At the beginning of the last school year, I received information from other teachers that my student is often absent from their classes and that he never has an excuse from his parents to justify his absence. I myself have also noticed many times that the student is absent more often than is normal and rarely has an excuse, but compared to what I heard from my colleagues about their experiences with him, it was much less. So I asked the student how he had no excuses and why he was absent from school so often. The student began to tell me his reasoning, from which it was clear that he was making things up a lot. Already in the past, it often happened that the student made up stories, that he modified the truth to fit his stories and he could excuse himself from everything.
Pupil - ninth grade elementary school student, extroverted, very intelligent, good academic performance, likes to manipulate the truth to fit his stories, manipulative (often convinces classmates to take his side, do things for him, or cover for him ).
Lying and cheating, Attendance problems
Since I didn't get any truth from the student himself, I called his mother, described the situation to her and demanded an explanation. The mother herself was surprised and said that she did not know about any of her son's absences, from which it was evident that the pupil goes outside the school and does not bother to tell his parents at home. As it would be difficult to solve everything over the phone, I asked the mother together with the student's grandfather to come to my office at school and we could somehow try to resolve the situation. During our meeting, I described the whole situation to them in detail, both from my point of view and from the point of view of the other teachers who complained about the student. You could always see that the student is very smart, an intelligent student, but easily succumbs to his moods. He only goes to school according to them, and if he doesn't want to go to school, even if he could master the curriculum or any test that is supposed to be that day, he simply doesn't go there. Mom and grandfather were very surprised when they heard all the information and how little the student really goes to school. However, they were highly cooperative when I asked them to keep an eye on the student and try to talk him out of it and somehow make sure he doesn't go outside the school anymore.
Interview
Both my mother and my grandfather took my request to heart, especially his grandfather, who said that he strongly talked him out of it and also started driving him to school so that the student would not have the option of not coming to school. At the same time, mom really started to keep an eye on absences and excuses to make sure she doesn't forget to excuse any real absences. The solution to the problem was therefore successful in the short term and gradually also in the long term, because the pupil is already in school much more often.
14 let, 9.ročník ZŠ
dříve florbal a další sportovní aktivity, nyní IT, programování
Lhaní,Manipulace,Potřeba pozornosti
Mgr., HV a M
Na začátku minulého školního roku mi přišla od ostatních učitelů informace, že můj žák velice často chybí v jejich hodinách a že nikdy nemá omluvenku od rodičů, aby svoji absenci odůvodnil. Já sama jsem už také častokrát zaznamenala, že žák chybí častěji, než by bylo normální a omluvenku má jen málokdy, ovšem v porovnání s tím, co jsem slyšela od svých kolegů, jaké s ním mají zkušenosti to bylo o dosti méně. Zeptala jsem se tedy žáka, jakto, že nemá omluvenky a proč tak často ve škole chybí. Žák mi začal vyprávět jeho odůvodnění, ze kterého ale bylo poznat, že si dosti vymýšlí. Již v minulé době se často stalo, že si žák vymýšlel příběhy, že si upravoval pravdu, aby se mu hodila do jeho historek a on se mohl ze všeho vymluvit.
Žák – student deváté třídy základní školy, extrovert, velmi inteligentní, dobrý studijní prospěch, rád si upravuje pravdu, aby se mu hodila do jeho příběhů, manipulativní (často přesvědčil spolužáky, aby se postavili na jeho stranu, dělali pro něj věci nebo ho kryli).
Jelikož jsem se nedobrala žádné pravdy od žáka samotného, zavolala jsem tedy jeho mamince, situaci jsem jí popsala a dožadovala se vysvětlení. Maminka sama byla překvapená a říkala, že o žádných absencích svého syna neví z čehož bylo patrné, že žák chodí za školu a neobtěžuje se svým rodičům doma nic říct. Jelikož by bylo složité vše řešit po telefonu, požádala jsem maminku společně s žákovým dědečkem, aby přišli do školy ke mně do kabinetu a my se mohli nějak pokusit situaci vyřešit. Při naší schůzce jsem jim celou situaci podrobně popsala, jak z mého pohledu, tak z pohledu ostatních vyučujících, co si na žáka stěžovali. Vždy šlo vidět, že žák je velmi chytrý, inteligentní žák, který ale snadno podléhá svým náladám. Do školy chodí jen podle nich a když se mu tedy do školy jít nechce, i když by zvládl učivo či případný test co ten den má být, tak tam prostě nejde. Maminka i dědeček byli velice překvapení, když slyšeli všechny informace a jak málo žák do školy opravdu chodí. Byli ale vysoce kooperativní, když jsem je požádala, aby tedy na žáka dohlédli a pokusili se mu domluvit a nějakým způsobem pohlídat, aby už za školu nechodil.
Jak maminka, tak i dědeček si vzali moji prosbu k srdci, hlavně tedy jeho dědeček, který mu prý rázně domluvil a začal ho také vozit do školy, aby žák neměl možnost do školy nedojít. Maminka si zároveň opravdu začala hlídat absence a omluvenky, aby si byla jistá, že žádnou opravdovou absenci omluvit nezapomene. Řešení problému bylo tedy úspěšné z krátkodobého hlediska a postupně i z dlouhodobého, protože žák už je ve škole opravdu mnohem častěji.