The situation started when I found a crying girl in the toilet during class. She was crying hysterically and was unable to explain to me what had happened. I invited her to my office, offered her a biscuit and after a while she confided in me. No one wants to talk to her in class, and a classmate is spreading false information about her.
The classmate who slanders the girl is extroverted, draws a lot of attention to herself. The gossip girl is also more of an extrovert, likes to ride horses and play the piano. He doesn't really excel at school.
Verbal disruption of lessons
I informed my parents immediately and agreed that they would talk the guilty girl out. I then invited both students to my office. Only then did I learn that the roles of the girls were reversed and the one who cried first made up the whole story.
Disrespectful communication, Warning
I realized that I should have proceeded differently and listened to both girls first.
14 let (9. třída)
jízda na koni, hudba
Lhaní
Vysokoškolské vzdělání - titul Mgr., aprobace český jazyk
Situace se odehrála v prvních letech mé praxe, kdy jsem učila v 7. třídě, v posledních měsících školního roku. Byla zrovna hodina matematiky, zkraje jsme probírali nové učivo, ke kterému se vrátíme další školní rok. Třídu jsem měla docela ráda, většinu času pracovali jak měli, občas vyrušovali, ale nic, co by vytvářelo problémy mezi námi. V tuto hodinu matematiky dva chlapci v zadní lavici neustále rušili, vykřikovali, pokřikovali na kamarády na druhé straně třídy a bavili se mezi sebou. Ráda bych zmínila, že chlapci sice občas vyrušovali v hodinách, ale nikdy jsme spolu neměli žádný velký problém. Zároveň ani jeden nemají potvrzenou žádnou diagnózu, jejich známky jsou v průměru.
Od začátku hodiny jsem chlapce okřikla už několikrát a postupně ztrácela nervy.
Celá situace vyvrcholila, když jsem se neudržela a chlapce okřikla 'Buďte už ticho, smradi!' Celá třída ztichla a koukala na mě. Ihned jsem si uvědomila, že jsem to přestřelila a měla zvolit jiný výraz, ale uteklo mi to a už jsem to nemohla vzít zpět. Začala jsem se omlouvat, že jsem to tak nemyslela. Kluci mlčeli.
Po incidentu jsem pokračovala dál ve výuce, ve třídě vládla nepříjemná atmosféra a všichni jsme jen čekali, až se ozve zvonek. Na další hodině na sebe kluci nestrhávali pozornost, pracovali, ale jinak se moc nezapojovali. Po hodině jsem se jim ještě jednou omluvila a další hodiny si sice drželi určitý odstup ale neignorovali a komunikovali. Když se žáci vrátili po prázdninách, vypadalo to, jako by na celou nepříjemnou událost zapomněli a řekla bych, že naše vztahy byly zase dobré.