got into this situation when I started teaching. It was in my hometown. The school was small and the group of pupils very narrow. During class, one student started rummaging through her backpack, let alone the other student sitting in the row next to her could see the contents of her backpack very well. The girl was looking for menstrual supplies (pad) in her backpack. The student noticed this and shouted over the whole class: HAHA, he has periods. The girl started to cry and hid in the bench while crying.
Verbal aggression
At that moment I was taken aback and didn't know what to do. The topic here is uncomfortable for me, and I didn't really know how to talk about it at the time. First, I went outside the classroom with the student, where I explained to her that there was nothing wrong with having her period and emphasized the fact that she had nothing to be ashamed of. After that, I went to class, where I scolded the student who was making fun of her. Next, I gave a small lecture to the class about the fact that it is normal to have periods and that it is part of growing up. But I know myself that during the conversation I had to appear terribly insecure and shy. Now I would solve the situation differently.
Disrespectful communication, Support, Working with the collective, Interview
Somehow I couldn't solve it any more. All I did was treat the attacked lady and then talk to the class about menstruation. Now that I've been in school for some time and at the same time a bit older, I would look at the matter differently. I think it would be necessary to normalize teaching about women's and men's issues and discuss with children what is happening in their bodies. If I look back purely on this situation, I could have arranged another lecture in biology. Somehow to ensure the erudition of the children in this regard and to see that the collective is not divided into girls and boys, but on the contrary, they go through the lecture together.
6.třída, 12 let
Bc. Enviromentální studia a speciální pedagogika
Do této situace jsem se dostala, když jsem začínala učit. Bylo to v mém rodném městečku. Škola byla malá a kolektiv žáků velmi úzký. Při hodině se jedna studentka začala hrabat v batohu, natož druhý student, který seděl v řadě vedle ní, moc dobře viděl obsah jejího batohu. Dívka v batohu hledala menstruační potřeby (vložku). Žák si toho všiml a přes celou třídu zařval: HAHA, má měsíčky. Dívka začala plakat a s pláčem se schovala v lavici.
solution
V ten moment jsem byla zaskočena a nevěděla jsem co dělat. Mně samotné tady to téma je nepříjemné a moc jsem v té době nevěděla, jak o tom mluvit. Nejprve jsem šla s žákyní mimo třídu, kde jsem jí vysvětlila, že není nic špatného na tom mít menstruaci a zdůraznila fakt, že se nemá za co stydět. Poté jsem šla do třídy, kde jsem vynadala žákovi, který si z ní dělal srandu. Dále jsem třídě dala menší přednášku o tom, že je normální mít menstruaci a že to patří k dospívání. Sama ale vím, že v průběhu rozmluvy jsem musela působit hrozně nejistě a stydlivě. Teď bych situaci vyřešila jinak.
Nějak více jsem to řešit nedokázala. Jediné, co jsem udělala bylo ošetření napadené slečny a následná promluva se třídou o menstruaci. Teď, když už jsem nějaký čas ve škole a zároveň jsem o něco starší bych na věc pohlížela jinak. Myslím si, že by bylo potřeba výuku o těch ženských a mužských záležitostech normalizovat a s dětmi rozebírat, co se v jejich tělech děje. Pokud se ohlédnu zpět vyloženě za touto situací, tak jsem mohla domluvit ještě nějakou přednášku v biologii. Nějak více zajistit erudaci dětí v tomto ohledu a dohlédnout na to, aby se kolektiv nedělil na holky a kluky, ale naopak si přednáškou prošli společně.