The situation occurred during the afternoon group I was assisting with that day (early in my career). I was treating another child's scraped knee when other children came running to me screaming that two students had broken something. Since I saw that someone was already dealing with the situation, I treated the scraped knee and only then set out to find out what was actually happening. I reached the place where some of the children's parents were already standing. At the time, my colleague only told me that the children were throwing a school CD, but it broke when it fell. My parents were in a hurry, so I didn't have time to communicate this situation with them.
Girl: in alternating care, has one sibling - an older sister with whom they are not very fond of. Parents are strongly oriented towards the child, from their side it is a completely supportive education. Boy: of Ukrainian origin, lives with both parents, has one older sibling - a brother, with whom he gets along very well.
Violation of classroom/school rules
We talked to the children, but they were stubbornly silent and did not say anything. The school management recommended the following solution to me: the children must pay for the CD (with their parents, of course), but it is best to ensure its replacement on their own initiative. I sent an email to both families that day. I attached only a brief description of the situation, followed by a description of the solution to this situation - i.e. the need to replace the CD. The day after sending the email, I ran out of parents' reactions. It was a rather unpleasant email in which our procedure was questioned and also criticism of the email, which was written in a directive manner according to the parents. After communicating with the school management, we agreed on a joint circle in which both parents and both children will participate. Here I learned that each of the children retold their own version of the story at home, but at school they both remained silent. There were criticisms from the parents, such as the small share of the children in solving this situation, etc. After this circle, we talked about everything necessary. There were probably several communication noises, but also according to the parents, a carelessly solved problem. However, since it was a small thing like a CD, the parents finally agreed to the procedure that the children and I proposed.
Consequences, Interview
The parents brought a new CD to the school, the pupil even went to apologize to the principal that day. From my point of view today, this solution was very rash, and next time in a similar situation, I would definitely devote more time to communication, both with the children (if necessary to reach a solution with them) and with the parents.
6 let, 6 let – oba žáci 1. ročník ZŠ
dívka  panenky, hra na rodinu, míčové hry, různé jiné inscenační hry chlapec  míčové hry, parkour, sportovně založený
Lhaní
Bc.
Situace nastala v čase odpolední družiny, ve které jsem toho dne vypomáhal (na začátku mé kariéry). Řešil jsem odřené koleno jiného dítěte, když v tom za mnou přiběhly jiné děti a křičely, že dva žáci něco rozbili. Jelikož jsem viděl, že situaci již někdo řeší, došetřil jsem odřené koleno a až poté jsem se vydal zjišťovat, co se vlastně dělo. Došel jsem na místo, kde už stáli i jedni z rodičů dětí. Můj kolega mi v tu chvíli řekl pouze to, že děti si házely se školním CD, které se ale při pádu zlomilo. Rodiče měli naspěch, tudíž jsem v tu chvíli nestihl vykomunikovat tuto situaci i s nimi.
Dívka: ve střídavé péči, má jednoho sourozece – starší sestru se kterou se nemají příliš v lásce. Rodiče jsou silně orientovaní na dítě, z jejich strany jde o zcela podporující výchovu. Chlapec: ukrajinského původu, žije s oběma rodiči, má jednoho staršího sourozence – bratra, se kterým vychází velmi pěkně.
S dětmi jsme mluvili, zarytě však mlčely a nic neříkaly. Od vedení školy mi bylo doporučeno následující řešení: CD musí děti (samozřejmě s rodiči) uhradit, nejlépe však po své vlastní ose zajistit jeho náhradu. Ještě toho dne jsem poslal mail oběma rodinám. Připojil jsem pouze stručný popis situace, následoval popis řešení této situace – tedy potřeby nahrazení CD. Den po odeslání mailu mi došla reakce rodičů. Šlo o celkem nepříjemný mail, ve kterém byl zpochybněn náš postup a také zkritizování, dle rodičů direktivně napsaného, mailu. Po komunikaci s vedením školy jsme se domluvili na společném kruhu, kterého se zúčastní jak rodiče, tak i obě děti. Zde jsem se pak dozvěděl, že každé z dětí si převyprávělo svoji verzi příběhu doma, ve škole však opět oba mlčeli. Ze strany rodičů padaly výtky jako například malý podíl dětí na řešení této situace atd. Po tomto kruhu jsme si vše potřebné vyříkali. Došlo nejspíše k několika komunikačním šumům, také ale dle rodičů k nepečlivě řešenému problému. Jelikož však šlo o malou věc, jako je CD, rodiče nakonec souhlasili s postupem, který jsme s dětmi navrhli.
Rodiče donesli nové CD do školy, žák se šel toho dne i omluvit řediteli. Toto řešení bylo z mého dnešního pohledu velmi zbrklé a příště bych se při podobné situaci určitě více věnoval komunikaci, a to jak s dětmi (popřípadě s nimi dojít k řešení), tak i s rodiči.