He considered everything and estimated everything; hence her face, rosy and clear, her fresh lips, as if set for a kiss, her eyes blue as the azure of the sea, the alabaster whiteness of her forehead, the wealth of her dark hair, with the reflection of amber or Corinthian bronze gleaming in its folds, her slender neck, the divine slope of her shoulders, the whole posture, flexible, slender, young with the youth of May and of freshly opened flowers.
Mindent észrevett, és mindent felbecsült: vagyis rózsaszínű, áttetsző arcát, üde ajkait, melyek mintha csókra simulnának össze, a tenger azúr színében kéklő szemét, alabástromfehér homlokát, sűrű, sötét fürtjeit, melyeknek csigái hajlataikban a boros­tyán­kő vagy a korinthusi réz színében játszanak, könnyed nyakát és „isteni” hajlású vállait, karcsú, hajlékony alakját; melynek fiatalsága olyan, mint a május meg a frissen kipattant virág üdesége.