One school day, the 9th graders found a rubber glove thrown away after chemistry. Of course, it was a great opportunity for them to use it once more. They couldn't think of anything other than to fill it with water and throw it out the window. However, they were unlucky because this glove fell on a passing car in which some high-ranking gentleman was sitting. He immediately ran into the school in a rage. So everything had to be solved. If the glove hadn't fallen on a moving car, basically no one would have even known such a thing had happened.
9th year - class 9.A, a normal average class that didn't stand out or have problems. But the teachers remembered this class because of one student who went to this class. A student who was very intelligent, but her behavior was quite unpredictable and sometimes very non-standard. The teacher literally described it in these words: "She was really weird as a student." The student did not have any behavioral disorder, but the school did not deal with her behavior fluctuations in any special way. In most cases, the pupil's mother called the school. She was also aware that her daughter was sometimes "strange". This is how situations that arose as a result of her non-standard behavior were always resolved. It's always been justified that way and it's been closed that way.
Violation of classroom/school rules
The situation was resolved with the whole class. Those concerned confessed and received disciplinary action. It was also found that they did not violate the school rules only by throwing things from the window, but also that they had to open the window. This is also not allowed and it was clear that they did not fit it with the valve. Furthermore, during interviews with the pupils, it was found that the whole event was invented by a pupil. However, the execution was up to others, and she thought that she would not have a problem with it, since she did not directly participate in the event. It was therefore necessary to solve the problem in more depth. Focus on the student's behavior, which also affects other students in the class. Of course, the parents of these pupils also drew attention to this problem. Overall, this incident was resolved by talking to individual students, the whole class, and then also some parents. All with consultation or the presence of an educational counselor and, in certain cases, a school psychologist.
(Disciplinary) Punishments, Working with the collective, Interview, Cooperation with experts
The students realized that this was really not the right behavior and realized that they could have done the master a lot of harm. It was not about intentionally harming someone or something. It was just a stupid idea that kids this age sometimes have. The pupils who carried out this action otherwise were not in trouble and never had any other disciplinary problems before or after. We took this into account when solving the incident, and we handled the situation with our colleagues with perspective. We explained to the pupils (from the point of view of physics) what could have happened and that it is very easy to find out from what height and at what angle the glove fell, etc. The pupils had self-reflection and understood that this was not appropriate behavior and in the end they learned not , but also knowledge of physical laws. Such behavior never happened again after that. The situation did not affect the relations between pupils or between teachers and pupils.
15 let, 9. ročník
zájem o vědu
Autistické rysy
Matematika, fyzika
Jeden školní den žáci 9. A našli po chemii odhozenou gumovou rukavici. Samozřejmě to pro ně byla velká příležitost, jak ji využít ještě jednou. Nenapadlo je nic jiného než ji napustit vodou a hodit z okna. Měli však smůlu, protože tato rukavice spadla na kolemjedoucí auto, ve kterém seděl nějaký vysoce postavený pán. Ihned naběhl rozzuřený do školy. Vše se tedy muselo řešit. Kdyby rukavice nespadla na jedoucí auto, nikdo by v podstatě ani nevěděl, že se něco takového stalo.
9. ročník – třída 9.A, normální průměrná třída, která nevynikala, ani nebyla problémová. Učitelé si tuto třídu ale pamatovali díky jedné žačce, která do této třídy chodila. Žačka, která byla velice inteligentní, ale její chování bylo docela nepředvídatelné a občas velice nestandardní. Paní učitelka to doslova popsala těmito slovy: ,, Jako ta žačka byla fakt divná.” Žačka neměla žádnou poruchu chování, ale její výkyvy chování škola neřešila nějak zvláštně. Většinou se do školy zavolala maminka žačky. Ta si byla také vědoma toho, že její dcera je občas ,,divná” . Takto se vždy uzavíraly situace, které vznikaly v důsledku jejího nestandardního chování. Vždy se to odůvodnilo tímto způsobem a bylo to takto uzavřené.
Situace se řešila s celou třídou. Dotyční se přiznali a dostali kázeňský postih. Také se zjistilo, že neporušili školní řád jenom tím, že házeli věci z okna, ale také že okno museli otevřít. To se také nesmí a bylo jasné, že ventilkou to nehodili. Dále se při rozhovorech s žáky zjistilo, že celou akci vymyslela žačka. Provedení však bylo na jiných a ona si tedy myslela, že z toho nebude mít problém, jelikož se přímo akce neúčastnila. Bylo tedy za potřebí řešit problém více do hloubky. Zaměřit na chování žačky, které ovlivňuje i další žáky ve třídě. Na tento problém samozřejmě upozorňovali i rodiče těchto žáků. Celkově se tento incident řešil promluvami s jednotlivými žáky, celou třídou a následně i s některými rodiči. Vše s konzultací nebo přítomností výchovné poradkyně a v určitých případech i školní psycholožky.
Žáci si uvědomili, že to opravdu nebylo správné chování a došlo jim, že tím mohli pána velice poškodit. Nejednalo se o úmyslné poškození někoho nebo něčeho. Byl to prostě hloupý nápad, který občas děti tohoto věku napadne. Žáci, kteří tuto akci provedli jinak nebyli problémoví a nikdy před tím ani potom neměli jiné kázeňské problémy. To jsme při řešení incidentu zohlednili a situaci jsme řešili s kolegy s nadhledem. Žákům jsme vysvětlili (z hlediska fyziky), co se mohlo stát a že jde velice jednoduše zjistit, z jaké výšky a pod jakým úhlem rukavice padala atd. Žáci měli sebereflexi a pochopili, že to nebylo vhodné chování a nakonec si z toho odnesli nejen ponaučení, ale také poznání fyzikálních zákonů. Nikdy poté se už takové chování neopakovalo. Situace nepoznamenala ani vztahy mezi žáky ani mezi učiteli a žáky.