It is worthy of remark, that Mr. Martin's face was horribly convulsed as he shook hands with Sam at parting, and that he gave vent to a smile and an oath simultaneously; from which tokens it has been inferred by those who were best acquainted with that gentleman's peculiarities, that he expressed himself much pleased with Mr. Weller's society, and requested the honour of his further acquaintance.
Megemlíthetjük még, hogy Martin rettenetes arcot vágott, amikor búcsúzáskor Samuel kezet fogott vele - egyszerre mosolygott és káromkodott, s ezekből a jelekből azt következtették, akik Martin úr sajátságait legjobban ismerték, hogy Weller úr társasága nagyon megtetszett neki, s hogy igényt tart további ismeretségre.