In the days of Brennus, moreover, Rome had a disciplined integral people, attached to the city and its altars; but now crowds of a many-tongued populace roamed nomad-like around the walls of burning Rome,--people composed for the greater part of slaves and freedmen, excited, disorderly, and ready, under the pressure of want, to turn against authority and the city.
Végül Brennus idejében Róma lakossága egységes és fegyelmezett volt, s ragaszkodott városához és oltáraihoz, míg jelenleg az égő város falai körül különböző nyelvű, főként rabszolgákból és szabadosokból összeverődött, nekivadult, rendetlen tömegek táboroztak, amelyek a nyomor kényszerítő nyomására készek voltak a hatóság és a város ellen fordulni.