He had just left the Countess Bonin, with whom he had danced the first round of the waltz, and looking round his domain – that is to say, a few couples who had begun to dance – he noticed Kitty just coming in. He approached her at that peculiar free and easy amble natural only to Masters of Ceremonies, bowed, and, without even asking her consent, put his arm round her slim waist.
Alig hogy Bonina grófnőt, a kivel a keringő első fordulóját tánczolta, a helyére vezette, végignézett a háznépén, vagyis néhány tánczra perdülő páron, megpillantotta Kitit, avval a különös, fesztelen tánczlépéssel, mely csaknem kizárólag a bálrendezők sajátja, odaszökött hozzá, meghajtotta magát, s meg se kérdezvén tőle, akar-e tánczolni, fölemelte a kezét, hogy karcsú derekát átkarolja.