This event happened to me two weeks after the start of the new school year, when I was supposed to substitute physical education in the first grade with a class I had already gotten to know, because she was also there to substitute national studies. According to the teacher's instructions, I took them to the gym, where we were supposed to start practicing somersaults. But before we could get down to it, I had to go to the tool room to prepare the mats. For this reason, I kept the class busy and gave them a foam ball to play dodge ball. So I started rearranging the mats, when suddenly two little girls ran up to me and told me that boy X was pulling down the shorts and trunks of the other boys and then laughing at them. So I immediately ran out of the tool room to forcefully prevent it. When I returned to the gym, two students were actually picking up their shorts from the ground and putting them on. One could see that he was embarrassed, was blushing and wanted to start crying. At the other end of the gym, I saw this boy X preparing to pull down another student's pants, so I quickly yelled at him and took him aside so we could work it out together in peace and away from others. I took it as manifestations of bullying, which he committed towards other students.
would start with the anamnesis of those bullied. Bullied - pupils of the 1st grade of primary school (4th grade), the two are very athletically gifted and were friends with pupil X, when according to the class teacher, they were friends and with one pupil X sat on the bench, together they disturbed the lessons and did not pay attention, so the academic results were rather average to below average. The bully - this is a pupil of the 1st grade of primary school (4th grade), according to the class teacher, problems with this pupil are repeated very often, he does not pay attention in class, does not concentrate, distracts his surroundings and is not interested in teaching, that is why he has below average academic results .
Bullying
So I immediately took the student aside in class and began to talk to him carefully about it. Rather, it was a one-sided monologue, when I asked him 2 questions: Why did he do that? and would you like it if someone did it to you too, like that in public? Both questions remained unanswered, he just stood there, all red and frowning, It seemed to me that he was offended and that he probably wouldn't talk now. I therefore decided to solve it with the class teacher after class. Since this was not the student's first offense, the teacher and I agreed that I would give him a note for pulling down the students' pants. The teacher and I finally explained it to him and told him that if it happened again, we would have to call his parents and he would receive a reprimand from the class teacher. The student just stood there silently and looked at the ground. After a week, when I supervised the corridor in the first grade, I checked the class where student X was. When I peeked inside, I couldn't believe my eyes. At the back of the classroom, where the children have a carpet and a place to play, Pupil X was pulling down his classmates' pants again. At that moment I shouted at him again and this time I took him straight to the class teacher. Where the colleague told him that she was disappointed and that she had no choice but to call her parents and give you a reprimand from the class teacher. The student just stood there silently and looked at the ground.
Agreement, Consequences, Interview
As I already said, this problem was not solved at all in the short term, so my colleague and I had to reach for a harsher punishment, which we already have. When I was in charge of the first grade again the next day after the phone call, I went to check his class again and I couldn't recognize him at all, it was as if he had been replaced. I then asked a colleague about that student, and she said that since he received the reprimand and the phone call home, he started being nice and trying.
žák prvního stupně základní školy (4. třída), 9 let
Baví ho různé sporty  fotbal, basketball) a hraní si s kamarády
Rušení výuky,Nesoustředěnost,Nezájem o výuku
Vysokoškolské – titul Mgr., aprobace německý jazyk (druhý stupeň) a tělocvik (první stupeň)
Tato událost se mi stala dva týdny po zahájení nového školního roku, kdy jsem měla suplovat tělocvik na prvním stupni u třídy, kterou jsem již stihla poznat, protože u nich byla i na suplování vlastivědy. Podle instrukcí pana učitele jsem je vzala do tělocvičny, kde jsme měli začít cvičit kotrmelce. Ale před tím, než jsme se do toho mohli dát, tak jsem musela zajít do nářaďovny přichystat žíněnky. Z tohoto důvodu jsem třídu zaměstnala a dala jim molitanový míč, aby si mohli zahrát vybíjenou. Začala jsem tedy přerovnávat žíněnky, když náhle za mnou přiběhly dvě holčičky a říkaly mi, že kluk X stahuje kraťasy i s trenýrkami ostatním klukům a posléze se jim i směje. Tak jsem tedy okamžitě vyběhla z nářaďovny, abych tomu rázným způsobem zabránila. Když jsem se vrátila do tělocvičny, tak si opravdu dva žáci zvedali kraťasy ze země a oblékali si je. U jednoho bylo vidět, že se stydí, červenal se a chtěl začít brečet. Na druhém konci tělocvičny jsem viděla, jak se tento kluk X připravuje dalšímu žákovi stáhnout kalhoty, proto jsem ho rychle okřikla a vzala si ho stranou, abychom to spolu mohli v klidu a mimo ostatní vyřešit. Brala jsem to jako projevy šikany, kterých se dopouštěl vůči ostatním žákům.
Začal bych s anamnézou těch šikanovaných. Šikanovaní – žáci 1. stupně základní školy (4. třída), ti dva jsou velmi sportovně nadaní a přátelili se s žákem X, kdy podle třídní paní učitelky byly kamarádi a s jedním žák X seděl v lavici, společně v hodinách vyrušovali a nedávali pozor, takže studijními výsledky byli spíše průměrné až podprůměrné. Šikanátor – jedná se o žáka 1. stupně základní školy (4. třída), podle třídní paní učitelky se problémy s tímto žákem velmi často opakují, v hodinách nedává pozor, nesoustředí se, rozptyluje okolí a výuka ho nezajímá, proto má podprůměrné studijní výsledky.
Žáka jsem si tedy hned v hodině vzala stranou a začala jsem s ním, opatrně, o tom mluvit. Spíše se jednalo o jednostranný monolog, kdy jsem mu položila 2 otázky: Proč to dělal? a líbilo by se ti, kdyby ti to taky někdo udělal, takhle na veřejnosti? Obě otázky zůstali bez odpovědi, jen tam tak stál, byl celý červený a zamračený, Zdálo se mi, že je uražený a že teď asi mluvit nebude. Rozhodla jsem se proto to po hodině vyřešit s paní učitelkou třídní. Jelikož se nejednalo o první prohřešek tohoto žáka, tak jsme se s paní učitelkou domluvili na tom, že mu já udělím poznámku za to, že žákům stahuje kalhoty. S paní učitelkou jsme mu to posléze vysvětlili a sdělili mu, že jestli se to bude ještě opakovat, tak že budeme muset rodičům zavolat a dostane důtku třídního učitele. Žák jenom mlčky stál a koukal do země. Po týdnu, kdy jsem měla dozor na chodbě na prvním stupni, tak jsem kontrolovala třídu, kde byl žák X. Když jsem nakoukla dovnitř, tak jsem nemohla uvěřit vlastním očím. Vzadu ve třídě, kde mají děti koberec a místo na hraní, žák X znovu stahoval kalhoty svým spolužákům. V tu chvíli jsem ho znovu okřikla a tentokrát jsem ho vzala rovnou za paní učitelkou třídní. Kde mu kolegyně sdělila, že je zklamaná a že ji nezbývá jiná možnost než volat rodičům a udělit ti důtku třídního učitele. Žák tu zase jenom tiše stál a koukal do země.
Jak jsem již říkala, tak tento problém se krátkodobě vůbec nevyřešil, takže jsme museli s kolegyní sáhnout po tvrdším trestu, který už ano. Když jsem druhý den po telefonátu měla opět dozor na prvním stupni, tak jsem šla opět zkontrolovat jeho třídu a vůbec jsem ho nemohla poznat, byl jako vyměněný. Ptala jsem se potom na toho žáka také kolegyně a prý od té doby, co dostal důtku a telefonát domů, tak začal být hodný a snažit se.