"If on the part of the Augusta it is not a passing whim but a more enduring desire," thought Petronius, "one of two things will happen,--either Vinicius will not resist her, and he may be ruined by any accident, or, what is like him to-day, he will resist, and in that event he will be ruined certainly, and perhaps I with him, even because I am his relative, and because the Augusta, having included a whole family in her hatred, will throw the weight of her influence on the side of Tigellinus.
„Ha Augusta részéről ez nem csupán múló szeszély, hanem tartósabb szenvedély - gondolta Petronius -, akkor két dolog lehetséges: vagy az, hogy Vinicius nem fog tudni neki ellenállni, s akkor a legkisebb botlás is elvesztheti, vagy az, hogy ellenáll, s akkor biztosan vége van, s vele együtt talán nekem is, már csak azért is, mert rokona vagyok. Ha az Augusta ellenszenve az egész családra kiterjed, befolyása a mérleget Tigellinus felé billentheti...”