At our school, pupils in the third year of a four-year grammar school (in the seventh year of an eight-year grammar school) choose two seminars. They have the opportunity to choose from a wide range of subjects depending on what they would like to do in the future at university and in work. Pupils can choose, for example, a seminar on biology, chemistry, descriptive mathematics, cultural history, etc. I, as a teacher of the Russian language, lead a seminar on the Russian language. My goal is to prepare students for the matriculation exam during the two school years so that they don't even have to look at Russian during Holy Week. I admit that I am demanding in the seminary, I know it, I know it is said about me. But on the other hand, I have feedback from graduates who always confirm to me that they are happy about this approach. However, sometimes students who do not have such a relationship with the language, and who do not have the will and desire to learn, sometimes sign up for my seminar. They are then unable to meet my demands. And this example is about exactly one such student. A student who had a different teacher for normal classes signed up for the seminar. Of course, I am happy for everyone who is approached by Russian and decides to study it more. Unfortunately, this student chose the seminar because she did not know what else to choose. She did not attend the first seminar. She came to the second seminar completely unprepared, she did not learn from any of her classmates what she should have prepared. She didn't even come to ask me. I admonished the student, but I did not deal with it further, the beginning of the school year is difficult for everyone. However, the student did not participate in the next seminar again, and the rest of the class slowly began to "run away" from her
learned about the student that she lives only with her mother, but she often doesn't have time for her, so she spends a lot of time with her grandmother. I believe that the grandmother did not have such a strict upbringing and the student got used to basically doing what she liked. She spent a lot of time with her friends and her boyfriend, leaving little time for studying.
Failure to meet school obligations/unpreparedness for classes, Attendance problems
In one of the seminars she attended, I informed the student that unfortunately she would have to pass the commission exam (at that time she had about 80% absenteeism). For most students, the commission exam means such a scarecrow, it's a sign that they should really start trying harder. Fortunately, it was no different for the student. When I summoned her at the next seminar, she was ready. For the next three weeks, I had a good feeling about the student, I believed that she was on the right track. Sometime in the second half of the school year, however, she came to me after the seminar and admitted that she had not chosen the seminar well, that it was too demanding for her, and that she was not as passionate about the subject as the others in the class. As I listened to her, I wondered if it would be better for her to transfer to another seminary. I also suggested this possibility to her and she agreed with great enthusiasm. The teachers at our school are mostly willing to do their best for their students. We arranged a joint meeting with a colleague who leads another seminar and agreed on the transfer of the pupil. The beginnings in the new seminary were difficult for the student, because she had to catch up on all the lessons from the previous semester. We have to admit that she wasn't the best student in the new seminar either, but she certainly did much better in it than in mine.
Transfer of student, Interview
In the long run, my solution certainly had a good effect on the pupil's psyche, which is of course the most important thing. There was no tension between us when I met in the hallway after her transfer, we always said hello and exchanged a few words. I think we were both relieved. Since I didn't teach her other subjects, I can't say how it was reflected in other classes. However, I know from a colleague from the seminary, where the girl transferred, that she did as well as possible and successfully graduated from the given subject.
18 let, 7. ročník osmiletého gymnázia
Většinu času tráví s přáteli
Absence,Nepracovitost
Magisterské, ruský jazyk a výtvarná výchova
Na naší škole si žáci ve třetím ročníku čtyřletého gymnázia (v sedmém ročníku osmiletého gymnázia) vybírají dva semináře. Mají možnost vybrat si z velké škály předmětů podle toho, čím by se v budoucnu chtěli zabývat na vysoké škole a v zaměstnání. Žáci si mohou vybrat například seminář z biologie, chemie, deskriptivní matematiky, dějin kultury atd. Já, jakožto učitelka ruského jazyka, vedu seminář z ruského jazyka. Mým cílem je během dvou školních let připravit žáky na maturitu tak, aby se v průběhu svatého týdne nemuseli na ruštinu ani podívat. Přiznávám, že jsem v semináři náročná, vím to, vím, že se to o mně říká. Ale na druhou stranu mám zpětnou vazbu od maturantů, kteří mi vždy potvrdí, že jsou zpětně za tento přístup rádi. Do mého semináře se však někdy přihlásí i žáci, kteří jednak nemají k jazyku takový vztah, jednak nemají vůli a chuť se učit. Nejsou potom schopni vyhovět mým nárokům. A přesně o jedné takové žačce je tento příklad. Žačka, která měla na normální hodiny jinou vyučující se přihlásila do semináře. Já jsem samozřejmě ráda za každého, koho ruština osloví a rozhodne se jí zabývat více. Bohužel tato žačka si vybrala seminář z toho důvodu, že nevěděla, co jiného si zvolit. Nezúčastnila se hned prvního semináře. Do druhého semináře přišla naprosto nepřipravená, od nikoho ze spolužáků si nezjistila, co si měla připravit. Nepřišla se zeptat ani za mnou. Žačce jsem napomenula, ale více jsem to neřešila, začátek školního roku bývá náročný pro všechny. Dalšího semináře se však žačka znovu nezúčastnila a zbytek třídy jí začal pomalu „utíkat
O žačce jsem se dozvěděla, že žije jen s matkou, která na ni však často nemá čas, takže hodně času tráví se svou babičkou. Domnívám se, že babička neměla natolik tvrdou a výchovu a žačka si zvykla dělat v zásadě co se jí zlíbí. Hodně času trávila se svými přáteli a přítelem, na studium tak mnoho času nezbývalo.
Žačce jsem v po jednom ze seminářů, na které se dostavila, oznámila, že bohužel bude muset projít komisionální zkouškou (v té době měla absenci asi 80 %). Pro většinu žáků znamená komisionální zkouška takového strašáka, je to znamení, že už by se měli opravdu začít více snažit. Pro žačku to naštěstí nebylo jinak. Když jsem ji na příštím semináři vyvolala, byla připravená. Další tři týdny jsem měla z žačky dobrý pocit, věřila jsem, že je na dobré cestě. Někdy v druhé polovině školního roku za mnou však přišla po semináři a přiznala mi, že seminář si nevybrala dobře, že je pro ni velmi náročný a že není do předmětu tak zapálená jako ostatní ve třídě. Když jsem ji poslouchala, napadlo mě, jestli by pro ni nebylo lepší přestoupit do jiného semináře. Tuto možnost jsem jí také navrhla a ona s velkým nadšením souhlasila. Učitelé v naší škole jsou povětšinou ochotni udělat pro svoje žáky maximum. Domluvily jsme si tak společné setkání s paní kolegyní, která vede jiný seminář a domluvily se na přestupu žačky. V novém semináři byly pro žačku začátky náročné, protože musela dohnat všechno učivo z předchozího půlroku. Musíme si přiznat, že ani v novém semináři nebyla tou nejlepší žačkou, ale určitě se jí v něm dařilo mnohem lépe než v tom mém.
Dlouhodobě mělo moje řešení určitě dobrý vliv na psychiku žačky, což je samozřejmě to nejdůležitější. Nevzniklo mezi námi žádné napětí, když jsem se po jejím přestupu potkaly na chodbě, vždy jsme se pozdravily a prohodily spolu pár slov. Spíš si myslím, že se nám oběma ulevilo. Protože jsem ji z jiných předmětů neučila, nemohu říct, jak se to odrazilo v dalších hodinách. Vím však od paní kolegyně ze semináře, kam dívka přestoupila, že se jí v rámci možností dařilo a z daného předmětu úspěšně odmaturovala.