The situation concerned a case of hidden truancy, which the child's mother did not want to deal with through the school. It all started during online classes, when it became clear that the student was not logging in to classes. After an agreement with the mother, we counted 60 unexcused hours. When he moved on to second grade, he continued to avoid school, citing various pains that his mother excused and had investigated as psychosomatic. In the end, we agreed that his mother would accompany him to school. She also brought him to the zero physical education lesson, but he did not show up for the lesson itself and disappeared from the school.
The student was in the 5th year of primary school, rather introverted, phlegmatic, non-conflict and raised only by his mother. His academic average was average to above average.
Attendance problems
After finding out that the student not only does not go to school, but also escapes from it, we contacted the mother. Classmates told us that they see him active in online games. The mother returned home to find her son playing computer games. We assumed he might be addicted to gaming. Nevertheless, his mother excused all his absences. We have reported the situation to the appropriate place. We met the mother several times and she claimed that the son does not feel good at school because his classmates laugh at him. However, we knew that during the breaks he felt good and had fun with his friends.
Cooperation with experts
From our point of view, the case has not been solved. The mother constantly apologized to her son and could not admit the seriousness of the problem. Finally, she enrolled him in a private school, where he transferred during the semester.
12 let; 5. ročník ZŠ
Počítačové hry
Záškoláctví
Titul Mgr.; občanská výchova, tělesná výchova, výchovné poradenství
Situace se týkala případu skrytého záškoláctví, které matka dítěte nechtěla řešit přes OSPOD. Vše začalo během online výuky, kdy vyšlo najevo, že se žák nepřihlašuje do hodin.  Začalo se to tedy řešit a zjistilo se, že maminka o tom neví. Dohodli jsme se tedy, že to pololetí zapíšeme 60 neomluvených hodin. To bylo ještě na prvním stupni. Pak přešel k nám, na druhý stupeň. On byl vlastně zvyklý nechodit do té školy a hrát doma namísto počítačové hry, tak do té školy přestal chodit a pořád se vymlouval na bolesti hlavy, břicha a podobně. Matka to samozřejmě omlouvala, chodila s ním po různých vyšetřeních, že to je nějákého psychosomatického charakteru a podobně. Museli jsme se s ní proto domluvit, že chlapce musí do školy vodit. Ona souhlasila a přivedla ho třeba i na nultou vyučovací hodinu, kdy měli tělesnou výchovu. On šel i do šatny, kde mají žáci ve skřínkách cvičební úbory, tam ho viděli spolužáci, pozdravili ho a pak už si ho nevšímali. No ale v hodině se už neobjevil. Takže z té školy se mu podařilo vyklouznout.
Žák byl ve 5. ročníku základní školy, spíše introvertní, flegmatický, nekonfliktní a vychováván pouze matkou. Jeho studijní průměr byl průměrný až nadprůměrný.
Po zjištění, že žák kromě nechození do školy ze školy i uniká jsme volali matce. Během řešení ním řekli i jeho spolužáci, že ho vidí aktivní na nějaké hře nebo aplikaci. Matka tedy utíkala domů, protože syn jí ani nezvedal telefon, a samozřejmě byl doma a hrál hry. Usoudili jsme, že pokud je to chování takové tak je zřejmě na těch hrách i závislý. Všechny hodiny ale maminka opět omluvila a na tohle jsme my hrozně krátcí. Pokud něco rodič omluví, tak my to musíme respektovat. Nahlásili jsme to ale na OSPOD. S matkou jsme se v rámci řešení několikrát setkali a říkala nám, že se syn v kolektivu už necítí dobře, že když přijde do školy tak se mu spolužáci smějí. My jsme říkali, že se nemůže divit, když ti klucí ví, že on se neustále na něco vymlouvá a lže. My jsme ale věděli, že o přestávkách se tady cítí velice dobře, pobíhal tady s kamarády, smál se.
Případ se z našeho pohledu nevyřešil. Matka syna neustále omlouvala a nedokázala připustit závažnost problému. Nakonec ho přihlásila na soukromou školu, kam přestoupil v pololetí.