In 2020, a student failed my class (then 7th grade). Due to the epidemic, we met and communicated with all the students mainly online, and I knew from the beginning that it would not be good. The student did not participate in the conversations, he was noticeably not paying attention, and it was very difficult to integrate him into the team via the computer. The worst thing we dealt with during the year was when the student did not hand in the assignment and an email was sent home saying that the son did not complete the assignment. The next day, the parents called the school and accused me of neglecting the son and the student and deliberately not sending the assignment to the school's information system. Of course, I immediately showed the director that the student was also in the list of submitted assignments. After calling the school's IT technician, who gave an insight into the actions performed on the student's account, it became clear what exactly happened. Delivery of input at 8:40, view 9:20 and 9:20:48 file moved to trash. The parents stood behind the student the whole time and blamed me. Apparently they have no idea what kind of child they really have at home. Now that we are back at school, I put the student in the back bench, because first of all he is the tallest in the class, but mainly so that he does not drag the rest of the class down with him, even those sitting together. So we'll see what happens next, next week we have a session with problem pupils.
The student comes from a complete family, his grades were never excellent, but his behavior was not significantly bad. But that has changed drastically recently, he starts lying, making things up, retorting to his teachers. However, the parents do not solve the situation in any way, the student does not appear to them to be problematic.
Failure to meet school obligations/unpreparedness for classes, Not attending to teaching/Inattention to teaching
In the introductory Czech language lesson of the 8th grade, work is being done on worksheets. The student is rocking in his chair, not paying attention and has not filled in a single answer. The teacher asks the student: 'And you don't work? You've been sitting here with your hands folded across your chest for an hour, you don't mind not knowing anything?' The student replied: 'It doesn't matter, I won't need it in my life.' Teacher: 'But you have to at least learn something, so that something can be made of you.' Student: 'I'll go to the butcher.' Teacher: 'Okay, but you'll have to be careful at school too, so you don't cut all your fingers, no.' The student just laughs.
Interview
After the lesson, the teacher called the student into the office and warned him that he had to start doing something if he wanted to finish primary school at all and become a butcher, that in secondary school no one would lead him by the hand anymore and it would be up to him. However, the student with an amused expression just shook his head at these words, it's hard to tell if he took anything from them to heart, or if they just went in one ear and out the other.
15 let, 8.ročník ZŠ
Dříve sportovní basketbalový kroužek, nyní žádné
Lhaní
Magisterský titul z oborů Český jazyk a Občanská výchova pro druhý stupeň ZŠ
V roce 2020 ke mně do třídy (tehdy 7.ročník) propadl žák. Vzhledem k epidemii jsme se vídali a komunikovali se všemi žáky především online a už od začátku jsem věděla, že to nebude dobré. Žák se do konverzací nezapojoval, znatelně nedával pozor a jeho začlenění do kolektivu bylo přes počítač hodně těžké. Nejhorší věc, kterou jsme v průběhu roku řešili, byla ta, když žák neodevzdal úkol a byl poslán mail domů s tím, že syn neplní zadání. Na druhý den volali rodiče do školy a obvinili mě, že jsem syna a žáka zanedbala a schválně mu zadání úkolu do informačního systému školy neposlala. Samozřejmě jsem hned ukázala panu řediteli, že i žák je v seznamu odeslaných zadání. Po přivolání školního IT technika, který dal nahlédnout k akcím provedeným na účtu žáka bylo jasné, co přesně se stalo. Doručení zadání v 8:40, zobrazení 9:20 a 9:20:48 soubor přesunut do koše. Rodiče stáli celou dobu za žákem a mě obviňovali. Zřejmě nemají tušení, jaké mají doma dítě doopravdy. Teď, když už jsme zpátky ve škole, jsem posadila žáka do zadní lavice, protože je zaprvné nejvyšší ze třídy, ale hlavně proto, aby s sebou nestrhával i zbytek třídy, spolusedící třeba. Tak uvidíme, co bude dál, příští týden máme sezení s problémovými žáky.
Žák pochází z úplné rodiny, jeho známky nebyly nikdy na výbornou, nicméně jeho chování nebylo nijak výrazně špatné. To se ale poslední dobou razantně změnilo, začíná lhát, vymýšlet si, odsekávat učitelům. Rodiče situaci ale nijak neřeší, žák jim nepřijde problémový.
V úvodní hodině českého jazyka 8.ročníku, probíhá práce na pracovních listech. Žák se houpe na židli, nedává pozor a nevyplnil jedinou odpověď. Vyučující se žáka ptá: 'A ty nepracuješ? Celou hodinu tady sedíš s rukama složenýma na prsách, to ti nevadí, že nebudeš nic vědět?' Žák na to: 'Nevadí, já to potřebovat v životě nebudu.' Učitelka: 'Ale nečím se musíš aspoň vyučit, ať z tebe něco je.' Žák: 'Já půjdu na řezníka.' Učitelka: 'No dobře, ale tam přece taky budeš muset dávat ve škole pozor, aby sis neuřazal všechny prsty ne.' Žák už se jen směje.
Po hodině si zavolala vyučující žáka do kabinetu a upozorňovala ho na to, že musí začít něco dělat, jestli chce dokončit vůbec základku a jít na řezníka, že na střední škole ho už za ruku nikdo vodit nebude a bude to jen na něm. Nicméně žák s pobaveným výrazem nad těmito slovy jen kroutil hlavou, těžko tak říct, jestli si z nich něco vzal k srdci, nebo jestli šly jen jedním uchem dovnitř a druhým ven.