Smiling slightly, Vronsky continued his conversation with Sviyazhsky, evidently having no desire to start a conversation with Levin; but Levin, while talking to his brother, kept looking round at Vronsky, trying to think of something to say to him, in order to mitigate his rudeness.
Vronszkij könnyedén elmosolyodva, tovább beszélt Szvijazsszkij-val, nyilván semmi kedve se lévén szóba állani Levinnel; de Levin, miközben a bátyjával beszélt, folyton Vronszkij felé pislogott, azon tünődvén, miről beszélhetne vele, hogy iménti gorombaságát helyre hozza.