Through the gloom one could dimly catch a glimpse of bodies lying in strange fantastic poses, bowed shoulders, bent knees, heads thrown back, and chins pointing upward, with here and there a dark, lack-lustre eye turned upon the newcomer.
A félhomályban lassacskán különös, elképzelhetetlen pózokban fekvő alakok rajzolódtak ki szemem előtt. Görnyedten, felhúzott térddel, fejüket hátravetve, de állukat valahogy a plafon felé csavarva hevertek mozdulatlanul, csak egy-két fénytelen szempár fordult a belépő felé.