usually don't have a problem with the pupils' seating arrangements and I let them sit where they want and with whom they want. When there is a problem - for example, when students are having fun with each other and are not paying attention, I move them. On the first day of school, I saw the students of my new class for the first time and, as is my habit, I let the students sit anywhere. I gradually got to know them, remembered their names, observed their behavior, etc. For the first weeks, it seemed that the meeting order was working. The students were good, they at least had fun in class and worked. The student sitting alone in the last bench was often bored during the lesson - although he did not disturb the lesson, he did not have fun with other classmates, but he did not work as he should have. I often had to go to him saying that he should work, what should he write in his notebook.
I, the former class teacher and the other teachers tried to be very considerate of the pupil and not to make too many demands and to accommodate the boy (Even in terms of where he wants to sit) - because his father passed away a few months ago and his mother is often away from home . So the boy is very often looked after by his grandmother.
Not attending to teaching/Inattention to teaching
Once, due to changes in the schedule, we exceptionally had to move to another classroom, which had a slightly different arrangement of desks, and for the student, his favorite back desk was not here and he had to sit in the front. In that lesson, I noticed that the student works better than usual, he writes down everything on the board in his notebook, pays attention and even reports himself. I was surprised by the student's behavior. During the next lesson the following day, the student was sitting in his favorite place again and everything was in the old ways - he wasn't paying too much attention, I had to warn him that he should write in his notebook and work. During the next lesson, I transferred the student to the first desk, where he remains to this day. The pupil did not agree at first and may still disagree today. He probably feels most comfortable in the back bench, but it doesn't help him.
Transfer of student 
In the first desk, the student tries harder, writes, reports - even if his answers are not always correct, you can see that he is paying attention and wants to understand the topic. As a result, his achievement across subjects also improved. I am very sorry that I did not seat the student closer to the blackboard earlier. According to the former class teacher, he was described as a student who tries less and doesn't enjoy school much and always sat in the back benches.
11 let, 6. třída ZŠ
Mgr. Teologické nauky a teologie  Didaktik společenských věd pro 2. stupeň ZŠ
Většinou nemám problém se zasedacím pořádkem žáků a nechávám je si sedat tam, kde chtějí a s kým chtějí. Když nastane problém – například když se žáci spolu baví a nedávají pozor, přesadím je. První den školy jsem poprvé viděla žáky své nové třídy a jak to již mám ve zvyku, nechala jsem žáky sednout si kamkoliv. Postupně jsem se s nimi seznámila, zapamatovala si jejich jména, sledovala jejich chování, atd. První týdny to vypadalo, že zasedací pořádek funguje. Žáci byli hodní, v hodině se bavili minimálně a pracovali. Žák sedící sám v poslední lavici byl často při hodině znuděný – sice hodinu nevyrušoval, nebavil se s jinými spolužáky, ale nepracoval jak měl. Často jsem za ním musela chodit s tím, že má pracovat, co si má do sešitu napsat.
Já, bývalá třídní učitelka a ostatní učitelé jsme se snažily být ke žákovi velmi ohleduplní a neklást přílišné nároky a vycházet chlapci vstříc (I co se týče toho, kde chce sedět) – jeho otec totiž před několika měsíci zesnul a jeho matka je často mimo domov. Chlapce tedy velmi často hlídá babička.
Jednou jsme se kvůli změnám v rozvrhu museli výjimečně přesunout do jiné učebny, která měla trochu jinak uspořádané lavice a pro žáka zde nebyla jeho oblíbená zadní lavice a musel si sednout dopředu. V tu hodinu jsem si všimla, že žák pracuje lépe než obvykle, do sešitu si píše vše, co je na tabuli, dává pozor a dokonce se i sám hlásí. Byla jsem překvapena chováním žáka. Při další hodině následující den seděl žák opět na jeho oblíbeném místě a bylo vše ve starých kolejích – nedával příliš pozor, musela jsem ho upozorňovat, že si do sešitu má psát a pracovat. Při další hodině jsem žáka přesadila do první lavice, kde zůstává dodnes. Žák zpočátku nesouhlasil a možná nesouhlasí dodnes. V zadní lavici se patrně cítí nejvíce pohodlně, ale nesvědčí mu.
V první lavici se žák více snaží, píše si, hlásí se – i když ne vždy jeho odpovědi jsou správné, jde vidět, že dává pozor a chce tématu porozumět. V důsledku toho se zlepšil i jeho prospěch napříč předměty. Velmi mě mrzí, že jsem žáka neposadila blíže k tabuli již dříve. Již podle bývalé třídní učitelky byl popisován jako žák, který se méně snaží a škola ho moc nebaví a vždy seděl v zadních lavicích.