have been teaching the class for the third year now, and during that time we have developed certain rules together. Pupils are already used to being quiet in class and they know that they cannot immediately shout out loud whatever comes to their mind at that moment. They have already experienced that if they want to say something, they need to log in. The lessons are usually quiet, the students focus on the assigned tasks, and if they don't know what to do or want to say something, they report. Since we are a small school, the students know each other, see each other often even after school, and there is generally a family atmosphere. My third-graders have been a permanent group since the first grade, and no one has joined them yet. Therefore, the arrival of a new classmate was a certain diversion. We therefore had a classroom lesson, during which we introduced each other, so that the children could get to know the new pupil and he, in turn, his new classmates. At first, everything seemed to be going smoothly. But the new student often shouted out whatever came to his mind in class, trying to get the attention of other classmates as well as mine. He disturbed his classmates, pushed those sitting in the nearby benches and always had a remark that he tried to amuse others. But the other pupils soon started to hate it, they couldn't concentrate and often received admonitions from me together with the new pupil. Because of that, they were angry with the new student and the atmosphere began to thicken.
The new pupil moved with his parents and therefore started going to a new school. He is more or less an extrovert type, communicative and friendly. However, he probably didn't manage to fit into the team the way he wanted at first. There were already groups of children in the class who were especially friends with each other. The children were nice to the new pupil, but so far they did not involve him too much in their games. The new student probably wanted to draw attention to himself. Unfortunately, he did not choose the best way twice. He was disturbing others in class, which the others were not used to and didn't like. For that reason, he did not pay much attention to the lessons, and therefore often did not know what we were doing at the moment and what the pupils had been assigned to do. The others were working on the task, but the new student had no idea what to do. Most likely, he was too shy to ask, which is why he didn't complete the task and interrupted all the more because he was bored.
Not attending to teaching/Inattention to teaching, Verbal disruption of lessons
Due to the general growing dissatisfaction, I decided to do something about the situation. However, I was not alone in the situation, because we also have a teacher's assistant in the class, who especially focuses on one boy with special educational needs. So the assistant witnessed everything that happened in the classroom. We talked about the situation together and discussed what to do. First I decided to talk to the new student. I told him that I don't like the way he behaves in class and I also explained the reason - that he doesn't work as he should and that he disturbs his classmates, who are also not happy with it. I asked him why he was doing that. At first he was reluctant to answer and just shrugged his shoulders. But when I asked him if it was because he wanted to make friends with others, he nodded. He also added that he often does not know what to do because he did not understand the assignment. In the end, we agreed that if he doesn't understand something, he can always ask the assistant, who will explain everything to him and possibly help him work out the task. But I also told him that there is nothing stupid about him logging in and asking me directly, there will surely be someone else who doesn't understand the task 100%, and he would also like it if the task were repeated. Next, I decided to do another class lesson, during which we played games in teams and in pairs, during which the new student could participate. He did well in games and became more popular with his classmates. We then introduced these games to physical education classes, so that the students were often in contact with each other.
Agreement, Support, Working with the collective, Interview
Relatively soon after our conversation with the new student and the classroom lesson, relations in the class group began to improve. The new pupil stopped disturbing the lessons and often cooperated with the assistant, who explained the assignment and helped him. He saw other children working and tried to imitate them. During the breaks, he started talking with the boys with whom he was often on the team during games. In addition, they discovered a common interest in building Lego. The new student gradually found friends, began to fit into the group, and for that reason did not have such a need to gain attention and disturb the class.
