taught the pupil from the moment her class moved to the second grade of primary school, i.e. from the 6th grade, when I became their class teacher. She was problem-free and had no major difficulties during her schooling. She always fulfilled her duties, continuously studied for tests and paid attention in class. She was popular in the team and none of my colleagues had a problem with her. If I had to characterize the class as a whole, I think we had a very good relationship and I didn't have to deal with any inconsistencies. I taught them the Czech language, but because I was their class teacher, it often happened that I also had to deal with their personal matters, especially regarding absences from classes and their subsequent excuses. The problem with the pupil arose in the last year, in which pupils choose compulsory optional subjects, which then take place as afternoon classes. The student suddenly began to accumulate absences and it became almost a tradition that she missed even the afternoon classes, of course she did not have a proper excuse for her absence. As a class teacher, I did not experience any material or mental hardship, and therefore I did not have the slightest suspicion why the student would have a reason not to go to school. Unfortunately, her grades also deteriorated day by day, especially during the 1st semester of the school year, the student had two fours at the end of the semester, until then she was an absolutely average student with one or two threes at most.
Žačka has been a pupil of our school since the first grade. She was non-confrontational, reliable, dedicated and friendly. If she felt injustice, she stood up for the classmate in question. She was willing, very popular in the team and was always my support. She often checked in when I had questions and helped me carry my supplies to class. She had average marks in the Czech language, sometimes better, sometimes worse, she excelled especially in mathematics. She had 2 best friends in class and they formed an inseparable trio. A minor problem arose when one of them went to another school, she and the other classmate often quarreled and sometimes it got so far that they threw a jealous scene during breaks. I would say that she had a problem "coaching
Failure to attend class, Attendance problems
During a routine check of the student book, as a class teacher, I pointed out to the student that she had not had her parents' signed grades for more than a week. The student said that her mother was not at home for a few days, and therefore she could not sign the student book. In this context, we actually revealed the social conditions in the family – the mother moved out with her older sister and only the student and her stepfather remained at home, supposedly because of the animal husbandry, so that someone would take care of them. The father never came to school before, he only drove his daughter. Mom doesn't go to class meetings, allegedly because she's busy with work. As a result of this, we found out that the pupil also has problems in the family, which resulted in truancy. We texted mom to come to school. The mother wrote the following: 'Hello teacher, I spoke with my daughter. Hopefully he will keep his promises and come home immediately. I will deal with the rest there. I'll stop by tomorrow, thanks for now. I had no idea. Thanks again.' The mother's reaction was immediate, the meeting seemed very friendly, she wanted to solve the situation, but she allegedly had a problem with being released from her job. The meeting took place with the prevention methodologist the next day, the mother showed up with her older daughter, whom she took as a family member instead of the father - she claimed that the husband is disabled and hardly ever leaves the house. We agreed on strict attendance control, which only worked temporarily. At the end of the year, the father called the school himself out of the blue to see if his daughter had floorball practice in the afternoon, which of course I knew nothing about and I immediately realized that the pupil had made it up. The father got very angry on the phone and became vulgar. I realized that this is a bigger problem than we originally thought. At that moment, after a long personal conversation, the pupil confessed to me and then repeated it to the guidance counselor that she did not want to be with her father because he was sexually harassing her. Based on the student's statement, we immediately contacted the mother by phone, but when we told her that we would have to report it to SPOD, she reacted very angrily. I can only speculate whether she was aware of this issue or not. The entire case was reported to SPOD the same day.
Interview, Cooperation with experts
We dealt with the situation immediately. We contacted the mother, who distanced herself from the situation, so the pupil was helped by her older sister, who was already of legal age. The case was also handed over to the police and subsequently resolved in court. Žačka moved away from her father and now lives with her sister. It was obvious that the pupil felt relieved when she confided in me. Together, we also agreed on regular visits to the school psychologist. I think that a big role was played by the fact that I had a good relationship with the class, so the pupil trusted me. Of course, willy-nilly, the situation was also reflected in the lessons, I felt great regret for what she had to go through. I tried not to consciously keep her in any way, the student had to go to school and fulfill her duties, but it affected me a lot as a mother. The situation was kept secret, so classmates did not know what was going on. I think her best friend knew. In the long term, it probably didn't affect my lessons in any way. Žačka seemed to me to be very mature for her age and she dealt with the situation. Overall, the situation stabilized, the pupil improved her grades, went to school, there were no more absences and she started secondary school.
