The 1st grader repeatedly verbally attacked and insulted his classmate in the corridors. He did it on purpose in places where there was no adult supervision, for example in corridors, etc. A classmate confided in her parents and they called me. The following day, I formed a community circle with the children, where we talked informally about inappropriate behavior towards our classmates, about its seriousness and solutions. The following week, the parents of a classmate contacted me again, saying that physical attacks had also started to occur. The student deliberately started kicking the classmate. A classmate was afraid to go to school, and the parents asked me to resolve the situation, saying that they did not want any harsh punishments for the student, just so that the student would "stop noticing
The classmate is an intelligent, sensitive, introverted, quiet girl who worries about her speech impediment and figure. The student is the youngest of three children, while his siblings are ten and fourteen years older. While the student was attending kindergarten, his parents went through a rather unpleasant divorce, when the father moved out and started living with a new partner. The student is naturally intelligent and it was evident in his behavior that he is thinking about when, where and how he will hurt his classmate. In addition, the student and the classmate are distantly related. The class is large, very lively, where the boys love to compete with each other. However, at the time of the incident, the class was just getting to know each other. Some classmates noticed the student's behavior but did not think it was necessary to tell anyone.
Physical aggression, Verbal aggression
Given that after the community circle, physical abuse was added to the verbal abuse, I decided to invite the parents to a meeting where I outlined the problem to them in advance. The pupil's father refused to come to the meeting, saying that he would not deal with the nonsense of "kids nudging each other
Working with the collective, Interview
During the meeting, both parties agreed that a reduced mark for behavior or a reprimand is not in the first class of solutions. On the basis of the meeting, the mother discussed his behavior with the pupil and explained to him that it was unacceptable for both parents to behave in this way. The attacks stopped. The class teacher focused on the atmosphere in the class. Over the course of the year, she contacted her classmate's parents several times to see if the situation had calmed down. The pupil's mother was actively interested in her son's behavior throughout the year. Matters of class continue to be discussed within community circles.
6 let, 1. třída
bez zájmů
Učitelství pro 1. stupeň základních škol (aprobace Tělesná výchova)
Žák 1. třídy na chodbách opakovaně slovně napadal a urážel svou spolužačku. Dělal to záměrně na místech, kde nebyl dospělý dozor, například na chodbách apod. Spolužačka se svěřila svým rodičům a ti zavolali mě. S dětmi jsem následující den utvořila komunitní kruh, kde jsme si vyprávěli neadresně o nesprávném chování ke svým spolužákům, o jeho závažnosti a řešení. Následující týden se na mne opět obrátili rodiče spolužačky s tím, že začalo docházet i k fyzickým útokům. Žák do spolužačky začal záměrně kopat. Spolužačka se bála chodit do školy a rodiče mě požádali, abych situaci vyřešila s tím, že nechtějí žádné tvrdé tresty pro žáka, jen aby si žák spolužačku „přestal všímat
Spolužačka je inteligentní, citlivá, introvertní, tichá dívka, která se trápí svou řečovou vadou a postavou. Žák je nejmladší ze tří dětí, kdy jeho sourozenci jsou o deset a čtrnáct let starší. Během žákovi docházky do školky si jeho rodiče prošli poměrně nepříjemným rozvodem, kdy se otec odstěhoval a začal žít s novou partnerkou. Žák je přirozeně inteligentní a v jeho chování bylo patrné, že nad tím, kdy, kde a jak bude spolužačce ubližovat přemýšlí. Žák a spolužačka jsou navíc vzdáleně příbuzní. Třída je početná, velmi živá, kde chlapci mezi sebou velmi rádi soutěží. Nicméně v době incidentu se třída teprve seznamovala. Někteří spolužáci si žákova chování všimli, ale nemysleli si, že je potřeba to někomu říkat.
Vzhledem k tomu, že po komunitním kruhu, se k verbálnímu napadání přidalo i fyzické, rozhodla jsem si pozvat rodiče na schůzku, kdy jsem jim dopředu nastínila problém. Otec žáka odmítl na schůzku přijít s tím, že nebude řešit nesmysly, kdy se „děcka sem tam pošťuchují
Obě strany se v rámci schůzky dohodly, že snížená známka z chování či důtka není v první třídě řešení. Matka na základě schůzky probrala s žákem jeho chování a vysvětlila mu, že je pro oba rodiče nepřípustné, aby se takto choval. Útoky ustaly. Třídní učitelka se zaměřila na atmosféru ve třídě. V průběhu roku několikrát kontaktovala rodiče spolužačky, zda se situace uklidnila. Matka žáka se aktivně v průběhu celého roku zajímala o synovo chování. V rámci komunitních kruhů se i nadále diskutuje o záležitostech třídy.