At last Tarvin was crawling on his hands and knees, grimed from head to foot, and hardly to be distinguished from the wild pigs that passed like slate-colored shadows through the tangle of the thickets on their way to their rest.
Tarwin most már négykézláb kúszott előre, testét tetőtől-talpig elborította a por és a föld, úgyhogy alig lehetett megkülönböztetni a vaddisznóktól, amelyek palaszínű árnyékokként tűntek fel itt-ott a bozót közül, éjjeli rabló hadjáratukról térve haza nyugvóhelyükre.