But his mother was to be punished still more for what she had done, as hardly had his sister arrived home in the evening than she noticed the change in Gregor's room and, highly aggrieved, ran back into the living room where, despite her mothers raised and imploring hands, she broke into convulsive tears. Her father, of course, was startled out of his chair and the two parents looked on astonished and helpless; then they, too, became agitated; Gregor's father, standing to the right of his mother, accused her of not leaving the cleaning of Gregor's room to his sister; from her left, Gregor's sister screamed at her that she was never to clean Gregor's room again; while his mother tried to draw his father, who was beside himself with anger, into the bedroom; his sister, quaking with tears, thumped on the table with her small fists; and Gregor hissed in anger that no-one had even thought of closing the door to save him the sight of this and all its noise.
Alighogy a húga észrevette este a változást Gregor szobájában, már szaladt is be a nappaliba, mélyen megsértve, és bár anyja esdekelve kitárta karját, sírógörcsben tört ki, amit a szülők - az apa természetesen felriadt karosszékében - először csak csodálkozva és tétlenül szemléltek, majd lassan ők is feleszméltek: az apa jobb felé szemrehányást tett az anyjának, hogy miért nem bízta lányára Gregor szobájának a takarítását, bal felé viszont rákiabált lányára, hogy soha többé nem takaríthat Gregor szobájában; közben az anya megpróbálta bevonszolni a hálószobába az apát, aki már nem volt ura önmagának, a leány, akit rázott a zokogás, kis öklével az asztal püfölte; Gregor pedig hangosan sziszegett dühében, hogy senkinek sem jut eszébe becsukni az ajtót, és megkímélni őt ettől a látványtól és lármától.