joined the class as a crowd for a sick colleague. At this time, I was already receiving an old-age pension and helped out at school as needed. I didn't know the children more or less, I was only made aware of pupils with SEN. From the beginning, one student had a negative attitude towards me, he did not pay attention to any of my instructions, he ignored the work instructions. This pupil is with the third level of support measure, but the support measure was not granted to him, it was granted to another pupil. In physical education class, there was a conflict between a pupil with an approved support measure and this pupil. The one with the granted measure pushed the other. He got angry, started screaming, flailing his arms and legs around him and kicking me as well. Although I was informed that the student reacts negatively to a raised voice and reprimand, I could not help myself and after a whole day of reprimanding, I started shouting at him. At that moment he turned and ran to the other end of the gym. There he got up and refused to continue communicating with me, refused to return to the classroom, his head was down. Since there were other students in the gym, the teacher's assistant took over the problematic student and I led the other students back to the classroom. After about 60 minutes, the teaching assistant brought the problematic pupil to the classroom, after entering the classroom the pupil hid under the desk and refused to climb out. I phoned the student's mother and informed her about the situation. During the conversation with the mother, the mother offered me literature dealing with ADHD and SVP, which describes the problems of those children. I angrily told her that I didn't need any books and that her son had no business in this school. After that, my mother refused to talk to me any further and went to solve the situation with the school principal.
There are a total of 16 pupils in the class, a teacher's assistant works in it. In the class, there are four students with third-level support measures (2 students with behavioral disorders, 1 student with learning disabilities, 1 female student with a mild cerebral disability) and three students with second-level (specific learning disabilities).
Diagnosis, Emotional outbursts, Physical aggression, Not attending to teaching/Inattention to teaching
The incriminated situation arose during a physical education lesson and its resolution took place in the following two lessons. During a physical education lesson, student J. pushed another student, who got angry and started waving his arms and legs around. At that moment I came to them and tried to find out what happened. In the following interview, the teacher is denoted by the letter 'U', the pupils by the letters 'A' and 'J', the teacher's assistant by 'B'. U: 'What happened baby?' A: 'J. he pushed me.' J: 'But by mistake, I didn't want to.' A: 'That's not true, you keep pushing me.' J: 'But it was really a mistake, I really didn't want to.' U: 'So can you tell me who started it?' The other children shouted at this and rather supported the version of pupil J., which upset pupil A. When I turned to pupil A. saying that perhaps not much had happened, he kicked me. U: 'You're not serious, what are you doing? I'm calling my parents right now.' A. ran to the other side of the gym. U: 'Come back immediately. didn't you hear me I'm telling you, go back!' A. squatted in the corner of the gym and stared at the wall and did not react. U: 'A., come back. How many times do I have to repeat that to you?' The next few minutes passed in a similar vein. A. did not respond to any instructions, so I handed him over to B. and went to class with the other children. After about an hour, B. and pupil A. came to class. I greeted him with the words: U: 'Well, have you calmed down? Please sit down and finish writing the notes from the board.' At this moment, pupil A. hid under the bench and refused to climb out. U: 'A. get out now, do you think I'm only in charge of you?' B. tries to calm the situation. B.: 'A., come on, climb up and we'll look at it together. I'll help you with that.' B. tried several times to get A. to get out from under the bench, but he still did not respond. The end of the lesson was approaching, I took the other students to lunch and went to call the mother of student A.
Disrespectful communication
The mother immediately came to the school. A. curled up in his mother's arms, he did not communicate with his mother, he just let himself be behaved. I again described the situation to my mother. She constantly convinced me that A. was unable to respond adequately and recommended specialist literature. I answered her that after so many years of practice I don't need to study anything new. In my opinion, her son is ill-mannered, does not respect authority and cannot respond appropriately to conflicts with classmates. My mother and I could not find a common solution, and I passed the solution to the school principal. At the same time, I ended the group for an absent colleague, and I have no interest in returning to school as a teacher in the future either. I believe that I can't handle working with students with problems because I like order and order and these students are not able to respect my principles.
