The situation is quite problematic. She has silent epilepsy and likes to use it when she doesn't want to work in class. We had the fourth hour. A lesson of Czech language. I had a problem with my student the class before that. She didn't want to work and made a mess during recess. I challenged her to read a piece of text in the textbook and the pupil did not react at all. When I gave the floor to someone else, she started talking with her classmates. After a while, I called her again and the whole situation repeated itself. She didn't respond to me and then she was having fun again. It happened twice more.
Žačka comes from a divorced family and lives only with her father. She leads the education of the child in a rather unique way, which I think is not good for the student or her surroundings. The student does not like going to school and uses her silent epilepsy to do so. She is not particularly popular with the other students because she often lies to them and manipulates them.
Diagnosis, Not attending to teaching/Inattention to teaching, Verbal disruption of lessons
When this situation was repeated for the umpteenth time in class, I lost my patience. I no longer knew how to motivate her to cooperate with me. My heart was pounding and I told her that she could start listening to me and that if I tell her to do something, she should do it.
Disrespectful communication
In the short term, the result was that the pupil was offended and angry for the rest of the lesson and did not cooperate with me at all. I was also excited and the lessons were no longer so calm. The children sensed it too and sat stunned for the rest of the lesson. In the long run, it had no particular impact. The next day, everyone was fine, as if nothing had happened before. Unfortunately, the pupil did not learn anything from this and this behavior continues.
12 let, 4. ročník
kreslení
Lhaní,Simulace
Magisterské vzdělání v oboru český jazyk
Situace je vcelku problematická. Má tichou epilepsii a ráda ji využívá, když se jí nechce v hodině pracovat. Měli jsme čtvrtou hodinu. Hodinu češtiny. S žačkou jsem měla problém už v hodině před tím. Nechtěla pracovat a o přestávce dělala nepořádek. Vyvolala jsem ji, aby přečetla kousek textu v učebnici a žačka vůbec nereagovala. Když jsem slovo předala někomu jinému, začala se bavit se spolužáky. Za chvíli jsem ji vyvolala znovu a celá situace se opakovala. Na mě nereagovala a pak se zase bavila. Opakovalo se to ještě asi dvakrát.
Žačka je z rozvedené rodiny a žije pouze se svým otcem. Výchovu dítěte vede poměrně osobitým způsobem, který podle mě není dobrý ani pro žačku ani pro její okolí. Žačka nerada chodí do školy a využívá k tomu své tiché epilepsie. Mezi ostatními žáky není extra oblíbená, protože jim často lže a manipuluje s nimi.
Když se tahle situace v hodině už po několikáté zopakovala, ztratila jsem trpělivost. Už jsem nevěděla, jak ji motivovat, aby se mnou spolupracovala. Bouchly mi saze a vyjela jsem na ni, že by mě mohla začít poslouchat, a že když jí řeknu, že má něco udělat, tak to má udělat.
Krátkodobě to mělo za následek to, že žačka byla zbytek hodiny uražená a naštvaná a nespolupracovala se mnou už vůbec. Já jsem byla taky rozhozená a výuka už nebyla tak klidná. Děti to vnímaly taky a po zbytek hodiny seděly zaražené. V dlouhodobém měřítku to nijak zvláštní dopad nemělo. Druhý den byly všichni v pořádku, jakoby se nic před tím nestalo. Bohužel, ani žačka se z toho nijak nepoučila a toto chování pokračuje.