The island then appeared in all its extent and under a new aspect, with the varied panorama of its shore from Claw Cape to Reptile End, the forests in which dark firs contrasted with the young foliage of other trees and overlooked the whole, and Mount Franklin whose lofty head was still whitened with snow.
Szemük előtt ekkor merőben új nézőpontból bontakozott ki a sziget látképe, a Karom-foktól a Kígyó-félszigetig terjedő változatos tengerszegély, az erdőségek rügyező, zsenge lombozata, amelyből itt is, ott is fölhorgadt a sudár toboztermők csúcsa, a sziget fölé tornyosuló Franklin-hegy, ormán fehérlő hófoltokkal.