Žačka came to me to say that she is being bullied in the form of cyberbullying, that they are sending her obscene words because she allegedly does not want to go out with them, does not want to smoke. They are teenagers, she is singled out from the team, they have various vulgarisms, allusions to her mother and sister. There were also verbal attacks at school. She used to be a member of the party because she decided not to smoke, so they started to exclude her from the group. There were also words about cancer, which even her sister allegedly had. But sometimes she tells little lies, you don't know whether to believe her or not. For example, 'did you do the assignment? Yes. where do you have it Home.' She brought a photo of the conversation, she kept screenshots of what they wrote to her. The schoolgirl does not have a steady hand at home, the mother works late into the night in the pub. The student grows up alone, when they started pushing her out, she had nowhere to go.
Student: average 6th grade student, quiet, doesn't say much unless she wants to show off a bit. She says the most stupid thing she can think of. For example, 'Who calculated this?' 'I do not know.' Quiet, but has the urge to show off a little in front of others. Bully: a group of 6th graders, most of them have below average grades, street kids, they don't have a steady hand, they are vulgar, they go to school unprepared, they all grow up in a family with a mother and a father, school is not important to them, they smoke, they spend a lot of time outside in the afternoon. Praise is important to them, but they are not able to achieve it - they give up the task sooner.
Violation of classroom/school rules, Verbal aggression, Bullying
The student originally came to see a colleague who had her in VV and history, they had more lessons together, not to me as a class teacher. A colleague told me. I invited the pupil to the free classroom, where I asked, is something going on? I heard you're having some difficulties. Should I deal with it? Do you want me to handle it? The student was quiet at first, she didn't express herself much, she probably didn't like it, because the student told her colleague not to tell anyone. Žačka did not want it to spread further. Then she spoke. She described what and how happened from her side. I listened to her, we agreed that I would find out the opinion and point of view of the other side. I found out who is bullying her. It was a group of students of the same age, two boys, two girls. She specifically named the student. Sabina was also among the bullies. She used to always sit on the desk with her pupil, I thought they were best friends. Out of nowhere, they broke up, stopped talking to each other, then the bullying started. For example, they didn't want to be together in the gym as a pair. It wasn't just at the level of a friendly situation outside, it also carried over to school. A member of the group was also a student of the 1st year of secondary school (that is, a different school), the brother of two other bullies. But he originally went to our elementary school. I confronted everyone from our school individually with questions, what did she do to you? Why do you treat her this way? Do you think you or she is right? If he thinks that when they are together in 6th grade, does this behavior tend to last until 9th grade, if it wouldn't be better to change the situation. In the end, I also discussed it with my mother, the student probably told her at home. She stepped on me to sort it out.
Interview
We agreed that they would not notice each other, the teachers would not put them in the same groups. More consideration will be given to everyone's behavior. In the event of another verbal or other attack, cyberbullying, something would happen, no matter who the teacher turns to. Then it would start to be solved at a higher level (principal, pedagogical-psychological consultancy, prevention methods). It happened last year at the turn of the semester, the monitoring lasted about two to three months. The situation calmed down. I don't know if the student started going out with the group again. They function normally within the school, the most harmless poking occurs.
11 let, 6. ročník
sport
Lhaní
Studentka učitelství pro 1. stupeň ZŠ
Žačka přišla za mnou, že je šikanovaná formou kyberšikany, že jí posílají sprostá slova, protože s nimi údajně nechce chodit ven, nechce kouřit. Jsou ve věku puberťáků, je vyčleněná z kolektivu, oni mají různé vulgarismy, narážky na její matku a sestru. I ve škole byly slovní útoky. Dříve byla členkou party, protože se ale rozhodla nekouřit, tak ji začali vyčleňovat z kolektivu. Padala i slova o rakovině, kterou dokonce její sestra prý měla. Občas ale má malé lži, člověk neví, jestli jí má věřit nebo ne. Například, 'udělala jsi úkol? Ano. Kde ho máš? Doma.' Donesla vyfocenou konverzaci, schovávala si screenshoty, co jí psali. Žačka nemá doma pevnou ruku, matka pracuje dlouho do noci v hospodě. Žačka vyrůstá sama, když ji začali vyšoupávat, neměla kam jít.
Žačka: průměrná žačka 6. ročníku, tichá, moc se nevyjadřuje, dokud se nechce trochu předvádět. Plácne tu největší hloupost, co jí napadne. Například, 'Kdo to vypočítal?' 'Já nevím.' Tichá, ale má nutkání se trochu před ostatními předvést. Šikanátor: skupina žáků 6. ročníků, většina podprůměrný prospěch, děti ulice, nemají pevnou ruku, jsou vulgární, do školy chodí nepřipraveni, všichni vyrůstají v rodině s matkou i otcem, škola pro ně není důležitá, kouří, hodně času tráví odpoledne venku. Je pro ně důležitá pochvala, ale nejsou schopni toho docílit – dřív úkol vzdají.
Žákyně přišla původně za kolegyní, která ji měla na VV a dějepis, měly spolu více hodin, nikoliv za mnou jako za třídní učitelkou. Kolegyně mi to řekla. Pozvala jsem žačku do volné učebny, kde jsem se ptala, děje se něco? Zaslechla jsem, že máš nějaké obtíže. Mám to řešit? Chceš, abych to řešila? Žačka byla nejdřív tichá, moc se nevyjadřovala, asi jí to nebylo příjemné, protože žačka řekla kolegyni, ať to nikomu neříká. Žačka nechtěla, ať se to šíří dál. Potom se rozmluvila. Popsala, co a jak se stalo z její strany. Já jsem si jí vyslechla, domluvili jsme se, že zjistím názor a pohled druhé strany. Zjistila jsem, kdo ji šikanuje. Byla to parta stejně starých žáků, dva chlapci, dvě dívky. Žačka konkrétně jmenovala. Mezi šikanátory patřila i Sabina. Ta dříve pořád seděla s žačkou v lavici, myslela jsem si, že jsou nejlepší kamarádky. Z ničeho nic si rozsedly, přestaly se spolu bavit, pak začala šikana. Nechtěly spolu například být ve dvojici v tělocviku. Nebylo pouze na úrovni kamarádské situace venku, přeneslo se i do školy. Členem skupiny byl i student 1. ročníku střední školy (tedy jiná škola), bratr dvou ostatních šikanátorů. Chodil ale původně na naši základní školu. Všechny z naší školy jsem jednotlivě konfrontovala otázkami, co vám udělala? Proč se k ní takto stavíte? Myslíte, že jste v právu vy nebo ona? Jestli si myslí, že když jsou spolu v 6. třídě, zda má toto chování tendenci vydržet až do 9. třídy, jestli by nebylo lepší situaci změnit. Řešila jsem nakonec i s matkou, žačka jí to doma asi řekla. Nastoupila na mě, ať to vyřeším.
Domluvili jsme se, že si sebe navzájem nebudou všímat, učitelé je nebudou dávat do stejných skupin. Bude se brát větší zřetel na chování všech. V případě dalšího slovního nebo jiného útoku, kyberšikany, by se něco stalo, ať se obrátí na kohokoliv z učitelů a učitelek. Pak by se začalo řešit na vyšší úrovni (ředitel, pedagogicko-psychologická poradna, metodik prevence). Došlo k tomu loni na přelomu pololetí, monitorování trvalo zhruba dva až tři měsíce. Situace se uklidnila. Jestli zase začala žačka chodit s partou ven, nevím. V rámci školy fungují normálně, objevuje se maximálně neškodné popichování.