The student transferred to the school and has been very problematic since the beginning. He doesn't do anything at school, he doesn't want to learn, and it gets worse with age. We fight a lot with him, he doesn't even carry tools, he brings a textbook maybe once a week, he doesn't have notebooks at all. He doesn't care about anything, I've probably never seen homework from him. He has no authority, the parents have been called, but to no avail. When we begged her to convince him to at least carry the tools, she was unconvinced. She even wanted tuition concessions for him, but there is no reason. He went to counseling, but nothing showed up. He does not have basic knowledge in any subject, he has major behavioral problems. Disruptive, unruly, must sit in front. We tried to motivate him, but he doesn't enjoy anything. He is hard to get along with. An example of bullying, when one pupil was singled out from the group, the others mocked him, especially this problematic pupil. We had a class lesson, we were sharp, we thought he was the main culprit. Then two female classmates told us that the bullying started even before he arrived. The boy was slandered for being poor at home. When a troubled student came along, he wanted to fit in and joined in the taunting. We divided the class, the boys apologized and explained their behavior.
The student comes from a family where he was adopted as an older child. He grows up as an only child and his parents do not set him up, he has a problem with authorities. He is a more problematic pupil, he practically never wears aids, does not participate in lessons, is disruptive, lies about homework and does not respect female teachers. The school tried to solve the situation with the mother, who is not willing to come to a solution. The mother requests concessions in teaching, but the teaching staff does not comply, because according to the counseling center she does not suffer from any learning disability.
Bullying
The teaching staff agreed that this pupil was responsible for the bullying. The class teacher asked the bully if everything was alright, but he didn't say anything. Observations and behavior indicated that he was the main culprit. Teachers have witnessed taunts and abuse. They convened a classroom lesson, spoke to the children and then to the problematic pupil who did not want to comment on anything.
Working with the collective, Interview
The result of the solution was not as the teacher intended. Classmates came out with the truth about bullying. The teacher called the boys part of the class and calmly talked to them about the situation. The boys told each other everything and apologized. In the classroom, the situation calmed down and the boys became friends again.
14 let, 8.třída
hudba
Učitelství pro první stupeň
Žák na naši školu přestoupil. Už od počátku je hodně problémový, nic ve škole nedělá, nechce se mu učit a čím je starší, tím je to horší. Hodně s ním bojujeme, nenosí ani pomůcky, učebnice si přinese třeba jednou do týdne, sešity vůbec nemá. Nic ho nezajímá, učit se prostě nechce, domácí úkol jsem od něj snad nikdy v životě neviděla. Nerespektuje autority. Několikrát jsme volali rodiče, ale bez výsledků. Když jsme matku prosili, aby mu domluvila, aby aspoň pomůcky nosil, nebyla s ní vůbec řeč. Dokonce by pro něj chtěla ve vyučování úlevy, ale k tomu není důvod. On nemá žádné problémy, do poradny chodil, ale nic se neprojevilo. V žádném předmětu nemá ani základní znalosti, navíc má velké problémy s chováním. Neustále vyrušuje, je neukázněný, ve všech hodinách musí sedět vepředu, abychom na něj mohli dohlížet. Snažili jsme se k němu přistupovat po dobrém, být na něj hodní, namotivovat ho, aby ho učení bavilo, vymýšlet různé aktivity, ale jeho prostě nebaví nic. Bohužel, je s ním opravdu těžké vyjít po dobrém i po zlém. Jednou nastala situace, na kterou teda osobně nejsem moc pyšná. Je to asi rok a něco zpátky, kdy jsme si začali všímat, že jeden kluk je vyčleňovaný z kolektivu, ačkoliv dřív se s ostatními ve třídě normálně kamarádil. Najednou v hodinách sedával sám, na obědech též, o přestávkách sedával sám v lavici. Třídní učitelka se šikanovaného chlapce opakovaně ptala, zda je vše v pořádku, zda mu ostatní spolužáci nijak neubližují či ho neodstrkují, ale chlapec jí nikdy nic neřekl. Dle pozorování a také dle žákova celkového chování jsme usuzovali, že právě žák je tím hlavním, kdo chlapci začal ubližovat. Učitelé byli také několikrát svědkem, jak se žák chlapci posmíval a slovně ho napadal. Svolaly jsme třídnickou hodinu na kterou jsme přizvaly výchovnou asistentku.