15 let, 9. třída
jízda na koni, malování, čtení Kazuistika ++ Klíčová slova, která opisují situaci problematického chování žáka/žáků  absence, záškoláctví, obtěžování, nevyrovnanost, konflikt 1. Podrobný popis  vzniku) situace na úrovni chování  v první osobě, chronologicky, max. 2 normostrany-3 600 znaků) Petru jsem učila od chvíle, kdy její třída přešla na druhý stupeň základní školy, tedy od 6. třídy, tehdy jsem se stala jejich třídní učitelkou. Byla bezproblémovou žačkou a po dobu školní docházky s ní nebyly žádné větší obtíže. Vždy si plnila své povinnosti, průběžně se učila na testy a v hodinách dávala pozor. V kolektivu byla oblíbená a ani nikdo z mých kolegů s ní neměl problém. Kdybych měla charakterizovat třídu jako celek, tak si myslím, že jsme měli velice dobrý vztah a nemusela jsem řešit žádné nesrovnalosti. Měla jsem je na český jazyk, ale tím, že jsem byla jejich třídní, tak se často stávalo, že jsem musela řešit i jejich osobní záležitosti, zvláště co se týče absence ve vyučování a jejich následné omlouvání. Problém u Petry nastal v posledním ročníku, ve kterém si žáci vybírají povinně volitelné předměty  český jazyk nebo matematiku), ty pak probíhají jako odpolední vyučování. Petře se zničehonic začala hromadit absence a stalo se téměř tradicí, že vynechávala i odpolední vyučování, absenci samozřejmě neměla řádně omluvenou. Jako třídní učitelka jsem nezaznamenala žádné materiální či duševní strádání, a proto jsem neměla sebemenší podezření, proč by žákyně měla důvod nechodit do školy. Bohužel se také ze dne na den výrazně zhoršil prospěch, zejména tedy během 1. pololetí školního roku, Petra na konci pololetí měla dvě čtyřky, do té doby byla naprosto průměrnou žačkou maximálně s jednou-dvěma trojkami. 2. Anamnéza žáka/ů nebo třídy  osobní anamnéza), tedy vše co je relevantních pro zvolenou situaci  max. 2 normostrany) Petra byla žákyní naší školy od první třídy. Byla nekonfliktní, spolehlivá, obětavá a kamarádská. V případě, že cítila nespravedlnost, tak se postavila za dotyčného spolužáka. Byla ochotná, v kolektivu velmi oblíbená a byla vždy mou oporou. Často se hlásila, když jsem se na něco ptala a pomáhala mi nosit pomůcky do hodin. Z českého jazyka měla průměrné známky, občas lepší, občas horší, vynikala zejména v matematice. Ve třídě měla 2 nejlepší kamarádky a tvořily nerozlučnou trojici. Menší problém nastal, když jedna z nich odešla na jinou školu, s druhou
Masarykova univerzita, Brno (Český jazyk a literatura se zaměřením na vzdělávání, Občanská výchova se zaměřením na vzdělávání)
Učila jsem žačku od chvíle, kdy její třída přešla na druhý stupeň základní školy, tedy od 6. třídy, kdy jsem se stala jejich třídní učitelkou. Byla bezproblémová a po dobu školní docházky s ní nebyly žádné větší obtíže. Vždy si plnila své povinnosti, průběžně se učila na testy a v hodinách dávala pozor. V kolektivu byla oblíbená a ani nikdo z mých kolegů s ní neměl problém. Kdybych měla charakterizovat třídu jako celek, tak si myslím, že jsme měli velice dobrý vztah a nemusela jsem řešit žádné nesrovnalosti. Měla jsem je na český jazyk, ale tím, že jsem byla jejich třídní, tak se často stávalo, že jsem musela řešit i jejich osobní záležitosti, zvláště co se týče absence ve vyučování a jejich následné omlouvání. Problém u žačky nastal v posledním ročníku, ve kterém si žáci vybírají povinně volitelné předměty, ty pak probíhají jako odpolední vyučování. Žačka se zničehonic začala hromadit absence a stalo se téměř tradicí, že vynechávala i odpolední vyučování, absenci samozřejmě neměla řádně omluvenou. Jako třídní učitelka jsem nezaznamenala žádné materiální či duševní strádání, a proto jsem neměla sebemenší podezření, proč by žákyně měla důvod nechodit do školy. Bohužel se také ze dne na den výrazně zhoršil prospěch, zejména tedy během 1. pololetí školního roku, žačka na konci pololetí měla dvě čtyřky, do té doby byla naprosto průměrnou žačkou maximálně s jednou-dvěma trojkami.
