The situation I was involved in seemed very innocent at first, but then escalated into a bigger conflict. The main actor here was a pupil who, during the Czech language lesson, disturbed the class with his would-be funny comments on the subject matter being discussed. At this time, the teaching was conducted as a frontal teaching, so that the pupils could create a record of the given subject. I showed the presentation with pictures and short notes, while I wrote additional information separately on the board. From the beginning, the student did not cooperate, did not take notes and constantly tried to amuse his classmates, especially the neighbors on the bench. Subsequently, a group of three students sitting nearby got carried away by his behavior and also stopped paying attention. Some of the classmates who were sitting nearby started shouting at the student asking him to be quiet. The slight noise in the back bench where the student was sitting ended up disturbing the rest of the class, which had been concentrating until now. Part of the pupils disagreed with his behavior, while another part, on the contrary, supported him. The result was class-wide noise caused by an unfocused student - students shouted at each other, stopped taking notes and stopped following the progress at the blackboard.
The student already has longer-term problems with discipline, which are noted by several teachers. From the previous years at the lower gymnasium, he acquired the label of a known troublemaker, who was not noticeably affected by the consequences of his problematic behavior, by which I mean talking to the teacher, punishments or bad grades for behavior. The student has a good family background, his problems can probably be related to his learning disabilities, which complicate his studies. During the past 4 years at the junior high school, he was seeing a specialist who helped him with his problems, but an individual plan was not drawn up for him. As I know from other colleagues, his academic results, especially in subjects such as mathematics and physics, are more than satisfactory. I would also specify the student as a gifted student in the field of technically oriented subjects - he enjoys them very much and would like to work with these skills in the future. When I consider his spelling and expression difficulties, his marks in humanities subjects can be assessed as passable. From a performance point of view, I rate him as an average student. Problems arise for him in moments when the class concentrates on the teacher's explanation, and at the same time they have to either respond to his suggestions or make notes. I noticed that in these moments the student stops concentrating and automatically puts the pencil down. During some classes, I also noticed some of his disruptive tendencies during group work, but this happened rather rarely. The student likes a certain amount of attention and is building a reputation as a class entertainer, which he contributes to with numerous performances during classes. It was this eccentric nature of his that manifested itself in the described situation, viz. above.
Not attending to teaching/Inattention to teaching, Verbal disruption of lessons
In the first moment, I turned to the whole class with a request to calm down. The class fell silent except for the student who was still trying to entertain his classmates in the back bench. Subsequently, I turned only to the student, who immediately stopped talking. The student was politely asked to be quiet and I added that we would talk again after the lesson. The student looked out of the window for the rest of the lesson and did not disturb his classmates. After an hour we had our conversation in my office. Teacher: 'Student, are you bored with my lessons?' Student: 'Well, not really.' Teacher: 'And what would you like to do in Czech, do you have any ideas for a better subject?' The student shrugs. Teacher: 'Student, how would you feel if I interrupted your presentation in front of the class? Everyone would be whispering and giggling and no one would be watching you. Do you think you would be comfortable with that?' Pupil: 'Probably not at all. I don't like it when people ignore me.' Teacher: 'You see. And I don't like it either. Hey, let's make a deal like this. I know you don't take notes and it's a shame. But you're almost an adult student, so it's up to you and I won't talk to you about it. If I respect you in this, then you respect me and don't jump into my interpretation. Today I had to discuss something, next time you and your classmates will get the chance again, but we can't all talk at once. Do you think we can come to an agreement like this?' Student: 'Well, I guess so.' Teacher (smiling): 'I guess? Well or not?' Student: 'Well, I'm sorry.' Teacher: 'That's great, I'm glad we talked about it and came to a reasonable agreement.'
Agreement, Interview
In my opinion, in the next Czech language lesson, the student behaved better and did not jump into my speech during the explanation. In addition, he was given his place as part of the presentation of the result of the group activity, which was related to the topic of ancient literature - the student presented an excerpt of a play, an excerpt of which was then staged by a group of students from the group in front of the rest of the class and in front of me. I evaluated the performance positively and the student got a feeling of satisfaction. His group deliberately presented their work among the last, so the student paid attention the whole time and recited the prepared text as quietly as possible. I think that the lesson conducted in this way suited him more than the classic frontal teaching, which unfortunately we cannot avoid. At the end of the lesson, as part of joint repetition, the student signed in and answered questions reflecting the acting performances of the individual groups. I would like to give the pupil more space in order to support his attention and interest in the Czech language.
15 let, 1. ročník střední školy
fotbal, hokej, animované seriály
Rušení výuky,Absence
vysokoškolský titul – český jazyka a literatura, francouzský jazyk a literatura
Situace, které jsem byla účastna, vypadala ze začátku velmi nevinně, ale následně eskalovala ve větší konflikt. Hlavním aktérem zde byl žák, který během hodiny českého jazyka vyrušoval třídu svými rádoby vtipnými komentáři na téma probírané látky. Vyučování bylo v této chvíli vedeno jako frontální výuka, aby si žáci mohli vytvořit zápis z dané látky. Promítala jsem prezentaci s obrázky a krátkými poznámkami, přičemž doplňující informace jsem dopisovala zvlášť na tabuli. Žák od začátku nespolupracoval, zápis si nedělal a neustále se pokoušel o pobavení svých spolužáků, zejména sousedů v lavici. Následně skupinka třech blízko sedících žáků se nechala jeho chováním strhnout a taktéž přestala dávat pozor. Někteří ze spolužáků, kteří seděli poblíž, začali žáka okřikovat se žádostí o klid. Ten mírný šum v zadní lavici, kde žák seděl, nakonec vyrušoval i zbytek třídy, která se doposud koncentrovala. Část žáků se nesouhlasně vyjadřovala k jeho chování, další část ho naopak podpořila. Výsledkem tedy byl celotřídní hluk vyvolaný nesoustředěným žákem – žáci se navzájem překřikovali, ustali ve psaní poznámek a přestali sledovat vývoj u tabule.
