I had two very different girls in my class. One pupil was very energetic, extroverted, talkative and lively. The second pupil was very quiet, so very kind and responsible, quite introverted. One day, the parents of the second pupil came to complain that the first pupil behaved condescendingly towards their daughter, telling her what to do and who to be friends with, sending her to the buffet for snacks. In the course of one month, they came to complain about 2 or 3 times.
First pupil (bullying) – extroverted, energetic. The second pupil (bullied) – quiet, introverted.
Bullying
So I immediately started working on the team. With the whole class, we played games and did exercises to consolidate the children in the class, we talked about friendship, how friends should treat each other nicely. As part of the reading workshops, I also chose books with the theme of friendship so that the children could experience the rules and principles of good interpersonal relationships. I then talked to the first pupil (the bully) about how she behaves towards the second pupil, that it's not nice, that female friends don't treat each other like that. In the end, it was found that the parents of the first student (the bully) just got divorced, so I concluded that the student's possible behavior is due to the demand for attention and a sense of loyalty from the second friend (by telling her who to hang out with, etc.).
Working with the collective, Interview
The bullied parents then reported to me that everything is fine now, that the girls already have a nice friendly relationship with each other. After talking with the bullied girl, I also found out that she feels good and that she already understands the first student. I would therefore evaluate this work with the team as successful and the problem solved.
7 let, 1. třída
Gymnastika, šachy
Mgr., 1. Stupeň ZŠ
Měla jsem ve třídě dvě velmi rozdílné holčičky. Jedna žačka byla velmi energická, extrovertní, upovídaná a živá. Druhá žačka byla velmi tichá, taková moc hodná a zodpovědná, dost introvertní. Jednoho dne si rodiče od druhé žačky přišli stěžovat, že první žačka se k jejich dceři chová povýšeně, že jí říká co má dělat a s kým se kamarádit, posílá si ji do bufetu pro svačiny. V průběhu jednoho měsíce tak přišli asi 2x nebo 3x si stěžovat.
První žačka (šikanující) – extrovertní, energická. Druhá žačka (šikanovaná) – tichá, introvertní.
Tak jsem hned začala pracovat na kolektivu. S celou třídou jsme hráli hry a dělali cvičení na setmelení dětí ve třídě, povídali jsme si o kamarádství, jak se k sobě kamarádi mají hezky chovat. V rámci čtecích dílen jsem pak také volila knihy s tématikou kamarádství, aby si děti pravidla a principy hezkých mezilidských vztahů zažily. S první žačkou (šikanující) jsem pak mluvila o tom, jak se chová k druhé žačce, že to není pěkné, že se tak k sobě kamarádky nechovají. Nakonec se zjistilo, že rodiče první žačky (šikanující) se akorát rozvedli, a tak jsem usoudila, že možné chování žačky tak je kvůli dožadování se pozornosti a pocitu loajality druhé kamarádky (tím, že jí říkala s kým se bavit atd).
Rodiče šikanované mi potom referovali, že už je vše v pořádku, že dívky k sobě již mají hezký kamarádský vztah. Po rozhovoru s šikanovanou jsem také zjistila, že se cítí dobře a s první žačkou si již rozumí. Zhodnotila bych tedy tuto práci s kolektivem jako podařenou a problém vyřešený.