But destiny, in the shape of the Rev. Mr. Nasmyth, came between me and Miss Temple: I saw her in her travelling dress step into a post-chaise, shortly after the marriage ceremony; I watched the chaise mount the hill and disappear beyond its brow; and then retired to my own room, and there spent in solitude the greatest part of the half-holiday granted in honour of the occasion.
A sors azonban nagytiszteletű Mr. Nasmyth személyében kettőnk közé állt, mármint Temple kisasszony és énközém. Kevéssel az esküvői szertartás után Temple kisasszony útiruhában beszállt a postakocsiba.