From that day forth the Professor was the most glorious of savants, and I was the happiest of men; for my pretty Virlandaise, resigning her place as ward, took her position in the old house on the Königstrasse in the double capacity of niece to my uncle and wife to a certain happy youth.
Ettől kezdve az én nagybátyám volt a legboldogabb tudós a világon, és én a legboldogabb ember, mert az én szép kis virlandi leánykám nevelt leányból a königstrassei ház úrnője lett, úgy is, mint a professzor unokahúga, úgy is, mint az én feleségem.