My name is and I have almost thirty years of teaching experience. I was the principal of the given village elementary school and at the same time a teacher of the first three grades. In my practice, I have found that the teacher should explain and show the students why they go to that school and what they can get there. At the same time, however, it is necessary to teach them to fulfill their duties and tasks so that in the future they will be able to be responsible both in their family and work lives. I also try to achieve this by consistently checking the homework I assign to my students. Of course, I met several problematic students who had difficulty completing the problems consistently. These children then, for various reasons, begin to accumulate homework until finally they are completely overloaded with uncompleted tasks. I usually try to solve this problem with students only at the teacher-student level. The case was no different. Most of the time, problematic situations arise when we explain the tasks they will do at home in class. However, when he opened the notebook in class, he almost always found unfinished homework from the previous days and a large crossed-out letter, which I used to warn him about the insufficient completion of the tasks. When I asked if he had even opened the notebook during yesterday afternoon, he mostly replied that he was at soccer practice and that he had forgotten about it.
The story took place in a small village school. He was in his third year when his problems with schoolwork became fully apparent. In the case, I think the main problem was that he comes from a sports-oriented family. In his free time, he more or less commuted to various sports clubs such as football, hockey, basketball, karate. He didn't have that much time or energy left for school and preparing for school. In his case, there was also a problem with his parents, who did not pay much attention to education at home and did not notice how well he was doing at school. Another snag was the fact that both parents came from Slovakia and at home they talked exclusively in Slovak. However, when he came to school and had to speak Czech, he had a mess in his head and mixed the two languages together in various ways.
Failure to meet school obligations/unpreparedness for classes 
decided to solve it by saying that instead of him going after school for an hour and a half to the sorority, he would always write homework individually with me for at least half an hour. I know that I was actually leaving him after school and maybe punishing him a little bit in his eyes, but at the same time it seemed to me like a solution that would give the student the space to do the tasks even before he leaves for training by bus. I don't know if it won't be seen as a drastic solution today, but I can safely say that this approach has worked for me in this case. You could see that he needed guidance both with football and with homework. However, what worked for , might not work for others and I am fully aware of that. However, in this case, I think it worked very well. I also know this for the reason that, although he has long since left our school, I have information about how he is now studying in the second grade of elementary school and that he has not let up on the fulfillment of his school duties.
Consequences, Support
At first he obviously didn't like being after school, but after a few days he got used to the routine and homework stopped being a problem. You could even see afterwards in the lessons when we checked our homework that he was satisfied with the fact that he had completed the given tasks and did not have to be ashamed in front of other classmates. In the end, I was even able to leave him alone in the classroom after class and let him work independently on his assignments. Everything was also reflected in better academic results, and especially in the Czech language, which improved dramatically, and I think he was also proud of the progress he made.
3. ročník ZŠ (vesnická malotřídka)
Sport
Nepozornost,Nepracovitost
Mgr. (učitelství pro první stupeň ZŠ)
Jmenuji se a mám za sebou již skoro třicet let dlouhou učitelskou praxi. Byla jsem na dané vesnické malotřídce ředitelkou a zároveň učitelkou prvních tří ročníků. V rámci mé praxe se mi osvědčilo to, že učitel by měl žákům vysvětlit a ukázat proč do té školy chodí, a co v ní mohou získat. Zároveň je však potřeba je naučit plnit si svoje povinnosti a úkoly tak, aby v budoucnosti byly schopné být zodpovědní jak ve svém rodinném, tak pracovním životě. Tohoto se snažím dosáhnout i důslednou kontrolou domácích úkolů, které svým žákům zadávám. Samozřejmě jsem se setkala hned s několika problémovými žáky, kterým důsledné plnění problémů dělalo potíže. Těmto dětem se potom z rozličných důvodů začnou domácí úkoly nahromaďovat, až nakonec jsou nesplněnými úkoly zcela přetíženy. Snažím se tento problém s žáky většinou řešit pouze na úrovní učitel-žák. U případu to tomu nebylo jinak. Většinou problémové situace vzniknou tak, že si v hodině vysvětlujeme úkoly, které budou doma dělat. Když však v hodině otevřel sešit, takřka vždy tam našel z předchozích dnů nedodělané domácí úkoly a velké přeškrtnuté písmeno, kterým jsem ho na nedostatečné plnění úkolů upozorňovala. Když jsem se zeptala, zdali vůbec otevřel sešit během včerejšího odpoledne, většinou odpověděl, že byl na fotbalovém tréninku, a že na to zapomněl.
Příběh proběhl na vesnické malotřídní škole. Byl ve třetím ročníku, kdy se jeho problémy s plněním školních povinností projevily naplno. V případě byl, myslím, hlavně problém v tom, že pochází ze sportovně založené rodiny. Ve svém volném čase víceméně pendloval po různých sportovních kroužcích typu fotbal, hokej, basketbal, karate. Na školu a přípravu do školy mu již tolik času ani energie nezbývalo. V jeho případě byl rovněž problém i s rodiči, kteří doma na vzdělávání nebrali moc zřetel a to, jak se mu daří ve škole moc nevnímali. Dalším zádrhelem bylo i to, že oba rodiče pocházeli ze Slovenska a doma se s bavili výhradně ve slovenštině. Když však přišel do školy a měl mluvit česky, měl z toho v hlavě galimatyáš a různě míchal oba jazyky dohromady.
Rozhodla jsem se to řešit tím, že místo toho, aby šel po škole na hodinu a půl do družiny, se mnou bude alespoň půl hodiny vždy individuálně dopisovat domácí úkoly. Vím, že jsem ho tímto fakticky nechávala po škole a možná i tak trochu v jeho očích trestala, ale zároveň mi to přišlo jako řešení, které žákovi dá prostor udělat si ty úkoly ještě předtím, než odjede autobusem na trénink. Nevím, jestli to dnes nebude vnímáno jako drastické řešení, ale mohu v klidu říci, že v případě se mi tento přístup osvědčil. U něj bylo vidět, že potřeboval vedení jak při fotbale, tak také s plněním domácích úkolů. Co však fungovalo u , nemuselo by fungovat u jiných a toho jsem si plně vědoma. V tomto případě to však, myslím, zafungovalo velice dobře. Vím to i z toho důvodu, že ačkoli je již dávno pryč z naší školy, mám informace o tom, jak se teď učí na druhém stupni ZŠ a v tom nastavení plnění školních povinností nepolevil.
Zprvu se to, že je po škole, očividně nelíbilo, ale po pár dnech si na tento režim zvykl a úkoly přestaly být problémem. Dokonce i bylo vidět následně v hodinách, kdy jsme si kontrolovali domácí úkoly, že byl spokojený s tím, že dané úkoly má hotové a nemusel se stydět před ostatními spolužáky. Nakonec jsem ho i dokonce mohla nechat samotného ve třídě po vyučování a nechat pracovat samostatně v klidu na úkolech. Vše se projevilo i v lepších studijních výsledcích, a hlavně tedy v té češtině, která se zlepšila razantním způsobem a myslím, že i on na to byl následně pyšný, jaký progres udělal.