There were big problems with the student in the first year. He absolutely refused to listen to other teachers. When someone new came to the class (substitute, visit during class) he hid under the table. Hiding under the table was also a problem in English classes. The teacher herself decided to sit the student next to her at the teacher's desk. But the student drew attention to himself by manipulating objects and technology, disconnecting cables and so on. In some lessons of this subject, the pupil even hid directly under the teacher's desk and no one could get him out. He attacked other children in the group several times. The parents of his classmates later began to complain about the inappropriate behavior of a certain student. It was considered that the complaints concerned the pupil and his problem behavior should be dealt with immediately.
2nd grade student, rather average academic performance - does not need an assistant to cope with school material. It has level 3 support measures. The student is very active, but sometimes even impulsive - he shouts out repeatedly during the lesson, or joins in, even if he doesn't know the answer. He tries to join the team, but his relationship with his classmates is not very friendly. Some of his classmates, mainly boys, like to criticize and admonish him in class instead of the teacher. I have witnessed, for example, how they hide things from him and make fun of him. According to the assistant and the teacher, he reacts inappropriately to some stressful situations (losing a game, being hurt by a classmate) (manifestations are, for example, banging his head against the wall, crying, isolation from others, anger). The teacher described his family background as normal. Nothing unusual seems to be going on in the family. His family is interested in the situation at school, they prepare and study at home with the student. The student grows up with both parents. He has no siblings. The student already had an assistant in kindergarten. A psychological examination revealed no diagnosis.
Nonverbal disruption of lessons
applied for an assistant at the beginning of the year, because there were already problems then. Of course, at first we tried to negotiate with the student so that he understood that it could not be done that way, but it did not work out that way. Regarding the assistant... unfortunately, the school management did not agree with me, with the postscript that the problematic behavior might take care of itself. Then I started to be stricter and tougher towards him. In the end, I couldn't stand it, and around November I applied again, this time to a pedagogical-psychological counseling center. This was followed by a psychological examination and a visit to the school. In the meantime, I took some minor precautions. I try to set firm boundaries and barriers for the student. I forbade the English teacher to sit the student next to her at the teacher's desk. Every week on Friday, I had an arranged phone call with his mother regarding his behavior at school. Psychological examinations did not confirm any diagnosis. But after visiting the school, the process moved. It was already May at that time. In June, an assistant was finally assigned to the boy. I continue to communicate with my mother.
Support, Interview, Cooperation with experts
The assistant is only with the student for a short time, but the improvement is definitely noticeable. The student has calmed down, is no longer disruptive, the unpleasant manifestations of his behavior have lessened. But what worries me is that she is too emotionally attached to the assistant for my taste. I was alerted to this fact by the assistant herself. Towards the end of the practice, when I started to assist him alone without the presence of the other assistant, he told me several times to go away or signaled to me with gestures, repeatedly asking when his assistant would return. It also seems to me that he mainly listens to the assistant and feels that otherwise he can do what he wants. Then he doesn't listen to others. So I feel like I have to pacify him again myself sometimes. Which is a problem that will still have to be solved - so that he listens to the teacher in the first place and does not always turn to the assistant.
7 let
velmi rád kreslí, rád cestuje a jezdí na výlety s rodinou, vyměňuje pokémon kartičky
Nepozornost,Impulzivita,Potřeba pozornosti
Mgr. - Speciální pedagogika a technická výchova
V prvním ročníku byly s žákem velké problémy. Absolutně odmítal poslouchat ostatní vyučující. Když do třídy přišel někdo nový (suplování, návštěva během výuky) schovával se pod stůl. Se schováváním pod stůl byl problém také na hodinách angličtiny. Učitelka se sama rozhodla posadit si žáka vedle sebe za učitelský stůl. Žák ale na sebe poutal pozornost manipulováním s předměty a technikou, odpojoval kabely a tak dále. Na některých hodinách tohoto předmětu se žák dokonce schoval přímo pod učitelský stůl a nikdo ho z tama nemohl dostat. Několikrát napadl v družině ostatní děti. Rodiče jeho spolužáků si posléze začali stěžovat na nevhodné chování určitého žáka. Bylo usouzeno, že se dané stížnosti týkaly žáka a jeho problémové chování by mělo být okamžitě řešeno.
Žák 2. třídy, spíše průměrný studijní prospěch – asistentku nepotřebuje kvůli zvládání školní látky. Má podpůrná opatření 3. stupně. Žák je velmi aktivní, občas ovšem až impulzivní – opakovaně během hodiny vykřikuje, nebo se přihlásí, i když zrovna nezná odpověď. Snaží se zapojit se do kolektivu, vztah se spolužáky ovšem není příliš kamarádský. Někteří jeho spolužáci, hlavně kluci, ho rádi na hodině kritizují a napomínají namísto učitelky. Byla jsem svědkem toho, jak mu například schovávali věci a vysmívají se mu. Na některé stresové situace (prohra hry, ublížení spolužákem) podle slov asistentky a učitelky reaguje nepřiměřeně (projevy jsou například bouchání hlavou o zeď, pláč, izolace od ostatních, vztek). Učitelka jeho rodinné zázemí popsala jako normální. Nezdá se, že by v rodině docházelo k ničemu nezvyklému. Jeho rodina se o situaci ve škole zajímá, s žákem se doma připravují a učí. Žák vyrůstá s oběma rodiči. Nemá sourozence. Žák měl asistentku už ve školce. Psychologické vyšetření neodhalilo žádnou diagnózu.
O asistenta jsem žádala již na začátku roku, protože už tehdy se vyskytly problémy. Samozřejmě nejdřív jsme se tedy snažily s žákem nějak domluvit, aby to pochopil, že takto to nejde, ale tak to nešlo. K tomu asistentovi… bohužel vedení školy mi nevyhovělo, s dovětkem, že se problémové chování možná ještě samo spraví. Pak už jsem vůči němu začala být přísnější a tvrdší. Nakonec jsem to nevydržela, a kolem listopadu jsem opět podala žádost, tentokrát na pedagogicko-psychologickou poradnu. Následovala psychologická vyšetření a návštěva školy. Mezitím jsem podnikla menší opatření. Žákovi se snažím nastavit pevné hranice a mantinely. Učitelce angličtiny jsem zakázala usazovat žáka vedle sebe za učitelský stůl. Každý týden v pátek jsem měla domluvený telefonát s jeho matkou ohledně jeho chování ve škole. Psychologická vyšetření nepotvrdila žádnou diagnózu. Po návštěvě školy se ale proces pohnul. V té době byl již květen. V červnu byla k chlapci konečně přiřazena asistentka. S matkou nadále komunikuji.
Asistent je u žáka pouze krátce, ale zlepšení je určitě citelné. Žák se uklidnil, již tolik neruší, nepříjemné projevy jeho chování se zmírnily. Mé obavy ale vzbuzuje to, že se na můj vkus na asistentku až příliš citově váže. Na praxích jsem na tuto skutečnost byla upozorněna samotnou asistentkou. Když jsem mu ke konci praxe sama bez přítomnosti druhé asistentky začala asistovat, několikrát mi řekl, ať jdu pryč, nebo mi to gesty naznačil, přičemž se opakovaně ptal na to, kdy se vrátí jeho asistentka. Přijde mi také, že poslouchá hlavně asistentku a má pocit, že si jinak může dělat, co chce. Pak neposlouchá ostatní. Takže mám pocit, že ho musím občas znovu sama zpacifikovat. Což je problém, který se bude muset ještě vyřešit – aby poslouchal v první řadě učitele a neotáčel se stále na asistenta.