Vronsky and Anna were talking in the hushed voice in which – partly not to offend the artist, and partly not to utter aloud a stupid remark such as is so easily made when speaking about art – people generally talk at picture exhibitions.
Vronszkij és Anna szintén beszéltek valamit azon a halk hangon, a melyen, - részben azért, hogy a művészt ne sértsék, részben pedig, hogy ne mondjanak hangosan valami ostobaságot, a mi, művészetről szólván, olyan könnyen megesik, - a képkiállításokon rendszerint beszélni szoktak.