Žačka byla žákyní naší školy od první třídy. Byla nekonfliktní, spolehlivá, obětavá a kamarádská. V případě, že cítila nespravedlnost, tak se postavila za dotyčného spolužáka. Byla ochotná, v kolektivu velmi oblíbená a byla vždy mou oporou. Často se hlásila, když jsem se na něco ptala a pomáhala mi nosit pomůcky do hodin. Z českého jazyka měla průměrné známky, občas lepší, občas horší, vynikala zejména v matematice. Ve třídě měla 2 nejlepší kamarádky a tvořily nerozlučnou trojici. Menší problém nastal, když jedna z nich odešla na jinou školu, s druhou spolužačkou se často hádaly a občas to došlo tak daleko, že o přestávkách ztropily žárlivou scénu. Řekla bych, že měla problém „ukočírovat
Při běžné kontrole žákovské knížky jsem jako třídní učitelka upozornila žačku, že nemá více než týden podepsané známky od rodičů. Žačka uvedla, že maminka nebyla pár dnů doma, a proto nemohla žákovskou knížku podepsat. V této souvislosti jsme vlastně rozkryli sociální poměry v rodině – matka se se starší sestrou odstěhovala a doma zůstala jen žačka s nevlastním otcem, údajně kvůli zvířectvu, aby se o ně měl kdo starat. Otec se předtím do školy nikdy nedostavil, pouze dceru vozil autem. Maminka na třídní schůzky nechodí, údajně kvůli pracovní zaneprázdněnosti. Následkem tohoto jsme zjistili, že žačka má také problémy v rodině, což vyústilo v záškoláctví. Napsali jsme mamince smsku, ať se dostaví do školy. Maminka odepsala následující: 'Dobrý den, paní učitelko, s dcerou jsem mluvila. Snad dostojí svých slibů a dojde okamžitě domů. Zbytek budu řešit tam. Zítra se zastavím, zatím díky. Nic jsem netušila. Ještě jednou děkuji.' Reakce matky byla okamžitá, jednání působilo velmi vstřícně, chtěla situaci řešit, jen měla údajně problém s uvolněním ze zaměstnání. Schůzka proběhla s metodičkou prevence následující den, matka se dostavila se starší dcerou, kterou vzala jako rodinného příslušníka místo otce – tvrdila, že manžel je invalida a z domu téměř vůbec nevychází. Domluvili jsme se na přísné kontrole docházky, což fungovalo pouze dočasně. Koncem roku otec zničehonic sám zavolal do školy, zda má dcera odpolední nácvik na florbal, o kterém jsem samozřejmě nic nevěděla a hned mi došlo, že si to žačka vymyslela. Otec se v telefonu strašně naštval a začal být vulgární. Došlo mi, že se jedná o větší problém, než jsme si původně mysleli. V ten moment se mi žačka po dlouhé osobní promluvě přiznala a následně to zopakovala i výchovné poradkyni, že s otcem být nechce, protože ji sexuálně obtěžuje. Na základě výpovědi žačky jsme okamžitě telefonicky kontaktovali matku, která ale v momentě, kdy jsme jí sdělili, že to budeme muset hlásit na SPOD, reagovala velmi popudlivě. Můžu se jen domnívat, zda o tomto problému věděla, či nikoli. Celý případ byl ještě týž den oznámen na SPOD.
Situaci jsme řešili okamžitě. Kontaktovali jsme matku, která se od situace distancovala, a tak žačce pomáhala starší sestra, která byla již plnoletá. Případ byl předán také na policii a řešil se následně i soudně. Žačka se od otce odstěhovala a nyní bydlí se sestrou. Bylo vidět, že žačka pocítila úlevu, když se mi svěřila. Společně jsme se také domluvily na pravidelné docházce ke školní psycholožce. Myslím, že velkou roli hrálo to, že jsem měla se třídou dobrý vztah, a tak mi žačka důvěřovala. Situace se samozřejmě, chtě nechtě, odrazila i v hodinách, cítila jsem velkou lítost nad tím, co musela prožívat. Snažila jsem se, abych jí vědomě nějak nenadržovala, žačka musela chodit do školy a plnit si povinnosti, přesto se mne to jako matku velmi dotklo. Situace se tajila, takže spolužáci nevěděli, co se děje. Myslím, že její nejlepší kamarádka to věděla. Dlouhodobě se to, snad, nijak na mých hodinách nepodepsalo. Žačka mi přišla na svůj věk hodně vyspělá a se situací se vypořádala. Celkově se situace stabilizovala, žačka si zlepšila prospěch, chodila do školy, větší absence se již nekonala a nastoupila na střední školu.