When I started teaching in the fourth grade, I knew that there was one very problematic student waiting for me there. There were already problems with this pupil in kindergarten. He didn't listen at all, he was aggressive towards his classmates and attacked them vulgarly. That is why a file was kept on his person, where all the incidents that happened with him were written down. So I started going to the fourth grade already with the understanding that I have to pay close attention to this student and, in short, hold him. I thought to myself that he is only a fourth grader and a child like any other that I have to manage. Unfortunately, this student couldn't handle me. From the very beginning, he manifested exactly as I was told. He spoke profanity, hit things around him, was rude and talked back or did not respond at all to my calls and orders. Months passed and his aggression continued to escalate. He soon started hitting his classmates. One fight even ended with a broken nose. The climax of it all was that during a walk outside, he took a wooden board to a pregnant teacher and wanted to hit her in the stomach. Everyone was afraid of this disciple. Including all the teachers, including me. In my many years of experience, I have never had a conflict with a student. I mostly solved banalities, for which it was enough to use proven methods - admonitions in class or a simple conversation with the student about the given situation. But this disciple was immune to all these things. Reprimanding, arranging in the cabinet, notes, talking to mom, nothing helped.
This pupil lived with his mother, who had found a new boyfriend. He was diagnosed with ADHD from an early age, so certain fluctuations in the behavior of this student were expected. But not with the ones I describe above. No one could tame him, not even his own parents. The mother just cluelessly signed every offense this student committed. He did not naturally fit into the class collective, because all the children were afraid that he would hurt them. However, his school results were excellent. That made everything worse. His aggression and disobedience reached such a level that I was afraid he would bring a knife to class and hurt someone. The situation had to be resolved immediately.
Diagnosis, Not attending to teaching/Inattention to teaching, Verbal aggression
In this case, I initially proceeded as I always proceed in the case of indiscipline. I try to solve problems with children first directly in the classroom before others. This pupil was reprimanded for being disruptive and I emphasized to him that he was not only disturbing me, but other classmates as well. He did not respond to this at all and the interruptions were repeated. After admonishing him several times, I raised my voice. After the lessons, I talked to this student several times in person in the office, I moved him around in the class, he was given substitute work so that he would have fun and not disturb him so much. When threats and violence occurred on the part of this student, I immediately discussed it with both the guidance counselor and the school principal. We immediately contacted the mother of this student, but she did not comment much on his behavior. I will not even mention the number of notes of this student. Since this student was getting in over our heads and none of our school measures were working, we had to look elsewhere for help. We communicated regularly with the pedagogical and psychological counseling office. This student was examined by a psychologist, but nothing changed. Subsequently, OSPOD took over the case, they resolved everything with the family and went for inspections. This student was medicated with drugs that were supposed to calm him down, but even that didn't have much effect. In the end, this student ended up in a diagnostic institute for 2 months.
Consequences, Disrespectful communication, Support, Transfer of student, Interview, Cooperation with experts, Warning
Everything had a very funny ending. The mother of this pupil filed a complaint with all the institutions she could. She sued the school, contacted the school ombudsman, the governor of the region, filed a complaint with OSPOD. In the end, however, the courts decided that neither the school nor anyone else was at fault. And what happened to this student? This pupil was transferred to another school and we never saw him again. It wasn't until a few weeks after that that I found out that the mother picked up this student from school one day, threw the textbooks in the locker at school and ran away with this student. Allegedly from a boyfriend who beat her. In my opinion, I behaved the best I could in this difficult case. When the usual measures did not help, I consulted with the educational advisor, the school principal and he passed it on.
