The situation was that I had a freshman class that I didn't know that well yet. There was a pair of girls in the class who were constantly having fun during the lesson and not paying attention to the lesson. Regardless of the task at hand, they always seemed to have no idea what to do. Sometimes they were having quiet fun, which wasn't disturbing to the others, but still meant they weren't paying attention. Sometimes they would start laughing out loud in the middle of class at something that had nothing to do with English.
These pupils were expressive and had a wide circle of female friends. It was obvious that they were affected by puberty. Their behavior was decent, but they could be noisy both during class and during breaks. They seemed either bored or uninterested in school in the beginning.
Not attending to teaching/Inattention to teaching, Verbal disruption of lessons
Whenever I noticed that the girls weren't paying attention, I immediately intervened. I approached their desk, reminded them of the assignment, and stayed with them for a while to make sure they were working. They completed tasks more slowly than others because they were not interested, but they did not seem to have a problem with a certain type of task. The problem was rather that they did not enjoy school as a whole. After I left the desk, they worked for a while, but as soon as the topic of the lesson changed, they started talking to each other again.
Warning
This way of dealing with the situation didn't really help much and, considering the class, it rather made the situation worse. The other students were frustrated that I was spending too much time on the same problem during class and that the girls were getting more attention than they were. This problem was solved only with time. In the second year, the girls were almost no longer disruptive, and in the third year they became model students who were active during class and their academic results improved.
15., 1. ročník SŠ
Móda, filmy
Mgr., anglický jazyk a dějepis
Situace byla taková, že jsem měl třídu prváků, kterou jsem ještě tak dobře neznal. Ve třídě byla dvojice holek, které se během hodiny neustále bavily a nevěnovaly pozornost výuce. Bez ohledu na zadání úkolu, vždycky se zdálo, že nevědí, co mají dělat. Někdy se bavily tiše, což nebylo rušivé pro ostatní, ale i tak to znamenalo, že nedávaly pozor. Občas se stalo, že se uprostřed hodiny začaly nahlas smát něčemu, co s angličtinou nemělo nic společného.
Tyto žačky byly výrazné a měly široký okruh kamarádek. Bylo zřejmé, že jsou ovlivněné pubertou. Jejich chování bylo slušné, ale jak během hodin, tak o přestávkách dokázaly být hlučné. Zdálo se, že je škola na začátku buď nudila nebo nezajímala.
Kdykoliv jsem si všiml, že dívky nedávají pozor, okamžitě jsem zasáhl. Přistoupil jsem k jejich lavici, připomněl jim zadání úkolu a chvíli jsem u nich zůstal, abych se ujistil, že pracují. Úkoly plnily pomaleji než ostatní, protože je to nezajímalo, ale nezdálo se, že by měly problém s určitým typem úkolů. Problém byl spíše v tom, že je škola jako celek nebavila. Po mém odchodu od lavice ještě chvíli pracovaly, ale jakmile se téma hodiny změnilo, opět se začaly bavit mezi sebou.
Tento způsob řešení situace vlastně moc nepomohl a vzhledem k třídě to situaci spíše zhoršovalo. Ostatní žáci byli frustrováni, že se stejným problémem trávím příliš mnoho času během vyučování a že se dívky dočkávají větší pozornosti než oni. Tento problém se vyřešil až s časem. Ve druhém ročníku už dívky téměř nevyrušovaly a ve třetím ročníku se z nich staly ukázkové studentky, které byly aktivní během hodin a jejich studijní výsledky se zlepšily.