Emma, her chin sunken upon her breast, had her eyes inordinately wide open, and her poor hands wandered over the sheets with that hideous and soft movement of the dying, that seems as if they wanted already to cover themselves with the shroud.
Emma állát mellére csüngesztve és szemhéjait rettenetesen kinyitva feküdt ágyán: s szegény keze nehézkesen tapogatózott a vászon takarón, a haldoklóknak azzal a lassú, iszonyú mozdulatával, a melylyel mintha már a szemfödelet keresnék, hogy eltakarják magukat örökre.