The students in the class continuously complain about their classmate's behavior throughout the year. The boy, who is quiet and calm in class, constantly verbally attacks them, pokes them. It causes conflicts between children during breaks. His behavior attracts the attention of other boys. He has three around him who are happy to join him. The children are bothered by his behavior, tension arises in the classroom. If someone confronts him, the boy is capable of crying. Other teachers also complain about his behavior, in my classes he is nice and calm.
Boy in foster care. He lives with his father. He is always with his mother from Wednesday to Thursday and three weekends a month. Father is a soldier by profession. The mother left the family before the boy entered the first grade. The boy is quiet, he has set rules at his father's house. The mother commutes for the boy. The next day the boy gets up very early to get to school on time. Descriptive data on the case report -- Pupil's age and grade: 9 years, 4th grade Pupil's sex: male Pupil lives in alternating care Problem behavior is repeated: Yes, repeated problem Behavioral disorders: No Confirmed diagnosis of the pupil: No Pupil's benefit - subjective view: average Pupil's interests: Computer games, motorbikes, fishing Approach to solving: Respect and be respected - communication with the child as an equal, respectful non-superior attitude The mother lets him watch action films and films with a horror theme. Mother is not interested in what is happening at school, she does not go to class meetings, she is not in contact with me. She hasn't spoken to me once in four years. He is waiting for the boy in front of the school. I witnessed a strange welcome several times.
Verbal aggression
noticed the boy's behavior and watched him for a very long time. During each incident, I had a long conversation with the boy. When asked why he does it, he always replied: 'I don't know.' I started to explain and explain. After each incident of explanation. The boy always stands with his head down. I discussed the situation with my father in great detail. I didn't want a directive solution. We both proceed in the same way, we explain, we show with examples. The father spends all his free time with the boy, going fishing together, baking homemade bread, making homemade sausages, and riding motorcycles. Whenever I talk to the boy, I feel that he is unhappy inside and misses his mother's presence. When we talk alone, he's a little boy who talks to me like a mom. Stays with his mother are a problem, because he returns from her 'pumped up' with inspiration from movies. My father and I tried to find a way to influence his behavior. Parents have a negative relationship with each other on a formal level - when handing over the child. I try to name all situations with the boy, set boundaries. In the classroom, we have established classroom rules. I feel that the situation is not easy for him and that a note for inappropriate behavior would miss the point.
Interview
The situation in the family is the same in the long run. I still talk to the boy, show interest in his life and activities. He has the opportunity to talk to me at any time. My father and I agreed that in the event of a major problem or misdemeanor at school, we would resolve the situation by not giving the boy a note, but that the boy would confess what he had done at home and my father would confirm in writing (SMS) that they had discussed the situation together. I know my father's family situation. I know that she does not beat the boy, that she will discuss the problem behavior with him. The effect is short-lived. So situations repeat themselves. I did not solve the problem with my mother, given that she does not participate in school preparation. On Wednesdays, the kids don't get homework, so she doesn't do anything with him.
9 let, 4. ročník
Počítačové hry, motorky, rybaření
Mgr. titul první stupeň ZŠ, specializace HV
Žáci ve třídě si průběžně celý rok stěžují na chování jejich spolužáka. Chlapec, který je v hodinách tichý a klidný je neustále verbálně napadá, pošťuchuje. O přestávkách vyvolává konflikty mezi dětmi. Svým chováním na sebe strhává pozornost ostatních kluků. Má kolem sebe tři, kteří se k němu rádi přidají. Dětem jeho chování vadí, ve třídě vzniká napětí. Kdyby se mu někdo postavil, je chlapec schopen plakat. Na jeho chování si stěžují i ostatní vyučující, v mých hodinách je hodný a klidný.
Chlapec ve střídavé péči. Žije s otcem. U matky je vždy ze středy na čtvrtek a tři víkendy v měsíci. Otec je vojákem z povolání. Matka od rodiny odešla před nástupem chlapce do první třídy. Chlapec je tichý, doma u otce má nastavená pravidla. Matka pro chlapce dojíždí. Druhý den chlapec vstává velmi brzy, aby se dostali do školy na čas. Deskriptivní údaje ke kazuistice -- Věk žáka a ročník: 9 let, 4. ročník Pohlaví žáka: muž Žák žije ve střídavé péči Problémové chování se opakuje: Ano, opakovaný problém Poruchy chování: Ne Potvrzená diagnóza žáka: Ne Prospěch žáka - subjektivní pohled: průměrný Zájmy žáka: Počítačové hry, motorky, rybaření Přístup při řešení: Respektovat a být respektován – komunikace s dítětem jako sobě rovným, respektující nenadřazený postoj Matka jej nechává dívat na filmy bojové a filmy s hororovou tematikou. Matka o dění ve škole nejeví zájem, na třídní schůzky nechodí, se mnou v kontaktu není. Za čtyři roky se mnou ani jednou nemluvila. Na chlapce čekává před školou. Byla jsem několikrát svědkem podivného přivítání.
Chlapcova chování jsem si všimla a velmi dlouhou dobu jej pozorovala. Při každém incidentu jsem s chlapcem vedla dlouhý rozhovor. Na otázku, proč to dělá, mi vždycky odpovídal: 'Nevím.' Začala jsem vysvětlovat a vysvětlovat. Po každém incidentu vysvětlování. Chlapec vždy stojí se sklopenou hlavou. S tatínkem jsem situaci řešila velmi podrobně. Nechtěla jsem direktivní řešení. Postupujeme oba stejně, vysvětlujeme, ukazujeme na příkladech. Otec s chlapcem tráví veškeré volné chvíle, chodí spolu na ryby, pečou domácí pečivo, vyrábí domácí uzeniny, jezdí na motorce. Vždy, když s chlapcem mluvím, cítím, že uvnitř je nešťastný a postrádá matčinu přítomnost. Když spolu mluvíme o samotě, je z něj malý kluk, který se mnou mluví jako s mámou. Problémem jsou pobyty u matky, protože se od ní vrací 'nabušen' inspirací z filmů. S otcem jsme se snažili najít způsob, jak ovlivnit jeho chování. Rodiče mezi sebou mají negativní vztah na formální úrovni – při předání dítěte. Snažím se všechny situace s chlapcem pojmenovat, nastavit hranice. Ve třídě máme stanovena pravidla třídy. Cítím, že situace pro něj není jednoduchá a že poznámka za nevhodné chování by se míjela účinkem.
Situace v rodině je z dlouhodobého hlediska stejná. S chlapcem stále hovořím, jevím o jeho život a aktivity zájem. Má kdykoliv možnost si se mnou popovídat. S otcem jsme se domluvili, že v případě většího problému či prohřešku ve škole budeme situaci řešit tím, že nedám chlapci poznámku, ale chlapec se doma sám přizná, co provedl a otec mi písemně (SMS) potvrdí, že situaci spolu probrali. Rodinou situaci u otce znám. Vím, že chlapce nebije, že s ním problémové chování prodiskutuje. Efekt je krátkodobý. Takže se situace opakují. S matkou jsem problém neřešila vzhledem k tomu, že se nepodílí na školní přípravě. Ve středu děti nedostávají domácí úkoly, tudíž ona s ním nic nedělá.