The student regularly spoke vulgarly in class and during breaks, harming his fellow students especially psychologically - mocking, swearing. He was also very rude to his fellow students, he treated them like boys - he pushed them, sometimes he even wanted to fight with them. Among other things, he constantly cheated on tests, was not ready for class, lied, pretended to be innocent. The boy actively smoked from the age of twelve, his father did not manage to raise him.
The student lived alone with only his father and younger brother, his mother left them when he was five. He never had a role model in a woman, which is probably why he treated his female classmates in such a rude manner. His brother later attended the same school and was initially just as troubled as him, but over time he straightened out and became an average naughty teenager.
Physical aggression, Lying and cheating, Failure to meet school obligations/unpreparedness for classes, Violation of classroom/school rules, Verbal aggression
At first, the school teachers focused on the boy, discussed the given problem with him, unfortunately it did not help at all. Subsequently, it was the turn of the school management and the educational advisor to solve the problem, who invited the boy's father to the school and solved the problem with him. The father showed almost no interest in solving the given situation, he considered it the duty of the school and the class teacher to solve the given situation. The next step was the examination of the boy in a pedagogical-psychological counseling center, to which the school management registered the boy. No learning disability or other syndrome was confirmed for the boy, and he subsequently visited a child psychologist for a short time. Unfortunately, even this step did not help and his behavior in the school environment did not improve. On the recommendation of the school, the guidance counselor, and the pedagogical-psychological counseling center, the boy's father decided to send his son to the Children's Diagnostic Institute and the Center for Educational Care.
Transfer of student, Interview, Cooperation with experts
After returning from the Educational Care Center, the boy's behavior in the school environment improved significantly, he began to treat his classmates better, did not harm them, did not mock them, and generally began to have more respect for women. His lying to his teachers and cheating at school didn't improve much, but that was what the cantors were used to. Everyone was happy that overall his behavior improved by about 90%.
13, 7. třída
florbal
Lhaní,Podvody,Vyrušování výuky
Pedagogická fakulta Univerzity Jana Evangelisty Purkyněho v Ústí nad Labem, aprobace český jazyk, ruština
Žák pravidelně mluvil vulgárně v hodinách i o přestávkách, ubližoval svým spolužačkám zejména psychicky – posměšky, nadávky. Byl také velmi hrubý ke spolužačkám, choval se k nim jako k chlapcům – postrkoval je, někdy se s nimi chtěl i prát. Mimo jiné neustále podváděl při testech, nebyl připraven do hodin, lhal, dělal ze sebe neviňátko. Chlapec od dvanácti let aktivně kouřil, jeho otec výchovu nezvládal.
Žák žil sám pouze s otcem a mladším bratrem, matka je opustila, když mu bylo pět. Nikdy neměl vzor v ženě, proto se nejspíš choval ke svým spolužačkám takovým hrubým způsobem. Jeho bratr později navštěvoval tu stejnou školu a byl zpočátku podobně problémový jako on, časem se však srovnal a byl z něj průměrně zlobivý puberťák.
Nejprve se na chlapce zaměřovali učitelé školy, probírali s ním daný problém, bohužel to vůbec nepomohlo. Následně přišlo na řadu s řešením problému vedení školy a výchovný poradce, kteří si do školy pozvali otce chlapce a řešili s ním daný problém. Otec neprojevoval téměř žádný zájem s řešením dané situace, považoval za povinnost školy a třídní učitelky danou situaci řešit. Na řadu tak přišlo vyšetření chlapce v pedagogicko – psychologické poradně, na které chlapce přihlásilo vedení školy. U chlapce nebyla potvrzena žádná porucha učení, ani jiný syndrom, následně navštěvoval krátkodobě dětského psychologa. Bohužel ani tento krok nepomohl a ke zlepšení jeho chování ve školním prostředí nedošlo. Na doporučení školy, výchovného poradce i pedagogicko - psychologické poradny, se otec chlapce rozhodl poslat svého syna do Dětského diagnostického ústavu a Střediska výchovné péče.
Po návratu ze Střediska výchovné péče se chování chlapce ve školním prostředí o poznání zlepšilo, začal se zejména ke svým spolužačkám chovat lépe, neubližoval jim, neposmíval se jim a celkově začal mít k ženám větší úctu. Jeho lhaní učitelům a podvádění ve škole se příliš nezlepšilo, ale na to byli již kantoři zvyklí. Všichni byli rádi, že se celkově jeho chování zlepšilo o přibližně 90 %.