The student screams loudly during all activities, thus demanding attention. If attention is not paid to her right away, she starts biting and scratching and she doesn't care if she hurts her classmates, me or the assistant. When the situation is very heated, they also bite. At the beginning of the school year, she bit my little finger, a colleague had to come to help me free the finger, because the student didn't want to let go. At home, he attacks his younger sibling like this. She always wants to have an adult all to herself. In such moments, he can calm down. Unfortunately, it is not always possible for her to be with one person individually. I have a total of six children in my class and there are three of us adults. I pay attention to each of the students individually in the room for individual teaching, but most of the time they all spend together in the classroom, and then there are attacks on her part. When he's not attacking anyone, he will, for example, urinate or defecate on purpose. At the same time, he manages these hygienic habits without any problems. She does this to draw attention to herself because she knows someone will pay attention to her. And so it happens that we change her into clean clothes maybe 4 times a day. I have had a student in my class for the fifth year, so I can observe how her behavior changes with age. Unfortunately, not for the better.
The student was born to an alcoholic mother who gave her up. The family she now lives in has officially adopted her. She developed like a normal healthy child until the age of three. Her speech was developing and there were no signs of complications. After that, she began to have severe epileptic seizures, which caused a stagnation in development and a gradual regression. Speech has not developed, he manages to repeat some simple words - mom, dad, brother, grandma, but mostly without understanding. Over the past two years, her behavior has gotten so bad that it interferes with all the activities I do with her and affects the other students in the class. Previously, there were activities (listening to children's songs, staying in the snoezelen room) when the student was calm and did not shout. As she got older (onset of puberty), her behavior worsened even in these activities. She screams pretty much non-stop no matter what I try to do. The other classmates do not have time to relax and rest. When there is an opportunity, I take the student outside the classroom and try to do things with her that she enjoys, but this is not always possible. I know from colleagues from the school group that since the beginning of this school year, all her symptoms have worsened. When they are out on the field, she takes off all her clothes and runs off the field naked. 'She is incredibly fast. It only takes a second and everything is different. You just have to keep your eyes everywhere.' The other day, a colleague 'caught' her halfway out of the campus. Two female teachers ran after her. She takes off her shoes while on the field and runs around barefoot. It doesn't matter how many times you put those shoes on her, she takes them off every time. As a result, he takes it as entertainment and a way to draw attention to himself. When they are in the sorority area, he undresses there in front of the other students and satisfies himself. Everyone tries to prevent such behavior, but it is not always in our power. After all, there are other students who need help and care in the class and in the group. I deal with all these situations with the parents, they were also advised by the management not to leave the student in the group for so long (sometimes she was there until the end) that it is really long for her.
Diagnosis, Physical aggression, Violation of classroom/school rules, Verbal disruption of lessons
The parents tried to comply, so assistants visit the student three times a week and they then spend time with her doing activities she enjoys. In the last two weeks, however, assistants have also complained that they scream during all activities, take off their shoes in public transport and pinch and scratch them. Another assistant was hired to the school group so that she could attend to the student individually and do her favorite things with her. What would have worked before is now completely hopeless. She attacks the assistant even during activities she likes. On a walk, he tries to run away constantly, takes off his shoes, undresses, bites, pinches and scratches.
Physical intervention, Support, Interview, Cooperation with experts
am solving the situation with the parents, the teacher from the group and the educational consultant, and so far without results. I'm desperate about it myself. All the measures we tried to put in place failed. As the last hope, I see the setting of medical medication to suppress the symptoms of ADHD, so that the student starts to concentrate more and perceive the activities she is performing more. I know a large number of students who have been really helped by medication. Parents do not agree with this alternative, however. They are convinced that they have a few years to 'get something' out of her and the mother is convinced that the pupil could start talking. 'In no way is it about the child being put out of action and 'doped up', it's about getting her to calm down a bit and start really perceiving things around her.'
12 let, 5.ročník základní školy speciální
Poslech dětských písniček, pobyt v bazénu, pobyt venku na dětském hřišti
Nevhodné chování
1.kazuistika Mgr. – český jazyk, Mgr. – speciální pedagogika 2. kazuistika Mgr. – speciální pedagogika
Žákyně při veškerých činnostech hlasitě křičí, dožaduje se tak pozornosti. Když se jí pozornost hned nevěnuje začne štípat a škrábat a je jí jedno, jestli takto ubližuje spolužákům, mně nebo asistentce. Když je situace hodně vyhrocená, tak i kouše. Na začátku školního roku se mi zakousla do malíčku, musela přijít kolegyně, aby mi pomohla prst vyprostit, protože žákyně ho nechtěla pustit. Doma takto útočí na svého mladšího sourozence. Chce mít vždy dospělou osobu jen sama pro sebe. V takových chvílích se dokáže zklidnit. Bohužel ne vždy je možné, aby byla s jedním člověkem individuálně. Ve třídě mám celkem šest dětí a jsme tam tři dospělí. Každému s žáků se individuálně věnuji v místnosti pro individuální výuku, ale většinu času spolu tráví všichni pohromadě v prostorách třídy a to pak dochází k atakům z její strany. Když zrovna na nikoho neútočí, tak se např. schválně pomočí nebo pokálí. Přitom tyto hygienické návyky zvládá bez problémů. Dělá to proto, aby na sebe upoutala pozornost, protože ví, že se jí někdo bude věnovat. A tak se stává, že ji třeba 4x denně převlékáme do čistého. Žákyni mám ve své třídě již pátým rokem, tak mohu pozorovat, jak se její chování s věkem mění. Bohužel ne k lepšímu.
