My uncle and I gazed on each other with haggard eyes, clinging to the stump of the mast, which had snapped asunder at the first shock of our great catastrophe.
A nagybátyám is, én is elboruló szemmel néztük, mi történik körülöttünk. Az árboc csonkjának támaszkodtunk: a szerencsétlenség pillanatában az árboc ugyanis kettétört.