The situation arose from her transition to the fifth grade, she came from some elementary school. After the transition, she became very closed. She wore a respirator and was often apathetic in class, lying on a bench if she came. When I tried to ask, she said that she was used to a smaller team and that something bothered her there. We tried to solve it, but then it happened again and I pointed out that he would have to solve it with his parents. We ruled out health reasons. I communicated with my parents, but I have the feeling that they are solving it and not solving it. She has anxiety, but I think she was looking for something at school that she couldn't find. Her parents say she's happy, but I don't think so. After an hour I tried to talk to her but she just said she would try but nothing changed. She took the commission exam in Czech and only thanks to benevolence she continues to the next year. We were going through her test, I give open ended tasks, but she didn't write much or she wrote strangely. I told her it would be better to try somewhere else and she said she didn't want to be here. I discussed it with my parents, but they say they are satisfied. The board exam was supposed to be the least stressful, but she was unable to pass the text. We agreed that this would be the content of the final exam. The text contained errors and was offensive, she addressed what would have been if she could have chosen the topic. I talk to her or my parents but it's still the same.
The anamnesis involves four parties: the school, the student, the parents and the psychologist. She had two commission exams, one she passed, the other she didn't. I'll talk to her in an hour. In class, she lay on the bench, I leave her space according to the agreement with the parents and the recommendation of the psychologist.
Failure to meet school obligations/unpreparedness for classes, Not attending to teaching/Inattention to teaching
Dealing with the situation involved communicating with the parents, but I feel like they are dealing with it and not dealing with it. She has anxiety, but I think it would be beneficial for her to change schools. Parents say she is happy. After an hour I tried to talk to her but she said she would try but nothing changed. She took the commission exam in Czech and only thanks to benevolence she continues to the next year. We were going through her test, I give open ended tasks, but she didn't write much or she wrote strangely. I told her it would be better to try somewhere else and she said she didn't want to be here. I discussed it with my parents, but they say they are satisfied. The board exam was supposed to be the least stressful, but she was unable to pass the text. We agreed that this would be the content of the final exam. The text contained errors and was offensive, she addressed what would have been if she could have chosen the topic. I talk to her or my parents but it's still the same.
Interview
The outcome of the solution is uncertain. I don't have much room to maneuver. I try to talk to the students sideways and offer help, but she is not receptive. When her performance goes down, I contact her parents, but there is no progress there. My welcoming attitude doesn't match hers. No responsiveness to communication, no room for solutions, everything nods just to get it done.
16, ročník sexta
spíše přírodní vědy
Neposlušnost,Pasivita,Odmítání spolupráce
Vysokoškolské vzdělání – Magisterské studium + Pedagogické minimum, aprobace Český jazyk a Hudební věda + Němčina; aktivně se věnuje tvůrčímu psaní a korekturám
Situace se stala po přechodu do kvinty z nějaké základky. Žákyně je v hodinách apatická. Snažili jsme se to řešit, ale pak se to opakovalo a upozornila jsem, že to bude muset řešit s rodiči. S rodiči jsem komunikovala, ale mám pocit, že to řeší a neřeší. Má nějaké úzkosti, ale podle mě hledala na škole něco, co nenašla a asi by bylo pro ni přínosné, kdyby školu změnila. Rodiče tvrdí, že žákně říká, že je spokojená, ale já si to nemyslím. Po hodině jsem se snažila s ní mluvit, neformálně, ale řekla jen, že se bude snažit, ale nic se nezměnilo. 
Situace není z vyučování. Žákyně nepodává žádný výkon. Procházeli jsme její test, dávám minimálně půlku otevřených úkolů, aby se žáci mohli vyjádřit. Žákyně tam ale nenapsala mnoho nebo napsala něco divně. Řekla jsem jí, jesli by skutečně nebylo lepší, kdyby to zkusila jinde, že jí to tady nebaví, nebo možná strasuje. Žákyně vyjela se slovy "No však já tady nechci být.". Znovu jsem to řešila s rodiči ale opět řekni že ne, že je tam spokojená. 
Žákyně dělala dvě komisionální zkoušky. Druhá z nich byla v pořádku, zvládla se na ni naučit. Z komisionální zkoušky z češtiny ale jen díky benevolenci pokračuje do dalšího ročníku.
Žákyně po přechodu začala být velice uzavřená. Respirátory se už nosit nemusí, ale ona jej má pořád. Jakoby se za ním kryje. V hodinách byla často apatická. Pokud příjde, tak leží na lavici. Na mé otázky k situaci odpovídá, že byla zvyklá na menší kolektiv a že jí tam něco vadí. Zdravotní důvody jsme vyloučili, řekla, že žádný poblém nemá. Má nějaké úzkosti. Ve třídě ji nechávám prostor, jsem tam domluvená s rodiči a je to i v doporučeních od psychologa.
Komisionální zkouška měla být díky doporučním od psychologů co nejméně stresující. Uvedla jsem, že žákyně jediná z celé třídy neodevzdala text (sloh). Domluvili jsme se, že právě text bude obsahem závěrečné zkoušky. Žákynin text obsahoval chyby stylistické i gramatické, byl na úrovni 7. třídy. Tématem bylo "Co by bylo, kdyby". Psala o tom, co by bylo, kdyby si mohla vybrat vlastní téma. Samo o sobě to bylo fajn, ale ona jej koncipovala dost útočně. Že ji někdo zase k něčemu nutí a jenom proto, že si nemhla vybrat co by chtěla, už to jde předem do háje. Mluvím s ní nebo s rodiči, ale je to stále stejné.
Nevím, jestli bych udělala něco jinak, protože nemám moc manévrovacího prostoru. Běžně se snažím to s žáky probrat někde bokem, nabídnout jim pomoc, ale ona není vstřícná tady v tomhle. Takže když jí ty výkony jdou dolů, tak úřední postup je kontaktovat rodiče. Ale tam to nemá vývoj. Nepotkává se můj vstřícný přístup s jejím. Žádná vstřícnost ke komunikaci, není prostor na řešení, vše vždy odkývá, jen aby měla hotovo.