There was I, then, mounted aloft; I, who had said I could not bear the shame of standing on my natural feet in the middle of the room, was now exposed to general view on a pedestal of infamy.
Ott álltam hát kipellengérezve. Én, aki azt mondtam, hogy még a magam lábán sem tudnék, szégyenszemre, az osztály közepén állni.