But under no sufferings, in no misfortunes, the subject of poverty and obloquy, the remembrance of that blessing never left him; it constantly gleamed over the images of the past, shedding a holy radiance around his saddest hours of despondency; it cheered the prospect of the future with the prayers of a pious spirit; and it brought the sweet assurance of having faithfully discharged the sacred offices of filial love.
De bárhogyan sújtotta is a szenvedés, a balsors, s nyomor és a gyalázat - ennek az áldásnak az emléke nem hagyta el többé soha; mindig átvilágított a múlt képein, mennyei sugárkörbe foglalta a csüggedés legszomorúbb óráit, egy jámbor lélek fohászaival reményt adott a jövendőre, s Harvey érezhette az édes megnyugvást, amely a fiúi szeretet megszentelt kötelességének hű és igaz teljesítéséből fakad.