D’Artagnan, who, as we have said, was exceedingly prudent for a young man of twenty, then remembered his suspicions regarding Milady. He launched into a eulogy of his Eminence, and said that he should not have failed to enter into the Guards of the cardinal instead of the king’s Guards if he had happened to know M. de Cavois instead of M. de Treville.
D'Artagnan, mint tudjuk, húsz éve ellenére igen óvatos volt, és egyszeriben feltámadt minden gyanúja miladyvel szemben; agyba-főbe dicsérte hát Őeminenciáját, és azt mondta a hölgynek, minden bizonnyal a bíboros gárdistája lett volna, és nem a királyé, ha Tréville úr helyett például Cavois urat ismerhette volna meg.