became the student's class teacher when he entered the second grade. Children regularly change schools, so the teaching councils share information about the pupils. We focus on those who need more care or have disciplinary problems. The student had previously had problems with vulgarity and aggression. After entering a new environment, his behavior didn't seem problematic at first, but once he got used to it, it started to show. He ran around the school, picking up and throwing things, cursing and destroying school supplies. He also had good days when he helped with cleaning or handing out notebooks. However, his negative behavior prevailed and was a frequent topic of pedagogical meetings. The parents were contacted but to no avail.
The student comes from a complete family, lives with his parents and younger brother. The father is a skilled craftsman, the mother is unemployed with past alcohol problems. Educators fear that alcohol problems persist. The student is picked up from the group by his grandparents, who he does not listen to. Screaming is often heard from the home and the pupil is seen riding his bicycle at unusual hours in the evening. He is not popular in class, he is excluded because of his behavior. He cooperates in group work, but during breaks he tries to join classmates who do not want to play with him.
Physical aggression, Nonverbal disruption of lessons, Verbal aggression, Verbal disruption of lessons
solved most disciplinary problems with admonitions. When he destroyed something, he had to clean it up or fix it. After a serious incident during math class, when a student made vulgar threats and physically attacked a classmate, I interrupted the lesson and dealt with the situation with the whole class. The conflict arose because of prodding and the student overreacted. Both students were reprimanded and had to apologize. I informed the parents and prepared a trust box and class rules that we created together. The student was involved in the process to better understand the rules.
Working with the collective, Transfer of student, Cooperation with experts, Warning
I am satisfied with the solution. The conflict was immediately discussed and the parents were understanding. The student has been reprimanded and the class rules are now used by the whole class. There have been no further serious offenses since the incident, but the pupil still occasionally exhibits inappropriate behavior and is not fully accepted by his classmates. He now sits alone and the rules of the class are regularly repeated.
8 let, 2. třída
Soutěživé hry, modelování ze stavebnice, počítač
Vulgární vyjadřování,Agrese,Ničení majetku,Vykřikování,Neposlušnost
Magisterský akademický titul (učitelství pro 1. stupeň ZŠ)
Třídní učitelkou žáka jsem se stala s jeho nástupem do druhé třídy. Do první třídy děti chodily do vedlejší vesnice. Protože se v našich školách děti takto střídají pravidelně, máme už ve zvyku si před začátkem školního roku dělat společné schůzky. Tím myslím, že se sejde náš pedagogický sbor i ten jejich a předáváme si podrobné informace o dětech. Zaměřujeme se především na děti, které potřebují více péče, nějaký individuální přístup nebo na ty, které vyžadují spolupráci asistenta. Samozřejmě řešíme také děti, které jsou více zlobivé nebo jsou s nimi časté problémy, myslím ty kázeňské. Proto když k nám měl žák přijít jsem už tušila, co asi mohu očekávat, že nastane. Už dříve měl totiž problémy s vulgarismy a byl agresivní ke svým spolužákům. V prvních dnech bych řekla, že nějak výrazně nevyčníval. Ale to je tak vždy, jelikož si děti zvykají na nové prostředí, nové učitele, nové povinnosti, takže mají plnou hlavu těchto věcí a nemají čas na zlobení. Jakmile se tu však rozkoukal, začal se i více projevovat. Během přestávek lítal po celé škole, bral dětem jejich věci nebo s nimi házel po třídě. Několikrát na něj také děti žalovaly, že jim nadává sprostě. Také se mi stalo, že mi odmazal věci z tabule, které jsem měla
nachystané na další hodinu nebo strhal pomůcky z nástěnek. Ale z toho zase měl i dobré dny, kdy mi chtěl pomáhat rozdávat sešity nebo zůstal jako poslední ve třídě a pomáhal mi ji uklízet. Jenže ty negativní záchvěvy byly opravdu časté. Já jsem ho pořád dokola napomínala, vysvětlovala jsem jak nějaký papoušek, proč to nemá dělat, jak by to vypadalo, kdyby se tak chovali všichni atd. Moje kolegyně ho také napomínaly, děti na něj neustále žalovaly, takže ty stížnosti na něj byly ze všech stran. Na téměř každé pedagogické poradě bylo hlavní téma žák a jeho nevhodné chování. Já jsem samozřejmě kontaktovala i jeho rodiče a to několikrát, ale nikam to nevedlo. Maminka má totiž tendenci ho pořád obhajovat. Na druhou stranu sama říkala, že doma dostane na zadek i několikrát denně, takže je jasné, že ani doma není vše úplně v pořádku, ale maminka si to nepřizná. Tatínek z pracovních důvodů nikdy nedorazil a do telefonu mi jen slíbil, že sjedná nápravu. Řekla jsem si, takhle už teda opravdu ne. Všechny tady ty problémy, které s ním byly se děly především během přestávek. V těch hodinách to nebylo tak výrazné, tam stačilo takové to běžné napomínání, ale nezapomenu na situaci, která se odehrála během obyčejné hodiny matematiky. Stála jsem u tabule, ukazovala jsem dětem jak krásně budou spojovat a sčítat puntíky v sešitě a v celé třídě byl klid. A do toho ticha najednou žák zakřičel: ͈Ty ku*vo jedna, já tě zabiju.̎ Než jsem se otočila, tak ještě stihl svou spolusedící udeřit do ramena. Ta samozřejmě začala plakat. A to byl teda vrchol všeho. Nejdříve jsem stála jak
opařená, protože jsem se za svou praxi ještě nesetkala s tím, aby tak malé dítě takhle ošklivě promluvilo a hned potom jsem začala situaci řešit. 
