The situation arose during the Czech language lesson, when I assigned the pupils to work together in groups. There was a group in the class that was constantly disturbing and I had to constantly yell at them. Other groups gradually joined and indiscipline prevailed practically in the entire class. It was enough to call them to calm down and it happened. The reprimand was no longer a completely calm voice, as it was my last class of the day and my nerves were already running high. During the presentation of the topics of the individual groups, I noticed the most disruptive student from the disruptive group, who was holding a paper with holes for his eyes and mouth in front of his face and sticking his tongue out at his classmates.
The class had never been problematic before, they would interrupt here and there, but what class can just sit still all day. The disruptive student was the class clown, but otherwise very nice and attentive. I've never had a problem with him before.
Nonverbal disruption of lessons
When our eyes met, I couldn't help but flash my middle finger at him. I was relieved, but immediately realized how inappropriate my behavior was. After the incident, I apologized to the student and he told me that it wasn't necessary, that he realized that he was overdoing it and that I am also human. We explained to each other that sometimes it is a little too much for the teacher and that this kind of bravado is not suitable for a third grader. We both apologized again and neither of us took it any further.
Disrespectful communication
The student and I apologized to each other and everything went as it should. Here and there I had to yell at him again, but he was never rude to me and I sometimes had a good laugh at his jokes.
3. ročník gymnázia; 18 let
hudba, umění, zpěv
Rušení výuky
Český jazyk a literatura a Dějepis
Situace vznikla během hodiny českého jazyka, kdy jsem žákům zadávala společnou práci po skupinkách. Ve třídě se objevila skupinka, která neustále vyrušovala a já je musela neustále okřikovat. Postupně se přidaly i další skupinky a nekázeň panovala prakticky v celé třídě. Stačilo je vyzvat, aby se uklidnili a stalo se tak. Výtka už nebyla úplně klidným hlasem, protože to byla má poslední hodina ten den a už mi značně přetékaly nervy. Během prezentace témat jednotlivých skupin jsem si všimla nejrušivějšího žáka z vyrušující skupinky, který si před obličejem držel papír s dírkami na oči a pusu a vyplazoval jazyk na své spolužáky.
Třída nikdy předtím nebyla problematická, sem tam vyrušovali, ale která třída dokáže celý den jen v klidu sedět. Vyrušující student byl třídní šašek, ale jinak velmi milý a pozorný. Nikdy jindy jsem s ním neměla problém.
Když se naše oči střetly, neudržela jsem se a ukázala jsem na něj prostředníček. Ulevilo se mi, ale vzápětí mi došlo, jak nepatřičné bylo mé chování. Po incidentu jsem se žákovi omluvila a on mi řekl, že to nebyla potřeba, že si uvědomil, že už to přeháněl a že jsem také člověk. Vysvětlili jsme si, že občas je toho na učitele trochu moc a že takováto prkotina se nehodí k žákovi třetího ročníku. Oba jsme se znovu omluvili a nijak více se tím ani jeden z nás nezabýval.
S žákem jsme se vzájemně omluvili a vše probíhalo tak, jak mělo. Sem tam jsem ho zase musela okřiknout, ale nikdy ke mně nebyl drzý a jeho vtípkům jsem se občas pořádně zasmála.