Once we had an art class. When we cleaned the classroom, the student went to wash his brushes and hands. As he walked away from the sink, he wiped his hands on the back of my T-shirt with a laugh. It totally shocked me. I couldn't even react. I just told him in case he was crazy. He just laughed saying it was just a joke. I didn't know what to do about it, so I went to the classroom teacher's office and explained the situation to her. The class teacher was also shocked by this, but it was nothing so strange for this student. She said we would deal with it in class, which was scheduled for the last class of the day.
The student lives only with his mother and older brother. His mother spoils him very much and tolerates and allows him everything. He can play computer games and has no responsibilities. His grandparents also play a role in his upbringing, who also spoil him a lot, giving him money for computer games that he buys even if they are not suitable for his age group. The student has no awareness of the rules of decent behavior, is very self-centered and cannot empathize with other people's feelings. This causes, among other things, his conflicts with his classmates in class. Sometimes, for example, he jumped on a classmate's back during a break, and he didn't expect it, and he didn't like it. That's how the conflict arose. Or he often brought to school expensive toys that were currently in fashion, he bragged about them, but he didn't want to lend them to his classmates. He couldn't understand why no one wanted to be friends with him.
Physical aggression, Violation of classroom/school rules
In the aforementioned class lesson, the teacher started talking about our incident from art education. The other students confirmed that they saw it. The student didn't even deny it because, as he himself claimed all along, he saw nothing wrong with it. From his point of view, it was a joke. However, the classmates looked outraged, as did the class teacher. He somehow realized that it really wasn't funny and then apologized to me.
Working with the collective
The student apologized to me and did not do anything similar to me or my classmates in the following months either. He did not cause any heated situations, however minor disagreements and misunderstandings with classmates continued to occur. The student still had reserves in understanding social relationships and interactions.
10 let , 4. třída
Počítačové hry
Arogance,Disrespekt,Neposlušnost,Neúcta k autoritám,Nevhodné chování,Provokace,Slovní agresivita,Verbální agresivita,Vulgární vyjadřování,Zesměšňování
Kurz asistenta pedagoga (akreditovaný MŠMT)
Jednou jsme měli hodinu výtvarné výchovy. Když jsme uklízeli třídu, žák si šel umýt štětce a ruce. Když odcházel od umývadla, tak si se smíchem utřel ruce do mého trička na zádech. Naprosto mě to šokovalo. Ani jsem nedokázala nějak reagovat. Jenom jsem mu řekla, jestli se náhodou nezbláznil. On se jen smál, že prý je to jenom sranda. Já jsem nevěděla, co s tím mám jako dělat, tak jsem šla do kabinetu za třídní učitelkou a popsala jsem jí situaci. Třídní učitelka byla tímto také šokovaná, ovšem u tohoto žáka to nebylo nic tak zvláštního. Řekla, že to budeme řešit na třídnické hodině, která byla naplánovaná na poslední hodinu toho dne.
Žák žije jen s matkou a se starším bratrem. Matka ho velmi rozmazluje a vše mu toleruje a dovolí. Může hrát počítačové hry a nemá žádné povinnosti. V jeho výchově hrají také roli prarodiče, kteří ho také velmi rozmazlují, dávají mu peníze na počítačové hry, které si kupuje i když nejsou vhodné pro jeho věkovou kategorii. Žák nemá žádné povědomí o pravidlech slušného chování, je velmi sebestředný a nedokáže se vcítit do pocitů jiných lidí. To způsobuje mimo jiné jeho konflikty se spolužáky ve třídě. Někdy třeba skočil o přestávce spolužákovi na záda a ten to nečekal, a navíc se mu to nelíbilo. Tak z toho vznikl konflikt. Nebo si často nosil do školy drahé hračky, které byly zrovna v módě, chlubil se jimi, ale nechtěl je spolužákům půjčit. Nemohl pochopit, proč se s ním nikdo nechce kamarádit.
Na výše zmíněné třídnické hodině paní učitelka začala o našem incidentu z výtvarné výchovy mluvit. Ostatní žáci potvrdili, že to viděli. Žák to ani nezapíral, protože, jak sám celou dobu tvrdil, neviděl v tom nic špatného. Z jeho pohledu se jednalo o legraci. Spolužáci se ovšem tvářili pohoršeně, stejně jako třídní učitelka. Tak mu nějak došlo, že to opravdu nebylo vtipné a následně se mi omluvil.
Žák se mi omluvil a ani v následujících měsících nic podobného vůči mně nebo spolužákům neudělal. Žádné vyhrocené situace nevyvolával, nicméně drobnější neshody a nedorozumění se spolužáky se nadále vyskytovaly. Žák stále měl rezervy v chápání sociálních vztahů a interakcí.