With the student, it's more about small successes, everyday little things, when I somehow manage to keep him in check and work effectively with him. But, for example, one time he was constantly coming to school really tired, so he was more obnoxious and unpleasant to me and others, especially to one classmate who moved to the next class because of the student. He made me and my colleagues fall asleep in class and it was impossible to work with him at all.
The student joined the class last year, which together formed a collective for the previous five years. The pupil himself has already changed several schools and was even placed in a correctional facility for six months due to his generally unmanageable behavior, and as far as I know, it was not because he made any big trouble, but rather because his surroundings (whether the school or family) didn't know what to do. Especially at the beginning, after coming to a new class and a new school, the student had a big problem with behavior, he had to realize that he needs to follow certain rules that every institution has and without which it could not function. The student is the youngest of three children, his parents recently divorced, but they work very compactly together. He spends most of the week at his mother's and then one or two nights at his father's. The father is an architect and the mother is a doctor, the student comes from a background with a very high social potential. They visit a lot of exhibitions, travel, thanks to which the pupil has a surprisingly wide outlook on a twelve-year-old boy. The student is a highly intelligent boy, he excels especially in subjects such as mathematics, physics and natural history, but also quite fluent in language, both in English and in Czech, he writes more or less correctly and has a wide vocabulary thanks to his love of reading. His intellect was obvious from the start, but soon his charisma and ability to win over his classmates also showed. He has a strange kind of double exceptionality, on the one hand he is highly intelligent and really loves it, on the other hand his social intelligence is at freezing point. I have to tell him when his behavior annoys me because he doesn't realize these things at all. That's why I try to deal with him transparently and not in a directive way, because then you completely close the door on him, the student is then vulgar and does not cooperate at all. As far as grades are concerned, he's the kind of kid who could get excellent results if he wanted to, but unfortunately... he doesn't want to. In addition, he is a liar, he lies often and well, he lies to me at home too, which fortunately can be seen through, because I often communicate with his mother and she has no distorted ideas about him, on the contrary, she appreciates that we have such patience with the pupil.
Not attending to teaching/Inattention to teaching
Regarding the student's sleeping in class and his particularly unmanageable behavior some time last year, I decided not to take it personally, not to blame it on myself as my failure as a teacher when he sleeps in class. When I thus completely suppressed the ego and gave way to empathy, I then tried to find out the reason why this is so. I contacted the pupil's mother, who confirmed that the pupil has sleep disorders and that they are already trying to solve it together.
Support, Interview
I was, you could say, proud of myself for handling the whole situation calmly and not being too strict with the student. I think I gained a little of his affection because he saw that I tried to understand him and not to judge him. In addition, since then we communicate more with his parents and when I know what roughly happens with the student at home, I am able to better manage the situation at school.
12 let, sedmá třída ZŠ
čtení, kreslení, PC hry
Lhaní,Podvody,Neúcta k autoritám,Vulgární vyjadřování
Magisterské v oboru český a francouzský jazyk na FF MUNI
U žáka se spíš jedná o malé úspěchy, každodenní drobnosti, kdy se mi ho daří nějakým způsobem držet na uzdě a efektivně s ním pracovat. Ale například jednu dobu do školy soustavně chodil opravdu unavený, takže byl pak víc protivný a nepříjemný ke mně i k ostatním, obzvlášť k jednomu spolužákovi, který kvůli žákovi přešel do vedlejší třídy. V hodinách mně i kolegům usínal a nedalo se s ním vůbec pracovat.
Žák přišel v loňském roce do třídy, která spolu tvořila kolektiv už předchozích pět let. Sám žák už vystřídal více škol a dokonce byl umístěn na půl roku do nápravného zařízení kvůli jeho obecně nezvladatelnému chování a pokud vím, tak to nebylo proto, že by udělal nějaký velký průšvih, ale spíš že už si s ním jeho okolí (ať už škola nebo rodina) nevědělo rady. Obzvlášť zpočátku, po příchodu do nové třídy a nové školy, měl žák velký problém s chováním, musel si uvědomit, že je třeba, aby dodržoval určitá pravidla, která každá instituce má, a bez kterých by nemohla fungovat. Žák je nestarším ze tří dětí, jeho rodiče se nedávno rozvedli, ale fungují spolu hodně kompaktně. Většinu týdne tráví u maminky a jednu nebo dvě noci pak je u tatínka. Tatínek je architekt a maminka doktorka, žák je ze zázemí s hodně vysokým sociálním potenciálem. Hodně navštěvují výstavy, cestují, žák má díky tomu překvapivě velký rozhled na dvanáctiletého chlapce. Žák je vysoce inteligentní chlapec, zejména vyniká v předmětech jako je matematika, fyzika a přírodopis, ale i dost vládně jazykem, jak v angličtině, tak v češtině, píše víceméně pravopisně správně a má díky oblibě ve čtení širokou slovní zásobu. Už od začátku byl jeho intelekt znát, ale brzy se projevilo i jeho charisma a schopnost získat si spolužáky. Je u něj zvláštní druh dvojí výjimečnosti, na jednu stranu je vysoce inteligentní a fakt mu to pálí, na stranu druhou má sociální inteligenci na bodu mrazu. Musím mu říkat, kdy mě jeho chování štve, protože si tyto věci vůbec neuvědomuje. Proto se s ním snažím jednat transparentně a ne direktivně, protože tak si u něj člověk totálně zavře dveře, žák je pak vulgární a vůbec nespolupracuje. Co se prospěchu týče, tak on je takové to dítě, které kdyby chtělo, tak by mohlo mít výborné výsledky, ale bohužel... nechce. Navíc je hodně lhavý, lže často a dobře, lže doma i mně, což se naštěstí dá prokouknout, protože s jeho maminkou často komunikuji a ona o něm nemá žádné zkreslené představy, naopak oceňuje, že máme s žákem takovou trpělivost.
Co se týče žákova spaní v hodinách a jeho obzvlášť nezvladatelného chování nějaký čas v minulém roce, rozhodla jsem se nebrat si to osobně, nevztahovat to na sebe jako že jde o moje selhání jakožto učitelky, když v hodinách spí. Když jsem takto úplně potlačila ego a dala průchod empatii, snažila jsem se pak zjistit příčinu, proč tomu tak je. Kontaktovala jsem maminku žáka, která mi potvrdila, že má žák poruchy spánku a že už se to snaží řešit spolu.
Byla jsem na sebe dá se říct pyšná, že jsem celou situaci řešila s klidem a nebyla na žáka příliš přísná. Myslím, že jsem si tím i trochu získala jeho náklonnost, když viděl, že jsem se ho snažila především pochopit a nesoudit. Navíc od té doby více komunikujeme s jeho rodiči a když vím, co se s žákem zhruba děje doma, jsem pak schopná situace ve škole lépe zvládat.