The situation took place at the beginning of the school year. I didn't know much about the class yet, I had only taught two lessons of natural history in it. Since many children left for gymnasium after the 5th grade, two classes were formed into one - with 28 students. It was agreed that the class would be divided into two groups for languages (English and German). However, no one counted on teaching art education. At the beginning of the lesson, I brought all the necessary tools to the class (the children were to create a picture on Thursday using string and tempera - abstract art). After coming to the classroom, I found out that about 8 children did not have a case with tools at all and 3 left it in the locker. In the end, we solved this problem so that the children who had the aids lent them to the students who came unprepared. After explaining the activity, we started production. The children in the class were noisy, so I had to constantly warn them, they ran around the class (went to wash their tools - brushes, palettes) and some did not work unless I urged them. About a quarter of an hour before the end of the class, we started to clean up and evaluate individual works. During the assessment, the children seemed to be more focused, yet there was noise in the classroom at times.
As I mentioned before, I didn't know much about the class. The fifth year goes to another building, that's why I didn't meet them before. Of course, we talked to their former class teachers, but no one knew how the behavior of the class would look like in the new composition. In science lessons, I had to reprimand the class more often, but usually the students listened and cooperated. The class got to know each other in the first few weeks of the school year and there were no conflicts between the students.
I was exhausted from the lesson, so I was looking for a suitable solution. I thought of simplifying the activities and not using more complex techniques that take a lot of time. At the same time, I decided to prepare a video for each lesson, according to which the students will proceed. This will prevent some pupils from working slowly, while others, on the other hand, will finish too soon.
In the next lesson, I implemented the idea and felt much better after the lesson. Children paid more attention to the process and less fun with each other. But if a student did not know how to do it, his classmate in the desk often willingly helped him. The whole class had its own order. There was enough time for the whole activity, so we managed to clean up the class without rushing, evaluate the creations and also the procedure I chose in the lesson. I received valuable feedback from the students - I found out that they enjoy the procedure according to the video and they would like to continue it in the next lessons.
6. třída, třídní kolektiv
sport  zejména fotbal a basketbal, několik žáků hraje závodně), kamarádi, počítačové hry, sociální sítě, u některých čtení knih
Pedagogické minimum, magisterský obor biologie – přírodovědecká fakulta
Situace se odehrála na začátku školního roku. Třídu jsem zatím příliš neznala, odučila jsem v ní pouze dvě hodiny přírodopisu. Protože spousta dětí odešla po 5. třídě na gymnázium, ze dvou tříd se vytvořila jedna – o 28 žácích. Bylo dohodnuté, že na jazyky (anglický a německý) se třída rozdělí na dvě skupiny. S výukou výtvarné výchovy však už nikdo nepočítal. Na začátku hodiny jsem do třídy donesla všechny potřebné pomůcky (děti měli vytvořit obrázek na čtvrtku za pomoci provázku a temper – abstraktní umění). Po příchodu do třídy jsem ale zjistila, že asi 8 dětí nemá vůbec kufřík s pomůckami a 3 ho nechaly ve skříňce. Tento problém jsme nakonec vyřešili tak, že děti, které pomůcky měly, je půjčily těm žákům, kteří přišli nepřipravení. Po vysvětlení činnosti jsme začali vyrábět. Děti ve třídě byly hlučné, takže jsem je musela neustále napomínat, pobíhaly po třídě (chodily si umývat pomůcky – štětce, palety) a některé nepracovaly, pokud jsem je neurgovala. Asi čtvrt hodiny před koncem hodiny jsme začali uklízet a hodnotit jednotlivé práce. Při hodnocení se děti zdály být více soustředěné, přesto byl chvílemi ve třídě hluk.
Jak jsem už zmínila, třídu jsem moc neznala. Pátý ročník dochází do jiné budovy, proto jsem se s nimi dřív nesetkala. Samozřejmě jsme s jejich bývalými třídními učitelkami mluvili, nikdo ale nevěděl, jak bude chování třídy vypadat v novém složení. V hodinách přírodopisu jsem sice musela častěji třídu napomínat, ale obvykle žáci poslechli a spolupracovali. Třída se za prvních několik týdnů školního roku seznámila a nedošlo mezi žáky k žádným konfliktům.
Z hodiny jsem byla vyčerpaná, hledala jsem proto vhodné řešení. Napadlo mě zjednodušit činnosti a nepoužívat náročnější techniky, které zaberou hodně času. Zároveň jsem se rozhodla připravit na každou hodinu video, podle kterého žáci budou postupovat. Zamezí se tak tomu, že někteří žáci budou pracovat pomalu, jiní naopak budou mít hotovo příliš brzy.
V další hodině jsem nápad realizovala a po vyučování jsem měla mnohem lepší pocit. Děti věnovaly postupu více pozornosti a méně se mezi sebou bavily. Pokud si ale některý žák nevěděl rady, často mu ochotně pomohl jeho spolužák v lavici. Celá hodina měla svůj řád. Na celou aktivitu byl dostatek času, takže jsme bez spěchu stihli třídu uklidit, zhodnotit výtvory a také postup, který jsem v hodině zvolila. Od žáků jsem dostala cennou zpětnou vazbu – zjistila jsem, že je postup podle videa baví a rádi by v tom pokračovali i v dalších hodinách.