Serezha, dressed all in white, was standing by a table under a looking-glass, and arranging some flowers he had brought, with bent head and back, showing that strained attention familiar to her in which he resembled his father.
Szerjozsa egészen fehérbe öltözve állt az asztalnál a tükör alatt, s meggörbűlt háttal és lehajtott fejjel, feszűlt figyelem kifejezésével az arczán, melyet az anyja jól ismert, s a melyben hasonló volt az apjához, babrált azokkal a virágokkal, melyeket magával hozott.