taught art education. Once, I think it was one of the first lessons after the summer holidays, the pupils had to draw a picture on the topic of Animals in the forest and their dwellings. I assigned the work to them, including the necessary instructions, and instructed them to get to work. All the students managed to process the picture in time, so I collected the works at the end. After the lesson, I went through the individual pictures and found out that one student had drawn a fox in the living room and added various symbols there - Nazi hooks, Russian symbols, obscene words written in English. I graded it a 5 (inadequate) and I also wrote a note to the student. When I told the students about the grades the next lesson, the student started shouting that he had drawn what was asked of him and that his mother would handle it with me, that it couldn't be done that way, that it was unfair.
That student was a conflict-free student, he only had 1 friend, no one else. He was rather quiet and insidious I would say, he didn't show much. He was of the opinion that he was not to blame for anything, everyone sat on him. He wasn't bad in class, rather unimpressive, his mother was always behind him.
Verbal aggression
A few days after the student found out about my evaluation of his picture, a session was held in which the student and his mother, the educational advisor, the prevention methodologist, the principal and me as the class teacher participated. The student's mother was really uncomfortable, she wanted an apology and said she was taking it as a joke. No one acknowledged the mistake, the mother stood by her son, that he was not guilty of anything, that he should have been evaluated better. That student was eventually reprimanded and had to draw the picture again, this time correctly. I notified him. The parents were still not satisfied, probably because of this they transferred the student to another school in the middle of that school year.
Consequences, Interview, Cooperation with experts
That pupil continued to feel that he had been wronged. An important role may have been played by the fact that he transferred from a large school in the 5th grade and was not used to the kind of approach we have at our village school, which is why he wanted to escape to another school. However, after the incident in art education, I gave everyone clear instructions on how the creations should look and nothing like that happened again.
12 let, 6. ročník
Koloběžka, toulání se s kamarády
Lhaní
Mgr., aprobace M, Fy, Inf
Učila jsem výtvarnou výchovu. Jednou, byla to myslím jedna z prvních hodin po letních prázdninách, měli žáci kreslit obrázek na téma Živočichové v lese a jejich obydlí. Práci jsem jim zadala včetně potřebných instrukcí a dala jsem jim pokyn, aby se pustili do práce. Všichni žáci obrázek stihli zpracovat včas, díla jsem tedy na konci vysbírala. Po hodině jsem si jednotlivé obrázky procházela a zjistila jsem, že jeden žák nakreslil lišku v obýváku a přidal tam různé symboly – nacistické háky, ruské symboly, anglicky psaná sprostá slova. Ohodnotila jsem to známkou 5 (nedostatečný) a navíc jsem tomu žákovi napsala poznámku. Když jsem žákům další hodinu známky sdělila, ten žák začal vykřikovat, že přece nakreslil, co se po něm chtělo a že si to se mnou jeho maminka vyřídí, že takhle by to teda nešlo, že je to nespravedlnost.
Ten žák byl žákem bezkonfliktním, měl pouze 1 kamaráda, jinak nikoho. Byl spíše tichý a zákeřný řekla bych, moc se neprojevoval. Zastával názor, že on za nic nemůže, všichni si na něj zasedli. V hodinách nebyl zlý, spíš nevýrazný, maminka za ním vždy stála.
Pár dní po tom, co se ten žák dozvěděl mé hodnocení na jeho obrázek, se konalo sezení, kterého se účastnil ten žák a jeho maminka, výchovný poradce, metodik prevence, paní ředitelka a já jako třídní učitelka. Maminka toho žáka byla opravdu nepříjemná, chtěla omluvu a řekla, že to bere jako žert. Nikdo neuznal chybu, maminka stála za synem, že se ničím neprovinil, že měl být ohodnocen líp. Ten žák nakonec dostal napomenutí a musel obrázek nakreslit znovu, tentokrát správně. Ten jsem mu oznámkovala. Rodiče i tak nebyli spokojeni, pravděpodobně i kvůli tomu ten žák v pololetí toho školního roku přehlásili na jinou školu.
Ten žák měl i nadále pocit, že mu bylo ukřivděno. Důležitou roli hrálo možná i to, že v 5. třídě přešel z velké školy a nebyl zvyklý na takový přístup, jaký máme u nás na vesnické škole, proto pak chtěl i uniknout do jiné školy. Po incidentu ve výtvarné výchově jsem však všem dala jasné pokyny, jak mají výtvory vypadat a již se nic podobného neopakovalo.