"I liked bonbons too in those days, Miss Eyre, and I was _croquant_--(overlook the barbarism)--_croquant_ chocolate comfits, and smoking alternately, watching meantime the equipages that rolled along the fashionable streets towards the neighbouring opera-house, when in an elegant close carriage drawn by a beautiful pair of English horses, and distinctly seen in the brilliant city-night, I recognised the 'voiture' I had given Celine.
Csokoládébonbont ropogtattam - igen, Eyre kisasszony, bocsássa meg azt a barbárságot -, felváltva szivaroztam, és csokoládét ropogtattam, és közben a fogatokat is néztem, amelyek az előkelő utcákon a közeli Opera felé igyekeztek. Egyszerre egy elegáns, csukott kocsiban, amely elé két gyönyörű angol ló volt fogva, a fényesen világított utcán tévedhetetlenül felismertem azt a fogatot, amelyet én adtam Céline-nek.