M. Bonacieux, who was ignorant that d’Artagnan had overheard his conversation with the stranger of Meung, related to his young tenant the persecutions of that monster, M. de Laffemas, whom he never ceased to designate, during his account, by the title of the "cardinal’s executioner," and expatiated at great length upon the Bastille, the bolts, the wickets, the dungeons, the gratings, the instruments of torture.
Bonacieux úr nem is gyanította, hogy D'Artagnan végighallgatta beszélgetését a meung-i idegennel; elmondta ifjú szobaurának, hogy meghurcolták, és közben egyetlenegyszer sem mulasztotta el, hogy Laffemas urat a bíboros hóhérjának ne titulálja. Terjengősen beszélt még a Bastille-ról, az ajtók reteszeiről, a tolóablakokról, a szellőztető lyukakról, rácsokról és kínzóeszközökről.