That was such a distinctive class. There were 17 boys and 13 girls. The boys had a strange hierarchy among themselves and were constantly trying to take a higher place among themselves. There was also one disabled boy in the class who had limited mobility with the help of crutches. This disabled pupil was assigned a teaching assistant. This element there did such a weird thing with the other guys. Some of them felt that if the disabled student had an assistant, he was greatly favored. And for a long time there were such things that the guys used him to prove something to themselves. They verbally attacked him in class and made inappropriate comments in class. The one particular case that I would like to point out happened in one of my classes, when the class was already ending and I was erasing the blackboard. The students were lining up and I was supposed to accompany them to lunch, and suddenly the disabled boy was lying on the ground. From the testimony of the students around the disabled student, it emerged that the student attacked him from behind and knocked him to the ground because he felt that the disabled student was ahead of him in the lunch line. Something unimaginable from my point of view. How can a healthy student attack a disabled classmate from behind. But it was nothing strange for the student.
The student was diagnosed by the school as above average intelligent in an IQ test (up to 140 IQ in one area of the test). From the beginning of the second grade, he had no problem with learning and had excellent results. The student was not able to hold his own in any group. It was difficult for his classmates to make friends with him.
Bullying
Right in the afternoon, we consulted with the guidance counselor and talked with both the student and the other classmates in order to get a testimony of how it all happened. From these testimonies it clearly emerged that the pupil really attacked him from behind. They didn't know the reason, and the student didn't give a reason why he attacked the student, and on the contrary, he defended himself by saying that he didn't attack him and lying and twisting everything. Subsequently, we involved the parents. Unfortunately, it did not lead anywhere with the student's parents and the requested apology was not accepted. His parents' views were fascistic. I take this as a failure of the whole solution because it failed to achieve
Working with the collective, Interview
Overall, it was not possible to achieve any awareness of guilt and apology on the part of the pupil and his parents. Of course, the student was disciplined and reprimanded by the school principal. At the level of that class, nothing has changed for the moment, and the first signs of the student's self-reflection appeared only after two years, when he heard the opinions of his classmates.
13 let, 7. třída
Četba odborných knih, např. encyklopedie
Mgr. – Ma, Fy (+ na škole Inf a ICT)
To byla taková výrazná třída. Bylo zde 17 kluků a 13 holek. Ti kluci měli mezi sebou nějak podivně uspořádanou hierarchii a neustále se mezi sebou snažili zaujmout vyšší místo. Ve třídě byl i jeden postižený chlapec, který měl omezený pohyb pomocí berlí. Tento postižený žák měl přiděleného asistenta pedagoga. Tento prvek tam působil u těch ostatních kluků takovou divnou věc. Někteří z nich měli pocit, že když ten postižený žák měl asistenta, tak je hodně zvýhodňovaný. A dlouhodobě se tam táhly takové věci, že si na něm kluci něco dokazovali. Slovně ho napadali v hodinách a nevhodně komentovali ve výuce. Ten jeden konkrétní případ, který bych chtěla vypíchnout, se přihodil na jedné z mých hodin, kdy už končila hodina a já mazala tabuli. Žáci se řadili za sebou a měla jsem je doprovodit na oběd a najednou ten postižený chlapec ležel na zemi. Ze svědectví studentů okolo toho postiženého žáka vyplynulo, že ho žák zezadu napadl a strhl ho na zem, protože měl pocit, že ho postižený žák předbíhá v řadě na oběd. Z mého pohledu něco nepředstavitelného. Jak může zdravý žák zezadu napadnout postiženého spolužáka. Pro toho žáka to ale nebylo nic divného.
Žák byl školou diagnostikován v IQ testu jako nadprůměrně inteligentní (v jedné oblasti testu až 140 IQ). Od začátku druhého stupně neměl problém s učením a měl skvělé výsledky. Žák se nebyl schopen udržet v žádném kolektivu. Pro jeho spolužáky bylo těžké se s ním skamarádit.
Hned odpoledne jsme se radili s výchovnou poradkyní a mluvily jsme jak s žákem, tak i s ostatními spolužáky abychom získaly svědectví jak to vše proběhlo. Z těchto svědectví jednoznačně vyplynulo, že ho žák skutečně napadl zezadu. Důvod nevěděli a žák taky neuvedl důvod proč žáka napadl a naopak se bránil, že ho nenapadl a různě lhal a vykrucoval se ze všeho. Následně jsme zapojily rodiče. S rodiči žáka to bohužel nikam nevedlo a požadovaná omluva nebyla akceptována. Názory jeho rodičů byli až fašizující. Toto beru jako neúspěch celého řešení, protože se nepodařilo dosáhnout
Celkově se nepodařilo dosáhnout nějakého uvědomění si viny a omluvy ze strany žáka a jeho rodičů. Žák samozřejmě dostal kázeňský postih a důtku ředitele školy. Na rovině té třídy se pro tuto chvíli nic nezměnilo a první známky sebereflexe studenta se dostavily až po dvou letech, kdy si vyslechl názory spolužáků.