It was about a month after the beginning of the school year when the mother of one of my students called me. They were freshmen. She wanted to arrange a meeting with me as soon as possible regarding her son being slapped by one of the older students at school. We arranged a meeting the very next day, because I was not indifferent to this situation. Until the second day before my mother came to school, I asked other colleagues if they had noticed any suspicious behavior towards the student. It was strange to me, because an assistant, a teacher or I is always present in the classroom and then in the group. When mom came to the meeting, we were in my office. She told me that the student complained at home that when he was in the English class that is held here at our school, an older boy in a blue t-shirt with a picture of Spiderman slapped him when he went to the toilet. I recorded my mother's statement and told her that I would discuss it with the student and inform her of the next step. The next day, I called the student to me. I asked him how he liked school and so on. I discreetly tried to find out if he would tell me about the problem himself. He said he likes going to school, especially when he can play on the carpet at the back. I asked him various questions. He suddenly mentioned that he has to go to English and he doesn't want to go there. Subsequently, I asked if anyone had ever hurt him there and he said no to that question. He said he just didn't want to go there.
1st grade student, very clever, even above average in class, his parents place great demands on him that do not correspond to his age.
Lying and cheating
As I said before, I first had a meeting with the student's mother. I recorded her statement and then summoned the student. While talking to the student, I found out that no one was harming him, but he didn't know how to tell his parents that he didn't want to go to English, so he made up the idea that someone had slapped him. He knew that if he told his parents that someone was hurting him, that they would deal with it. After talking with the student, I called both parents and the student to the school. I told them that the student confided in me that the problem was that he didn't want to go to English class, but his mom and dad wanted him to. Both parents remained as if petrified. The student was not afraid in my presence and told his parents that no one had hurt him, that he simply did not want to go there.
Interview
It turned out that the student's parents withdrew from English. I advised the parents not to place unnecessarily high demands on the student, that he started the first grade and that alone is a big mental burden for the child, let alone extra classes. I was a student class teacher until the 3rd grade. During all this time, there were no other problems with him and such lying did not happen again.
6 let, 1.třída
fotbal
Mgr., učitelství pro 1.stupeň
Bylo to asi měsíc po začátku školního roku, kdy mi volala maminka jednoho z mých žáčků. Byli to prvňáčci. Chtěla si se mnou co nejdřív domluvit schůzku týkající se toho, že jejího syna ve škole někdo ze starších žáků fackuje. Schůzku jsme si domluvily hned na druhý den, protože mi tahle situace nebyla lhostejná. Do toho druhého dne než maminka přišla do školy jsem se ostatních kolegů ptala, jestli si nějakého podezřelého chování vůči žákovi nevšimli. Bylo mi to divné, protože celou dobu ve třídě a potom i následně v družině je vždy přítomná asistentka, vychovatelka nebo já. Když maminka přišla na schůzku, byly jsme u mě v kabinetě. Sdělila mi, že žák si doma stěžoval, že když byl na kroužku angličtiny, který se koná tady u nás ve škole, tak mu starší kluk v modrém tričku s obrázkem Spidermana dal facku, když šel na toaletu. Maminčinu výpověď jsem si zaznamenala a řekla jí, že to s žákem proberu a o dalším postupu ji budu informovat. Na druhý den jsem žáka zavolala k sobě. Ptala jsem se ho jak se mu ve škole líbí a tak. Nenápadně jsem se snažila zjistit, jestli mi o problému neřekne sám. Říkal, že do školy se mu líbí chodit, hlavně je rád, když si může hrát vzadu na koberci. Ptala jsem se ho na různé otázky. Najednou zmínil, že musí chodit do angličtiny, a on tam nechce chodit. Následně jsem se ptala, zda mu tam někdo někdy ublížil a na tu otázku řekl ne. Řekl, že tam jen prostě nechce chodit.
Žák 1. třídy, velmi šikovný, ve třídě až nadprůměrný, rodiče na něho kladou velké nároky neodpovídající jeho věku.
Tak jak jsem už řekla, nejdříve jsem měla schůzku s matkou žáka. Její výpověď jsem si zaznamenala a pak jsem si předvolala žáka. Při rozhovoru s žákem jsem zjistila, že mu nikdo neubližuje, ale on nevěděl, jak rodičům říct, že do angličtiny chodit nechce, a proto si vymyslel, že mu dal někdo facku. To věděl, že když rodičům poví, že mu někdo ubližuje, že to budou řešit. Po rozhovoru s žákem jsem si do školy zavolala oba rodiče i s žákem. Sdělila jsem jim, že se mi žák svěřil, že problém je ten, že do angličtiny chodit nechce, ale maminka s tatínkem to chtějí. Oba rodičové zůstali jak zkamenělí. Žák se za mé přítomnosti nebál a rodičům řekl, že mu nikdo neublížil, že tam jen prostě nechce chodit.
Dopadlo to tak, že rodiče žáka z angličtiny odhlásili. Rodičům jsem doporučila, aby na žáka nekladli zbytečně velké nároky, že nastoupil do první třídy a jen to je pro to dítko velká psychická zátěž, natož kroužky navíc. Žákem třídní učitelkou jsem byla do 3. třídy. Za celou tu dobu s ním nebyly žádné další problémy a podobné lhaní se už neopakovalo.