This case is constantly being solved and I have only one principle - to try to find the truth, who started it. Most of the time there is a longer coincidence behind it, so I try to unravel it at least a little. I'm trying to be fair, so maybe both students get some kind of punishment. I had two little boys here last year, one was a foreigner and the other was a foreigner. Since they were both strangers, they made friends and played together and were generally together. The foreigner - Cuba - was taller and apparently more assertive, so when the problem arose, I thought he was the one causing the conflicts. Finally, in the second half of the second grade, I found out that the other stranger was behind it all. That he causes disputes in class and even bullies other boys. And then he complained that they started hurting him, that he was just defending himself. For a long time it was the same as in other classes, where the boys normally chat. So I have to admit that we didn't notice it for a long time. Their behavior in class, during break, in the group or even after tutoring is something else. So from these several different behaviors and small details, you then put together a mosaic of the whole problem. In the period of slow easing of anti-coronavirus measures, when children were returning to school, but it was still flying back and forth, mothers began to complain that children did not want to go to school because one student was hurting boys. So we all (teachers, educators) started noticing it. We found out that there was a second pupil behind this kind of nudging both with one pupil and with the other children.
Due to the Moldovan origin of one pupil, he had a problem fitting into the class. That's why he mainly had fun with the other foreigner. I think that the main reason for his problematic behavior was the return from the corona period to the normal school environment, when he probably needed to vent somewhere and have a good time, so the situation started to worsen. Then it became more obvious that he was the one who started the problems. That he actually scolds the boys, even if they don't notice him at all, or that he runs after them, even though he has been told several times to play somewhere else with someone else, when the boys, according to him, are hurting him. So he actually started fights, but then complained that he was "just defending himself
Physical aggression, Bullying
At the beginning of the solution, we still weren't sure where the wind was actually blowing from, but even so, I asked our school psychologist for help and she prepared several sessions and programs regarding creating friendships, communication and behavior towards others in the class. So, in the second half of the second grade (last year), we had about four sessions where the psychologist came and talked with the class for the whole hour about topics such as cooperation with the class or with the school and similar in various playful forms (for example with flies that represented different properties, etc.). Since we weren't really sure where the problems were actually coming from, I also asked the teacher from the group to pay more attention to the boys, and especially to one student, and observe them more. Together, we finally found out that he is the source of all the quarrels, that he provokes the other boys, that he pokes that Kuba; when they were doing some task with the psychologist lady and he wanted to be first at any cost.
Working with the collective, Cooperation with experts
Due to several external influences on one student (moving to the city center in the middle of the year), lack of friends, both at school and outside of school, we dealt with his more aggressive behavior, not very serious but definitely not correct. He was also sent to a pedagogical-psychological counseling center just to be sure. The programs with the psychologist at our school helped a lot, when the class was able to bond, despite all the previous disagreements. By the end of the year, the whole situation was much better and his behavior improved significantly. However, he had to transfer to another school for the next year, due to moving to another part of the city.
6–7 let, 1.-2. ročník základní školy
Šikana,Provokace
Magisterské vzdělání, Učitelství prvního stupně
Tento případ se neustále řeší a já mám jedinou zásadu – zkusit se dopátrat pravdy, kdo si začal. Většinou za tím je delší shoda náhod, takže se to snažím rozklíčovat aspoň trochu. Snažím se být spravedlivá, takže nějaký ten trest třeba dostanou oba žáci. Měla jsem tu loni dva chlapečky, jeden byl cizinec a druhý byl cizinec. Vzhledem k tomu, že oba byli cizinci, tak se kamarádili a hráli si spolu a tak všeobecně byli spolu. Ten cizinec – Kuba – byl vyšší a takový podle vzezření průbojnější, takže když se problém objevil, myslela jsem že konflikty vyvolává on. Nakonec jsem v druhé polovině druhé třídy zjistila, že za tím vším stojí ten druhý cizinec. Že on vyvolává spory ve třídě a dokonce šikanovat ostatní kluky. A potom si stěžoval, že oni mu začali ubližovat, že on se jen bránil. Hodně dlouho to bylo stejné jako v ostatních třídách, kde se kluci normálně kočkují. Takže musím přiznat, že jsme si toho dlouho nevšimli. Hlavně něco jiného je jejich chování v hodině, o přestávce, v družině nebo i potom na doučování. Takže z těchto několika různých chování a malých detailů ty potom skládáš mozaiku toho celého problému. V období pomalého rozvolňování protikoronavirových opatření, kdy se děti vraceli zpátky do školy, ale pořád to bylo lítání tam a zpátky, si maminky začali stěžovat, že děti nechtějí chodit do školy, protože jeden žák klukům ubližuje. Tak jsme si toho všechny (učitelky, vychovatelky) začaly všímat. Přišly jsme na to, že za takovým tím pošťuchováním jak s jedním žákem tak s ostatními dětmi byl celou dobu druhý žák.
Vzhledem k moldavskému původu jednoho žáka, měl problém se zapadnutím do třídy. Proto se bavil hlavně s druhým cizincem. Myslím si, že hlavní důvod jeho problémového chování, byl návrat z koronového období do normálního prostředí školy, kdy se asi potřeboval někde vybít a pořádně se vydovádět, takže se situace začala zhoršovat. Potom bylo už zřetelnější, že ty problémy začíná on. Že vlastně on ty kluky žďuchne, i když si ho vůbec nevšímají, nebo že běží za nimi, i když mu bylo několikrát řečeno ať si hraje někde jinde s někým jiným, když mu ti kluci podle jeho slov ubližují. Takže on vlastně začínal sváry, ale potom si stěžoval že on se „jen bránil
Na začátku řešení jsme si stále nebyly jisté odkud vlastně vítr vane, ale i tak jsem poprosila o pomoc naší školní psycholožku a ta si připravila několik sezení a programů ohledně vyvolávání přátelství, komunikaci a chování k ostatním ve třídě. Takže jsme v druhé polovině druhé třídy (v loňském roce) měli asi čtyři sezení, kde paní psycholožka přišla a celou hodinu si se třídou povídala o tématech jako spolupráce se třídou či se školou a podobně různými hravými formami (například s mouchami, které představovaly různé vlastnosti atd.). Vzhledem k tomu, že jsme si nebyly pořádně jisté, kde se ty problémy vlastně rodí, poprosila jsem i paní vychovatelku z družiny aby na kluky, a hlavně na jednoho žáka, dávala větší pozor a víc je pozorovala. Společnými silami jsme tedy nakonec zjistily, že on je tím zdrojem všech svárů, že on provokuje ostatní kluky, že pošťuchuje toho Kubu; když dělali nějaký úkol s paní psycholožkou a on chtěl být první za každou cenu.
Vzhledem k několika vnějším vlivům na jednoho žáka (stěhování v půlce roku do středu města), nedostatek kamarádů, jak ve škole tak i mimo školu, jsme řešili jeho agresivnější chování, ne moc závažné ale rozhodně ne správné. Byl pro jistotu poslán i do pedagogicko-psychologické poradny. Hodně pomohly programy s paní psycholožkou u nás ve škole, kdy se třída dokázala stmelit, i přes veškeré dřívější neshody. Do konce roku celá situace byla o mnoho lepší a jeho chování se výrazně zlepšilo. Do dalšího ročníku musel ale přestoupit na jinou školu, kvůli přestěhování se do jiné části města.