D’Artagnan, in a state of fury, crossed the antechamber at three bounds, and was darting toward the stairs, which he reckoned upon descending four at a time, when, in his heedless course, he ran head foremost against a Musketeer who was coming out of one of M. de Treville’s private rooms, and striking his shoulder violently, made him utter a cry, or rather a howl.
D'Artagnan dühöngve rohant át a várószobán; három ugrással a lépcsőig jutott; gondolta, négyesével száguld le rajta, ám futása lendületében majd felöklelt egy testőrt, aki épp akkor lépett ki Tréville úrtól egy mellékajtón. Amint homloka a másik vállának ütközött, az felkiáltott, sőt felüvöltött.