I came to the class as a new teacher. All my life I worked in the construction industry, as a designer. In the class, where there were about 12 people, there was only one student who sat in the first desk. The rest of the class completely occupied the back benches. I will call that pupil in the first desk a pupil. I found it very strange that he was the only one sitting in the front. I didn't deal with it. The more I taught the class, the more it felt like the other students were bullying. That's why I decided to solve the problem. Because I hate bullying with all my heart.
Class - 10 boys 2 girls. Very good team. Pupil - The oldest boy in the class. Small stature. Harmless.
thought it best to talk about it with the class first. I did so. I told them they couldn't treat him like that and discussed the bullying with them. I was assured that no one was bullying him and that he would take care of himself. I gave it some time. The behavior of classmates towards the student did not change at all after some time. Once when the student was not at school, I thought I would talk about it with the class without him. I have been told that the pupil is a terrible provocateur. He looked like a harmless boy, but inside he was very annoying and deliberately tried to screw up his classmates. I tried to work with this information. After the students gave me this idea, I began to notice that the actor was really a student. That even if others don't notice him, he has a need to summon spikes. I was on his side the whole time and thought he was the one being bullied.
Interview
The solution was that I no longer stood on the student's side, but objectively tried to explain his behavior towards his classmates. I would say that relations in the class improved when the student looked after his own and did not provoke. Unfortunately, I only taught the class 4 times a week, so I think it was always the same song in the other classes.
19. let, 2. ročník SPŠ
Auta, rýsování rodinných domů
Mgr., ČJ, ON
Přišla jsem do třídy jako nová učitelka. Celý život jsem dělala ve stavebnictví, projektantku. Ve třídě, kde bylo asi 12 lidí, byl jediný žák, který seděl v první lavici. Zbytek třídy kompletně obsadil zadní lavice. Onomu žákovi v první lavici budu říkat žák. Bylo mi to velmi divné, že jako jediný sedí ve předu. Neřešila jsem to. Čím více jsem třídu učila, tím více mi přišlo, jako kdyby ostatní žáka šikanovali. Proto jsem se rozhodla problém řešit. Protože šikanu z celého srdce nenávidím.
Třída - 10 chlapců 2 dívky. Velmi dobrý kolektiv. Žák – Nejstarší kluk ve třídě. Malého vzrůstu. Neškodný.
Jako první mi přišlo nejlepší se o tom se třídou pobavit. Učinila jsem tak. Řekla jsem jim, že se k němu takhle chovat nemůžou a probrala s nima šikanu. Byla jsem ujištěna, že ho nikdo nešikanuje a že si za to muže sám. Nechala jsem tomu nějaký čas. Chování ze strany spolužáků k žákovi se po nějaké době vůbec nezměnilo. Jednou když žák nebyl ve škole, řekla jsem si, že si o tom promluvím se třídou bez něj. Bylo mi řečeno, že žák je hrozný provokatér. Vypadal jako neškodný hošík, ale uvnitř byl velmi otravný a schválně se snažil spolužáky vytočit. Zkusila jsem s touhle informací pracovat. Po tom, co mi takhle žáci dali tuto myšlenku, tak jsem si začala všímat, že opravdu onen aktér je žák. Že i když si ho ostatní nevšímají, on má potřebu vyvolávat hroty. Celou dobu jsem byla na jeho straně a myslela, že on je právě tím šikanovaným.
Řešením bylo po tom, že jsem již nestála na žákovo straně, ale objektivně jsem se mu snažila vysvětlovat jeho chování vůči spolužákům. Řekla bych, že se vztahy ve třídě zlepšili, když si žák hleděl svého a neprovokoval. Bohužel, jsem třídu učila jen 4x týdně, takže si myslím, že na ostatních hodinách to byla pořád ta stejná písnička.