9 let ,3. třída
Učitelství pro 1. stupeň ZŠ
Třídu učím už třetím rokem a za tu dobu jsme si spolu vybudovali určitá pravidla. Žáci už jsou zvyklí, že v hodině mají být potichu a vědí, že nemohou hned nahlas vykřikovat, co je v danou chvíli napadne. Mají už zažito, že pokud chtějí něco říct, je potřeba se přihlásit. V hodinách tedy bývá většinou klid, žáci se věnují zadaným úkolům, a pokud si neví rady či chtějí něco sdělit, hlásí se. Vzhledem k tomu, že jsme malá škola, žáci se navzájem znají, vídají se často i po vyučování a vládne zde vesměs rodinná atmosféra. Moji třeťáci jsou stálý kolektiv už od první třídy a dosud k nim nikdo nový ještě nepřibyl. Proto byl příchod nového spolužáka určitým zpestřením. Udělali jsme si proto třídnickou hodinu, během které jsme se navzájem představili, aby děti mohly poznat nového žáka a on zase své nové spolužáky. Zpočátku se zdálo, že vše bude bezproblémové. Jenže nový žák v hodinách často vykřikoval, co ho zrovna napadlo, snažil se získat pozornost jak ostatních spolužáků, tak i tu moji. Vyrušoval spolužáky, strkal do těch, co sedí v okolních lavicích a měl vždy nějakou poznámku, kterou se snažil ostatní pobavit. Ostatním žákům to ale brzo začalo být proti srsti, nemohli se soustředit a často ode mě dostali napomenutí společně s novým žákem. Z toho důvodu byli na nového žáka naštvaní a atmosféra začala houstnout.
Nový žák se se svými rodiči přestěhoval a začal tedy chodit do nové školy. Je víceméně extrovertní typ, je komunikativní a přátelský. Nejspíše se mu ale zpočátku nepodařilo zapadnout do kolektivu tak, jak by chtěl. Ve třídě už byly skupinky dětí, které se kamarádily zejména spolu. K novému žákovi se děti chovaly mile, ale zatím ho příliš nezapojovaly do svých her. Nový žák na sebe tedy chtěl nejspíše upozornit. Bohužel ale nezvolil dvakrát nejlepší způsob. Vyrušoval ostatní při hodinách, na což ostatní nebyli zvyklí a nelíbilo se jim to. Z toho důvodu se příliš nevěnoval vyučování, a proto často nevěděl, co zrovna děláme a co mají žáci zadáno za úkol. Ostatní pracovali na úkolu, ale nový žák netušil, co má dělat. Nejspíše se ostýchal zeptat se, a proto úkol neplnil a vyrušoval o to více, protože se nudil.
Vzhledem k všeobecné narůstající nespokojenosti, jsem se rozhodla se situací něco dělat. Na situaci jsem ale nebyla sama, protože ve třídě máme také asistentku pedagoga, která se zejména věnuje jednomu chlapci se speciální vzdělávací potřebou. Asistentka byla tedy svědkem všeho, co se ve třídě dělo. O situaci jsme si spolu popovídaly a poradily se, co dělat. Nejprve jsem se rozhodla promluvit si s novým žákem. Řekla jsem mu, že se mi nelíbí, jak se chová v hodinách a vysvětlila také důvod – že nepracuje, jak má a že vyrušuje spolužáky, kteří s tím nejsou také spokojení. Zeptala jsem se ho, proč to dělá. Nejprve se zdráhal odpovídat a jen krčil rameny. Když jsem se ho ale zeptala, jestli to je proto, že se chce skamarádit s ostatními, tak přikývl. Taky dodal, že často neví, co má dělat, protože nepochopil zadání. Nakonec jsme se dohodli, že pokud nebude něčemu rozumět, může se kdykoliv zeptat paní asistentky, která mu vše dovysvětlí a případně mu pomůže úkol vypracovat. Taky jsem mu ale řekla, že není nic hloupého na tom, když se přihlásí a zeptá se přímo mě, určitě se najde i někdo další, kdo úkolu stoprocentně nerozumí, a taky by uvítal, kdyby se zadání zopakovalo. Dále jsem se rozhodla udělat další třídní hodinu, během které jsme hráli hry v družstvech a po dvojicích, během nichž se nový žák mohl zapojit. Ve hrách se mu dařilo a začal být u spolužáků oblíbenější. Tyto hry jsme potom zavedli i do hodin tělocviku, takže žáci byli spolu často v kontaktu.
Poměrně brzo po naší rozmluvě s novým žákem a třídnické hodině se začaly vztahy v kolektivu třídy lepšit. Nový žák v hodinách přestal vyrušovat a často spolupracoval s paní asistentkou, která mu dovysvětlila zadání a pomáhala mu. Viděl ostatní děti, jak pracují a snažil se je napodobit. O přestávkách se začal bavit s kluky, s nimž často býval v družstvu při hrách. Navíc objevili společný zájem o stavění lega. Nový žák si tedy postupně našel kamarády, začal do kolektivu zapadat, a z toho důvodu neměl takovou potřebu získávat pozornost a vyrušovat při vyučování.