Žák pochází z rodiny, do které byl adoptován již jako odrostlejší dítě. Vyrůstá jako jedináček a rodiče mu příliš nenastavují mantinely ve výchově, má tedy poměrný problém s autoritami. Od počátku se jedná o problematičtějšího žáka, prakticky nikdy nenosí pomůcky, do výuky se nezapojuje, často vyrušuje, paním učitelkám často i lže například skrz domácí úkoly a nerespektuje je. Vedení školy se snažilo danou situaci řešit s matkou žáka, která však není ochotná přistoupit na jakékoliv řešení. Matka zároveň požaduje pro žáka určité úlevy ve vyučování, k tomu však učitelský sbor nepřistupuje, protože není důvod, dle vyjádření z pedagogicko-psychologické poradny netrpí žák žádnou poruchou učení.
 Svolaly jsme třídnickou hodinu.  V té hodině jsme jim tedy rázně vysvětlily, že toto chování opravdu tolerovat nebudeme, stejně tak, jako jsme to vysvětlily přímo žákovi. On nám k tomu nic neřekl, jen mlčel. Byly jsme tehdy docela ostré, to nepopírám. Mysleli jsme si všichni učitelé, že hlavním viníkem a strůjcem této počínající šikany je právě žák. Na druhý den na nás o velké přestávce v kabinetu zaklepaly dvě spolužačky právě z této třídy s tím, že nám musí něco říct. Řekly nám, že s onou údajnou šikanou je to zcela jinak, než jsme si myslely. Započala ještě o prázdninách, než vůbec žák přišel. Ten kluk, kterému se všichni vyhýbali, byl nejlepší kamarád s jedním spolužákem. O prázdninách byl u něj doma a potom se mu prý před ostatními spolužáky vysmíval a pomlouval ho, že jsou chudí, mají to doma staré a ošklivé, že nemají ani televizi a mají jen jeden starý počítač a podobně. Ten druhý chlapec je ze sociálně slabší rodiny, ale on to dost těžce nese, je na to dost háklivý, takže se na toho kamaráda naštval a přestal se s ním bavit, zároveň s sebou strhl kluky, kterým se taky nelíbilo, jak se mu onen kamarád vysmíval. Když přišel žák, byl v kolektivu nový a chtěl zapadnout, tudíž se přidal k ostatním. Začal se tomu chlapci dost vysmívat, protože věřil, že tím udělá na ostatní dojem a přiberou ho mezi sebe. Cítily jsme se s kolegyní opravdu hrozně. Následně jsme rozdělily třídu, nechaly v ní jen kluky a všechno si to s nimi vyříkaly. Kluci se navzájem všichni omluvili a vysvětlili jsme si, jak se k ostatním chovat, proč je špatné se někomu posmívat a proč je špatné někomu ubližovat. Žákovi jsme tehdy všichni dost křivdili, ačkoliv je to problémový žák, tak tady opravdu nebyl na vině. Jen se svezl s ostatními, aby zapadl do nové třídy.
Výsledkem řešení v tomto případě nebylo to, co učitelka původně zamýšlela, nestalo se tedy, že by chlapci byli poučeni a nechali spolužáka na pokoji. Došlo však k vyřešení nastalé situace, když se spolužačky přišly přiznat, co se opravdu ve třídě děje. Situace se tedy finálně vyřešila tím, že si paní učitelka svolala pouze chlapskou část třídy a nyní, již klidně, s nimi rozmlouvala o tom, co se děje, jak to vzniklo a jak to vyřešit. Chlapci si následně vše vyříkali a všichni se navzájem omluvili. Ve třídě po nějaké době zavládl zase klid a chlapci se opět skamarádili.