Right after the beginning of the school year, a problem arose in the form of a student who constantly wanted to fight with someone. At first, I didn't know about the problem, because the student always behaved very politely in front of me, but during breaks he 'broke off his chain' and tried martial arts on other classmates. He kicked his legs, fists, kicked in the stomach and head. He chose the victims of his kicks at random. He probably wanted to show off how good he was and kicked headlong. At first the classmates kept quiet and the problem continued for about a week, but then the student's behavior worsened and his classmates brought the problem to my attention. I wanted to see for myself, so I discreetly peeked into the class during the break and everything they said was true. I immediately stopped the student practicing martial arts and began to deal with his behavior.
Martial arts student - average performance, extrovert, wanted to show off. The class - at first tolerated and basically supported the student's behavior, a good team including a student practicing martial arts, partial disintegration of the team after the student's behavior. Descriptive data on the case report: Pupil's age and grade: 3rd grade, 9 years old. Student's gender: Male. The student lives with both parents. Recurring problem behavior: Yes, about 2 months. Behavioral disorders: No. Confirmed diagnosis of the pupil/s: No. Student benefit - subjective view: Average. Student's interests: Football. Did you use procedures based on a specific approach in the solution? No.
Physical aggression
The hour after the student's act, I sat down with the children and asked them how they would handle different cases of similar situations that the student committed. I didn't name anyone so that no more arguments and other problems would arise. The children would solve it with notes. Of course, this is not a good solution to the situation and usually does not help anything, so I decided to do something completely different. The next day, I divided the class into small groups and the students acted in skits with good and bad situations while filming themselves. For example, how to say hello, how to come to class, what to do if someone gets sick. The students enjoyed it very much. After that, with the help of the introductory scenes, we came to this situation where the student practices martial arts on his classmates. The incriminated pupil was a star - his potential was fulfilled. He needed attention and this got it and then he realized his actions and stopped. That way, I didn't have to deal with the situation with my parents or my superior.
Working with the collective, Interview
The whole class liked filming the skits and so they continued. They could always look at the interactive whiteboard afterwards and discuss what they did well and what they did wrong. The student stopped his behavior. He realized it was wrong and started attending a martial arts club. This ended the problems in the class and the class worked together again.
3. třída, 9let
Fotbal
Mgr.
Hned po začátku školního roku nastal problém v podobě žáka, který se neustále chtěl s někým prát. Nejprve jsem o problému nevěděla, jelikož přede mnou se žák vždy choval velmi slušně, ale o přestávkách se 'utrhl z řetězu' a zkoušel bojové sporty na ostatních spolužácích. Vykopával nohy, pěstě, kopal do břicha i do hlavy. Oběti kopanců si vybíral náhodně. Asi se chtěl předvádět, jak mu to jde a kopal hlava nehlava. Spolužáci nejprve mlčeli a problém probíhal něco kolem týdne, ale pak se žákovo chování ještě zhoršilo a jeho spolužáci mě na tento problém upozornili. Chtěla jsem se sama přesvědčit, tak jsem nenápadně o přestávce nakoukla do třídy a všechno, co říkali byla pravda. Okamžitě jsem žáka provozující bojové sporty zastavila a začala řešit jeho chování.
Žák provozující bojové sporty - průměrný výkon, extrovert, chtěl se předvádět. Třída - nejprve tolerovala a v podstatě podporovala chování žáka, dobrý kolektiv včetně žáka provozujícího bojové sporty, částečný rozpad kolektivu po chovaní žáka. Deskriptivní údaje ke kazuistice: Věk žáka a ročník: 3. třída, 9 let. Pohlaví žáka: Muž. Žák žije s oběma rodiči. Problémové chování se opakuje: Ano, asi 2 měsíce. Poruchy chování: Ne. Potvrzená diagnóza žáka/ů: Ne. Prospěch žáka - subjektivní pohled: Průměrný. Zájmy žáka/ů: Fotbal. Použili jste při řešení postupy vycházející z nějakého konkrétního přístupu? Ne.
Hned následující hodinu po činu žáka jsem si s dětmi sedla a zeptala se jich, jak by řešili různé případy situací podobných, kterých se žák dopustil. Nikoho jsem nejmenovala, aby nevznikly další hádky a další problémy. Děti by to řešili poznámkami. Toto samozřejmě není dobré řešení situace a většinou ničemu nepomůže, takže jsem se rozhodla udělat naprosto odlišnou věc. Druhý den jsem třídu rozdělila do malých skupinek a žáci hráli ve scénkách s dobrými a špatnými situacemi a přitom se natáčeli. Například jak pozdravit, jak přijít do třídy, co dělat, když se někomu udělá špatně. Žáky to velmi bavilo. Poté jsme pomocí úvodních scének došli až k této situaci, kdy žák provozuje bojové sporty na spolužácích. Inkriminovaný žák byl za hvězdu - naplnil se jeho potenciál. Potřeboval pozornost a tímto se mu jí dostalo a následně si uvědomil své činy a přestal. Situaci jsem tak nemusela řešit ani s rodiči ani s nadřízeným.
Celé třídě se natáčení scének líbilo a tak pokračovali dál. Vždy se poté mohli shlédnout na interaktivní tabuli a probrat, co udělali dobře a co udělali špatně. Žák se svým chováním přestal. Uvědomil si, že je to špatně a začal docházet na kroužek bojových sportů. Problémy ve třídě tím skončily a třída znovu pracovala v kolektivu.