Levin saw signs of this in the way the man was dressed – he wore an old-fashioned shiny coat which he was evidently not used to – and in his intelligent, dismal eyes, his well-turned Russian, his authoritative tone, evidently acquired by long practice, and in the firm movement of his fine large sunburnt hands, the right one having an old wedding-ring on the third finger.
Ennek a jeleit Levin már a ruházatán, ósdi és elnyűtt kabátján látta, a melyben szemlátomást szokatlanúl és kényelmetlenűl érezte magát, de észrevette ezenkívül okos, összehunyorított szemein, tömör orosz beszédén, nyilván hosszú megszokás révén elsajátított parancsoló hangján, s szép, nagy és napbarnított kezeinek, melyek egyikének a negyedik újján régi jegygyűrű csillogott, határozott mozdulatain is.