The student regularly misses classes, missing even 3-4 days out of five. There are periods when he attends school more, but in general his absence is very high. He does not suffer from any major diagnosis. In the excuse from the mother who takes care of him, the most common reason is morning sickness and anxiety. He has three siblings, two older and one younger. The mother states that by default older children take care of the younger ones, which is the reason for their more frequent absences. The older siblings are former pupils of this school, however, more detailed information about their behavior and attendance is no longer available. The student has been in the team with the children since the first grade. There were never significantly strained relationships between classmates. He was thus integrated into the team, but with increasing absences over the past two to three years, he is clearly distancing himself from his classmates. The first problems with absence started before the covid era and online teaching, when the pupil began to be absent often. With online teaching, his absence from classes increased even more, allegedly due to the limited possibilities of internet connection at home. After returning to physical education, the situation is very bad and there are no more people coming to school than they are.
The student is immature for his age. There is a persistent mild speech impediment in his oral expression. He supplements the narrative with a lot of fantasy narration, from which it is evident that he is unable to distinguish reality from fantasy. Due to the topic, it is assumed that he spends most of his time at home playing games on the Playstation or watching TV. He often misses classes due to illness. The student is calm in class, does not disturb in any way beyond the standard. His workload is very small. He is not able to start work independently, he needs an invitation from the teacher, nor to continue it. He requires constant assistance with exercises and tasks, otherwise he is inattentive and very slow. He maintains a slow work pace even under supervision. He is also not able to prepare for classes at home and make up for missed lessons. Also, the level of knowledge and the ability to learn the material is unfortunately at a very low level.
Attendance problems
didn't know what to do anymore. Of course, we wanted to solve it with the parents, but we don't even know what the father looks like, and the mother either comes, promises mountains, but nothing happens, or she apologizes and doesn't come to the meeting at all. After consulting with colleagues, who also complained about the student's absence, I turned to the school psychologist. She invited the pupil and a support measure was proposed - so that the mother would find time for the pupil among the siblings, which she would dedicate to him individually, for example by reading together or setting up evening rituals. The student likes fables and rumours. He says he also reads texts with biblical themes with his mother. At other meetings, the pupil said that now he and his mother read, play puzzles or cards in the evenings. The psychologist discussed relaxation techniques with him, which he can include in the evening before going to bed, or in the morning when he is feeling sick, to alleviate and induce calmness. This information was also passed on to his mother.
Interview, Cooperation with experts
After establishing contact with the psychologist, there was a tendency to improve the situation in the field of attendance. The student was absent only once or twice a week. Of course, it's still not enough, but we were happy for it. After several weeks of regular meetings with a psychologist, he also stated for the first time that he had not experienced morning sickness in the past week. We were happy and hoped that the situation would only continue to improve. The student was still sitting with the children. Of course, some of them already showed a mental shift compared to him, or a slight aloofness, because they really didn't meet much anymore, but he still belonged to them and, according to his words, he wanted to advance to a higher grade with them. Unfortunately, that was not possible in the end. After such a brighter period, when we all thought we had managed to solve it, that the mother had also finally reacted, we thought that she must have understood that if she didn't work with him at home, she would probably fail. His average was really bad. In some subjects, there was nothing to make him. Well, except for attendance, almost nothing has changed. And unfortunately, it didn't last long with her either. Towards the end of the school year, the situation began to return to its old ways. He was excused with alleged severe digestive problems, however we never received a confirmation from the doctor. Of course, his gaps in learning were already so big that in the end he had to repeat the year anyway due to several subjects. It's a shame.
12 let, 6. ročník
Hra na playstationu, sledování seriálů
Absence
Mgr. – Čj, Hv
Žák pravidelně zameškává výuku, chybí i 3-4 dny z pěti. Střídají se období, kdy navštěvuje školu více, ale obecně je jeho absence velmi vysoká. Netrpí žádnou závažnější diagnózou. V omluvence od matky, která se o něj stará, jako nejčastější důvod stává ranní nevolnost a úzkost. Má tři sourozence, dva starší a jednoho mladšího. Matka uvádí, že se standardně starší děti starají o ty mladší, což bývá důvodem k jejich častějším absencím. Starší sourozenci jsou bývalými žáky této školy, podrobnější informace o jejich chování a docházce však již nejsou k dispozici. Žák je s dětmi v kolektivu již od první třídy. Mezi spolužáky nepanovaly nikdy výrazně napjaté vztahy. Byl tedy do kolektivu integrován, ale se zvyšující se absencí v období posledních dvou až tří let je patrné oddálení od spolužáků. První problémy s absencí začaly před covidovou dobou a online vyučováním, kdy žák začínal často chybět. Při online výuce jeho absence na hodinách ještě vzrostla, údajně kvůli omezeným možnostem internetového připojení domácnosti. Po návratu k fyzické výuce je situace velmi špatná a do školy více nedochází, než dochází.
