The teacher recalls a situation when a pupil in the 3rd grade overwrote his own grade in the pupil book. The teacher describes the situation: I got these children in the 3rd grade, in which, however, we were dealing with the problematic behavior of one pupil - a boy. As a third grader, this student already wrote down his grade in the student book so that he wouldn't be scolded at home, and because he knew that if he got a bad grade, he wouldn't be allowed to play on the computer/mobile phone at home, for example. The next day, of course, I found out that the grade was overwritten, because it was clearly 'scratched' in the student's grade (the grade was not written in pencil, of course), so we started solving this problem. This situation was resolved by some reprimand from the class teacher, and he did not do anything similar afterwards. The catch, however, was that this student's behavior had been problematic since 1st grade, and aside from that incident, we were constantly dealing with something. The student behaved inappropriately not only towards the teachers, but also towards his male and female classmates - he constantly tempted them, pinched them, cursed at them, kicked them, mocked them, made fun of them... Quotations of specific insults the student remembered by the teacher: 'Fat guy! Pig eaten! Lard!' This behavior of his eventually backfired and he had to drop out of school in the 6th grade basically as a bullied student. He actually blamed himself for his position here, but that class turned against him in the finals in such a way that he left.
think it was crucial for this student that this boy was from a family where the father and mother were apart. So he lived with his mother, visiting his father only on weekends. However, the mother had a new partner and had 2 more children with him, and here I think that jealousy played a big role in this problematic student - in essence, his other siblings were a complete family, they had a father with whom he had to live in the same household, but he did not accept him as his father, because his own father obtained him by other means. However, in my opinion, the biggest problem was that the student's parents had a different approach to education. The mother forbade the boy, for example, the television for a bad grade or a comment, but the father, who took him for the weekend, allowed him everything, bought him expensive things... The teacher even had a little feeling that the parents were doing favors for themselves. Over time, the student even began to contradict his mother when she forbade him to do something and stand in front of her with the words: 'And dad will allow me anyway when I'm there at the weekend.'
Physical aggression, Lying and cheating, Verbal aggression
So... we constantly had a dialogue with the student like: 'Why are you doing this?' Dialogue example Teacher: Why did you pinch him now? Student: He just told me something. Teacher: No, he didn't tell you anything, I saw it now, you walked past him, you started it yourself. Student: But he told me something yesterday. Teacher: So now we're going to bring back everything we said to each other 20 years ahead... To me it felt like 'beating empty straw', he was nodding to me, but I turned around and it was again as if I hadn't said anything. So I tried and wanted to solve the situation - we visited the educational psychology counseling center, we had follow-up programs, sessions with the father and mother, when we directly received a recommendation from the counseling center that they have groups specifically for these children, so that they can integrate into the collective and function - unfortunately the pupil got smallpox, so they didn't come to the first session, the next term was in the 1st covid wave, so everything was cancelled, so I tried to push it through the next year, but again unsuccessfully. Then the student was already in the 6th grade, when he was no longer the teacher of his class, but I think he left school during that 6th grade because he was bullied because of his behavior, and I even think he transferred to the care of his father.
Consequences, Transfer of student, Interview, Cooperation with experts
What the teacher solved positively, in my opinion, was the student's book, after the reprimand, something similar did not happen again. We explained to the boys that such things are not done and why it is not right. When issuing a reprimand, we basically proceeded according to the school rules - for fraud... Of course, the pupil was monitored as far as the pupil record is concerned. But we didn't manage to solve the other problems related to rude behavior towards those around us until the end of the 5th grade. Despite the repeated admonitions and reprimands the boy received for his inappropriate behavior, mocking the students... he still failed to 'correct' him. Based on the above anamnesis - we constantly discussed with the parents their approach to education and tried to improve the student's behavior, but in vain. However, the teacher was not at all satisfied with the solution itself. She constantly felt that she was trying to do something, but without any result, without effect. On the contrary, the older the children got, they didn't like anything from the boy and started to give it back to him. He had a disadvantage in that he was small and when he got into a boy who was stronger, it was clear that if he pushed him a little, he would fall. So the teacher was simply not satisfied with the solution. Yes, we did everything we could, but because she didn't see - and she really wasn't there - support from her parents, she couldn't do anything more as a teacher. A teacher to handle the above situation:
8-11 let (3.-5. třída ZŠ) – po tuto dobu byla p. uč. třídní učitelkou problémového žáka
Podvody,Lhaní,Nevhodné chování
Titul: Mgr. Obory: Učitelství pro 1. stupeň ZŠ + AJ
Učitelka vzpomíná na situaci, kdy si žák ve 3. třídě přepsal sám známku v žákovské knížce. Učitelka popisuje situaci: Tyto děti jsem dostala ve 3. třídě, v níž jsme se však potýkali s problematickým chováním jednoho žáka – chlapce. Tento žák si již jako třeťák přepsal známku v žákovské knížce, aby doma nedostal vynadáno, a protože věděl, že když bude špatná známka, tak doma bude např. zákaz hraní na počítači/mobilu. Já jsem následující den samozřejmě poznala, že je známka přepsaná, protože to v té žákovské bylo vyloženě 'vyškrábané' (známka samozřejmě nebyla napsána tužkou), takže jsme tento problém začali řešit. Tato situaci se vyřešila nějakou důtkou třídního učitele a něco podobného už následně neprovedl. Háček byl však v tom, že chování tohoto žáka bylo problematické již od 1. třídy, a kromě toho incidentu jsme neustále něco řešili. Žák se choval nevhodně nejen k vyučujícím, ale i ke svým spolužákům a spolužačkám – neustále je pokoušel, štípal je, nadával jim, kopal do nich, posmíval se jim, dělal jim naschvály... Citace konkrétní nadávky žák, kterou si učitelka pamatuje: 'Tlusťochu! Prase vyžrané! Sádlo!' Toto jeho chování se nakonec obrátilo proti němu a on v 6. třídě musel odejít ze školy v podstatě jako šikanovaný žák. On si vlastně tady tu svoji pozici zavinil defacto sám, ale ta třída se proti němu ve finále obrátila takovým způsobem, že odešel.
