Mr. Pickwick was sitting at breakfast, alone, next morning (Sam being busily engaged in the cobbler's room, polishing his master's shoes and brushing the black gaiters) when there came a knock at the door, which, before Mr. Pickwick could cry 'Come in!' was followed by the appearance of a head of hair and a cotton-velvet cap, both of which articles of dress he had no difficulty in recognising as the personal property of Mr. Smangle.
Másnap reggel Pickwick úr egyedül ült az asztalnál (Sam a foltozóvarga szobájában nagy buzgalommal tisztogatta gazdája cipőit és kefélgette a bokavédőit), amikor valaki kopogtatott az ajtaján s mielőtt még Pickwick úr azt mondhatta volna, hogy - „szabad” - megjelent az ajtóban egy dús hajzat és egy bársonysipka. Pickwick úr mindkét holmiban könnyűszerrel ráismert Smangle úr tulajdonára.