That life was revealed by religion, but a religion that had nothing in common with that which Kitty had known since her childhood and which found expression in Mass and vespers at the private chapel of the Widows' Almshouse where one could meet one's friends, and in learning Slavonic texts by heart with the priest. This was a lofty, mystical religion connected with a series of beautiful thoughts and feelings, which it was not only possible to believe because one was told to, but even to love.
Ez az élet a vallásban nyilatkozott meg, de olyan vallásban, a melynek semmi köze sincsen ahhoz, a melyet Kiti gyermekkora óta ösmert, s a mely a zárdai misékben és vecsernyékben jutott kifejezésre, a hol ösmerősökkel lehetett találkozni, valamint abban, hogy a batyuskával szláv egyházi szövegeket kellett kívülről betanulnia; ez egy magasztos, titokzatos s a gyönyörű gondolatok és érzések egész sorával egybekötött vallás volt, a melyben nemcsak hinni lehetett, azért mert úgy parancsolták, hanem a melyet szeretni is lehetett.