On Thursday at the beginning of the school year, I went for a walk with my class as part of the first adaptation day with TU. Another colleague went with us. The students' behavior was problem-free throughout the morning. Pupils talked, played, competed. Before noon, we waited for lunch for about 20 minutes, so I parted at the children's playground, which is in the immediate vicinity of the school cafeteria. Before leaving for lunch, I called the students to count each other and everyone went either to lunch or to their homes. This is where we saw the whole class for the last time that day. In the afternoon, I received a message from the mother of one of my students that her daughter had been attacked during the morning. 'Hello teacher, I am writing about today's incident that happened in the morning before you went to lunch with the class. My daughter came home with her cousin saying that a classmate attacked her and punched her several times in the chest followed by a slap. Right after she wanted to defend her cousin from the lower grade. I would like to solve this situation, I don't want a repeat of the previous years. I will inform the headmistress about this incident. With regards...' This news surprised me a lot, because none of the children informed me that something had happened on the playground. I texted the student's mother to say thank you for the message and that it would be resolved the next day. In retrospect, I learned that my mother had called the principal even before she sent me the message. The headmistress discussed it with the pupil and during the investigation by the team it was found that there were other versions.
The class is very lively, especially some boys have disciplinary problems and resolve disputes with each other during breaks or even outside the school premises. There is jealousy among some of the girls, including the female student. She is not happy that her classmates also started going to the riding club. The student has behavioral problems, often lies. Another pupil is slightly above average, a problem-free pupil. Otherwise, the class works quite well as a collective.
Physical aggression, Lying and cheating
The next morning, we sat down with the class and everyone who wanted to could comment on the situation. I found out that when the children were on the playground, there were also first-graders there, and one of them, who was a cousin of the student, started throwing apples at the student. And so that the pupil would not go after the little first grader, he turned to the pupil to tell him to stop throwing apples at him. Instead of the pupil reprimanding the cousin, both continued to throw apples at the pupil. That's why the student got angry and probably touched the student somehow. The pupil claimed that he definitely did not punch the pupil in the chest. None of the other classmates saw the pupil hit the pupil, they only saw the apples being thrown. It was obvious that the pupil was not telling the whole truth, because she stuttered and gave a different version each time. In the end, everything was resolved by agreement by clarifying that such things must be reported immediately. The student and the student shook hands and the student apologized as a precaution, although he probably didn't do it. The student had to comment on whether she agreed with this solution. She answered yes.
Agreement, Working with the collective, Interview
wrote an e-mail to the student's mother, saying that the problem was solved by agreement. After a week, the student was not feeling well during class and her mother came to pick her up. She asked me out of the class during class and asked me how the incident was resolved. I told her that they would make arrangements and that the school team was dealing with it. The mother's reaction was impulsive, she started to raise her voice and claim that other students also saw the pounding in the chest, but did not confirm this version in front of the teacher. The mother claimed that her daughter was always right and that she had been bullied before and that she was definitely bullied. Žačka stood next to her mother and did not speak. Much of the conversation was overheard by the children in the class and then blamed on the student. The mother apparently accepted this solution and did not speak again. The teacher thinks she handled the situation well and doesn't know what she would have done differently.
11 let, 5.ročník
otevřená otázka	Koně, jízda na koních, vlastní hříbě
Lhaní
Magisterské vysokoškolské vzdělání (dějepis,občanská výchova)
Ve čtvrtek začátkem školního roku jsem se svojí třídou šla v rámci prvního adaptačního dne s TU na procházku. Šla s námi i další kolegyně. Celé dopoledne bylo chování žáků bezproblémové. Žáci si povídali, hráli si, soutěžili. Před polednem jsme okolo 20 minut čekali na oběd a tak jsem dala rozchod na dětském hříšti, které je v bezprostřední blízkosti školní jídelny. Před odchodem na oběd jsem žáky svolala, abychom se spočítali a všichni se odebrali buď na oběd nebo do svých domovů. Zde jsme se toho dne s celou třídou viděli naposledy. Odpoledne jsem dostala zprávu od matky jedné mé žačky, že dcera byla během dopoledne napadena. 'Dobrý den paní učitelko, píši ohledně dnešního incidentu co se stal v dopoledních hodinách než jste šli se třídou na oběd. Přišla domů moje dcera s bratrancem s tím, že ji spolužák napadl a několikrát ji udeřil pěstí do hrudníku a následovala facka. Hned po tom co chtěla bránit svého bratrance z nižšího ročníku. Ráda bych tuto situaci řešila, nechci aby se opakovalo to co předešlé ročníky. O tomto incidentu budu informovat paní ředitelku. S pozdravem....' Tato zpráva mne velmi zaskočila, protože mne nikdo z dětí neinformoval, že se na hřišti něco stalo. Odepsala jsem mamince žačky, že děkuji za zprávu a že se to druhý den vyřeší. Zpětně jsem se dozvěděla, že matka volala paní ředitelce ještě dřív, než mi poslala tu zprávu. Paní ředitelka to řešila se žákem a při vyšetřování týmem se zjistilo, že jsou jiné verze.
Třída je velmi živá, obzvláště někteří chlapci mají kázeňské problémy a řeší mezi sebou spory během přestávek nebo i mimo školní prostory. Mezi některými dívkami, včetně žačky panuje žárlivost. Je nerada, že její spolužačky začaly také chodit do jezdeckého kroužku. Žák má problémy v chování, často lže. Jiný žák je lehce nadprůměrný, bezproblémový žák. Jinak třída pracuje jako kolektiv celkem dobře.
Druhý den ráno jsme si se třídou sedli a každý kdo chtěl, se mohl k dané situaci vyjádřit. Zjistila jsem, že když děti byly na hřišti, byli tam i prvňáci a jeden z nich, který byl bratranec žačky, začal na žáka házet jablka. A aby žák nešel na malého prvňáka, obrátil se na žačku, aby mu domluvila a přestal na něj házet jablka. Místo toho, aby žačka bratrance pokárala, pokračovali oba v házení jablek na žáka. Proto se žák rozlobil a asi se žačky nějak dotkl. Žák tvrdil, že žačku rozhodně nebouchal pěstí do hrudníku. Žádný z dalších spolužáků neviděl, že by žák žačku udeřil, viděli jen házení jablek. Bylo zřejmé, že žačka nemluví zcela pravdu, protože se zadrhávala a pokaždé měla jinou verzi. Nakonec se vše vyřešilo domluvou ujasněním si, že takovéto věci se musí hlásit hned. Žák si s žačkou podali ruce a žák se preventivně omluvil, i když to asi neudělal. Žačka se měla vyjádřit, zda-li souhlasí s tímto vyřešením. Odpověděla ano.
Matce žačky jsem napsala e-mail, s tím, že problém byl vyřešen domluvou. Po týdnu nebylo žačce během vyučování dobře a matka si pro ni přijela. Vyžádala si mne ze třídy během výuky a ptala se mne, jak byl incident vyřešen. Odpověděla jsem ji, že domluvou a že se tím zabývá školní tým. Reakce matky byla impulsivní, začala zvyšovat hlas a tvrdit, že to bušení do hrudi viděli i další žáci, kteří tuto verzi před paní učitelkou nepotvrdili. Matka tvrdila, že její dcera má vždy pravdu a že se již se šikanou dříve setkala a toto, že je určitě šikana. Žačka stála vedle matky a nemluvila. Velkou část rozhovoru slyšely děti ve třídě a poté dávali žačce za zlé. Matka zřejmě přijala toto řešení a již se neozvala. Paní učitelka si myslí, že danou situaci zvládla dobře a neví, co by dělala jinak.