This situation happened in the Geography class I taught in the 9th grade. It wasn't my class, but I knew it because I had taught them for a long time. At the beginning of the lesson, I assigned work to the students and left the classroom to bring some from the cabinet to the students who did not have atlases (there were only about 3 students who did not have an atlas). The classroom was right next to my office, so I was only gone for about a minute. When I came back, I saw two students holding each other by the neck, while the other two were also at the tear and laughing at the whole incident. At the same time as I arrived, the bench where the whole incident took place fell down. I yelled, “To the seats!
knew what type of conflict it was. Similar rifts between one pupil and the three others in question had already taken place before. The one who, in my opinion, was more of a victim in the whole situation, was diagnosed with mild mental retardation. The other 3 boys, who in my view were to blame for the whole incident, were boys of Roma origin, not only troublemakers known to me. In the long run, I basically considered the whole situation to be bullying of this student, which he was somewhat used to. Similar situations have happened several times in the past, although they were mostly out of class situations. For example, in the locker room when changing for gym or during breaks. In the vast majority of cases, rifts occurred when the three of them were mentioned together, if one of them, for example, was absent, conflict situations more or less did not occur, certainly not conflicts with this student. I think that the motivation for the 3 students, who in my opinion provoked the whole situation, was the sabotage of the lesson. I knew that even in other classes she turns to him with various provocative remarks. They teased him because they knew he could get angry easily. That's why we adjusted the meeting order in this class so that this student sits close to the cantor and is surrounded by non-conflicting students. Two of the three students who most likely caused the conflict went through a pedagogic-psychological consultation during their studies and had a dis diagnosis (I don't remember what exactly). Their family background was not ideal (for example, one of them lived only with their mother) because of this, in my opinion, their benefit was also impaired. For example, I know of cases where one of them was supposed to go buy baby formula for which he received money from his mother, but instead he bought a T-shirt with the money, so in my opinion this boy could not have respect for us educators if he had no respect for his own mother . They also often cheated on their homework and lied. They also often talked back to us teachers. They were generally known among us cantors to be troublemakers and they were also known to provoke this student.
Diagnosis, Physical aggression, Not attending to teaching/Inattention to teaching, Bullying
My first reaction was reflexive. I yelled, “To the seats!
Disrespectful communication
After this incident, another similar one did not happen again in my classes. For me, it was a lesson that I will never leave the class, especially if it is about tools that the students should carry themselves. As for this student, we as cantors at this school have a good relationship with him - he was always communicative and we liked him.
14 let, 15 let a 15 let, všichni 9. třída
Fotbal  s kamarády), posilovna
Lhaní,Podvody,Odmlouvání
VŠ – Pedagogická fakulta, aprobace Zeměpis a Tělesná výchova
Tato situace se odehrála v hodině Zeměpisu, kterou jsem učila v 9. třídě. Nejednalo se o moji třídu, ale znala jsem ji, protože jsem je učila už delší dobu. Na začátku hodiny jsem žákům zadala práci a odešla ze třídy, abych žákům, co neměli atlasy (jednalo se asi jen o 3 žáky, co atlas neměli), přinesla nějaké z kabinetu. Třída byla hned vedle mého kabinetu, takže jsem byla pryč jen asi minutu. Když jsem se vrátila, viděla jsem, jak se dva žáci drží pod krkem, přičemž další dva jsou také u roztržky a smějí se celému incidentu. S mým příchodem zároveň spadla lavice, u které se celý incident odehrával. Zakřičela jsem: „Na místa!
Věděla jsem, o jaký typ konfliktu se jedná. Podobné roztržky mezi jedním žákem a dotyčnými třemi dalšími probíhaly už předtím. Ten, co byl podle mého názoru v celé situaci spíše obětí, měl diagnostikovanou lehkou mentální retardaci. Ostatní 3 kluci, kteří z mého pohledu celý incident zavinili, byli kluci romského původu, nejen pro mě známí potížisti. Celou situaci jsem z dlouhodobého hlediska v podstatě považovala za šikanu na tohoto žáka, na kterou byl on tak trochu zvyklý. Podobné situace se staly v minulosti několikrát, i když se většinou jednalo o situace mimo hodinu. Například v šatně při převlíkání na tělocvik, nebo při přestávkách. V drtivé většině případů k roztržkám docházelo, když byli oni tři zmiňovaní pohromadě, pokud jeden z nich např. chyběl, ke konfliktním situacím víceméně nedocházelo, určitě ne konflikty s tímto žákem. Myslím si, že motivací pro 3 žáky, kteří podle mě celou situaci vyprovokovali, byla sabotáž hodiny. Věděla jsem, že i v jiných hodinách se na něj obrací s různými provokativními poznámkami. Dobírali si ho, protože věděli, že se dokáže lehce rozzuřit. Proto jsme také zasedací pořádek upravili v této třídě tak, aby tento žák seděl blízko kantora a byl obklopen nekonfliktními žáky. Dva z tří žáků, kteří konflikt nejspíše vyvolali, prošli během studia pedagogicko-psychologickou poradnou a měli diagnózu dis (už si nevybavuji, jakou přesně). Jejich rodinné zázemí nebylo ideální (například jeden z nich žil pouze s matkou) kvůli tomu podle mě byl také zhoršený jejich prospěch. Vím například případy, kdy jeden z nich měl jít koupit kojeneckou výživu, na kterou dostal od své maminky peníze, ale místo toho si za peníze koupil tričko, takže tento kluk dle mého názoru nemohl mít respekt k nám pedagogům, když neměl respekt k vlastní mamince. Často také podváděli s domácími úkoly a lhali. Nezřídka také odmlouvali nám pedagogům. Obecně se o nich mezi námi kantory vědělo, že to jsou potížisti a také se vědělo, že provokují tohoto žáka.
První moje reakce byla reflexivní. Zakřičela jsem: „Na místa!
Po tomto incidentu se v mých hodinách už další podobný neopakoval. Pro mě bylo poučením, že již z hodiny odcházet nikdy nebudu, zvlášť pokud se jedná o pomůcky, které by si měli žáci nosit sami. Co se týče tohoto žáka, s ním máme jako kantoři na této škole dobrý vztah – vždycky byl komunikativní a my ho měli rádi.