The assistant helps with everything during the lesson. In my opinion, due to the diagnosis, the parents are not functioning as they should. For a student who needs to have everything ready and in order, he basically lacked something every day. Mom treats him like an adult, even though she is only 8 years old. On the one hand, it's good that it doesn't create a naive view of the world for her, but it's not good in everything.
When there was distance education, I would say that the form of education suited the student very well. Thanks to her love of electronics, she had a better and longer attention span during lessons and better results. A problem appeared after the end of distance learning and the start of school. I think that thanks to the thorough description of the situation from the mother's side, the pupil created a certain bubble from which she did not want to leave. She was very stressed at school, because the presence of children was not pleasant for her, and she mainly heard from the children why she did not take off her respirator. She developed a great distance from both children and adults, refused to take off her respirator and was very afraid of the virus, to the point of being unhealthy. She could not concentrate during classes because she felt uncomfortable in the presence of her classmates. At lunch, she would pointlessly lift her respirator so that she could put a bite in her mouth, or during a walk where we could take the respirator off, she would refuse to take it off and breathe. I must also add that she basically never changed her respirator, so wearing it was really against her because it was already very dirty.
We solved the problem with the mother and gradually the problem was resolved with the pupil. We discussed the issue of the virus again and explained again in a lighter way how to protect yourself against the virus and classmates do not need to be afraid, because we are all tested and follow the protective rules. Due to the diagnosis, we approached the pupil with caution, the whole situation was gradually explained to her, so that nothing surprised her and she was informed about everything.
The situation turned out to be such that the student was no longer afraid of the people around her and was not afraid to take off her respirator while eating. She was already more relaxed in the classroom and could focus more on the subject.
3. třída, 8 let
Kreslení komixů
Učitelství pro 1. stupeň
Během vyučování se vším pomáhá paní asistentka. Rodiče vzhledem k diagnóze dle mého názoru nefungují tak, jak by měli. U žáčka, který potřebuje mít všechno nachystané a v pořádku, mu v podstatě každý den něco chybělo. Maminka k němu přistupuje jako k dospělému člověku, i když jí je pouze 8 let. Na jednu stranu je dobře, že jí nevytváří naivní pohled na svět, ale ne úplně ve všem je to dobře.
Když byla distanční výuka, žačce ta forma výuky řekla bych velmi vyhovovala. Díky její oblibě elektroniky měla lepší a delší pozornost při výuce a lepší výsledky. Po skončení distanční výuky s nástupem do školy se objevil problém. Myslím si, že díky důkladnému popsání situace z maminčiné strany si žačka vytvořila určitou bublinu, ze které nechtěla odejít. Ve školě byla velmi ve stresu, jelikož jí přítomnost dětí nebyla příjemná a slýchávala hlavně od dětí, proč si respirátor nesundá. K dětem i k dospělým si vybudovala velký odstup, odmítala si sundat respirátor a velmi se viru až nezdravě bála. Při vyučování se nemohla soustředit, protože se v přítomnosti spolužáků cítila nepříjemně. Při obědu si respirátor nesmyslně nadzvedávala, aby si mohla dát sousto do pusy, nebo při vycházce, kde jsme si respirátor mohli sundat, si ho odmítala sundat a nadechnout se. Musím ještě dodat, že respirátor si v podstatě vůbec neměnila, a tak jeho nošení bylo opravdu proti ní, protože už byl velmi špinavý.
Problém jsme řešili s maminkou a postupně se s žačkou problém odboural. Znovu jsme probrali problematiku viru a vysvětlili jsme znovu lehčí formou, jak se chránit proti viru a spolužáků se nemusí bát, protože jsme všichni otestovaní a dodržujeme ochranná pravidla. Vzhledem k diagnóze k žačce jsme přistupovali opatrně, celá situace se jí postupně vysvětlovala, aby ji nic nezaskočilo a byla o všem informovaná.
Situace dopadla tak, že se žačka už tolik nebála lidí kolem sebe a při jídle se nebála sundat respirátor. Ve třídě už byla uvolněnější a více se mohla věnovat učivu.