And when the difficulties of the stile were at last surmounted, and they once more entered on the open field, old Wardle informed Mr. Pickwick how they had all been down in a body to inspect the furniture and fittings- up of the house, which the young couple were to tenant, after the Christmas holidays; at which communication Bella and Trundle both coloured up, as red as the fat boy after the taproom fire; and the young lady with the black eyes and the fur round the boots, whispered something in Emily's ear, and then glanced archly at Mr. Snodgrass; to which Emily responded that she was a foolish girl, but turned very red, notwithstanding; and Mr. Snodgrass, who was as modest as all great geniuses usually are, felt the crimson rising to the crown of his head, and devoutly wished, in the inmost recesses of his own heart, that the young lady aforesaid, with her black eyes, and her archness, and her boots with the fur round the top, were all comfortably deposited in the adjacent county.
Miután végre szerencsésen túljutottak az akadályon s megint kiértek a szabad mezőre, az öreg Wardle elmondta Pickwick úrnak, hogy valamennyien elmentek megnézni az új ház berendezését és fölszerelését, ahová a fiatal pár a karácsonyi ünnepek után be fog költözni; Bella és Trundle úr ennek hallatára olyan vörösek lettek, mint a hájas fiú a söntésben a tűz mellett; a prémtopánkás, fekete szemű kisasszony pedig súgott valamit Emily fülébe, s aztán Snodgrass úrra kacsintott, mire Emily azt felelte neki, hogy ne beszéljen bolondokat, de azért nagyon elpirult, Snodgrass úr pedig, aki szerény volt, mint a legtöbb finom elme, érezte, hogy elvörösödik a feje búbjáig és a fent nevezett fiatal hölgyet a fekete szemével, huncut kacsintásával és prémes topánkáival együtt szíve mélyéből oda kívánta, ahol a bors terem.