Once in the middle of the day, in the open country, just as the sun beat most fiercely against the old plated lanterns, a bared hand passed beneath the small blinds of yellow canvas, and threw out some scraps of paper that scattered in the wind, and farther off lighted like white butterflies on a field of red clover all in bloom.
Déli verőn, mikor a nap a legerősebben tűzött az ezüstfehérre mázolt, ócska lámpásokra, a mint a kocsi a mezőségre ért, egy keztyűtlen kéz nyúlt ki a függöny kis sárga vászna alól, és apróra tépett papirdarabokat dobott ki az utszélre. Az apró papirdarabok szétrepültek a szélben, és valamivel odább szállottak le, fehér pillangókhoz hasonlóan, egy lóher-táblára, mely tele volt vörös virággal.