I've had problems with Standa basically since first grade. As a child at the time, he was unable to stay engaged in one activity for a while. Today, he tries to be friends with others, not looking for conflicts. I'm still trying to solve, or at least improve, the problem with attention. This is a daily matter, some problem situation occurs every hour. For example, when I assign an exercise, the student usually does not pay attention, he has no idea what is required of him. If he starts to work, he usually cannot solve the task by himself and correctly without help. As for the problem with conflicts, he usually started provoking his classmates more or less for no reason.
The student lives with both parents. He's had trouble keeping his attention since he was little. I received information from the teacher from the kindergarten, which is affiliated with our elementary school, that this is a child who has absolutely no ability to maintain attention, often provokes others, even attacks them physically. In kindergarten, his parents went with him to a child psychologist on the recommendation, but they did not pass on the results and refused to continue solving the situation with professional help. He therefore does not have a confirmed history of ADHD, dyslexia or dysorthography (I believe that he has these disorders). The student has no interests, i.e. he has already changed a number of clubs, but he did not last more than 3 months in any interest activity. His parents don't force him into any long-term activity, they always "nod" to him
Physical aggression, Not attending to teaching/Inattention to teaching
noticed students having problems almost immediately. His behavior, but also the way he learned to read and write, for example, made me draw up a pedagogical support plan for the parents with a recommendation for an examination in a pedagogical-psychological counseling center. In my opinion, problematic behavior is probably due to ADHD, dyslexia and dysorthography is still very noticeable in students today, problems with reading, the way in which they write - above all, writing itself causes great problems for him, not only in terms of grammatical errors, but also in font slant and the like. Although the parents accepted my support plan, and also started trying to prepare themselves for school with the student, they absolutely refuse to visit a counseling center or a psychologist. The reason is their previous experience, which they don't even want to share with me (probably they found out something they didn't like), they also come with arguments like: "He's a normal kid, we won't label him.
Support, Interview
After the conflict was resolved, there was always a moment of calm, and in the long term, I see great progress in his behavior towards others. Today, the student practically does not cause any major conflicts with other students - that is, very rarely or certainly not, just for no reason. However, I still struggle to get him to listen to me in class, not play with something on the desk for at least 5 minutes, and know what we are doing. He still has absolutely no idea what we're doing in class, he can't solve the tasks on his own. I'm really not satisfied with this at all and I don't know how to solve it further. I think that if the parents started to cooperate more with me or agreed to a pedagogic-psychological consultation, it would be much better for the student, even in the long run. I can't imagine him going to second grade now and later to high school and all the teachers supporting his needs without any guidance from the counseling center or maybe without the aforementioned assistant.
10 let, 5. ročník
ne, věčně střídal kroužky, u ničeho nevydrží
Fyzické násilí,Nepozornost,Nesoustředěnost
Se Standou mám problémy v podstatě už od první třídy. Tehdy bíl děti, nebyl schopen vydržet chvíli u jedné činnosti. Dnes už se snaží s ostatními kamarádit, nevyhledávat konflikty. Problém s pozorností se pořád snažím vyřešit, nebo alespoň zlepšit. Jedná se o každodenní záležitost, nějaká problémová situace nastává v každé hodině. Když například zadávám cvičení, žák obvykle nedává pozor, netuší, co se po něm chce. Pokud začne pracovat, většinou ten úkol nedokáže bez pomoci vyřešit sám a správně. Co se týče toho problému s konflikty, většinou začal více méně bez důvodu provokovat spolužáky.
Žák bydlí s oběma rodiči. Už od malička má problémy udržet pozornost. Od učitelky ze školky, která je k naší základní škole přidružená, jsem dostala informaci, že se jedná o dítě, které absolutně nevydrží udržet pozornost, často provokuje ostatní, napadá je dokonce i fyzicky. Ve školce s ním rodiče na doporučení zašli k dětskému psychologovi, výsledek však nepředali a odmítli situaci nadále řešit s odbornou pomocí. Anamnézu ADHD, dyslexii ani dysortografii tedy nemá potvrzenou (domnívám se, že tyto poruchy má). Žák nemá žádné zájmy, respektive vystřídal už řadu kroužků, ale u žádné zájmové činnosti nevydržel déle než 3 měsíce. Rodiče ho do žádné dlouhodobé aktivity nenutí, vždy mu „kývnou
Všimla jsem si žáků problémů téměř ihned. Chování, ale například i způsob, jakým se učil číst a psát mě přiměl vypracovat pro rodiče plán pedagogické podpory s doporučením na vyšetření v pedagogicko-psychologické poradně. Dle mého názoru za problematickým chováním bude pravděpodobně ADHD, dyslexie a dysortografie je i dnes velmi nápadná na žáků problémech se čtením, způsobem, jakým píše – především psaní mu dělá samo o sobě veliké problémy, a to nejen ve smyslu gramatických chyb, ale i ve sklonu písma a podobně. Rodiče sice akceptovali můj plán podpory, a také se sami začali snažit především připravovat se se žákem do školy, ale naprosto odmítají návštěvu poradny nebo psychologa. Důvodem je jejich předchozí zkušenost, o kterou se se mnou ani nechtějí podělit (pravděpodobně zjistili něco, co se jim nelíbilo), také přichází s argumenty typu: „Je to přeci normální dítě, nebudeme ho nálepkovat.
Po vyřešení konfliktu byl vždy chvíli klid, z dlouhodobého hlediska u něj vidím veliký pokrok v chování k druhým. Žák dnes už prakticky nevyvolává žádné větší konflikty oproti ostatním žákům – tedy opravdu velmi zřídka nebo určitě ne, jen tak bezdůvodně. Pořád však bojuji s tím, aby mě v hodinách poslouchal, nehrál si s něčím v lavici alespoň 5 minut a věděl, co děláme. Pořád v hodinách většinou absolutně neví, co děláme, nedokáže úkoly řešit sám. S tímto opravdu vůbec nejsem spokojená a nevím, jak to dál řešit. Myslím, že kdyby rodiče začali více spolupracovat se mnou nebo svolili k pedagogicko-psychologické poradně, bylo by to pro toho žáka mnohem lepší, a to i z dlouhodobého hlediska. Neumím si představit, že teď půjde na druhý stupeň a později na střední školu a všichni učitelé jeho potřeby budou podporovat bez jakéhokoliv doporučení z poradny nebo třeba bez zmíněné asistentky.