There was this amiable Sviyazhsky, who kept his opinions only for social use, and evidently had some other bases of life which Levin could not discern, while with that crowd, whose name is legion, he directed public opinion by means of thoughts foreign to himself; and that embittered landowner with perfectly sound views he had wrung painfully from life, but wrong in his bitterness toward a whole class, and that the best class in Russia, and Levin's own discontent with his own activity, and his vague hope of finding a remedy for all these things – all this merged into a feeling of restlessness and expectation of a speedy solution.
Ez a kedves Szvijazsszkij, a ki csak a társadalmi szükséglet czéljából tartogatta a gondolatait, s a kinek nyilván egészen más, és Levin előtt ösmeretlen életelvei voltak, és a ki e mellett a tömeg segítségével, a melynek a neve légió, reá nézve idegen gondolatokkal irányította a közvéleményt; ez a mérges birtokos, a kinek teljesen igaza volt az élet által belőle kicsikart okoskodásokban, de nem volt igaza abban, hogy haragjában egy egész osztály, Oroszország legderekabb osztálya ellen fordúlt; azután a maga tevékenységével való elégedetlensége, s az a homályos remény, hogy minderre lehetséges lesz valami írt találni, - mindez valami benső izgalom érzésévé, s a közeli megoldás reménységévé olvadt össze benne.