The student I had in the 9th grade for mathematics, and also as a class teacher, very often lay on the desk, did not take notes, did not work at all during class, he turned his back to other classmates and annoyed them, he also chewed, which is contradictory with the school rules. The situations were repeated, it was over and over again, every year, almost every hour. He didn't do his homework, also repeatedly, and often handed in blank papers with the comment that he didn't understand it. He was offered tutoring, but he did not attend. Every time he came up with some excuse, for example, that he was leaving to see his father in another city, missed the train, etc. However, that was only an excuse, as I later found out from his mother.
The student was in a class of 23 students, of which 11 students were weaker, only 3 excellent, conscientious students, which resulted in the fact that the student did not need to excel, in terms of grades he did not deviate in any way. He didn't have any motivation from his family to learn either, when we talked about it, he claimed that it was enough for him to learn a trade. After elementary school, he wanted to go to a school in another city, among other things, so that he could be at a boarding school without the constant supervision of his parents. He did not need a great grade for the chosen field, which affected his approach to education. His stepfather required that he study, but the mother with whom the pupil lived did not care much. The agreement with her was quite good, but the student did not respect her much. The student only reacted to the fact that his father would limit his source of finance, because it was crucial and essential for him. In 6th grade, he came up with the idea that he didn't respect a woman as someone who should tell him what to do, claiming he needed a man in that role. Perhaps it was because his mother tore him away from his father in the capital and dragged him to a small village on the other side of the republic. However, he never had a problem with me, even though I am a woman. As far as the team is concerned, he had a good position in the class, because he was with one other classmate in every trouble, they became an inseparable pair who were able to convince the class, often even of wrongdoing. However, I must add that the pupil was an intelligent pupil who was affected by both the family situation and the covid pandemic, during which his motivation to learn, like other pupils, decreased.
first started with an interview with the pupil in the role of the class teacher, then I consulted the educational advisor about the situation, which was followed by a larger meeting of the educational advisor, the pupil, his mother, the headmistress and me, i.e. the class teacher. During these interviews, we set rules that both the student and his mother agreed to follow - completion of assigned tasks, correspondence of records, we clarified the conditions for classification, etc. On the basis of this meeting, the student was sent for consultation to the Special Pedagogical Center (SPC), which however, he did not participate. I chose a clear approach in the lessons, I demanded above all consistency, sometimes I sat down with him so that he really worked. The student was aware that if he did not try, I would let him fail, which he did not want. In mathematics, a grade of 4 was enough for him on his report card, i.e. sufficient, so he completed assignments and tasks in such a way that it corresponded to this grade. During the 9th grade, his mother arranged for him to have paid tutoring, which he had to attend. This tutoring came out of her own initiative, as even the mother did not want the student to fail.
Agreement, Support, Interview, Cooperation with experts
Apart from the fact that the pupil did not attend the SPC as recommended, the situation has improved. In the end, he really completed the tasks within the limits of the standard, followed the specified rules, increased his activity in class, improved his grades after completing the tutoring and successfully completed basic education.
14 let, 9. ročník
Ne
Nesoustředěnost
Mgr., aprobace M, Fy, Inf
Žák, kterého jsem měla v 9. třídě na matematiku a navíc i jako třídní, velice často ležel na lavici, nepsal si zápis, během hodin vůbec nepracoval, byl otočen dozadu na druhé spolužáky a otravoval je, do toho žvýkal, což je v rozporu se školním řádem. Situace se opakovaly, bylo to pořád dokola, každý rok, téměř v každé hodině. Neplnil domácí úkoly, taktéž opakovaně, při písemkách často odevzdával prázdné papíry s komentářem, že tomu nerozumí. Bylo mu nabídnuto doučování, na které ovšem nechodil. Pokaždé si vymyslel nějakou výmluvu, například že odjíždí za otcem do jiného města, nestihne vlak apod. To byla ovšem jen výmluva, jak jsem později od jeho maminky zjistila.
Žák byl ve třídě o 23 žácích, z toho 11 žáků bylo slabších, jenom 3 žáci vynikající, svědomití, což mělo za následek to, že žák neměl potřebu vynikat, co se prospěchu týče nijak nevybočoval. Ani ze strany rodiny neměl žádnou motivaci k učení, když jsme o tom spolu mluvili, tvrdil, že mu stačí vyučit se řemeslu. Po základní škole chtěl jít na učiliště do jiného města mimo jiné proto, aby mohl být na internátu bez neustálého dohledu rodičů. Pro vybraný obor nepotřeboval skvělý prospěch, což ovlivnilo jeho přístup ke vzdělávání. Jeho nevlastní otec vyžadoval, aby se učil, ale matce, se kterou žák žil, na tom příliš nezáleželo. Domluva s ní byla docela dobrá, ale žák ji moc nerespektoval. Žák reagoval pouze na to, že mu jeho otec omezí zdroj financí, protože to pro něj bylo stěžejní a podstatné. V 6. třídě přišel s názorem, že nerespektuje ženu jako někoho, kdo by mu měl říkat, co má dělat, tvrdil, že potřebuje v této roli muže. Možná to bylo tím, že jej matka odtrhla od otce z hlavního města a dotáhla jej do malé vesnice na druhý konec republiky. Se mnou však žádný problém nikdy neměl, i když jsem žena. Co se týká kolektivu, ve třídě měl dobré postavení, protože byl ještě s jedním spolužákem u každého průšvihu, stala se z nich nerozlučná dvojka, která dokázala přesvědčit třídu, často i ke špatnostem. Musím však dodat, že žák byl inteligentní žák, jehož ovlivňovala jak rodinná situace, tak i pandemie covidu, během níž se jeho motivace k učení, podobně jako i u jiných žáků, snížila.
Nejdříve jsem začala rozhovorem s žákem v roli třídní učitelky, situaci jsem poté konzultovala s výchovným poradcem, načež následovalo větší setkání právě výchovného poradce, žáka, jeho matky, paní ředitelky a mě, tedy třídní učitelky. Během těchto rozhovorů jsme si nastavili pravidla, s jejichž dodržováním žák i jeho matka souhlasili – splnění zadaných úkolů, dopisování zápisů, objasnili jsme podmínky ke klasifikaci apod. Na základě tohoto setkání byl žák poslán na konzultace do Speciálně pedagogického centra (SPC), kterých se však neúčastnil. Já jsem v hodinách zvolila jasný přístup, vyžadovala jsem především důslednost, občas jsem si k němu přisedla, aby opravdu pracoval. Žák si byl vědom toho, že když se nebude snažit, nechám ho propadnout, což nechtěl. Z matematiky mu na vysvědčení stačila známka 4, tedy dostatečný, tudíž plnil zadání a úkoly tak, aby to této známce odpovídalo. V průběhu 9. třídy mu matka zařídila placené doučování, na které musel chodit. Toto doučování vyšlo z vlastní iniciativy, neboť ani matka si nepřála, aby žák propadl.
Kromě toho, že žák nenavštívil SPC, jak mu bylo doporučeno, se situace zlepšila. Úkoly nakonec opravdu plnil v mezích normy, určená pravidla dodržoval, zvýšil aktivitu v hodině, po absolvování doučování si zlepšil prospěch a základní vzdělávání úspěšně ukončil.