Bonacieux called a long time; but as such cries, on account of their frequency, brought nobody in the Rue des Fossoyeurs, and as lately the mercer’s house had a bad name, finding that nobody came, he went out continuing to call, his voice being heard fainter and fainter as he went in the direction of the Rue du Bac.
Bonacieux sokáig óbégatott, ám oly gyakori volt az effajta jajveszékelés, hogy a Sírásók utcájában senki nem dugta ki rá az orrát; a rőfös háza egy ideje amúgy sem örvendezett túlságosan jó hírnek. Amikor Bonacieux látta, hogy senki sem jelentkezik, folyvást kiáltozva eltávozott; hangja mind messzebbről és messzebbről hallatszott, a Komp utca felől.