Karenin sighed, collecting his courage, but having once made up his mind he went on in his squeaky voice without timidity or hesitation, emphasizing a word here and there.
Alexandrovics Alexej fölsóhajtott, hogy kissé összeszedje magát. De a mint egyszer rászánta magát, most már minden elfogódás és fönnakadás nélkül, egyes szavakat különösen hangsúlyozva, beszélt tovább recsegő hangján: