heard stories about the situation that arose at the level of the student's behavior even before he came to the second grade, and the experiences of other colleagues were really extensive. When I had to go to teach this class, I felt nervous about what was waiting for me there again. I remember in particular one of the lessons I taught in this class. I entered the classroom and began to find the missing students, noticing that the student had spread his legs on the desk and was smiling cheekily at me. He addressed me: 'Hello teacher!' with a mocking tone of voice. I told him to please put his feet off the bench and get things ready for class, to which he did not respond at all. I warned him a second time, which he obviously didn't like. He responded to my warning by shouting: 'I will do what I want here and you have nothing to order me around!' I suggested and asked him to come help me and read the assignment to us, but his behavior worsened and he started clowning around and showing off in front of the whole class. I asked him for the student's book, but the student refused to present it to me and continued to disrupt the class.
The pupil's behavior was probably not influenced by his family background. The student had a younger sister who, unlike him, was an obedient and good student. He came from an orderly family where he was provided with sufficient care. The parents cared about the student and tried to change his behavior. The pupil was not very popular within the collective of the class, but sometimes someone laughed at his remarks, which could be mainly due to the pupil's fear of being antagonized. He was a leader and liked to tell others what to do. He was known at school for his backbiting, clowning and general disrespect for teachers. He was not interested in any subjects, his grades were average, but I believe that with a little effort he would be among the better students.
Verbal aggression, Verbal disruption of lessons
reacted to the student's behavior at the beginning of the lesson with clarity and calmness. I urged him to put his feet down from the bench and get ready for class. However, the student did not respond to my admonition. After the second reprimand, the pupil had an aggressive reaction with a defiant attitude. By changing the activity, I wanted to make the student concentrate on the lesson and calm down. So I suggested that the student read the task to us, and with that I wanted to give him space for his self-realization. He didn't want to show me his student book and by the end of the class his behavior had not improved. After the lesson, I called the student to me and wanted to talk to him about his behavior and tried to find a way to make the lesson more interesting for him. I suggested that he think about what activities and activities would interest him. But his answer was: 'For me, time at school is killed.' I repeatedly tried to start a conversation with the student, understand him and give him the opportunity to talk and open up to someone, but the student remained stubbornly silent, showed no signs of interest in changing his behavior and refused my help.
Interview, Warning
After our conversation after the lesson, the student's behavior did not change. He continued to behave provocatively and aggressively not only in my classes but in everyone else's as well. The problems persisted, he no longer wanted to cooperate in class and disrupted the peaceful course of the lessons. I tried repeatedly to start a conversation with him, but he refused to communicate. Fortunately, the pupil no longer studies at our school. Unfortunately, this was one of the few cases where I was unable to resolve the behavior problem.
14 rokov, 8.ročník
Cross motorky
Vulgární vyjadřování,Odmlouvání,Vykřikování
PaedDr.
O situaci, která vznikla na úrovni chování žáka, jsem slyšela příběhy ještě před jeho příchodem na druhý stupeň a zážitky ostatních kolegů byly opravdu rozsáhlé. Když jsem měla jít učit do této třídy, cítila jsem nervozitu z toho, co mě tam opět čeká. Vzpomínám si zejména na jednu z hodin, kterou jsem v této třídě učila. Vešla jsem do třídy a začala zjišťovat chybějící žáky, přičemž jsem si všimla, že žák má vyložené nohy na lavici a drze se na mě usmívá. Oslovil mě: 'Dobrý den paní učitelko!' s posměšným tónem hlasu. Řekla jsem mu, ať si prosím dá nohy z lavice dolů a připraví si věci na hodinu, na což vůbec nereagoval. Upozornila jsem ho podruhé, což se mu očividně nelíbilo. Na mé upozornění reagoval křikem se slovy: 'Já si tu budu dělat co já chci a vy mi tu nemáte co rozkazovat!' Navrhla a požádala jsem ho, aby mi přišel pomoci a přečetl nám zadání úkolu, avšak jeho chování se ještě zhoršilo a začal před celou třídou šaškovat a předvádět se. Požádala jsem si od něho žákovskou knížku, avšak žák mi ji odmítl předložit a pokračoval ve vyrušování hodiny.
Chování žáka nebylo pravděpodobně ovlivněno jeho rodinným zázemím. Žák měl mladší sestru, která byla na rozdíl od něho poslušná a dobrá žákyně. Pocházel z uspořádané rodiny, kde mu byla poskytována dostatečná péče. Rodičům na žákovi záleželo a snažili se jeho chování změnit. V rámci kolektivu třídy nebyl žák velmi oblíbený, ale občas se někdo na jeho poznámkách zasmál, což mohlo být způsobeno zejména strachem vůči žákovi, aby si ho neznepřátelili. Byl vůdcovský typ a rád přikazoval ostatním, co mají dělat. Na škole byl známý díky svému odmlouvání, šaškování a celkovému nerespektování učitelů. Neměl zájem o žádné předměty, jeho prospěch byl průměrný, avšak věřím, že s trochou snahy by patřil mezi lepší žáky.
Na žákovo chování na začátku vyučovací hodiny jsem reagovala s přehledem a klidem. Vyzvala jsem ho, aby si dal nohy z lavice dolů a připravil se na vyučování. Žák však na mé napomenutí nereagoval. Po druhém napomenutí nastala u žáka agresivní reakce s vzdorovitým přístupem. Změnou činnosti jsem chtěla dosáhnout, aby byl žák soustředěný na hodinu a uklidnil se. Navrhla jsem tedy, aby nám žák přečetl úlohu, a tím jsem mu chtěla poskytnout prostor na jeho seberealizaci. Žákovskou knížku mi nechtěl ukázat a do konce hodiny se jeho chování nezlepšilo. Po hodině jsem si žáka předvolala k sobě a chtěla se s ním porozprávat o jeho chování a snažila se najít způsob, aby byla pro něho hodina zajímavější. Navrhla jsem mu, aby přemýšlel, jaké aktivity a činnosti by ho zajímaly. Jeho odpověď však zněla: 'Pro mě je čas ve škole zabitý.' Opakovaně jsem se snažila se žákem navázat konverzaci, pochopit ho a poskytnout mu možnost se porozprávat a otevřít se někomu, avšak žák tvrdohlavě mlčel, nejevil známky zájmu změnit své chování a odmítl mou pomoc.
Po našem rozhovoru po hodině se žákovo chování nezměnilo. Pokračoval v provokativním a agresivním chování nejen na mých hodinách, ale i na všech ostatních. Problémy přetrvávaly, nadále nechtěl na hodinách spolupracovat a narušoval klidný průběh vyučování. Pokoušela jsem se s ním opakovaně navázat rozhovor, avšak on odmítl komunikovat. Naštěstí už žák na naší škole nestuduje. Byl bohužiál jeden z mála případů, kterého problém se chováním se mi nepodařilo vyřešit.