She repeated it in a low voice, for the mere pleasure of it; it rang in her ears like a great cathedral bell; it shone before her eyes, even on the labels of her pomade-pots.
És halkan ismételgette magában: Páris!... jól esett kimondania ezt a nevet. Úgy hangzott fülének ez a szó, mint egy dómnak a nagyharangja; még a pomádés tégelyeinek a feliratán is ragyogónak látta e nagyváros nevének öt betüjét.