In the last month of the school year, I received a report that a student and his classmate intentionally attacked their classmate while waiting for lunch (I was a class teacher at the time). After this incident, I was contacted by the girl's mother who told me that her daughter was afraid to go to school. I immediately started to solve the situation, I also invited witnesses who confirmed that the two students physically attacked the girl while waiting for lunch. I invited both actors together with the prevention methodologist individually to a meeting where we discussed this situation. One of the boys admitted that the other boy had purposely pushed him into a classmate at lunch, then took him in his arms to kick the girl in the back.
One of the boys was an average pupil, he was constantly being dealt with for various disciplinary offences, mainly verbal attacks on a fellow pupil. At that time, the second boy was a calm, unobtrusive student who was a lot of friends with the first, wanted to match and please him, his academic results were below average. The girl had a medical handicap (hearing problems), was introverted, often did not participate in whole-class activities, despite her classmates' efforts to involve her, she did not show interest, her academic results were satisfactory.
Physical aggression
Immediately after this message about the physical attack reached me, I invited both actors individually together with the prevention methodologist. We wanted to hear in detail what happened while waiting for lunch. First, one boy admitted to us that his classmate pushed him towards a girl at lunch, at the same time he emphasized that the girl defended herself, but he took him in his arms, but kicked the girl in alleged self-defense. The next day the boy went to apologize for his behavior. He was only given a warning for this act. We also invited two witnesses to the meeting who confirmed what they saw while waiting for lunch. Thanks to them, we found out that the first boy was telling the truth. Finally, my colleague and I invited the other boy to the meeting. We also wanted to discuss this situation with him, but he refused to testify. According to him, we have already heard everything from the witnesses and he has nothing to add. His statement was very arrogant. When he did not want to testify, we invited his legal representative to a meeting with the school management, which took place the following day. Later that day, the girl's mother called me and told me about the fact that her daughter is afraid to go to school because of the physical assault. My mother called me just before the end of class, so I had time to discuss this situation with the whole class. The following day, a meeting took place in the director's office, the father of the second boy was present, and we explained the situation. It was pointed out to the other boy that if he did not confess he would be given a reduced conduct mark. The following day there was a final meeting where the other boy was supposed to comment on the whole situation. His statements were different from the witnesses, he clearly lied and was very arrogant. The school management, in accordance with the statements of the witnesses and the school rules, decided on a reduced grade for behavior, because the second boy had already received a reprimand from the school principal for half a year. As minutes of the meeting are signed, the other boy did not want to sign the protocol.
Consequences, Interview, Cooperation with experts
The other boy's behavior continued to be impolite, even arrogant, and this was reflected in the atmosphere of the entire class. The disciplinary measure, a reduced behavior grade, was commensurate with this act. Therefore, I would classify this situation as unsuccessful, because the results of the correction did not appear.
15 let, 9. třída ZŠ
sport
Arogance,Lhaní
Mgr., Čj, Ov
V posledním měsíci školního roku se ke mně dostala zpráva, že jeden žák spolu se svým spolužákem úmyslně napadli svoji spolužačku při čekání na oběd (byla jsem tehdy třídní učitelka). Po tomto incidentu mě kontaktovala matka dívky, která mi sdělila, že se její dcera bojí chodit do školy. Situaci jsem začala neprodleně řešit, pozvala jsem si i svědky, kteří potvrdili, že oba žáci fyzicky napadli dívku při čekání na oběd. Oba aktéry jsem si spolu s metodičkou prevence jednotlivě pozvala na jednání, kde jsme tuto situaci probírali. Jeden z chlapců přiznal, že ho druhý chlapec schválně strkal na obědě ke spolužačce, pak ho vzal do náručí, aby dívku pokopal do zad.
Jeden z chlapců byl průměrný žák, neustále se s ním řešili různé kázeňské přestupky, a to hlavně slovní útoky ke spolužačce. Druhý chlapec byl v té době klidný, nenápadný žák, který se hodně kamarádil s prvním, chtěl se mu vyrovnat a zalíbit, jeho studijní výsledky byly podprůměrné. Dívka měla zdravotní handicap (problémy se sluchem), byla introvertní, často se nezapojovala do celotřídních aktivit, i přes snahu o zapojení ze strany svých spolužaček neprojevovala zájem, její studijní výsledky byly uspokojivé.
Ihned poté, co se ke mně tato zpráva o fyzickém napadení dostala, pozvala jsem si spolu s metodičkou prevence jednotlivě oba aktéry. Chtěli jsme slyšet do podrobností to, co se při čekání na oběd událo. Nejprve nám jeden chlapec přiznal, že ho jeho spolužák na obědě strkal k dívce, zároveň zdůraznil, že se dívka bránila, ten ho ale vzal do náručí, ale při údajné sebeobraně pokopal dívku. Dalšího dne se chlapec šel omluvit za své chování. Díky tomuto skutku mu byla udělena pouze výstraha. Dále jsme si pozvali na jednání dva svědky, kteří potvrdili to, co viděli při čekání na oběd. Díky nim jsme zjistili, že první chlapec říkal pravdu. Nakonec jsme si s kolegyní pozvali na jednání druhého chlapce. I s ním jsme chtěli tuto situaci prodiskutovat, on však odmítal vypovídat. Podle jeho slov už jsme vše prý slyšeli od svědků a nemá co k tomu dodat. Jeho výpověď byla velmi arogantní. Když tedy nechtěl vypovídat, pozvali jsme si jeho zákonného zástupce na jednání s vedením školy, které proběhlo následující den. Ještě v ten den mi volala matka dívky a přiblížila mi skutečnost, že se její dcera bojí chodit do školy kvůli fyzickému napadení. Matka mi volala těsně před koncem vyučování, proto jsem stihla tuto situaci probrat v celé třídě. Dalšího dne proběhlo jednání v ředitelně, byl zde přítomný otec druhého chlapce, kterého jsme seznámili se situací. Druhému chlapci bylo zdůrazněno, že když se nepřizná, bude mu udělena snížená známka z chování. Následující den proběhlo závěrečné jednání, kdy se měl druhý chlapec vyjádřit k celé situaci. Jeho výpovědi byly odlišné od svědků, očividně lhal a byl velice arogantní. Vedení školy v souladu s výpověďmi svědků a se školním řádem rozhodlo o snížené známce z chování, protože druhý chlapec už dostal za pololetí důtku ředitele školy. Jelikož se zápisy z jednání podepisují, protokol druhý chlapec nechtěl podepsat.
Chování druhého chlapce bylo nadále nezdvořilé, až arogantní, a to se odráželo i na atmosféře celé třídy. Výchovné opatření, snížená známka z chování, bylo odpovídající tomuto činu. Proto bych tuto situaci zařadila do nezdařilé, protože výsledky o nápravě se nedostavily.