The situation took place in the second grade of elementary school, but this problematic behavior has been persistent in the student since the first year and is repeated daily. The student has a tendency to jump into the speech of the class teacher, but also into the speech of his classmates, from which it can be concluded that the students often cannot tolerate this very much. The situation arose on the basis of the student's emotional outburst after the other student disturbed the student. It started with a loud expression of disapproval, leading to an argument between the two students. Subsequently, the students physically attacked each other and tried to solve the problem with violence. They also attacked each other verbally during the fight, which caused a disturbance in the class, and the class teacher immediately went to solve the problem.
The student lives in a complete family, but the parents are not against physical punishment, so it can be assumed that perhaps this is also the cause of his behavior towards his classmates and in the classroom in general. In practice, I myself could often notice how the student reacted to what was happening in the classroom. The boy is certainly very noisy, he had to forget, shout or say every single thought, even if, for example, he interrupted a classmate or a class teacher. The student did not like to adapt to work that he did not agree with, on the contrary, he was very happy to get involved in activities that were interesting to him. I could also notice emotional outbursts in a student, when he either left the desk by himself and left the classroom or physically attacked the student who disturbed him in some way. These phases were repeated several times over the course of a few days. According to the school psychologist, the student does not have a learning disability, specifically does not fall into any of the selected tables and therefore does not need a personal assistant. In any case, she identified signs in the student that we could divide into different parts of diagnoses. The student gives strong results in some subjects and feels stronger. For some, such as mathematics or spatial vision, the pupil does not even reach the set goals, in any case the pupil tries to improve. The class generally seems noisy, the pupils in it are very energetic, really clever for that, they especially like group activities with a smaller number of pupils. In any case, it is difficult for them to keep their attention in class, some of the pupils also get into conflicts with the aforementioned student during the lessons or during breaks, and thus our examined pupil usually disrupts the whole class.
Emotional outbursts, Physical aggression, Verbal disruption of lessons
called both students to me to make it clear that they simply must not behave like this. I further told them that I don't like this kind of behavior and that conflicts are not resolved this way. I always leave room for each of the students to express themselves calmly about the given situation, it would be best if the other person did not jump in and we could solve the problem normally. This tactic quite works for them, although sometimes it simply cannot be solved calmly. Anyway, it's always quite simple, after the whole thing, the upset, passes, both students apologize to the other. I always try to explain it calmly, because it seems right to me and I don't give them any punishments, it seems pointless to me if it happened again. When one of them really has a problem not breaking the rules. But I found that this method works, although it is slow, but I am trying. So I also try, and I think that the more conflicts there are, the harder it is for me to use descriptive language. I try to describe, in words, what it makes me feel sad or sad about, but sometimes I lose patience too. Then if I just refer to the rules.
Interview
After the situation and after they had calmed down, the pupils apologized to each other and the lessons continued, they were able to talk to each other, or even work together without problems, in any case I do not agree with this one particular pupil, we return several times a day even though the problem was already solved. In the long term, it could be said that the other students may have resigned and don't notice it that much, in any case, in such conflicts, it strengthens the class and together they also try to solve the problem together in these situations, even without the help of the class teacher or in such a way that it does not disturb other classmates.
10 a 3. Ročník ZŠ
Rušení výuky,Emoční labilita,Vykřikování,Neuznávání pravidel,Neposlušnost
Situace se odehrávala ve druhé třídě základní školy, ale toto problémové chování je u žáka přetrvávající od prvního ročníku a opakuje se denně. Žák má totiž tendenci skákat do řeči třídního učitele, ale také i do řeči svým spolužákům, z čehož možno usoudit, že to častokrát, žáci nedokážou velmi přetrpět. Situace vznikla na základě emočního výbuchu daného žáka poté co druhý student, žáka vyrušoval. Začalo to hlasným projevem nesouhlasu, až do hádky obou žáků. Následně žáci na seba fyzicky zaútočili a snažili se problém vyřešit násilím. Také během bitky na seba útočili slovně, což ve třídě vyvolalo nepokoj a třídní učitelka šla problém hned řešit.
