Emma was like all his mistresses; and the charm of novelty, gradually falling away like a garment, laid bare the eternal monotony of passion, that has always the same forms and the same language.
Emma szerelmének a kifejezésében csakolyan volt, mint a többi kedvese; az ujság varázsa, mint egy öltözet, melyet darabonkint levetnek, lassankint leomlott róla, és Rudolf most már egész meztelenségében láthatta az örökkön egyhangú szenvedélyt, melynek mindig ugyanazok a formái s mindig ugyanazok a szólamai.