The student came to us in the eighth grade. He moved from the big city to the countryside so that the city would not have such an influence on him. Due to complex relationships and complications in the family, he lived only with his grandmother, who was not enough for him, and even moving to the countryside did not help. His behavior escalated. At first, he mocked children who were not good at something, while he himself was not exactly an above-average student. In addition, he also threw various tools from the windows at his classmates or even got into a fight with someone, had it filmed and posted on the Internet. Unfortunately, his classmates were afraid of him and for a long time we couldn't prove anything to him because no one dared to say anything. He was rude to the teachers and touched them. He intentionally hurt others in physical education. In worse cases, he would sell cigarettes at school or bring a hookah and give paid lessons on how to handle it. Currently, the situation with drugs is being resolved.
The class team was relatively good before the student's arrival. They were quieter, but without problems. With the arrival of the pupil, the class went through three stages. At first they defended the student, took him into their team. After half a year, the behavior turned into fear. They were afraid of him and also to say anything because he threatened them. And in the third stage, the classmates realized that silence will not help them, but on the contrary, they pay the most for it. So they were no longer afraid to say anything and no one makes much fun of the student.
Physical aggression, Violation of classroom/school rules, Verbal aggression
At first, the solution was quite difficult because the class did not cooperate. Some defended the student, then they felt more important and others were afraid of him. For a long time, the grandmother did not believe that her grandson was problematic. It culminated in most of the class receiving a reduced grade for behavior and a reprimand from the principal. After that, they agreed with the class teacher not to talk about what happened, but to write it on pieces of paper to keep it anonymous, which also convinced the grandmother and it started to be solved. The student started commuting once a week to a special counseling center. He also always has a special behavior plan for the month, where there are some points he must fulfill. After a month, the plan is consulted with the grandmother and it is decided to what extent it has been fulfilled. Furthermore, he had to be separated from the others in class because otherwise he annoyed them. He has to drive to school every day because when he rode the bus he walked more outside the school.
Support, Transfer of student, Cooperation with experts
In the short term, the behavior has improved slightly, for example, he no longer scolds the teachers. But in the long run, probably not. New ideas keep coming up that won't benefit the boy much in the future.
14 let, 8. třída
florbal
Lhaní,Podvody
Mgr. (český jazyk a dějepis)
Žák k nám přišel v osmé třídě. Přestěhoval se z velkoměsta na venkov, aby na něj město nemělo takový vliv. Kvůli složitým vztahům a komplikacím v rodině bydlel pouze s babičkou, která na něj nestačila a nepomohlo ani přestěhování na venkov. Jeho chování se stupňovalo. Nejdříve se posmíval dětem, kterým něco nešlo, přitom sám nebyl zrovna nadprůměrný žák. Dále také házel spolužákům různé pomůcky z oken nebo se dokonce s někým popral, nechal si to natočit a zavěsil na internet. Bohužel spolužáci se ho báli a dlouho jsme mu nemohli nic dokázat, protože nikdo se neodvážil nic říct. Na učitele byl sprostý a tykal jim. V tělesné výchově schválně ubližoval ostatním. V horších případech prodával cigarety ve škole nebo donesl vodní dýmku a provázel placené lekce, jak se s tím zachází. V současné době se řeší situace s drogami.
Třídní kolektiv byl před příchodem žáka poměrně dobrý. Byli sice tišší, ale bezproblémoví. S příchodem žáka si třída procházela třemi etapami. Nejdříve žáka bránili, brali ho do svého kolektivu. Po půl roce se chování přeměnilo ve strach. Báli se ho a také cokoliv říct, protože jim vyhrožoval. A ve třetí etapě spolužáci poznali, že mlčení jim k ničemu nepomůže, ale naopak na to doplácejí nejvíce oni. Takže už se nebáli cokoliv říct a s žákem se nikdo moc nebaví.
Nejdříve bylo řešení poměrně obtížné, protože třída nespolupracovala. Někteří žáka hájili, připadali si pak důležitější a jiní se ho báli. Babička dlouho nevěřila, že vnuk je problémový. Vyvrcholilo to tím, že většina třídy dostali sníženou známku z chování a ředitelské důtky. Poté se s třídním učitelem dohodli, že o tom, co se stalo, nebudou mluvit, ale budou to psát na papírky, aby to bylo anonymní, což přesvědčilo i babičku a začalo se to řešit. Žák začal dojíždět jednou týdně do speciální poradny. Má také vždy na měsíc speciální plán chování, kde jsou nějaké body, co musí splnit. Po měsíci se plán konzultuje s babičkou a řeší se, do jaké míry se to povedlo splnit. Dále musel být separován ve výuce od ostatních, protože jinak je otravoval. Každý den se musí vozit do školy, protože když jezdil autobusem, chodil více za školu.
Krátkodobě se chování mírně zlepšilo, například už nenadává učitelům. Ale z dlouhodobého hlediska spíše ne. Stále přichází nové nápady, které klukovi do budoucna moc neprospějí.