Only at times did pain start up in the heart of Vinicius like a whirlwind, at times there flashed in him like lightning, hope, born of love and faith in the crucified God; but he tore himself away more and more each day from the earth, and yielded to death.
Csak az ifjú lelkéből szakadt fel néha a fájdalom, mint a vihar, s néha cikázó villámként csillant meg benne a remény: a szerelem és a megfeszített Krisztusba vetett hit szülötte, de ő is napról napra jobban elszakadt a földtől, s adta át magát a halálnak.