Žačka was one of the children who entered the 1st grade at the school where I had just started teaching. She was a very quiet little girl who listened in class and drew during breaks and never got involved with other children. Since it was the beginning of the school year, I didn't deal with it much, I just tried to create situations in the lessons that helped her get involved. After the first month of school, the pupil began to be absent often and came to school with excuses such as nausea, family reasons, stomach ache, etc., so I contacted her mother to ask her if these were really the reasons why the pupil was absent. The mother apologized that they had a difficult situation at home and that it would not happen again. After that, the student went to school normally with occasional absences, but she started to be aggressive towards her classmates, whom she had previously ignored, which I dealt with simply by admonishing her. After the Christmas holidays, I immediately started to notice that the student was even more aggressive, she was hurting her classmates and during the first week she stole a case from one of her classmates. Furthermore, he is absent from school again more often.
Family history: Žačka lives with her mother and her mother's boyfriend, she has one younger half-sibling. He doesn't see his father at all, his mother works all the time. I don't know what kind of relationship the student has with her mother's boyfriend, but the student doesn't like to talk about him. Class anamnesis: The student is not popular in class. The children stay away from her, do not engage her in conversation, because they are bothered by her behavior.
Attendance problems
In the beginning, I solved the problems only with admonitions, but when the behavior started to get worse, I had a private talk with the pupil after school. I always tried to help her, I asked if something was happening at home or at school, the student said that everything was fine, she admitted her mistake, she knew what she did wrong, and she promised that it would not happen again. But since even this didn't work, and since the student was missing more and more, I called her mother and arranged a meeting at school. The mother rescheduled the first appointment and did not show up for the second, when I called her again, she did not pick up the phone, so I wrote her an e-mail, to which she did not respond. After that, the pupil was absent for a whole week, without any excuse, and since her mother still did not answer my phone, I turned to the guidance counselor, who also did not agree with her and therefore wrote an official request to come to school. As the mother did not show up or call back this time either, and the pupil still did not go to school, the guidance counselor intervened and called the social security administration. After another 2 weeks, the student started going to school again and I was informed that she was taken from her mother and given to her grandmother and grandfather to be raised.
Transfer of student, Interview, Cooperation with experts
After that, the student was quiet for some time and did not communicate much, but after a few days her behavior changed completely, she stopped being aggressive, participated in activities with other classmates and formed friendships. Since I taught in her class for another 2 years, I have to admit that the change of household benefited the student and the results can be seen both in her favor and in her behavior.
7 let, 1.třída
Kreslení, koukání na pohádky
Lhaní,Krádeže,Agresivní chování,Arogance
Učitelství pro 1. stupeň ZŠ (Magisterské studium)
Žačka byla jedno z dětí, které nastoupilo do 1. třídy na školu, kde jsem zrovna začala učit. Byla to velice tichá holčička, která v hodinách poslouchala a o přestávkách si kreslila a nikdy se nezapojovala k ostatním dětem. Jelikož byl začátek školního roku, tak jsem to moc neřešila, jen jsem se snažila vytvářet situace v hodinách, díky kterým jsem ji pomohla se zapojit. Po prvním měsíci školy začala žačka často chybět a do školy chodila s omluvenkami, jako např. nevolnost, rodinné důvody, bolení břicha, atd., zkontaktovala jsem proto její matku, abych se jí zeptala, jestli to jsou opravdu důvody, proč žačka chybí. Matka se omluvila, že mají doma složitou situaci, a že už se to nebude dít. Žačka poté chodila do školy normálně s občasnou absencí, ovšem začala být na své spolužáky, které dříve ignorovala, agresivní, což jsem řešila pouhým napomenutím. Po Vánočních prázdninách jsem si hned začala všímat, že je žačka ještě více agresivní, ubližuje spolužákům a v průběhu prvního týdne ukradla jednomu ze spolužáků pouzdro. Dále ve škole opět častěji chybí.
Rodinná anamnéza: Žačka žije s matkou a matčiným přítelem, má jednoho mladšího nevlastního sourozence. S otcem se vůbec nevídá, matka neustále pracuje. Nevím, jaký přesně má žačka vztah s matčiným přítelem, ale žačka o něm nerada mluví. Třídní anamnéza: Žačka ve třídě oblíbená není. Děti se od ní drží dále, nezapojují ji do konverzace, jelikož jim vadí její chování.
Problémy jsem ze začátku řešila pouze napomenutím, ale když se chování začalo ještě zhoršovat, po škole jsem si s žačkou promluvila o samotě. Snažila jsem se jí vždy pomoct, ptala jsem se, jestli se něco děje doma nebo ve škole, žačka řekla, že je vše v pořádku, přiznala chybu, věděla, co udělala špatně, a slíbila, že už se to nebude opakovat. Jelikož ale ani toto nezabralo, a jelikož žačka stále více chyběla, zavolala jsem její matce a domluvila schůzku ve škole. Matka poprvé schůzku přeložila a na druhou se nedostavila, když jsem ji znovu volala, telefon nezvedala a tak jsem ji napsala e-mail, na který ovšem neodpověděla. Poté žačka chyběla celý týden, bez jakékoliv omluvenky a jelikož mi její matka stále nezvedala telefon, obrátila jsem se na výchovnou poradkyni, která se jí také nedovolala a proto napsala oficiální výzvu, aby se dostavila do školy. Jelikož se ani tentokrát matka nedostavila a ani se neozvala a žačka stále nechodila do školy, výchovná poradkyně zakročila a zavolala na správu sociálního zabezpečení. Po dalších asi 2 týdnech začala žačka opět chodit do školy a já byla informována o tom, že byla odebrána matce a předána do výchovy babičce a dědovi.
Žačka byla poté nějakou dobu tichá a málo komunikovala, po pár dnech se její chování ovšem úplně změnilo, přestala být agresivní, zapojovala se do aktivit s ostatními spolužáky a utvářela přátelství. Jelikož jsem v její třídě učila ještě další 2 roky, musím uznat, že změna domácnosti žačce prospěla a výsledky jsou vidět, jak v jejím prospěchu, tak v chování.