Tarvin had undeceived him leisurely, in such moments as he most felt the need of doing something, and the Kathiawar, though never grateful, was at least civil.
De Tarwin azokban a pillanatokban, amelyekben legjobban dühöngött benne a cselekvési vágy, alaposan meggyőzte őt tévedéséről és a csődör, ha nem is nagy hálával, de lassanként beletörődött.