title: Josephsonin ilmiö
context: Josephsonin ilmiö on fyysikko Brian David Josephsonin 1962 keksimä kontaktiliitoksella toisiinsa yhdistettyjä suprajohteita koskeva ilmiö (tai oikeammin joukko ilmiöitä).[1][2][3][4] Tällaisessa Josephsonin liitoksessa voi tunneli-ilmiön vaikutuksesta kulkea supravirta, vaikka jännite-ero liitoksen eri puolilla on nolla, eikä itse liitos ole suprajohtava.[1][2] Jos taas jännite-ero pidetään vakiona     V   {\displaystyle V}  , kulkee liitoksen kautta sinimuotoisesti vaihteleva supravirta, jonka taajuus on     f = 2 e V ∣ h   {\displaystyle f=2eV\mid h}  . Tunneli-ilmiö on tunnettu 1950-luvulta asti, mutta suprajohtavaa tunneloitumista, jossa ilmenee Cooperin pareja ennustettiin ensimmäisen kerran 1962.[5][6] Jos suprajohteet ovat yhteydessä toisiinsa kahden tai useamman Josephsonin liitoksen välityksellä, aiheutuu ulkoisessa magneettikentässä eri reittejä pitkin kulkevien supravirtojen superponoituessa interferenssi-ilmiöitä. Josephsonin liitos voidaan toteuttaa ns. pistekontaktina teräväkärkisen suprajohtavan ruuvin koskettaessa toista suprajohdetta tai myös kahden suprajohteen välisellä oksidi- tai normaalimetallikerroksella. Koska taajuus     f   {\displaystyle f}   ja jännite     V   {\displaystyle V}   ovat tarkasti mittatavissa voidaan ilmiön avulla avulla määrittää elektronin varauksen     e   {\displaystyle e}   ja Planckin vakion     h   {\displaystyle h}   suhde erittäin tarkasti. Josephsonin ilmiöön perustuvilla laitteilla on lisäksi mahdollista mitata hyvin pieniä jänniteitä (jopa      10  − 15   V   {\displaystyle 10^{-15}V}  ) ja magneettikenttien muutoksia (tarkkuudella      10  − 13   V s  m  − 2     {\displaystyle 10^{-13}Vsm^{-2}}  ).[2][1][6]
question: Mikä on Josephsonin ilmiö?
answers: Brian David Josephsonin 1962 keksimä kontaktiliitoksella toisiinsa yhdistettyjä suprajohteita koskeva ilmiö