Lygia seemed to her a miracle, a sort of divine vision, something beloved of the gods, a hundred times more beautiful than all the flowers in Cæsar's garden, than all the statues in his palace.
S csodának, valamiféle isteni látomásnak, istenek szerelmének látta Lygiát, aki százszorta szebb, mint Caesar kertjének minden virága, mint palotájának minden szobra.