'Shut up, for heaven's sake!' cried Mikhaylov with tears in his voice, stopping his ears with his hands as he went into his workroom behind a partition and locked the door behind him. 'What a duffer!' he muttered to himself as he seated himself at the table, and having opened a portfolio he at once set to work with particular ardour at an unfinished drawing.
Ugyan hagyj már békét, az Istenért, - kiáltott rá Mihajlov síránkozó hangon, s a füleit befogván, bement a dolgozó-szobájába a spanyol fal mögé és magára zárta az ajtót. - "Ostoba!" - mondotta magában, leült az asztalához, felütötte a vázlatkönyvét, s legott különös hévvel nekilátott egy megkezdett rajznak.