The student's behavior began to show frustration at the incorrect solution of tasks, which was usually followed by shouting and other manifestations of dissatisfaction. If I reprimanded the student, she became even more frustrated, a few times she got up and started walking around the classroom, ignoring me. She showed this behavior not only in my classes, but also in the classes of her colleagues. I consulted the situation with my colleagues from a lower grade, but they told me that the student was above average expressive, but similar behavior was not manifested in them.
The student was quite extroverted, sociable. She lived with her parents near their farm, where she helped her parents with work. The student's parents, together with the school, organized several school trips to their farm.
Emotional outbursts
When the admonitions did not work and the pupil's problematic behavior repeated itself, I arranged a consultation with her parents. I believed that the cause of the student's behavior could be overwork, because I knew that she was helping her parents on their large farm and together with her hobby (horse riding) it could be difficult for her. However, the parents claimed that their daughter had plenty of free time and that she only occasionally helped on the farm. They informed me that they would try to discuss the problem with their daughter at home and come to a meaningful solution. I offered them that they could visit a pedagogical-psychological counseling center, but they flatly refused. We agreed with the pupil herself that if she felt she needed to be alone for a while, she could go to the corridor for 5 minutes, while I tried to explain to her that she should not take it as a punishment, but as a help. She then informed me that she and her parents agreed that she would have more time for herself.
Support, Interview
The student's behavior gradually changed. At first, there were sporadic signs of frustration, but it was clear that the student was trying to work with her. She didn't yell and at least she didn't argue with me in my classes. She used the 5-minute breaks we agreed on, and her activity in class improved significantly. Over time, she used these breaks less and less, and I no longer observed any signs of anger. After the end of the school year, she and her parents moved and the girl started a different school, so I don't know how her behavior changed further.
12, 6. ročník ZŠ
koně, zemědělství
Neuposlechnutí,Disrespekt
Mgr., polský jazyk, český jazyk
Chování žákyně se začalo projevovat frustrací nad nesprávným řešením úloh, po které obvykle následoval křik a další projevy nespokojenosti. Pokud jsem žákyni napomenula, začala být frustrovaná ještě více, párkrát se stalo, že vstala a začala chodit po třídě a ignorovala mě. Toto chování neprojevovala jen na mých hodinách, ale i na hodinách kolegů a kolegyň. Situaci jsem zkonzultovala s kolegyněmi z nižšího stupně, ty mi však sdělily, že žákyně byla nadprůměrně expresivní, ale podobné chování se u nich neprojevovalo.
Žákyně byla celkem extrovertní, sdílná. Bydlela s rodiči blízko jejich statku, na kterém rodičům pomáhala s prací. Rodiče žákyně společně se školou párkrát organizovali školní výlety na jejich statek.
Když napomenutí nefungovala a problémové chování žákyně se opakovalo, dohodla jsem se s jejími rodiči na konzultaci. Domnívala jsem se, že příčinou chování žákyně by mohla být přepracovanost, protože jsem věděla, že rodičům na jejich velkém statku pomáhá a společně s jejím koníčkem (jízda na koni) to může být pro ni náročné. Rodiče však tvrdili, že jejich dcera má volného času dostatek, a že na statku pomáhá jen občas. Oznámili mi, že se budou snažit problém probrat s dcerou doma a dojít ke smysluplnému řešení. Nabídla jsem jim, že můžou navštívit pedagogicko-psychologickou poradnu, to však celkem razantně odmítli. S žákyní samotnou jsme se dohodly, že pokud bude cítit, že potřebuje být chvíli sama, může si na 5 minut zajít na chodbu, přičemž jsem se ji snažila vysvětlit, že to nemá brát jako trest, ale pomoc. Sama mi pak oznámila, že se s rodiči dohodla na tom, že bude mít víc času pro sebe.
Chování žákyně se postupně měnilo. Nejdříve se ještě sporadicky objevovaly známky frustrace, bylo ale vidět, že se s ní žákyně snaží pracovat. Nekřičela a alespoň na mých hodinách se se mnou nehádala. Využívala 5minutové pauzy, na kterých jsme se dohodly, a i její aktivita na hodině se výrazně zlepšila. S časem tyto pauzy využívala čím dál míň a už jsem nepozorovala ani nějaké známky vzteku. Po ukončení školního roku se s rodiči přestěhovali a dívka nastoupila do jiné školy, a proto nevím, jak se její chování měnilo dále.