Situation: Well, I've had that class since the third grade. You will find out after a few weeks what the children are, how they will continue to develop and what problems they will have. He began to manifest even then. She and the boys always chased each other around the classroom, they never beat each other, no, but several times they pulled down a net like that, we had that instead of a bulletin board, we used to do art work there. Sometimes he would knock things off someone's table. He was like smart, he was just taught by his parents that a two or one minus is already bad. Well, he aired it at school, right after the graded tests were handed out. That was terrible. Huge scene, he punched himself in the head, threw things off the desk, then started crying and yelling, totally disrupting my class. It escalated here and there, once he bit a classmate on the forearm. Well, that was a different bruise.
Student's medical history: The student is a first-born son. My sister started first grade last year. The teacher has no other information about the preschool years. The parents refused to share any data. According to them, the son is perfectly fine and does not need the help of a school or other psychologist. They always approached the teacher with disbelief and ignored her advice.
Physical aggression, Nonverbal disruption of lessons, Verbal disruption of lessons
Solution: I talked to him about it several times. I first tried to get him to share in front of the class, but when he didn't want to, I took him to my office, but there were always a lot of female teachers there too. He always just stood there, corners down, tears streaming down his face like peas, snapping at me angrily. I always tried to help him, to calm him down. I always highlighted his results, but he always told me that it was not one hundred percent and that it was not enough for him. But yeah, I have to say it's gotten a little better over the years. He was already better in the fifth. He paid less attention to the boys and focused on himself and tried to manage the outbursts of anger by himself and calmed down. He had some self-discipline.
Support, Interview
Result: In the end, we somehow got through it. The student tried to get to the gymnasium, of course he got there with flying colours. I can't see into it there anymore, so I don't know if they have a school psychologist there that the parents would trust. Somehow, his behavior had become a little more disciplined over the past three years, but he certainly hadn't gotten over it yet. I still thought that maybe a change of team would benefit him at the gym, but I don't know. His parents were terrible to deal with. I don't know if even that independence will help a little at the gym.
10 let, 5. třída
Dost čte, zajímá ho věda a technika, zároveň i přírodopis, sleduje vědecké pořady
Sabotáž,Sebepoškozování,Rušení výuky
Vysoká škola (pedagogická fakulta)
Situace: No měla jsem tu třídu už od třetí třídy. To zjistíte hned po pár týdnech co jsou ty děti zač, jak se budou dál vyvíjet a jaký s nima budou problémy. On se začal projevovat už tehdy. S klukama se vždycky honili po třídě, nikdy se nemlátili, to ne, ale několikrát sthli takovou síť, to jsme měli místo nástěnky, dávali jsme si tam práce z výtvarky. Občas někomu shazoval věci ze stolu. On byl jako chytrej, jen byl od rodičů navedenej k tomu, že dvojka nebo jedna mínus už je špatně. No tak on to ventiloval ve škole, hned po rozdání oznámkovaných testů. To bylo hrozný. Obrovská scéna, dával si pěstí do hlavy, shodil si věci z lavice, pak začal brečet a ryčel, totálně mi narušoval výuku. Sem tam se to stupňovalo, jednou kousnul spolužáka do předloktí. No to byla jiná modřina.
Anamnéza žáka: Žák je prvorozený syn. Sestra loni nastoupila do první třídy. Z předškolních let nemá učitelka žádné další informace. Rodiče odmítli sdílet jakákoliv data. Podle nich je syn naprosto v pořádku a nepotřebuje pomoc školního ani jiného psychologa. K učitelce přistupovali vždy nevěřícně a ignorovali její rady.
Řešení: Já jsem s ním o tom mluvila několikrát. Prvně jsem zkusila před třídou, aby se podělil, no to když nechtěl, tak jsem si ho vodila do kabinetu, ale tam byla taky vždycky spousta učitelek. On vždycky jen stál, koutky dolů, slzy mu tekly jako hrachy a vztekle mi odsekával. Snažila jsem se mu vždycky pomoct, uklidnit ho. Vždycky jsem vyzdvihovala jeho výsledky, ale on mi vždycky říkal že to není sto procent a že mu to nestačí. Ale jo, musím říct, že za ty roky se to trochu zlepšilo. V té páté teďka už byl lepší. Míň si všímal kluků a soustředil se na sebe a snažil se zvládat sám ty výbuchy vzteku a uklidňoval se. Nějakou sebekázeň měl.
Výsledek: Nakonec jsme se přes to nějak dostali. Žák se snažil dostat na gympl, tam se samozřejmě dostal úplně s přehledem. Tam už do toho nevidím, takže nevím, jestli tam mají školního psychologa, kterýmu by ti rodiče věřili. Semnou se jeho chování za ty tři roky trochu ukáznilo, ale určitě se z toho ještě úplně nedostal. Ještě jsem si říkala, že možná změna kolektivu mu tam na gymplu prospěje, ale nevím. S jeho rodičema to bylo hrozný řešit. Nevím, jestli na gymplu i ta samostatnost trochu pomůže.