While this dirge was sung, in a low and melancholy tone, by the female choristers, the others were divided into two bands, of which one was engaged in bedecking, with such embroidery as their skill and taste could compass, a large silken pall, destined to cover the bier of Athelstane, while the others busied themselves in selecting, from baskets of flowers placed before them, garlands, which they intended for the same mournful purpose.
Mialatt a női kar tagjai ezt a gyászdalt énekelték halkan és bánatosan, a többi nő, két csoport­ba osztva, más munkával foglalatoskodott. Az egyik csoport egy nagy selyemleplet hímzett olyan ügyesen és ízlésesen, amennyire képességeitől kitelt; a lepelnek az volt a rendeltetése, hogy Athelstane koporsóját takarják be vele; a többiek előtt virágokkal telerakott kosarak álltak; ezekből válogattak megfelelő virágszálakat, és koszorúba kötötték, hogy a koporsót díszítsék vele.