Staggering and holding himself up by keeping against the walls, falling down and creeping up again, and irresistibly impelled by a kind of instinct, he kept crying out, "The Carnatic! the Carnatic!"
Otthagyta a részegek lebuját, és támolyogva, a falakat súrolva, el-elvágódva és megint feltápászkodva, mintha valami ellenállhatatlan, makacs ösztön vezetné, kilábolt a kocsmából, és álomittasan folyvást ezt kiabálta: "A Carnatic! A Carnatic!"