There were two groups of girls in the class who had very bad relations with each other. The girls from the individual groups did not meet, have fun, or make friends in any other way. Each group had its own leader: one group was led by a pupil, the other by another pupil. Between these two groups there was mutual backbiting and behavior bordering on chica or cyberbullying. The student was more popular among the girls, which the other student did not take well. Once the mother of a student came to school to complain that the girls were bullying other students. So the class teacher immediately involved the class in the anti-bullying program and began to actively address the situation. However, the program found that bullying does not occur. After a year, the mother again called the pupils at school to say that the bullying was happening again and that her daughter was getting threatening text messages from her classmates, this time that the boys were joining in as well. There was also mutual communication between the parents of the two girls, but without a general result.
The collective in the class consists of 15 girls and 7 boys. The girl lives in a complete family, she has two younger brothers.
Bullying
Questionnaire investigation regarding bullying, interviews with parents and pupils themselves, participation in an anti-bullying program, or consultation with a professional assistant. The class teacher again conducted a questionnaire survey and interviews with individual pupils, but nothing proved bullying. A few weeks later, the class went to a school in nature, where no problems appeared. However, after a while, the mother complained about the bullying again. There was another round of questionnaire investigation, interviews, anti-bullying games, but nothing was proven. Even the pupil herself denied that something like that had happened.
Working with the collective, Transfer of student, Interview, Cooperation with experts
As a result, the mother decided to send her daughter to another school, although the bullying was not proven in any way and was not observed by any of the teachers.
13 let, 8. třída
tanec, zpěv, jízda na koni
VŠ, RJ-ZSV
Ve třídě se vyskytly dvě skupiny děvčat, které mezi sebou měly velice špatné vztahy. Dívky z jednotlivých skupin se mezi sebou nepotkávaly, nebavily, ani se jiným způsobem nekamarádily. Každá skupina měla svou vůdčí osobnost: jednu skupinu vedla žákyně A, druhou žákyně B. Mezi těmito dvěma skupinami docházelo k vzájemnému pomlouvání a chování na hranici šiky či kyberšikany. Žačka A byla mezi devčaty oblíbenější, což druhá žačka špatně nesla. Jednou si přišla maminka žačky B do školy stěžovat, že holky její dceru  šikanují. Třídní učitelka tedy rovnou zapojila třídu do programu proti šikaně a začala situaci aktivně řešit. V programu však bylo shledáno, že k šikaně nědochází. Po roce opět volala maminka žačky B do školy, že se šikana opakuje a že její dceři chodí od spolužáků výhružné smsky, tentokrát že se přidávají i kluci. Došlo i k vzájemné komunikaci mezi rodiči obou dívek, to však bez valnějšího výsledku.
Kolektiv ve třídě tvoří 15 dívek a 7 chlapců. Dívka žije v úplné rodině, má dva mladší bratry.
Třídní učitel opět provel dotazníkové šetření a rozhovory s jednotlivými žáky, nic však šikanu neprokázalo. Třída několik týdnů na to odjela na školu v přírodě, kde se žádné problémy neobjevovaly. Maminka si však s odstupem opět stěžovala na šikanu. Proběhlo další kolo dotazníkového šetření, rozhovorů, her proti šikaně, ale nic nebylo prokázáno. Dokonce i sama žákyně popřela, že by k něčemu podbnému docházelo.
Matka se rozhodla dát dceru na na jinou školu, i když šikana nebyla žádným způsobem prokázána a nebyla pozorována ani nikým z vyučujících.