He had spent five consecutive hours standing bolt upright at the card tables, watching them play whist, without understanding anything about it, and it was with a deep sigh of relief that he pulled off his boots.
Öt óra hosszat ácsorgott a játékteremben, a whist-partikat nézve, pedig egy cseppet se értett ehhez a játékhoz. Nagy örömére volt tehát, hogy végre levethette a czipőit, s megkönnyebbülten sóhajtott fel, mikor végig dőlhetett az ágyán.