'To this inquiry the invisible chorus replied, in a strain that sounded like the voices of many choristers singing to the mighty swell of the old church organ--a strain that seemed borne to the sexton's ears upon a wild wind, and to die away as it passed onward; but the burden of the reply was still the same,
Feleletül a kérdésre újra fölzendült a láthatatlan kórus, mintha csak sok-sok templomi énekes hangja szólna a régi orgona hatalmas zúgásától kísérve, s a sírásónak úgy rémlett, mintha ezek a hangok a tomboló szél szárnyán jöttek volna feléje s lassan-lassan elhaltak volna, ahogy a szél odább vitte őket; de az éneknek mindig ugyanaz volt a refrénje: