regular economics lesson, the girl sits in the middle of the class, alone at the desk (the classmate is missing today). I enter the classroom, the students stand up to greet me and sit back down. The student has a book on the desk and returns to reading. I write in the TK, then repeat the material from the last lesson - questions to the class, they answer after being called. The student does not react to the situation in the classroom. He looks very tired. I decided to call out the student directly because she is completely ignoring us. Without eye contact, she answers my question in a very annoyed voice and goes back to reading. I will ask her to clean the book. The student just moved the book to the other side of the desk and fixed her gaze on the empty seat on the desk. The repetition was successful, we are going to discuss the next material. I invite the pupils to prepare notebooks for writing, I turn on the presentation on the topic of the Tax System of the Czech Republic. The student did not respond, I specifically ask her to prepare a notebook for writing notes. When he looks at me, I notice that his eyes are full of tears and dark circles under them from lack of sleep. She prepared the notebook. I wonder what is bothering her, she is mostly very positive and full of energy. I start the explanation and at the same time I observe the concentration in the class, some small interruptions here and there by talking in the desk, but nothing out of the ordinary. I have to warn a few students that this material will be in the test and it would be really helpful if they wrote down what I tell them. About 15 min. interpretation, I assign work in groups, 3-4 students, 2 desks each time. It is a crossword for the topic being discussed, the students who solve it first get a small one (for 3 small ones, one big one for the activity in many). Walking through the classroom, I notice that the girl is not cooperating with the others at all. I go straight to her and ask, “What's going on today? I feel like you're not here with us at all.
Žačka is friendly, nice, such a calm type. I never observed any emotional expressions from her. A diligent student, you can tell that she is also trying for her parents.
Failure to meet school obligations/unpreparedness for classes, Not attending to teaching/Inattention to teaching
I leave the classroom and immediately see a student leaning in the corner and crying loudly. I ask again: "Pupil, what's going on?" Did someone hurt you?
Interview, Cooperation with experts
During the break, my pupil and I went to my office, it plays into my hands that the colleague who shares it with me has supervision in the corridor. We are trying to come up with some clever solution to the situation, I offer the pupil that I will arrange for her to see the school psychologist and she accepts my proposal. The following day, the student went to see a psychologist and it definitely helped her. The school psychologist told me that the student experiences the family crisis so strongly because she has a younger sister in the 5th grade, she feels responsible for her. He is afraid that his parents will divorce.
19 let, 4. roč.
Knihy, kresba, hra na klavír.
Běžná vyučovací hodina ekonomie, dívka sedí ve středu třídy, sama v lavici (spolusedící dnes chybí). Vcházím do třídy, žáci vstanou k pozdravu a usedají zpět. Žačka má na lavici knihu a vrací se k četbě. Provádím zápis do TK, následně opakování látky z minulé hodiny – otázky vůči třídě, odpovídají po vyvolání. Žačka nereaguje na situaci ve třídě. Vypadá hodně unaveně. Rozhodla jsem se žačku přímo vyvolat, protože nás úplně ignoruje. Bez očního kontaktu, velmi otráveným hlasem odpoví na mou otázku a vrací se k četbě. Požádám ji, aby knihu uklidila. Žačka knihu pouze přesunula na druhou stranu lavice a pohled upřela na prázdné místo na lavici. Opakování bylo úspěšné, jdeme probírat další látku. Vyzvu žáky, aby si připravili sešity k zápisu, zapínám prezentaci na téma Daňový systém ČR. Žačka nereagovala, konkrétně ji žádám, aby si připravila sešit pro psaní zápisu. Když na mě pohlédne, všimnu si, že má oči celé slzavé a pod nimi výrazné tmavé kruhy od nevyspání. Sešit si nachystala. Zvažuji, co ji trápí, většinou je velmi pozitivní a plná energie. Začínám výklad a zároveň pozoruji soustředění ve třídě, sem tam nějaké malé vyrušení povídáním v lavici, ale nic neobvyklého. Pár žáků musím upozornit, že tahle látka bude v testu a bylo by opravdu vhodné, kdyby si zapisovali, co jim říkám. Cca po 15min. výkladu zadávám práci ve skupinách, 3-4 žáci vždy 2 lavice. Jde o křížovku k probírané látce, žáci, kteří vyluští jako první, získávají malou jedničku (za 3 malé je jedna velká za aktivitu v hodně). Procházím třídou, všímám si, že dívka vůbec nespolupracuje s ostatními. Jdu přímo k ní a ptám se: „Co se dnes děje? Mám pocit, že tu s námi vůbec nejsi.
Žačka je přátelská, milá, takový ten klidný typ. Nikdy jsem u ní nepozorovala nějaké emotivní projevy. Pilná studentka, jde poznat, že se snaží i kvůli rodičům.
Vycházím ze třídy a hned vidím žačku, jak stojí opřená v rohu a hlasitě pláče. Ptám se znovu: „Žačko, copak se děje? Ublížil ti někdo?
O přestávce s žačkou jsme šli do mého kabinetu, hraje mi do karet, že kolegyně, co ho se mnou sdílí, má dozor na chodbě. Snažíme se přijít na nějaké kloudné řešení oné situace, nabízím žačce, že jí domluvím návštěvu u školní psycholožky a ona můj návrh přijímá. Následující den šla žačka k psycholožce a rozhodně jí to pomohlo. Školní psycholožka mi sdělila, že žačka rodinnou krizi prožívá tak silně, protože má mladší sestru v 5. třídě, cítí za ní zodpovědnost. Má strach, že se rodiče rozvedou.