The problematic situation that I want to describe to you, we have repeatedly dealt with the student in class. It was about using a cell phone in class. Pupils are allowed to have mobile phones at school, but their use in class is only allowed in exceptional situations and with the consent of the teacher: searching for information, images or text related to the subject, calling parents, etc. The problem arose when pupils were constantly on their mobile phones during breaks and then couldn't put them down completely even within an hour. They also played various vulgar videos and music, which is against the rules of our school. Especially when there was no teacher in the class, they took advantage of the situation. The student did not respond to the repeated request not to use the phone during school, because he did not know how else to entertain himself during the break, and this compulsion persisted even during classes.
The student is a smart student with high intelligence. He tends to be inattentive during class, but when he concentrates on something, he performs well. He likes sports and physical activity. Despite the fact that he prefers a 'relaxed' approach to school and teaching, he achieves very good results. The mentioned use of mobile phones in the classroom concerned several pupils, the whole class had an atmosphere of sharing photos on social networks and using every free moment to be on a mobile phone. At our school we try to explain things and respect each other, the form of ban is the last option. However, the friendly atmosphere can give pupils the impression that they can do whatever they want.
Not attending to teaching/Inattention to teaching, Violation of classroom/school rules
At the beginning of the solution to this problem, I tried to have a dialogue with the student about how his behavior affects the course of the lesson and how it makes me feel. I tried to apply non-violent communication as a tool to solve this situation. That means I didn't want to make him feel guilty or tell him he was doing wrong. I described the situation from my side in such a way that he understood it and understood why I wanted him to think about it and change his behavior. First, I explained the reasons for using and not using cell phones to the whole class. I urged them to follow certain rules, this was repeated about 3-4 times. But I realized that this does not have the desired effect. So I took the most problematic student aside and talked to him one on one. I told him that I am not comfortable with the way things are going and how he is not responding to my calls and let's work it out together. If we can't come to an agreement, I'll be forced to involve your parents. The student replied that his mother also works with him at home so that he is on the phone less, but he doesn't know what else to do when he's bored. I suggested that he not wear it to school at all. He refused that. So we agreed that I would let my parents know and make an agreement with them as well. I had very good feedback from the mother, they discussed it with the student at home and agreed that they would try to gradually reduce the time they spend on the computer and mobile phone. At school, we agreed with the student that if he needs to use his cell phone, he will ask me and otherwise he will be put in the desk. He still needed to take out the phone, so I told him that I would take it for the day and he could take it when he left. It happened like this a few times, 2 times he forgot his phone at my place, so he was unhappy about it afterwards. I left the responsibility of picking up the phone up to him and he realized that it was easier to leave it in the bag and use it after class and if necessary with permission from the teacher.
Agreement, Interview
The result was, with a few missteps, sticking to what we agreed on using cell phones. We have set rules that we follow together. I explained to them that when they hold the phone in their hands, I don't know what they are doing on it, it distracts me during the lesson, and most importantly them. We don't take their phones away, we don't ban them, after all it's a part of everyday life, but we try to guide students to know how to spend their free time in other ways.
Vek 13, 7. ročník
Sporty, fyzické aktivity
Mgr.
Problémovou situaci, kterou vám chci popsat, jsme řešili se žákem na hodinách opakovaně. Šlo o používání mobilu v hodině. Žáci mají dovoleno mít ve škole mobilní telefony, avšak jejich používání v hodině je dovoleno jen ve výjimečných situacích a po souhlasu učitele: vyhledání informací, obrázku nebo textu, týkajícího se předmětu, zavolání rodiči atd. Problém nastal, když byli na mobilech žáci neustále během přestávky a potom je nedokázali úplně odložit ani během hodiny. Pustili si i různá vulgární videa a hudbu, což se rozchází s pravidly naší školy. Zvláště když ve třídě nebyl učitel, tak využili situaci. Žák nereagoval na opakovanou žádost, aby telefon během školy nepoužíval, protože nevěděl, jak jinak se zabavit během přestávky a to nutkání přetrvávalo i na hodinách.
Žák je šikovný žák s vysokou inteligencí. Během vyučování bývá nepozorný, ale když se na něco soustředí, podává dobré výkony. Rád sportuje a vykonává fyzickou aktivitu. Navzdory tomu, že preferuje 'pohodový' přístup ke škole a vyučování, dosahuje velmi dobrých výsledků. Zmíněné používání mobilů ve třídě se týkalo více žáků, v celé třídě panovala atmosféra sdílení fotek na sociálních sítích a využití každé volné chvíle bytím na mobilu. Na naší škole se snažíme věci vysvětlovat a navzájem se respektovat, forma zákazu je už poslední možností. Přátelská atmosféra však může u žáků budit dojem, že si mohou dělat, co chtějí.
Na začátku řešení tohoto problému jsem se se žákem snažila vést dialog o tom, jak jeho chování ovlivňuje průběh vyučování a jaké to ve mně vyvolává pocity. Snažila jsem se aplikovat nenásilnou komunikaci jako nástroj k vyřešení této situace. To znamená, že jsem v něm nechtěla vyvolat pocity viny, nebo mu říct, že dělá špatně. Situaci jsem popsala ze své strany tak, aby tomu rozuměl a pochopil, proč chci, aby se nad tím zamyslel a změnil své chování. Nejprve jsem vysvětlila důvody používání a nepoužívání mobilů celé třídě. Vyzvala jsem je k dodržování určitých pravidel, to se opakovalo tak 3-4 krát. Ale uvědomila jsem si, že to takto nemá úplně žádoucí efekt. Tak jsem si vzala nejproblematičtějšího žáka stranou a promluvila si s ním jeden na jednoho. Řekla jsem mu, že mi není příjemné, jak to probíhá a jak nereaguje na mé výzvy a pojďme to spolu vyřešit. Pokud se nám nepodaří dohodnout, budu nucena do toho zapojit i tvé rodiče. Žák odpověděl, že doma to s ním matka také řeší, aby byl na telefonu méně, ale on když se nudí neví, co jiného má dělat. Já jsem mu navrhla, aby si ho do školy nenosil vůbec. To odmítl. Tak jsme se dohodli, že to dám vědět rodičům a dohodnu se i s nimi. Od matky jsem měla velmi dobrý feedback, probrali to s žákem i doma a dohodli se, že se budou snažit postupně snižovat čas, který tráví na počítači a mobilu. My jsme se ve škole s žákem dohodli, že pokud bude potřebovat jít na mobil, zeptá se mě a jinak bude odložený v lavici. Stále měl potřebu ten telefon vytahovat, tak jsem mu řekla, že mu ho na ten den vezmu a když bude odcházet si ho může vzít. Párkrát se to takto událo, 2krát na svůj telefon u mě zapomněl, tak byl z toho potom nešťastný. Nechala jsem tu zodpovědnost, vyzvednout si telefon, na něm a tím si uvědomil, že je jednodušší ho nechat v té tašce a používat ho po vyučování a v případě potřeby po dovolení učitelem.
Výsledkem bylo, až na pár přešlapů, dodržování toho, na čem jsme se o používání mobilních telefonů dohodli. Nastavili jsme si pravidla, která společně dodržujeme. Vysvětlila jsem jim, že když drží ten telefon v ruce, já nevím, co na něm dělají, rozptyluje to při výuce i mě, a hlavně je. Telefony jim nebereme, ani nezakazujeme, přece jen je to součást každodenního současného života, ale snažíme se žáky vést k tomu, aby věděli trávit volný čas i jinými způsoby.