There Passepartout beheld beautiful fir and cedar groves, sacred gates of a singular architecture, bridges half hid in the midst of bamboos and reeds, temples shaded by immense cedar-trees, holy retreats where were sheltered Buddhist priests and sectaries of Confucius, and interminable streets, where a perfect harvest of rose-tinted and red-cheeked children, who looked as if they had been cut out of Japanese screens, and who were playing in the midst of short-legged poodles and yellowish cats, might have been gathered.
Csodás fenyő- és cédrusallék sorakoztak itt; különös szerkezetű szent kapuk, bambusz- és nádbozótok közt szunnyadó hidak, százados cédrusfák roppant és mélabús lombkoronája alatt megbúvó templomok és bonckolostorok, melyek homályán buddhista papok és Konfucius vallásának hívei tengetik életüket, utcák vonulnak végeláthatatlanul, rózsás képű, vörös arcú gyerekek falkáitól népesen, mintha japán falvédőkről lépett volna le valamennyi pöttöm emberpalánta; ott játszadoztak kurta lábú uszkárok és zsemleszínű, csonka farkú, lusta és hízelgő macskák között.