He thought he saw a shadow behind the window in the room; but the curtain, sliding along the pole as though no one were touching it, slowly opened its long oblique folds that spread out with a single movement, and thus hung straight and motionless as a plaster wall.
Mintha az egyik ablak mögött, a szobában, valami árnyékot pillantott volna meg; de a függöny, mely ki volt kapcsolódva a függönytartóból, - a hogy olyankor szokott lenni, a mikor senki sincs mögötte, - olyan lassan rezegtette hosszú, görbe ránczait, mint a mikor csak a szellő lebegteti; aztán a ránczok egyszerre mind felpattantak és kibomlottak, s ettőlfogva a függöny olyan egyenes és olyan mozdulatlan maradt, mint egy gipszfal.