The student did not inform anyone about her psychiatric diagnosis in time and in the manic phase of her illness she started being rude to the English teacher, I had to deal with this situation immediately and what happened was that she was terribly rude and aggressive towards me as well. The truth is that she attacked only verbally, she herself then told us that her attacks are mostly only verbal. We had a conversation where it became clear that she had kept the psychiatric illness from us. It was also that the psychiatrist changed her treatment and she got worse and she didn't tell the psychiatrist in time. In the second situation, what happened was that she turned against the class as well, when she went to every desk and insulted everyone. It was a very tense situation. Just before the incident, I had a lesson in that class and everything was fine, she was smiling at me normally, communicating, and after a ten minute break, the behavior completely turned around.
The incident happened a year ago and it involved mostly fifteen-year-old students in the first year of high school. There is a good collective in the class from the beginning, in which there are no major problems. The resulting situation shook the classmates, they did not understand what was happening, some parents even wrote emails and asked about the student in question.
Diagnosis, Verbal aggression
After the student told me that she had a psychiatric illness, I requested her medical records and agreed with her that if anything happened, she would let me know. In the second situation, after about ten minutes of persuasion with the principal and the deputy, we took her out of the classroom and stayed with her in the principal's office so that she could calm down a bit. Together, we called her psychiatrist, who directly recommended that we give her some kind of sedative, and I stayed with her for about two hours after that, waiting for her to be completely fine. In the end, the whole thing was resolved by the psychiatrist writing her a recommendation for IVP, where it is directly written that if she does not feel well, she can leave or stay at home, even if she feels that she is not well, but it might pass, she can go to the teaching assistant in the library, where she can lie down on a sofa and wait for it to get better. As for my classmates, I had a crisis intervention class with them, where I explained to them what actually happened so that they were able to understand it.
Support, Working with the collective, Transfer of student, Interview, Cooperation with experts
Everything is fine now, because Mr. Psychiatrist subsequently discovered that her deteriorating conditions were caused by the wrong treatment. She was given new medication and since then there has been no recurrence of the incident. Of course, in the beginning she wrote to me and didn't come to the class, but she's fine now. Even at practices, they praised her a lot. I was afraid there, because it is work with people and a change of environment, but since he has the new drugs there has been no problem.
24,druhý ročník
Malování, kreslení
Učitelství sociálních a zdravotních předmětů pro střední odborné školy
Žákyně nikoho včas neinformovala o své psychiatrické diagnóze a v manické fázi svého onemocnění začala být sprostá na učitelku angličtiny, tuto situaci jsem musela obratem řešit a stalo se to, že byla strašně sprostá a agresivní i na mě. Pravda je, že útočila jenom slovně, sama nám potom řekla, že ty její útoky jsou většinou jen slovně. Vedly jsme spolu rozhovor, kde vyšlo najevo, že nám zamlčovala to psychiatrické onemocnění. Taky šlo o to, že jí psychiatr změnil léčbu a ona se zhoršila a neřekla to tomu psychiatrovi včas. Ve druhé situaci se stalo to, že se obrátila i proti třídě, kdy šla ke každé lavici a všechny urážela. Byla to hrozně vyhrocená situace. Těsně před tím incidentem jsem v té třídě měla hodinu a všechno bylo v pořádku, normálně se na mě usmívala, komunikovala a po desetiminutové přestávce se to chování úplně otočilo.
Incident se stal před rokem a jednalo se o převážně patnáctileté žáky prvního ročníku střední školy. Ve třídě je od začátku dobrý kolektiv, ve kterém nedochází k žádným větším problémům. Vzniklá situace spolužáky otřásla, nerozuměli tomu, co se děje, dokonce někteří rodiče psali emaily a na danou žákyni se dotazovali.
Poté, co mi žákyně řekla, že má psychiatrické onemocnění, vyžádala jsem si od ní zdravotní dokumentaci a domluvila jsem se s ní, že kdyby se cokoliv dělo, ať mi to oznámí. Ve druhé situaci jsme ji asi po desetiminutovém přemlouvání s paní ředitelkou a paní zástupkyní odvedly ze třídy a zůstaly jsme s ní v ředitelně, aby se trochu zklidnila. Společně jsme zavolaly jejímu psychiatrovi, který nám přímo doporučil, že jí máme podat nějaký lék na uklidnění a já jsem ještě s ní potom byla asi dvě hodiny a čekala jsem, až bude úplně v pořádku. Celé se to nakonec vyřešilo tak, že jí pan psychiatr napsal doporučení na IVP, kde má přímo napsané, že pokud se necítí dobře, může odejít nebo zůstat doma, taky když by cítila, že jí není dobře, ale mohlo by to třeba přejít, může jít za asistentkou pedagoga do knihovny, kde si může lehnout na sedačku a počkat, až se to zlepší. Co se týká spolužáků, měla jsem s nimi hodinu krizové intervence, kde jsem jim vysvětlila, co se vlastně stalo, aby to byli schopni pochopit.
Teď je vše v pořádku, protože pan psychiatr následně zjistil, že ty její zhoršující se stavy jsou dané tou špatnou léčbou. Dostala nové léky a od té doby se už žádný incident neopakoval. Samozřejmě, ze začátku mi třeba napsala a nepřišla na tu výuku, ale už je v pořádku. Dokonce i na praxích si ji hodně chválili. Tam jsem měla strach, protože je to práce s lidmi a změna prostředí, ale od té doby, co má ty nové léky nebyl žádný problém.