I was a first-year class teacher at a grammar school. I had 30 students in my class, mostly girls. All in all, it was not a problematic collective at all. There was a student in the class whose absenteeism suddenly increased to an extreme.
First-year grammar school student, newly arrived from elementary school. The entire class is made up of new students, the student fits into the class, there are no long-term problems with her behavior, her grades are average to above average. She has friends in her class from her former elementary school, but she has also made new friendships with new classmates.
Attendance problems
Since it was a problem with a student with whom there were no problems in the previous months, I chose a mild procedure. I spoke with the student and introduced her to the following necessary solutions. I told her that it was necessary to inform the parents and the school management. After talking to the student and promising to help her with any other problems, then talking to the mother and the student talking to the principal, the truancy reversed.
Interview
In short-term behavior, the solution to the problem manifested itself in the way that the student explained her behavior, which she subsequently regretted. In the long term, the problem with going to school did not recur.
15 let, 1. ročník
tanec
mgr., Český jazyk, Zaklády společenských věd
Byla jsem třídní učitelkou prvního ročníku na gymnázium. Ve třídě jsem měla 30 žáků, převážně dívky. Vcelku se nejednalo vůbec o problematický kolektiv. Ve třídě byla studentka, které se z ničeho nic extrémně zvýšila absence.
Studentka první ročníku gymnázia, nově příchozí ze základní školy. Celá třída je složena z nových žáků, studentka do třídy zapadá s jejím chování nejsou v dlouhodobém měřítku problémy, její prospěch je průměrný až nadprůměrný. Ve třídě má kamarády z bývalé základní školy, ale vytvořila si i nová přáteství s novými spolužáky.
Jelikož to byl problém se studentkou, s kterou v předešlých měsících problémy nebyly, zvolila jsem mírný postup. Se studentkou jsem si promluvila a seznámila ji s následujícími nezbytnými řešeními. Řekla jsem jí, že je třeba to oznámit rodičům a vedení školy. Po rozhovoru se studentkou a přislíbením ji pomoci s jakýmkoliv dalším problémem, následným rozhovorem s matkou a studentčiným rozhovorem s ředitelkou školy se záškoláctví naopakovalo.
V krátkodobém chování se řešení problému projevilo tak, že studentka vysvětlila své chování, kterého následně I litovala. V dlouhodobém hledisku se problém s chozením za školu neopakoval.