Žák žije v úplné rodině ale rodiče se nebrání fyzickým trestům, proto možno předpokládat, že možná i toto je příčina jeho chování k svým spolužákům a celkově ve třídě. Na praxi jsem si tedy sama mohla často všimnout toho, jak žák reagoval na dění ve třídě. Chlapec je určitě velmi hlučný, každou jednu myšlenku musel opomenout, zakřičet nebo říct, i když tím například přerušil spolužáka či třídní učitelku. Žák se nerad přizpůsoboval práci s kterou nesouhlasil, naopak se velmi rád zapojoval do pro něj zajímavých aktivit. Také jsem si mohla všimnout, emoční výbuchy u žáka, kdy buď odešel sám od lavice a vyšel z třídy nebo případně fyzicky napadl daného žáka, který ho nějak vyrušil. Tyto fáze se v průběhu pár dnů opakovaly vícekrát. Žák podle školní psycholožky nemá žádnou poruchu učení, konkrétně nespadá do žádné ze zvolených tabulek a proto nepotřebuje osobního asistenta. Každopádně u žáka identifikovala náznaky, které bychom mohli rozdělit do různých částí diagnóz. Žák podává na některých předmětech silné výsledky a cítí se silnější. U některých jako je konkrétně matematika nebo prostorové vidění, žák nedosahuje ani určených cílů, každopádně se žák snaží zlepšovat. Třída celkově působí hlučně, žáci v ní jsou velmi energičtí, za to opravdu šikovní, mají rádi hlavně skupinové aktivity v menším počtu žáků. Každopádně těžko dokážou udržet pozornost na hodině, někteří ze žáků se se zmíněným studentem v průběhu hodin, či přestávek, také dostávají do konfliktů a tím většinou náš zkoumaný žák vyrušuje celou třídu.
Zavolala jsem si oba žáky k sobě, abychom si ujasnili, že takto se prostě chovat nesmí. Dále jsem jim řekla, že se mi takové chování nelíbí a že konflikty se takovouto cestou neřeší. Každému ze žáků vždy nechávám prostor na to aby se v klidu vyjádřili k dané situaci, nejlépe by bylo aby mu při tom ten druhý neskákal do řeči a mohli jsme problém normálně vyřešit. Tato taktika na ně celkem funguje, i když někdy to prostě v klidu vyřešit nejde. Každopádně vždy se celkem jednoduše, po tom, co to celé, to naštvaní, přejde, oba žáci tomu druhému omluví. Snažím se to vždy vysvětlit v klidu, protože mi to přijde správné a nějaké tresty jim nedávám, to mi přijde zbytečné, kdyby se to i náhodou znovu opakovalo. Když jeden z nich má opravdu problém neporušovat pravidla. Zjistila jsem ale že tento způsob funguje, i když to jde pomalu, ale snažím se. Také se tedy snažím a myslím, že čím je těch konfliktů více, tím hůře mi to jde, používat ale popisný jazyk. Snažím se popsat, slovně, co to ve mně vyvolává, že jsem z toho smutná nebo, že mě to mrzí, ale někdy i já ztrácím trpělivost. Potom se když tak prostě odkážu na pravidla.
Žáci se po situaci a po tom jak se uklidnili, omluvili jeden druhému a dále se pokračovalo ve vyučování, dále se dokázali spolu mluvit, případně i spolu bez problémů pracovat, každopádně se k takovýmto neshodám mezi tímto jedním konkrétním žákem, vracíme vícekrát denně i když problém už vyřešený byl. Z dlouhodobého hlediska by se dalo říct, že ostatní žáci možná i rezignovali a nevšímají si to tak, každopádně při takovýchto konfliktech to třídu celkem upevňuje a spolu se také snaží problém při těchto situacích spolu řešit i bez pomoci třídního učitele nebo tak, aby to nerušilo dalších spolužáků.