In the second year, the student began to stand out from the group. She had trouble with her friends, who wanted to break free from her influence, which the pupil maintained in an unusual way - incomprehensible to her friends, and therefore they came to me and asked me questions. The student sent them strange messages or reacted negatively to profile pictures and photos of girls from the class on social networks. And she defended herself by saying that it was an effort to integrate and socialize. When I discussed this unusual behavior with her, she replied that she did not understand why I was surprised, that it was normal. She moved further and further away from people mentally and physically. Absences and non-classification in subjects began. She didn't show up in class, but she somehow passed the exams. She managed to pass to the next year, but the absences reached the limit and we started to solve it with the psychiatrists, when the medication started.
Her classmates were able to support the student for about three quarters of a year, but then they could no longer handle the pressure from her. The student even managed to disrupt the class collective twice, because she interrupted her studies and repeated the year with a new class. She antagonized all the classmates she had because she was emotionally unreadable to them. The student did not communicate because she was constantly afraid, even though she was handled very carefully. She was always prepared for exams, which she passed, but she skipped the school year and continuous learning.
Failure to meet school obligations/unpreparedness for classes, Attendance problems
I tried to include at least one of her classmates in some kind of friendly relationship to help her, to try to include her. The pupil was abusing him. Meetings and communication with psychologists mediated by her mother, attempts to give her other tasks, permanent educational discussions, sometimes pressure was deliberately put on her, discussions with her mother to withdraw her from school.
Support, Proactive solutions, Interview, Cooperation with experts
The solution was actually 'successful' for the school, because she passed her matriculation, but from the point of view of my feeling, the situation is unmanageable, because the educational process was not directed at her, we didn't have many opportunities to teach her something clever, we didn't even teach her feedback, I wasn't satisfied with the fact that she did not have time to learn what she should know. This is not good for my classmates, for me, but especially for her.
17 let, 2. ročník SŠ
/
Autistické rysy,Introvertní chování,Nesoustředěnost,Pasivita
Magisterské na FAVU, Vut Brno
Ve druhém ročníku se žačka začala vyčleňovat z kolektivu. Měla potíže s kamarádkami, které se chtěly vymanit z jejího vlivu, jež si žačka udržovala nezvyklým způsobem – pro její kamarádky nepochopitelné, a proto za mnou chodily a ptaly se mě. Žačka jim posílala zvláštní zprávy, nebo negativně reagovala na profilovky a fotky dívek ze třídy na socialních sítích. A se hájila tím, že je to snaha se začlenit a socializovat. Když jsem s ní toto nezvyklé jednání řešila, odpověděla mi, že nechápe čemu se divím, že je to normální. Oddalovala se dál a dál od lidí psychicky i fyzicky. Začaly absence a neklasifikace v předmětech. Neobjevovala se ve výuce, ale zkoušky nějakým způsobem splnila. Zvládla projít do dalšího ročníku, kde ale absence nastoupala na úplnou hranici a začali jsme to řešit s psychiatrama, kdy započala medikace.
Spolužáci žačky asi třičtvrtě roku dokázali podporovat, potom tlak od ní ale přestali zvládat. Žačka dokázala narušit třídní kolektiv dokonce dvakrát, protože přerušila studium a ročník s novou třídou opakovala. Znepřátelila si všechny spolužáky, které měla, protože pro ně byla emočně nečitelná. Žákyně nekomunikovala, protože měla neustálý strach, i když s ní bylo jednáno velmi opatrně. Na zkoušky byla vždycky připravená, které splnila, ale školní rok a průběžné učení vynechávala.
Snažila jsem se začlenit alespoň jednoho jejího spolužáka do nějakého přátelského vztahu, aby jí pomohl, pokusil se jí začlenit. Toho žačka zneužívala. Schůze a komunikace s psychology zprostředkovávané matkou, snaha jí dávat jiné úkoly, permanentní výchovné diskuze, občas se na ni schválně vyvíjel tlak, diskuze s matkou, aby ji ze školy stáhla.
Pro školu bylo řešení vlastně 'úspěšné', protože maturitu zvládla, ale z hlediska mého pocitu je to situace nezvládnutelná, protože vzdělávací proces na ni nebyl veden, neměli jsme moc příležitostí ji něco kloudného naučit, nenaučili jsme ji ani zpětnou vazbu, nebyla jsem spokojená s tím, že se nestihla naučit to, co by měla znát. To není dobře vůči spolužákům, pro mě, ale hlavně pro ni.