Due to the epidemiological situation, the teaching of pupils has moved from face-to-face to a distance form, and I therefore communicate with pupils mainly via MS Teams or via email. In the beginning, the teaching went well. But within a few weeks, problems arose. During distance learning, students were used to writing to each other in a relaxed, informal style, and later their correspondence with teachers began to follow the same direction. The highlight was one email from a student in which he did not treat me as a teacher's authority at all, but as an 'equal to an equal'. His email was more like a message to a friend than to a teacher. Although there was nothing vulgar in the news, I did not like the style at all and I definitely wanted to solve it.
The student stands out above his classmates in terms of his grades, and it can be seen that he is very intelligent when talking in class. According to my experience, it often happens with such students that they do not know where the line is and sometimes they cross it. This was just the case.
Violation of classroom/school rules
I invited the student to my office so we could say things face to face, because he didn't take me much as an authority through Teams. We set clear rules for writing e-mails and the student undertook to follow them. I then shared the same rules with the class, because there were already signs of a similar problem. We told each other what a proper email should look like, address, some subject, thank you and farewell. And we said the same thing about chats in teams.
Agreement, Support, Working with the collective
think that I resolved the incident very well with the students. At the same time, I believe that this situation did not occur only in my class, but due to distance learning, it was also repeated in the classes of others. Fortunately, the problem did not recur after that and the pupils were careful when writing emails and chats, and it was clear that our online communication was about something else.
13 let, 8. ročník
Sport, hry na počítači
Magisterské vzdělání v pedagogice – Český jazyk a literatura, Občanská výchova
Vzhledem k epidemiologické situaci se výuka žáků přesunula z kontaktní na distanční formu a já tedy s žáky komunikovala převážně přes MS Teams nebo přes email. Na začátku výuka probíhala v pořádku. Během pár týdnů ale nastaly problémy. Žáci byli během distanční výuky zvyklí si mezi sebou psát uvolněným neformálním stylem a později se jejich dopisování s učiteli začalo ubírat stejným směr. Vrcholem byl jeden email od žáka, ve kterém se mnou nejednal vůbec jako s učitelskou autoritou, ale jako 'rovný s rovným'. Jeho email odpovídal spíše zprávě pro kamaráda než pro učitele. Ve zprávách nebylo sice nic vulgárního, ale ten styl se mi vůbec nelíbil a rozhodně jsem to chtěla vyřešit.
Žák svým prospěchem vyniká nad své spolužáky a při rozhovoru ve výuce je vidět, že je velmi inteligentní. Právě u takových žáků se dle mé praxe často stává, že neví, kde je hranice a občas ji přestřelí. Právě toto byl ten případ.
Žáka jsem si pozvala k sobě do kabinetu, abychom si věci vyříkali tváří v tvář, protože přes teamsy mě nebral moc jako autoritu. Určili jsme si jasná pravidla pro psaní emailů a žák se zavázal je dodržovat. Ta samá pravidla jsem poté sdělila i třídě, protože tam se už také objevovaly náznaky podobného problému. Řekli jsme si, jak má vypadat správný email, oslovení, nějaký předmět, poděkování a rozloučení. A totéž jsme si řekli i o chatech v teamsech.
Myslím si, že daný incident jsem s žáky vyřešila velice dobře. Zároveň se domnívám, že tato situace nenastala jen v mé třídě, ale vzhledem k distanční výuce se opakovala i v třídách jiných. Naštěstí se problém už potom neopakoval a žáci si dávali při psaní emailů a chatů pozor a bylo vidět, že naše komunikace online je už o něčem jiném.