Levin had often noticed in arguments among the most intelligent people that after expending enormous efforts and an immense number of logical subtleties and words, the disputants at last became conscious of the fact that the thing they had been at such pains to prove to one another had long ago, from the very beginning of the controversy, been known to them, but that they liked different things and were disinclined to mention what they liked lest it should be attacked.
Levin, még a legokosabb emberek közt való vitatkozásokban is nagyon gyakran megfigyelte, hogy óriási erőlködés, töméntelen sok logikai fínomság és szószaporítás után a vitatkozók végre is annak ébredtek tudatára, hogy azt, a miről oly kitartóan iparkodtak egymást meggyőzni, már réges-régen, a vita elején tudták, de hogy mind a ketten mást szerettek, s hogy mit, azt nem akarták elárúlni, nehogy a rövidebbet húzzák.