The boy I am in charge of as a teaching assistant threw a tantrum during class, he started shouting, kicking me, throwing things at me and around the class, it got to the point where his classmates started to fear him, the whole class had to be suspended and the teacher and the rest of the class went to the corridor so that the boy could calm down. Unfortunately, this angered him even more and he started banging on the bench and throwing chairs.
boy with a behavioral disorder, Asperger's syndrome and ADHD, a 5th grade pupil, average grades.
Nonverbal disruption of lessons, Not attending to teaching/Inattention to teaching, Verbal disruption of lessons
After his fit didn't stop, I took him and led him to a white mattress so that he would calm down on it by pounding on it and not on school property. After that, I went to the teacher in the hallway to discuss what to do with him. One option was to let him throw a tantrum or call his parents to come get him. We chose the first option and let him throw a tantrum with me sitting down with him and explaining to him that if he behaved like this, the other kids would lose class and that it would be good if he tried to calm down. In the end, I managed to calm him down and the other children could calmly return to the classroom and continue their lessons.
Interview, Cooperation with experts
The boy calmed down and apologized to everyone in the class and to the teacher for the disturbance and there was no further incident that day.
10 let, 5. ročník
Střední s maturitou
Situace začala už ve školce, v první a druhé třídě se chování žáka zhoršilo, byl nevychovaný, občas agresivní vůči svým spolužákům, fanatik, vyrušoval, vykřikoval, nereagoval na napomenutí, nechtěl sedět v lavici, nechtěl pracovat, předváděl se, dělal 'scény'. Později dostal medikaci a ve třetí třídě se trochu uklidnil.
Učitelé řešili tyto konflikty už ve školce, kdy žák byl vždy více hyperaktivnější a hůře zvladatelnější než ostatní děti. Někteří rodiče chtěli dokonce žádat o odklad dítěte do školy, jen kvůli němu, aby jejich dítě nemuselo být ve škole a trávit čas s tímto hochem. Chování začalo už ve školce. Možná to zapříčinilo z části to, že od malička vyrůstal s rodinou na samotě u lesa a neměl kolem sebe žádné lidi, měl celkově méně sociálního kontaktu. Možná to bylo něčím jiným, o ničem ale nevím. Žák má starší sestru, která chodí do 9. třídy a nikdy s ní takové problémy nebyly. Když začal chodit do školy, objevovaly se ve třídě menší konflikty, ať už s ostatními žáky, nebo dokonce i s učiteli. Některé učitelky nechtěly do třídy chodit jen kvůli němu. Bylo těžké vydržet jednu vyučovací hodinu a soustředit se na to, aby ho učitelé neokřikovali a nebyli na něj přehnaně 'hnusní'. Rozvrhy byly plánovány tak, aby se učitelé ve třídě střídali a nikdo tam nebyl více než hodinu nebo dvě v kuse. Po studijní stránce byl velice inteligentní, míval jedničky, maximálně dvojky. Někdy to vypadalo, jako by se při práci dokonce nudil. Byl vždy první a kdyby chtěl a více se snažil, mohl mít samé jedničky a prospívat s nádherným vyznamenáním. Byl velice soutěživý, což podporovaly i sporty, na které chodil, jako fotbal a házená. Co se týče rodičů, vše bylo řešeno s matkou, která věděla o všem. V některých situacích se postavila na žákův bok, i když to bylo, dle mého přesvědčení, iracionální. Od 2. třídy měl svého asistenta na 20 hodin týdně.
Konflikty ve třídě s učiteli byly náročné. Jedna kolegyně vyprávěla, jak učila v jeho třídě a v ten den byl žák úplně nezvladatelný. Nechtěl sedět v lavici, běhal po třídě a vyrušoval. Když se ho kolegyně snažila usměrnit a chytit za paži, aby ho posadila do lavice, vzepřel se a začal ječet na celou třídu. Po několika pokusech to vzdala a rozhodla se ho ignorovat a s třídou pokračovala v učivu odlehčeným způsobem. Já sám mám zkušenost s jeho chováním, když jsem dělal dozor na chodbě a žák si tam běhal, jako by tam byl sám. Nechtěl respektovat moje příkazy a prosby, aby se uklidnil. Třídní učitelka později otěhotněla a byla nadšená, že už od něj bude mít klid. To ukazuje, že bylo náročné s ním pracovat jak psychicky, tak i fyzicky.
Situaci jsme řešili částečným ignorováním, schůzkami s matkou a různými dalšími způsoby. Nakonec nepomohlo nic tak, jako medikace, která byla žákovi předepsána ve třetí třídě. Byl po ní utlumenější, neměl potřebu vykřikovat, vyrušovat, odmlouvat. Občas si před výukou zapomněl vzít prášek a v tu chvíli to bylo horší, ale už se s tím dalo pracovat lépe a nebylo to takové, jako to bylo v první a druhé třídě.