He remembered his brother Nicholas and frowned, feeling ashamed and distressed; but Oblonsky started a subject which at once distracted his thoughts.
Eszébe jutott a bátyja, Nikoláj; fájdalmasan megszólalt benne a lelkiösmeret és elkomolyodott; de Oblonszkij olyan tárgyról kezdett beszélni, mely tüstént magára vonta a figyelmét.