His behavior, especially earlier, was often intolerable. For example, he had fun hiding things from his classmates and then laughing at how he watched them try to find the thing. How many times does he pull girls' hair or throw trash into someone's backpack. And he always acts like it's not his job.
The student is very active, often cannot sit still for a long time, often disturbs the class. Sometimes he yells at someone during class. In addition, he has now started puberty, so he either talks dirty all the time, or has various indecent innuendos. Otherwise, he is hardworking and excels in some subjects, but he doesn't like others because he just doesn't enjoy it. And he is such that if he doesn't enjoy something, he won't do it.
Physical aggression, Verbal aggression
discussed his behavior with him several times. I asked him why, for example, he hides things from his classmates, and he said that he was bored, so he was trying to entertain himself somehow. However, I found out that because he is in alternating care, he doesn't actually get as much attention as he would like. So this behavior of his is also caused by the fact that he simply suffers from a lack of attention from others, and that is why he tries to attract it to himself in such a way. He is also sad that he has no friends because, according to him, no one wants to hang out with him. On the other hand, I understood him in this. Based on our conversation, I also had fun with the others in the class and tried to integrate him into the team. Several times, for example, within my lessons, I deliberately assigned different group work so that he would have more fun with others. As a result, he was still the last one, so I always had to simply assign him to a group.
Working with the collective, Interview
Despite my efforts to integrate him into the team, he still behaved the way he does, so it was like this for some time. But then, before the holidays, our school organized such a gathering where children from several classes gathered. And here the student recognized a boy who was a grade higher. They started having fun together and now they are even best friends. Since then, he stopped doing pranks on his classmates. He no longer hid things from them or harassed his classmates. Because he already had a person with whom he could spend time and have fun with, so he no longer showed signs that he somehow lacked attention. I am therefore glad that it was finally resolved with him in this way and I only hope that it will last for him in the future. In a little while it will be almost a year since he seems to have changed like this. Its fine.
13, 7. třída ZŠ
Hudba, malování, PC hry
Mgr., ČJ, DE a OV
Jeho chování, zejména dříve, bylo častokrát neúnosné. Bavil se třeba tím, že spolužákům schovával věci a pak se smál tomu, jak je sledoval při tom, co se snažili tu věc najít. Holky kolikrát třeba zatáhne za vlasy nebo někomu hodí odpadky do batohu. A vždycky se tváří tak jako by to nebyla jeho práce.
Žák je velmi aktivní, častokrát nedokáže sedět dlouho na místě, v hodině často vyrušuje. Občas na někoho během hodiny pokřikne. Navíc mu teď začala puberta, takže buď mluví pořád sprostě, anebo má různé neslušné narážky. Jinak je ale snaživý a v některých předmětech docela vyniká, ale některé mu zas naopak nejdou, protože ho to prostě nebaví. A on je takový, že pokud ho něco nebaví, tak to dělat nebude.
Několikrát jsem s ním jeho chování rozebírala. Ptala jsem se ho, proč třeba spolužákům schovává věci a on, že se prý nudí, tak se snaží aspoň nějak zabavit. Zjistila jsem nicméně, že tím, jak je ve střídavé péči, tak se mu vlastně nedostává tolik pozornosti, co by chtěl. Takže toto jeho chování je vyvoláno také tím, že trpí zkrátka nedostatkem pozornosti ze strany druhých, a proto se takovým způsobem snaží ji na sebe upoutat. Je také smutný z toho, že nemá žádné kamarády, protože se s ním, podle jeho slov, nechce nikdo bavit. V tomhle jsem ho na druhou stranu chápala. Na základě našeho rozhovoru jsem se pak bavila i s ostatními ve třídě a snažila se ho tak začlenit do kolektivu. Několikrát jsem třeba v rámci svých hodin zadávala schválně různé skupinové práce, aby se víc bavil s ostatními. Ve výsledku stejně zůstával jako poslední, takže jsem ho vždycky musela prostě přiřadit do nějaké skupiny.
I přes moji snahu ho začlenit do kolektivu, tak se stejně pořád choval tak jak se chová, takže to takhle ještě nějakou dobu bylo. Potom však naše škola před prázdninami pořádala takovou besídku, kde se sešly děti z několika tříd. A zde žák poznal kluka, co byl o ročník výš. Začali se spolu bavit a teď jsou z nich dokonce nejlepší kamarádi. Od té doby přestal dělat spolužákům naschvály. Už jim neschovával věci či neobtěžoval spolužačky. Měl už totiž člověka, se kterým mohl trávit čas a bavit se s ním, tudíž už nevykazoval známky toho, že by mu nějak chyběla pozornost. Mám proto radost, že se to s ním nakonec tímto způsobem vyřešilo a jen doufám, že mu to vydrží i nadále. Za chvilku už to bude skoro rok, co se takto jako by změnil. Je to fajn.