The knight, therefore, stretched himself for repose upon a rich couch with which the tent was provided; and the faithful Gurth, extending his hardy limbs upon a bear-skin which formed a sort of carpet to the pavilion, laid himself across the opening of the tent, so that no one could enter without awakening him.
A lovag elnyúlt a pompás fekvőhelyen, amely a sátor dísze volt, a hűséges Gurth pedig a szőnyegül szolgáló medvebőrre heveredett. Sajgó lábait kinyújtóztatva, ott hajtotta álomra fejét a sátor bejáratánál - így senki se hatolhatott be anélkül, hogy fel ne ébressze.