The Pickwickians had no sooner dismounted than they were surrounded by a branch mob of the honest and independent, who forthwith set up three deafening cheers, which being responded to by the main body (for it's not at all necessary for a crowd to know what they are cheering about), swelled into a tremendous roar of triumph, which stopped even the red-faced man in the balcony.
Alig szálltak le a pickwickisták a kocsiról, máris körülfogta őket egy csomó derék és független polgár, akik rögtön megeresztettek három harsogó éljent, melyet átvett az egész sokfejű nép (mert a tömegnek egyáltalán nem szükséges tudnia, hogy miért éljenez), s a harsogásuk végül olyan dörgő diadalordítássá dagadt, hogy még a vörös képű úriembert is elnémította az erkélyen.