seventh grader committed a violent act against a younger student. The situation started when two classmates started abusing his character. Under the pretext of making him a go-between for their jokes, they started motivating and encouraging him to do various activities to prove his prowess. This fact eluded me from the beginning, as it was apparently a matter of trifles. Later it turned out that it was about smoking cigarettes, destroying other people's tools, etc. The situation escalated when, during a break between lessons, he and the two of them visited the 6th grade class, i.e. the class of younger students. They looked for a suitable victim, who was similar in nature to the seventh, but he was even more isolated from the collective. Compared to the seventh grader, he was more sensitive, more introverted, had health disorders of immunity, which, together with his mother's anxious care, put him on the edge of the class. This student became a convenient target for the two, who encouraged and pressured the seventh grader for so long that he decided to physically attack the younger student. He came to his desk and slapped him in the face in front of all the students. The younger student was shocked and humiliated, which resulted in him running out of the classroom. However, they managed to hide everything. I discovered the fact while serving in the corridor, when I caught the students showing each other a video of this incident, which was filmed by a classmate of a younger student.
The seventh grader is a student who, although he is undoubtedly gifted and has good academic results, has great problems fitting into the team. He is not subject to bullying or other attacks, but is referred to by the pupils as the class 'outside' or 'oven'. I try to actively solve this problem during lessons, when I try to involve the seventh grader more among other children. However, the seventh grader is often deep in thought, he does not notice his classmates, and his weak motor and physical abilities take away from his respect in the class. He is fundamentally not worried about a weaker position in the team, he can take it in stride. The problem started when two problematic students started using him and inciting problematic behavior. The rest of the class looked on, didn't object, but didn't actively participate either.
Physical aggression, Bullying
Shortly after watching the video, a colleague from the 6th grade was contacted by the mother of the attacked student, who did not go to school because of the attack. A colleague confronted her class, where she got witnesses to the whole situation. I invited three actors in this situation from my class individually to the cabinet. The seventh grader confessed everything to me, the fact that the situation is being actively resolved and that it could lead to a problem for him really affected and scared him. When I tried to talk to him about the fact that he hurt the younger student and that the student is at home because the seventh grader's actions hurt him, it was clear that the seventh grader regrets his act very much and became a victim of manipulation by his older classmates. As he was upset at that moment, I let him go. More specifically, the educational counselor dealt with this situation with him, who, in addition to the seriousness of his assault, also explained to him that the way to join the collective is not through thanking problem pupils. I was much more forceful with the two, as they were repeat actors of problematic behavior, the fact that the whole situation was filmed undermined their self-confidence and they confessed to the crime. The entire incident was resolved in the presence of the parents of all involved except for the parents of one, with whom there is poor communication. I, the principal and the class teacher from the 6th grade were also at the meeting. The victim's mother did not want to escalate the situation even more, so she left the punishment of the pupils purely to the school, insisting only on an apology from the culprits to her son. A positive role was played by the parents of the seventh grader, who were able to convince the mother of the younger student that their son regrets the act. She was further reassured by the intervention of the school psychologist, who planned a preventive program on bullying with the 6th and 7th grade together. Next, she had a conversation with the seventh grader about the whole situation. Two were dealt with separately, as they were repeat offenders in various violations of school rules.
(Disciplinary) Punishments, Working with the collective, Interview, Cooperation with experts
The seventh grader received a director's reprimand. However, this case strengthened him a lot, he learned how to better manage his behavior in the team, the class showed good character and stood up for the seventh grader in this case. In the following years, during adolescence, he managed to get better involved in the team. One left the school the next year after receiving a behavior debuff. The other one stayed, but the loss of his 'buddy' had a positive effect on him, in the following years he remained troubled, but avoided violent acts and other serious problems. The younger pupil continued to have problems staying at school, but he did not become a victim of bullying again.
