The situation began to develop a few years ago, when I was given a class of first-graders. The children were good, they found friends quite quickly and got used to school. Except for one of the little girls. She had problems with adaptation from the beginning. In class, she was as quiet as a mouse next to the other children, did not want to cooperate during lessons and often did not concentrate. For example, during math and Czech, instead of copying or completing the assigned task, she scribbled on the pages of the notebook. She seemed too withdrawn, like she didn't want to be at school at all. She didn't talk to anyone all day, she didn't read, she didn't want to change clothes for gym, and she didn't join in the games despite the encouragement of her classmates. She felt like she was going to cry at any moment. I decided to take her aside and ask her if everything was okay, if something was wrong, but even in this situation she was looking at the ground and didn't want to say anything.
Žačka comes from a complete family, she has one older brother. Due to difficulties in the development of speech, she attended speech therapy. He has an introverted nature and takes a long time to get used to a new environment. She prefers a smaller team, over time she found her best friend. Initially, communication with the teacher and classmates was difficult, she had a passive attitude and only completed tasks with help. She had average to slightly below average results, which was largely due to her lack of communication. Gradual improvement is excellent in some subjects.
Not attending to teaching/Inattention to teaching
decided to contact the student's mother so that any problems could be caught in time. We made an appointment. At first she was taken aback by the situation, she claimed that the student communicated without a problem at home. She admitted that when she spent time with her daughter in the presence of strangers, she did not express herself much and was a little more withdrawn. In the end, we talked openly for about an hour. I learned that the student had a more sensitive nature as a child, often cried, was restless, and after an operation at the age of two, she became strongly fixated on her mother for a certain period of time. This continued until she started kindergarten, where she gradually got used to it. In view of the renewal of these problems with entering elementary school, we finally agreed that the best solution for the student would be a visit to a pedagogical-psychological counseling center. The examination took place in December and no diagnosis was confirmed for the student. At the suggestion of a psychologist and a special educator, an individual educational plan was drawn up for the student, taking into account her educational needs. The aim was to give the pupil time and space, to motivate her, to respect her personality traits - but at the same time to support her in various ways in her inclusion among her classmates, to introduce new subjects only after the previous subjects have been fixed, to transfer her to a desk in front of the teacher so that he has better supervision over it , how he concentrates, and individual tutoring with the class teacher in order to establish a closer relationship and better understand the curriculum/practice the material covered.
Support, Transfer of student, Interview, Cooperation with experts
The student is currently in the 7th grade and an individual education plan is still being created for her at regular intervals. Evaluation of effectiveness and updating of the plan always takes place after the half-year is completed. She reacted nicely to the changes from the beginning - being transferred to the first bench helped a lot. It turned out to be very important to gain her trust in the first place. After that, he cooperates without major problems and concentrates on completing the assigned tasks. However, it is important to respect her pace. She is good at languages, she is rated excellent in English and commendable in Czech. She has the biggest problems in mathematics, where she is rated as sufficient. There are still interventions twice a week with the class teacher, there is still a need to pay special attention to the student so that she grasps the subject matter correctly. However, she has made great progress in her approach to responsibilities. Her communication with her classmates also improved – she found a best friend with whom she spends a lot of time.
6 let, 1. třída
kreslení
Nespolupráce,Bariéry v komunikaci,Nepozornost
Mgr. et Mgr. (Učitelství pro 1. stupeň základní školy + Speciální pedagogika)
Situace se začala vyvíjet před pár lety, kdy jsem dostala třídu prvňáčků. Děti byly hodné, docela rychle si našly kamarády a na školu si zvykly. Až na jednu z holčiček. Ta měla od počátku problémy s adaptací. Ve třídě byla vedle ostatních dětí potichu jako myška, při výuce nechtěla spolupracovat a často se nesoustředila. Například během matematiky a češtiny místo opisování nebo plnění zadaného úkolu čmárala po stranách sešitu. Působila až příliš staženě, jako by ve škole vůbec nechtěla být. Skoro s nikým za celý den nepromluvila, nečetla, nechtěla se převléct do tělocviku a ani přes povzbuzování spolužáků se nezapojovala do her. Měla pocit, jako by se měla každou chvilku rozplakat. Rozhodla jsem se vzít si ji stranou a zeptat se, jestli je všechno v pořádku, jestli se něco neděje, ale i v této situaci koukala do země a nechtěla nic říct.
Žačka pochází z úplné rodiny, má jednoho staršího bratra. Díky potížím ve vývoji řeči docházela na logopedii. Má introvertní povahu a trvá delší dobu, než si zvykne na nové prostředí. Vyhovuje jí spíš menší kolektiv, postupem času si našla nejlepší kamarádku. Zpočátku vázla komunikace s učitelem i spolužáky, měla pasivní přístup a úkoly dokončovala jen s dopomocí. Měla průměrné až lehce podprůměrné výsledky, což bylo z velké části způsobeno tím, že nekomunikovala. Postupné zlepšení je v některých předmětech výborná.
Rozhodla jsem se kontaktovat maminku žákyně, aby se případné potíže stihly podchytit včas. Domluvily jsme si schůzku. Ze vzniklé situace byla zpočátku zaskočená, tvrdila, že doma žákyně komunikovala bez problému. Připustila, že když trávila s dcerou čas v přítomnosti cizích lidí, moc se nevyjadřovala a byla o něco víc odtažitá. Nakonec jsme se otevřeně bavily asi hodinu. Dozvěděla jsem se, že žákyně měla jako malá citlivější povahu, často plakala, byla neklidná a po operaci ve dvou letech se po určitou dobu na matku silně zafixovala. To přetrvávalo až do nástupu do školky, kde si ale postupně zvykla. Vzhledem k obnově těchto problémů s nástupem na ZŠ jsme se nakonec domluvily na tom, že bude pro žákyni nejlepším řešením návštěva pedagogicko-psychologické poradny. Vyšetření proběhlo v prosinci a u žákyně nebyla potvrzena žádná diagnóza. Na návrh psycholožky a speciální pedagožky byl pro žákyni vypracován individuální vzdělávací plán, stojící na zohledňování jejích vzdělávacích potřeb. Cílem se stalo dát žákyni čas a prostor, motivovat ji, respektovat její osobnostní zvláštnosti – zároveň ji však různými způsoby podpořit v začleňování mezi spolužáky, nové učivo zařadit až po zafixování učiva předchozího, přesazení do lavice před učitele tak, aby měl lepší dohled nad tím, jak se soustředí, a individuální doučování s třídním učitelem s cílem navázat bližší vztah a lépe pochopit učivo/procvičit probíranou látku.
Žákyně aktuálně chodí do 7. třídy a stále je pro ni v pravidelných intervalech tvořen individuální vzdělávací plán. Vyhodnocení efektivity a aktualizace plánu probíhá vždy po dokončeném pololetí. Reagovala na proběhlé změny od počátku hezky – velmi pomohlo přesazení do první lavice. Ukázalo se, že je velmi důležité získat si v první řadě její důvěru. Poté totiž bez větších problémů spolupracuje a soustředí se na splnění zadaných úkolů. Důležité je však respektování jejího tempa. Jdou jí jazyky, v angličtině je hodnocena stupněm výborný, v češtině chvalitebný. Největší problémy má v matematice, tam je hodnocena stupněm dostatečný. Stále dochází dvakrát týdně na intervence s třídní paní učitelkou, stále je potřeba věnovat žákyni speciální pozornost tak, aby učivo správně uchopila. V přístupu k povinnostem však učinila velký pokrok. Zlepšila se i její komunikace se spolužáky– našla si nejlepší kamarádku, se kterou tráví spoustu času.