Georgiana, when not unburdening her heart to me, spent most of her time in lying on the sofa, fretting about the dulness of the house, and wishing over and over again that her aunt Gibson would send her an invitation up to town.
Georgiana, ha nem azzal foglalkozott éppen, hogy a szívét kiöntse előttem, naphosszat a díványon lustálkodott, szidta Gatesheadet, hogy milyen unalmas, és egyre azon sopánkodott, bár Gibsonék - a rokonai - meghívnák Londonba.