I came into contact with this student in the 6th grade, when I taught Czech language in his class, and I was also the class teacher of this class. I don't know how he manifested himself until then. But already in the sixth grade, he began to react explosively in crisis situations, i.e. crisis situations for him. He was able to leave the classroom and walk around the school, throwing teaching aids, kicking tables and chairs, using profanity. We have started to address this behavior.
Student's personal history: ADHD and psychiatric diagnosis - medicated. He lives with both parents, there were no problems in the family. The student's interests include chess and basketball.
Emotional outbursts
Every day during or after the lesson, I or the psychologist sat down with the student. We discussed his behavior, why he reacts the way he does, we tried to talk to him a lot and discuss his situation. Don't push him into anything. I don't know exactly how the session with the psychologist took place, I tried to give him the space to express his frustration between four walls without witnesses, so that there was as little disruption to the teaching as possible.
Interview
The student calmed down, although his reactions were repeated, but with less intensity and frequency. Even immediately after an outburst, he was able to calm down faster, manage and coordinate his own behavior better. However, the shift compared to the 6th year was considerable. At the end of the ninth grade, when I gave the students a chance to express themselves about me, he came to me himself and apologized to me, saying that he knew that he often behaved inappropriately. He was aware of his actions, which I consider a big shift.
9. ročník (14-15 let)
šachy, basketbal
Agrese,Verbální agresivita,Fyzické násilí
vysokoškolské; aprobace český jazyk a výtvarná výchova
S tímto žákem jsem přišla do kontaktu v 6. ročníku, kdy jsem v jeho třídě učila český jazyk, zároveň jsem byla třídní učitelkou této třídy. Jak se projevoval do té doby, nevím. Ale už v šesté třídě začal v krizových situacích, tedy pro něj krizových, reagovat výbušně. Byl schopný opustit třídu a chodit po škole, házel s výukovými pomůckami, kopal do stolů a židlí, vyjadřoval se vulgárně. Toto chování jsme začali řešit.
Osobní anamnéza žáka: ADHD a psychiatrická diagnóza - medikován. Žije s oběma rodiči, v rodině nebyly žádné problémy. Mezi zájmy žáka patří šachy a basketbal.
Každý den v průběhu vyučování nebo následně po něm jsem si se žákem sedla já nebo paní psycholožka. Probíraly jsme jeho chování, proč reaguje tak, jak reaguje, snažily jsme se s ním hodně mluvit a jeho situaci probírat. Do ničeho ho netlačit. Jak přesně probíhala sezení s paní psycholožkou, nevím, já jsem se snažila dát mu prostor vyjádřit svou frustraci mezi čtyřmi stěnami beze svědků, aby bylo co nejméně narušováno vyučování.
Žák se zklidnil, jeho reakce se sice opakovaly, ale s menší intenzitou i frekvencí. I bezprostředně po nějakém výbuchu byl schopný rychleji se uklidnit, lépe zvládat, koordinovat, své vlastní chování. Posun v porovnání se 6. ročníkem byl ovšem značný. Když jsem dala žákům na konci devátého ročníku prostor k vyjádření se k mé osobě, sám za mnou přišel, omluvil se mi, že ví, že se často choval nevhodně. Své jednání si uvědomoval, což považuji za velký posun.