A student in the 9th grade started having a lot of absences. At first the parents apologized, but then they increased and they apologized every third one, so it was clear that they did not know about the others. It was clear that he was going to school. I thought she was going into town and walking around the mall or something. He didn't want to tell us anything at first, but the unexcused hours kept increasing. He was weak at school on his own, and his grades worsened even more because of the situation. He got A's in his subjects, so he was in danger of not finishing primary school.
9th grade student at elementary school, lazy, weak at school and learning, no interests. The teacher did not remember him enjoying anything in the 1st grade - not even sports. He was troubled from the 1st grade. There were no major problems with him in class. Because he was lazy and never had, could not, did not know anything in class, he was calm in class. He didn't have a behavior disorder. In adolescence, of course, he talked back, but he never had to deal with any bad behavior at school, no disruptions, fights, bullying... he was very inconspicuous at school.
Attendance problems
We organized an educational committee. We were the principal, the guidance counselor, me as a class member, both parents and the student in question. He was there, although sometimes it is done by him leaving the door for a while and then calling. We had him there the whole time because he was already big. It was interesting that he was able to confess to us at that moment without us having to ask him. He told us he was going into town and hooking up with a bunch of guys who were selling drugs, so it was even worse than we thought. He said he didn't take drugs and didn't seem to, he didn't have any symptoms, but he spent time with this group. They were older than him, but not 18, so they were at an age where they weren't completely incapacitated. So he did it by going to school in the morning on a whim, so his parents thought he really went to school, but he went to town and didn't come back until the afternoon. Well, he needed money for food and so on, so he stole money at home. His parents had already said it to him at home, so they already knew it and he was able to say it himself. In addition to the fact that it was dealt with disciplinaryly, it was also dealt with for the reason that he was already in the 9th grade. We wanted to give him the opportunity to apply somewhere else. The educational committee took place sometime before Christmas and there was a month until the report card. We agreed that he would finish all the notebooks over Christmas. The teachers gave him lists of what he would be tested on and what he would write papers on, so that he would get at least fours on his report card and be able to go to an apprenticeship. The condition, of course, was that he had to go to school. As soon as he had one absence and it was not substantiated by the fact that he was at the doctor or was sick, the agreement falls through. His parents also put a lot of pressure on him. They took his phone so he couldn't negotiate with the group in town and stuff. He had to go to work with his father to pay back what he stole at home.
Agreement, Support, Interview
This deal worked out. We thought he was going to screw it up, but he finished everything over the holidays, did what we wanted him to do. He wrote papers in which he answered at least something. Before, he was handing in completely blank papers. That was a success because we could give him fours. We added to him, of course, but he started to be exemplary. He kept everything. It looked like he would make it to the end of the ninth. He had a report card with fours. He went to school, so we considered it a success.
15 let, 9. třída ZŠ
trávení času na počítači
Lhaní,Záškoláctví
Dějepis, pedagogika volného času
Žák v 9. třídě začal mít hrozně velké absence. Ty nejdříve rodiče omlouvali, ale pak přibývaly a oni omlouvali každou třetí, takže bylo jasné, že o těch zbylých neví. Že chodí za školu bylo jasný. Myslela jsem, že jezdí do města a chodí po nákupním centru nebo tak. Nechtěl nám ze začátku nic říct, ale neomluvených hodin přibývalo. Byl sám o sobě na školu slabý a známky se mu zhoršovaly ještě tou situací. Z předmětů mu vycházely pětky, takže hrozilo, že nedokončí základní školu.
Student 9. třídy na ZŠ, líný, slabý na školu a na učení, bez zájmů. Učitelka si nepamatovala, že by ho na 1. stupni cokoliv bavilo – ani sport. Byl problémový už od 1. stupně. Nebyly s ním řešit žádné velké problémy v hodinách. Tím, že byl líný a nikdy nic v hodinách neměl, neuměl, nevěděl, tak byl v hodinách v klidu. Neměl poruchu chování. V pubertě samozřejmě odmlouval, ale nikdy se nemuselo řešit, že by měl nějaké špatné chování ve škole, žádné rušení, rvačky, šikana… byl ve škole velmi nenápadný.
Uspořádali jsme výchovnou komisi. Na té jsme byli paní ředitelka, výchovná poradkyně, já jako třídní, oba rodiče a daný žák. Byl tam, i když se to občas dělá tak, že on se nechá chvíli za dveřmi a potom se pozve. Jeho jsme tam měli celou dobu, protože už byl velký. Bylo zajímavé, že se nám v tu chvíli sám dokázal přiznat, aniž bychom se ho museli vyptávat. Řekl nám, že jezdí do města a courá se se skupinkou kluků, co prodávali drogy, takže to bylo ještě horší, než jsme si mysleli. On prý drogy nebral a ani na to nevypadal, neměl žádné příznaky, ale trávil s touto skupinou čas. Byli starší než on, ale neměli 18, takže byli ve věku, kdy nebyli úplně postižitelní. Dělal to tedy tak, že ráno na oko odešel do školy, takže rodiče si mysleli, že opravdu šel do školy, ale jel do města a vracel se až odpoledne. No a potřeboval na to peníze na jídlo a tak, takže kradl peníze doma. Rodiče si to s ním vyříkávali už doma, takže to už věděli a on to dokázal sám říct. Kromě toho, že se to řešilo kázeňsky, tak se to řešilo ještě z toho důvodu, že už byl v 9. třídě. Chtěli jsme mu dát příležitost, aby si mohl vůbec podat někam přihlášku dál. Výchovná komise proběhla někdy před Vánocemi a byl měsíc do vysvědčení. Domluvili jsme se, že si přes Vánoce dopíše všechny sešity. Učitelé mu dali seznamy toho, z čeho ho budou zkoušet a z čeho napíše písemky, aby mu na vysvědčení vyšly aspoň čtyřky a mohl odejít na nějaký učňák. Podmínkou samozřejmě bylo, že musí chodit do školy. Jakmile by měl jednu absenci a nebyla by podložená tím, že byl u doktora nebo byl nemocný, tak dohoda padá. Rodiče ho také hodně utáhli. Sebrali mu telefon, aby se nemohl se skupinou ve městě domlouvat a tak. Musel hodit s tatínkem na brigády, aby splatil, co doma ukradl.
Tato domluva vyšla. Mysleli jsme si, že se na to vykašle, ale on přes prázdniny vše dopsal, udělal, co jsme po něm chtěli. Napsal písemky, ve kterých odpověděl aspoň na něco. Předtím odevzdával úplně prázdné papíry. To byl úspěch, protože jsme mu mohli dát čtyřky. Přidali jsme mu samozřejmě, ale začal být vzorný. Vše dodržel. Vypadalo to, že to do konce devítky zvládne. Vysvědčení měl se čtyřkami. Chodil do školy, tak jsme to považovali za úspěch.