We had a Czech language class, in which I agreed with the prevention methodologist that she would come and fill out a short anonymous questionnaire about the classroom climate with the students at the beginning of the class. The teacher started asking questions, the boys wrote their answers on paper, there were about eight questions. After finishing the questionnaire, she collected the answers and I wanted to continue teaching, but the boys were full of impressions from this questionnaire and the more open ones wanted to share their answers and, above all, also get answers from others. But I managed to calm them down as much as possible and we finished the lesson normally. After the lesson, however, the boys wanted to return to the questionnaire, and in particular, the student came to one classmate who has almost no friends in the class, mostly just sits on the desk and doesn't talk to anyone. He wanted to know what he wrote in which answer, even though the questionnaire was anonymous. I was already on my way out of class when I saw this, I didn't have much time to stay in class because I had other duties, so I let it go and left.
This is a class of 22 boys who are in the 1st year, so at that time they were classmates for less than a year. In this class, it can be observed immediately after a short time that it is very uneven and that the students are not very close to each other, the collective is rather divided into smaller groups. There are several boys who like to be the center of attention, are extroverts and are heard a lot and often in class. Then there are the other guys who, on the contrary, are very quiet, they don't like to express themselves loudly, they take care of themselves and I have the feeling that they don't care much about making contacts. This also makes them an easier target for the more confident boys and the result is a less than welcoming overall classroom climate. It got to the point where one student in the class really didn't feel well and it resulted in him not wanting to go to school anymore. Therefore, it was also necessary to introduce some measures, starting with a short questionnaire about how students perceive it. The student who displayed problem behavior in this situation is extroverted, very self-confident and also often rude. He is comfortable when a lot of attention is paid to him, which is why he also shows himself to a large extent in class, often completely off-topic. He comes from a Roma family, lives only with his mother, with whom he takes care of his three younger siblings.
When I thought about it later, I thought that I should have stepped in and not let the student even ask about the answers of other classmates. Moreover, when I knew that he was targeting a weaker classmate, in whom he saw an easy victim. Because I thought that there was no point in talking to the student on his own, I went to at least discuss it with the prevention methodologist.
Cooperation with experts
Based on the results of the questionnaire and a longer-term observation of how things work in the given class, we confirmed that he is probably the cause of the problem, when some of his classmates do not feel completely safe and well in the class, and it is necessary to introduce such measures so that did not disturb the general atmosphere in the classroom. A number of teachers confirmed that they also noticed this problematic behavior of his, so he was summoned to the prevention methodology, which was supposed to take place regularly in sessions, but due to his poor attendance and his overall nature, this was always carried out only sporadically. As a result, after a few weeks, the climate of the class improved somewhat, the student began to pay more attention to himself and did not bother other classmates, but on the contrary, his attendance at school worsened, as did his grades.
17, 1. ročník SŠ
Skateboard, party
Lhaní,Záškoláctví
Magisterský titul, aprobace: český jazyk, občanská výchova
Měli jsme hodinu českého jazyka, ve které jsem byla domluvena s metodičkou prevence, že na začátku hodiny přijde a vyplní s žáky krátký anonymní dotazník o klimatu třídy. Metodička začala klást otázky, kluci psali své odpovědi na papír, bylo to nějakých osm otázek. Po skončení dotazníku si odpovědi vysbírala a já jsem chtěla pokračovat ve výuce, kluci byli ale plní dojmů z tohoto dotazníku a ti otevřenější si chtěli sdělit své odpovědi a hlavně také získat odpovědi od ostatních. Podařilo se mi je ale v rámci možností uklidnit a hodinu jsme normálně dokončili. Po hodině se však kluci chtěli opět vrátit k dotazníku a konkrétně žák přišel za jedním spolužákem, který ve třídě nemá téměř žádné kamarády, většinou jenom sedí v lavici a s nikým se nebaví. Chtěl po něm vědět, co do které odpovědi napsal, i přesto, že byl dotazník anonymní. Byla jsem už na cestě ze třídy, když jsem to viděla, neměla jsem moc čas se ve třídě zdržovat, protože jsem měla jiné povinnosti, a tak jsem to nechala být a odešla.
Jedná se o třídu 22 kluků, kteří jsou v 1. ročníku, tedy v té době byli spolužáky teprve necelý rok. V této třídě lze hned po krátké době pozorovat, že je hodně nejednotná a že k sobě žáci nemají úplně blízko, kolektiv je spíše rozdělený na menší skupinky. Objevuje se zde několik chlapců, kteří jsou rádi středem pozornosti, jsou extrovertní a jsou ve třídě hodně a často slyšet. Poté jsou tady ostatní kluci, kteří jsou naopak velmi tišší, nemají rádi se nahlas vyjadřovat, starají se sami o sebe a mám pocit, že o navazování kontaktů ani moc nestojí. Tím se také stávají snadnějším terčem pro sebejistější kluky a důsledkem je ne příliš přívětivé celkové klima ve třídě. Došlo to až k takovému konci, že se jeden žák ve třídě opravdu necítil dobře a vyústilo to až v to, že přestal chtít do školy chodit. Proto bylo také nutné zavést nějaké opatření, počínaje krátkým dotazníkem o tom, jak to studenti vnímají. Žák, který projevil v této situaci problémové chování, je extrovertní, hodně sebevědomý a také často drzý. Je mu příjemné, když je mu věnováno hodně pozornosti, proto se také ve velké míře v hodinách projevuje, často i úplně mimo téma. Pochází z romské rodiny, žije pouze s matkou, se kterou se společně stará o své tři mladší sourozence.
Když jsem nad tím později ještě přemýšlela, říkala jsem si, že jsem měla zakročit a žáka nenechat, aby se vůbec vyptával na odpovědi jiných spolužáků. Navíc když jsem věděla, že cílí na slabšího spolužáka, ve kterém viděl snadnou oběť. Protože jsem si myslela, že mluvit se žákem samostatně už moc nemá smysl, šla jsem to potom aspoň prodiskutovat s metodičkou prevence.
Na základě výsledků dotazníku a i dlouhodobějšího pozorování, jak to v dané třídě funguje, jsme se utvrdili v tom, že právě on je pravděpodobně příčinou problému, kdy se někteří z jeho spolužáků necítí ve třídě úplně bezpečně a dobře a je potřeba zavést taková opatření, aby nenarušoval celkovou atmosféru ve třídě. Vícero učitelů potvrdilo, že si tohoto jeho problémového chování také všimlo, a tak byl předvolaný k metodičce prevence, ke které měl pravidelně docházet na sezení, to se však vzhledem k jeho bídné docházce a celkově jeho povaze uskutečnilo vždy jen sporadicky. Ve výsledku se po pár týdnech klima třídy přeci jenom o něco zlepšilo, žák si začal o něco více všímat jen sám sebe a neotravoval ostatní spolužáky, ovšem naopak třeba jeho školní docházka se ještě zhoršila, stejně tak jako jeho prospěch.