He expressed once, and but once in my hearing, a strong sense of the rugged charm of the hills, and an inborn affection for the dark roof and hoary walls he called his home; but there was more of gloom than pleasure in the tone and words in which the sentiment was manifested; and never did he seem to roam the moors for the sake of their soothing silence--never seek out or dwell upon the thousand peaceful delights they could yield.
Az én jelenlétemben csak egyszer, egyetlenegyszer beszélt a táj szépségéről s otthonának sötét, ódon falairól; de ekkor is inkább szomorú volt a hangja, mint vidám. És soha nem ment sétálni a séta kedvéért, hogy élvezze a megnyugtató csendet, és soha nem talált gyönyörűséget a látványban, amely eléje tárult.