The situation in the corridor was as follows: I was in charge when I happened to peek into my class and saw a student fighting with a classmate. I immediately tore them apart. At first glance, it was clear who was the aggressor and who was the victim. She always tried to draw attention to herself, to establish some kind of contact, but she handled it inappropriately.
The student had a very problematic family environment. Both parents were addicted to drugs, which also became fatal for them. The student is currently in foster care, where the surrogate mother takes exemplary care of her and cooperates with many teachers to ensure the best conditions for the student's studies. Due to her social background, the student was quite disadvantaged and neglected in her childhood. Arriving at a new school in the sixth grade, he wants to get the attention of others. However, she does it in the least appropriate way, throwing classmates' things in the trash, fighting or being unruly during recess. It brought a kind of rift into the class, as the class itself was quite close-knit, and the female student acts as a disruptive element when she repeatedly calls attention to herself inappropriately.
Physical aggression
started solving the situation by first taking a classmate into the office, who described to me how the whole situation arose. The student took a classmate's pencil case and threw it in the trash. In this respect, it was nothing unusual, but not every boy liked it... I had to explain to him that after all, boys don't fight with girls and that he should try to solve the situation differently or come straight to me. After that, I took the student aside. I convinced her that this is not done and gradually found out why she behaved this way. This time I dealt with it only by arrangement, but it was not unusual to give notes in her case as well.
Interview, Warning
In the short term, the result was almost zero, as such cases occurred almost every week. However, I tried to listen to her more, I consulted with her "mother
12, 7. třída
kreslení, psaní deníků
Disrespekt,Lhaní,Rušení výuky
Mgr. (dějepis, zeměpis)
Situace na chodbě byla následující: Měl jsem dozor, když jsem zrovna nakoukl do mé třídy a viděl, jak se tam žákyně pere se spolužákem. Okamžitě jsem je od sebe odtrhnul. Už na první pohled bylo jasné, kdo je agresor a kdo oběť. Ona pokaždé na sebe se snažila upozornit, navázat nějaký kontakt, ale řešila to nevhodně.
Žákyně měla velmi problémové rodinné prostředí. Oba rodiče byly závislí na drogách, což se jim také stalo osudným. Momentálně je žákyně v pěstounské péči, kde se o ní náhradní matka vzorně stará a spolupracuje i s mnohými učiteli, aby zajistila žákyni co nejlepší podmínky pro studium. Vzhledem k sociálnímu zázemí byla žákyně v dětství dost upozaděna a zanedbávána. S příchodem na novou školu do šesté třídy si chce získat pozornost ostatních. Nicméně dělá to tím nejméně vhodným způsobem, kdy spolužákům hází věci do koše, pere se či je neukázněná během přestávky. Do třídy to vneslo jakýsi rozkol, jelikož třída sama o sobě byla celkem sehraná a žákyně tam působí jako rušivý element, když na sebe opakovaně nevhodně upozorňuje.
Řešení situace jsem začal tím, že jsem si vzal do kabinetu nejdříve spolužáka, který mi popsal, jak celá situace vznikla. Žákyně vzala spolužákovi penál a hodila ho do koše. V tomto ohledu to nebylo nic neobvyklého, ale ne každý kluk si to nechal líbit…Musel jsem mu vysvětlit, že s holkami se přeci kluci neperou a že se má tu situaci pokusit vyřešit jinak nebo dojít rovnou za mnou. Poté jsem si vzal stranou žákyni. Domlouval jsem jí, že tohle se nedělá a postupně zjišťoval, proč se takto chová. Tentokrát jsem to řešil pouze domluvou, ale nebylo nic neobvyklého udělovat v jejím případě i poznámky.
Z krátkodobého hlediska byl výsledek téměř nula, jelikož takovéto případy se odehrávali skoro každý týden. Nicméně snažil jsem se jí více naslouchat, konzultoval jsem s její „matkou