At the beginning of my practice, I taught 3rd-4th grade. When I got the class, there were no significant problems between the students. However, there was one boy who was more expressive than the other students. He was often disruptive during class and always tried to draw attention to himself in some way. He was very fond of showing off in front of others and showing off. He received lots of new things from his parents, which he wore to class to show off. Bragging about things and showing off has gone too far. There was one quieter student in the class who was not very involved in the group and his social status was lower than that of the other children. In order to show how interesting he is and how much he has, the first student began to use the quieter student by pointing out his quietness and low social status. He laughed at him, mocked him and sometimes poked him. I was quite inexperienced at the time and didn't notice it right away. No one in the class told me that something like this was going on, and the quieter student didn't turn on me either. I didn't notice much in class, because I thought that the fact that the quieter student is quieter and avoids others is actually normal for him. I only noticed it on a school trip, when I heard insults and mockery of his person.
The first student - a bright student, however, his school results are average, he shows off and elevates himself above others, rather extroverted, friendly, popular among his classmates. A quieter student - a quiet type, he doesn't get involved in the team much, he likes his peace, he's not talkative, overall he's a good boy who likes to help, he can be relied on.
Verbal aggression
Until the school trip, when I didn't know about anything yet, I didn't take any steps or solve the situation. I only noticed it on a school trip. After hearing a few insults from the first student, I reprimanded him and told him not to do it again, that it is not nice and friendly. I didn't register any other problems on the school trip, so I thought it was probably just a one-time thing and I didn't deal with it further. The quieter student was still rather withdrawn from others and depressed, but I thought it was because he was an introvert and had such a set personality. But that was my fault. After arriving from the school trip and starting school again, the quieter student fell ill, he often complained at school that he had a stomach ache, for example, so he could go home. After a while it felt strange and I asked him if everything was okay. He replied that nothing was happening, but I knew it wasn't. I wondered what could be happening and focused more on the situation in the classroom. I noticed that the first pupil and the other children giggled when the quieter pupil said anything or went somewhere. The quieter student had no friends in the class. Sometimes he had fun with someone, but it wasn't that kind of friendship, because the other children were more on the side of the first student and thought it was fun. But it wasn't fun for the quieter student. After noticing the giggles here, I told the class in front of the class that I noticed it, what could they tell me about it. However, the class did not react and no one said anything. I tried to talk to them in the way that laughing at someone is not nice and that we should respect. It didn't work and the students didn't react to my presentation. I didn't know what to do, so I turned to my colleague, who dealt with these things at our school. It was found that at the beginning of the fourth grade, the first student started to pick on the quieter student, it happened occasionally. After Christmas it became more frequent, violent and intense, and some children joined in the taunts.
Interview, Cooperation with experts, Warning
can't tell if the problem is completely solved or not. The whole situation began to be resolved more significantly around February and it was not resolved immediately, it took more time. I am not satisfied and it has been bothering me for a long time, because thanks to my carelessness and inexperience it did not have to go this far. The quieter student was needlessly worried and I should have intervened earlier and better. It dealt with the rest of fourth grade and seemed to get better, but I can't say for sure. After the fourth grade, students switch to another teacher. So I don't know if the solution was successful in the long run or not. The whole situation affected me at the beginning of my internship, so I changed my profession for a few months, but then I came back.
Adam: 1O let, 4. třída / Lukáš: 10 let, 4.třída
Jízda na kole, kamarádi, sport / malování, čtení, příroda
Mgr., Učitelství pro 1. stupeň základní školy
Na začátku své praxe jsem vyučovala 3. – 4. ročník. Když jsem třídu dostala, nejevily se tam žádné výrazné problémy mezi žáky. Byl tam ovšem jeden chlapec, který byl výraznější než ostatní žáci. Často vyrušoval během hodin a snažil se na sebe vždy strhnout nějakým způsobem pozornost. Velmi rád se předváděl před ostatními a vytahoval se. Od rodičů dostával plno nových věcí, které nosil do třídy, aby se pochlubil. Chlubení věcmi a vytahování se zašly až moc daleko. Do třídy chodil jeden tišší žák, který se v kolektivu moc nezapojoval a jeho sociální status byl nižší než u ostatních dětí. Aby první žák poukázal na to, jak zajímavý je a kolik toho má, začal k tomu využívat tiššího žáka tím způsobem, že poukazoval na jeho tichost a nízký sociální status. Smál se mu, zesměšňoval ho a občas ho i šťouchl. Já jsem byla celkem nezkušená v té době a nevšimla jsem si toho hned. Ve třídě mi nikdo neřekl, že se tam něco takového děje a tišší žák se na mě také neobrátil. Ve třídě jsem nic moc nezpozorovala, protože jsem si myslela, že to, že je tišší žák tišší a straní se ostatních, je u něj vlastně normální. Všimla jsem si toho až na školním výletě, kdy jsem zaslechla urážky a výsměch na jeho osobu.
