The situation I'm describing here already happened during distance learning, but only the first short written work became a certain piece of evidence. As part of the post-holiday revision of the past tense, a group of French language students was given a short written assignment, which was pointed out in advance and contained only 13 verbs, which the students had to time. The assignment of the written work was based on previous revision lessons, the students worked independently and I also manually corrected the results myself. All French speakers passed very well, most pupils passed either one or two, with one exception - a pupil. He was able to tense the verb correctly only in one case out of twenty-three. His dismal result was also evaluated in a similar way - with a grade of five. In the lesson following the written work, I decided on a mutual oral self-reflection of the test results - I gave the students the task of timing the verbs in which the most mistakes were made in the written work. Pupils were given space and the opportunity to learn from their mistakes, and they could review the tests afterwards. However, the student was not interested in self-reflection, rather he did not notice the lesson and the questions.
The student is considered by most teachers to be a rather lax student, i.e. in terms of his grades. But there are no problems with it in other areas. He joined the gymnasium additionally due to moving to the city, he did not pass the entrance exams and from the beginning his below average results did not bother him in any way. He ignored school and made no major attempts to improve his grades. The improvement in grades only occurred during distance learning - from below average results, the student suddenly found himself among the winners. But as we discovered, occasional cheating, either in homework or directly during written work, could have significantly contributed to his improvement. Within the framework of French, his homework was markedly similar in its errors to the errors of a certain internet translator, and this certain suspicion grew precisely because of this written work. The wording was very similar to the online test that was created for students as part of distance learning. I myself was almost taken aback that the result from the past corresponded to the excellent rating, and its current one is, on the contrary, insufficient. However, it was not only me who developed this suspicion, but also my colleague, the mathematics teacher in the class. Based on these conjectures, there was also an online meeting with the pupil's mother, where she was introduced to this information. The mother defended the student from accusations of fraud, refused to accept this truth and quickly ended the discussion by rejecting her son's transgressions. From the beginning of the new full-time school year, however, the student's grades dropped rapidly and the level of suspicion increased.
Lying and cheating, Failure to meet school obligations/unpreparedness for classes 
When the student did not respond to my suggestions during the oral correction of the written work, I had to proceed with a direct confrontation. It happened immediately in class and in front of the rest of the student's classmates. Teacher: 'Student, that result is really terrible. Didn't you learn to do that?' Student: 'Rather not.' Teacher: 'After all, this is a material from last year, and we also dealt with it very actively during distance learning. Are you telling me you don't remember anything about it?' The student is silent and looks at the wall. Teacher: 'But can you explain to me how it is possible that during distance learning you almost always had full marks for this? Isn't that weird?' The student is still silent. Teacher: 'Okay, student, but you should think about yourself, because I don't know how you'll manage this year with someone like this.' Student: 'Hmm.' During the conversation I did not miss that the rest of the class also looked scared. I think that they knew about the student's transgressions and were afraid that I would really bring his transgressions out on the student. It didn't happen, but this situation caused a certain uneasiness in me and I didn't feel comfortable.
Interview, Warning
For the rest of the lesson, I didn't try to involve the student in the activities in any way - we continued with the material from the previous lessons and I didn't call the student out when checking the independent work, and he didn't look too interested either. I mainly wanted to give him enough space to think about my results, and my goal was also to prove to him that he would not play with me. I know about his attempts to get better grades and I want to stop this behavior. I was hoping that after the lesson he would come to me and want to talk about this problem himself, but this activity did not happen. At the same time, I don't want to create tension between us, which could spread among his classmates and could also disrupt the friendly atmosphere within our French group. This rebuke and warning did not manifest itself in the pupil's behavior and attitude. I think that the student is really satisfied with these grades and intends to continue to sail through school. Certain tendencies of the desire for a better average appeared only during the distance learning, when he tried to get it in a dishonest and as simple way as possible. The student is now an adult student who is responsible for his own performance and it is up to him how he will fight his laziness and whether it will somehow be avenged on him at the graduation.
17 let, 3. ročník
počítačové hry, sociální sítě
Lhaní,Podvody,Nevhodné chování
vysokoškolský titul – český jazyka a literatura, francouzský jazyk a literatura
K situaci, kterou zde nyní popisuji, došlo už během distanční výuky, ale jistým důkazním materiálem se stala až první krátká písemná práce. V rámci poprázdninového opakování minulého času dostala skupina žáků francouzského jazyka krátkou písemnou práci, na kterou byla upozorněna zavčasu a obsahovala jen 13 sloves, která musela žáci vyčasovat. Zadání písemné práce vycházelo z přechozích opakovacích hodin, žáci pracovali samostatně a výsledky jsem taktéž i sama ručně opravila. Všichni francouzštináři obstáli velmi slušně, většina žáků obstála buď za jedna nebo dvě, až na jednu výjimku – žáka. Ten dokázal správně vyčasovat sloveso jen v jednom případě z dvaceti tří. Jeho tristní výsledek byl taktéž i podobně ohodnocen – známkou pět. V hodině následující po písemné práci jsem se rozhodla pro vzájemnou ústní sebereflexe výsledků testu – žákům jsem dávala za úkol vyčasovat slovesa, ve kterých se nejvíce v písemné práci chybovalo. Žáci dostali prostor a možnost se ze svých chyb poučit a testy si mohli i poté prohlédnout. Žák ale o sebereflexi nejevil zájem, spíše vyučovanou hodinu a dotazy nijak nevnímal.