Žák má už dlouhodobější problémy s kázní, které zaznamenává více učitelů. Z předchozích let na nižším gymnáziu získal nálepku známého potížisty, kterého se nijak následky jeho problematického chování, rozumím tím promluvy s učitelem, tresty či špatné známky z chování, citelně nedotknuly. Žák má dobré rodinné zázemí, jeho problémy mohou pravděpodobně souviset s jeho poruchami učení, které mu komplikují jeho studium. Během uplynulých 4 let na nižším gymnáziu docházel ke specialistce, která mu pomáhala s jeho problémy, ale individuální plán mu vypracován nebyl. Jak sama od ostatních kolegů vím, jeho studijní výsledky, tedy zejména z předmětů jako matematika a fyzika, jsou více než uspokojivé. Žáka bych i specifikovala jako nadaného žáka v oblasti technicky zaměřených předmětů – ty ho velmi baví a do budoucna by rád s těmito schopnostmi chtěl pracovat. Když zvážím jeho pravopisné a vyjadřovací obtíže, tak z humanitních předmětů se jeho známky dají hodnotit jako obstojné. Z prospěchového hlediska ho hodnotím jako průměrného žáka. Problémy u něj nastávají v momentech, kdy se třída koncentruje na výklad učitele, a přitom má buď reagovat na jeho podněty či si vypracovávat zápis. Všimla jsem si, že v těchto chvílích se žák přestává koncentrovat a automaticky odkládá tužku. Během některých hodin jsem některé jeho rušivé tendence zaznamenala i během skupinových prací, ale k tomu docházelo spíše výjimečně. Žák má rád určitou pozornost a buduje si pověst třídního baviče, ke které přispívá i četnými výstupy během hodin. Právě tato jeho excentrická povaha se projevila v popsané situaci, viz. výše.
V prvním momentě jsem se obrátila na celou třídu s žádostí o uklidnění. Třída se ztišila vyjma žáka, který v zadní lavici se stále pokoušel své spolužáky pobavit. Následně jsem se tedy otočila pouze k žákovi, který ihned přestal mluvit. Žák byl slušně požádán o ztišení a dodala jsem, že po hodině si ještě promluvíme. Žák se po zbytek hodiny díval z okna a už své spolužáky nevyrušoval. Po hodině došlo k našemu rozhovoru v mém kabinetu. Paní učitelka: 'Žáku, tebe mé hodiny nebaví?' Žák: 'No, moc ne no.' Učitelka: 'A co bys tak chtěl v češtině dělat, máš nějaký nápad na lepší látku?' Žák pokrčí rameny. Učitelka: 'Žáku, a jak by ses cítil, kdybych vyrušovala tvou prezentaci před třídou? Všichni by si šeptali a hihňali se a nikdo by tě nesledoval. Myslíš, že by ti to bylo příjemné?' Žák: 'Asi úplně ne no. Nemám rád, když mě lidi ignorujou.' Učitelka: 'Tak vidíš. A mně se to taky nelíbí. Hele, pojďme uzavřít takovou dohodu. Vím, že si neděláš zápisy a je to velká škoda. Ty si už ale skoro dospělý žák, takže je to na tobě a já ti do toho mluvit nebudu. Když já tě budu respektovat v tomhle, tak ty respektuj zase mě a neskákej mi do výkladu. Dneska jsem hold musela něco probrat, příště dostaneš příležitost zase ty a tvý spolužáci, nemůžeme ale mluvit všichni zaráz. Myslíš, že se můžeme takhle domluvit?' Žák: 'No, asi jo.' Učitelka (s úsměvem): 'Tak asi? No nebo ne?' Žák: 'No, se omlouvám.' Učitelka: 'Tak super, jsem ráda, že jsme si to vyříkali a rozumně se dohodli.'
Dle mého názoru se v další hodině českého jazyka žák choval lépe a při výkladu mi do řeči neskákal. Navíc dostal svůj prostor v rámci představení výsledku skupinové činnosti, která se týkala tématu starověké literatury – žák odprezentoval výtah divadelní hry, jejíž úryvek pak i skupina žáků ze skupiny zinscenovala před zbytkem třídy a přede mnou. Výkon jsem pozitivně zhodnotila a žákovi se dostalo pocitu zadostiučinění. Jeho skupina svou práci schválně prezentovala mezi posledními, takže žák po celou dobu dával pozor a maximálně si potichu přeříkával připravený text. Soudím, že takto vedená hodina mu vyhovovala více než klasická frontální výuka, které se ale bohužel nemůžeme vyhnout. Na konci vyučovací hodiny v rámci společného opakování se žák sám přihlásil a odpovídal na otázky reflektující herecké výkony jednotlivých skupin. Ráda bych dávala žákovi více prostoru, abych v něm podpořila jeho pozornost a zájem o český jazyk.