When I started teaching, I was assigned to teach English in the high school graduation year after a colleague who was going on maternity leave. There was one girl in the class, let's call her a pupil. In my first lesson, the student checked in on me and after calling me on, she told me with a smile in front of the whole class that my pronunciation was bad and that if I wanted to teach, I should work on it. This behavior, in similar allusions, was repeated throughout the year. I was a little desperate because pronunciation has always been my weak point and I've been insecure about it for a long time.
The student watched a lot of films in English. She listened to music and her pronunciation was listened to. You were much more confident in this area than I was. She had grammar mistakes all the time, but that was beside the point. Other than that, she was an average student, stuck to her A's, studied when needed. However, she was the leader of one group of girls and the others took her as the main one. She lived at home in alternating care, had a different boyfriend every now and then, and didn't really know what she wanted to do after school. She didn't hang out with the teachers anymore, so we didn't know much more about her.
Verbal aggression
solved the problem by trying to catch the pupil and talk face to face. I told her that she can't do this because she has gaps herself and that it's embarrassing and immature, that such behavior will have unpleasant consequences. She laughed in my face and left. The behavior was repeated afterwards, without any changes. I then discussed it with other teachers who confirmed that they had the same problem. We discussed it with the principal and the student received a reprimand from the principal. However, nothing has changed. Since the student graduated in the same year, we decided not to put more pressure on her and somehow just survive the year. But the atmosphere in the class was really unpleasant because of her.
Consequences, Interview, Cooperation with experts, Warning
The solution achieved nothing. The disruptive and rude behavior continued. The very next class, the student was more careful, she didn't lean directly into me, but still the slanderous remarks continued only between her and her friends. The next week, everything started again. Nothing changed after the director's reprimand. The student wanted to finish school. In retrospect, I think I should have focused less on myself and more on her. I didn't ask if something was happening in the family, in life, and I immediately took her as an enemy.
18, 4. Ročník SŠ
Filmy, hudba, streetdance
Lhaní,Provokace
Mgr., ČJ, AJ
Když jsem začínala učit, dostala jsem k učení angličtiny maturitní ročník po kolegyni, která odcházela na mateřskou. Ve třídě byla jedna dívka, říkejme jí třeba žačka. Žačka se mi v mé první hodině přihlásila a po vyvolání mi s úsměvěm před celou třídou řekla, že moje výslovnost je špatná a že pokud chci učit, měla bych na ní zapracovat. Toto chování, v podobných narážkách se opakovalo v průběhu celého roku. Byla jsem z toho lehce zoufalá, protože výslovnost byla vždy moje slabší stránka a byla jsem si v ní dlouho nejistá.
Žačka hodně sledovala filmy v angličtině. Poslouchala hudbu a výslovnost měla naposlouchanou. Byla si v této oblasti mnohem jistější, než já sama. V gramatice měla chyby neustále, ale to bylo vedlejší. Mimo to byla průměrnou studentkou, držela se na trojkách, učila se, když bylo potřeba. Byla však vůdčí osobností jednoho kroužku děvčat a ostatní ji brali jako hlavní. Doma bydlela ve střídavé péči, měla každou chvíli jiného přítele a po škole moc nevěděla, co chce dělat. Víc se s učiteli nebavila, takže jsme toho o ní moc víc nevěděli.
Problém jsem řešila tím, že jsem si zkusila žačku odchytnout a promluvit si z očí do očí. Řekla jsem jí, že tohle dělat nemůže, protože má sama mezery a že je to trapné a nedospělé, že takové chování bude mít nepříjemné následky. Vysmála se mi do obličeje a odešla. Chování se opakovalo i poté, beze změn. Řešila jsem to poté s ostatními učiteli, kteří potvrdili, že měli stejný problém. Řešili jsme to s ředitelem a žákyně dostala ředitelskou důtku. Nic se však nezměnilo. Tím, že žačka maturovala ten samý rok, rozhodli jsme se na ni víc netlačit a nějak ten rok prostě přežít. Ale ve třídě byla kvůli ní opravdu nepříjemná atmosféra.
Řešením se ničeho nedosáhlo. Rušivé a drzé chování pokračovalo. Hned následující hodinu byla žačka opatrnější, neopřela se do mě napřímo, ale i tak pokračovaly pomlouvačné poznámky jen mezi ní a jejími kamarádkami. Další týden začalo vše opět nanovo. Po ředitelské důtce se též nic nezměnilo. Žačka chtěla už mít školu za sebou. Zpětně si říkám, že jsem se měla míň soustředit na sebe a víc na ni. Neptala jsem se, zda se něco děje v rodině, v životě a hned ji brala jako nepřítele.