had this class for the first time. Here I noticed one student who was very distant from the group. He was not very active in my classes. When he was asked, he answered correctly but very evasively, looking at the ground. After some time, his absenteeism started to grow. At first, according to the class teacher I asked, she was excused. But there were more unexcused absences, which grew exponentially. The class teacher came to me after about two months to see if I could find out what was going on. I decided to conduct a so-called social analysis through a sociogram in the class. It was very difficult to process, but it helped me a lot to reveal the relationships in that class. In order for it to work well and for me to continue working with it, I had to ask the class to be as specific as possible and not be afraid to write my names there. Because otherwise I wouldn't have discovered who is being bullied in class, who doesn't go there and who they talk to during breaks, etc. In return, I told them the general conclusions from my investigation, but I didn't say specific names. Thanks to this Social Analysis, I confirmed my assumption that when the boy is at school, he stays away from others and does not socialize with anyone.
Boy, 13 years old. He behaved aggressively and aggressively in class and did not lend things to his classmates. He did not communicate with them and had no desire to socialize. He started refusing to go to school. His absences grew very quickly. Second A class was uneventful. You sat together very well as a team. They worked together and wanted to help their classmate socialize among them. But they started to get annoyed when the given student was aggressive towards them and behaved aggressively. According to the survey, some claimed that they were happy not to go to school. Others, however, never gave up on him.
Attendance problems
invited the boy to my office. Here we started discussing the causes of his truancy. I told him that his standing in the class was very bad. He told me he had no friends there and didn't want to go there. That he feels uncomfortable there. He was better when it was covid time and he could sit at home and not have to be in class with his classmates. In the investigation, I even found out why his position in the class was so bad. The boy was aggressive, aggressive and did not lend things to his classmates. I told him all these reasons and he denied them. So the next day I invited his parents to school. So that we can start looking for a remedy for his truancy together. Thank god his parents were very educated people, both were lawyers. But this revelation had its pros and cons. The downside was that when the boy listened to those cases from his parents at home and was guided to such and such a certain way of behavior, then it appeared that he was so aggressive at school. The advantage is that his parents were intelligent, so they understood that it was important for their son's life to socialize. To like to go to that school, to get some place in that society. So, on my advice, they started working with him more.
Working with the collective, Interview
As a result, the parents started working with him more at my request and by really understanding how important it is for their son to socialize and go to school. They began to pay more attention to their son and explain to him all possible pitfalls. The boy slowly began to improve. I'm not saying that he started to be the darling of the team, but in that graduation class he started to get involved in absolutely everything. He started to enjoy going to school and his absences decreased. The cooperation with the parents and the fact that they realized that their upbringing was so individualistic and even egoistic helped a lot in the solution. That they watched over him alone at home and did not see him in that team, and then he behaved in that team the way they showed him at home and it didn't work. When the parents realized this and saw it with their own eyes, they changed their parenting style and thus helped him. He began to see that the change in behavior and socialization in that collective was working and he was very happy and grateful for it. He then successfully graduated from high school.
13 let, Sekunda
Sbíral staré mince
Mgr. Jazyk český a literatura, Historie, OV – Základy společenských věd
Tuhle třídu jsem měla poprvé. Zde jsem si všimla jednoho studenta, který se velmi stranil kolektivu. V mých hodinách nebyl moc aktivní. Když byl tázán odpověděl sice správně ale hodně vyhýbavě a koukal při tom do země. Po nějaké době mu začala růst absence. Zprvu, dle třídní učitelky, které jsem se ptala, byla omluvená. Ale přibývaly neomluvené absence, které exponenciálně rostly. Třídní učitelka asi po dvou měsících za mnou přišla, zda bych nemohla zjistit, co se děje. Rozhodla jsem se, že ve třídě provedu tzv. Sociální analýzu přes sociogram. Bylo to velmi náročné na zpracování, ale velmi mi to pak pomohlo rozkrýt vztahy v té třídě. K tomu, aby to dobře fungovalo a já s tím mohla dál pracovat, musela jsem třídu poprosit, aby byli co nejvíce konkrétní a nebáli se mi tam napsat jména. Protože jinak bych neodkryla, kdo je ve třídě šikanován, kdo tam nechodí a s kým se baví o přestávkách atd. Na oplátku jsem jim řekla obecné závěry z mého šetření, kde jsem ale neřekla specifická jména. Díky této Sociální analýze jsem si potvrdila svou domněnku, že se chlapec, když je ve škole, straní od ostatních a s nikým se nesocializuje.
Chlapec, 13 let. Ve třídě se choval agresivně, útočně a nepůjčoval spolužákům věci. Nekomunikoval s nimi a neměl snahu se socializovat. Začal odmítat chodit do školy. Jeho absence rostly velmi rychle. Třída Sekunda byla bezproblémová. Velmi si spolu jako kolektiv sedl. Spolupracovali a chtěli pomoci svému spolužákovi se socializovat mezi ně. Ale začalo je štvát, když na ně daný žák byl agresivní a choval se útočně. Dle šetření někteří tvrdili, že jsou rádi, že do školy nechodí. Jiní však to s ním nikdy nevzdali.
Chlapce jsem si pozvala k sobě do kabinetu. Zde jsme spolu začali probírat příčiny jeho záškoláctví. Pověděla jsem mu, že jeho postavení ve třídě je velmi špatné. Řekl mi, že tam nemá kamarády a nechce tam chodit. Že se tam cítí nesvůj. Byl radši když byla covidová doba a on mohl sedět doma a nemusel být ve třídě se svými spolužáky. V šetření jsem dokonce zjistila i proč bylo jeho postavení ve třídě tak špatné. Chlapec byl agresivní, útočný a nepůjčoval spolužákům věci. Všechny tyto důvody jsem mu řekla a on je popřel. Tak jsem si další den pozvala jeho rodiče do školy. Abychom začali společně hledat nápravu jeho záškoláctví. Chvála bohu jeho rodiče byli velmi vzdělaní lidé, oba byli právníci. Toto odhalení mělo ale svůj klad a zápor. Zápor byl v tom, že když chlapec poslouchal doma ty kauzy od svých rodičů a byl veden k takovému tomu určitému způsobu chování, tak se potom jevilo to, že je ve škole takový agresivní. Klad je v tom, že jeho rodiče byli inteligentní tudíž pochopili to, že pro život to jejich syna je důležité, aby se socializoval. Aby rád chodil do té školy, aby získal v té společnosti nějaké místo. Takže na mou radu s ním začali více pracovat.
 Výsledkem bylo, že s ním rodiče na mou žádost a tím, že opravdu pochopili, jak důležité je pro jejich syna to, aby se socializoval a chodil do školy, začali více pracovat. Začali se synovi více věnovat a vysvětlovat mu všechna možná úskalí. Chlapec se začal pomalu zlepšovat. Neříkám, že začal být miláčkem kolektivu, ale v té maturitní třídě se začal zapojovat úplně do všeho. Do školy začal chodit rád a jeho absence klesly. Velmi při řešení pomohla ta spolupráce s rodiči a to, že si uvědomili to, že jejich výchova byla taková individualistická až egoistická. Že oni si hlídali jeho samotného doma a neviděli ho v tom kolektivu a on se pak v tom kolektivu choval tak jak mu ukazovali doma a ono to nefungovalo. Když si tohle rodiče uvědomili a viděli to na vlastní oči, změnili styl výchovy a tím mu i pomohli. On začal vidět, že ta změna chování a socializace v tom kolektivu funguje a byl za to velmi rád a vděčný. Úspěšně pak odmaturoval.