'You must excuse my talking about this old place, Mr. Pickwick,' resumed the host, after a short pause, 'for I love it dearly, and know no other--the old houses and fields seem like living friends to me; and so does our little church with the ivy, about which, by the bye, our excellent friend there made a song when he first came amongst us.
- Bocsássa meg nekem, Pickwick uram, hogy annyit beszélek erről az öreg házról - szólalt meg újra a házigazda, egy kis szünet után -, de hát annyira szeretem s számomra nincs is más hely a világon... az én szememben ezek az öreg házak, szántóföldek, legelők olyanok, mintha eleven, személyes jó barátaim lennének... ilyen a mi kis templomunk is, a borostyánnal be­futott öreg falaival... egyébként erről a borostyánról szép költeményt írt a mi kiváló barátunk, a tiszteletes úr, amikor idekerült hozzánk.