Down, Krak!' exclaimed Oblonsky to the dog that was scratching itself and turning round in the hay. He was obviously convinced of the truth of his own view and was therefore calm and deliberate.
Feküdj, Krak! - kiáltott rá Arkágyevics Sztepán a kutyájára, mely vakarózás közben fölforgatta az egész szénát, - de nyilván meg lévén győződve a maga igazáról, ezt higgadtan és nyugodtan mondta. - De te nem jelölted meg a becsületes és a becstelen munka között az elválasztó vonalat.