And, as a matter of fact, we are sheltered from the north winds by the forest of Argueil on the one side, from the west winds by the St. Jean range on the other; and this heat, moreover, which, on account of the aqueous vapours given off by the river and the considerable number of cattle in the fields, which, as you know, exhale much ammonia, that is to say, nitrogen, hydrogen and oxygen (no, nitrogen and hydrogen alone), and which sucking up into itself the humus from the ground, mixing together all those different emanations, unites them into a stack, so to say, and combining with the electricity diffused through the atmosphere, when there is any, might in the long run, as in tropical countries, engender insalubrious miasmata—this heat, I say, finds itself perfectly tempered on the side whence it comes, or rather whence it should come—that is to say, the southern side—by the south-eastern winds, which, having cooled themselves passing over the Seine, reach us sometimes all at once like breezes from Russia."
És valóban, a temperatura nagyobb változásaitól megóv bennünket az, hogy mig egyfelől az északi szelektől az argueil-i erdő, másfelől a nyugati szelektől a Saint-Jean-hegy védi községünket, másrészt a meleget, mely, egyesülve a folyó kigőzölgésével és a réten legelő temérdek állat kipárolgásával, tekintettel arra, hogy ez a kipárolgás sok ammoniákot tartalmaz, vagyis: nitrogént, hidrogént és oxigént (nem, csak nitrogént és hidrogént) ... a meleget, mely felszíván a föld nedvességét, mindeme kiválasztásokat összeelegyiti, úgyszólván csomóba gyűjti, s magához vonván az atmoszférában felhalmozódott villámosságot, már tudniillik olyankor, mikor a levegő telítve van villámossággal, végre is veszedelmes miazmáknak adhatna életet, a hogy a tropikus vidékeken történik... a meleget, mondom, jelentékenyen mérséklik, s épp ott, a hol jön, vagyis inkább, a honnan jönne, tudniillik délről, a délkeleti szelek, a melyeknek a Szajnán át kell jönniök, s itt annyira lehülnek, mintha egyenesen Oroszországból kaptuk volna őket!