The student was inattentive and always drew attention to himself during class. When he was in first grade, we went to do some activity on the carpet, so he kept rolling around on the carpet. When he was reprimanded, he didn't pay attention to it at all, it didn't help at all, he didn't respect authority. Once on a walk it got so bad that when I told them to line up and be careful when crossing the road, he shouted that he wouldn't listen and that I was a "slut
The student entered the first grade with one other peer. They both joined a group of children who had known each other since kindergarten from another village. In the beginning, he had great problems keeping his attention during the lesson, he was constantly shouting something. He was not singled out from the team. If the students worked in a group, the student had no problem getting included. He was pleased with the praise, which was a motivation for him, but sometimes he soon forgot about it.
Not attending to teaching/Inattention to teaching, Verbal aggression, Verbal disruption of lessons
In the class, a reward rule was set, that if the student managed not to be vulgar at school, he got a star (sticker) in the sheet, which he then took home to show his parents. They also had an evaluation system at home, when the student obeyed their instructions, he got a reward. We always processed it together. We tried to motivate the student positively, not just negatively, because if we forbade him everything, it only got worse. So his parents promised him that if he managed to collect a certain number of stars from school, they would go to the cinema, for example. This reward system impressed him for a while, but over time it completely wore off. It was mainly the fault of the parents, because the mother came up with the fact that she was tired of sticking it up and it failed because of that. They also went to psychologists because they didn't know how to deal with education. He was recommended to stay in social homes, where these children with problematic behavior stay for two months and after that stay they should return with better behavior. In the end, this did not happen, the student only commuted to the psychologist on an outpatient basis.
Agreement, Consequences, Support, Cooperation with experts
When the reward system was set up, it had a short-term effect. It fell apart on the family because they stopped cooperating. And so the pupil received a reprimand from the principal, but it has no effect at all on the first grader, the child does not even know what it even means. It did not make an educational impression on him at all. I think that such a classification is completely unnecessary for a freshman. It is a rebuke to the parents, but the child gets nothing out of it at all. He didn't care what grades he got. But he probably studied well, he just didn't want to. By being inattentive and distracted, he made mistakes. He made so many mistakes in math, but out of inattention. He wasn't among the best, but he wasn't among the worst either. So since it failed, I reprimanded him afterwards rather than motivating him.
7. let, 1. ročník
sport
Lhaní,Podvody
Mgr., JČ, Náboženství, učitelství 1. stupně
Žák byl nepozorný a pořád na sebe upozorňoval při vyučování. Když byl v první třídě, šli jsme dělat nějakou aktivitu na koberec, tak se pořád po koberci válel. Když byl napomínán, vůbec na to nebral ohled, vůbec to nepomáhalo, nerespektoval autoritu. Jednou na vycházce to přerostlo tak, že když jsem jim říkala, aby se seřadili a dávali pozor při přecházení přes cestu, tak vykřikl, že poslouchat nebude a že jsem „svině
Žák nastoupil do prvního ročníku ještě s jedním vrstevníkem. Zařadili se tak oba do kolektivu dětí, které se znaly již z mateřské školy z jiné vesnice. Ze začátku mu dělalo velké problémy udržet pozornost při vyučování, neustále něco vykřikoval. Z kolektivu vyčleněn nebyl. Pokud žáci pracovali ve skupině, žák neměl problém se zařadit. Byl potěšen pochvalou, která byla pro něj motivací, ale někdy na ni brzy zapomněl.
Ve třídě bylo nastaveno pravidlo odměn, že když se žákovi podařilo ve škole nebýt vulgární, tak dostal hvězdičku (nálepku) do archu, který poté nosil domů ukázat rodičům. Doma měli také hodnotící systém, když žák poslechl jejich pokyny, tak dostal odměnu. Spolu jsme to pak vždycky zpracovávali. Snažili jsme se žáka motivovat pozitivně, ne jenom negativně, protože když jsme mu všechno zakazovali, tak to bylo jenom horší. Tak mu rodiče slíbili, že když se mu podaří nasbírat ze školy určitý počet hvězdiček, tak pojedou třeba do kina. Tento systém odměn na něho chvilku zapůsobil, ale časem to úplně opadlo. Byla to především chyba rodičů, protože maminka přišla s tím, že už ji to nebaví vylepovat a na tom to ztroskotalo. Docházeli i k psychologovi, protože si nevěděli rady s výchovou. Byl mu doporučen pobyt v sociálních domcích, kde jsou tyto děti s problémovým chováním třeba dva měsíce a po tom pobytu by se měli vrátit s lepším chováním. Nakonec k tomu nedošlo, žák dojížděl jenom ambulantně k tomu psychologovi.
Když byl nastaven systém odměn, tak to mělo krátkodobý efekt. Ztroskotalo to na rodině, protože přestala spolupracovat. A tedy žák dostal ředitelskou důtku, ale u prvňáka vůbec nemá efekt, to dítě vůbec neví, co to vůbec znamená. Vůbec to na něho nezapůsobilo výchovně. Myslím si, že taková klasifikace je u prvňáka úplně zbytečná. Je to pokárání pro rodiče, ale to dítě z toho vůbec nemá nic. Bylo mu jedno, jaké známky dostává. Ale on se třeba učil dobře, mu se spíš nechtělo. Tím že byl nepozorný a roztěkaný, tak dělal chyby. V matematice nasekal tolik chyb, ale z nepozornosti. Nepatřil mezi nejlepší, ale ani mezi nejhorší. Takže protože to ztroskotalo, tak jsem ho spíš potom kárala, než motivovala.