Organisms, their destruction, the indestructibility of matter, the law of the conservation of energy, development – the terms that had superseded these beliefs – were very useful for mental purposes; but they gave no guidance for life, and Levin suddenly felt like a person who has exchanged a thick fur coat for a muslin garment and who, being out in the frost for the first time, becomes clearly convinced, not by arguments, but with the whole of his being, that he is as good as naked and that he must inevitably perish miserably.
A szervezet és annak pusztulása, az anyag elpusztulása, az energia megmaradása, a fejlődés, ezek voltak azok a szavak, melyek benne az egykori hit helyébe léptek. Ezek a szavak s a vele kapcsolatos fogalmak elméleti czélokra nagyon jók voltak; de az életben mit sem értek, és Levin egyszerre olyan embernek a helyzetében érezte magát, a ki meleg bundáját csalánszövet-ruhával cserélte föl, s a ki a hidegben most először győződik meg minden kétséget kizárólag, nem okoskodásokkal, hanem egész lényével, arról, hogy akárcsak mezítelen volna, s hogy elkerűlhetetlenűl és kínok között kell elpusztulnia.