He kept ahead; the door was open as he came round the second time; he rushed in, slammed it in Dowler's face, mounted to his bedroom, locked the door, piled a wash-hand-stand, chest of drawers, and a table against it, and packed up a few necessaries ready for flight with the first ray of morning.
De Winkle úr előnyben volt; s amikor másodszor ért a ház elé, a kapu nyitva állt; berohant, becsapta Dowler úr orra előtt, fölszaladt a hálószobájába, bezárta az ajtaját, eltorlaszolta egy mosdóval, egy fiókosszek­rénnyel és egy asztallal, aztán sebtében összecsomagolta a legszükségesebb holmiját, hogy kereket oldhasson, mihelyt virradni kezd.