový průmysl v České republice většina občanů nechce, jak ukázal listopadový reprezentativní průzkum CVVM, kde se 70 % občanů vyslovilo pro zákaz chovu tzv. kožešinových zvířat a 80 % uvedlo, že si kožešinové výrobky vůbec nekupuje.

Na místě je také etická otázka, zda je morálně ospravedlnitelné velmi krutě zabíjet a chovat zvířata jen kvůli módním doplňkům, ozdobám, bambulím či límcům. V dnešní době se totiž zvířata zabíjejí převážně kvůli nim.

Kožešinové farmy jsou problém z mnoha dalších důvodů. Velmi problematické je welfare (životní pohoda) zvířat chovaných na farmách (v ČR jsou to nyní norci, lišky a ve velmi malé míře také fretky). Jsou to převážně divoká zvířata, která jsou držena celý život v malých, strohých klecích, kde nedochází k naplnění jejich přirozených potřeb a zvířata tím trpí.

Jak jejich utrpení konkrétně vypadá?

To se projevuje například poruchami chování (lišky zabíjejí svá mláďata, zvířata prokazují stereotypie), sebe/agresivitou, problémy s úmrtností mláďat atp. Snad ještě horší je pak způsob, jakým jsou tato zvířata zabíjena — lišky jsou zabity elektrickým proudem, kdy je jim elektroda vsunuta do tlamičky a konečníku, norci jsou udušeni ve výfukových plynech.

Dalším problematickým aspektem kožešinového průmyslu je, že má negativní dopady na životní prostředí, a dokonce může mít špatný vliv i na lidské zdraví. Kožešina stažená ze zvířete se totiž musí chemicky ošetřit, aby neshnila, a při výrobním procesu se používá mnoho nebezpečných látek, které pak v kožešině mohou zůstávat. To také prokázaly testy, které jsme si nechali zpracovat u nezávislého Institutu pro životní prostřední v Brémách.

O co šlo?

Na českých e-shopech jsme zakoupili náhodně vybrané oblečení pro děti obsahující pravou kožešinu a výsledky z laboratoře potvrdily, že kožešiny na všech šesti vzorcích dětského oblečení obsahovaly nepovolené množství velmi nebezpečných toxických látek. Formaldehyd například přesahoval legislativou povolené limity až osm krát.

A co móda? Nemohou být ochránci zvířat nařčeni z diskriminace lidí, kterým se zkrátka kožichy líbí?

Milovníkům kožichů bych nabídla alternativy bez utrpení zvířat, kterých je při dnešních technologických možnostech víc než dost a jsou k nerozpoznání od pravých kožešin. A jak jsem již psala výše, kožešinové farmy si nepřeje většina obyvatel, tudíž to není jen nějaký "výmysl" ochránců zvířat, nýbrž přání většinové veřejnosti, a to by se v demokratické společnosti mělo respektovat.

Jaký je postoj v Evropské unii ke kožešinovým farmám? Také dochází k jejich zákazu?

Evropská Unie jako taková vydala ke kožešinovým farmám zatím jen doporučení, žádná závazná legislativa, co se týká podmínek chovu tzv. kožešinových zvířat v EU neexistuje. Nicméně zákazy schvalují jednotlivé členské země, například Velká Británie, Chorvatsko, Slovinsko, Rakousko, Holandsko.

Další státy pak přijaly tak přísné podmínky pro chov zvířat, které se však v praxi chovatelům nevyplatí, a tak chovy v těchto zemích tak jako tak zanikají nebo již zanikly. Jde například o Německo a Švýcarsko.

