Having given some further directions, and intimates that he should call again the next day, he departed; to my grief: I felt so sheltered and befriended while he sat in the chair near my pillow; and as he closed the door after him, all the room darkened and my heart again sank: inexpressible sadness weighed it down.
Amíg ott ült az ágyam mellett, úgy éreztem, hogy minden rossztól megoltalmaz. De mihelyt az ajtó becsukódott mögötte, sötétség borult a szobára, és megint mérhetetlen szomorúság nehezedett a szívemre.