The situation is actually quite typical for the school environment, namely bullying. We have one bully and one bullied student here. The whole situation started to manifest itself when I was only in my second or third year at school. So, of course, I had no experience with a similar thing. They told us something about it at the nursery school, but the reality is sometimes different. At first it started so inconspicuously that the bullied person was walking down the hall and the bully tripped over his legs or walked towards him and as if bumped into him by mistake. When it happened a few times, I thought they were probably just taking a nap and it was nothing serious. As soon as such and other similar things started to happen periodically, it seemed quite suspicious to me.
The bully is quite an extrovert. He likes to draw attention to himself and is happy to be the center of attention. Somewhat arrogant and haughty. In addition, he likes to play computer games and go do some martial arts. Being bullied is basically the exact opposite. He is more of an introvert and doesn't like meeting new people very much, so he doesn't really have any friends in class. But he likes to read or attend ceramics classes here at school. A very clever and hard-working student.
Bullying
One day I caught the bully and asked him if what he was doing was normal. And he that it's nothing, that they're just having fun together like this and that it doesn't bother the bullied. Then it stopped for a while. But it was only for less than two weeks. Then everything came back again and to an even greater extent. He started taking his snacks or yelling some pretty profanity at him across the hall. So I couldn't take it anymore and went with him to the director. We discussed it with him here, and when asked why he does it at all, he said that he just enjoys it. And when we tried to describe to him how he would feel in the place of the bullied, he replied that he is stronger and better, so such a thing would never happen to him. In the end, we had to call his mother at school. It then turned out that he, in turn, told his mother that the bully was provoking him, and that's why he was defending himself in this way. In the end, we warned him that if something similar happens again, he will face disciplinary action. As a result, the bully apologized for his behavior, so we thought it was settled.
(Disciplinary) Punishments, Interview, Cooperation with experts
After we resolved this issue with him in the director's office, it was quiet for a few days. But then came the real shock. The bullied person came to school about a week later and was beaten up. One student then told me that she saw the bully hurting the bullied. So we called the bully back to the director. And despite all our warnings and warnings, he actually didn't stop. Well, we ended up expelling him from school. About a year later, I learned that she was attending a private gym in another city. But to summarize, I see this experience as negative, which unfortunately turned out badly for the bullied. I'm sorry that it ended up like this, but there was nothing more that could be done. On the other hand, since then, I have not experienced a similar situation that would be this extreme, and I hope that I will never have to deal with anything like that again.
16 let, 9. třída ZŠ
PC hry, sport
Mgr., ČJ, DE a OV
Situace je vlastně celkem typická pro školní prostředí, a to šikanu. Máme tady jednoho šikanátora a jednoho šikanovaného žáka. Celá situace se začala projevovat, když jsem byla na škole teprve druhý nebo třetí rok. Takže jsem s podobnou věcí samozřejmě ještě neměla zkušenosti. Na vejšce nám o tom sice něco říkali, ale realita je pak občas jiná. Začínalo to nejdřív tak nenápadně, že šikanovaný šel po chodbě a šikanátor mu třeba podrazil nohy nebo šel proti němu a jako by omylem do něj vrazil. Když se to stalo párkrát, tak jsem si říkala, že se asi jen požďuchují a není to nic vážného. Jakmile se takové a jiné podobné věci začaly dít periodicky, tak už mně to přišlo docela podezřelý.
Šikanátor je docela extrovert. Rád na sebe upoutává pozornost a je rád, když je ve středu pozornosti. Do jisté míry arogantní a povýšený. Kromě toho rád hraje počítačové hry a chodí dělat nějaký bojový sport. Šikanovaný je pak v podstatě přesný opak. Je spíše introvert a nerad se moc seznamuje s novými lidmi, proto ani nemá ve třídě vyloženě nějaké kamarády. Rád si ale čte nebo chodí na kurzy keramiky tady ve škole. Velmi šikovný a snaživý žák.
Jednoho dne jsem si šikanátora odchytla a ptala jsem se, jestli mu přijde normální, co dělá. A on, že to nic není, že se jen spolu takhle baví a že to šikanovanému nevadí. Pak to teda na nějakou dobu ustalo. Bylo to ale jen na necelé dva týdny. Potom se všechno zase vrátilo a v ještě větší míře. Začal mu brát svačiny nebo na něj pokřikoval přes celou chodbu docela vulgární výrazy. Tak už jsem to nevydržela a šla jsem s ním k ředitelovi. Zde jsme to s ním probírali a na otázku, proč to vůbec dělá, tak říkal, že ho to prostě baví. A když jsme se snažili mu popsat, jak by se cítil on na místě šikanovaného, tak odpovídal, že on je silnější a lepší, takže by se mu taková věc nikdy nestala. Nakonec jsme teda museli do školy zavolat jeho maminku. Ukázalo se pak, že on zase mamince namluvil, že ho šikanovaný provokuje, a proto se jen takto brání. Na závěr jsme ho varovali, že pokud se něco podobného bude opakovat, tak bude mít za to kázeňský postih. Ve výsledku se šikanátor za svoje chování omluvil, takže jsme mysleli, že to je vyřešené.
Poté co jsme s ním tuto záležitost v ředitelně vyřešili, tak byl pár dní klid. Jenomže potom přišel opravdu šok. Šikanovaný asi o týden později došel do školy a byl celý domlácený. Jedna žákyně mi pak řekla, že viděla, jak šikanátor ubližuje šikanovanému. Takže jsme si šikanátora zavolali opět k ředitelovi. A i přes všechna naše varování a upozornění s tím vlastně nepřestal. No nakonec jsme ho vyloučili ze školy. Asi o rok později jsem se dozvěděla, že navštěvuje nějaký soukromý gympl v jiném městě. Ale abych to shrnula, tak tuto zkušenost vnímám jako negativní, která bohužel dopadla špatně pro šikanovaného. Mrzí mě, že to nakonec takto dopadlo, ale nedalo se už nic dělat. Zas na druhou stranu od té doby jsem podobnou situaci, která by byla takhle extrémní, nezažila a doufám, že se už nikdy ani s ničím takovým potýkat nebudu.