The laborer wept; and when Chilo began to groan and complain that in the moment of the Saviour's passion there was no one to defend him, if not from crucifixion, at least from the insults of Jews and soldiers, the gigantic fists of the barbarian began to squeeze from pity and suppressed rage.
A munkás sírt, s mikor Chilon amiatt kezdett fájdalmasan sóhajtozni, hogy az Úr halála pillanatában senki sem volt mellette, aki ha nem is a keresztre feszítéstől, de legalább a katonák és zsidók okozta bántalmazástól megmentette volna, a barbár férfiú óriási öklei kezdtek összeszorulni a bánattól s az elfojtott dühtől.