She was surprised sometimes at the atrocious conjectures that came into her thoughts, and she had to go on smiling, to hear repeated to her at all hours that she was happy, to pretend to be happy, to let it be believed.
Néha magát is meglepte, hogy milyen iszonyú sejtelmek járnak a fejében; és tovább is mosolyognia kellett, folyton azt hallania, hogy mindenki boldognak tartja, úgy tennie, mintha csakugyan az volna, elhitetnie az emberekkel, hogy nem tévednek, ő boldog!