"The blind man!" she cried. And Emma began to laugh, an atrocious, frantic, despairing laugh, thinking she saw the hideous face of the poor wretch that stood out against the eternal night like a menace.
És kaczagásba tört ki, rettenetes, őrjöngő, kétségbeesett kaczagásba. Azt képzelte, hogy maga előtt látja az iszonyatos arczú nyomorultat, a kinek alakja szörnyű rémlátomásként meredt fel előtte az örök sötétségben.