Indeed, next to the conversation of Colonel Wellmere, the greatest pleasure of Sarah was in contemplating the budding beauties of the little Hebe, who played around her with all the innocency of youth, with all the enthusiasm of her ardent temper, and with no little of the archness of her native humor.
Csakugyan, Sarah semmiben sem talált nagyobb gyönyörűséget (eltekintve Wellmere ezredes társaságától), mint abban a látványban, melyet a kis Hébe bimbózó szépsége nyújtott: húgáé, aki ott játszadozott körülötte az ifjúság minden ártatlanságával, forró temperamentumának minden lelkesedésével, s természetes humorának nem csekély huncutságával.