The situation I want to describe happened quite a long time ago, when the student was in the first or second grade. I don't remember exactly now, but it happened when I started working for her as an assistant. In that first grade, the student did not communicate at all and did not respond to instructions. On the contrary, she had real problems with being disruptive, especially with yelling and screaming in general.
The pupil suffers from a mental disability, so she has an individual plan for each subject at school. She is now in seventh grade and her behavior has improved tremendously from what it used to be. In subjects like maths, the cutoff for her is set to the bare minimum, so while her classmates are now doing the contents of a cube, she will be graded on a small multiplication table.
Diagnosis, Nonverbal disruption of lessons, Not attending to teaching/Inattention to teaching, Violation of classroom/school rules, Verbal disruption of lessons
As was said before, this happened when I started as a pupil. I have not been an assistant for as long as some, about 10 years. Žačka is the second student assigned to me as an assistant. The beginning was very demanding, as I already said, the student did not communicate well, had problems with interruptions, could not stand sitting in one place. Once she even just got up, ran to the sink, let go and stuck her whole head under it. I don't remember all the details, but it was sometime in September, it was a beautiful old summer. Everything went on like any other day, 4 hours of teaching with the teacher and then the parents picked up the pupil. In the second lesson we had writing, I went to the office for a snack and a coffee. After the bell rang, I went back to class, it was supposed to be math class. I went to our place, but the student was nowhere to be found. So I went to check the toilets, but the pupil was nowhere to be found, that was already strange, and above all I started to worry a little. I asked the janitor and the cleaning lady to help me with the search. We searched perhaps the entire school, but not a trace of the pupil. It was terrible, the pupil could go anywhere. Everything had to be called to the parents and the search for the pupil continued. In order not to delay it too much, the student found herself halfway between school and home, without her belongings, just in her knickers, she simply 'dropped out' of that school.
Support, Interview, Cooperation with experts
After this incident, I had to be with the pupil all the time, I had a snack with the children in the classroom and only jumped when the teacher was already in the classroom. I always preferred to wait for the student to change in the locker room and lead her straight to her parents in front of the school. Since then, fortunately, no similar incident has happened, but the experience was terrible. Fortunately, since then, the pupil's behavior and grades have improved significantly, but the beginnings were very rough.
13 let, 7. třída
zvířata, vše barevné, venkovní aktivity, hudba a zpěv
Hyperaktivita,Nepozornost
Kurz asistenta pedagoga
Situace, kterou chci popisovat se stala už docela dávno, kdy žačka byla v první, nebo druhé třídě. Nevybavuji si to teď úplně přesně, ale stalo se to, když jsem u ní jako asistentka začínala. Žačka v té první třídě absolutně nekomunikovala a nereagovala na pokyny. Naopak, měla neskutečné problémy s vyrušováním, hlavně s vykřikováním a křičením obecně.
Žačka trpí mentálním postižením, proto má ve škole nastavený individuální plán na každý předmět. Nyní už je v sedmé třídě a její chování se neskutečně zlepšilo, oproti tomu, co to bývalo. V předmětech jako je matematika je pro ni hranice nastavená na úplné minimum, takže zatímco její spolužáci teď dělají obsah krychle, ona bude hodnocena z malé násobilky.
Jak už bylo řečeno předtím, toto se stalo, když jsem u žačky začínala. Asistenta nedělám tak dlouho, jako někteří, asi nějakých 10 let. Žačka je druhý žák, který mi byl jako asistentce přiřazen. Začátek byl velmi náročný, jak už jsem říkala, žačka špatně komunikovala, měla problémy s vyrušováním, nevydržela sedět na jednom místě. Jednou se mi dokonce jen tak zvedla, utekla k umyvadlu, pustila ho a strčila pod něj celou hlavu. Nepamatuji si úplně detaily kolem, ale bylo to někdy ještě v září, bylo krásné babí léto. Vše probíhalo jako každý jiný den, 4 hodiny výuky s paní učitelkou a potom si žačku vyzvedávali rodiče. Druhou hodinu jsme měli psaní, já si odskočila do kabinetu na svačinu a na kávu. Po zvonění jsem šla zpět do třídy, měla být hodina matematiky. Šla jsem k našemu místu, ale žačka nikde. Šla jsem tedy zkontrolovat záchody, ale žačka nikde nebyla, to už bylo divné, a hlavně jsem začala mít trochu obavy. Poprosila jsem pana školníka a paní uklízečky, aby mi pomohli s hledáním. Prohledali jsme snad celou školu, ale ani stopa po žačce. Bylo to hrozné, žačka mohla jít kamkoliv. Vše se tedy muselo zavolat rodičům a pátrání po žačce pokračovalo dál. Abych to moc nezdržovala, žačka se našla v půli cesty mezi školou a domovem, bez věcí, jen tak v bačkůrkách, prostě z té školy 'zdrhla'.
Po tomto incidentu se muselo u žačky být neustále a pořád, svačila jsem s dětmi ve třídě a odskočila si pouze, když už ve třídě byla paní učitelka. Vždy jsem radši počkala na žačku, až se v šatně převleče a rovnou ji dovedla rodičům před školu. Od té doby se, naštěstí, žádný podobný incident nekonal, ale zkušenost to byla hrozná. Naštěstí se od té doby žaččino chování i prospěch výrazně zlepšily, ale začátky byly velmi krušné.