had one boy in my class, he was 15 years old, he failed twice, so he left elementary school in the seventh grade. He had a concentration disorder, he couldn't keep his attention for more than 10 minutes. His behavior during the lesson seemed to be that when he got bored, he would march around the class and disturb the other students. In mid-September, for example, in one of my classes, he ran off to talk to a classmate about what he just needed to tell him. After being reprimanded, he returned to his place, but ten minutes later he was throwing a rubber band at another classmate and throwing crumpled pieces of paper from a notebook sheet into the hair of a classmate sitting in front of him on the bench. He was reprimanded again. After that I assigned a task to read the text in the textbook, he didn't like that, he started cursing vulgarly that he won't do it, it's 'boring' and threw the rubber at the classmate again. He threw the rubber back at him. However, this angered him and he ran to punch his classmate in the shoulder. I called him over and he got a note. He didn't seem to care. When I shared this experience with the school psychologist, we agreed that we would start solving it with the parents and that I would have to choose a more creative approach to it in the classroom.
disruptive pupil shows disinterest in teaching, does not deal with the consequences, has a disorder of concentration and attention. Shows aggressive and inappropriate behavior in case of disagreement, disturbs in class in case of loss of attention and subsequent boredom.
Physical aggression, Nonverbal disruption of lessons, Not attending to teaching/Inattention to teaching, Verbal disruption of lessons
I decided to solve the problematic behavior as follows. I called my mother at school and discussed her son's behavior with her. Although the mother said that she would 'pacify' her son at home, it was necessary to ensure that the pupil did not continue to disturb the class. So I started assigning him extra tasks during the lesson - hand out papers to the children, write the title of the lesson on the board, write the date. The moment he started to show signs of losing focus and the others were still working, I called him to me with his task. When he had completed it, he was given the task of making an illustration for the text, when the task was not completed, he had to explain the task to me in his own words and together we clarified how he should complete the task.
Support, Interview, Cooperation with experts
Since I started giving him extra work, he has calmed down. It cannot be said that he suddenly became an exemplary student, but he stopped marching in class. Here and there he started talking to a classmate, but let's face it, everyone does that. He had to complete tasks like other students and he did well within his abilities. They weren't always filled correctly, but he filled them. When he lost concentration, I brought him back to the topic with a short conversation and he continued to perform the actions. His mom gave him a pep talk about being expressive in class and not interrupting others. She bought him a handy toy within an hour. A cube with different functions. It looks like those toy blocks for toddlers where each side has some interactive thing, just a miniature version. I agreed with the student that he can play with it while they are listening or there is a discussion going on, as long as he can cooperate and react as he should. I would say that the biggest stumbling block was insufficient communication and subsequent misunderstanding. When the student saw that I respected his needs and would accommodate him in the form of 'seizure', he stopped being overly disruptive and cooperated.
15; 7. Třída
posilovna, koloběžka
Vykřikování,Agrese,Nesoustředěnost
Mgr. v oboru učitelství pro první stupeň, dále Bc z dvojoboru chemie a výchova ke zdraví a Bc v oboru speciální pedagogiky
Ve třídě jsem měla jednoho chlapce, bylo mu 15 let, 2x propadl, takže vycházel základní školu v sedmé třídě. Měl poruchu soustředění, pozornost neudržel déle jak 10 minut. Jeho chování v průběhu hodiny vypadalo tak, že když se začal nudit, pochodoval po třídě a vyrušoval ostatní žáky. V půlce září si v jedné mé hodině například odběhl popovídat za spolužákem, co mu zrovna potřeboval sdělit. Po napomenutí se vrátil na místo, ale o deset minut později na druhého spolužáka házel gumu a spolužačce, která seděla před ním v lavici do vlasů v průběhu házel zmačkané papírky z listu sešitu. Dostal opět napomenutí. Poté jsem zadala práci, přečíst si text v učebnici, to se mu nelíbilo, začal vulgárně nadávat, že to dělat nebude, je to 'nuda' a znovu hodil gumu na spolužáka. Ten po něm gumu hodil zpět. To ho však naštvalo a doběhl bouchnout spolužáka do ramene. Zavolala jsem si ho k sobě a dostal poznámku. Vypadal, že je mu to jedno. Když jsem se o tento zážitek podělila se školním psychologem, shodli jsme se na tom, že to začneme řešit s rodiči a budu k němu muset ve třídě volit kreativnější přístup.
Vyrušující žák projevuje nezájem vůči výuce, následky neřeší, má poruchu soustředění a pozornosti. Vykazuje agresivní a nevhodné chování v případě nesouhlasu, v hodinách vyrušuje v případě ztráty pozornosti a následného znudění.
Problémové chování jsem se rozhodla řešit následovně. Zavolala jsem si maminku do školy a probrala s ní chování jejího syna. Maminka sice řekla, že syna doma 'spacifikuje', avšak bylo potřeba zajistit, aby žák neměl prostor nadále vyrušovat v hodině. Začala jsem mu tedy zadávat úkoly navíc v průběhu výuky – rozdat papíry dětem, napsat na tabuli nadpis hodiny, napsat datum. Ve chvíli, kdy začal vykazovat známky ztráty pozornosti a ostatní ještě pracovali, zavolala jsem si ho k sobě i s jeho úkolem. Když měl splněno, dostal za úkol udělat k textu nějakou ilustraci, když úkol splněn nebyl, musel mi vysvětlit zadání vlastními slovy a společně jsme si ujasnili jak má úkol plnit.
Od doby, co jsem mu začala zadávat práci navíc, zklidnil se. Nedá se říct, že by se rázem stal vzorným žákem, ale přestal pochodovat po hodině. Sem tam si začal vykládat se spolužákem, ale přiznejme si to narovinu, to dělá každý. Úkoly musel plnit jako ostatní žáci a dařilo se mu v rámci jeho schopností. Nebyly vždy plněny správně, ale plnil je. Když ztratil koncentraci, navedla jsem ho krátkých rozhovorem zpět k tématu a on pokračoval v plnění úkonů. Jeho maminka mu promluvila do duše ohledně vyjadřování se v hodinách expresivními výrazy a že nesmí vyrušovat ostatní. Koupila mu do hodiny šikovnou hračku. Kostka s různými funkcemi. Vypadá to jako ty hrací krychle pro batolata, kde má každá strana nějakou interaktivní věc, jen v miniaturní verzi. Domluvila jsem se s žákem, že si s tím může hrát, když budou zrovna poslouchat nebo bude probíhat diskuse, pokud u toho zvládne spolupracovat a reagovat jak má. Řekla bych, že největší kámen úrazu byl v nedostatečné komunikaci a následném nepochopení. Když žák viděl, že respektuji jeho potřeby a vyjdu mu vstříc formou 'zabavení', přestal přehnaně vyrušovat a spolupracoval.