Lygia, casting herself on her knees, embraced Peter's feet, as if from despair, and, sheltering her tortured head in the fold of his mantle, remained thus in silence.
Lygia térdre rogyott, kétségbeesve ölelte át Péter lábát, s elkínzott fejecskéjét az apostol palástjához szorítva ott maradt anélkül, hogy szólt volna.