The specific situation will probably be with the student. For example, if I tell him: 'Student, we will work for ten minutes. And we'll be done in ten minutes.' And he doesn't finish it, so he gets into tears or anger, or such regret, he cries and wants to continue, but we already have another job planned - at that moment I can't react calmly and I don't have the energy for the explanation anymore. In that case, it gets more heated, we cry more and we are uncomfortable, it gets carried over into the classroom. This is a specific case when neither of us can handle our emotions, when he cries that he needs something different and I can't control my emotions. Or when he works in a group, then I learned from the children that it is difficult for the children to work with him, because there are situations where, if it is not according to him, he starts crying to the point of anger, and I cannot treat the situation in advance.
The student is very shy, but at the same time his head is full of ideas and opinions. He is very precise, stubborn and tries to keep up with all his classmates. However, he is slower, so when he can't keep up or things aren't going his way, he often can't control his emotions and either cries or gets angry. The student likes to share his opinions with the class, but very often gets entangled in his own thoughts, and when he can't 'squeeze out' for a long time, he starts to get upset and can't control his own emotions again.
Emotional outbursts, Failure to attend class
It's about not losing your head and catching the situation before it completely escalates. And sometimes I can't do that. Often, very often, it didn't work out and I'm not proud of it. Actually, I know it's something I have to watch out for. When there is a situation where a student cries because he can't keep up with something or is starting to get angry, at that moment I don't have the patience to pay attention to him adequately, to explain to him why he can't behave like that, etc. and so I'm just annoying to him and it spreads to the whole class.
Disrespectful communication
Everyone, the whole class, the student and I are uncomfortable. The children find it hard to concentrate, I don't act the way I want, I'm unpleasant and the children sense it immediately and withdraw. At the end of the school year, the children write their own evaluation. The student wrote in his: 'I like Czech when the teacher is in a good mood.' And that made me cry a lot, and at that moment I realized that I really had to work on it.
10
Emoční labilita
VŠ
Konkrétní situace asi bude s žákem. Když mu třeba řeknu: 'Žáku, budeme pracovat deset minut. A za deset minut skončíme.' A on to nemá hotové, tak se dostane do pláče nebo vzteku, nebo do takové lítosti, brečí a chce pokračovat dál, ale my už máme naplánovanou jinou práci – v ten moment nedokáži reagovat v klidu a už nemám energii na to vysvětlení. V tom případě se to víc vyhrotí, víc brečí a jsme v nepohodě, vnese se to do třídy. To je konkrétní případ, kdy ani jeden z nás nezvládne emoce, kdy on brečí, že by potřeboval něco jinak a já ty svoje emoce neumím ukočírovat. Nebo když pracuje ve skupině, tak pak jsem se od dětí dozvěděla, že pro děti je obtížné s ním pracovat, protože se stávají situace, že když to není podle něho tak jde do pláče až do vzteku a já neumím ošetřit tu situaci předem.
Žák je velmi plachý, ale zároveň má hlavu plnou nápadů a názorů. Je velmi precizní, tvrdohlavý a snaží se se všemi spolužáky držet krok. Je ovšem pomalejší, tudíž, když nestíhá anebo není všechno podle něho, tak často neumí kontrolovat svoje emoce a buď se dostane do pláče nebo do hněvu. Žák se rád s třídou podělí o své názory, ale velmi často se zamotá do svých vlastních myšlenek, a když se dlouho nemůže 'vymáčknout' tak se začne rozčilovat a opět nedokáže ovládat vlastní emoce.
Jde o to neztratit hlavu a podchytit situaci dřív, než se úplně vyhrotí. A to já někdy neumím. Často, až moc často se to nepovedlo a nejsem na to pyšná. Vlastně vím, že je to něco na co musím dávat pozor. Když se vyskytne taková situace, kdy žák brečí, protože něco nestíhá anebo začíná být naštvaný, tak v ten daný moment nemám trpělivost na to abych se mu věnovala adekvátně, abych mu vysvětlila, proč se tak nemůže chovat atp. a tak jsem akorát na něj nepříjemná a vnese se to dál do celé třídy.
Všichni, celá třída, žák i já jsme v nepohodě. Děti se pak těžko soustředí, já nepůsobí tak, jak bych chtěla, jsem nepříjemná a děti to hned vycítí a stáhnou se. Na konci školního roku, si děti píší své vlastní hodnocení. Žák do toho svého napsal: 'Češtinu mám rád, když má učitelka dobrou náladu.' A to mě hodně rozbrečelo a v ten moment jsem si uvědomila, že na tom opravdu musím zapracovat.