Then watching her sleep, the little anxiety she felt gradually wore off, and she seemed very stupid to herself, and very good to have been so worried just now at so little.
És mialatt az alvó kis lányt nézte: lassankint eloszlott nyugtalanságának az utolsó maradéka is. Ugy tetszett neki, hogy nagyon ostoba és túlságosan érzékeny volt az imént, a mikor ilyen kicsiség miatt olyan nagy izgalmakat állott ki.