At the beginning of the school year, the class I teach was on an adaptation course. We had a rule in place here that allowed students to freely decide whether they wanted to participate in dating games or not - but we also added that it would be more beneficial if they tried everything to get to know each other as best they could. When describing one of the activities, one student declared that she would not participate in this activity. The others rushed to fulfill the assignment. After that, the student did not even want to participate in the following activity, after which I began to worry that other students would not join her, which would undermine the goal of the adaptation course.
The student is a very distinctive and careful personality, rather an introvert. He most likely suffers from partial autism, which, however, is not documented.
Not attending to teaching/Inattention to teaching
After the student did not want to participate in the second game either, I followed her. I wanted to give her courage and convince her to start the next game. When I bent down and touched her hand to offer encouragement, the student flinched. Although I calmly explained everything to her and encouraged her, she mostly stopped participating in other games. Because I noticed her flinching, I didn't want to force her into any of the other activities and talk her out of it.
Interview
The student subsequently announced herself at the adaptation course that she would perform the function of cashier. In another game, where the students had to work together as a group, she then got involved again and tried to come up with a solution to the given problem. At first, I wasn't sure whether I should have forced the student to get to know others and join the team. During my studies, I understood that she is joyful and happy in her world, and she doesn't mind partial separation. When she needed something, she was able to negotiate with others or solve everything with the teachers. She fulfilled the function of cashier perfectly. In retrospect, I was glad that I didn't force her and respected her decision.
15., 1. ročník SŠ
čtení, hra na kytaru
vysokoškolské - Mgr., matematika, biologie, informatika
Na začátku školního roku jsme byli se třídou, kterou učím, na adaptačním kurzu. Měli jsme zde zavedené pravidlo, které studentům umožňovalo svobodně se rozhodnout, zda se chtějí zapojit do seznamovacích her, či nikoliv – zároveň jsme však doplnili, že by bylo přínosnější, kdyby zkusili vše, aby se co nejlépe poznali s ostatními. Při popisu jedné z aktivit se jedna studentka přihlásila, že se do této aktivity nezapojí. Ostatní se vrhli do plnění zadání. Studentka se poté nechtěla zapojit ani do následující aktivity, načež jsem se začala obávat toho, aby se k ní nezačali přidávat i ostatní studenti, čímž by byl narušen cíl adaptačního kurzu.
Žákyně je velmi osobitá a pečlivá osobnost, spíše introvert. Nejspíše trpí částečným autismem, který však není doložený.
Poté, co se studentka nechtěla zapojit ani do druhé hry, jsem šla za ní. Chtěla jsem ji dodat odvahu a přesvědčit ji, aby se do další hry pustila. Když jsem se k ní sklonila a sáhla ji na ruku, abych mohla pronést povzbuzení, žákyně ucukla. Přestože jsem se jí vše v klidu snažila vysvětit a povzbudit ji, do dalších her se již většinou nezapojila. Protože jsem si všimla ucuknutí, nechtěla jsem ji poté už do žádné z dalších aktivit nutit a přemlouvat ji.
Žákyně se na adaptačním kurzu následně sama přihlásila, že bude vykonávat funkci pokladníka. V jiné hře, kde měli žáci spolupracovat jako skupina, se poté opět zapojila a snažila se přijít na řešení zadaného problému. Zpočátku jsem si nebyla jistá, zda jsem studentku neměla více nutit do seznámení se s ostatními a zapojením do kolektivu. Během studia jsem pochopila, že je radostná a šťastná ve svém světě a částečné vyčlenění ji nevadí. Když něco potřebovala, byla schopná se s ostatním domluvit či vyřešit vše s učiteli. Funkci pokladníka plnila perfektně. Zpětně jsem byla ráda, že jsem ji nenutila a respektovala její rozhodnutí.