The situation happened about three years ago. I received the first year of Automechanics from the Civics subject. After about a month, one student fell ill with pneumonia and later with mononucleosis. During the next six months, he could not attend face-to-face theoretical and practical classes due to health reasons. Although my colleagues and I continuously assigned tasks to him, he tried to fulfill them, there were also consultations via messenger, unfortunately he was unable to attend practice, which made it impossible for him to continue in the field. In addition, he was diagnosed with ADHD. The student became apathetic, he lacked motivation to continue his studies, he even wanted to leave school completely. From the beginning, he completed the assignments, tried to catch up on all the material, and went to individual tests. Later, however, he became tired and unmotivated from the whole situation. He stopped completing assignments, started communicating less with school, even refusing to talk to the class teacher. He asked me if I would help him solve this situation, because in my classes the student felt good and liked to communicate.
Student in the first year of the Automechanics course, diagnosed with ADHD, poor health (pneumonia, mononucleosis), loss of motivation to continue studying
Diagnosis, Failure to meet school obligations/unpreparedness for classes, Attendance problems
After a request from the class teacher, I contacted the student via messenger - video call. I called him and asked him if he would mind chatting with me for a while via video chat. The student agreed. First, I asked him how he was, how he felt health-wise, if he needed anything, and that I was also calling because his class teacher asked me to. The student was happy to be interested, communicated, sounded optimistic. I told him I knew he was thinking about dropping out of school. Then I explained to him that it would be a shame to miss him at school. I asked him if he would at least think about it, I told him that at least a teaching certificate is needed for future employment, that we could find another solution, change field, etc. I asked him what he enjoys, what his interests are and conical. I also told him that if he changed his mind about further studies, he should call me in a few days, we will make arrangements, possibly at a meeting at school, and with his parents, and we will find a solution together. Two days later, the student called me to say that he had been thinking about it, he had talked with his mother at home, his father does not live with them, so he preferred to deal with the situation with his mother. I arranged a meeting with him at the school, he finally came with both parents, which was a pleasant surprise for me that both parents showed interest in their son's studies. At the meeting, after talking to all the participants, I suggested that I conduct a SWOT analysis of strengths and weaknesses with the student. Based on the results of the analysis and the interview with the student about his interests and hobbies, we came to the conclusion that a waiter would be more suitable for him. Parents also agreed.
Agreement, Support, Interview
After negotiations with the pupil and parents, the pupil was again motivated to continue his studies, with the provision that he would change his major. In the next school year, he entered the first year of the newly registered field. He is now already in his third year, he enjoys his studies, he completes his assignments, he is satisfied with his practical work and he is awaiting his final apprenticeship exams this school year.
15 let, 1. ročník SŠ (střední odborná škola, střední odborné učiliště - učební obor)
Turistika, příroda
Lhaní
Mgr., Teologie, Speciální učitelství
Situace se udála zhruba před třemi lety. Z předmětu Občanská nauka jsem dostala první ročník oboru Automechanik. Asi po měsíci jeden student onemocněl zápalem plic a později i mononukleozou. Během dalšího půl roku nemohl ze zdravotních důvodů navštěvovat prezenční výuku teoretickou i praktickou. S kolegy jsme mu sice průběžně zadávali úkoly, snažil se je plnit, probíhaly i konzultace přes messenger, bohužel nemohl docházet na praxi, což mu znemožnilo pokračovat v oboru. Navíc u něj byla diagnostikována porucha chování ADHD. Student začal být apatický, chyběla mu motivace pokračovat ve studiu, dokonce chtěl ze školy úplně odejít. Z počátku úkoly plnil, snažil se všechnu látku dohnat, chodil i na individuální přezkoušení. Později však začal být z celé situace unavený a bez motivace. Přestal plnit úkoly, začal méně komunikovat se školou, dokonce odmítal hovořit s třídním učitelem. Ten mě požádal, jestli bych mu tuto situaci pomohla vyřešit, protože v mých hodinách se žák cítil dobře a rád komunikoval.
Žák prvního ročníku učebního oboru Automechanik, s diagnostikovanou poruchou ADHD, špatný zdravotní stav (zápal plic, mononukleoza), ztráta motivace k pokračování studia
Po požádání ze strany třídního učitele jsem žáka kontaktovala přes messenger - videohovor. Zavolala jsem mu a požádala ho, jestli by mu nevadilo si se mnou chvíli povídat přes videochat. Žák souhlasil. Nejdříve jsem se ho ptala, jak se má, jak se cítí po zdravotní stránce, jestli něco nepotřebuje a že také volám proto, protože mě o to požádal jeho třídní učitel. Žák měl radost o zájem, komunikoval, zněl optimisticky. Řekla jsem mu, že vím o tom, že uvažuje o odchodu ze školy. Pak jsem mu vysvětlila, že by to byla škoda, že by nám ve škole chyběl. Požádala jsem ho, jestli by o tom alespoň přemýšlel, řekla jsem mu, že alespoň výuční list je potřeba kvůli budoucímu zaměstnání, že bychom mohli najít třeba jiné řešení, změnit obor apod. Ptala jsem se ho, co ho baví, jaké má zájmy a koníčky. Dále jsem mu řekla, že pokud by si rozmyslel další studium, ať mi za pár dní zavolá, domluvíme se, na případné schůzce ve škole, i s rodiči, a najdeme společně řešení. Za dva dny mi žák zavolal, že o tom přemýšlel, mluvil doma s maminkou, tatínek s nimi nežije, situaci proto řešil raději s matkou. Domluvila jsem se s ním na schůzce ve škole, přišel nakonec s oběma rodiči, což pro mě bylo příjemné překvapení, že oba rodiče projevili zájem o studium syna. Na schůzce jsem navrhla po rozhovoru se všemi účastníky, že se studentem provedu SWOT analýzu silných a slabých stránek. Podle výsledků analýzy a rozhovoru s žákem o jeho zájmech a koníčcích jsme došli k závěru, že by pro něj byl vhodnější obor číšník. Rodiče také souhlasili.
Po jednáním s žákem i rodiči se podařilo žáka opět motivovat k pokračování ve studiu s tím, že změní svůj obor. V příštím školním roce nastoupil do prvního ročníku nově zapsaného oboru. Nyní je již ve třetím ročníku, studium ho baví, plní úkoly, na praxi je spokojen a v letošním školním roce ho čekají závěrečné učňovské zkoušky.