I always want my students to keep their things in order, to not forget their things and to know clearly where they have what and to recognize the importance of organizing things to save their time and everyone else's. Of course, I expect that the student sometimes forgets something. Most of the time, I can tell if a student is sorry that they have a mess in their things or that they are not as prepared for class as their other classmates. However, one pupil was in his forgetting of school supplies and eternal "messiness
This student has never been a particularly problematic student. He always seemed like a good, slightly quieter boy who prefers to have his head in the clouds rather than in his textbooks, but I wouldn't blame him for the fact that learning doesn't make that much sense to him. Diligence during classes was average compared to the class, he found more interest in art classes. He had a few close friends in class, so he never seemed unhappy to me. I only found out about how things are at home after this unfortunate situation.
I asked this student for his school book so that I could write him a note for his reprimand, through which I wanted to talk about his "diseases
found a classified student book in the school briefcase. I didn't even have many notes for the student anymore, because I realized that this situation was already too much for him. I got over my affect, put the student book away and tried to continue teaching. The student was silent for the entire lesson and the class was unusually quiet. I blamed myself for my misstep for a long time. I consider my own intervention in the student's personal belongings to be a big mistake in my job as a teacher. I returned the student book to him with a note that I wanted him to return signed by his parents.
11 let, 5. třída ZŠ
Výtvarná výchova, počítačové hry, kamarádi
Nepozornost,Lhaní
Magistr – učitelství pro 1. stupeň základní školy
Po svých žácích vždy chci, aby měli ve svých věcech pořádek, aby si svoje věci nezapomínali a věděli přehledně, kde co mají a poznávali důležitost toho organizovat si věci pro úsporu jejich času i všech ostatních. Samozřejmě počítám s tím, že žák občas něco zapomene. Většinou poznám, zda je nějakému žákovi líto, že ve svých věcech má nepořádek nebo, že není tak připravený na hodinu, jako jeho ostatní spolužáci. Avšak jeden žák byl ve svém zapomínání školních pomůcek a věčném „bordelářství
Tento žák nebyl nikdy nějak výrazněji problematickým žákem. Vždy působil jako hodný, trochu tišší hoch, který má radši hlavu v oblacích než v učebnicích, ale to že mu učení nedává takový smysl bych mu nevinila. Pílí během vyučování byl průměrný vzhledem k třídě, větší zaujetí nacházel v hodinách výtvarné výchovy. Ve třídě měl pár blízkých kamarádů, takže nešťastný se mi nikdy nezdál. O tom, jak to má doma, jsem se dozvěděla až po této nešťastné situaci.
Žádala jsem si od tohoto žáka žákovskou knížku, abych mu mohla napsat poznámku za jeho napomínání, přes kterou jsem chtěla o jeho „neduzích
V školní aktovce jsem nalezla utajovanou žákovskou knížku. Už jsem ani neměla moc poznámek k žákovi, jelikož jsem si uvědomovala, že tato situace už je na něj tak příliš. Svůj afekt jsem přešla, žákovskou knížku si uložila k sobě a snažila jsem se pokračovat ve vyučování. Žák byl celou hodinu zamlklý a třída byla neobvykle potichu. Svůj přešlap jsem si ještě dlouho vyčítala. Svůj vlastní zásah do žákových osobních věcí považuji za velký přešlap mého učitelského zaměstnání. Žákovskou knížku jsem mu vrátila s poznámkou, kterou jsem po něm chtěla vrátit podepsanou od rodičů.