The situation in the corridor of the first grade was disturbed when I noticed that the pictures of the students from the first grade were painted with vulgar symbols. The pictures were on paper that had been smeared with ink and the first graders scratched pictures of snowmen into them. The vulgar images were also scratched out there. Since the bell was already ringing, I took down the cartoons so they wouldn't upset the other students and went to my class, i.e. the 4th grade. I was very angry and sad about the whole situation, so I told my students to look at what I just found. Some of them laughed, but they probably saw that I was really upset and held back. So I told them that this would make a few first-graders sad, but that even though such pictures look the same on our new playground, it is actually a criminal act of destroying someone else's property, because the damage is greater than just a destroyed picture. Recently, someone painted our new playground in a similar way. One of my students became very attentive and asked if the punishment would be lighter if the person in question confessed. I assured them that whenever a person confesses, they will be allowed to work with it. But when it is found out after a long denial and lying, it is always worse, and especially in the future no one would believe them.
The students of the 4th year are a good team and in the past there was no disciplinary action or problem. The class teacher did not suspect any of her students of any form of vandalism. The boy who was interested in the penalty in the case of a confession is very much alive, but he had no serious problems.
Violation of classroom/school rules
It was clear to me that we would not uncover the culprits anyway. However, I informed my colleagues to talk to their classes and ask if anyone had seen anything. To my surprise, my student's father came to my class and asked me if the punishment was lighter if the culprit confessed. The father also brought his son and told me that he wanted to confess something. The student said that he didn't paint on those pictures, but that he drew some obscene pictures on our new playground. He said he wanted to confess in class, but first he wanted to say it at home. He also added that there were already some pictures. Dad apologized and promised to sand the painted areas and repaint. The headmistress and I then discussed whether we should still discipline the pupil in some way. But given that he confessed and that he restored everything to its original state, we decided not to do anything. It was also clear to us that the boy had already received a punishment at home, so it would probably be unnecessary and maybe it would even discourage him from further honest behavior if it only brought him trouble.
Interview
From a short-term perspective, the pupil in question behaved very well indeed. It was clear that even at home he received a sermon and really tried. Of course, after about a month, everything was back to normal and the boys were a little angry again. But I was very happy that we managed it all together and that the children have confidence in me.
10 let, 4.ročník
otevřená otázka)                                               florbal, aktivity se spolužáky
Situace na chodbě prvního stupně byla narušena, když jsem si všimla, že obrázky žáků z prvního ročníku jsou pomalované vulgárními symboly. Obrázky byly na papíře, který byl potřený tuší a žáci první třídy do nich vyškrabali obrázky sněhuláků. Ty vulgární obrázky tam byly také vyškrabané. Protože už zvonilo, pokreslené obrázky jsem sundala, aby nepobuřovaly ostatní žáky a šla jsem na výuku do své třídy, tedy do 4. ročníku. Z celé té situace jsem byla hodně naštvaná a i smutná, tak jsem svým žákům řekla, ať se podívají, co jsem zrovna našla. Některým to přišlo k smíchu, ale asi viděli, že jsem opravdu rozčilená a drželi se. Tak jsem jim řekla, že z toho bude pár prvňáčků smutných, ale že takové malůvky třeba na našem novém hřišti vypadají sice stejně, ale že to už je vlastně trestný čin ničení cizího majetku, protože škoda je větší než jen zničený obrázek. Nedávno nám totiž někdo pomaloval podobným způsobem i nové hřiště. Jeden z mých žáků při tom velice zpozorněl a ptal se, jestli když se dotyčný přizná, bude trest mírnější. Ujistila jsem je, že vždy když se člověk přizná, nechá se s tím pracovat. Ale když se to zjistí po dlouhém zapírání a lhaní, je to vždycky horší, a hlavně v budoucnu už by jim nikdo nevěřil.
Žáci 4. ročníku jsou dobrý kolektiv a v minulosti tam žádný kázeňský postih, ani problém nebyl. Třídní učitelka nikoho ze svých žáků nepodezírala z jakékoli formy vandalismu. Chlapec, který se zajímal o postih v případě doznání je velice živý, ale neměl žádné vážnější problémy.
Bylo mi jasné, že viníky stejně neodhalíme. Nicméně jsem informovala kolegyně, aby ke svým třídám promluvily a zeptaly se, jestli někdo něco neviděl. K mému překvapení přišel za mnou do třídy tatínek mého žáka, který se mě ptal na to, jestli je trest mírnější, pokud se viník přizná. Tatínek dovedl i syna a řekl mi, že se chce k něčemu přiznat. Žák řekl, že na ty obrázky nemaloval, ale že nakreslil pár sprostých obrázků právě na to naše nové hřiště. Chtěl se prý přiznat už ve třídě, ale nejdřív to chtěl říct doma. Dodal ještě, že tam ale už nějaké obrázky byly. Tatínek se omlouval a slíbil, že pomalovaná místa zbrousí a znovu natře. S paní ředitelkou jsme poté řešily, zda máme žáka ještě nějak kázeňsky stíhat. Ale vzhledem k tomu, že se přiznal a že uvedl vše do původního stavu, tak jsme se rozhodly nic nepodnikat. Bylo nám i jasné, že kluk už dostal trest doma, takže by to asi bylo zbytečné a možná by ho to ještě odradilo od dalšího čestného chování, kdyby mu to přineslo jen potíže.
Z krátkodobého hlediska se daný žák choval opravdu velice slušně. Bylo znát, že i doma dostal kázání a opravdu se snažil. Samozřejmě asi po měsíci bylo vše ve starých kolejích a kluci zase trochu zlobili. Ale byla jsem velice ráda, že jsme to všechno spolu tak zvládli a že ke mně mají děti důvěru.