13 let, 7. ročník
Počítačové hry, vzdělávání se
Mgr, aprobace tělesná výchova, základy techniky, pedagogika volného času
Sedmák se dopustil násilného činu na mladším žákovi. Situace začala, když dva spolužáci začali jeho povahu zneužívat. Pod záminkou udělat si z něj prostředníka pro jejich vtipy, ho začli motivovat a povzbuzovat k různým činnostem, kterými měl dokázat svou zdatnost. Tato skutečnost mi z počátku unikala, jelikož se zřejmě jednalo o drobnosti. Později se ukázalo, že šlo o kouření cigarety, ničení cizích pomůcek apod. Situace vygradovala, když o přestávce mezi vyučovacími hodinami navštívil s dva třídu 6. ročníku, tedy třídu mladších žáků. Vyhlédli si vhodnou oběť, který byl podobné povahy jako sedmák, byl ovšem ještě více vyčleněn z kolektivu. Oproti sedmákovi byl více citlivý, introvertnější, měl zdravotní poruchy imunity, kterého společně s úzkostlivou péčí matky stavěly na okraj třídy. Tento žák se stal vhodným cílem pro dva, kteří tak dlouho povzbuzovali a vytvářeli nátlak na sedmáka, až se rozhodl mladšího žáka fyzicky napadnout. Přišel k jeho lavici a přede všemi žáky ho udeřil do tváře. Mladší žák byl v šoku a ponížení, což vyústilo v úprk ze třídy. Vše se jim ovšem podařilo utajit. Vzniklou skutečnost jsem odhalil při službě na chodbě, kdy jsem přistihl žáky ukazovat si video tohoto incidentu, který natočil spolužák mladšího žáka.
Sedmák je žák, který ač je bezpochyby nadaný a má dobré studijní výsledky, tak má velké problémy zapadnout do kolektivu. Nepodléhá šikaně ani jiným útokům, ale je žáky označován jako třídní 'mimoň', či 'trouba'. Tento problém se snažím aktivně řešit během výuky, kdy se snažím sedmáka více zapojit mezi ostatní děti. Sedmák je ovšem opravdu často zahloubaný, nevnímá spolužáky a na respektu ve třídě mu ubírá i jeho slabé motorické a fyzické schopnosti. Slabší pozicí v kolektivu se zásadně netrápí, dokáže ji brát s nadhledem. Problém začal, když ho začli dva problémoví žáci využívat a podněcovat k problémovému chování. Zbytek třídy přihlížel, neodporoval, ale ani se aktivně nezúčastňoval.
Krátce po zhlédnutí videa se kolegyni z 6. ročníku ozvala matka napadého žáka, který kvůli napadení nešel do školy. Kolegyně konfrontovala svoji třídu, kde získala svědky celé situace. Já jsem si pozval do kabinetu jednotlivě tři aktéry v této situaci z mé třídy. Sedmák se mi ke všemu přiznal, skutečnost, že se situace aktivně řeší a může z ní pro něj plynout problém ho velmi zasáhla a vyděsila. Když jsem se s ním snažil promluvit o tom, že mladšímu žákovi ublížil a že je žák doma jelikož ho sedmákovo jednání ranilo, tak bylo zřejmé, že sedmák svého činu velmi lituje a stal se obětí manipulace jeho starších spolužáků. Protože byl v té chvíli rozrušený, nechal jsem ho jít. Konkrétněji s ním řešila tuto situaci výchovná poradkyně, která mu kromě závažnosti jeho napadení, taktéž vysvětlila, že do kolektivu nevede cesta přes zavděčování se problémovým žákům. K dva jsem byl mnohem ráznější, jelikož se jednalo o opakované aktéry problémového chování, skutečnost, že je celá situace je natočená jim podlomila sebevědomí a k činu se přiznali. Celý incident se řešil za přítomnosti rodičů všech zúčastněných kromě rodičů jednoho, s kterými je špatná komunikace. Dále jsem byl na schůzce já, paní ředitelka a třídní učitelka z 6. ročníku. Matka postiženého nechtěla situaci ještě více eskalovat, proto nechala potrestání žáků čistě na škole, trvala pouze na omluvě viníků jejímu synovi. Kladnou roli sehráli rodiče sedmáka, kteří matku mladšího žáka dokázali přesvědčit o tom, že jejich syn činu lituje. Dále byla uklidněna intervencí školní psycholožky, která naplánovala preventivní program o šikaně s 6. i 7. ročníkem společně. Dále vedla s sedmákem hovor o celé situaci. Dva byli řešeni zvlášť, jelikož se jednalo o recidivisty v různém porušování školního řádu.
Sedmák dostal ředitelskou důtku. Ovšem tato kauza ho velmi posílila, naučil se jak lépe zvládat svoje chování v kolektivu, třída ukázala dobrý charakter a postavila se v této kauze za sedmáka. V dalších letech, během dospívání, se zvládl lépe zapojit do kolektivu. Jeden opustil další rok školu po obdržené dvojce z chování. Druhý zůstal, ale ztráta svého 'kumpána' se na něm pozitivně projevila, v dalších letech zůstával problémovým, ale vyvaroval se násilným činům a jiným závažným problémům. Mladší žák měl nadále problémy s pobytem ve škole, ale obětí šikany se už znovu nestal.