All the way, and in proportion as the corridors became more deserted, d’Artagnan wished to stop the young woman, seize her and gaze upon her, were it only for a minute; but quick as a bird she glided between his hands, and when he wished to speak to her, her finger placed upon her mouth, with a little imperative gesture full of grace, reminded him that he was under the command of a power which he must blindly obey, and which forbade him even to make the slightest complaint. At length, after winding about for a minute or two, Mme. Bonacieux opened the door of a closet, which was entirely dark, and led d’Artagnan into it.
Egész úton szerette volna - s minél néptelenebb folyosókon jártak, annál inkább - karjába zárni, szemével falni a fiatalasszonyt, ha csak egy pillanatra is, ő azonban, mint egy fürge kis madár, egyre kisiklott a kezéből, és ha a férfi beszélni akart, bájosan, parancsoló mozdulattal ajkához illesztette ujjacskáját, és emlékeztette rá, hogy olyan hatalmat szolgál, melynek vak engedelmességgel tartozik: még csak egyetlen zokszava sem lehet.