It started when my colleague and I smelled cigarette smoke in the school corridor. So we started to pay attention to how students from our classes (both teach 8th grade) spend the breaks between afternoon lessons. When we went to inspect the situation in front of the school, where the children are meeting at the ramps, it was immediately clear to us what we would find them there with - cigarettes in their hands. In the same way, a few days later I caught a student walking down the corridor towards the toilet and smoking an electronic cigarette.
In the class there are mostly students from complete families, one student lives with her grandparents. Pupils try hard at school, most of them actually have normal results, they are not slackers.
Violation of classroom/school rules
My colleague and I had the students call the office, we talked about why smoking is bad and that they are not old enough for someone to sell them cigarettes. About the fact that the worst possible place for smoking is a school on the property. We asked why they don't even try to hide, they told us that they don't see anything wrong with it, that this is their life and that if they don't light themselves here, they will anyway, but somewhere else.
Interview
My colleague and I had the last word and we decided to call the parents if we see something similar again. Maybe we should have called now, but then they would think of us as crooks and if they don't despise us by now, they would definitely start suing. By giving them a chance to improve first, we showed that we believe in them, that they can prevent the problem themselves if they know about it.
žáci 7.ročníku
Seriály, počítačové hry, “chození po venku”
Magisterský titul z oborů Český jazyk a Občanská výchova pro druhý stupeň ZŠ
Začalo to tím, že jsme s kolegyní na chodbě školy cítily cigaretový kouř. Začaly jsme si tak dávat pozor, jak tráví přestávky mezi odpoledním vyučováním žáci z našich tříd (obě učí 8.ročník). Když jsme šly obhlédnout situaci ven před školu, kde se u ramp děcka schází, hned nám bylo jasné, s čím je tam najdeme- s cigaretama v rukách. Stejně tak jsem o pár dnů později nachytala žáka, jak si jde po chodbě směr záchody a vykuřuje si elektronickou cigaretu.
Ve třídě jsou vesměs žáci z úplných rodin, jedna žačka žije s prarodiči. Žáci se ve škole snaží, opravdu má většina z nich normální prospěch, nejsou to žádní flákači.
Žáky jsme si s kolegyní nechaly zavolat do kabinetu, promluvily jsme si o tom, proč je kouření špatné a že nemají věk na to, aby jim vůbec někdo ty cigarety prodal. O tom, že určitě nejhroší možné místo na vykuřování je na pozemku školu. Ptaly jsme se, proč se ani nezkouší schovat, říkali nám, že jim na tom nepřijde nic špatného, že to je jejich život a že když si nezapálí tady, tak si stejně zapálí, ale jinde.
Poslední slovo jsme měli s kolegyní my a rozhodly jsme, že budeme volat rodičům jestli ještě jednou uvidíme něco podobného. Možná jsme měly zavolat hned, jenže tak by nás měli za práskače a pokud námi nepohrdají do teď, po žalování by určitě začaly. Tím, že jsme jim daly nejdřív šanci se zlepšit, jsme ukázaly, že věříme v ně samotné, že dokáží sami předejít problému, když už o něm ví.