V týdeníku se vážně zamýšlí nad návratem Jiřího Paroubka do čela ČSSD

Redaktor Jiří Štefek se na serveru Reflex.cz zamyslel nad tím, že ČSSD potřebuje pevnou ruku. „Měl by se vrátit Jiří Paroubek?“ zeptal se.

Ke komentáři Štefka inspirovala skutečnost, že Jiří Paroubek byl hostem pátečního pořadu České televize Události, komentáře, kde hodnotil situaci své někdejší mateřské strany na pozadí aktuálního dopisu Bohuslava Sobotky. Ten totiž v pátek straníky informoval, že je nutné udělat změny nejen ve vládě, ale i v samotných strukturách strany.

„Už samotné vzezření Jiřího Paroubka působilo velice dobře. Opálený, odpočinutý, decentně oblečený a zcela jistě i s pár kily dole. Jako by omládl. Jeho gesta byla mnohem uměřenější, nicméně v názorech to byl starý dobrý Paroubek, jak jsme ho znali. I když mu několikrát z pusy utekly jeho klasické chvastounské věty typu ‚kdybych já byl předsedou vlády‘ nebo ‚za mé vlády by to nebylo možné‘, působily jeho komentáře na současné dění v ČSSD i na české politické scéně jako hudba z jiné planety,“ konstatuje Štefek. Komentáře byly podle jeho slov precizní, jasné a logické.

„Je nepochybné, že Jiří Paroubek upravil svoji roli a vystoupení úměrně dané situaci. Dal si záležet na své prezentaci i názorech, nemusel být útočný, ani se nemusel bránit. Svými slovy jako by chtěl všem sdělit, že za jeho časů to bylo jinačí, lepší a že problémy, které současná ČSSD má, by za něj ani nevznikly. Působilo to jistě až věrohodně, ale všichni si ještě pamatují, jakým tvrdým a mnohdy neomaleným buldozerem Paroubek byl v době své vlády i jako lídr opozice,“ dodává dále Štefek.

Štefek si následně všímá také skutečnosti, že za dob Paroubka byla strana jasně profilovanou levicovou stranou, kterou volilo zhruba třicet procent lidí. „V roce 2006 dokonce ČSSD vyluxovala voličstvo od leva do středu tak, že takřka vygumovala lidovce a zmarginizovala komunisty. Za tandemu Topolánek – Paroubek to vypadalo, že český stranický systém budou tvořit tři, maximálně čtyři strany. Stačily volby v roce 2010, do kterých vstoupily Věci veřejné, výsledky dopadly jinak a konstrukce stranického systému se v základech otřásla a de facto se třese dodnes,“ zmiňuje redaktor s tím, že za vedení Bohuslava Sobotky působí strana více demokraticky. Zároveň také uvádí, že Sobotka však nemá autoritu, a tak demokracie ve straně pak už není demokracií, ale anarchií. „Vše pak ústí v to, že ČSSD nemá čas se soustředit na svoji vládní či stranickou agendu a své úspěchy neumí odprezentovat. Někteří lidé ve straně pak spíš myslí především na svá plná břicha a bankovní konta a chovají se, respektive se chovali jako místodržitelé na porobeném území. A když po volbách museli od válu, viní kdekoho kromě sebe a hledají oporu všude možně včetně ‚pána na Hradě‘,“ řekl.

Podle jeho názoru, který uvedl v závěru, obroda či rekonstrukce strany by měla být důkladná a důsledná. Tabu by, jak říká, neměla být ani výměna Bohuslava Sobotky. „ČSSD by teď potřebovala nového Paroubka. Anebo toho starého. Nechme se překvapit, co spolek ‚přítelů a přátelkyň‘ vymyslí. Ale jedno je jisté, moc času na to nemají a musejí konat velice rychle,“ uzavřel.

