The situation appears again in the same context with two students who do not get along, have a problem with respecting and following class rules and managing their emotions. A conflict arises between them, during which one of the pupils starts to show more aggression (hits the other or shouts at him).
The problem is that sometimes I'm not present when this behavior occurs and I just have to picture how it happened. Sometimes I lean more towards what I think is more likely, if I'm not sure, I ask other children who were at the incident. If the child in question is friends with one of the participants who just made the mistake, he does not want to spank him. In my opinion, it has already happened to me that I believed a child who saw the situation, but described it wrongly, thus the innocent person was wrongly accused, in short, it was thrown on him. This injustice has already happened to me when I did not see the situation directly and relied on witnesses. In this situation, I went to apologize to the wronged person, because I saw what it did to that child - according to his reactions, it was clear that he was innocent. We went to discuss it together when he told me he didn't do it and I apologized. That settled it.
Emotional outbursts, Verbal aggression
The problem in managing the behavior of these pupils comes when there are many of these situations, they occur more often one after the other and they greatly spoil the situation or the teaching that I create. In this case, I'll simply run out of patience. I think that I usually have patience with my students, sometimes more than necessary, but if it accumulates a lot, in short, I have had enough, so I start giving commands like
I cannot judge for myself whether my response in these situations is good or bad - in the given situation the solution works and stops the problem behavior, but it has absolutely no long-term effect. I am not satisfied with this management and would generally prefer if I did not have to use this behavior and the students could manage it without repeating the problem behavior. Otherwise, I think that this reaction of mine is needed to handle the situation.
9 let, 2. třída (chování přetrvává dlouhodobě)
sporty  tenis, taekwondo, basketbal)
Emoční labilita,Agrese
magisterské (učitelství pro první stupeň)
Situace se opět objevuje ve stejném kontextu u dvou žáků, kteří spolu nevycházejí, mají problém s respektováním a dodržováním třídních pravidel a zvládáním svých emocí. Vznikne mezi nimi konflikt, při kterém se jeden z žáků začne projevovat agresivněji (bouchne druhého nebo po něm křičí).
Problém je, že se občas nevyskytuji při vzniku tohoto chování a musím si jen udělat obrázek, jak se to stalo. Někdy se více přikloním k tomu, co mi připadá více pravděpodobné, pokud si nejsem jistá, zeptám se dalších dětí, které při incidentu byly. Pokud se dané dítě kamarádí s jedním z účastníků, který zrovna udělal tu chybu, tak ho nechce napráskat. Dle mě se mi již stalo, že jsem věřila dítěti, co situaci vidělo, ale popsalo ji špatně, čímž byl ten nevinný člověk obviněn neprávem, zkrátka to na něj bylo hozeno. Tato křivda se mi již stala, když jsem situaci přímo neviděla a spolehla jsem se na svědky. V této situaci jsem se šla omluvit ukřivděnému, protože jsem viděla, co to onomu dítěti udělalo – dle jeho reakcí bylo vidět, že je v tom nevinně. Šli jsme to společně probrat, kdy mi řekl, že to neudělal, a já se omluvila. Tím se to srovnalo.
Problém při zvládání chování těchto žáků přichází v okamžiku, když je těchto situací hodně, vyskytují se častěji po sobě a hodně kazí situaci či výuku, kterou vytvořím. V tomto případě mi zkrátka dojde trpělivost. Myslím si, že běžně trpělivost se svými žáky mám, někdy i více než by bylo potřeba, ale pokud se toho nakumuluje opravdu hodně, zkrátka toho mám taky dost, a tak začnu dávat příkazy typu 
Nedokážu sama posoudit, zdali je mé reagování v těchto situacích dobré nebo špatné – v dané situaci řešení funguje a zastaví problémové chování, nicméně nemá absolutně dlouhodobý efekt. Nejsem s tímto zvládnutím spokojená a byla bych obecně raději, kdybych toto chování nemusela používat a žáci by to zvládli bez opakování problémového chování. Jinak si myslím, že tato má reakce je potřeba pro zvládnutí situace.