It was Thursday afternoon, the last class I taught that day, 9 A. I was already very tired and my head was full of worries, because of my personal matters. For 9. And that was also the last class that day and they were very excited. As always, the student was on his mobile phone during the lesson and was watching some videos on it and laughing a lot. I understood that he also subsequently sent them to other classmates. So from time to time the class was shaken by an outburst of laughter, but it was he who made the loudest noise. I warned the student several times and asked him to hide his mobile phone, but he did not pay any attention to my admonitions and requests for silence and instead always laughed in my face.
The student regularly disrupts classes and has problems respecting authority and rules. He is not exactly a diligent student. He's not paying attention in class, he's on his cell phone. He doesn't care about his school performance, he lacks the motivation to study well.
Not attending to teaching/Inattention to teaching, Violation of classroom/school rules, Verbal disruption of lessons
After my umpteenth warning, which the student ignored, I reached him, took his phone and put it on the desk next to me. I continued the interpretation. After a while, however, I noticed that the phone had disappeared from the department (probably while I was writing on the board). So I went back to the student and asked him to return the mobile phone to me. He replied that he had it in his bag and that I had no right to take it from him. That was the last straw. Anger rose in me and I wanted to take the bag from him. But he grabbed her and started to wrestle with me for her, shouting that I had no right to do that according to the school rules. At that moment I acted in complete affect and did not think about whether according to the school rules I should take his phone. I started shouting that there are a lot of things in the school rules that he violates, so he has nothing to teach me. I completely lost my temper and control over the situation. I didn't know what to do at all. Finally, I ordered that we go to the principal's office together.
Consequences, Disrespectful communication, Interview, Warning
The principal and I agreed that even in view of the previous incidents and the consistent disrespect towards the teachers, the pupil will receive a two in behavior. That gave me a bit of a sense of satisfaction, but the student didn't care at all... Until recently... I was told that the student had applied to the University of Defense, he said he passed the physical tests, but in the second round he was asked about the double at the interview because of his behavior and it is said that they did not take him because of that. So it had interesting consequences. I now feel a bit guilty that I didn't handle the situation better and solve it with the behavior deuce that may have ruined his future career.
17
hraní her na mobilu, MMA
Podvody,Záškoláctví,Cigarety
Vysokoškolské – titul. Mgr., učitelství druhého stupně ZŠ, aprobace německý jazyk a český jazyk
Byl čtvrtek odpoledne, poslední hodina, kterou jsem ten den učila, 9. A. Byla jsem už hrozně unavená a měla jsem hlavu plnou starostí, kvůli svým osobním věcem. Pro 9. A to byla ten den taky poslední hodina a byli hrozně rozjívení. Žák byl během vyučovací hodiny jako vždy na mobilu a sledoval na něm nějaká videa a hrozně se u toho smál. Pochopila jsem, že je i následně posílal i ostatním spolužákům. Třídou tedy čas od času otřásl výbuch smíchu, ale největší hluk dělal především on. Několikrát jsem žáka napomenula a poprosila, ať schová mobil, on ale na mé napomenutí a prosby o ticho nebral vůbec žádný ohled a místo toho se mi vždy vysmál do tváře.
Žák pravidelně ve vyučování vyrušuje a má problém s respektováním autorit a pravidel. Není zrovna pilným studentem. V hodinách nedává pozor, je na mobilu. Na školním prospěchu mu nezáleží, postrádá motivaci se dobře učit.
Po mém několikátém napomenutím, které žák ignoroval, jsem k němu došla, sebrala mu telefon a položila ho k sobě na katedru. Dál jsem pokračovala ve výkladu. Po chvíli jsem si ale všimla, že telefon z katedry zmizel (pravděpodobně, když jsem psala na tabuli). Došla jsem tedy zpět k žákovi a vyzvala ho, ať mi mobil vrátí. On odpověděl, že ho má v tašce a že nemám právo mu ho brát. To už byl poslední kapka. Vzedmul se ve mně vztek a chtěla jsem mu tašku vzít. On ji ale chytnul a začal se o ni se mnou přetahovat a křičel u toho, že na to podle školního řádu nemám právo. V tu chvíli jsem jednala v naprostém afektu a nepřemýšlela jsem nad tím, jestli mám podle školního řádu mu telefon vzít. Začala jsem křičet, že ve školním řádu je spousta věcí, které on porušuje, takže mě nemá co poučovat. Úplně jsem ztratila nervy a kontrolu nad situací. Vůbec jsem nevěděla, co mám dělat. Nakonec jsem zavelela, že spolu půjdeme do ředitelny.
S ředitelkou jsme se dohodly, že i vzhledem k předchozím incidentům a soustavnému disrespektu vůči učitelům, dostane žák dvojku z chování. To mi dodalo trochu pocit zadostiučinění, ale žákovi to bylo úplně jedno... Až donedávna… Doneslo se ke mně totiž, že se žák hlásil na Univerzitu Obrany, splnil prý fyzické testy, ale v druhém kole se ho u pohovoru ptaly na tu dvojku z chování a prý ho kvůli tomu nevzali. Takže to mělo zajímavé konsekvence. Mám teď trochu výčitky svědomí, že jsem situaci nezvládla lépe a vyřešila to tou dvojkou z chování, která mu možná zkazila budoucí kariéru.