We are in the 6th grade and the student I will talk about will be called the student. When discussing the Big Question as part of our teaching, the teacher leads the pupils to gradually create a portfolio with their work, materials that they receive from the teacher, and from this they have created their own folder that they can draw from during their studies. Some girls are very honest when creating and establishing materials. Most of the boys don't quite have it in chronological order, but they claim to know it. The student was an extreme case in that he did not want to collect and put away the materials at all. When he received some paper, after processing it, he crumpled it and threw it in the trash. This was repeated almost every time he was given some worksheets or teaching materials, despite the explanation.
pupil is a student who, in this particular case, tried to go against the rules and make them his own. The parents stood behind the student when solving the problem situation and did not support the teacher in solving this problem. He likes sports and is a fan of technology such as computers and mobile phones. The classroom situation regarding the collection of portfolio materials is described above. There are no textbooks for the Big Question subject. Teachers consider it important for students to save the collected materials because they spent a lot of time on them, as well as teachers in preparation. This leads them to their own responsibility. In retrospect, they can then see the result of their efforts and have excellent, individual materials for their studies. It is also important for parents to see what we discuss with the pupils.
Not attending to teaching/Inattention to teaching
In this situation, I mainly dealt with the extent to which I should demand from the student, force the student to create a portfolio and put aside materials. I was quite directive from the beginning and told him that he simply couldn't throw it away. However, the situation was repeated, so I also discussed it with my parents, but they responded that they basically didn't care, that it was important what he took away from it in his head. The student responded similarly, that he would not go back to it, that he did not even go back to last year's documents and that he remembers everything. I tried to explain to him once more what it could be useful for and what he could use it for. He heard about it and during the year he set up some things, at the end of the year he came to me with the file and asked what he should do with it. I told him to take her home. He immediately threw it in the trash. So I felt like I had zero influence on him.
Interview
During the year he was filing papers, I got the feeling that maybe he understood what I was talking about. However, the end of the year showed that the pupil was still convinced of his truth. I did not have the opportunity to record the long-term effect, because the pupil transferred to another school. I realized that no matter how hard I try, I can't force someone to try and think more about their education. Even though I told him it was mandatory, I no longer have control over what he does with his materials when he leaves the school grounds. The student perceived the creation of a portfolio as my need, which he did not share and therefore basically ignored it. So I kind of resigned towards the end, but I'm not happy with how it turned out. I was sorry.
Vek 11-12, 6.ročník
Sporty, počítač, technologie
Mgr.
Nacházíme se v 6. třídě a žáka, o kterém budu hovořit, pojmenuji žák. Při probírání Velké otázky v rámci našeho vyučování vede učitel žáky k tomu, aby si postupně tvořili portfolio se svými pracemi, materiály, které dostanou od učitele a vznikla jim z toho taková vlastní složka, z které mohou počas studia čerpat. Některé dívky jsou při vytváření a zakládání materiálů velmi poctivé. Většina chlapců to tam má ne úplně chronologicky naházené, ale tvrdí, že se v tom vyznají. Žák byl extrémní případ v tom, že si materiály nechtěl vůbec sbírat a odkládat. Když dostal nějaký papír, po vypracování ho pokrčil a hodil do koše. To se i přes vysvětlování opakovalo skoro vždy, když dostal nějaké pracovní listy nebo výukové materiály.
Žák je student, který se v tomto konkrétním případě snažil jít proti pravidlům a vytvořit si je podle sebe. Rodiče při řešení problémové situace stáli za žákem a nepodpořili učitele při řešení tohoto problému. Rád sportuje a je fanouškem technologií jako počítače a mobily. Situace ve třídě ohledně sbírání materiálů do portfolia je popsána výše. K předmětu Velká otázka neexistují učebnice. Učitelé považují za důležité, aby si studenti odkládali nazbírané materiály, protože jim věnovali hodně času, a také učitelé při přípravě. Tím je vedou k vlastní zodpovědnosti. Zpětně tak pak vidí výsledek svého snažení a mají skvělé, individuální podklady pro studium. Je to důležité i pro rodiče, aby viděli, co s žáky probíráme.
Při této situaci jsem řešila zejména to, do jaké míry mám od žáka vyžadovat, nutit žáka, aby si tvořil portfolio a odkládal materiály. Ze začátku jsem byla celkem direktivní a řekla mu, že to prostě nemůže vyhazovat. Situace se však opakovala, tak jsem to řešila i s rodiči, ale ti na to reagovali, že jim je to v podstatě jedno, že je důležité, co si z toho odnese v hlavě. Žák reagoval podobně, že on se k tomu zpětně vracet nebude, že ani k těm minuloročním podkladům se nevracel a všechno si pamatuje. Snažila jsem se mu ještě jednou vysvětlit, k čemu všemu se mu to může hodit a na co to může použít. On si to vyslechl a v průběhu roku si tedy některé věci zakládal, na konci roku přišel za mnou s tou složkou a zeptal se, co s tím má dělat. Řekla jsem mu, ať si ji vezme domů. On ji vzápětí vyhodil do koše. Takže jsem měla pocit, že jsem na něho měla nulový vliv.
Během roku, kdy si papíry zakládal, jsem měla pocit, že možná pochopil, o čem jsem mluvila. Konec roku však ukázal, že byl žák stále přesvědčený o své pravdě. Dlouhodobý vliv jsem neměla možnost zaznamenat, protože žák přestoupil na jinou školu. Uvědomila jsem si, že ať se snažím jakkoliv, nemohu někoho donutit, aby se snažil a myslel více na své vzdělávání. I když jsem mu řekla, že je to povinné, nemám už dosah na to, co udělá se svými materiály, když opustí areál školy. Žák vnímal tvorbu portfolia jako mou potřebu, kterou on nesdílel a proto to v podstatě ignoroval. Tak jsem ke konci trochu rezignovala, ale nejsem spokojená s tím, jak to dopadlo. Mrzelo mě to.