remember one case that I dealt with as a classroom teacher about six years ago. At that time, I had sixth graders who joined our school from other schools, so the class was quite mixed. There was a big group of guys who played football together, went to training sessions, spent a lot of time together. There was a cheerful atmosphere in the class, even during breaks. The boys were always inventing something, but it was never anything serious, just classic kidding.
Except for one day when they had a fight, as I learned from them late. Lessons ended, I was in charge of the hallway and suddenly I hear some roaring from the closet below. So I went there to look, the girls, their classmates, were already flying towards me and to tell what happened. The boys fought in the lockers. One of them provoked an argument. He had a heated exchange with the others over yesterday's soccer game, which his team lost.
Physical aggression, Violation of classroom/school rules
When I ran into the dressing room, 5 lockers were lying broken on the floor, their doors were torn off and they were all crooked. The boys were already nervous, I immediately shouted at them. The student was angry that he wouldn't pay the whole thing, when they fought and threw it together with the others. The boys were, of course, called to the principal's office the next day, where this incident was dealt with. The situation between them calmed down, they explained to me, as a class teacher, that it was an argument that had already started the day before the fight at training. However, in the director's office they were already reconciled and apologized to each other. However, the student was identified as the culprit of the argument and the fight. In the director's office, we decided who would pay for the lockers. Eventually, the boys' parents got involved in the whole incident. The student's father repaired the lockers with the help of the student and others. The total price they had to pay as damages was minimal.
Agreement, Interview
So this solution was great in that the boys worked on it and repaired what they damaged, they never damaged anything at our school again. The parents were also very willing and cooperated, especially the student's father. Then the pupil told me that all his pocket money went to buying screws and other things needed to repair the cabinet, so I think he remembered it very well. I'm really happy when homeschooling works.
6. třída, 13 let
Sporty, fotbal, počítačové hry
Mgr., Český jazyk a literatura, Hudební výchova
Vzpomínám si na jeden případ, který jsem řešila jako třídní učitelka asi před šesti lety. V té době jsem měla zrovna šesťáky, kteří na naši školu nastoupili z jiných škol, takže ta třída byla značně promíchaná. Byla tam velká parta kluků, kteří spolu hrávali fotbal, chodili na tréninky, trávili spolu hodně času. Ve třídě panovala veselá atmosféra, i o přestávkách. Chlapci stále něco vymýšleli, ale nikdy to nebylo nic vážnějšího, prostě klasické klukoviny.
Až na jeden den, kdy se pohádali, jak jsem se od nich se zpožděním dozvěděla. Končilo vyučování, měla jsem dozor na chodbě a naráz slyším dole ze skříně nějaký řev. Tak jsem se tam šla podívat, to už letěly holky, jejich spolužačky, mně naproti a říct, co se stalo. Kluci se porvali ve skříňkách. Jeden z nich vyprovokoval hádku. Měl s ostatními ostrou výměnu názorů kvůli včerejšímu fotbalovému zápasu, který jeho tým prohrál.
Když jsem do šatny přiběhla, 5 skříněk leželo rozbitých na zemi, měly urvané dvířka a byly celé pokřivené. Kluci už se nervali, hned jsem je okřikla. Žák se vztekal, že to celé nebude platit on, když se rvali a shodili to společně s ostatníma. Kluci byli samozřejmě na druhý den zavolaní do ředitelny, kde se tento incident řešil. Situace mezi nimi se uklidnila, vysvětlili mi, jako třídní učitelce, že šlo o hádku, která začala už předchozí den rvačky na tréninku. Nicméně v ředitelně už byli usmíření a sobě se navzájem omluvili. Žák byl ale označený za viníka hádky i rvačky. V ředitelně jsme řešili, kdo ty skříňky zaplatí. Nakonec se do celého incidentu zapojili rodiče kluků. Otec žáka skříňky opravil za pomoci žáka a ostatních. Celková cena, kterou museli uhradit jako náhradu škody, byla minimální.
Toto řešení tedy bylo super v tom, že kluci si odpracovali a opravili to, co poničili, nikdy na naší škole už nic nezničili. Také rodiče byli velice ochotní a spolupracovali, zejména tatínek žáka. Potom mi žák vyprávěl, že celé jeho kapesné padlo na koupení šroubků a jiných věcí potřebných na opravu skříňky, takže si myslím, že si to velmi dobře zapamatoval. Jsem opravdu ráda, když výchova doma funguje.