Slovenské volby zbouraly prounijní mýty

„Volby nás mentálně odpojily od Evropy a slovenská pravice, respektive její aktuálně dominantní část, zemi v jádru Evropy jednoduše nemá šanci udržet,“ říká v rozhovoru pro Sputnik poslanec slovenského parlamentu za stranu SMER-SD Ľuboš Blaha.

O víkendu se uskutečnily volby do slovenské Národní rady. Co jejich výsledek znamená?

Bylo to doslova zemětřesení. Protestní hlasy skoro převýšily hlasy pro standardní, programové politické strany, ať už sociálnědemokratický SMER a nebo křesťanskodemokratické Most a Sieť. Poprvé od druhé světové války se do parlamentu dostali fašisté s 8 % hlasů. To je pro Slovensko tragédie a plivancem do očí našich odbojářů Slovenského národního povstání či Rudé armády, která nás osvobodila.

ĽS-NS glorifikuje válečný stát a naše osvoboditele od nacismu považuje za zločince. Stydím se za to, že lidi na Slovensku hlasovali pro takové kreatury. Zabodovali také další pravicové populistické subjekty, které vyjadřují silnou euroskepsi a pracují s xenofobními motivy. Ať už jde o SaS a OĽaNO z euroskeptické frakce v Evropském parlamentě, kde sedí společně s polskou PiS, nebo nové hnutí Sme rodina, které je pravicovo-populistickým svobodným zastoupením jednoho milionáře, kterého obviňují s napojení na mafiánské kruhy.

Mezi euroskeptickými stranami se jako nejstandardnější jeví Slovenská národní strana, která byla kdysi označována za krajně pravicovou. V porovnání s tím, co se teď dostalo do parlamentu, jde skoro o proevropskou a standardní národní stranu. Z parlamentu vypadla poprvé křesťanskodemokratická KDH. Jde o stranu, která byla pilířem mnohých pravicových vlád.

Zkrátka, nezůstal kámen na kameni.

Dominantní SMER-SD také ztratil, ale stále si drží slušných 28 %. To je víc, než má většina sociálnědemokratických stran v Evropě. Bude se ale velmi těžce skládat jakákoli vláda. Pro Slovensko to znamená riziko nestability, dalšího růstu extrémismu a poklesu ekonomiky.

Někomu se může zdát, že na Slovensku vyhrál euroskepticismus. Neotáčí se Bratislava zády k Evropě?

Ano, tyto volby zbouraly vícero mýtů o Evropě, která na Slovensku existovaly. První mýtus byl, že pravicový volič je proevropský. Tento mýtus pěstovala média od Dzurindova boje s Mečiarem. Ale to je už čistý pravěk. Mezi tím se pravicový volič přeměnil v těžkého euroskeptika a dnes s nadšením volí jednoho z největších nepřátel Evropy Sulíka, který dokonce na evropské tématice svrhl vládu. Pouze idiot by volil SaS, když by byl proevropský. Naopak, ty pravicové strany, které byly proevropské, dostaly těžké facky od voličů — ať už KDH, Sieť nebo Most.

Druhý mýtus byl, že Slovensko je proevropská země. Tyto volby byly pro EU doslova úderem baseballovou pálkou. Jen si to spočítejte: SaS euroskepse, OĽaNO euroskepse, SNS euroskepse, Sme rodina euroskepse, Kotleba euroskepse.

Proevropskou orientaci si kromě dvou maličkých staropravicových stran uchoval jen sociálnědemokratický SMER, přitom mnozí jeho voliči pociťují vůči EU těžkou skepsi.

Pokud na Slovensku ještě existuje něco jako eurooptimismus, tak tyto volby ukázaly, že mu věří asi tak 20 % voličů. To je rekordně málo.

Po šílených rozhodnutích EU v otázce migrace, Ruska, TTIP nebo v otázce Řecka se není čemu divit. Nebudu to ale teď rozebírat. Ostatně, navzdory kritice Bruselu premiér Fico nikdy nebyl euroskeptikem. Právě naopak.

Snažím se spíš upozornit na to, že se časy mění a je třeba si nalít čistého vína. Tyto volby nás mentálně odpojily od Evropy a slovenská pravice, respektive její aktuálně dominantní část, tuto zemi v jádru Evropy jednoduše nemá šanci, chuť, ani ambici udržet.

Pokud někdo může zachránit proevropské směrování Slovenska, tak to je velká koalice SMERu a proevropských standardních pravicových stran. Otázkou ale je, jestli k této koalice existuje politické vůle a podpora veřejnosti.