Žák je u většiny učitelů považován za spíše laxního žáka, tedy co se týče jeho známek. V jiných oblastech s ním ale žádné problémy nejsou. Na gymnázium nastoupil dodatečně kvůli přestěhování do města, neabsolvoval přijímací zkoušky a od začátku mu jeho podprůměrné výsledky nijak netrápily. Školu ignoroval a k žádným velkým pokusům o zlepšení prospěchu nepřicházel. Ke zlepšení známek došlo až během distanční výuky – z podprůměrných výsledků se žák najednou ocitl mezi premianty. Jak jsme ale odhalili, k jeho zlepšení prospěchu mohlo výrazně přispět příležitostné podvádění, ať už v domácích úlohách či přímo během písemných pracích. V rámci francouzštiny se jeho domácí úkoly svými chybami výrazně podobaly chybám jednoho určitého internetového překladače a toto jisté podezření narostlo právě i díky této písemné práci. Ta se svým zněním velmi podobala on-line testu, který byl pro žáky vytvořen v rámci distanční výuky. Já samotná jsem byla téměř zaražena, že výsledek z minulosti odpovídal hodnocení výborné a jeho stávající je naopak nedostačující. Toto podezření jsem ale nenabyla jen já, nýbrž i moje kolegyně, učitelka matematiky ve třídě. Na základě těchto dohadů došlo i k on-line schůze s maminkou žáka, kde byla s těmito informacemi seznámena. Maminka žáka před nařčeními z podvodu ubránila, odmítala přijmout tuto pravdu a diskusi kvapně ukončila zavrhnutím prohřešků svého syna. Již ze začátku nového prezenčního školního roku však šly známky žáka rapidně dolů a míra podezření se navýšila.
Když žák během ústní opravy písemné práce na mé podněty nijak nereagoval, musela jsem přistoupit na přímou konfrontaci. K té došlo ihned v hodině i před zbylými spolužáky žáka. Učitelka: 'Žáku, ten výsledek je opravdu hrozný. Ty ses na to nenaučil?' Žák: 'Spíš ne.' Učitelka: 'Vždyť tohle je látka ještě z minulého roku, navíc jsme se tomu věnovali i velmi aktivně během distanční výuky. To mi chceš říct, že si z toho nic nepamatuješ?' Žák mlčí a dívá se do zdi. Učitelka: 'Můžeš mi ale vysvětlit, jak je možné, že během distanční výuky jsi z tohohle měl téměř vždycky plný počet bodů? Není to divný?' Žák stále mlčí. Učitelka: 'Dobře, žáku, měl by ses ale nad sebou zamyslet, protože s takovouhle nevím, jak tento rok zvládneš.' Žák: 'Hmm.' Během rozhovoru mi neuniklo, že i zbytek třídy se zatvářil vyděšeně. Myslím si, že o prohřešcích žáka věděli a obávali se toho, že na žáka opravdu vytáhnu jeho prohřešky. Nedošlo k tomu, ale jistý neklid ve mně tato situace vyvolala a necítila jsem se nijak příjemně.
O zbytek výuky jsem se nepokoušela už žáka nijak zapojovat do aktivit – pokračovali jsme v probírané látce z minulých hodin a při kontrole samostatné práce jsem žáka nevyvolávala a ani on sám se netvářil moc zaujatě. Chtěla jsem mu hlavně dát dostatečný prostor na zamyšlení se nad svými výsledky a taktéž bylo mým cílem mu dokázat, že se mnou si zahrávat nebude. O těch jeho pokusech o lepší známky vím a chci tomuto chování zamezit. Doufala jsem trochu, že po skončení hodiny za mnou přijde a bude chtít sám o tomto problému mluvit, k této aktivitě ale nedošlo. Zároveň ale nechci mezi námi vyvolat napětí, které by se mohlo rozšířit mezi jeho spolužáky a taktéž by mohlo narušit přátelskou atmosféru v rámci naší francouzské skupiny. Tato výtka a upozornění se v rámci chování a přístupu žáka nijak neprojevila. Myslím si, že žák je opravdu s těmito známkami spokojený a nadále hodlá školou proplouvat. Jisté tendence touhy po lepším průměru se dostavily pouze během té distanční výuky, kdy se o něj pokoušel nečestným a co nejjednodušším způsobem. Žák už je nyní dospělým žákem, který si za svůj prospěch zodpovídá sám a je jen na něm, jak se svou leností popere a zda se mu to u maturity nějakým způsobem nevymstí.