It's been a few years since this group of girls appeared in the first year of our field. From the beginning, they were very clever and hardworking students. Over time, however, they began to demotivate each other, the quality of work decreased and so did their attendance. It affected one pupil the most, who suddenly had a huge problem with the practical part of the matriculation exam.
Žačka has gone through probably the biggest change. From a laughing girl who did not miss a single class in the first year and her ideas in the classes were admired even by older years, in the last year she became an eternally annoying student who appeared at school 3 times a week. Due to her poor family background, she had a constant desire to become independent, finish school and start working quickly so that she could move out of the house. During her studies, she went through an unpleasant divorce of her parents, which strongly contributed to the loss of her ambition to finish school with above-average results. Also, the general atmosphere of her team in class and friends outside of school did not contribute much to her studies. On the contrary, she and the female students managed to demotivate each other and what was even worse; constantly distract from work.
Failure to attend class, Attendance problems
remember that we negotiated each of them personally with my colleagues perhaps a hundred times. To make matters worse, the covid pandemic started at the same time. Therefore, the student was unable to submit the practical part of the matriculation exam on time. The quality of her final work was not even close to the products she managed to create during those four years at school. At the same time, the theme and proposals were literally breathtaking. She herself was aware of this. We decided not to give the student a high school diploma, even though it was a huge risk. Instead, we proposed an autumn term that would allow her to have more time to work. We hoped that, in addition to time, she would no longer be surrounded by the disturbing environment of her classmates and would have peace of mind to work.
Interview
From the beginning, the pupil was indignant. She undoubtedly didn't like the idea that her friends had somehow failed her graduation and that she would 'have to stick around for the next hundred years'. But she let us negotiate, we made it clear that we are here for her and that we want to help her. Over the summer, she started going to school regularly, and in the fall she was already completing a wonderful collection of graduation papers. More time helped her solve personal problems and stop stressing so much. This time, she handed in the work on time, which was rated excellent. She was a huge success, and was even approached by a company in the field after school to see if she would like to start working for them.
21 let, 4.ročník SŠ
Kamarádi, hudební akce
Disrespekt
Mgr. Art.
Je to pár let zpátky, co se tahle skupinka holek objevila v prvním ročníku na našem oboru. Z počátku to byly velice šikovné a pracovité studentky. Postupem času se ale začaly navzájem demotivovat, kvalita prací klesala a stejně tak i jejich docházka. Nejvíc to postihlo jednu žačku, která měla najednou obrovský problém s praktickou částí maturity.
Žačka si prošla asi největší změnou. Z vysmáté holčiny, která v prvním ročníku nevynechala jedinou hodinu a její nápady v hodinách obdivovaly i starší ročníky, se v posledním ročníku stala věčně nepříjemná studentka, která se ve škole objevila 3krát za týden. Kvůli špatnému rodinnému zázemí měla neustálou touhu osamostatnit se, dodělat školu a začít rychle pracovat, aby se mohla odstěhovat z domu. Během studia si prošla nepříjemným rozvodem rodičů, který silně přispěl ke ztrátě ambice školu dokončit s nadprůměrnými výsledky. Také celková atmosféra jejího kolektivu ve třídě a kamarádů mimo školu studiu moc nepřispěla. Naopak se se studentkami dokázala navzájem demotivovat a co bylo ještě horší; nepřetržitě rozptylovat od práce.
Vzpomínám si, že jsme každé z nich osobně s kolegyněmi domlouvaly snad stokrát. Aby toho nebylo málo, tak se ve stejnou dobu rozjela covidová pandemie. Žačka proto nestíhala včas odevzdat praktickou část maturity. Kvalita její finální práce ani zdaleka neodpovídala produktům, které za ty čtyři roky stihla na škole vytvořit. Přitom téma a návrhy byly doslova dechberoucí. Toho si byla vědoma i ona sama. Rozhodly jsme se žačce maturitu neudělit, byť to byl obrovský risk. Místo toho jsme ji navrhly podzimní termín, který by ji umožnil mít na práci více času. Doufaly jsme, že kromě času už také nebude obklopena rušivým prostředím spolužaček a bude mít klid na práci.
Ze začátku byla žačka rozhořčena. Představa, že její kamarádky tu maturitu nějak doklepaly a ona tady 'bude muset trčet dalších sto let', se ji nepochybně nelíbila. Nechala si ale od nás domluvit, daly jsme ji jasně najevo, že jsme tady pro ni a že ji chceme pomoct. Přes léto začala pravidelně docházet do školy a na podzim už dokončovala nádhernou kolekci maturitní práce. Více času jí pomohlo vyřešit osobní problémy a přestat se tolik stresovat. Tentokrát již v termínu odevzdala práci, která byla ohodnocena na výbornou. Sklidila obrovský úspěch, a dokonce byla po škole oslovena firmou v oboru, zdali by u nich nechtěla začít pracovat.