Introductory class, first week of school. When I came to the class, the student didn't stand up, so I had to explain to him how we greet each other. Since it was the fifth lesson, I was afraid that he would not pay attention. He had signed the notebook incorrectly and was not going to change it. I felt that he was starting to defy (oppositional defiance).
The student is a hyperactive seventh-grade boy who lacks the ability to concentrate and follow the teacher's instructions. The boy is intellectually at a decent level, his interests include reading, history and model making, he is manual dexterous. According to available information, the boy experienced unspecified abuse by his stepfather in his early childhood. He no longer lives with his stepfather. However, teachers do not have a detailed report available. He likes to participate in activities, but lacks discipline. His behavior and ability to concentrate declines as lunchtime approaches. The boy's problematic behavior is dealt with by all the teachers who teach in the class. They inform each other during the day how the boy is behaving today. The classroom climate in itself is disruptive, the question is how much is due to the student's behavior. Being in the seventh grade, children are not used to following the teacher's instructions at the pace of the second grade of elementary school. However, I would attribute this to the long absence of face-to-face teaching. Some students came from other schools, due to the pandemic, there is no class collective. Pupils do not have an experienced system of work at the second level and the rules and behavior in the classroom are not fixed. There are several children in the class who, for example, are disruptive when they are working together in a group activity or sitting in neighboring desks.
Not attending to teaching/Inattention to teaching
Then I stood directly in front of him, leaned closer and raised my voice: 'Do you think anyone is still curious about your behavior?' I said. The boy was shocked. In a situation where he was upset, I explained the contents of the lesson and we started the activity. I engaged him in the activity as if nothing had happened. I managed the conflict with pedagogical tact. Even though the student's behavior was unpleasant for me, I did not allow my emotions to control me and thus I could appreciate his possible positive expressions during the rest of the lesson. In the next part of the lesson, we worked with historical magazines, thanks to which he started to cooperate and respond enthusiastically, he read quietly in a disciplined manner. We can say that he showed more interest than other classmates. Finally, he wanted to talk about the topic during the break.
Support, Warning
When we find what the student enjoys, we can direct and direct him. He is then active, he can be praised. His intellect even showed that he could excel. By letting him know that I do punish for transgressions, but my anger doesn't last long when the student cooperates, I can appreciate him. In my other classes, it tends to be active after this conflict. However, my colleagues and I agreed that we still do not have the student under control and the situation is still not resolved in the long term. But the direction is already found.
13. 7. třída
četba, historie, skládání modelů,
Rušení výuky,Vykřikování,Neposlušnost,Nepracovitost
Dějepis, Český jazyk,
Úvodní hodina, první týden školy. Když jsem přišla do třídy, žák se nepostavil, takže jsem mu musela vysvětlit, jak se zdravíme. Jelikož byla pátá vyučovací hodina, měla jsem strach, že nebude dávat pozor. Špatně si podepsal sešit a nehodlal to změnit. Cítila jsem, že začíná vzpírat (opoziční vzdor).
Žák je hyperaktivní chlapec ze sedmé třídy, chybí mu schopnost soustředěně pracovat a následovat pokyny učitele. Chlapec je intelektuálně na slušné úrovni, mezi jeho zájmy patří četba, historie a skládání modelů, je manuálně zručný. Chlapec podle dostupných informací v útlém dětství zažil nespecifikované týrání ze strany nevlastního otce. S nevlastním otcem už nežijí. Učitelé nemají ovšem k dispozici podrobnou zprávu. Do aktivit se zapojuje rád, ale chybí mu ukázněnost. Jeho chování a schopnost se soustředit upadají s blížící se obědovou přestávkou. Problémové chování u chlapce řeší všichni vyučující, kteří ve třídě vyučují. Navzájem se během dne informují, jak se chlapec zrovna dnes chová. Třídní klima samo o sobě je rušivé, je otázka, nakolik právě chováním žáka. Děti na to, že jsou v sedmé třídě, nejsou zvyklé plnit pokyny učitele v tempu druhého stupně ZŠ. Toto bych ovšem přikládal dlouhému výpadku kontaktní prezenční výuky. Někteří žáci přišli z jiných škol, kvůli pandemii není vytvořen třídní kolektiv. Žáci nemají zažitý systém práce na druhém stupni a nejsou upevněná pravidla a chování ve třídě. Ve třídě se nachází několik dětí, které když například spolupracují ve skupinové činnosti nebo sedí v sousedních lavicích, tak vyrušují.
Pak už jsem si stoupla přímo proti němu, naklonila se blíže a zvýšila hlas: 'Myslíš, že je tvé chování pořád někdo zvědavý?' řekla jsem. Chlapec byl šokován. V situaci jeho rozrušení jsem vysvětlila náplň hodiny a začali jsme s činností. Do činnosti jsem jej zapojila, jakoby se nic nestalo. Konflikt jsem zvládla s pedagogickým taktem. I když mi chování žáka bylo nepříjemné, nepřipustila jsem, aby mě ovládly emoce a tím pádem jsem ve zbytku hodiny mohla ocenit jeho případné pozitivní projevy. V další části hodiny jsme pracovali s historickými časopisy, díky tomu začal spolupracovat a nadšeně reagovat, ukázněně si potichu četl. Můžeme říci, že projevoval větší zájem než ostatní spolužáci. O tématu si nakonec chtěl povídat i o přestávce.
Když nalézneme, co žáka baví, dokážeme ho tím nasměrovat a usměrnit. Je pak aktivní, může být chválen. Dokonce se projevil jeho intelekt, že by mohl vynikat. Tím, že jsem mu dala najevo, že sice za prohřešky kárám, ale mé naštvaní netrvá dlouho, když žák spolupracuje, dokážu jej ocenit. V dalších mých hodinách bývá po tomto konfliktu aktivní. S kolegy jsme se ale shodli, že pořád ještě žáka nemáme pod kontrolou a situace není dlouhodobě pořád vyřešena. Ale směr už je nalezen.