During recess, a girl from my class ran into my office and told me that her friend in the class was crying and the other classmates were laughing at her. I immediately went to the classroom with her to find out what happened. As I opened the door, the laughter slowly died down as the children noticed me. A crying girl was sitting in the first pew, crying. I asked her what someone did to her, but she couldn't talk. Someone in the class shouted, 'Nobody did anything to her, jeez!' Therefore, I decided to talk to the girl alone and took her to the science classroom, which was empty at the time. In the classroom, I offered her a tissue and she slowly started talking. She told me that one of her classmates took pictures of her in the toilet cubicle and immediately after that she published several photos on social networks and sent the link to them to other classmates.
The problem student who took pictures of her classmate in the toilet was always a problem child. Her father is rich and gives his daughter everything in abundance. The student has no disadvantage. She is used to getting whatever she asks for. It can be said that her parents are absolutely unable to raise her, but they don't want to admit it. In class, she is popular with most of her classmates, or so she thinks. The teachers in her class repeatedly complain about her behavior. She often solves her disruptions (verbally, throwing various objects across the classroom,...) by testing her from the material already covered. She doesn't react to it in any way and doesn't even try to answer the individual questions in any decent way. He usually responds with the words: 'How am I supposed to know?', 'What do I know?' or 'Look it up in the textbook if you're so interested.' Bad grades don't faze her in the least. When the teacher threatens to invite her parents to school, she usually shrugs her shoulders or suggests that it will annoy her father to listen to stupid talk. The teachers have to repeatedly remind her to write in her notebooks, not to put her feet on the desk, not to use her mobile phone, etc.
Bullying
After the interview with the injured student, I returned to the classroom, where classes were already taking place at that moment. I asked the teacher to release the problematic student from the lesson. I took her to the principal's office. The principal and I found out from her on which social networks she had published pictures of her classmate and we immediately deleted them from them with the help of another colleague. Unfortunately, there were already comments on the pictures from strangers, who we had to inform that it was a criminal offense and to agree with them to delete the comments and not to spread these pictures any further. The father of the problematic pupil and the mother of the damaged pupil came to the school. Both pupils and their parents were invited to the headmistress. The father of the problematic student did not show any interest in the correct solution to the problem and denied his daughter's guilt. Unfortunately, he was one of the school's biggest investors and the headmistress didn't want to upset him. That's why I couldn't push for a bigger punishment and the problematic pupil was reprimanded by the class teacher, which in my opinion is not a sufficient punishment for such a serious offence.
Consequences, Interview
definitely cannot say that I am satisfied with the solution to the problem. The bullying by the problem student continued, so I invited the mother of the damaged student once more and told her that it would be best to transfer her daughter to another class so that she would not come into contact with the problem student as much. But the mother decided to enroll her daughter in another school. The problematic pupil continued her inappropriate behavior throughout her compulsory schooling. I have never been able to push for a higher punishment, although I think that a 2 on behavior would be an adequate punishment for the behavior of the student mentioned above.
sociální sítě
Lhaní,Šikana,Rušení výuky,Agrese
O přestávce do mého kabinetu přiběhla dívka z mé třídy a řekla mi, že její kamarádka ve třídě pláče a ostatní spolužačky se jí smějí. Okamžitě jsem s ní šla do třídy, abych zjistila, co se stalo. Když jsem otevřela dveře, smích pomalu utichl, když si mě děti všimly. V první lavici seděla plačící dívka a plakala. Zeptala jsem se jí, co jí kdo udělal, ale nedokázala se rozpovídat. Někdo ve třídě vykřikl: 'Nikdo jí nic neudělal, ježíš!' Proto jsem se rozhodla promluvit si s dívkou o samotě a vzala jsem ji do učebny přírodopisu, která byla v tu chvíli prázdná. V učebně jsem jí nabídla papírový kapesníček a ona se pomalu rozpovídala. Sdělila mi, že ji jedna ze spolužaček fotila v kabince na toaletě a hned poté několik fotek zveřejnila na sociálních sítích a odkaz na ně rozeslala ostatním spolužákům.
Problémová dívka, která svoji spolužačku fotila na toaletě, byla vždy problémové dítě. Její tatínek je bohatý a své dceři dopřává všeho v hojném množství. Dívka nemá žádné znevýhodnění. Je zvyklá dostat vše, o co si řekne. Dá se říct, že rodiče její výchovu absolutně nezvládají, ale nechtějí si to připustit. Dívka je ve třídě mezi většinou spolužáků oblíbená, nebo si to alespoň myslí. Učitelé vyučující v její třídě si opakovaně stěžují na její chování. Často její vyrušování (slovní, házení různých předmětů přes třídu,...) řeší tím, že ji zkouší z již probrané látky. Ona na to nijak nereaguje a ani se nesnaží na jednotlivé otázky jakkoliv slušně odpovídat. Většinou reaguje slovy: 'Jak to mám asi tak vědět?', 'Co já vím?' nebo 'Si to najděte v učebnici, když Vás to tak zajímá.' Špatné známky ji nijak nevyvádí z míry. Když jí učitel pohrozí, že si do školy pozve její rodiče, většinou reaguje pokrčením ramen nebo naznačí, že otce bude otravovat poslouchat hloupé řeči. Učitelé ji opakovaně musejí napomínat, aby si psala do sešitů, aby nepokládala nohy na lavici, aby nepoužívala mobilní telefon atd.
Po rozhovoru s poškozenou dívkou jsem se vrátila do třídy, kde už se v tu chvíli konala výuka. Požádala jsem vyučující, aby z výuky uvolnila problémovou dívku. Odvedla jsem ji do ředitelny. S ředitelkou jsme od ní zjistily, na jakých sociálních sítích snímky spolužačky zveřejnila a okamžitě jsme je z nich za pomoci dalšího kolegy vymazaly. Bohužel už byly u snímků komentáře od cizích lidí, které jsme museli informovat, že se jedná o trestný čin a domluvit se s nimi na vymazání komentářů a další nešíření těchto snímků. Do školy přijel otec problémové dívky a matka poškozené dívky. Obě dívky s rodiči byly pozvány k ředitelce. Otec problémové dívky celou dobu nejevil zájem o správné řešení vzniklého problému a odmítal vinu své dcery. Bohužel byl jedním z větších investorů školy a ředitelka si ho nechtěla popudit. Proto jsem nedokázala prosadit větší trest a problémová dívka tak dostala důtku třídního učitele, což podle mého názoru není dostačující trest za tak vážné provinění.
Jednoznačně nemohu říct, že bych s řešením problému byla spokojená. K šikaně ze strany problémové dívky docházelo dál, proto jsem si ještě jednou pozvala maminku poškozené dívky a řekla jsem jí, že by bylo nejlepší přeřadit její dceru do jiné třídy, aby s problémovou dívkou nepřicházela tolik do kontaktu. Maminka se ale rozhodla, že svoji dceru zapíše do jiné školy. Problémová dívka ve svém nevhodném chování pokračovala po celou dobu povinné školní docházky. Nikdy se mi nepodařilo prosadit vyšší trest, ačkoliv si myslím, že dvojka z chování by byla adekvátním trestem za výše zmíněné chování žákyně.