She had read "Paul and Virginia," and she had dreamed of the little bamboo-house, the nigger Domingo, the dog Fidele, but above all of the sweet friendship of some dear little brother, who seeks red fruit for you on trees taller than steeples, or who runs barefoot over the sand, bringing you a bird's nest.
Olvasta Pál és Virginiá-t és sokat álmodozott a bambusznád-házacskáról, a néger Domingoról és Fidélről, a kutyáról, de legkivált arról az édes barátságról, amelylyel egy jó kis bátyóka viseltetik kis barátnője iránt, akinek piros gyümölcsöt szed toronynál magasabb, óriási fákról, vagy madárfészket hoz, mezitláb szaladva a fövenyben.