The situation developed during the Czech language and literature classes, where I often had problems with this student. These problems were usually not unusual - not completing homework, problems responding when called upon, unwillingness to cooperate, not paying attention, and disrupting class by communicating with other students. Once, however, the student was upset and conflicted from the beginning of the lesson. When I called him out and asked a question about the literary text, he replied annoyed: 'I don't.' To my next question as to whether he had read the sample in question, he replied adamantly that he had not, because he did not enjoy it. When I asked him if he didn't mind that he was making my work and the class uncomfortable, he said that he didn't care. After pointing out his bad grades and the possibility of failing, he replied that he wanted it and that he would do better than me. After my call to leave the classroom, he remained seated and ignored further calls.
The high school student had below average school results and high absenteeism. He avoided school, especially during exam and paper times, and only appeared when necessary. He participated in school basketball games where he achieved success.
Failure to meet school obligations/unpreparedness for classes, Not attending to teaching/Inattention to teaching, Verbal aggression
In response to his behavior, I tried to resolve the situation by pointing out to him the consequences of his actions for his school performance and future. When that didn't work, I asked him to leave the class. His non-response to my calls made me continue to teach and ignore his presence.
Disrespectful communication
This incident had both short-term and long-term consequences for me. In the short term, I felt embarrassed by my lack of emotional control and unprofessional behavior, which damaged my authority. I was uncomfortable teaching in this class for a long time. The student eventually transferred to another school.
17 let – 2. ročník
Basketbal
Podvody
Vysokoškolské vzdělání – titul Mgr. – Aprobace: Český jazyk a literatura, Dějepis
Situace se vyvinula během vyučovacích hodin českého jazyka a literatury, kde jsem měla s tímto žákem často problémy. Tyto problémy obvykle nebyly ničím neobvyklým - neplnění domácích úkolů, problémy s odpovídáním při vyvolání, neochota spolupracovat, nedávání pozoru a rušení hodiny komunikací s ostatními studenty. Jednou však byl žák od začátku hodiny rozladěný a konfliktní. Když jsem ho vyvolala a zeptala se na otázku týkající se literárního textu, odpověděl otráveně: "Nevim." Už mě to přestávalo bavit, a tak jsem se ho zeptala: „Jak to, že to nevíte? Vy jste tu ukázku nečetl?“ A on mi zcela odhodlaně řekl: „Ne, nečetl.“ Docela jsem se zarazila a zareagovala jsem: „Proč?“ Odpověděl mi: „Protože mě nebaví číst takový blbosti.“ Trochu jsem ztrácela trpělivost a řekla jsem: „A to Vám nevadí, že tímto jednáním znepříjemňujete práci mně i celé třídě?“ Na to mi odpověděl: „Mně je to jedno.“ V ten moment jsem se snažila vytáhnout tu nejvyšší kartu, a tak jsem mu řekla: „Víte o tom, že u mě nemáte zrovna nejlepší známky? Převažují pětky a vypadá to na propadnutí. A pokud vím, v jiných předmětech jste na tom docela podobně. Takhle školu nedokončíte. To snad chcete?“ A na to jsem dostala odpověď: „Asi jo. Stejně na tom budu líp než Vy."
Žák střední školy měl podprůměrné školní výsledky. Měl také poměrně vysokou absenci skoro ve všech předmětech – škole se vyhýbal účelově (zkoušení, písemky, atd...). Ve škole se objevil pouze, když bylo nezbytné. Účastnil se školních basketbalových zápasů, kde dosahoval úspěchů.
Měla jsem toho už dost a zvýšeným hlasem jsem mu řekla, ať si sbalí věci a vypadne ze třídy. Nic. Přes několik dalších výzev k odchodu ze třídy neodešel a stále seděl v klidu v lavici. Tento můj pokus o vyřešení situace tedy nebyl úspěšný a mně nezbývalo nic jiného než pokračovat ve výuce a dělat, jako kdyby se nic nestalo.
Tento incident měl pro mě krátkodobé i dlouhodobé důsledky. Krátkodobě jsem se cítila zahanbená za nedostatečnou kontrolu emocí a neprofesionální chování, což poškodilo mou autoritu. Dlouhodobě mi bylo nepříjemné v této třídě vyučovat. Žák nakonec přestoupil na jinou školu.