Emma knew it from end to end; she knew that after a meadow there was a sign-post, next an elm, a barn, or the hut of a lime-kiln tender.
Emma már jól ismerte ezt az utat, elejétől végig; tudta, hogy ez után a bozót után egy czölöp, majd egy szilfa, egy csűr s végül az útmester kalyibája következik; néha, hogy meglepetést szerezzen magának, egy darabig behunyta a szemét. De soha, egy pillanatig se veszítette el annak a tiszta tudatát, hogy mekkora távolságra jutottak, s mily messzeségen kell még áthaladniok.