The situation happened on a school trip in Poland in the city. On the third day, we went on a trip around the city as a group: a teacher and 7 boys, including a problem-free student. We were in nature not far from the mentioned city, we were walking in the forest on the hills. Sometimes the boys teased their classmate with autism, provoked him in various ways and sometimes laughed at his reactions. The autistic student scolded them for it, not rudely, and the whole situation always calmed down that way. The teacher and I did not watch over the boys 24 hours a day, we just made sure that the conflict did not escalate. At times, the student with autism lost control of his behavior and began to behave aggressively towards others – he started yelling at his classmates and attacking them physically. We always tried to stop it in time and calm it down, but this time we didn't succeed. While we were walking the route on the rock, a student with autism got angry and threw a rock at a classmate who was provoking him. Luckily he missed.
do not consider it relevant to describe the history of the class here - on the one hand, I do not know it, and on the other hand, the conflict did not take place in the collective of the class, only on a school trip in an environment of 8 pupils. All the pupils were in the 7th or 8th grade of primary school - that is, they were 'in puberty' and took the school trip as an opportunity to enjoy a new experience. However, they were generally problem-free pupils, they behaved 'very well' without reprimands or reprimands or other additions. I already wrote above about a student with autism. The boys found his behavior strange and liked to tempt him. He controlled his behavior, but sometimes he became aggressive and that was when someone said something to him that was 'over the line'. It was always up to us to moderate the guys.
Emotional outbursts
We went as a group of 8 students, me and the teacher to a small hill nearby. The weather was sunny and there were no people around, only nature and the ten of us. The teacher and I went side by side to the students and occasionally checked to see if anyone had gotten lost. However, we stopped once to rest. While we were standing there, we heard a student with autism get angry and throw a rock at someone, but it missed, and then the teacher and I got involved. We explained to a student with autism that if the behavior of his classmates bothers him, he should not throw stones at them and be aggressive. He is to go away from us or not listen to them. We explained to him that he didn't want to hurt anyone and throwing stones could be dangerous. After that we continued the trip and we talked to the autistic student for a while to make sure he really calmed down.
Interview
As I mentioned above, the student calmed down after the incident. Fortunately, no one was hurt, but even his classmates were amazed by what the autistic student was able to do. It is difficult to say whether the pupil with autism has really calmed down, or whether his classmates have become afraid that something is wrong with them. However, the rest of the trip was without further conflicts.
14 let, 8. ročník
Počítačové hry, internet, cestování ,filmy
Agrese,Nepozornost,Introvertní chování
Mgr., učitelství AJ, RJ (angličtina, ruština)
Situace se stala na školním výletě v Polsku ve městě. Třetí den jsme šli ve složení: učitel a 7 kluků, včetně bezproblémového žáka, na výlet po okolí města. Byli jsme v přírodě nedaleko zmíněného města, chodili jsme v lese po kopcích. Občas si kluci utahovali z jejich spolužáka s autismem, různě ho provokovali a občas se smáli jeho reakcím. Žák s autismem jim za to zanadával, nikoliv vůlgárně, a celá situace se takto vždy uklidnila. S učitelem jsme kluky nehlídali 24 hodin denně, jen jsme hlídali, aby se konflikt nevyhrotí. Občas žák s autismem neovládal své chování a začal se vůči ostatním chovat agresivně – začal na spolužáky řvát a napadat je fyzicky. Vždy jsme se to snažili včas zarazit a uklidnit, ale tentokrát se nám to nepovedlo. Když jsme šli trasou na skále, žák s autismem se naštval a po jednom spolužákovi, který ho provokoval, hodil kámen. Naštěstí minul.
Nepovažuji za relevantní zde popisovat anamnézu třídy – jednak ji neznám a jednak se konflikt neudál v kolektivu třídy, jen na školním výletě v prostředí 8 žáků. Všichni žáci byli v 7., nebo 8. třídě základní školy – tedy byli 'v pubertě' a školní výlet brali jako možnost užít si nový zážitek. Byli to obecně však bezproblémoví žáci, měli chování 'velmi dobré' bez napomenutí či důtky nebo jinými dodatky. Ohledně žáka s autismem jsem již psal výše. Kluci jeho chování považovali za zvláštní a rádi ho pokoušeli. Ovládal své chování, ovšem někdy se začal chovat agresivně a to bylo v situaci, kdy mu někdo řekl něco, co bylo 'přes čáru'. Vždy bylo na nás, abychom kluky mírnili.
Šli jsme ve složení 8 žáků, já a učitel na malý kopec nedaleko. Bylo slunečné počasí a kolem žádní lidé, jen příroda a nás deset. Šli jsme s učitelem vedle sebe za žáky a občas jsme zkontrolovali, zda se nikdo neztratil. Jednou jsme se však zastavili, abychom si odpočinuli. Přitom, jak jsme stáli, jsme slyšeli, jak se žák s autismem naštval a hodil po někom kámen, minul však a poté jsme se do problému vložili my s učitelem. Vysvětlili jsme žákovi s autismem, že pokud mu jednání jeho spolužáků vadí, nemá po nich házet kameny a být agresivní. Má jít pryč za námi nebo je neposlouchat. Vysvětlili jsme mu, že přece nechce nikoho zranit a házet kameny může být nebezpečné. Poté jsme pokračovali ve výletu a chvíli jsme se s žákem s autismem bavili my, abychom se ujistili, že se opravdu uklidnil.
Jak jsem zmiňoval výše, žák se po incidentu uklidnil. Naštěstí se nikomu nic nestalo, ale i jeho spolužáci byli zaraženi tím, co byl žák s autismem schopen udělat. Těžko říct, zda se žák s autismem opravdu uklidnil, nebo spolužáci dostali strach, že po nich něco nehodí. Celý zbytek výletu se však obešel bez dalších konfliktů.