Žák se na svůj věk projevuje nevyzrále. V jeho ústním projevu je přetrvávající mírná řečová vada. Vyprávění doplňuje množstvím fantazijního vyprávění, ze kterého je patrné, že není schopen rozlišit realitu od fantazie. Vzhledem k tematice panuje domněnka, že většinu času stráveného doma věnuje hrám na playstationu nebo sledování televize. Často zameškává výuku z důvodu nemoci. Ve vyučování je žák klidný, nijak nadstandardně nevyrušuje. Jeho pracovní nasazení je velmi malé. Není schopen se samostatně pustit do práce, potřebuje vyzvání od učitelky, ani v ní pokračovat. Vyžaduje neustálou asistenci při plnění cvičení a úkolů, jinak je nepozorný a velmi pomalý. Pomalé pracovní tempo si udržuje i při dohledu. Taktéž na výuku se není schopen doma připravovat a doplnit si zameškané učivo. Také úroveň znalostí a schopnost osvojení si látky je bohužel na velmi nízké úrovni.
Už jsem nevěděla, co mám dělat. Samozřejmě jsme to chtěli řešit s rodiči, ale otec ani nevíme, jak vypadá a matka buď přijde, slibuje hory doly, ale neděje se nic, nebo se omluví a na schůzku vůbec nedorazí. Po poradě s kolegy, kteří si také stěžovaly na žákův absenci, jsem se obrátila na školní psycholožku. Pozvala si žáka a bylo navrženo podpůrné opatření – aby si na žáka matka mezi sourozenci našla čas, který mu bude individuálně věnovat například společným čtením nebo nastavení večerních rituálů. Žák má rád báje a pověsti. S matkou prý čte také texty s biblickou tematikou. Na dalších setkáních pak žák řekl, že si nyní s matkou po večerech čtou, hrají puzzle nebo karty. Paní psycholožka s ním probrala relaxační techniky, které může zařadit večer před spaním, případně ráno při nevolnosti, na zmírnění a navození klidu. Tato informace byla předána také jeho matce.
Po navázání kontaktu s psycholožkou došlo k tendenci zlepšování situace v oblasti docházky. Žák chyběl už pouze jednou až dvakrát týdně. Samozřejmě to pořád není málo, ale byli jsme rádi i za to. Po několika týdnech pravidelných setkání u psycholožky také poprvé uvedl, že uplynulý týden už ranní nevolnost nepociťoval. Měli jsme radost a doufali, že se situace bude nadále jen zlepšovat. Žák si s dětmi stále seděl. Samozřejmě u některých už byl vidět mentální posun oproti němu, nebo mírná odtažitost, protože se už skutečně setkávali hodně málo, ale stále k nim patřil a podle jeho slov s nimi chtěl postoupit do vyššího ročníku. To bohužel ale nakonec nebylo možné. Po takovém světlejším období, kdy jsme si všichni mysleli, že se nám to podařilo vyřešit, že matka také konečně zareagovala, říkali jsme si, že asi pochopila, že jestli s ním doma nezabere, tak pravděpodobně propadne. Jeho průměr byl opravdu špatný. V některých předmětech ani nebyl z čeho ho dělat. No, ale kromě docházky se takřka nic nezměnilo. A bohužel ani s ní to nebylo na dlouho. Ke konci školního roku už se situace zase začala vracet do starých kolejí. Byl omlouván s údajnými silnými zažívacími obtížemi, nicméně potvrzení od lékaře jsme se nikdy nedočkali. Jeho mezery v učení už byly samozřejmě tak velké, že si nakonec musel ročník stejně kvůli několika předmětům zopakovat. Je to škoda.