Even before starting school, the student had outbursts of anger. He was aggressive, both verbally and physically. At school, he refused to cooperate with the teacher, assistant and special pedagogue. Interventions from the school psychologist did not help either. The student was not able to use his intellectual potential to learn something. He threw keys at others, kicked, cursed and used vulgar words. The whole situation was resolved with a special counseling center, a child psychiatrist and OSPOD. A transfer to a special elementary school was also considered, where he would be provided with adequate care. However, the mother strongly disagreed with this possibility and insisted on continuing education in a regular school with the support of an assistant and a special teacher. In addition to being able to use his mental potential, the problem was that the boy refused to take medication at home, which was then reflected in his behavior at school. The mother could not force her son to take medication regularly and did not know how to deal with him.
The student comes from a troubled family with a low socio-cultural level, where care is neglected. The child was previously also in the care of OSPOD, but is currently unsupervised. Problems and disorders manifested themselves during childbirth. He was twice suspended from school, later he started elementary school. He entered elementary school with a slight mental disability, but a rediagnosis showed a drop in cognitive skills and abilities and a drop in mental level. The mother was again offered a transfer to a special elementary school. Meetings were held with the mother, school management, representatives of SPC and ŠPP (school counseling office). But the mother did not agree with the proposals, so other possible procedures were sought for the boy.
Diagnosis, Emotional outbursts, Physical aggression, Verbal aggression
Given that the mother did not agree with the pupil's transfer to a special elementary school, other options were sought to solve the situation. The psychiatrist, the school management, the assistant, the special education teacher and the psychologist agreed that it would be best for the student and the school if the medication was administered at school. A special application had to be written for this option. After the subsequent approval, it was agreed that the morning dose will be given when the pupil arrives at school before the start of classes. Four people were trained to administer the medication, in case one of them was absent. Two people are always present when the medication is administered, and every day it is signed that the dose of medication has been administered. Alternatively, a note is added when something happened. These medicines are stored in a lockable cabinet. Consultations are still ongoing with the mother regarding benefits and behavior. A transfer to a special elementary school is repeatedly offered and discussed, which both mother and son visited. Unfortunately, even the visit did not convince the mother that this would be a good learning option for the student.
Agreement, Support, Cooperation with experts
The result of solving the situation is that the pupil is given medication at school and is thus able to work within his capabilities with IEP with the support of ŠPP. Thanks to the school's support, he is able to function with regular medication, without this help he would not be able to work. The school is satisfied with the resolution of the situation with the possibility of regular administration of medication at school, in any case, the whole situation would be resolved much better if the boy was transferred to a special elementary school. But the mother does not agree with this, so from this point of view it is an unsuccessful solution to the situation.
10 let, 2. třída (základní škola)
Péče o domácí zvířata, domácí práce, kreslení, jízda na kole.
1. PhDr. (psychologie) / 2. Mgr. (vychovatelství, speciální pedagogika, psychopedie, učitelství II. stupně)
Již před nástupem do školy měl žák výbuchy vzteku. Projevoval se agresivně, a to jak verbálně, tak i fyzicky. Ve škole odmítal spolupracovat s učitelkou, asistentkou i speciální pedagožkou. Nepomáhaly ani intervence od školního psychologa. Žák nebyl schopný využít svůj rozumový potenciál se něčemu naučit. Házel po ostatních klíče, kopal, nadával a používal i vulgarismy. Celá situace byla řešena se speciálním poradenským centrem, dětskou psychiatričkou i s OSPODem. Uvažovalo se i o přestupu na základní školu speciální, kde by mu byla poskytnuta adekvátní péče. S touto možností ale matka důrazně nesouhlasila a trvala na pokračování ve vzdělávání v běžné škole za podpory asistenta a speciální pedagožky. Mimo zvládání využít svůj rozumový potenciál byl problém v tom, že chlapec odmítal užívání medikace v domácím prostředí, což se pak odrazilo i v jeho chování ve škole. Matka syna nedokázala přinutit pravidelně užívat léky a nevěděla si s ním rady.
Žák pochází z problémové rodiny s nízkou sociokulturní úrovní, kde je zanedbaná péče. Dítě bylo dříve i v péči OSPOD, aktuálně je bez dohledu. Při porodu se projevily problémy a poruchy. Dvakrát měl odklad školní docházky, později nastoupil na základní školu. Na ZŠ nastoupil s lehkým mentálním postižením, ovšem při rediagnostice se projevil propad kognitivních dovedností a schopností a pokles mentální úrovně. Matce byl opět navržen přestup na ZŠ speciální. Proběhly schůzky s matkou, vedením školy, zástupci SPC a ŠPP (školním poradenským pracovištěm). Matka s návrhy ale nesouhlasila, a tak se pro chlapce hledaly další možné postupy.
Vzhledem k tomu, že matka nesouhlasila s přesunem žáka na základní školu speciální, hledaly se další varianty řešení situace. Psychiatrička, vedení školy, asistentka, speciální pedagožka i psycholog se shodli, že bude pro žáka i školu nejlepší, když se bude medikace podávat ve škole. Pro tuto variantu se musela sepsat speciální žádost. Po následném schválení bylo dohodnuto, že ranní dávka se bude podávat při příchodu žáka do školy před začátkem vyučování. Na podávání léků byli zaškolení čtyři lidé, pro případ, že by někdo z nich chyběl. Při podávání léků jsou vždy přítomny dvě osoby a každý den se podepisuje, že byla dávka léků podána. Případně je doplněna poznámka, když se něco stalo. Tyto léky jsou uloženy v uzamykatelné skříňce. Průběžně stále s matkou probíhají konzultace ohledně prospěchu a chování. Opakovaně je nabízen a projednáván přestup na speciální základní školu, na které se byli matka i syn podívat. Ani návštěva bohužel matku nepřesvědčila, že by se jednalo o dobrou variantu učení pro žáka.
Výsledkem řešení situace je, že se žákovi podávají medikace ve škole a dokáže tak pracovat v rámci svých možností s IVP za podpory ŠPP. Díky podpoře školy s pravidelným užíváním léků dokáže fungovat, bez této pomoci by nebyl schopný pracovat. S vyřešením situace s možností pravidelného podávání medikace ve škole je škola spokojena, každopádně celá situace by se vyřešila mnohem lépe při přesunu chlapce na speciální základní školu. S tímto matka ale nesouhlasí, proto se z této stránky jedná o neúspěšné řešení situace.