taught mathematics and physics in the second year in the 7th C. I quite liked this class, of course there were students with different character traits in it, but no troublemakers. This class also included a 13-year-old student who, unlike me, mastered social networks brilliantly. At my advanced age, unfortunately, or rather thanks to God, I don't have Facebook or anything like that. Žačka and her friends spent every free moment on social networks. I didn't understand what they could do there all the time. One day it got to the point where I confiscated their cell phones in class. Perhaps this was the impetus for the pupil's strange behavior that followed.
few days later, the director called me to the director's office. I had no idea what was waiting for me there. When I arrived to see him, the teacher who teaches music and physical education at the school was also sitting there. After a while, the principal started talking about class 7. C. He asked me if I had any problems with this class. I didn't remember any at that moment, because I never had any conflict with this class. They both looked at me in amazement. The director then showed me a collage of two photos from the lesson on the computer, which consisted of my photo and a photo of the teacher, where some word in English is written above our heads. Since I only know a few sentences in English, I didn't know what it meant. After that I found out that there was something to the effect that we were completely stupid. As I said before, I don't understand social media, so both gentlemen had to explain to me where they got the photo. I found out that the photo appeared in a social media story posted by a 7th C student and it was only there for 24 hours. All of her social friends were said to be able to see this photo. So I was wondering how she got to Mr. Director. I was told that the photo was sent to the teacher by his niece, who follows the student on social media. The teacher was very touched by this, so he demanded that the student's parents be invited to the school. Žačka lived in a divorced family in alternating care. The parents did not get along very well, so only the mother came to school.
Verbal aggression
When she arrived, we were both called into the principal's office to draw the consequences of her behavior. The teacher was very mad. He considered the photo that the student posted on a social network to be an insult to his person. I took it more as a prank, as the pupil was always an exemplary girl. In the principal's office, after diligently searching for and against, the teacher demanded that the student be awarded 3 for this behavior. I finally agreed with this solution, because the teacher convinced me that what the student did was not only an insult to my profession, but also to my person, and that no student should allow this to happen to their teachers. Žačka's mother did not agree with the solution at first, but after a long educational monologue from the teacher, she came to a different opinion. She was glad that her daughter's misdemeanor happened in the 7th grade and not later, when the report card is already entered on applications to secondary schools.
Consequences, Interview
Looking back on this situation, I would definitely disagree with the teacher's solution. I would suggest an agreement. We would only joke with her that she can't afford to take out her anger on teachers in such a public way. Furthermore, it would be a good idea to teach her about social networks and encourage her to use safe places to relieve her anger. In case of repetition, draw stricter consequences. Unfortunately, I came to this solution only now, maybe it's also because I don't just get thrown off by something anymore. But it is true that since then the pupil has not allowed herself anything similar. And if so, at least it didn't reach us.
13 let, 7. ročník
sport – atletika, sociální sítě
Vysokoškolské (titul Mgr.), matematika a fyzika
Vyučovala jsem druhým rokem matematiku a fyziku v 7. C. Tuto třídu jsem měla docela ráda, samozřejmě v ní byly žáci s různými charakterovými rysy, ale žádný průšvihář. Součástí této třídy byla také 13letá žačka, která narozdíl ode mě ovládala bravurně sociální sítě. Ve svém pokročilejším věku bohužel nebo spíše bohudíky nemám Facebook ani nic tomu podobného. Žačka a její kamarádky trávily na sociálních sítích každou volnou chvíli. Nechápala jsem, co tam můžou pořád dělat. Jednoho dne to dospělo až k tomu, že jsem jim zabavila ve výuce mobilní telefony. Možná to byl ten impulz pro žaččino podivuhodné chování, které pak následovalo.
Za pár dní si mě pan ředitel zavolal do ředitelny. Vůbec jsem netušila, co tam na mě čeká. Když jsem za ním dorazila, seděl tam také pan učitel, který na škole vyučuje hudební a tělesnou výchovu. Po chvíli pan ředitel začal mluvit o třídě 7. C. Zeptal se mě, jestli s touto třídou mám nějaké problémy. V ten moment jsem si na žádný nevzpomněla, protože jsem žádný konflikt s touto třídou nikdy neměla. Oba se na mě udiveně dívali. Pan ředitel mi poté ukázal na počítači koláž dvou fotek z výuky, která se skládala z mé fotky a fotky pana učitele, kde nad hlavami máme napsané nějaké slovo v angličtině. Jelikož anglicky umím jen pár vět, nevěděla jsem, co to znamená. Poté jsem zjistila, že tam bylo něco v tom smyslu, že jsme úplně hloupí. Jak jsem dříve řekla, sociálním sítím nerozumím, a proto mi oba pánové museli vysvětlit, kde tu fotku vzali. Zjistila jsem, že fotka se objevila v příběhu na sociální síti, kterou tam dala žákyně 7. C a byla tam pouhých 24 hodin. Tuto fotku prý mohli vidět všichni její sociální přátelé. Zajímalo mě tedy, jak se dostala k panu řediteli. Bylo mi odpovězeno, že fotku poslala panu učiteli jeho neteř, která žačku sleduje na sociální síti. Pana učitele se to velice dotklo, proto požadoval, aby byly do školy pozváni žaččini rodiče. Žačka žila v rozvedené rodině ve střídavé péči. Rodiče spolu moc dobře nevycházely, a proto do školy přišla pouze maminka.
Když dorazila, byli jsme oba přizváni do ředitelny, kde jsme měli vyvodit důsledky jejího chování. Pan učitel byl velice nepříčetný. Fotku, kterou žačka umístila na sociální síť považoval za urážku své osoby. Já to brala spíše jako klukovinu, jelikož žačka byla vždy vzorná dívka. V ředitelně po usilovném hledání pro a proti, se pan učitel domáhal, aby žačka byla za tento čin udělena 3 z chování. S tímto řešením jsem nakonec souhlasila, jelikož mě pan učitel přesvědčil, že to, co žačka udělala byla nejen urážka mé profese, ale i mé osoby a že toto by si žádný žák neměl dovolit ke svým učitelům. Žaččina maminka s řešením nejprve nesouhlasila, ale po dlouhém výchovném monologu pana učitele dospěla k jinému názoru. Byla ráda, že se stal dceřin prohřešek v 7. třídě a ne později, kdy se už vysvědčení zapisuje na přihlášky na střední školy.
Když se na tuto situaci dívám zpětně, určitě bych s řešením pana učitele nesouhlasila. Navrhla bych domluvu. Pouze bychom se s ní pobavili, že si vybíjení vzteku na učitelích nemůže dovolit takto veřejně. Dále by jí bylo dobré poučit a upozornit na sociální sítě a vybídnout na používání bezpečných míst pro ulevení si od rozzlobení. V případě opakování vyvodit přísnější důsledky. Bohužel jsem k tomuto řešení došla až teď, možná je to i tím, že už mě jen tak něco nerozhodí. Je ale pravdou, že od té doby si žačka už nic podobného nedovolila. A pokud ano, tak k nám se to aspoň nedostalo.