This speech was perfectly agreeable to Cacambo. A fondness for roving, for making a figure in their own country, and for boasting of what they had seen in their travels, was so powerful in our two wanderers that they resolved to be no longer happy; and demanded permission of the King to quit the country.
Cacambonak megnyerte tetszését ez az okoskodás: szivesen járja be az ember a világot, aztán eldicsekszik övéi között és fitogtatja tapasztalatait; két jámbor utasunk megelégelte a boldogságot és elhatározta, hogy engedélyt kér ő felségétől a távozásra.