When he joined us, he was like all the other children, maybe a little more excited. As time went by, it became more and more difficult for him to concentrate on the content of the lesson. Often out of the blue he would get up from his desk and start walking around the class until he was reprimanded several times. He had a tendency to occasionally shout out of nowhere as if he found something very funny, but no one knew what. He also made up all kinds of stories and the other students stopped believing him after a while.
When there were class meetings, I took his parents aside and told them about my son's unusual behavior. According to his parents, he has similar behavior outside of school when he is under a lot of stress. I recommended the parents to look for a specialist and tried to try something that could help. An assistant was supposed to come to our school at that time, so I arranged for him to be assigned to that student.
Nonverbal disruption of lessons, Verbal disruption of lessons
We didn't wait to see what the parents would come up with, and together with the assistant we agreed that if the stress in class was the cause, we could try to give him short breaks during which he could rest on the carpet in the classroom. It's better than letting him wander around the classroom with something to do. As another matter, the assistant was given the task of individually going through easier versions of the exercises that were discussed with the student. We also started using various interactive aids and made learning as much as possible a game for him.
Support, Interview
The result showed up soon. When he found he was allowed to rest on the carpet for a moment, he took advantage of it. With roughly two-minute breaks every hour, the random screams stopped. He still had difficulty keeping his attention, but when the assistant went through the exercises with him, he saw to it that he worked. What is inspiring to me, what would I appreciate? I appreciate the teacher's approach when she didn't wait for the parents and immediately tried to help the student somehow. What would I like to avoid? I would avoid those two-minute breaks by gradually shortening the breaks for the student so that he gets used to learning like other children. What would I do differently and why? I think I would behave the same as a teacher. What solutions can I think of? I would say that this is some kind of mental disorder, so I would wait for the expert's opinion and make arrangements accordingly.
10 let, 3. třída
Plavání, komiksy,
Nepozornost,Vykřikování,Lhaní
Mrg. Třídní učitelka (český jazyk, matematika)
Když k nám nastoupil, byl jako všechny ostatní děti, snad jen byl trochu víc rozjívený. Postupem času mu dělalo čím dál tím víc problémů se soustředit na obsah výuky. Často z ničeho nic vstal z lavice a začal se procházet po třídě, dokud nebyl několikrát napomenut. Měl tendenci občas z ničeho nic vykřiknout jako by mu něco přišlo hodně směšné, ale nikdo nevěděl co. Také si vymýšlel všelijaké historky a ostatní žáci mu po čase přestali věřit.
Když byly třídní schůzky, vzala jsem si jeho rodiče stranou a pověděla jim o synově neobvyklém chování. Podle rodičů podobné chování má i mimo školu, když je hodně ve stresu. Doporučila jsem rodičům vyhledat odborníka a sama zkusila zkusit něco co by mohlo pomoct. Do školy k nám v té době měl přijít asistent, tak jsem si domluvila, aby se přiřadil k onomu žáku.
Nečekali jsme na to, s čím přijdou rodiče, a spolu s asistentem jsme se domluvili, že jestli je příčinou stres v hodině, tak bychom mu mohli zkusit dát krátké pauzy, při nichž by si mohl odpočinout na koberci ve třídě. Je to lepší než jej nechat procházet se po třídě a něco si třeba udělat. Jako další věc dostal asistent za úkol procházet s žákem individuálně lehčí verze cvičení, které byly probírány. Taky jsme začali využívat různé interaktivní pomůcky a udělali mu z učení co nejvíc hru.
Výsledek se projevil brzy. Když zjistil, že mu je dovoleno si na chvíli odpočinout na koberci, využil toho. Se zhruba dvouminutovými pauzami v každé hodině, přestaly náhodné výkřiky. Stále obtížně udržoval pozornost, ale když s ním cvičení procházel asistent, tak dohlédl, aby pracoval. Co je pro mě inspirativní, co bych ocenil? Oceňuji přístup učitelky, když nečekala na rodiče a hned se pokusila žákovi nějak pomoct. Čemu bych se chtěl vyhnout? Vyhnul bych se těm dvouminutovým pauzám tím, že bych žákovi postupně pauzy zkracoval, aby si zvykl učit se stejně jako ostatní děti. Co bych udělal jinak a proč? Myslím si, že bych se zachoval stejně jako učitelka. Jaké mě napadají varianty řešení? Řekl bych, že se jedná o nějakou mentální poruchu, takže bych počkal na názor odborníka a podle něj se zařídil.