About a week before the problematic situation, the pupil became close to another, they often played in the school group and during breaks. The student looked up to the other and the other was flattered by their relationship. From home, the student was used to taking his younger brother into account, so he had no problem adapting to the other, but at the same time he was a driving force for him. Both benefited from the relationship. Another student was jealous of the new friendship, he did not want to join the joint game between the student and the other, even though the boys challenged him. The subsequent situation began with a rather banal manifestation, but its unfolding revealed a very deep problem. After a long break, when children usually play in the classroom, the student showed signs of irritability and resistance to work in his behavior. The student was unable to answer questions about the cause of this change in behavior. Such behavior was often caused by his easy fatigue, so he worked on simpler relaxation activities in the form of games. Nevertheless, this behavior continued for a few days. He refused to work, sometimes he was disobedient, he did activities that he was forbidden to do and he was always able to tolerate it, but not now. I knew something was wrong, so I tried to resolve this behavior as soon as possible. Nevertheless, the student did not answer the questions about what happened, what he would like to help with, what is bothering him, rather he looked sad. I then described his behavior to the class teacher. However, she did not come up with any other cause than the pupil's easy fatigue. She only recommended that I try to talk to my mom. Mom just nodded that sometimes he also cries at home, is cranky or doesn't listen or doesn't want to do his homework. Unfortunately, this conversation did not bring any solution.
Emotional outbursts, Not attending to teaching/Inattention to teaching
After a few days of nothing special happening in class, a student was called upon to answer a question in math class. Instead of answering, he burst into tears. The situation was further resolved by the class teacher, in front of the whole class. She tried to calm the student down, looking for the reason that the student did not know the answer to the question, which, however, was unlikely due to its simplicity. The student stopped sobbing after a while, but was unable to talk about his problem in front of the class. I suggested to the teacher that the three of us calmly talk about the break in the office and help him solve his problem. The rest of the class passed without complications. During the break in the office, the student cried again and confided in us that the problem was in friendship with the other person. In a confidential interview, he admitted that his mother forbade him to be friends with someone else. He didn't understand the second reason, he listened to his mother, but he was very sorry for this loss. We offered the student help in the form of a personal meeting with the parents and rooting out all the motivations that led to the problem. The parents responded quickly to the invitation to meet, and both arrived at the school immediately after classes. An open conversation with the parents yielded the following resolution: The ban on friendship with the other was the result of a conversation with the other's mother, who wanted to warn the student's mother about an inappropriate relationship with a classmate. She described this friend as a foul, rude boy of Roma nationality who manipulates children and harms them. However, this student's name did not fall among the mothers. The student confirmed to his mother that he often plays with the Roma boy, but that he is nice to him, yet the families' socio-cultural differences were the reason why she forbade the relationship. We were very surprised by the parents' communication, especially the way of solving such a situation. There was probably a confusion of classmates, because the characteristics of the alleged friend corresponded to another classmate. The teacher explained the situation to both parents, highlighted the mutually positive benefit of friendship between the student and the other, and I confirmed the "harmlessness
Interview
At the end, both boys were invited, the other's mother apologized to the boys of her own free will and recognized their friendship and supported it. The two boys shook hands in the usual classroom ritual to re-establish their relationship. The situation did not repeat itself. All three boys became great friends. What were the causes of this situation? The trigger was the pupil's mention to his mother that the pupil was no longer playing with him, but with another classmate. A certain jealousy of the pupil, protective hyperprotective traits in his upbringing and the subsequent wave of distorted information led to a serious intra and interpersonal problem. Thanks to the interview with the pupil, when he confided in us about his problem, and subsequently the interview with the parents, the pupil's problematic behavior was resolved.