10 let, 4. ročník
není mi známo, třída jsem učila pouze krátkou dobu
Lhaní
VŠ – Mgr., 1. stupeň
Nastoupila jsem do třídy jako zástup za nemocnou kolegyni. V této době jsem již pobírala starobní důchod a ve škole jsem dle potřeby vypomáhala. Děti jsem více méně neznala, pouze jsem byla upozorněna na žáky s SVP. Od počátku se jeden žák vůči mně stavěl negativně, nedbal jakýchkoliv mých pokynů, ignoroval instrukce k práci. Tento žák je žák s 3. stupněm podpůrných opatření, ale podpůrné opatření mu nebylo přiznáno, bylo přiznáno k jinému žákovi. V hodině tělesné výchovy došlo ke konfliktu tohoto žáka se žákem s přiznaným podpůrným opatřením. První jmenovaný žák strčil do druhého. Ten se rozzlobil, začal křičet, máchat rukama a nohama kolem sebe a během toho kopl i do mne. Ačkoliv jsem byla informována, že žák negativně reaguje na zvýšený hlas a výtku, neudržela jsem se a po celodenním napomínání jsem na něj začala křičet. V tu chvíli se otočil a rozběhl se na druhý konec tělocvičny. Tam si stoupl a odmítal se mnou nadále komunikovat, odmítal se vrátit do třídy, hlavu měl sklopenou. Vzhledem k tomu, že v tělocvičně byli další žáci, převzala žáka asistentka pedagoga a já jsem odvedla ostatní žáky zpět do třídy. Po cca 60 minutách přivedla asistentka pedagoga žáka do třídy, po vstupu do třídy se žák schoval pod lavici a odmítal vylézt. Zatelefonovala jsem matce žáka a informovala ji o vzniklé situaci. Při rozhovoru s matkou mi matka nabízela literaturu zabývající se ADHD a SVP, která popisuje problematiku těch dětí. V rozčilení jsem jí sdělila, že žádnou knihu nepotřebuji a že její syn nemá v této škole co dělat. Matka se poté se mnou odmítla dále bavit a šla řešit situaci s ředitelkou školy.
Ve třídě je celkem 16 žáků, pracuje v ní asistentka pedagoga. Ve třídě jsou čtyři žáci s podpůrným opatřením třetího stupně (2 žáci s poruchami chování, 1 žák s poruchami učení, 1 žákyně s lehkým mozkovým postižením) a tři žáci se stupněm druhým (specifické poruchy učení).
Inkriminovaná situace vznikla během hodiny tělesné výchovy a její řešení probíhalo v následujících dvou vyučovacích hodinách. Během hodiny tělesné výchovy strčil žák J. druhého žáka, kterého to nazlobilo a začal kolem sebe máchat rukama a nohama. V tu chvíli jsem za nimi přišla a snažila se zjistit, co se stalo. V následujícím rozhovoru je vyučující označována písmenem 'U', žáci písmeny 'A' a 'J', asistentka pedagoga 'AP'. U: Co se stalo děcka? A: J. mě strčil. J: Ale omylem, jsem nechtěl. A: To není pravda, ty mě furt strkáš. J: Ale to fakt bylo omylem, já fakt nechtěl. U: Tak můžete mi říct, kdo si teda začal? Do toho vykřikovaly ostatní děti a spíše zastávaly verzi žáka J., což rozčílilo žáka A. Když jsem se na žáka A. obrátila s tím, že se snad tak moc nestalo, kopl mě. U: To snad nemyslíš vážně, co si to dovoluješ? Hnedka volám rodičům. A. se rozběhl na druhou stranu tělocvičny. U: Vrať se okamžitě zpátky. Neslyšels mě? Říkám ti, vrať se zpátky! A. si dřepnul do rohu tělocvičny a koukal do zdi a nereagoval. U: A., pojď zpátky. Kolikrát ti to mám opakovat? V podobném duchu probíhalo následujících několik minut. A. nereagoval na jakékoliv pokyny, předala jsem ho tedy AP a s ostatními dětmi odešla do třídy. Po cca hodině přišla AP s žákem A. do třídy. Přivítala jsem ho slovy: U: No, tak už ses uklidnil? Koukej si sednout a dopsat si zápis z tabule. V tuto chvíli se žák A. schoval pod lavici a odmítal vylézt. U: A. hned vylez, myslíš si, že tu mám na starosti jen tebe? AP se snaží uklidnit situaci. AP: A., pojď, vylez a koukneme se na to spolu. Já ti s tím pomůžu. AP se několikrát snažila A. přimět k tomu, aby zpod lavice vylezl, ale ten stále nereagoval. Blížil se konec vyučování, odvedla jsem ostatní žáky na oběd a šla volat matce žáka A.
Matka okamžitě přijela do školy. A. se schoulil matce v náručí, s matkou nekomunikoval, jen se nechal chovat. Matce jsem znovu popsala vzniklou situaci. Ta mne neustále přesvědčovala, že A. nedokáže adekvátně reagovat a doporučila mi odbornou literaturu. Odpověděla jsem jí, že po tolika letech praxe nepotřebuji nic nového studovat. Její syn je dle mého názoru nevychovaný, nerespektuje autoritu a nedokáže přiměřeně reagovat na konflikty se spolužáky. S matkou jsme nenašly společné východisko a řešení jsem předala ředitelce školy. Zároveň jsem ukončila zástup za nepřítomnou kolegyni a ani do budoucna již nemám zájem vrátit se jako vyučující do školy. Domnívám se, že nezvládám práci se žáky s problémy, protože mám ráda řád a pořádek a tito žáci nejsou schopni moje zásady respektovat.