Student T. physically attacked his classmate during a long break. A colleague who was in charge of the corridor was the first to hear about the situation and immediately informed me. We took the attacked student, who had a visible red spot on his neck after the attack, from the classroom to the office, where he described to us exactly what happened. I immediately contacted his mother, who picked up the student in about 10 minutes and took him to the doctor. Meanwhile, T. was waiting in the classroom under the supervision of a colleague. The whole time he sat in his seat as if nothing had happened. When I asked him why he attacked a classmate, he said he didn't know. His grandmother came to get him in about 15 minutes. After they both left, I started to find out what exactly happened in the class. I asked different students one after the other and their statements coincided. The student took a chair to the back of the classroom and wanted to kick it. A classmate pushed his chair away, so the student attacked him - first he punched him, then he pushed him to the ground and started hitting him in the chest. When the classmate tried to get up, the student grabbed him by the neck and started yanking him.
Even before the attack, T. had a problem with controlling his emotions and was prone to aggression. So we made an appointment with a special psychologist in the fall. The student spoke openly with her and seemed sincere. He said he has an older brother who beats him for no reason. Although he lives with his mother, he visits his father, who lives in Russia, during the holidays. It is said that his ears often hurt because he had an accident with firecrackers, and his bones also hurt because he had a lot of fractures. The pupil was alone at the meeting with the psychologist, so I arranged another meeting with his mother and older brother, which the pupil did not attend. My mother told me that the student does go to see his father, but he lives in a nearby town, not in Russia. He also never had an injured ear and never broke anything. The brother claimed that it was the student himself who started the fights and he was just defending himself. We advised the mother to spend more time with the pupil and to seek further professional help, for which we gave her contacts.
Lying and cheating, Bullying
Immediately after the attack, we contacted the psychologist, whom the student has been seeing since November, and agreed on further cooperation. We also sent the mother to see a pediatrician. During January and February, the hands-on intervention program took place in the classroom. During the holidays, the pupil spent two weeks in a child psychiatry facility. He was diagnosed with a speech disorder (98.5 stutter) that made communication difficult, and as a result he developed various defense mechanisms.
(Disciplinary) Punishments, Working with the collective, Interview, Cooperation with experts
The attack took place when the student was in the 4th grade, now he is in the 7th grade. He still tends to be aggressive, but the situation has definitely improved. The student regularly goes to psychiatry and to the clinic of clinical psychology, and is also medicated according to the doctor's recommendation. The other students in the class know the student's problems and know how to communicate with him properly. When a problematic situation arises, in the absence of the student, the class teacher discusses everything with them, but then he does not return to the situation together with the student. In addition, there is always a community circle once a month.
4
sport, kreslení
Emoční labilita
vysokoškolské magisterské, obor chemie
Na druhý stupeň k nám do školy přijíždějí děti z okolních obcí. Jednou tak do školy nastoupila i dívka z vedlejší obce. Dívka bydlela kousek od mého domu. Znala jsem ji z doslechu. Spolu s dívkou přišli do školy i její spolužáci z prvního stupně, kteří ihned své nové spolužáky informovali o problémech s dívkou z předchozí školy. Noví spolužáci si o dívce udělali ihned obrázek. Dívka si nesla status lhářky a zlodějky. V průběhu školních let na druhém stupni se odehrálo několik incidentů, které poté vygradovali v 8. třídě. Jednalo se například o ztrácení se svačin, ztrácení peněz, posměšky kvůli dívčině osobní hygieně apod. Důkazy pro obvinění dívky z krádeží nebyly žádné. To bohužel ostatní žáky nezajímalo. Dívku začali šikanovat. Dívku jsem znala, protože bydlela pár domů od mého. Bylo mi jí líto. Vytvořila jsem si k ní osobní vztah a snažila se ji chránit. Což bylo podle mě špatně, a proto jsem nedokázala situaci vyřešit. V 8. třídě dívka začala přibírat na váze, což spolužákům neušlo. Začali se jí posmívat, že vypadá jako těhotná. Ta slova neušla pozornosti ostatním pedagogům. Dívka byla opravdu těhotná. Vůbec jsem netušila, co v téhle situaci dělat.
Třídu bych zařadila mezi klasické průměrné třídy. Byli zde sportovně, umělecky i jazykově nadané děti, které drželi pospolu a uměli spolu spolupracovat. Vyčleňovali pouze z kolektivu zmiňovanou dívku. Dívka pocházela ze sociálně slabé rodiny. Žila pouze s matkou a sourozenci, později s matčiným přítelem. Dívka méně dbala na osobní hygienu. Vyhýbala se všem společným výletům a akcím. Ve škole patřila spíše k podprůměrným žákům.
Prvotní problémy jsem řešila vyšetřováním krádeží, vyslýchání svědků, ale nikdy se nenašly důkazy pro obvinění nějaké konkrétní osoby. Ve spoustě dalších případech řešení šikany jsem trestala viníky poznámkami. Informovala jsem i rodiče na třídních schůzkách. Dále jsem se snažila pracovat se třídou jako s kolektivem a dělala tzv. kruhy. Snažila jsem se problémy vždy nějak vyřešit a udobřit vztahy ve třídě. Spory se ve třídě pokaždé na nějaký čas uklidnily, ale pokaždé se vrátily. Situaci, kdy dívka otěhotněla jsem nezvládla. Dívky mi bylo strašně líto a nevěděla jsem, jak jí pomoct. Selhala jsem. Případ si nakonec vzala na starosti kolegyně.
Co se týče šikany, tak kruhy byly vždy na nějaký čas účinné. Bohužel se šikana pokaždé objevila. Co se týče informovanosti rodičů na třídních schůzkách, tak to mělo efekt jen na určité žáky. Problémy ustaly až, když se potvrdilo, že je dívka těhotná. Spolužáci ji začali litovat. Problémy definitivně ustaly až poté, co byl dívce sestaven individuální plán výuky. Dívka se přestala účastnit výuky a chodila pouze na konzultace a přezkoušení.