went to class after the break and on the way I met a crying student coming out of the toilets, who looked shaken. I asked him what happened - he told me that he was attacked very brutally in class by 2 female classmates and one of them does karate. After that, I went to the classroom with the student and went to the mentioned girls to ask what happened and if they really attacked the boys. The girls both confessed and were reprimanded for inappropriate behavior.
Boy - problematic, inattentive, often disruptive in class, messy, liked to draw attention to himself. Student 1 – quiet, non-conflictual, rather taciturn, learns averagely. Pupil 2 – breakthrough type, doesn't take grievances and injustices well, leader of the class, has no problems, studies well
Physical aggression
The girls were reprimanded by the class teacher. However, the very next day, pupil 2 brought me a long message from her parents in the pupil book, who did not agree with the punishment and wished to consult it personally. The next day I met my mother. It wasn't until here that I really learned how the whole conflict unfolded. It all started when the boy asked pupil 1 about the date of the test, but she gave him the wrong answer - she just made a mistake. Her classmates corrected her and the boy began verbally assaulting her, asking why she was lying to him, what was she doing to him, he didn't spare any foul words and as a result began to aggressively physically attack pupil 1 - punching her and kicking her. At this moment, student 2 came to stand up for student 1, her friend. At first, she entered the conflict only verbally, and with the question of what she had done to him, she turned to the boy, who literally said: 'Don't screw it up', in an affect, he started cursing her and also kicking her. Of course, pupil 2 didn't like that, a fight broke out and she finally knocked the boy down on a chair by the bench. He then ran away from the classroom for the rest of the break. The mother asked why the girls were given this punishment, why her daughter, who defended someone weaker, should be punished in this way. But she countered by saying that she was proud of her and didn't mind the punishment, but only until the boy was punished the same way - he didn't get any punishment. To which I replied: 'You do know his mother.' – which I take in retrospect as very unprofessional and out of place. The boy's mother was just as problematic as her son, she didn't accept that he could do something wrong and the fault had to be fundamentally on our side, once she even fought with the other mother at class meetings and the fathers had to tear them apart.
Consequences, Interview
After a personal meeting with the mother of pupil 2, we continued to exchange several messages with both parents via the student book, and everything escalated when the parents informed me that if I did not want to change my verdict - i.e. I would not reprimand both pupils or assign it equally to the boy, they go to solve the problem with the school principal. As they said, it happened, and the principal proved the parents right, that it was an unreasonable and unfair punishment, so in the end the reprimands were withdrawn from both pupils.
10 let, 5. třída
Karate, malování
Český jazyk, dějepis
Šla jsem po přestávce do hodiny do třídy a cestou jsem potkala plačícího žáka vycházejícího z toalet, který vypadal otřeseně. Zeptala jsem se ho, co se stalo – sdělil mi, že ho ve třídě velmi surově napadly 2 spolužačky a jedna z nich dělá karate. Na to jsem došla do třídy i se žákem a došla za zmíněnými dívkami abych se zeptala, co se stalo a jestli opravdu chlapce napadly. Dívky se obě přiznaly a byly pokárány za nevhodné chování.
Chlapec – problémový, nepozorný, v hodinách často vyrušoval, nepořádný, rád na sebe strhával pozornost. Žačka 1 – tichá, nekonfliktní, spíše zamlklá, učí se průměrně. Žačka 2 – průbojný typ, špatně nese křivdu a nespravedlnost, vůdčí osobnost třídy, bezproblémová, dobře se učí
Dívky dostaly důtku třídního učitele. Ovšem již následující den mi žačka 2 donesla dlouhý vzkaz od rodičů v žákovské knížce, kteří s trestem nesouhlasili a přejí si jej konzultovat osobně. Následujícího dne jsem se setkala s maminkou. Až zde jsem se pořádně dozvěděla, jak celý konflikt probíhal. Vše začalo tím, kdy se chlapec zeptal žačky 1 na termín testu, ale ona mu odpověděla špatně – pouze se spletla. Opravili ji spolužáci a chlapec se do ní začal slovně navážet, proč mu lže, co si to k němu dovoluje, nešetřil ani sprostými slovy a ve výsledku začal žačku 1 agresivně fyzicky napadat – žduchat do ní a kopat. V této chvíli přišla žačka 2 – zastat se žačky 1, své kamarádky. Prvně do konfliktu vstoupila pouze slovně a s otázkou, co mu udělala se obrátila na chlapce, ten sdělil doslova: 'Ať se do toho nesere' v afektu začal nadávat i jí a taktéž kopat. To si ovšem žačka 2 nenechala líbit, vznikla potyčka a chlapce nakonec srazila žduchnutím na židle u lavice. Ten poté odběhl po zbytek přestávky pryč ze třídy. Maminka se ptala, proč dívky dostaly tento trest, proč by její dcera, která bránila někoho slabšího, měla být takto potrestána. Ale opáčila s tím, že na ni je hrdá a trest jí nevadí, ale pouze do chvíle, kdy bude stejně potrestán i chlapec – ten žádný trest nedostal. Načež jsem odpověděla: 'Však znáte jeho maminku.' – což zpětně beru jako velmi neprofesionální a nemístné. Maminka chlapce byla stejně problémová jako její syn, nepřipouštěla, že by on mohl dělat něco špatně a chyba musela být zásadně na naší straně, jednou se dokonce porvala s druhou maminkou na třídních schůzkách a musely je od sebe odtrhávat tatínci.
Po osobním setkání se s maminkou žačky 2 jsme si nadále ještě vyměnili i s oběma rodiči několik vzkazů přes žákovskou knížku a vše eskalovalo v to, kdy mi rodiče oznámili, že pokud svůj verdikt nechci změnit – tedy nestáhnu oběma žačkám důtky nebo ji nepřidělím stejně chlapci, problém jdou řešit s ředitelem školy. Jak řekli, tak se i stalo a pan ředitel dal za pravdu rodičům, že se jedná o nepřiměřený a nespravedlivý trest, proto nakonec byly oběma žačkám důtky stáhnuty.