'Yes, you see that woman Mary Nikolavna could not arrange all that,' said Levin. 'I... I must confess I am very, very glad you came. You are purity itself, and...' He took her hand and did not kiss it (to do so with death so near seemed to him unbecoming), but only pressed it, looking guiltily into her brightening eyes.
Lám, ez a nő, ez a Nikolajevna Mária, nem tudta mindezt eligazítani, - szólott Levin. - És... kénytelen vagyok bevallani, hogy most már nagyon, de nagyon örülök, hogy velem jöttél. Te olyan tisztaság vagy, hogy... - Megfogta a kezét s nem csókolta ugyan meg, (azt, hogy megcsókolja, a halálnak ilyen közelségében nem tartotta illendőnek), de megszorította, s bűnbánó kifejezéssel nézett fölcsillanó szemeibe.