Forgetting everything but their chief, hoping or wishing to hope on, they continued to walk up and down on this sterile spot, always returning to its northern point, where they could approach nearest to the scene of the catastrophe.
Szinte megfeledkeztek a maguk hajáról, csak vezetőjük sorsa foglalkoztatta őket; reménykedve, egymást s önmagukat biztatva bolyongtak a puszta szigeten, és újra meg újra visszatértek a katasztrófa színhelyéhez legközelebb eső északi szigetcsúcsra.