The next morning poor, jaded, famished Passepartout said to himself that he must get something to eat at all hazards, and the sooner he did so the better. He might, indeed, sell his watch; but he would have starved first.
módfelett hosszúra nyúlik Passepartout másnap úgy érezte magát, mint akit mozsárban törtek össze; éhség gyötörte, és mindegyre az járt az eszében, hogy lesz, ami lesz, ennie kell valamit, mégpedig annál jobb, minél hamarább.