První žák – bystrý žák, školní výsledky jsou však průměrné, předvádí se a povyšuje se nad ostatní, spíše extravertní, kamarádský, oblíbený mezi spolužáky. Tišší žák – tichý typ, do kolektivu se moc nezapojuje, má rád svůj klid, není výřečný, vcelku je to hodný kluk, který rád pomůže, je na něj spolehnutí.
Do školního výletu, kdy jsem o ničem ještě nevěděla, nedělala jsem žádné kroky nebo řešení situace. Až na školním výletě jsem si toho všimla. Poté, co jsem zaslechla pár urážek ze strany prvního žáka, jsem ho napomenula a řekla jsem mu, ať to příště už nedělá, že to není hezké a kamarádské. Na školním výletě jsem nezaregistrovala další problémy, proto jsem si řekla, že to byla asi jen jednorázová záležitost a dále jsem to neřešila. Tišší žák se pořád spíše stranil ostatních a byl skleslý, ale já si myslela, že je to tím, že je introvert a je tak osobnostně nastavený. Jenže to byla moje chyba. Po příjezdu ze školního výletu a nástupu znovu do školy tišší žák onemocněl, často si i stěžoval ve škole, že ho např. bolí břicho, aby mohl jít domů. Po čase mi to přišlo zvláštní a zeptala jsem se ho, zda je vše v pořádku. Odpověděl mi, že se nic neděje, ale věděla jsem, že tomu tak není. Přemýšlela jsem, co by se mohlo dít a více jsem se zaměřila na situaci ve třídě. Všimla jsem si, že první žák a ostatní děti chichotali, když tišší žák cokoliv řekl nebo někam šel. Tišší žák neměl ve třídě kamarády. Občas se s někým bavil, ale nebylo to takové to kamarádství, protože i ostatní děti byly spíše na straně prvního žáka a přišlo jim to jako legrace. Jenže pro tiššího žáka to legrace nebyla. Po zaznamenání tady toho chichotání jsem o třídnické hodině řekla před třídou, že jsem si toho všimla, co by mi k tomu mohli říct. Třída ovšem nereagovala a nikdo nic neříkal. Snažila jsem se k nim promluvit tím způsobem, že smát se někomu není hezké a že bychom měli respektovat. Nezabralo to a žáci na tento můj výstup nijak nereagovali. Nevěděla jsem co dělat, proto jsem se obrátila na mojí kolegyni, které tyhle věci v naší škole řešila. Zjistilo se, že začátkem čtvrté třídy se první žák začal nad tišším žákem vytahovat, dělo se občas. Po Vánocích to začalo být častější, prudší a intenzivnější a přidaly se i některé děti k posměškům.
Nemůžu sdělit zda se problém zcela vyřešil nebo ne. Celá situace se začala výrazněji řešit kolem února a nebylo to hned vyřešené, chtělo to větší čas. Nejsem spokojená a dlouhou dobu mě to trápí, protože díky mé nepozornosti a nezkušenosti to nemuselo zajít takhle daleko. Tišší žák se zbytečně trápil a já jsem měla zasáhnout dříve a lépe. Řešilo se to zbytek čtvrté třídy a vypadalo to, že se to zlepšilo, ale s jistotou to říct nemohu. Po čtvrté třídě přecházejí žáci k jinému vyučujícímu. Nevím tedy, zda řešení bylo z dlouhodobého hlediska úspěšné, nebo ne. Celá situace mě na začátku mé praxe zasáhla, proto jsem na pár měsíců změnila povolání, ale poté jsem se vrátila.