The situation in the first year was that there was a student in the class who is explosive. He also has problems at home and when something happens, he quickly flies out because he is used to solving problems at home with force, shouting and aggression. Because he was weaker, others made fun of him, which I tried to solve with them. Maybe I didn't explain enough to them that he needs to get used to it and has his own problems. He had a friend who provoked him, and he waited for him in the toilet and took a ruler on him. He cornered him in the corner of the booth and softened him with the ruler.
The aggressor who provoked the situation knew that the student was explosive and deliberately provoked him. Everyone demanded that the student be punished by the school principal, but I told myself that it was not necessary and spoke to him calmly. I explained to him what provoked the situation and that problems cannot be solved with aggression.
Emotional outbursts, Physical aggression
told the student that if something was going on, he should come to me and try to solve it calmly. Nothing like that has happened since. When I spoke to him alone, his eyes were down and he was sorry, but he couldn't show it. I think it's not his fault, but the fault of parents who solve problems with aggression.
Support, Interview
I managed to handle the situation well. There was a starter student in the class, but nothing like that happened again after our conversation. In English and Czech, when they wrote essays, it was seen that they solve problems aggressively at home, which the student admitted. We also discussed it with his mother, but it's a special family environment.
11-12 let, 1. ročník na gymnáziu (osmi-leté studium)
__________________
Emoční labilita,Hyperaktivita,Impulzivita
Mgr., Matematika, anglický jazyk a deskriptivní geometrie
Situace v prvním ročníku byla taková, že ve třídě byl student, který je výbušný. Má problémy i doma a když něco, tak rychle vyletí, protože je zvyklý, že doma se problémy řeší silou, křikem a agresivitou. Protože byl slabší, ostatní si z něho dělali srandu, což jsem se snažila řešit s nimi. Možná jsem jim nedostatečně vysvětlila, že si potřebuje zvyknout a má svoje problémy. Měl jednoho kamaráda, který ho vyprovokoval, a on si na něho počkal na záchodě a vzal si na něho pravítko. Zahnal ho do kouta kabinky a zmidlil ho tím pravítkem.
Agresor, který situaci vyprovokoval, věděl, že je student výbušný a záměrně ho vyprovokoval. Všichni požadovali, aby student dostal trest od ředitele školy, ale já si řekla, že není to nutné a promluvila jsem s ním v klidu. Vysvětlila jsem mu, co vyprovokovalo situaci a že se problémy nemůžou řešit agresivitou.
Řekla jsem studentovi, že pokud se něco děje, má přijít za mnou a snažit se to řešit v klidu. Od té doby se nic takového nestalo. Když jsem s ním mluvila sama, měl sklopené oči a bylo mu to líto, ale nedokázal to dát najevo. Myslím si, že to není jeho chyba, ale chyba rodičů, kteří problémy řeší agresivitou.
Situaci se mi podařilo zvládnout dobře. V třídě byl student startovací, ale po našem rozhovoru se nic podobného neopakovalo. V angličtině a češtině, když psali slohové práce, bylo vidět, že doma řeší problémy agresivně, což student přiznal. Řešili jsme to i s jeho maminkou, ale je to zvláštní rodinné prostředí.