After classes at school, children can visit our school club. The pupil was playing on the playground with the school skateboard, which he felt was only his. After a while, he lost interest in skateboarding and ran off to join the other students to play with the ball. His classmate noticed the put away skateboard and wanted to clean it up so that no one could get hurt by it. At that moment, the student attacked her physically and verbally, causing a large bruise on her left shoulder. Unfortunately, the teacher did not notice the whole situation at all, the student did not come to tell her about anything, and therefore there was no immediate action. It wasn't until the next day, when the student's mother came to school to solve the whole situation, that I learned about the problem.
Everything is not quite right in the student's family. He and his mother left their father because there was physical violence. Now they live with mom's new boyfriend, whose hobby is war and shooting movies in general. So he has been very close to violence since he was a child. The student has long-term behavioral problems. It can be seen that he lacks the foundations set in the family. In class, he constantly disrupts, shows off and draws attention to himself. But there was never any physical or verbal violence before. His class teacher said of him: 'Clear boundaries have to be set for him and then he's fine. For example, on Monday, when he didn't want to work, I told him that if he couldn't make it in class, he would stay after class and finish it. And you should have seen how he threw himself into work.' As for the relationship between the male and female students, there had never been any disputes before. They always treated each other nicely and with respect. The student was already in the 1st grade at the pedagogical-psychological counseling center, where they were recommended to see a psychologist. But they did not reach him at all during the whole year.
Physical aggression, Verbal aggression
Since I was not present at the situation and the teacher did not see it, I first had to find out what exactly happened. I gradually invited both participating students to me and listened to them. Then I invited the pupil's mother to the school and together we agreed that she would visit a pedagogical and psychological counseling center. From the findings of the counseling center, it emerged that the situation in the family is not good. The mother regularly argues with the boyfriend and this does not have a positive effect on the student because it reminds him of the time when they lived with his biological father. With this in mind, I approached the student very carefully and tried to find at least a current solution, until the situation in the family calms down, thanks to which such situations would not occur. I suggested to the student that he could have a designated time for skateboarding, where it would be available only to him and then on the other hand to the other children. Of course, the student had to apologize to his classmate. 'Then try to agree with the teacher that only you could use the skateboard for half an hour. You would have that time reserved just for yourself. But then you also have to leave the skate for other children to play with.'
Agreement, Interview, Cooperation with experts
The pupil's behavior improved slightly after talking to his mother and visiting a pedagogical-psychological counseling center. In the school club, the pupil then agreed with the teacher that he would borrow a skateboard for half an hour in the afternoon and the rest of the time would be available to other children. There were no further such problems subsequently. The student's behavior improved slightly during class. Calming the situation in the family was also an important incentive for improving behavior.
8 let, 2. třída
Válka, tanky, zbraně, sport,
Odmlouvání,Nepracovitost,Rušení výuky
Magisterské vzdělání – Učitelství pro 1. stupeň ZŠ
Po vyučování ve škole můžou u nás děti navštěvovat školní družinu. Žák si ve školní družině hrál na hřišti se školním skateboardem, u kterého měl pocit, že je pouze jeho. Po chvíli ho skateboard přestal zajímat a odběhl za ostatními žáky hrát si s míčem. Odloženého skateboardu si všimla jeho spolužačka, která ho chtěla uklidit, aby se o něj nikdo nezranil. V ten moment ji žák fyzicky i verbálně napadl a způsobil jí velkou modřinu na levém rameni. Bohužel si paní vychovatelka celé situace vůbec nevšimla, žákyně jí nepřišla o ničem říct, a tudíž nedošlo k okamžitému jednání. Až na druhý den, když celou situaci přišla do školy řešit maminka žákyně, jsem se o problému dozvěděla.
V rodině žáka vše není úplně v pořádku. S maminkou od otce odešli, protože tam docházelo k fyzickému násilí. Nyní žijí s novým přítelem maminky, jehož zálibou jsou válečné a obecně střílecí filmy. K násilí má tedy od malička velmi blízko. Žák má dlouhodobé problémy s chováním. Je vidět, že mu chybí základy nastavené v rodině. Ve třídě během vyučování neustále vyrušuje, předvádí se a strhává na sebe pozornost. Ale nikdy předtím nedošlo k fyzickému ani verbálnímu násilí. Jeho třídní učitelka o něm řekla: 'Musí se mu nastavit jasné hranice a pak je v pohodě. Třeba v pondělí, když nechtěl pracovat, tak jsem mu řekla, že když to nestihne v hodině, tak tu zůstane po vyučování a dodělá to. A to jsi měla vidět, jak se vrhnul do práce.' Co se týká vztahu mezi žákem a žákyní, tak nikdy předtím nedocházelo ke sporům. Vždy se k sobě chovali hezky a s respektem. Žák už v 1. třídě byl v pedagogicko-psychologické poradně, kde jim doporučili návštěvu psychologa. K němu ale během celého roku vůbec nedošli.
Jelikož jsem u té situace nebyla a paní vychovatelka to neviděla, tak jsem nejdřív musela zjistit, co přesně se stalo. Postupně jsem si k sobě pozvala oba zúčastněné žáky a vyslechla si je. Potom jsem si do školy pozvala maminku žáka a společně jsme se domluvili, že navštíví pedagogicko-psychologickou poradnu. Z poznatků poradny vyplynulo, že situace v rodině není dobrá. Maminka se pravidelně hádá s přítelem a na žáka to nemá pozitivní vliv, protože mu to připomíná dobu, kdy žili s jeho biologickým otcem. S ohledem k tomu jsem k žákovi přistupovala velmi opatrně a snažila se najít alespoň dosavadní řešení, do doby, než se situace v rodině neuklidní, díky kterému by nedocházelo k takovýmto situacím. Navrhla jsem žákovi, že by mohl mít vyhrazený čas pro skateboard, kdy by byl k dispozici pouze jemu a poté na druhou stranu ostatním dětem. Samozřejmě se žák musel své spolužačce omluvit. 'Tak se zkus domluvit s paní vychovatelkou, že bys mohl ten skateboard používat třeba půl hodiny jen ty. Měl bys ten čas vyhrazený jen pro sebe. Ale potom ten skate musíš taky nechat na hraní ostatním dětem.'
Chování žáka se mírně zlepšilo po promluvě s maminkou a návštěvě pedagogicko-psychologické poradny. Ve školní družině se následně s paní vychovatelkou žák domluvil, že si bude půjčovat skateboard na půl hodinu během odpoledne a zbytek času bude k dispozici ostatním dětem. K dalším takovýmto problémům už následně nedocházelo. Chování žáka v během vyučování se mírně zlepšilo. Důležitým podnětem pro zlepšení chování bylo také uklidnění situace v rodině.