DARYA ALEXANDROVNA WAS THERE in a dressing-jacket, with her large frightened eyes, made more prominent by the emaciation of her face, and her knot of thin plaits of once luxurious and beautiful hair. The room was covered with scattered articles, and she was standing among them before an open wardrobe, where she was engaged in selecting something.
Alexandrovna Darja, koftocskában, valamikor sűrű és rendkívül szép, most azonban immár gyérűlő hajának, a tarkóján csigába szedett fürteivel, sovány és beesett arczczal, nagy és az arcz soványságától kidülledt, ijedt tekintetü szemekkel állt a szobában, szanaszét hányt holmi közepette, egy nyitott almáriom előtt, a melyből valamit válogatott.