The situation started during online teaching, when it was discovered that the student was not logging in, so we started to solve it. The mom didn't know that the boy wasn't going to the online classes, so we gave him some 60 unexcused hours. That was still in the lower grade, then he transferred to our sixth grade and as he was already used to not going to that school and playing games on the computer at home, he stopped going to school and gave the excuse of a headache and other health problems. Of course, the mother excused it and went with him after various examinations that it was of a psychosomatic nature. My mother and I agreed that she would take her son to school. For example, she brought him to the 0th lesson - it was physical education, they entered through one entrance through the school gatehouse, he went to the locker room, where the children go to take their workout clothes from their lockers, his classmates saw him there, greeted him and then ignored him . He didn't show up for an hour, he managed to slip out of sight through the other entrance. We called his mother, she promised to take him to school - he didn't pick up the phone himself, but his classmates saw that he was playing some game on his mobile phone. We wanted it to be unapologetic, but the mother apologized to him anyway, and we're short on that, because if a parent apologizes, then we have to respect everything. But we have to report it to OSPOD, or if it's more hours, we have to report it to the police. Another case occurred when his class teacher was sick and I went to substitute in class, I found out that the student was not in class and called his mother, she told me that they were in PPP and that she put him on the bus to school, but there already didn't arrive He was excused from class the next day. Every time his mother excused him, the student pushed the boundaries.
The student lives only with his mother. At the time of online teaching, he got used to playing a lot on the computer and, according to the teacher, he had already developed an addiction to playing. He stopped going to school, or looked for ways to escape so he could play games on the computer at home. In class, he was not afraid to get involved in the lessons, during breaks he chased around the corridor with his friends. Nevertheless, the mother stated that one of the reasons why she does not go to school is that she is afraid to go to class, that there is a bad climate in the classroom. His classmates noticed that the student was often absent from school and instead played computer games. Despite the appeal of the teachers not to reveal anything to the student and to be polite to him, there was always someone who sooner or later asked the student where he was, which made the student feel uncomfortable. Problems did not occur only at school, the son also defied his mother at home and resorted to threats such as jumping out of the window.
Attendance problems
First, the mother was contacted, negotiations began with her and it was agreed that she would take the boy to school to see that he attended. The mother also insisted that the boy had health problems and that he did not feel well in the classroom, so a prevention methodologist began working with the classroom. When the situation did not improve, the educational committee finally met until the big educational committee. The mother kept apologizing for her son's absence, and finally decided to send him to another (private) school. She also did not want the situation to be resolved through OSPOD.
Agreement, Transfer of student, Interview, Cooperation with experts
The first solution was that the mother would take her son to school, but this solution did not help the situation, and despite the school's efforts to accommodate, the situation did not improve, because the mother did not want to admit that the cause of the problem was truancy and tried to justify her son's absence with health reasons. She also started looking for a new school for her son. As a result, the student left the school. We supported the mother's solution because we knew it would give the student a chance to start elsewhere with a clean slate, since his classmates already knew he was a truant. On the other hand, I am sorry that we did not manage to resolve the situation so that the pupil could continue at our school, even though we were open to this possibility. Even so, mom came to thank us for helping her solve the situation.
5.     třída, 12 let
Počítačové hry
Lhaní
Mgr., TV, OV, výchovný poradce (2 roky studia na MU)
Situace začala při online výuce, kdy se zjistilo, že se žák nepřihlašuje, a tak jsme to začali řešit. Maminka o tom nevěděla, že chlapec na tu online výuku nechodí, tak jsme mu dali nějakých 60 neomluvených hodin. To bylo na nižším stupni ještě, pak přešel k nám do šesté třídy a jak už byl zvyklý nechodit do té školy a hrát na počítači doma hry, tak do školy přestal chodit a vymlouval se na bolest hlavy a další zdravotní problémy. Matka to samozřejmě omlouvala a chodila s ním po různých vyšetřeních, že to je psychosomatického charakteru. S matkou jsme se domluvily, že bude syna vodit do školy. Ona ho třeba přivedla na 0. vyučovací hodinu – to byl tělocvik, vešli jedním vchodem přes vrátnici školy, on šel do šatny, kde si děti chodí brát cvičební úbory do skříněk, tam ho viděli i spolužáci, pozdravili ho a dále si ho už nevšímali. V hodině už se neobjevil, podařilo se mu vyklouznout druhým vchodem kolem dohledu. Volali jsme matce, ta slíbila, že ho dovede do školy – on jí sám telefon nezvedal, ale spolužáci viděli, že je aktivní na nějaké hře v mobilu. Chtěli jsme, aby to bylo neomluvené, ale matka mu to stejně omluvila a my jsme na to krátcí, protože pokud rodič omluví, tak musíme respektovat všechno. Ale musíme to hlásit na OSPOD, případně, pokud je to více hodin, tak to musíme hlásit na policii. Další případ nastal, když byl jeho třídní učitel nemocný a já jsem šla do hodiny suplovat, zjistila jsem, že žák v hodině není a volala matce, ta mi řekla, že byli v PPP a že ho posadila na autobus do školy, tam ale už nedorazil. Druhý den měl hodiny omluvené. Pokaždé, když mu to matka omluvila, žák posouval hranice.
Žák žije pouze s matkou. V době online výuky si zvykl hodně hrát na počítači a podle paní učitelky si už na hraní vybudoval závislost. Do školy přestal chodit, případně hledal možnosti, jak uniknout, aby mohl hrát doma na počítači hry. Ve třídě se v hodinách nebál zapojovat, o přestávkách se s kamarády honil po chodbě. Matka přesto jako jeden z důvodů, proč nechodí do školy, uváděla, že se do třídy bojí, že je ve třídě špatné klima. Jeho spolužáci si všímali toho, že žák často ve škole chybí a místo toho hraje počítačové hry. I přes apel učitelů, aby žákovi nic nedávali najevo a byli k němu slušní, se vždy našel někdo, kdo se dříve nebo později žáka zeptal kde byl, což žáka přimělo cítit se nepříjemně. Problémy se nevyskytovaly pouze ve škole, i doma syn matce vzdoroval a uchyloval se k výhružkám typu, že vyskočí z okna.
Nejdříve byla kontaktována matka, začalo s ní jednání a bylo dohodnuto, že chlapce bude do školy vodit, aby dohlédla na to, že do ní dojde. Matka také trvala na tom, že chlapec má zdravotní problémy a že se ve třídě necítí dobře, takže se třídou začal pracovat metodik prevence. Když se situace nelepšila, sešla se výchovná komise nakonec až po velkou výchovnou komisi. Matka stále synovu absenci omlouvala, a nakonec se rozhodla, že jej dá na jinou (soukromou) školu. Také nechtěla, aby se situace řešila přes OSPOD.
Prvním výstupem bylo řešení, že matka bude vodit syna do školy, toto řešení však situaci nepomohlo, a i přes snahu školy vyjít vstříc se situace nelepšila, protože matka nechtěla přiznat, že příčinou problému je záškoláctví a snažila se obhájit synovu absenci zdravotními důvody. Začala také synovi hledat novou školu. Výsledkem bylo, že žák odešel ze školy. My jsme matčino řešení podpořili proto, že jsme věděli, že to dá žákovi šanci začít jinde s čistým štítem, protože jeho spolužáci už věděli, že je záškolák. Na stranu druhou mě mrzí, že se nám nepodařilo vyřešit situaci tak, aby žák mohl na naší škole dále pokračovat, i když jsme byli této možnosti otevřeni. I přesto nám maminka přišla poděkovat, že jsme jí pomohli situaci řešit.