Žákyně se narodila matce závislé na alkoholu, která se jí vzdala. Rodina, ve které nyní žije si ji oficiálně adoptovala. Do tří let se vyvíjela jako normální zdravé dítě. Vyvíjela se u ní řeč a nic nenasvědčovalo tomu, že by měla nějaké komplikace. Poté se u ní začaly objevovat silné epileptické záchvaty, které způsobily stagnaci ve vývoji a postupně došlo k regresi. Řeč se nerozvinula, zvládá opakovat nějaká jednoduchá slova – máma, táta, brácha, babi, ale většinou bez porozumění. Za poslední dva roky se její chování natolik zhoršilo, že zasahuje do všech činností, které s ní vykonávám a ovlivňuje i ostatní žáky ve třídě. Dříve se našly činnosti (poslouchání dětských písní, pobyt ve snoezelen místnosti), kdy byla žákyně klidná a nekřičela. S přibývajícím věkem (nástup puberty) se její chování zhoršilo i u těchto činností. Křičí v podstatě nepřetržitě, ať se snažím dělat cokoliv. Ostatní spolužáci, tak nemají klid na relaxaci a odpočinek. Když je příležitost, tak žákyni beru mimo třídu a snažím se s ní dělat věci, které ji baví, ale ne vždy je tohle možné. Od kolegyň ze školní družiny vím, že od začátku tohoto školního roku se veškeré její projevy zhoršily. Když jsou venku na hřišti, tak se celá svleče a nahá utíká z hřiště pryč. 'Ona je neuvěřitelně rychlá. Stačí vteřina a všechno je jinak. Musíte mít oči prostě všude.' Onehdy ji kolegyně 'odchytávala' v půlce cesty z areálu. Běžely za ní dvě vychovatelky. Při pobytu na hřišti si zouvá boty a běhá všude bosá. Je jedno kolikrát jí ty boty nasadíte, pokaždé je sundá. Ve výsledku to bere jako zábavu a způsob, jak na sebe upozornit. Když jsou v prostorách družiny, tak se svléká tam před ostatními žáky a uspokojuje se. Všichni se takovému chování snaží předcházet, ale ne vždy je to v našich silách. Přece jen ve třídě i v družině jsou další žáci, kteří potřebují pomoc a péči. Všechny tyto situace řeším s rodiči, těm bylo i ze strany vedení doporučeno, aby žákyni nenechávali tak dlouho v družině (někdy tam bývala až do konce), že je to na ni opravdu dlouho.
Rodiče se snažili vyhovět a tak třikrát v týdnu pro žákyni chodí asistentky a ty s ní potom tráví čas činnostmi, které ji baví. Za poslední dva týdny si ale i asistentky stěžovaly, že křičí při všech činnostech, zouvá se v mhd a štípe a škrábe je. Do školní družiny byla přijata další asistentka, aby se žákyni mohla individuálně věnovat a dělat s ní její oblíbené věci. To, co by dříve fungovalo, je teď naprosto beznadějné. Na asistentku útočí i při činnostech, které má ráda. Na procházce se snaží neustále utíkat, zouvá se, svléká se, kouše, štípe a škrábe.
Situaci řeším s rodiči, vychovatelkou s družiny i s výchovným poradcem a zatím bezvýsledně. Sama jsem z toho zoufalá. Všechna opatření, která jsme se pokusili zavést, selhala. Jako poslední naději vidím v nastavení lékařské medikace k utlumení projevů ADHD, aby se žákyně začala více soustředit a více vnímat činnosti, které vykonává. Znám velké množství žáků, kterým medikace opravdu pomohla. Rodiče s touto alternativou, ale zatím nesouhlasí. Jsou přesvědčeni, že mají pár let na to, aby z ní 'něco dostali' a matka je přesvědčená, že by žákyně mohla začít mluvit. 'V žádném případě nejde o to, aby bylo dítě vyřazené z provozu a 'nadopované', ale o to, aby se trochu zklidnila a začala opravdu vnímat věci kolem sebe.'