Zásadní pro tohoto žáka bylo podle mě to, že tento chlapec byl z rodiny, kde byli otec s matkou od sebe. Žil tedy s matkou, k otci jezdil jen na víkendy. Matka však měla nového partnera a měla s ním další 2 děti a zde si myslím že u tohoto problematického žáka hrála velkou roli právě i žárlivost – v podstatě jeho další sourozenci byli úplná rodina, měli otce, se kterým on musel žít v jedné domácnosti, ale jako svého otce ho nepřijal, protože si ho jinými prostředky získával jeho vlastní otec. Největším problémem však podle mě bylo to, že rodiče žáka měli odlišný přístup ve výchově. Matka chlapci za špatnou známku či za poznámku zakazovala např. televizi, ale otec, který si ho bral na víkend tak mu vše dovolil, kupoval mu drahé věci... Učitelka měla dokonce trošku pocit, že si ti rodiče dělají schválnosti. Postupem času začal žák matce dokonce i odporovat, když mu něco zakázala a postavit se před ni se slovy: 'A taťka mi to stejně dovolí, až tam o víkendu budu.'
Takže... my jsme neustále vedli s žákem dialog typu: 'Proč to děláš?' Příklad dialogu Učitelka: Proč jsi ho teď štípl? Žák: On mi teď něco řekl. Učitelka: Ne, on ti nic neřekl, teď jsem to viděla, šel jsi kolem něho, začal jsi si ty sám. Žák: Ale on mi včera něco řekl. Učitelka: Takže mi si teď budeme vracet všechno co jsme si řekli včera ještě 20 let dopředu... Mně to přišlo jak 'mlácení prázdné slámy', on mi vše odkýval, ale já jsem se otočila a bylo to zase jako kdybych nic neřekla. Já jsem se tedy tu situaci snažila a chtěla řešit – navštěvovali jsme pedagogickopsychologickou poradnu, měli jsme následné programy, sezení s otcem a matkou, kdy jsme přímo dostali doporučení z poradny, že mají skupiny přímo pro tyto děti, aby se dokázaly začlenit do kolektivu a fungovat – žák bohužel dostal neštovice, takže na první sezení nepřišli, další termín byl v 1. covidové vlně, takže vše bylo zrušené, tak jsem se to snažila prosadit v dalším roce, ale opět neúspěšně. Pak už byl žák v 6. třídě, kdy už nebyla učitelka jeho třídní, ale myslím, že v průběhu té 6. třídy odešel ze školy, protože byl kvůli tomu svému chování šikanován, a dokonce myslím přešel do péče k otci.
To, co učitelka podle mě vyřešila pozitivně, byla ta žákovská knížka, po udělení důtky se již něco podobného neopakovalo. Chlapci jsme vysvětlili, že takové věci se nedělají a proč to není správné. Při udělení důtky jsme postupovali v podstatě podle školního řádu – za podvod... Samozřejmě žák byl hlídaný, co se týká žákovské knížky. Ale ty ostatní problémy týkající se neslušného chování ke svému okolí, to se nám tedy vyřešit nepodařilo až do konce té 5. třídy. I přes opakovaná napomenutí a důtky, které chlapec dostával za své nevhodné chování, posmívaní se žákům... se stejně nepodařilo jej 'napravit'. Na základě výše uvedené anamnézy - neustále jsme s rodiči řešili jejich přístup k výchově a usilovali jsme o to, aby se chování žáka zlepšilo, ale marně. Učitelka však se samotným řešením nebyla vůbec spokojená. Neustále si připadala, že se o něco snaží, ale bez jakéhokoliv výsledku, bez efektu. Naopak, čím ty děti byly starší, tak si nenechaly od toho chlapce nic líbit a začaly mu to vracet. On měl nevýhodu v tom, že byl drobný a když se navážel do chlapce, který byl silnější, tak bylo jasné, že když do něj trošku šťouchne, tak spadne. Takže učitelka s tím řešením prostě spokojená nebyla. Ano udělali jsme všechno, co jsme mohli, ale protože nevnímala - a ona tam opravdu nebyla - podporu ze strany rodičů, tak jako učitel nemohla nic víc dělat. Učitelka na zvládnutí výše uvedené situace: