Although Žačka was a bright girl, her occasional behavior problems led to disciplinary complications. She had been in a 'naughty mood' for several weeks. She wasn't paying attention during class, was on the phone, running around the corridors and talking dirty. Inappropriate behavior escalated greatly during this time.
The teacher would only mention the pupil's tendency to throw sticks under each other's feet. With her indiscipline, she often worsened her benefit, which she cared about only to a certain extent. Mostly it was thrown away only with grades worse than 3.
Not attending to teaching/Inattention to teaching
Since the teacher dealt with this case relatively recently in her career (16 years ago), she did not choose an appropriate tactic. She took into account how upset the student was to have a grade worse than a three, and gave her a demanding dictation, marking it as a 4. She could not afford such a thing today, as parents are incredibly careful with their children.
Disrespectful communication
This method worked surprisingly well. Since then, the student has generally been less angry, even in the following months. But immediately after the awarding of the grade, she cried. Despite the fact that she looked like a hero the next few days, the teacher sensed that she was more obedient, cautious and distrustful. This mistrust was very unpleasant for the teacher and served as a lesson for potential similar cases in the future. The teacher deleted the student's four the next day, she thought the whole situation was unfair.
Druhý ročník, 7 let
Zpěv, hra na klavír, kreativní tvorba, plavání
Lhaní
Výuka první a druhé třídy, Mgr.
Žačka byla sice bystrá dívka, ale její občasné problémy s chováním vedly ke kázeňským komplikacím. Již několikátý týden měla 'zlobivou náladu'. Při hodinách nedávala pozor, byla na telefonu, běhala po chodbách a mluvila sprostě. Nevhodné chování v této době silně eskalovalo.
Učitelka by zmínila jen žaččiny tendence házet si klacky pod nohy. Svou nekázní si mnohdy zhoršovala prospěch, na kterém jí ale záleželo jen do určité míry. Většinou byla rozhozena pouze známkami horšími než 3.
Vzhledem k tomu, že učitelka tento případ řešila relativně čerstvě ve své kariéře (před 16-ti lety), nezvolila vhodnou taktiku. Vzala v potaz, jak žačku rozrušuje mít horší známku než trojku, a dala jí náročný diktát a oznámkovala ho za 4. Dnes by si nic takového dovolit nemohla, jelikož jsou rodiče neuvěřitelně opatrní na své děti.
Tato metoda zabrala až překvapivě dobře. Žačka od té doby celkově zlobila méně a to i v následujících měsících. Jenže hned po udělení známky plakala. I přes to, že se další dny tvářila hrdině, cítila učitelka z ní větší poslušnost, opatrnost a nedůvěru. Tato nedůvěra byla učitelce velice nepříjemná a sloužila jí jako ponaučení do budoucna pro potenciální podobné případy. Čtyřku učitelka žačce druhý den smazala, celá situace jí přišla nefér.