have one thing that happened and it was not good at all. We had a Czech lesson and the student was behaving strangely. So far there have been no major problems with him. A classic teenage boy like the others in the class. None of them deviated in any particular way, not even him. However, this day was different. Quiet at first, but then he got going. His behavior was very aggressive. First only for those classmates when he verbally attacked them in a very inappropriate way. This happened during the lesson when they had group work. His classmates didn't like it and started cursing him, so he started threatening physical violence. When I intervened saying that he couldn't afford this, he snorted and told me not to worry, but retreated into a corner. I explained to him that we are in a school where he will not yell at each other and swear at each other like that, if he is taught that at home, let him practice it there, but this is not good behavior and he should think about it. It was quiet for about 20 minutes. In the meantime, the group work ended, the students returned to their desks and gradually presented their findings. He was instead playing on his cell phone and did not respond to pleas to tidy it up. When it was his group's turn, there was another uncontrolled explosion. Worse this time. He started to open the window to the roots, I warned him to keep it only partially open. After which he started shouting again and throwing things off the bench. When he ran out of things on the bench, he started to climb out of the window. Unfortunately, I was left as if scalded and did not understand what was happening at all. I started shouting at him to come back immediately, that he can't climb out of the window. Before I reached the window, he was already outside and running on the window sill, luckily we have wide window sills. I did not understand at all what he was performing and he did not respond to my calls at all. After a while he climbed in through another window and she rang the bell. I was very shocked, told him to wait until the end and left. I spent a while breathing it out in the office and didn't know what to do.
The student is rather below average, he doesn't like school very much and he doesn't enjoy it. He is an extrovert, but he never had similar problems. Just the classic ones like phones, not paying attention, etc. He has his extracurricular group that he goes out with and plays computer games. He lives only with his mother, who probably doesn't pay much attention to him. He doesn't know his father.
Emotional outbursts
The counselor and I told each other what happened and then told the director the same thing. We discussed various solutions and what to do with him next. He was invited to see the principal and guidance counselor that day. What I'm not happy with is that it took too long and not immediately. The whole situation started to unravel, but he didn't seem interested in saying anything to her. The next day the mother was invited to school and the whole situation was told to her, she started shouting at him. The outcome of the solution was that he received a reprimand from the director and a two for behavior. Then he had one more session with the counselor. A visit to a psychologist was suggested.
Consequences, Interview, Collaboration with odbonriks
Nothing happened immediately after the incident, which I see as bad. It should have started to be resolved immediately, but unfortunately it took a while. His behavior had calmed down for the day and nothing major was happening. He was quiet for about a week and then his behavior went back to normal. From then on, nothing serious happened for the rest of the year.
16 let, 9. třída
Počítačové hry
Mgr., speciální pedagogika a učitelství 1. stupně
Mám jednu věc, která se stala a nebylo to vůbec dobré. Měli jsme hodinu češtiny a žák se choval podivně. Zatím s ním nebyli žádné velké problémy. Klasický kluk v pubertě jako ostatní ve třídě. Nikdo z nich nijak zvláště nevybočoval ani tedy on. Kdežto v tento den byl jiný. Zprvu zamlklý, ale pak se rozjel. Jeho chování bylo velice útočné. Nejprve jen pro ti spolužákům, kdy je slovně napadal hodně nevhodným způsobem. To se dělo v hodině, kdy měli skupinovou práci. Spolužáci si to nenechali líbit a začali mu nadávat, a tak začal vyhrožovat fyzickým násilím. Když jsem zasáhla s tím, že tohle si dovolovat nemůže, tak mi odfrkl s tím, ať se nestarám, ale stáhl se do kouta. Vysvětlila jsem mu, že jsme ve škole, kde po sobě nebude takhle řvát a nadávat si, pokud ho to učí doma, ať si to praktikuje tam, ale tohle není slušné chovaní a měl by se zamyslet. Byl klid asi 20 minut. Mezitím skončila skupinová práce, žáci se vrátili do svých lavic a postupně prezentovali své poznatky. On si místo toho hrál na mobilu a nereagoval na prosby o jeho poklizení. Když měla přijít na řadu jeho skupina, přišel opět nekontrolovaný výbuch. Tentokrát horší. Začal otvírat okno do kořán, upozorňovala jsem ho, aby ho měl pouze na částečné otevření. Načež začal opět křičet a shazovat si věci z lavice. Až mu došly věci na lavici začal z okna vylézat on. Zůstala jsem bohužel jako opařená a vůbec nechápala, co se děje. Začala jsem na něj křičet ať se okamžitě vrátí, že nemůže lézt z okna. Než jsem k oknu doběhla byl už venku a běhal po parapetu, naštěstí máme široké parapety. Vůbec jsem nechápala, co předvádí a vůbec na moje volání nereagoval. Po chvíli vlezl jiným oknem dovnitř a zazvonila. Byla jsem hodně šokována, řekla mu ať čeká dohru a odešla. Chvíli jsem to rozdýchávala v kabinetu a nevěděla, co mám dělat.
Žák je spíše podprůměrný, škola mu moc nejde a nebaví ho. Je to extrovert, ale obdobné problémy nikdy neměl. Jen takové klasické jako telefony, nedávání pozor atd. Má svoji mimoškolní partu, se kterou chodí ven a hraje počítačové hry. Žije jen s matkou, která o něj nejspíš nejeví moc pozornosti. Otce nezná.
S poradkyní jsme si řekli, co se stalo a následně to samé řekli řediteli. Jednali jsme o různých řešení a co s ním dále. On byl ještě ten den pozván k řediteli a výchovné poradkyni. S čím na tom nejsem spokojená je to, že to trvalo celé moc dlouho a ne hned. Celá situace se začala rozebírat, ale on nejevil zájem k ní něco říct. Na další den byla pozvaná matka do školy a celá situace se jí řekla, začala na něj křičet. Výstup z řešení byl, že dostal od ředitele důtku a dvojku z chování. Pak měl ještě jedno sezení s poradkyní. Byla mu navrhnuta návštěva psychologa.
Ihned po incidentu se nic nedělo, což vidím jako špatné. Mělo se to začít řešit hned, ale bohužel to chvíli trvalo. Jeho chování se pro ten den už uklidnilo a nic zásadního se nedělo. Byl zamlklí přibližně týden a pak se jeho chování vrátilo do starých kolejí. Od té doby se po zbytek roku už nic vážného nestalo.