Disruptive behavior occurred regularly in English language classes. This was a regular behavior that manifested itself in the way that the student did not show respect towards my person. It was particularly rude when he answered questions very rudely and in class he disturbed and deliberately amused the other pupils, because he knew that I would reprimand him. In short, you couldn't have a conversation with him, you couldn't reason with him about anything, the automatic respect between student and teacher didn't work there at all.
It was a normal class that functioned like any other. It was not a problematic class. The troubled student was the oldest child of immigrants who came from a completely different culture. The student was among the best students in the class in terms of grades.
Verbal aggression, Verbal disruption of lessons
chose the tactic of complete ignorance, I deliberately left him out of class, I didn't call him out at all, I didn't respond to his provocations. When he was chatting with someone and disturbing the class, I reprimanded the person he was chatting with. I didn't respond to him. The student went to class, sat through it, wrote tests, completed his homework, but I did not include him in class. I argued with him at first, but then I had such an aversion to him that I didn't want to teach him at all. At first, the student did not want to get used to this ignoring me and was even more disruptive, but after a while he stopped. Most likely he realized that it suits him that way. He didn't even have to pay attention in class and just sit it out and go home. It was senior year and I knew he would be gone in a few months so I wouldn't have to bother with him anymore. I also chose to ignore him because I knew he was smart. I knew he was a top performer, this was also confirmed on the tests where he had good grades. When he came to the high school graduation in May, he graduated from the left rear in one and went.
Disrespectful communication
In the short term it settled down after a few weeks and he stopped causing problems in class. In the long run, it made me like going to that class to teach again and knowing that if I ignored him, he would ignore me too. Looking back, I know that I chose the wrong solution and should have solved it differently. The only thing that pleases me is that after a few years this student came and apologized to me for his behavior and admitted that he was acting like a jerk.
4. ročník, 18-19
Neví
MGr. Anglický jazyk
K rušivému chování docházelo pravidelně ve vyučovacích hodinách anglického jazyka. Jednalo se o pravidelné chování, které se projevovalo tak, že žák nevykazoval respekt vůči mé osobě. Jednalo se zejména o drzost, kdy odpovídal velmi neslušně na otázky a ve vyučování vyrušoval a záměrně bavil ostatní žáky, protože věděl, že ho budu napomínat. Zkrátka nedalo se s ním bavit, nedalo se s ním rozumně na ničem domluvit, vůbec tam nefungoval takový ten automatický respekt mezi studentem a vyučujícím.
Jednalo se o normální třídu, která fungovala jako každá jiná. Nešlo o žádnou problematickou třídu. Problematický žák byl nejstarším dítětem imigrantů, kteří pocházeli z naprosto odlišné kultury. Žák patřil, co se týče prospěchu, mezi nejlepší studenty ve třídě.
Zvolila jsem taktiku naprosté ignorace, záměrně jsem ho vynechávala z hodin, vůbec jsem ho nevyvolávala, nereagovala na jeho provokace. Když se s někým bavil a vyrušoval v hodině, tak jsem napomenula tu osobu, se kterou bavil. Na něj jsem nereagovala. Žák chodil do hodin, odseděl si to, napsal si testy, splnil domácí povinnosti, ale do hodin jsem ho nezapojovala. Já jsem se s ním ze začátku hádala, ale pak jsem na něj měla takovou averzi, že jsem ho už vůbec nechtěla učit. Nejprve si žák na tohle moje ignorování nechtěl zvyknout a vyrušoval ještě víc, ale po čase přestal. Nejspíše si uvědomil, že mu to tak vyhovuje. V hodinách ani nemusel dávat pozor a jen si to odseděl a šel domů. Byl to maturitní ročník a já věděla, že za pár měsíců bude pryč, a tak se s ním nebudu muset již otravovat. Ignorování jsem zvolila i proto, že jsem věděla, že je chytrý. Věděla jsem, že je jedničkář, to se mi taky potvrzovalo na testech, kde měl dobré známky. Když v květnu přišel na maturitu, tak odmaturoval levou zadní za jedna a šel.
Z krátkodobého hlediska se to po pár týdnech ustálilo a přestal dělat problémy v hodině. Z dlouhodobého hlediska to vedlo k tomu, že jsem zase ráda chodila do té třídy učit a věděla jsem, že když ho budu ignorovat, on mě také. Když se na to podívám zpětně, tak vím, že jsem zvolila špatné řešení a měla jsem to řešit jinak. Jediná věc, co mě na tom těší je to, že po pár letech přišel tento žák a omluvil se mně za svoje chování a přiznal, že se choval jako blbec.