Žák pochází z kompletní rodiny. S rodiči a mladším bratrem žije v rodinném domě. Tatínek je známý jako šikovný řemeslník, maminka je nezaměstnaná. Bohužel se veřejně
ví, že měla v minulosti velké problémy s alkoholem. Ve škole se obávají, že jsou tam jisté problémy se závislostí i nadále. Usuzují tak z telefonátů pedagogům v nevhodných
večerních hodinách, kdy mamince není příliš rozumět v jejím vyjadřování. Ve školní družině si žáka pravidelně vyzvedává babička s dědečkem, které příliš neposlouchá. Je tak patrné, že mu chybí respekt k autoritám, především u rodinných příslušníků. Dle okolí je z jejich domu často slyšet křik. Rodiče křičí po žákovi a jeho bratrovi nebo také vzájemně po sobě. Žák bývá také vidíván, jak jezdí na kole po vsi, ve večerních hodinách, které nejsou pro děti jeho věku obvyklé. Ve třídě není příliš oblíbený. Spolužáci ho ze svého kolektivu vylučují právě proto, že se k nim nechová hezky a je na ně sprostý. Často si na něj stěžují pedagogům i svým rodičům. Žák se o přestávkách snaží ke spolužákům připojit, ale je viditelné, že si s ním někteří hrát vůbec nechtějí. Během výuky a při skupinových pracích problém není a spolužáci s ním spolupracují.
Většinu kázeňských problémů jsem s žákem řešila napomenutím. Když něco zničil, tak to musel uklidit nebo mi pomoct to napravit. Domlouvala jsem mu u svého stolu, bokem od dětí. Párkrát byl také v ředitelně, kde mu domluvila přímo paní ředitelka. V totmo zlomovém okamžiku, když jsem se probrala z šoku jsem přerušila výuku, utěšila plačící žákyni a řekla jsem, aby si všechny děti ihned sedly na koberec. Děti už samozřejmě situaci rozebíraly a snažily se sami žáka kárat, takže atmosféra byla napjatá pro celou třídu. Všechny jsem utišila a zeptala se žáka, proč to udělal a jestli si uvědomuje, jak špatné to bylo. Celý konflikt vznikl tím, že se s žákyní pošťuchovali a ona mu pak do sešitu udělala velkou čáru perem, právě přes ty puntíky, které měly počítat. Takže se žák naštval a chtěl jí to oplatit, bohužel to však přehnal. Že to tak opravdu bylo potvrdila i žákyně. Oběma jsem tedy domluvila a řekla jsem jim, že se mi nelíbí chování ani jednoho z nich. Pak jsme si o tom ještě nějakou chvíli povídali, vzájemně se museli omluvit a podat si ruce. Samozřejmě jsem musela informovat i rodiče. Naštěstí byli všichni chápaví a nevyvozovali z toho žádné velké důsledky. Přesto jsem měla potřebu tohle dál řešit. Celou situaci jsem probrala se svým manželem, který je ředitelem jiné základní školy a také jsem si něco přečetla, nastudovala. Na další den jsem pro děti připravila krabičku důvěry. Vysvětlila jsem jim, že je to krabička, do které můžou psát lístečky se sdělením, co se jim ve třídě nelíbí, jestli jim někdo dělá problémy, jestli jim něco vadí atd. Také jsem dodala, že je kouzelná, protože vždycky každý problém vyřeší. Jako další věc jsem připravila velký papír a barevné lístečky, na které jsme společně vymýšleli pravidla naší třídy. Respektive to, co se nesmí dělat a jak se k sobě naopak musíme pěkně chovat. Záměrně jsem si sedla vedle žáka a nechala jsem lístečky lepit a opakovat právě ho. Chtěla jsem, aby to lépe pochopil a zapamatoval si to. Nechtěla jsem navozovat nějaký pocit ponížení nebo pocit, že se to týká jen jeho, tak jsem to udělala takhle. Musím říct, že to probíhalo všechno úplně super, že si o tom děti chtěly povídat a řešit to.
S řešeím jsem spokojená. Jsem ráda, že jsem ten konflikt s dětmi probrala hned. Jsem ráda, že i jejich rodiče byli rozumní a že se ti dva vzájemně omluvili. Také si myslím, že žák byl dostatečně napomenutý, že jsem mu jasně vyjádřila, že takové chování nebudu tolerovat. Co se týče té společné práce na krabičce a pravidlech, tak tam bylo opravdu pěkně vidět, že děti to zaujalo a i ten žák, během té chvíle, krásně pracoval a vymýšlel, jaká pravidla tam přidáme. Na druhý den byl s žákyní zase kamarád, takže jsme to naštěstí  nemuseli dál řešit, třeba nějakým přesazováním nebo tak. Dlouhodobě bych řekla, že je to stále na vážkách. Jsem i dál jeho třídní učitelkou a někdy je to stále těžké. Dokáže být hodný, takový pomocník a z toho ho to prostě chytně a je zlý. Musím teda zaklepat, že takový velký vulgarismus už z něj od té doby nevypadl, ani jsem nebyla svědkem, že by  některému spolužákovi ublížil. Ale ta nekázeň a nějaká ta nevhodná slova tam občas stále jsou a je vidět, že ti spolužáci ho mezi sebe úplně neberou, no. Letos už také sedí sám, usoudila jsem, že to tak bude raději lepší. Pravidla třídy však využíváme stále, dokonce jsem inspirovala i ostatní paní učitelky. Když děti zlobí nebo něco vyvedou, tak je posílám si pravidla pěkně zopakovat a někdy tam i nějaká další připisujeme. Takže tento způsob poučení uplatňujeme na všech a myslím, že je to tak správně.