The student with whom I experienced a problematic situation, which I solved well, attended the second year. He studied ecology and I taught him physics. The student had an assistant because he suffered from autism. The student received many reliefs, for example, when he was tired, he could lie down on the bench and sleep, or when he was in a bad mood, the assistant took him out of the classroom. Now I come to the problematic situation. With all teachers, this student had a tendency to ask strange and even absurd questions. He once asked me a question in class: does a railroad car float. I was quite taken aback by this, I was really surprised by this question. So I replied that it does not float, nor do any similar bodies.
The student was 16 years old at the time of the incident and was attending the second year of the field of ecology. The student suffered from an autistic disorder and therefore had an assistant in his class. Overall, he had an excellent grade, he was very intelligent, he was good at mathematics and physics. He lived only with his mother at the time of the incident.
Verbal disruption of lessons
I was very surprised by the situation and at that moment I couldn't think of anything better than to get out of this situation. All the students and the assistant, and especially the student who asked the question, were surprised by my reaction. I was actually surprised that I came up with this solution so quickly. I was so freaked out by the situation that the whole class and I had to calculate the density of the railway car he was asking about, and we then compared it with the density of water. And based on this density calculation, we found that the density of the wagon is greater and therefore it cannot float. This is a situation that I somehow managed to get out of, by doing the math.
Working with the collective
In the short term, the situation was resolved and the student was even surprised, because at first he probably took it as a joke. Overall, there was a great response to the situation. Questions of a similar nature continued to be repeated in other classes with other teachers, but there was no longer a problem in my teaching.
16 let; 2. ročník SŠ
Nevhodné chování
Ing. Fyzika, odborné zahradnické předměty
Žák, s kterým jsem zažil problémovou situaci, kterou jsem dobře vyřešil, navštěvoval druhý ročník. Studoval ekologii a já ho učil fyziku. Žák měl asistentku, protože trpěl autismem. Žák dostával mnoho úlev, například když byl unavený, mohl si lehnout na lavici a spát, nebo když měl špatnou náladu, tak ho asistentka vzala ze třídy. Teď se dostávám k té problémové situaci. U všech učitelů měl tento žák tendenci pokládat zvláštní až absurdní otázky. Jednou mi na hodině položil dotaz: jestli plave železniční vagón. Já jsem z toho byl dost zaskočený, hrozně mě tento dotaz překvapil. Tak jsem mu odpověděl, že neplave, stejně tak jakákoliv podobná tělesa.
Žákovi bylo v době incidentu 16 let a navštěvoval druhý ročník oboru ekologie. Žák trpěl autistickou poruchou, a proto měl k sobě ve třídě asistentku. Celkově měl výborný prospěch, byl velice inteligentní, šla mu matematika a fyzika. V době incidentu bydlel pouze s matkou.
V situaci jsem byl hodně zaskočený a v té chvíli mě nenapadlo nic lepšího než této situace vybruslit. Všichni žáci i asistentka a hlavně žák, co pokládal otázku, byli překvapeni z mé reakce. Popravdě sám jsem byl překvapený, že mě tak rychle napadlo toto řešení. Ze situace jsem vybruslit, tak že jsme s celou třídou museli spočítat hustotu toho železničního vagónu, na který se ptal, a tu jsme pak porovnali s hustotou vody. A na základě tohoto výpočtu hustoty jsme zjistili, že hustota vagónu je větší, a tudíž plavat nemůže. Tohle je situace, ze které se mně povedlo, tak nějak vybruslit, tím že jsme to spočítali.
V krátkodobém horizontu byla situace vyřešena a žák byl i překvapen, protože to zprvopočátku pravděpodobně bral jako vtip. Celkově byla na situaci skvělá odezva. Otázky podobného rázu se nadále opakovali v jiných hodinách u jiných vyučujících, ale u mě ve výuce již problém nebyl.