For about two weeks now, I have registered strained relations between two students. They constantly provoked each other during breaks and verbally attacked each other according to their age group. After about a week, the situation escalated to such an extent that one pupil began physically harming the other - scratching him. The parents were informed about the situation, but the situation continued.
Žačka is a student in the fourth grade of a regular elementary school. There are 15 children in the class he attends, including 3 students with special needs. After four years, the class collective is well-knit and, apart from occasional minor conflicts between individuals, there is a pleasant atmosphere in this class. The student spends a sufficient amount of time preparing for classes, her results are average, rather slightly above average. He comes from a fully functioning family, lives with both parents and shows no signs of deprivation. She actively reports to the class, she is very happy to share experiences and experiences from everyday life with her classmates. In her spare time, she likes to draw and express herself creatively. Among her favorite subjects are art education and work activities, in which she can give vent to her enthusiasm and natural talent. However, if there is a conflict with classmates, the student often tolerates such a situation very poorly. However, he is not only passive, but actively involved in the conflict, and the situation often escalates, such as, for example, during a conflict with another student.
Physical aggression, Verbal aggression
After two weeks, the students and I came across the topic of conflict during the Czech language lesson. So I asked the class to describe what such a conflict looks like and whether they have already encountered one. As expected, the class pointed out the strained relations between the two students, because they also noticed their conflict. So I asked the students to try to propose a solution to this situation. One of the boys suggested that they should apologize to each other and promise not to hurt each other again. Both students did not want to apologize, but I gave them enough space to think, and then it worked out and the mutual apology went without any major problems. Teacher: 'Do you think it would be nice to apologize to each other for how badly you treated each other?' Both students nod inaudibly and somewhat reluctantly. Teacher: 'So can I ask you to look each other in the eyes now and apologize?' One student mumbles something unintelligible. Second pupil: 'Excuse me.' The first student starts walking to his desk. Teacher: 'I didn't hear any apology from you.' First pupil: 'I already said sorry.' Teacher: 'I probably didn't hear your answer. Now everything is fine and you can sit down.'
Agreement, Interview
The following hour we talked about pets and I asked the children to share with me their experiences with animals. After a few minutes, one pupil came forward and enthusiastically asked me if they and the other pupil could tell the class about their shared experience. I stood there surprised, because I did not expect that there would be such a quick reconciliation between the children. So I expressed my enthusiasm about how the conflict between them was resolved and, together with my classmates, we rewarded their efforts with applause. Since this incident, there have been no similar incidents between the two students.
4. ročník
Kreslení, hraní si s kamarády a domácími mazlíčky
Fyzické násilí
Kurz asistenta pedagoga + probíhající kombinované studium VŠ – Učitelství pro 1. stupeň základní školy
Již po dobu přibližně dvou týdnů jsem registrovala vypjaté vztahy mezi dvěma žáky. Neustále se během přestávek vzájemně provokovali a slovně se napadali příslušně k jejich věkové kategorii. Přibližně po týdnu se situace vyhrotila natolik, že jeden žák začal druhému fyzicky ubližovat – škrábat ho. O situaci byli informováni rodiče, nicméně stav i nadále pokračoval.
Žačka je žačkou čtvrté třídy běžné základní školy. Ve třídě, kterou navštěvuje, je 15 dětí, z toho 3 žáci se speciálními potřebami. Kolektiv třídy je po čtyřech letech dobře stmelený a až na občasné drobné konflikty mezi jednotlivci panuje v této třídě příjemná atmosféra. Žačka přípravě na výuku věnuje dostatečné množství času, její výsledky jsou průměrné, spíše až lehce nadprůměrné. Pochází z plně funkční rodiny, žije s oběma rodiči a nevykazuje žádné známky nedostatku. O hodině se aktivně hlásí, velmi ráda se svými spolužáky sdílí zážitky a zkušenosti z běžného života. Ve volném čase ráda kreslí a výtvarně se projevuje. Mezi její oblíbené předměty tedy patří především výtvarná výchova a pracovní činnosti, ve kterých může dát průchod svému nadšení a přirozenému talentu. Pokud ovšem dojde ke konfliktu se spolužáky, žačka často takovou situaci snáší velmi špatně. Není ovšem pouze pasivní, ale aktivně se do konfliktu zapojí a často tedy dochází k vyhrocení situace, jako například právě při konfliktu s druhým žákem.
Po dvou týdnech jsme s žáky příhodně během hodiny českého jazyka narazili na téma konflikt. Požádala jsem tedy třídu, aby popsala, jak takový konflikt přibližně vypadá a zda se již s nějakým setkala. Dle očekávání třída poukázala na vyhrocené vztahy mezi dvěma žáky, neb si jejich konfliktu také všimla. Požádala jsem tedy žáky, aby se pokusili navrhnout řešení této situace. Jeden z chlapců navrhl, že by bylo vhodné, aby se jeden druhému omluvili a slíbili si, že si již nadále nebudou ubližovat. Oba žáci se do omluvy příliš nechtělo, nechala jsem jim ovšem dostatek prostoru pro přemýšlení a následně se zadařilo a vzájemná omluva proběhla bez větších problémů. Učitelka: 'Myslíte, že by bylo hezké se jeden druhému omluvit za to, jak nepěkně jste se k sobě chovali?' Oba žáci neslyšně a trochu neochotně přikyvují. Učitelka: 'Mohu vás tedy požádat, abyste se teď vzájemně podívali jeden druhému do očí a omluvili se?' Jeden žák cosi nesrozumitelně zamumlá. Druhý žák: 'Promiň.' První žák začne odcházet ke své lavici. Učitelka: 'Já jsem od tebe žádnou omluvu neslyšela.' První žák: 'Já už jsem ale říkala promiň.' Učitelka: 'Nejspíš jsem tedy tvou odpověď neslyšela. Teď je již vše v pořádku a můžete se jít posadit.'
Následující hodinu jsme se pak bavili o domácích zvířatech a požádala jsem děti, aby se se mnou podělily o své zážitky se zvířaty. Po několika minutách se přihlásila jedna žačka a plna nadšení mne požádala, zda by společně s druhým žákem mohli povědět třídě o jejich společném zážitku. Zůstala jsem překvapeně stát, neb jsem nečekala, že mezi dětmi dojde k tak rychlému usmíření. Vyjádřila jsem tedy své nadšení z toho, jak se konflikt mezi nimi vyřešil a společně se spolužáky jsme jejich snahu odměnili potleskem. Od tohoto incidentu již dále mezi oběma žáky k podobným incidentům nedocházelo.