came to class and after checking attendance we discussed what we were going to do today. The first thing on the agenda was the repetition of the last lesson through the worksheet, which we were supposed to read together after completing and fill in the small gaps in our knowledge. I handed out papers to everyone and told them how much time they had to fill them out. It was about 7 minutes. For the first two or three minutes, I still checked my preparation and let the students work. Then I started looking around and walking around the class to see how the students were doing. When I reached the student in question who was not working, I asked him why he was not working. Only then did the student pick up a pen and start filling out the worksheet. It was clear that he was only working because I was standing next to him. After that I started walking around the classroom again. The students were already slowly finishing. So I asked who was still working and only a few students raised their hands. The pupil's hand remained down. So I went to check on the students who raised their hands. They were only missing a few answers, so I gave them an extra three minutes to finish. Since I knew that the student had not written anything before, I went to see him as well. Apart from a few scribbles, he had nothing in the paper, and again, he wasn't even holding a pen. So I admonished him again. He apparently started working again (however, it was obvious that he was doing it only because I was standing next to him). I went to sit behind the chair and waited for the students' time to expire and in the meantime I watched the student. He sat and played with a pen.
The student did not stand out in terms of his grades, he was inattentive and difficult to motivate from the beginning of the school year. Even in really interesting activities, in which the rest of the class was actively involved and which the pupils enjoyed, he had no effort to get involved. On the contrary, during breaks he enjoyed not having to do anything and liked to play with cards or cars. Nevertheless, he only spent breaks with one or two friends. I think his behavior in class made him not very popular with his classmates.
Not attending to teaching/Inattention to teaching
After the time was up, I went to the student for the last time. When I saw that his worksheet was still blank, I told him that if he didn't need to write it down, he could certainly say the correct answers out loud in front of the class if he knew them. You could tell he didn't want to answer, but I wanted to punish him for not working. So he started reading and of course he knew almost nothing, but he tried to fill in the answers. When filling in, he answered nonsense several times, so his classmates mocked him (I reprimanded them and told them to give him advice instead of mocking him).
With all his strength and with the help of his classmates, the student finally completed the exercise. I expected that in the next lessons taught by me, the student would know what would happen if he didn't work, so he would start trying harder. However, that did not happen. I had to solve the same problem during the next class. After talking with the other teachers, I found out that the student behaves the same in all classes. By the end of the school year, nothing had changed at all, not even the class teacher's conversation with the student's parents helped.
13 let, 7. ročník
Hra na počítači, travení času s kamarády venku
Rušení výuky,Nepracovitost,Nepozornost
Mgr., dějepis a občanská výchova
Přišel jsem do třídy a po zkontrolování docházky jsme si řekli, co dnes budeme dělat. Jako první na programu bylo opakování z minulé hodiny prostřednictvím pracovního listu, který jsme si po vyplnění měli společně přečíst a doplnit si drobné mezery ve znalostech. Rozdal jsem všem papíry a řekl jim, kolik času mají na vyplnění. Bylo to cca 7 minut. První dvě nebo tři minuty jsem si ještě kontroloval svou přípravu a nechal jsem žáky pracovat. Pak jsem se začal rozhlížet a chodit po třídě, abych zjistil, jak na tom žáci jsou. Když jsem došel k dotyčnému žákovi, který nepracoval, zeptal jsem se ho, proč nepracuje. Žák teprve pak vzal do ruky pero a začal naoko vyplňovat pracovní list. Bylo jasné, že pracuje jen z toho důvodu, že stojím vedle něho. Poté jsem začal třídu obcházet znovu. Žáci už pomalu dokončovali. Zeptal jsem se tedy, kdo ještě pracuje a ruku zvedlo už jen pár žáků. Žákova ruka zůstala dole. Šel jsem tedy zkontrolovat žáky, kteří ruku zvedli. Chybělo jim jen pár odpovědí, tak jsem jim dal na dokončení tři minuty navíc. Protože jsem věděl, že žák předtím nic napsaného neměl, šel jsem se podívat i k němu. Kromě pár čmáranců v listu nic neměl a opět ani nedržel pero. Znovu jsem ho tedy napomenul. On znovu začal naoko pracovat (přesto bylo vidět, že to dělá pouze z toho důvodu, že stojím u něj). Šel jsem si sednout za katedru a čekal, až žákům vyprší čas a mezitím jsem pozoroval žáka. Seděl a hrál si s propiskou.
Svým prospěchem žák nijak nevynikal, od začátku školního roku byl nepozorný a těžko motivovatelný. Ani při opravdu zajímavých činnostech, při kterých se zbytek třídy aktivně zapojoval a které žáky bavily, neměl žádnou snahu o zapojení se. Naopak o přestávkách si užíval, že nemusí nic dělat, a rád si hrál s kartami nebo auty. Přesto však přestávky trávil pouze s jedním či dvěma kamarády. Myslím si, že kvůli jeho chování ve vyučovacích hodinách nebyl mezi spolužáky moc oblíbený.
Po vypršení času jsem ke žákovi šel naposledy. Když jsem viděl, že jeho pracovní list je stále prázdný, řekl jsem mu, že když si to nepotřebuje psát, určitě může správné odpovědi říct nahlas před celou třídou, když je zná. Bylo na něm vidět, že odpovědi říkat nechce, ale chtěl jsem ho potrestat za to, že nepracuje. Začal tedy číst a pochopitelně skoro nic nevěděl, nicméně se snažil odpovědi doplnit. Při doplňování několikrát odpověděl nesmysl, takže se mu spolužáci posmívali (ty jsem napomenul a řekl jim, ať mu místo výsměchu raději poradí).
S vypětím všech sil a s pomocí od spolužáků žák cvičení nakonec dokončil. Očekával jsem, že v dalších mnou vyučovaných hodinách bude žák vědět, co se stane, když nebude pracovat, tudíž se začne více snažit. To se ovšem nestalo. Při další hodině jsem musel řešit stejný problém. Po rozhovoru s ostatními učiteli jsem zjistil, že žák se chová ve všech hodinách stejně. Do konce školního roku se nezměnilo vůbec nic, nepomohl ani rozhovor třídní učitelky s rodiči žáka.