With these words, Wardle shook Mr. Pickwick's hand once more, and, having done the same by Perker, threw himself into an arm-chair, his jolly red face shining again with smiles and health.
Wardle úr ismét megrázta Pickwick úr kezét, s miután kezet szorított Perker úrral is, bele­vetette magát egy karosszékbe; szép piros arca csak úgy sugárzott a derűtől és a vidámságtól.