Levin, at last!' he said, scrutinizing the approaching Levin with a friendly mocking smile. 'How is it you deign to look me up in this den?' he asked; and not contented with pressing his friend's hand, he kissed him.
Levin, no végre! - mondotta szivélyes és gúnyos mosolylyal, s a feléje tartó Levint végigmérve. - Hogy-hogy' nem átallottál engem fölkeresni ebben az oduban? - kérdezte tőle Arkágyevics Sztepán, nem érvén be azzal, hogy megszorongatta a kezét, hanem össze is csókolta őt. - Rég itt vagy már?