As is usual with people for whom life has been turned into one single passion, Vinicius thought of all this through the medium of his love for Lygia; and in the light of those flashes he saw one thing distinctly, that if Lygia was in the cemetery, if she confessed that religion, obeyed and felt it, she never could and never would be his mistress.
Mindezeket Lygia iránti szerelmén át mérlegelte, mint általában az olyan emberek, akiknek élete egyetlen szenvedéllyé válik, s e villámlások fényénél egy dolgot látott világosan: azt, hogy ha Lygia itt van a temetőben, ha e tanokat vallja, hallgatja és érzi, akkor sosem lesz az ő szeretője.