With this problematic behavior, it concerns a pupil who showed himself inappropriately in class. But none of this happened just because of the student's will, but the cause of this behavior could have been the student's autism. There was nothing unusual to begin with, as children with autism are often calm. Of course, sometimes it was necessary to direct the child (perhaps due to disruptions), or sometimes it seemed that the student was not present and not paying attention. But all this happens to other children as well. A bigger problem arose when the boy didn't like something in class or didn't do well, and his reaction was to take off his slippers and then throw them all over the class along with other teaching aids. I was quite startled at first, because I didn't expect something like that, but immediately afterwards I made sure if he had hit someone with those gadgets. Everything about the other kids seemed fine, and the boy who created this problematic situation didn't seem to want to take any more aggressive action. I think he himself was in shock at what happened, I don't think he wanted to hurt anyone, it was just some kind of sudden overflow of emotions.
student with problematic behavior had average academic performance, had difficulty understanding assignments, and sometimes did not work. There were occasional problems with the parents, due to the initial concealment of the child's autism.
Diagnosis, Physical aggression
As I said, I first made sure that all the children were okay (including the initiator of the problem situation). After that, I asked the student to sit back in his seat so that we could finish the lesson. At first I thought that I should have just taken the student with me to the office and solved it, but in the end I'm glad that I left him alone and we finished the lesson. After the bell rang, I called the student over to me and asked him to stop by me in the office. Of course, I handled everything calmly, because I didn't want to upset the student more. I asked him why he did it, what was his reason for it. I tried to explain to him that I understand his feelings, that sometimes one's nerves just get over the edge, but it shouldn't happen often. Due to the fact that the problematic behavior was repeated, but fortunately not in the form of throwing things around the classroom, after an agreement with the parents and the principal, the pupil was assigned a teacher's assistant and a visit to a pedagogical-psychological counseling center.
Support, Working with the collective, Interview, Cooperation with experts
In the short term nothing out of the ordinary happened right after the incident, I just sat the kids down and finished the little bit of class we had left. I wanted to discuss the situation personally with the student first, so as not to embarrass him unnecessarily or make him even more upset. In the long run, the assignment of a teaching assistant was a very good move, because the student's performance improved a bit and he was more comfortable with a more individual approach. There were no more stormy demonstrations. The entire collective in the class was familiar with the pupil's situation and there was no expulsion from the collective.
11 let, 5. třída
zvířata, čtení
Lhaní
Mgr. Aj, Čj
U tohoto problémového chování jde o žáka, který se projevoval nepřiměřeně ve vyučování. Nic z toho se ale nedělo jen tak z vůle žáka, ale příčinou tohoto chování mohl být žákův autismus. Nedělo se nic neobvyklého ze začátku, protože děti s autismem jsou často klidné. Samozřejmě občas bylo potřeba dítě usměrnit (třeba kvůli vyrušování), nebo někdy se zdálo, že žák není přítomný a nedává pozor. To vše se ale děje i ostatním dětem. Větší problém nastal v okamžik, kdy se chlapci v hodině něco nelíbilo, nebo se mu něco nedařilo, a jeho reakce byla svlečení přezůvek a jejich následné odhození přes celou třídu i spolu s ostatními učebními pomůckami. Jako první jsem se docela lekla, protože něco takového jsem nečekala, ale hnedka potom jsem se ujistila, jestli třeba někoho netrefil těmi pomůckami. Všechno ohledně ostatních dětí se zdálo v pořádku a i chlapec, který tuto problémovou situaci vytvořil, nevypadal, že by chtěl dál podnikat nějaké agresivní kroky. Myslím, že sám byl v šoku, co se stalo, nemyslím si, že chtěl někomu ublížit, jen to bylo asi nějaké náhlé přetečení emocí.
Žák s problémovým chováním měl průměrné studijní výkony, obtížněji chápal zadání, někdy nepracoval. Byly občasné problémy s rodiči, kvůli původnímu zatajení autismu u dítěte.
Tak jak jsem řekla, nejdřív jsem se ujistila, jestli jsou všechny děti v pořádku (včetně iniciátora problémové situace). Poté jsem žáka poprosila, aby si sedl zpět na své místo, abychom mohli dokončit vyučování. Nejdřív jsem si myslela, že jsem zrovna měla žáka vzít s sebou do kabinetu a řešit to, ale nakonec jsem ráda, že jsem ho nechala v klidu a dokončili jsme hodinu. Po zazvonění jsem si žáka zavolala na slovíčko k sobě a poprosila jsem ho, aby se za mnou zastavil v kabinetu. Samozřejmě jsem vše řešila v klidu, protože jsem nechtěla žáka víc rozrušit. Ptala jsem ho, proč to udělal, jaký k tomu měl důvod. Snažila jsem se mu vysvětli, že chápu jeho pocity, že prostě někdy člověku přetečou nervy, ale nemělo by se to často opakovat. Vzhledem k tomu, že se problémové chování opakovalo, ale naštěstí ne v podobě házení věcí po třídě, po domluvě s rodiči a ředitelkou byl žákovi přidělen asistent pedagoga a návštěva pedagogicko-psychologické poradny.
Z krátkodobého hlediska hnedka po incidentu se nedělo nic neobvyklého, prostě jsem usadila děti do lavice a dokončila jsem kousek hodiny, který nám zbýval. S žákem jsem chtěla nejprve situaci probrat osobně, abych ho zbytečně neuváděla do rozpaků nebo aby nebyl ještě víc rozrušený. Z dlouhodobého hlediska bylo přidělení asistenta pedagoga velmi dobrý krok, protože se žákovi o něco zlepšil prospěch a více individuální přístup mu vyhovoval více. K dalším bouřlivým projevům už nedošlo. Celý kolektiv ve třídě byl obeznámen se situací žáka a nedošlo k žádnému vyloučení z kolektivu.