In the first grade, a student joined my class who was very lively, noisy and distracted from the beginning. He often disturbed his classmates with his shouts and loud talking.
Therefore, he was recommended to visit PPP, where he was diagnosed with ADHD. The whole situation arose in such a way that, despite the fact that I and the assistant arranged signals with him (waving and scratching his back) to warn him that he was disturbing, they stopped working.
Diagnosis, Verbal disruption of lessons
In short, we didn't know how to get along. Therefore, one day we all sat together and discussed what happened that he was not responding to our signals. He said he was tired of these signals. I knew that he likes various computer games and often draws various smiley faces. So I agreed with him and the assistant that we would make several smileys together, and each of them would mean something.
Agreement, Interview
used the smiley face with a zipper over his mouth so that he wouldn't speak so loudly, and the smiley face with glasses to help him concentrate better. He himself had emoticons with him, with different moods, so that he could show us how he felt without having to talk at us and disturb us. I must say that over time this smiley "system
žák na prvním stupni (1.-3. třída)
Chlapec rád hrál na počítači.
Neuposlechnutí,Nespolupráce
vysokoškolské – titul Mgr., učitelství pro 1. stupeň ZŠ
V první třídě mi do třídy nastoupil žák, který byl již od začátku velice živý, hlučný a roztěkaný. Své spolužáky často vyrušoval svými výkřiky a hlasitým povídáním.
Proto mu byla doporučena návštěva PPP, kde mu bylo diagnostikováno ADHD. Celá situace vznikla tak, že i přes to, že jsem si s ním já a paní asistentka sjednaly signály (zamávání a poškrábání po zádech), kterým jej upozorníme, že vyrušuje, přestaly fungovat.
Zkrátka jsme si nevěděly rady. Proto jsme si jeden den všichni spolu sedli a bavili jsme se, co se stalo, že na naše signály nereaguje. Řekl, že už jej tyto signály nebaví. Já jsem věděla, že má rád různé počítačové hry a často si maluje různé smajlíky. Domluvila jsem se tedy s ním a s paní asistentkou, že spolu vyrobíme několik smajlíků, a každý z nich bude něco znamenat.
Smajlík se zipem přes pusu jsem používala k tomu, aby nemluvil tak nahlas, smajlík s brýlemi zase proto, aby se lépe soustředil. On sám měl u sebe smajlíky, s různými náladami, aby nám mohl ukázat, jak se cítí bez toho, aniž by na nás musel mluvit a vyrušovat. Musím říct, že časem se tento smajlíkový „systém