She declared she adored children; this was her consolation, her joy, her passion, and she accompanied her caresses with lyrical outburst which would have reminded anyone but the Yonville people of Sachette in "Notre Dame de Paris."
Kijelentette, hogy imádja a gyerekeket; ez az ő vigasztalása, öröme, bolondsága, s beczéző szavait költői áradozásokkal kisérte, a melyek, Yonville lakosait kivéve, mindenkinek eszébe juttatták volna a Notre Dame de Paris Sachette-jét.