She had unconsciously connected the fates of Dunwoodie and Isabella in her imagination, and she felt, with the romantic ardor of a generous mind, that she was serving her former lover most by exhibiting kindness to her he loved best.
Képzeletében önkéntelenül is egybekapcsolta Dunwoodie és Isabella sorsát, s nagylelkű és romantikusan hevülő szívével úgy érezte, hogy akkor teszi a legnagyobb szolgálatot volt szerelmesének, ha kedvesen bánik azzal, akit a fiatalember most szeret.