2. třída, 7 let
---
Mgr., (Speciální pedagogika)
Přibližně týden před problémovou situací se žák sblížil s dalším, často si hráli ve školní družině i o přestávkách. Žák k druhému vzhlížel a druhému jejich vztah lichotil. Z domu byl žák zvyklý brát ohledy na mladšího bratra, nedělalo mu proto problém se druhému přizpůsobit, zároveň však pro něho byl hnacím motorem. Oba ze vztahu profitovali. Další žák na nové přátelství žárlil, ke společné hře žáka a druhého se nechtěl připojit, přestože ho kluci vyzývali. Následná situace začala poměrně banálním projevem, ale její rozklíčování ukázalo na velmi hluboký problém. Po velké přestávce, kdy si děti obvykle hrají ve třídě, vykazoval žák ve svém chování známky rozmrzelosti a odporu k práci. Na dotazy po příčině této změny chování nebyl žák schopen odpovědět. Takovéto chování, často mívalo příčinu v jeho snadné unavitelnosti, proto pracoval na jednodušších relaxačních aktivitách formou hry. Přesto však toto chování přetrvávalo pár dnů. Odmítal pracovat, někdy byl naopak neposlušný, dělal činnosti, které měl zakázané a vždy to dokázal tolerovat, nyní ale ne. Věděla jsem, že něco není v pořádku, proto jsem se snažila toto chování co nejdříve vyřešit. Přesto však žák na otázky co se stalo, s čím by chtěl pomoci, co ho trápí, neodpovídal, spíše se tvářil posmutnile. Jeho chování jsem tehdy popsala třídní učitelce. Ta ovšem na žádnou jinou příčinu, než byla žákova snadná unavitelnost nepřišla. Pouze mi doporučila, ať si zkusím promluvit s maminkou. Maminka pouze přikývla, že občas doma také pláče, je rozmrzelý nebo neposlouchá či nechce dělat domácí úkoly. Bohužel tehle rozhovor nepřinesl žádné řešení.
solution
Po pár dnech co se ve třídě nic zvláštního nedělo byl žák v hodině matematiky vyvolaný k odpovědi na kladenou otázku. Místo odpovědi se rozplakal. Situaci dále řešila třídní učitelka, před celou třídou. Žáka se snažila uklidnit, hledala příčinu v tom, že by žák neznal odpověď na otázku, což však nebylo vzhledem k její jednoduchosti pravděpodobné. Žák po chvíli přestal vzlykat, ale o svém problému nebyl schopen před třídou mluvit. Navrhla jsem učitelce, že si v klidu promluvíme my tři o přestávce v kabinetě a pomůžeme mu vyřešit jeho problém. Zbytek hodiny proběhl bez komplikací. Žák se o přestávce v kabinetě opět rozplakal a svěřil se nám, že problém je v kamarádství s druhým. V důvěrném rozhovoru přiznal, že mu kamarádit s druhým zakázala maminka. Druhý důvod nechápal, maminku poslechl, ale tato ztráta ho velmi mrzela. Nabídli jsme žákovi pomoc formou osobního setkání s rodiči a rozklíčování všech pohnutek, které k problému vedly. Rodiče na výzvu k setkání reagovali překotně a ihned po vyučování se oba dostavili do školy. Otevřený rozhovor s rodiči přinesl toto rozuzlení: Zákaz kamarádství s druhým byl důsledkem rozhovoru s maminkou druhého, která chtěla žákovi maminku upozornit na nevhodný vztah se spolužákem. Popsala tohoto kamaráda jako sprostého hrubého chlapce romské národnosti, který manipuluje s dětmi a ubližuje jim. Mezi maminkami však jméno tohoto žáka nepadlo. Žák mamince potvrdil, že si s romským chlapcem často hraje, ale že je na něho hodný, přesto sociokulturní rozdílnost rodin byla tím, proč vztah zakázala. Sdělením rodičů jsme byli velmi překvapeny, zvláště způsobem řešení takovéto situace. Došlo nejspíš k záměně spolužáků, neboť charakteristika údajného kamaráda odpovídala jinému spolužákovi. Učitelka vysvětlila situaci oběma rodičům, vyzdvihla oboustranný pozitivní přínos kamarádství žáka a druhého, a já potvrdila „neškodnost
Na závěr byli pozvání oba chlapci, druhého maminka se z vlastní vůle omluvila chlapcům a uznala jejich kamarádství a podpořila ho. Oba chlapci si obvyklým třídním rituálem podali ruce na znovunavázaní vztahu. Situace se dále neopakovala. Všichni tři kluci se stali velkými přáteli. Jaké byly příčiny této situace? Spouštěčem byla žákova zmínka mamince, že si žák už tolik nehraje s ním, ale s jiným spolužákem. Jistá žákova žárlivost, ochranitelské hyperprotektivní rysy v jeho výchově a následná vlna zkreslených informací vedla tak k závažnému intra i interpersonálnímu problému. Díky rozhovoru s žákem, kdy se nám svěřil se svým problémem a následně I rozhovor s rodiči, se žákovo problémové chování vyřešilo.