The situation I am about to describe took place quite a long time ago, one could say at the beginning of my teaching practice. At that time, I was the class teacher of the fourth grade, where the female student also attended. She was slightly different from the others in her own way, often standing out from the crowd, but problematic behavior had not manifested itself until then. She was rather lonely in class, she didn't have many friends and spent most of the breaks alone. However, it was not any form of bullying by other classmates.
Now I would like to move on to the description of the problematic situation that has arisen. It took place almost at the end of the school year, i.e. in the summer. The whole day went like any other, there was a standard lesson and after the end of the lesson I took the children to the club, which, due to the warm weather, took place outside, in the school garden. During the party, my class had free access to its regular classroom, as it was located right next to the garden. The classroom also included the space for student locker rooms and my office.
Violation of classroom/school rules
At the time when the children spent the afternoon with their classmates, I stayed in my office and finished my work. In the middle of the afternoon, however, I heard some noises in the classroom, which at first I attributed to the cleaning lady, but then they started to seem strange to me, so I went to the classroom to take a look. Here, I came across a student who was released from the group, and what I saw at that moment shocked me very much. By my own mistake, I left several of my personal belongings, including my wallet, on the chair. The student became the object of this whole situation as I caught the student holding my wallet and examining the contents she was trying to take out. At that moment, unfortunately, I reacted affectedly, because I was in complete shock and I had never encountered anything like it. As I recall, I certainly raised my voice, which from my point of view today was definitely not the right choice. I was very harsh with the student at that moment, she got scared and ran away. She managed to tell everything to the teacher from the group before I did, she called the student's parents and we started solving the situation together. However, the parents were very forceful, they did not hesitate to use vulgar terms and I allowed myself to be provoked in my own way, so a rather heated argument took place and the problem was of course not resolved.
Disrespectful communication
In response to the incident, the parents then decided to withdraw the girl from school and enroll her in a new school. In the long term, it had no other impact after that, perhaps a slightly positive effect on the climate in the classroom. From my point of view, however, today I would handle the situation completely differently, more calmly and with understanding. Considering the behavior of the parents, I still have the feeling that the student's behavior was at least partially motivated by the environment in which she and her parents grew up, as their family was among the socially weaker and the parents had a very strong character, which their daughter also began to take over. However, this does not excuse my behavior at the time, which was shorthand and affected.
9 let, 4.ročník ZŠ
chození na hřiště
Mgr., učitelství pro 1.stupeň ZŠ
Situace, kterou se chystám popsat, se odehrála již poměrně dávno, dá se říci v začátcích mojí učitelské praxe. Tehdy jsem byla třídní učitelkou čtvrté třídy, do níž chodila i žákyně. Byla svým způsobem lehce odlišná od ostatních, často vyčnívala z davu, ale problémové chování se u ní do té doby neprojevovalo. Ve třídě byla spíše osamocená, neměla zde příliš kamarádů a většinu přestávek trávila sama. Nejednalo se ovšem o žádnou formu šikany ze strany ostatních spolužáků.
Teď už bych se přesunula k popisu nastalé problémové situace. Odehrála se téměř v závěru školního roku, tedy v létě. Celý den probíhal jako každý jiný, proběhla standardní výuka a po skončení vyučování jsem odvedla děti do družiny, která se vzhledem k teplému počasí odehrávala venku, na školní zahradě. Během družiny měla moje třída přístup volně do své kmenové učebny, jelikož byla situována hned u zahrady. K učebně také náležel prostor studentských šaten a mého kabinetu.
V době, kdy děti trávily se spolužáky odpolední družinu, jsem ještě zůstávala ve svém kabinetě a dodělávala si svoji práci. Uprostřed odpoledne jsem ovšem slyšela ve třídě nějaké zvuky, které jsem zprvu přičítala paní uklízečce, ale pak mi začaly připadat zvláštní, tudíž jsem se šla do učebny podívat. Narazila jsem zde na žákyni, která se uvolnila z družiny a co jsem v tu chvíli uviděla mě velmi šokovalo. Vlastní chybou jsem si nechala na katedře položených několik svých osobních věcí, včetně peněženky. Žákyně ta se stala předmětem celé této situace, jelikož jsem chytla žákyni, jak měla moji peněženku v ruce a zkoumala obsah, který se pokoušela vytáhnout. V tu chvíli jsem bohužel reagovala afektovaně, jelikož jsem byla v naprostém šoku a nikdy jsem se s ničím podobným nesetkala. Co si tak vzpomínám, určitě jsem i zvýšila hlas, což z mého dnešního pohledu nebyla určitě správná volba. Na žákyni jsem byla v danou chvíli velice ostrá, ona se zalekla a utekla. Vše stihla říct paní učitelce z družiny dříve než já, ta zavolala rodičům žákyně a začali jsme společně řešit vzniklou situaci. Rodiče byli ovšem velice rázní, neváhali použít vulgarismy a já se nechala svým způsobem vyprovokovat, tudíž se odehrála poměrně vyostřená hádka a problém se samozřejmě nevyřešil.
Rodiče se tehdy v reakci na incident rozhodli dívku ze školy odhlásit a přihlásit ji na školu novou. Z dlouhodobého hlediska to poté nemělo jiný dopad, možná naopak lehce pozitivní na klima ve třídě. Ze svého pohledu bych ale dnes situaci řešila naprosto jinak, více v klidu a s pochopením. Vzhledem k chování rodičů mám do dnes pocit, že chování žákyně bylo minimálně částečně motivované prostředím, ve kterém s rodiči vyrůstala, jelikož se jejich rodina řadila mezi sociálně slabší a rodiče byli velmi rázné povahy, kterou začala přebírat i jejich dcera. To nicméně neomlouvá moje tehdejší počínání, které bylo zkratkovité a afektované.