She, with all the reliance of affection, reposed in security on the assurance of Dunwoodie, without harassing herself with doubts that she possessed not the means of satisfying; but believing her lover able to accomplish everything that man could do, and retaining a vivid recollection of the manner and benevolent appearance of Harper, she abandoned herself to all the felicity of renovated hope.
A szerelem arra késztette, hogy tökéletesen megbízzék Dunwoodie kijelentésében, s nem gyötörte magát kétségekkel, amelyeket hiába próbált volna elaltatni; szentül meg volt győződve, hogy a kedvese mindent véghez tud vinni, amire ember egyáltalán képes, s élénken emlékezve Harper szavaira és jóindulatú magatartására, fenntartás nélkül átengedte magát a felújult reményből fakadó boldogságnak.