11 let, 5. ročník
Počítačové hry
Lhaní,Agrese,Neposlušnost,Vandalismus
ČJ, NJ, FrJ, AJ
Když jsem začala učit ve čtvrté třídě, věděla jsem, že mě tam čeká jeden velice problémový žák. S tímto žákem byly problémy už ve školce. Vůbec neposlouchal, byl agresivní ke svým spolužákům a vulgárně je napadal. Proto se o jeho osobě začala vést složka, kde se všechny incidenty, co se s ním odehrály, zapisovaly. Do čtvrté třídy jsem začala chodit tedy už s tím, že si na tohoto žáka musím dát dobrý pozor a držet ho zkrátka. Říkala jsem si, že je to přece jen čtvrťák a dítě jako každé jiné, které musím zvládnout. Tento žák mě ale bohužel nezvládal. Už od počátku se projevoval přesně tak, jak mi bylo řečeno. Mluvil vulgárně, mlátil do věcí kolem sebe, byl drzý a odmlouval nebo na mé výzvy a rozkazy vůbec nereagoval. Utíkaly měsíce a jeho agrese se stále stupňovala. Brzy začal bít své spolužáky. Jedna rvačka skončila dokonce přeraženým nosem. Vrcholem všeho bylo, že při venkovní procházce vzal na těhotnou učitelku dřevěné prkno a chtěl ji bít do břicha. Všichni se tohoto žáka báli. Včetně všech učitelů, včetně mě. Za dlouhé roky mé praxe se mi ještě nestalo, že bych měla s nějakým žákem konflikt. Většinou jsem řešila banality, na které stačilo použít osvědčené metody – napomenutí ve třídě či úplně jednoduchý rozhovor s žákem o dané situaci. Tento žák byl ale vůči všem těmto věcem imunní. Nepomohlo napomínání, domlouvání v kabinetu, poznámky, rozhovor s maminkou, zkrátka nic.
Tento žák bydlel s maminkou, která si našla nového přítele. Už odmalička mu bylo diagnostikováno ADHD, tudíž se počítalo s určitými výkyvy v chování tohoto žáka. S takovými, které popisuji výše, však nikoliv. Nedokázal ho zkrotit nikdo, ani jeho vlastní rodiče. Maminka jen bezradně podepisovala každý přestupek, který tento žák provedl. Do třídního kolektivu přirozeně nezapadal, neboť se všechny děti bály, že jim ublíží. Jeho školní výsledky však byly excelentní. O to bylo všechno horší. Jeho agresivita a neposlušnost došly do takové míry, že jsem se bála, že do třídy přinese nůž a někomu ublíží. Situace se tedy musela neprodleně řešit.
V tomto případě jsem zprvu postupovala tak, jako jsem postupovala vždy v případě nekázně. Snažím se řešit problémy s dětmi nejprve přímo ve třídě před ostatními. Tento žák byl při vyrušování napomenut a zdůraznila jsem mu, že ruší nejen mě, ale i ostatní spolužáky. Na to vůbec nereagoval a vyrušování se opakovalo. Když jsem ho napomínala poněkolikáté, zvýšila jsem hlas. Po hodinách jsem několikrát mluvila s tímto žákem osobně v kabinetě, ve třídě jsem ho různě přesazovala, dostával náhradní práci, aby se zabavil a tolik nevyrušoval. Když došlo ze strany tohoto žáka k vyhrožování a násilí, okamžitě jsem to řešila jak s výchovným poradcem, tak s ředitelem školy. Hned jsme kontaktovali maminku tohoto žáka, která se ale k jeho chování příliš nevyjadřovala. Počet poznámek tohoto žáka nebudu ani zmiňovat. Jelikož všem tento žák přerůstal přes hlavu a žádná naše školní opatření nefungovala, museli jsme hledat pomoc jinde. Pravidelně jsme komunikovali s pedagogicko-psychologickou poradnou. Tento žák absolvoval vyšetření u psychologa, ale nic se nezměnilo. Následně si případ převzal OSPOD, řešili vše s rodinou a jezdili na kontroly. Tento žák byl medikován léky, které ho měly částečně utlumovat, ale ani to nemělo velké výsledky. Nakonec skončil tento žák na 2 měsíce v diagnostickém ústavu.
Vše mělo velice vtipnou dohru. Maminka tohoto žáka podala stížnost na všechny instituce, které mohla. Zažalovala školu, kontaktovala školského ombudsmana, hejtmana kraje, podala stížnost na OSPOD. Nakonec však soudy rozhodly, že škola, ani nikdo jiný nepochybil. A co bylo s tímto žákem? Tento žák byl přeložen na jinou školu a už jsme ho víc neviděla. Až pár týdnů po tom jsem se dozvěděla, že maminka vyzvedla tohoto žáka jednoho dne ze školy, učebnice hodila ve škole do schránky a utekla s tímto žákem pryč. Údajně od přítele, který ji bil. Dle mého názoru jsem se v tomto těžkém případě zachovala nejlépe, jak jsem mohla. Když nepomáhala běžná opatření, poradila jsem se s výchovným poradcem, ředitelem školy a ten to předal dále.