Vinicius found himself next to Poppæa, who extended her arm and begged him to fasten her loosened bracelet. When he did so, with hands trembling somewhat, she cast at him from beneath her long lashes a glance as it were of modesty, and shook her golden head as if in resistance.
Vinicius Poppaea mellé került, aki karját feléje nyújtva kérte, hogy kapcsolja be meglazult vállpántját, s mikor az ifjú ezt kissé remegő kézzel megtette, az asszony szemérmes pillantást vetett rá hosszú szempillái alól, aranyos fejét pedig megrázta, mintha valamit tagadna.