In class, the student often disrupts, for example, he reminds other children what they should and shouldn't do, he says to the teacher: 'Why do I have to do this, it's useless, I don't want to...' He can also get angry, throw things from the desk and bang to the table. During breaks, he provokes the children by slapping, kicking or saying something unpleasant when he passes by them. Everything escalated so much that my classmates came to see that the student in question was beating them during recess.
The student is eight years old and attends the third grade of elementary school. He lives together in a family with both parents and an older sister. He has problems concentrating in class, hurts other classmates, has outbursts of anger. He often has a tendency to lie.
Physical aggression, Verbal disruption of lessons
called the student and told him that I learned that he was hurting other children, if it was true. To that, the student replied that it was not true. After a while, I was informed by the supervisor in the corridor that he saw the pupil harming the children and that he arranged for him. That's why I asked the student again if he harms children, and let him think about the answer carefully, that he has witnesses. The student started to get angry, raise his voice, kept hammering and did not confess. So I talked to the supervisor and the children who saw the situation, I had them show me how he hurt the children and I found out that when he passed by someone, he either punched the children in the arm or kicked them in the leg. Then we acted out the given situations in class and talked about whether it was right or not. I explained to the student in question that he cannot behave like this, that he should apologize to the children. The student didn't want to apologize at first, but then he apologized, loudly commenting on everything that it was no use, that he didn't care.
Interview
informed the parents about the student's behavior, and since it was not the first time, I recommended a consultation with the school psychologist, the creation of a pedagogical support plan, and, if necessary, an examination in a pedagogical-psychological counseling center. Only the mother came to the consultation, the father refuses to cooperate because he is of the opinion that his son has no problems. So far, everything has remained only with the consultation. The parents refused the creation of a pedagogical support plan and PPP examination. As a teacher, I consider this situation unmanageable. I couldn't get my dad into school and create a relationship with both parents. I think that if the father understood that his son has a problem and started to cooperate more with the school, it would benefit both parties, the student and the school. I plan to solve it by trying to continue to get both parents to school, I am also considering working with an educational counselor.
8 let, 3. ročník
fotbal
Lhaní,Fyzické násilí,Odmlouvání
vysokoškolské
Ve vyučování žák dost často vyrušuje, například napomíná ostatní děti, co mají a nemají dělat, odmlouvá učitelce: 'Proč to musím dělat, to je na nic, mně se nechce...' Dokáže se také vzteknout, hází věci z lavice a bouchá do stolu. O přestávkách děti provokuje tím, že když kolem nich prochází, tak je bouchne, kopne nebo něco nepěkného řekne. Vše se tak vyhrotilo natolik, že za mnou přišli spolužáci, že je dotyčný žák o přestávce bije.
Žák má osm let a chodí do třetí třídy základní školy. Žije společně v rodině s oběma rodiči a starší sestrou. Ve vyučovacích hodinách má problémy se soustředěním, ubližuje druhým spolužákům, má výbuchy zlosti. Často má tendenci ke lhaní.
Žáka jsem si zavolala a řekla jsem mu, že jsem se dozvěděla, že ubližuje druhým dětem, jestli je to pravda. Na to mi žák odpověděl, že to pravda není. Po chvíli jsem byla informována dozorem na chodbě, že viděl, jak žák dětem ubližuje a že mu domlouval. Proto jsem se žáka zeptala znovu, jestli ubližuje dětem, a ať si pořádně odpověď rozmyslí, že má svědky. Žák se začal rozčilovat, zvyšovat hlas, stále zatloukal a nepřiznal se. Promluvila jsem si tedy s dozorem i s dětmi, které danou situaci viděly, nechala jsem si ukázat, jak dětem ubližoval a zjistila jsem, že když kolem někoho prochází, tak buď bouchl děti do paže pěstí nebo kopl do nohy. Potom jsme si ve třídě přehrály dané situace a bavili se o tom, jestli je to správné, nebo ne. Danému žákovi jsem vysvětlila, že se takto chovat nemůže, ať se dětem omluví. Žák se zprvu omluvit nechtěl, ale potom se omluvil, vše hlasitě okomentoval, že je to na nic, že je mu to jedno.
O chování žáka jsem informovala rodiče, a protože to nebylo poprvé, doporučila jsem konzultaci se školním psychologem, vytvoření plánu pedagogické podpory, dle potřeby vyšetření v pedagogicko-psychologické poradně. Na konzultaci se dostavila pouze maminka, tatínek odmítá spolupracovat, protože je toho názoru, že jeho syn žádné problémy nemá. Zatím vše zůstalo pouze u konzultace. Vytvoření plánu pedagogické podpory a vyšetření PPP rodiče odmítli. Jako učitelka hodnotím tuhle situaci za nezvládnutou. Nepodařilo se mi dostat tatínka do školy a vytvořit spolupráci s oběma rodiči. Myslím si, že kdyby tatínek pochopil, že jeho syn nějaký problém má a začal se školou více spolupracovat, prospělo by to oběma stranám, žákovi i škole. Mám v plánu to řešit tak, že se pokusím i nadále dostat oba rodiče do školy, zvažuji ještě spolupráci s výchovnou poradkyní.