There is first to note that, whereas in other principalities the ambition of the nobles and the insolence of the people only have to be contended with, the Roman emperors had a third difficulty in having to put up with the cruelty and avarice of their soldiers, a matter so beset with difficulties that it was the ruin of many; for it was a hard thing to give satisfaction both to soldiers and people; because the people loved peace, and for this reason they loved the unaspiring prince, whilst the soldiers loved the warlike prince who was bold, cruel, and rapacious, which qualities they were quite willing he should exercise upon the people, so that they could get double pay and give vent to their own greed and cruelty.
Először is meg kell jegyezni, hogy míg a fejedelemnek csak az urak törtetésével és a nép követelőzésével kell szembeszállnia, a római császároknak egy harmadik baja is volt: tűrniük kellett a katonák kegyetlenségét és mohóságát. Ez olyan súlyos volt, hogy többeknek romlását okozta; lévén nehéz egyszerre kielégíteni a népet és a katonákat, mert a nép a nyugalmat, tehát a szerény fejedelmet szereti, a katonák viszont a harcias fejedelmet, vagyis azt, aki szégyent nem ismer, kegyetlen és martalóc.