The situation arose during a lesson when I gave the students the task of describing a situation from their life in the form of an essay or a story. Pupils were supposed to work with real experiences, but one pupil presented a story starting with the words 'I wake up and I'm a werewolf', which took place in the world of werewolves and was unrelated to reality.
, solution:
Nonverbal disruption of lessons, Verbal disruption of lessons
I read the student's story and decided to include it among the excerpts that were to be presented to the class. During the presentation, I emphasized the positive aspects of the story, such as interest, the author's vivid imagination and a good writing style, so that the student would be better accepted by the class.
Support
This approach helped the student at the time, but in the end she was expelled from the school because she was not accepted by the class. Years later, I met the student and learned that she successfully coped with the difficulties, graduated from a management school and became a landlord. Nevertheless, I perceive her leaving the school as a failure of the school to integrate students who do not fit into normal boxes.
6. tř.
četba knih
Psychické problémy
vysokoškolské (RNDr.), aprobace Biologie – Chemie se zaměřením na vzdělávání
Situace vznikla během hodiny, kdy jsem žákům zadala úkol popsat nějakou situaci ze svého života formou eseje či příběhu. Žáci měli pracovat s reálnými zážitky, avšak jedna žákyně předložila příběh začínající slovy "Probudím se a jsem vlkodlak", který se odehrával ve světě vlkodlaků a nesouvisel se skutečností.
Na základní škole v šesté třídě se objevila nová žákyně, která byla poněkud zvláštní. O přestávce honila děti a křičela: „Waa, waa, já jsem vlkodlak“. Běhala, honila žáky a chtěla je kousnout. Tahle žákyně měla potom problémy se svými spolužáky a oni si o ní mysleli, že je blázen. Různě ji pošťuchovali a bavili se tím, že za nimi běhá.
Já jsem si přečetla ten příběh a teď jsem přemýšlela co s tím vlastně mám udělat. Nechávala jsem děti, aby zajímavé úryvky přečetli ostatním. A když tam byla ona s tím svým úryvkem, tak jsem ji taky nechala, aby část přečetla. A snažila jsem se vyzdvihnout to, že má zajímavý příběh a že má bujnou fantazii a že ten příběh je napsaný tak, že se dobře čte, že má spád. Snažila jsem se najít v tom příběhu ty klady, to pozitivum, něco, proč je zajímavý, proč je hezký, abych podpořila trošku její roli ve třídě. Snažila jsem se poukázat na to, v čem ta žákyně je dobrá. A ten příběh, kterému by se děti smály, jsem představila takovým způsobem, že ty děti to akceptovaly, vzaly to.
Tento přístup pomohl žákyni v daném okamžiku, aby ji třída přijala. Nakonec ale školu stejně opustila, protože ji děti nebraly.
Potkala jsem žákyni po deseti letech, co jsem ji učila. Ihned mě poznala, smála se na mě, pozdravila mě velmi mile. Dozvěděla jsem se, že se úspěšně vyrovnala s obtížemi, vystudovala manažerskou školu a stala se pronajímatelkou bytu. Přesto vnímám její odchod ze školy jako selhání školy v integraci žáků, kteří se nevejdou do běžných škatulek.