Aramis, confiding in the address of Bazin, made a pompous eulogium on his candidate. Finally, d’Artagnan had entire faith in the bravery of Planchet, and reminded them of the manner in which he had conducted himself in the ticklish affair of Boulogne.
Ki-ki a magáé mellett kardoskodott; Athos Grimaud-t javasolta: kevés beszédű, és csak akkor szólal meg, ha gazdája leveszi szájáról a lakatot; Porthos Mousquetont magasztalta: kemény legény az, négy közönséges ellenfél meg sem kottyan neki; Aramis Bazint dicsérte ékesszólóan, főleg az ügyességét; végül D'Artagnan Planchet-ért tüzelt: újra elmondta, milyen bátor, s hogy megállta a sarat a boulogne-i kutyaszorítóban.