At the beginning of the 2021/2022 school year, a girl with a mild mental disability entered the 1st grade. She had been carrying her problems since kindergarten, but at school her problem behavior deepened. Every day was different. Some days the girl was calm and others very unfocused and aggressive. She often attacked other classmates, stole things from them or during breaks and threw them down in class. In lessons and during breaks, she drew attention to herself by shouting and cursing. Many of those incidents took place during the school year, some I solved better, others worse. Overall, I'm not happy with how the girl's behavior was handled overall.
Žačka comes from a complete, well-to-do family. She was diagnosed with mild mental retardation. An individual education plan was created for her needs and she was assigned an assistant. Medication was not administered. I think her behavior often stemmed from feeling singled out. The girl refused to work with her special textbooks and aids. She reacted to the assistant by shouting and did not want to cooperate with her. At the same time, she wished to be called on and go to the blackboard just like other classmates. This was not appropriate, given her disability and the larger number of students in the class.
Emotional outbursts
I discussed the situation several times with my parents and colleagues. In November 2021, we had a training session dealing with inclusion, where no one was able to advise me either. Of course, I created tasks that she could do together with her classmates, I involved her in group activities, but it always depended on her mood.
Support, Interview
The situation did not improve throughout the school year. Some days were calmer, other days the girl was aggressive and unable to work on any assignments. At the beginning of the 2022/2023 school year, she transferred to another elementary school.
1. Třída, 7 – 8 let
Ne
Agrese,Vandalismus,Slovní agresivita,Nevhodné chování
Mgr. Učitelství pro první stupeň
Na začátku školního roku 2021/2022 nastoupila do 1. třídy dívka s lehkým mentálním postižením. Problémy si přenášela již od školky, ale ve škole se její problémové chování prohloubilo. Každý den byl jiný. Některé dny byla dívka klidná a v jiné velice nesoustředěná a agresivní. Častokrát napadala ostatní spolužáky, kradla jim věci nebo je o přestávkách a v hodině shazovala. V hodinách a o přestávkách na sebe upozorňovala křikem a nadávkami. Těch incidentů se za školní rok odehrálo mnoho, některé jsem vyřešila lépe, jiné hůře. Celkově nejsem spokojená s tím, jak se dívčino chování celkově řešilo.
Žačka pochází z úplné, dobře situované rodiny. Bylo jí diagnostikováno lehké mentální postižení. Pro její potřeby byl vytvořen individuální vzdělávací plán a byla jí přidělena asistentka. Medikace nebyla nasazena. Myslím, že její chování častokrát pramenilo z pocitu vyčlenění. Dívka odmítala pracovat se svými speciálními učebnicemi a pomůckami. Na asistentku reagovala křikem a nechtěla s ní spolupracovat. Zároveň si přála být vyvolávaná a chodit k tabuli stejně jako ostatní spolužáci. Toto nebylo, vzhledem k jejímu postižení a většímu množství žáků ve třídě vhodné.
Situaci jsem několikrát konzultovala s rodiči i kolegy. V listopadu roku 2021 jsme měli školení zabývající se inkluzí, kde mi také nikdo nebyl schopen poradit. Samozřejmě jsem vytvářela úkoly, které by dokázala dělat společně se spolužáky, zapojovala jsem ji do skupinových aktivit, ale vždy to záviselo na jejím rozpoložení.
Situaci se nedařilo zlepšit po celý školní rok. Některé dny byly klidnější, jiné dny byla dívka agresivní a nedokázala pracovat na žádných úkolech. Na začátku školního roku 2022/2023 přestoupila na jinou základní školu.