started teaching the student only in the second year. The first incident happened to me with him right at the beginning of the school year, when he was in the first year at our school. I have a bit of a 'disease' and I lead all my students to model behavior and observe etiquette - for example, I warn them if they don't say hello or if they wear hats and caps in the building. I got into a conflict with this boy in the school lobby, when he rammed into me and didn't apologize. I tried to explain to him that such behavior is not polite and that he should apologize, even if he bumped into me by mistake. He looked at me and said 'Jesus, I'm so sorry, so you don't fuck'. I stood as if scalded. Soot exploded in me, I couldn't hold back and I gave him a lot. The next day, he was in the lobby wearing a cap, glasses, and no shoes (I usually don't bother with shoes that much, but it was wet and he had muddy boots on). I came to him and tried to draw his attention to these shortcomings in a calm and balanced voice. He just gave me his middle finger and left for class. I pointed out his behavior to the class teacher. But he only calmed me down, saying that he knows that this boy is problematic and that I should better avoid him. That totally got me.
The pupil is a leader type; vulgar; average academic results; his father complained several times to the principal that the teachers were too strict with his son and that they had no right to constantly moralize him.
Verbal aggression
I stayed in that class for a month, then I asked the representative to have someone else take over the Czech language. It was impossible to talk to the school management about this at all, I couldn't find support from them, so I had to give up like a slob.
Disrespectful communication, Interview
After I gave up their class, I stopped talking to the student and tried to avoid him. I did not react to his behavior
17, 2. ročník SŠ
SOCIÁLNÍ SÍTĚ, PŘÁTELÉ, MEJDANY
Záškoláctví,Podvody,Vulgární vyjadřování
Mgr. ČJ, AJ, OV
Žáka jsem začala učit až ve druhém ročníku. První incident se mi s ním stal hned na začátku školního roku, kdy byl žák v prvním ročníku na naší škole. Mám takovou trošku 'nemoc' a všechny svoje studenty vedu k vzornému chování a dodržování etikety – například je napomenu, když nepozdraví nebo když mají v budově nasazené čepice a kšiltovky. S tímto chlapcem jsem se dostala do konfliktu ve vestibulu školy, kdy do mě vrazil a neomluvil se mi. Snažila jsem se mu vysvětlit, že takové chování není slušné a že by se měl omluvit, i když do mě třeba vrazil omylem. On se na mě podíval a prohlásil 'ježiš tak sorry no, abyste se nepos*la'. Zůstala jsem stát jak opařená. Bouchly ve mě saze, neudržela jsem se a dost jsem ho seřvala. Další den měl na sobě ve vestibulu kšiltovku, nasazené brýle a nebyl přezutý (většinou přezutí až tolik neřeším, ale bylo zrovna mokro a on měl boty od bláta). Přišla jsem k němu a snažila jsem se ho klidným a vyrovnaným hlasem upozornit na tyto nedostatky. On na mě pouze ukázal prostředníček a odešel do třídy. Na jeho chování jsem upozornila třídního učitele. Ten mě ale pouze uchlácholil, že ví, že tento chlapec je problematický a že se mu mám radši vyhýbat. To mě úplně dorazilo.
Žák je vůdčí typ; vulgární; průměrné studijní výsledky; jeho otec si několikrát stěžoval řediteli, že se k jeho synovi chovají učitelé moc přísně a že nemají právo na to ho neustále moralizovat.
V té třídě jsem vydržela měsíc, pak jsem zástupce požádala, aby se jich na češtinu ujal někdo jiný. S vedením školy se o tomto nedalo vůbec mluvit, nenašla jsem u nich zastání a tak jsem to musela jako srab vzdát.
Poté, co jsem se vzdala jejich třídy, jsem už se žákem nepromluvila a snažila se mu vyhýbat. Na jeho chování jsem nereagovala