Saint Dunstan--may he be gracious to us!--stands quiet in his niche, though I should forget my orisons in killing a fat buck--I stay out of my cell sometimes a night, doing I wot not what--Saint Dunstan never complains--a quiet master he is, and a peaceful, as ever was made of wood.--But to be a yeoman in attendance on my sovereign the King--the honour is great, doubtless--yet, if I were but to step aside to comfort a widow in one corner, or to kill a deer in another, it would be, 'where is the dog Priest?' says one.
Szent Dunstan ezért sem haragszik meg, csendes, türelmes gazdám ő, nemhiába hogy fából faragták. De ha yeoman lennék felséges királyom testőrségében - a megtiszteltetés óriási, nem tagadom -, és hébe-hóba kilépnék a sorból, hogy elejtsek egy szarvast, vagy megvigasztaljak egy fiatal özvegyet... hej, volna mit hallanom!