She inquired how long they had been dead: then how old I was, what was my name, whether I could read, write, and sew a little: then she touched my cheek gently with her forefinger, and saying, "She hoped I should be a good child," dismissed me along with Miss Miller.
Megkérdezte, hány éve, hogy meghaltak, mennyi idős vagyok, mi a nevem, tudok-e egy kicsit írni, olvasni, varrni, azután szelíden megérintette arcomat a mutatóujjával, azt mondta, reméli, hogy jó kislány leszek, és Miller kisasszonyra bízott.