The student started going to the first grade, he was ordered to postpone, but his father insisted that he go to school. At first there were no major problems with him, he was withdrawn, he didn't have much fun with anyone at school, he was a little slower in class, but he worked, no bullying, nothing like that. Later we switched to distance learning. Even before the online classes started, I wrote a letter to the children every morning, his mother always praised how well we manage the distance. When the student then returned to school, problems began with forgetting assignments, excuses, and the like. In the next wave of distance learning, we already had classes via the Internet. The student was attending a school for the children of medical professionals, the change of environment was a problem for him. Whenever I asked him something, he disconnected and didn't answer. After returning to school, he was even more shy, did not bring his things, did not bring assignments, refused to do work in class.
Apparently there was some domestic violence against the mother in the family. The nurse was a strong epileptic, during this time she had a big seizure, then they found an even bigger finding in the pupil. The parents separated, the children stayed with their mother, they went to their father's on weekends. The father denied any possible problems with his children. The parents and the student went to psychiatry. According to the mother, the student does not like visitors at home, he always stays away, sits outside the apartment somewhere near the basement. He wasn't one of the popular kids in class, but there was no problem with bullying.
Diagnosis, Failure to meet school obligations/unpreparedness for classes, Failure to attend class
At first, I talked only with my mother, who always nodded at me and said that it had to be solved somehow. Nothing happened for a long time. In June, in the second grade, when the problems were the biggest, I invited both parents to school, I wanted them to take the student as well, but they didn't bring him. I explained the situation to them and asked them if they could think of any solution. Dad didn't understand why we were talking about something when I was going to hand over this class to another teacher anyway, that it wasn't my problem. I replied that I wanted to have a clear conscience, that I would pass him on and that it should be dealt with somehow and not ignored, to which my father replied: "So are you dealing with yourself or the boy?
Interview
The parents refused to cooperate, arguing that the boy would transfer to another school. The meeting had no effect. Forgetting things and tasks, reluctance to cooperate with the pupil persisted.
7 let, 1. – 2. třída
Mgr. titul – učitelství pro 1. stupeň Mgr. titul – učitelství dějepisu a tělesné výchovy pro základní školy
Žák začal chodit do první třídy, měl nařízený odklad, ale tatínek trval na tom, že do školy půjde. Zpočátku s ním nebyly větší problémy, byl uzavřený, ve škole se s nikým moc nebavil, v hodinách byl trochu pomalejší, ale fungoval, žádná šikana, nic takového neprobíhalo. Později jsme přešli na distanční výuku. Ještě něž se začlo s on-line hodinami, psala jsem dětem každé ráno dopis, jeho maminka vždycky chválila, jak distančku zvládáme dobře. Když se pak žák vrátil do školy, začaly problémy se zapomínám úkolů, omluvenek a podobně. V další vlně distanční výuky už jsme měli hodiny přes internet. Žák docházel so školy pro děti zdravotníků, změna prostředí mu dělala problém. Vždycky, když jsem se ho na něco zeptala, tak se odpojil a neodpovídal. Po návratu do školy byl ještě plašší, nenosil si věci, nenosil úkoly, odmítal dělat práci v hodině.
V rodině zřejmě probíhalo nějaké domácí násilí vůči matce. Sestra byla silná epileptička, během této doby měla velký záchvat, pak našli u žáka ještě větší nález. Rodiče se rozešli, děti byly u matky, na víkendy chodily k otci. Otec popíral jakékoli možné problémy se svými dětmi. Rodiče s žákem docházeli na psychiatrii. Podle slov matky žák nemá rád návštěvy doma, vždy se straní, sedí mimo byt někde u sklepa. Ve třídě nepatřil mezi oblíbené děti, ale nebyl problém se šikanou.
Zpočátku jsem se bavila jen s maminkou, která mi vždycky všechno odkývala a řekla, že se to musí nějak řešit. Delší dobu se nedělo nic. V červnu ve druhé třídě, kdy problémy byly největší jsem si pozvala oba rodiče do školy, chtěla jsem, aby vzali i žáka, ale nepřivedli ho. Vylíčila jsem jim situaci a zeptala se jich, zda je napadá nějaké řešení. Tatínek nechápal, proč se o něčem bavíme, když stejně tuto třídu budu předávat jiné paní učitelce, že to není můj problém. Odpověděla jsem, že chci mít čisté svědomí, že ho budu předávat a že by se to mělo nějak řešit a ne ignorovat, načež otec odvětil: „Tak řešíte sebe nebo toho kluka?
Rodiče odmítli spolupracovat, namítli, že chlapec přejde na jinou školu. Žádný efekt schůzka neměla. Zapomínání věcí a úkolů, neochota spolupracovat u žáka přetrvávala.