All is still: he again advances: he bends above her; a light veil rests on her features: he lifts it, bends lower; now his eyes anticipate the vision of beauty--warm, and blooming, and lovely, in rest.
Csend van; az ifjú megint előremerészkedik, szerelmese fölé hajol; a nő arcát könnyű fátyol borítja, az ifjú föllebbenti a fátyolt, mélyebbre hajlik.