A teaching assistant recalls and describes the conflicts of one of her problematic pupils. One day, during a long break, a student came to the assembly hall and informed me that a classmate a year older had stolen his cell phone.
The student is fourteen years old, suffering from problematic behavior. Diagnosed with behavioral disorders and pathological lying, he is often unable to distinguish reality from his dreams and then claims that what he wishes is happening to him. His classmates don't like that, so he doesn't have many friends, almost none. He lives with both parents, his grades are rather below average, he likes to play computer games and draw in his spare time. He attends the 8th grade, which is smaller, has about 16 students, there are 3 students in the class who need a more individualized approach and see an educational advisor. Otherwise, the class is clever and rather above average in terms of benefits.
Violation of classroom/school rules
First I had to find out the circumstances, I listened to a student who claimed that several classmates saw that another student had stolen the mobile phone. I asked the named classmates to describe the situation to me, I listened to them one by one to see if the statements would differ. Since the statements were the same, I invited the student to my office, whom I asked about his description of the situation. I had known him for some time and I knew that if he confessed to someone, it would be me, we have built trust between us, so I started lightly: "I understand that you want to find friends, that you are sad when you are alone. No one should be alone. But you won't make friends by making things up and taking things from your classmates. You also wouldn't like it if others took your personal belongings.” The student replied: "I didn't take it." I wasn't there." I kindly continued: "Did your friends see you, were they there, shall we ask them?" Or do you remember?
Interview
The student calmed down for some time, did not take things from his classmates and tried to behave decently, especially when I was present in the class. I tried to continue to coordinate him, but after some time, especially when I was not in class, the student caused some problem again. The student continues to lie, he does not distinguish between his desires and reality.
14 let – 8. třída
Kreslení, PC hry a počítač
Spgš Znojmo
Asistentka pedagoga vzpomíná a popisuje konflikty jednoho ze svých problematických žáků. Jednoho dne o velké přestávce do sborovny přišel žák a oznámil mi, že mu jeho o rok starší spolužák odcizil mobilní telefon.
Žák je čtrnáctiletý, trpící problémovým chováním. Má diagnostikované poruchy chování a patologické lhaní, často není schopen rozlišit realitu od svých snů a potom tvrdí, že se mu děje to, co by si jen přál. To se spolužákům nelíbí, a tak nemá moc přátel, spíše téměř žádné. Žije s oběma rodiči, jeho prospěch je spíše podprůměrný, ve svém volnu rád hraje počítačové hry a kreslí. Navštěvuje 8. třídu, která je menší, čítá asi 16 žáků, ve třídě jsou 3 žáci, kteří potřebují individuálnější přístup a navštěvují výchovného poradce. Jinak je třída šikovná a prospěchově spíše nadprůměrná.
Nejprve jsem musela zjistit okolnosti, vyslechla jsem žáka, který tvrdil, že několik spolužáků vidělo, že mobil odcizil jiný žák. Poprosila jsem jmenované spolužáky, aby mi situaci popsaly, vyslechla jsem je po jednom, abych zjistila, zda se výpovědi nebudou lišit. Jelikož byly výpovědi shodné, tak jsem k sobě do kabinetu pozvala žáka, kterého jsem se zeptala na jeho popis situace. Už jsem ho nějakou dobu znala a věděla jsem, že pokud se někomu přizná, tak to budu já, máme mezi sebou vybudovanou důvěru, začala jsem tedy zlehka: „Chápu, že si chceš najít kamarády, že jsi smutný, když jsi sám. Nikdo by neměl být sám. Ale tím, že si budeš vymýšlet a brát spolužákům věci, tím si kamarády nezískáš. Tobě by se také nelíbilo, kdyby ti ostatní brali tvé osobní věci.” Žák odvětil: „Já to nevzal. Já tam nebyl.” Vlídně jsem pokračovala: „Viděli tě kamarádi, byli u toho, zeptáme se jich? Nebo si vzpomeneš?
Žák se na nějakou dobu zklidnil, spolužákům věci nebral a snažil se chovat slušně, zejména když jsem byla ve třídě přítomna. Snažila jsem se ho koordinovat i nadále, ale po nějaké době, zejména v době, kdy jsem nebyla ve třídě, žák opět způsobil nějaký problém. Žák i nadále lže, nerozlišuje svoje touhy a realitu.