The student called me on his private phone to say that he had bought kerosene and wanted to drink it. I don't know what preceded it, I found out where it is. I went to see him at the hostel, kerosene.
The student's parents abandoned the person, the father participated in some fights and suffered the consequences, according to the student, he probably had PTSD, the mother was more withdrawn. They didn't communicate much in the family. In class, he was rather lonely, alienated from his classmates, his classmates appreciated his talent, but he did not have many close friends. He probably had quite high demands on people. The place where he was staying was not designed for students, but a cheap hostel, it looked terrible. I guess someone yelled at him there sometimes, he didn't know how to deal with it. He must have accumulated a lot, he felt like he couldn't handle school and overall he didn't see much of a point. He himself did not behave problematically, he was artistically inclined, maybe some lability is related to this. He was rather passive, he dealt with late absences, but there was no major problem, maybe just some class reprimand due to unresolved absences. In the period before the incident, he had problems sleeping, was anxious, did not eat. He mentioned that he didn't know what he was going to do with his life, he was a little disoriented. He seemed to be under a lot of stress before graduation, I think that had something to do with it.
Selfdestructive behaviour
When the student called me, I told him not to do anything, that I would come to him. I confiscated his kerosene. I took kerosene from him. Then we walked around the city for about 2 hours, not talking directly about the problem. His parents were abroad for 14 days at the time. In the beginning he was very passive, he didn't speak. I called the director, who, in addition to other training, also has psychotherapy training, and I consulted with her about the situation. We agreed that a psychologist must deal with it, she gave me the contact. I was worried about what he might do, so I took him to our house, where he slept and from where he went to see a psychologist in the morning. She sent him to a psychiatric hospital for hospitalization.
Interview, Cooperation with experts
He was in a psychiatric hospital for a short time. He retroactively evaluated this as not responding, that the psychologist did not listen to him and sent him there, but I think it was an important experience that he saw that this was not an alternative. I don't know that he had such a moment anymore, and when we came back to it sometimes, he said that he didn't have such thoughts. He looks happier, he has finished his high school diploma, he is studying at a university and works in a language school. We have kerosene in our cupboard.
18 let, 4. Ročník SŠ
Hudba, sběratel, skladatel, zvukař, film, animace, jazyky, bizarní komedie
Doktorské, učitel základů společenských věd pro SŠ
Žák mi zavolal na soukromý telefon, že má koupený petrolej a chce ho vypít. Nevím, co tomu předcházelo, zjistil jsem, kde je. Šel jsem za ním na ubytovnu, petrolej.
Rodiče žáka opustili osobu, otec se účastnil nějakých bojů a nesl si následky, podle slov žáka měl pravděpodobně PTSP, matka byla spíš odtažitá. V rodině moc nekomunikovali. Ve třídě byl spíš osamělý, odcizený od spolužáků, spolužáci si cenili jeho talentu, ale blízkých přátel moc neměl. Asi měl na lidi i dost vysoké nároky. Místo, kde byl ubytovaný nebylo určené pro studenty, ale levná ubytovna, vypadala hrozně. Asi tam na něj občas někdo křičel, on s tím neuměl moc zacházet. Asi se toho nahromadilo hodně, měl pocit, že nezvládá školu a celkově nevidí moc, jaký to má smysl. On sám se nechoval problematicky, byl umělecky laděný, možná s tím souvisí nějaká labilita. Byl spíš pasivní, řešil pozdě absence, ale žádný větší problém z toho nebyl, snad jen nějaká třídní důtka kvůli nedořešeným absencím. V období před incidentem měl problémy se spánkem, byl úzkostný, nejedl. Zmiňoval, že neví, co bude v životě dělat, byl trochu dezorientovaný. Zdál se být pod velkým stresem před maturitou, myslím, že to s tím souviselo.
Když mi žák zavolal, řekl jsem mu, ať nic nedělá, že za ním dojdu. Petrolej jsem mu zabavil. Vzal jsem si od něj petrolej. Pak jsme chodili asi 2 hodiny po městě, nemluvili přímo o problému. Jeho rodiče byly v tu dobu v zahraničí na 14 dnů. Na začátku byl hodně pasivní, nemluvil. Zavolal jsem ředitelce, která má kromě jiných výcviků také psychoterapeutický výcvik a konzultoval jsem s ní situaci. Dohodli jsme se, že to musí řešit nějaký psycholog, dala mi kontakt. Obával jsem se, co by mohl udělat, a tak jsem ho vzal k nám domů, kde přespal a odkud ráno šel k psycholožce. Ta ho poslala do psychiatrické léčebny na hospitalizaci.
Krátkou dobu byl v psychiatrické léčebně. Toto zpětně hodnotil, jako neodpovídající, že ho psycholožka nevyslechla a poslala ho tam, ale myslím, že to byla důležitá zkušenost, že viděl, že to není alternativa. Už nevím, že by měl takovou chvíli a když jsme se k tomu občas vrátili, říkal, že takové myšlenky nemá. Vypadá spokojeněji, maturitu dodělal, studuje VŠ a pracuje v jazykové škole. Petrolej máme u nás ve skříni.