But when he thought of her lying there, and that all was over, that they would lay her in the earth, he was seized with a fierce, gloomy, despairful rage.
Hanem mikor arra gondolt, hogy Emma ott van, a templom kövezetén, abban a ládában, hogy nemsokára bele teszik a földbe, és hogy mindennek vége: vad, esztelen, kétségbeesett dühre gerjedt.