We had English class with one half of his class. We worked as usual, warm-up exercises, walking around the classroom, communication, video, worksheet, listening. For most of the hour, the student worked, cooperated with classmates and was actively involved in all exercises. When I handed out the worksheet and we got to the listening exercise (the students sat in the first two rows, each had a neighbor next to them and worked in pairs - each of the pairs always had a specific role in the given exercise), I first noticed that the student suddenly distracted, looks around. Then suddenly he got up and walked across half the class to a classmate and started talking to him. The classmate was sitting and was unsure of him because he probably wanted to concentrate on the exercise, but the student was standing over him and talking to him. When it took a while, I drew attention to him and asked what he was doing with the student. (I was smiling and calm, because we deal with similar situations quite often). He said (in Czech) that he didn't have a pen and that he wanted to borrow one from a classmate so he could fill in the exercises. I asked (in English) why he doesn't take something else to write with, and he (the rest of the conversation continued in English) that he didn't have the whole case, that he lost it somewhere (today) and didn't know where. I suggested that he ask in English. He tried, and the classmate said he didn't have a pen to borrow. He asked him twice more. So I suggested that he try to ask someone else, that his classmate probably won't help him. Finally, another classmate put a pencil in his hand and the student went to sit in his seat.
The class has been together for the fourth year. They get along well overall. In the first years of the grammar school, the student sometimes sang quietly in class, made various sounds, etc. In class, he sometimes interfered - talking, engaged in something other than teaching (creating something, etc.). But the group in the class accepted him very well, they take him among themselves. At the beginning of this school year, the classmates elected a pupil as the class president (the pupil also prepared an election campaign, he forwarded that he would choose the class flower as vice-president). The other teachers accept the student as he is, the math teacher claims that he is a genius at maths and is very supportive.
Nonverbal disruption of lessons, Not attending to teaching/Inattention to teaching, Verbal disruption of lessons
He said (in Czech) that he didn't have a pen and that he wanted to borrow one from a classmate so he could fill in the exercises. I asked (in English) why he doesn't take something else to write with, and he (the rest of the conversation continued in English) that he didn't have the whole case, that he lost it somewhere (today) and didn't know where. I suggested that he ask in English. He tried, and the classmate said he didn't have a pen to borrow. He asked him twice more. So I suggested that he try to ask someone else, that his classmate probably won't help him. Finally, another classmate put a pencil in his hand and the student went to sit in his seat. 'I don't have a pen, so I went to ask a classmate to lend me one.' 'Okay, so maybe you could ask him in English, huh?' 'Yeah… um, could you borrow me a pen please?' 'Okay, just when you're asking for something, you say lend. So either I can borrow or would you lend me a pen, okay?'
Interview
For the rest of the lesson, the student continued to work on the assignment, was involved and did not interrupt. After the lesson, the deputy lady brought him the forgotten case that he had left in her classroom two hours before.
14 let, 9. ročník
Tvoření  nosí si do školy velké lepidlo a často něco vyrábí), Hudba  hraje výborně na klavír a rád zpívá), Matematika  od malička ho k tomu vedl otec, počítal s ním a řešil rovnice)
VŠ, anglický a ruský jazyk
Měli jsme hodinu angličtiny s jednou půlkou jeho třídy. Pracovali jsme jako obvykle, rozehřívací cvičení, chození po třídě, komunikace, video, pracovní list, poslech. Většinu hodiny žák pracoval, spolupracoval se spolužáky a zapojoval se aktivně do všech cvičení. Když jsem rozdala pracovní list a dostali jsme se k poslechovému cvičení (žáci seděli v prvních dvou řadách, každý měl vedle sebe souseda a pracovali ve dvojicích – každý z dvojice měl vždy konkrétní roli u daného cvičení), všimla jsem si nejdřív, že je žák najednou roztěkaný, rozhlíží se kolem sebe. Pak najednou vstal a šel přes půl třídy za jedním spolužákem a začal se s ním bavit. Spolužák seděl a byl z něj nejistý, protože se asi chtěl soustředit na cvičení, ale žák nad ním stál a mluvil na něj. Když to chvíli trvalo, upozornila jsem na něj, a zeptala se, co s žákem řeší. (Usmívala jsem se a byla v klidu, protože podobné situace řešíme celkem často). Řekl (česky), že nemá propisku a že si ji chtěl od spolužáka půjčit, aby mohl vyplňovat cvičení. Zeptala jsem se (anglicky), proč si nevezme něco jiného na psaní, a on (zbytek konverzace už pokračovala anglicky), že nemá celé pouzdro, že ho někde ztratil (dnes) a neví kde. Navrhla jsem mu, ať se zeptá anglicky. On to zkusil, a spolužák řekl, že propisku na půjčení nemá. Zeptal se ho ještě dvakrát. Tak jsem mu nabídla, ať se zkusí zeptat někoho jiného, že mu spolužák asi nepomůže. Nakonec mu sám jiný spolužák strčil tužku do ruky a žák si šel sednout na své místo.
Třída je pohromadě už čtvrtý rok. Vychází spolu celkově dobře. Žák v prvních letech na gymnáziu občas v hodinách potichu zpíval, vydával různé zvuky apod. V hodinách občas ruší – mluví, zabývá se něčím jiným, než výukou (něco tvoří apod.). Kolektiv ve třídě ho ale přijal velmi dobře, berou ho mezi sebe. Na začátku tohoto školního roku si spolužáci zvolili žáka jako předsedu třídy (žák připravoval i volební kampaň, předesílal, že jako místopředsedu zvolí třídní květinu). Ostatní učitelé berou žáka takového, jaký je, matikářka tvrdí, že je génius na matiku a velmi ho podporuje.
Řekl (česky), že nemá propisku a že si ji chtěl od spolužáka půjčit, aby mohl vyplňovat cvičení. Zeptala jsem se (anglicky), proč si nevezme něco jiného na psaní, a on (zbytek konverzace už pokračovala anglicky), že nemá celé pouzdro, že ho někde ztratil (dnes) a neví kde. Navrhla jsem mu, ať se zeptá anglicky. On to zkusil, a spolužák řekl, že propisku na půjčení nemá. Zeptal se ho ještě dvakrát. Tak jsem mu nabídla, ať se zkusí zeptat někoho jiného, že mu spolužák asi nepomůže. Nakonec mu sám jiný spolužák strčil tužku do ruky a žák si šel sednout na své místo. 'Já nemám propisku, tak jsem se šel zeptat spolužáka, aby mi ji půjčil.' 'Okay, so maybe you could ask him in English, hm?' 'Yeah… ehm, could you borrow me a pen please?' 'Okay, just when you’re asking for something, you say lend. So either can I borrow or would you lend me a pen, okay?'
Žák po zbytek hodiny dál pracoval na zadané práci, zapojoval se a dál nerušil. Po hodině mu paní zástupkyně donesla zapomenuté pouzdro, které nechal dvě hodiny předtím v její učebně.