When a Sunday-school superintendent makes his customary little speech, a hymn-book in the hand is as necessary as is the inevitable sheet of music in the hand of a singer who stands forward on the platform and sings a solo at a concert--though why, is a mystery: for neither the hymn-book nor the sheet of music is ever referred to by the sufferer.
Bár rejtélyes, hogy miért, mert az igazgató úr se használta az énekeskönyvet, ahogy az énekesek se néztek soha a kottába. Az igazgató úr vékony, harmincöt éves ember volt, haját rövidre nyíratta, hegyes kecskeszakállt és magas keménygallért viselt, amely majdnem a füléig ért, és csúcsai szinte a szája szögletéig emelkedtek.