Levin could not listen to the second part of the concert, for Pestsov, who stood beside him, talked all the while and found fault with the piece because of its unnecessary and sickly affectation of simplicity, comparing it with the simplicities of the pre-Raphaelite school of painting.
A műsor második számát Levin már nem hallotta. Peszczov, a ki odaállt mellé, csaknem egész idő alatt beszélt, lerántván ezt a darabot túlzott, ízléstelen és szinte léktelen egyszerűsége miatt, s összehasonlítván azt a festészetben a prerafaeliták egyszerűségével.