The boy came to us from another school with a bad reputation, where this reputation preceded him. He came to the school as a very problematic student with a 3rd degree in behavior, and he was actually placed in the educational care center at that time and after starting from that house during the fifth grade, he joined our school. At the previous school, he broke the hand of a teacher's assistant during a conflict. We were worried about what would come to us as a student. I visited him in the house before he started, so that I would know what kind of student he was, how to deal with him, what he would be like, so that I could get a picture of him before he started school.
To my pleasant surprise, the house must have made an impression, the boy was very reasonable for the fifth year, he started a year later and after what we did, there was a very close cooperation between the teachers and the parents, especially with the father, who worked very well there, so already the very setting of rules and regular meetings and discussions with parents prevented many problems.
Not attending to teaching/Inattention to teaching
So the boy joined us during the fifth year after a three-month stay in the house, and here it was very clear that he was very lively, he made up a lot of jokes. He had a tendency, he immediately had an assistant teacher, the boy did not keep his attention, but there was some potential in him, because he had a very high level of social intelligence, when you talked to him privately, the boy worked, he understood, he knew what he was doing, he knew that in short, if he overshot something, it was wrong, so he was able to have some self-reflection, and I say in this respect he was above average compared to the other students. During the second grade, of course, there were situations with some indiscipline in classes, during breaks, he took some disciplinary measures, but it was never the second grade for behavior, it was always on the basis of a reprimand or rather a reprimand, either from the class teacher and once it was a reprimand from the principal schools. He had an excellent teacher's assistant in the second grade, which also helped a lot. She was an elderly lady of pre-retirement age and he kind of gravitated towards her, slowly there was almost a kinship relationship, like she was his aunt. She told him very forcefully and bluntly what style to do and what not to do, and also a good class teacher.
Consequences, Support, Interview
Well, that boy, as soon as he grew older and older, he stopped doing that crap and started to function perfectly at the age of nine, if I may say so brilliantly. Of course, one or two teachers with whom he did not get along at all, I think that there was a mistake on both sides in the communication, where the boy must have felt some sort of natural authority from those people, which the cantor, who in some way did not feel he made enemies and was somewhat unfair towards him in some way, and in short, the teacher had to push the boundary a little. If the teacher fought with him like that, he gave him, as the popular saying goes, to eat. There were one or two teachers with whom he had not cooperated until then, and certain conflicts arose, but we took him aside, we explained, we told him to get over it, and for one colleague there was a little antipathy from both sides, but nothing as essential that there would be any vulgarisms or something similar. It turned out that the boy, he is simply a great boy, intelligent, funny, established contacts very well, immediately became a favorite among classmates and among adults. He grew up to be a really great boy, so after the horror with which he came here, we were sorry that he had to leave the nine, which is always the better option. Fortunately, it ends up like that more often than not.
12 let, 5. třída
Sport, počítačové hry
Agrese
Vysoká škola, učitelství 2. Stupně, Český jazyk – Rodinná výchova (Výchova ke zdraví)
Ten chlapec k nám přišel z jiné školy se špatnou pověstí, kde ho tahle pověst předcházela. Přišel sem do školy jako velmi problémový žák s 3. stupněm z chování, a dokonce byl vlastně v té době umístěn ve středisku výchovné péče a po nástupu z toho domku během pátého ročníku k nám přistoupil do školy. Na předchozí škole zlomil ruku asistentce pedagoga při nějakém konfliktu. Měli jsme z toho obavu, co k nám přijde za žáka. Já jsem ho před tím nástupem samotným navštívil v domku, abych vůbec věděl, co je to za žáka, jak s ním jednat, jaký vůbec bude, abych si udělal obrázek, než nastoupí do školy.
K mému milému překvapení, ten domek asi zapůsobil, ten kluk byl velmi rozumný na pátý ročník, on nastoupil o rok později a poté co jsme dělali, byla velmi úzká spolupráce vyučujících s rodiči, zejména s tatínkem, který tam velmi dobře fungoval, takže už to samotné nastavení pravidel a pravidelné schůzky, jednání s rodiči předešlo mnoha problémům.
Takže chlapec k nám nastoupil v průběhu pátého ročníku po tří měsíčním pobytu v domku a tady bylo velmi poznat, že je velmi živý, vymýšlel spoustu kravinek. Měl tendenci, měl ihned asistenta pedagoga, neudržel pozornost chlapec, ale nějaký potenciál v něm byl, protože měl sociální inteligenci na velmi vysoké úrovni, kdy se s ním člověk bavil mezi čtyřma očima, tak ten chlapec fungoval, chápal, věděl, co dělá, věděl, že zkrátka když něco přestřelil, tak že to bylo špatně, takže dokázal mít nějakou sebereflexi a říkám v tomto směru byl nad ostatními žáky celkem v nadprůměru. Během druhého stupně samozřejmě nastaly situace s nějakou nekázní v hodinách, o přestávkách, nějaká kázeňská opatření si zajistil, ale nikdy to nebyl druhý stupeň z chování, vždycky to bylo na bázi napomenutí nebo spíše důtky, ať už třídního učitele a jednou to byla důtka ředitele školy. Měl výbornou asistentku pedagoga na druhé stupni, což taky hodně pomohlo. Byla to starší paní v předdůchodovém věku a on k ní tak jako inklinoval, pomalu tam byl téměř příbuzenský vztah, jako by to byla jeho teta. Ona velice rázně a narovinu mu říkala jakým stylem co dělá a nedělá, dále i dobrá třídní učitelka.
No a ten chlapec, jakmile dorůstal vyššího a vyššího věku, tak tady ty kraviny přestával dělat a začal fungovat naprosto až v devítce, když to řeknu skvěle. Samozřejmě učitelé nebo učitelky jednu či dvě se kterými vůbec nevycházel, myslím si, že tam byla chyba trošku na obou stranách v komunikaci, kdy ten chlapec musí mít nějakou řekněme přirozenou autoritu od těch lidí cítit, což necítil ten kantor, který si ho nějakým způsobem znepřátelil a byl vůči němu nějakým způsobem třeba částečně nespravedlivý a zkrátka u něho tu hranici musel ten učitel trochu posunout. Pokud s ním takhle ten učitel bojoval, tak mu to dával, jak se lidově říká, sežrat. Byl tam jeden či dva učitelé se kterými do té doby nespolupracoval a vznikaly tam určité konflikty, ale vzali jsme si ho stranou, vysvětlili jsme, řekli jsme mu, ať se přes to přenese a u jedné kolegyně tam pak antipatie z obou stran trošičku, ale nic jako zásadního, že by tam byly nějaké vulgarismy nebo něco podobného. Dopadlo to tak, že ten kluk, prostě je z něho suprový chlapec, rozumný, vtipný, velmi dobře navazoval kontakty, stával se ihned oblíbencem mezi spolužáky i mezi dospělými. Vyrostl z něho opravdu super kluk, takže po té hrůze, se kterou sem přicházel nám nakonec bylo líto, že musí z té devítky vyjít, což je vždycky ta lepší varianta. Naštěstí tak to častěji končí.