Both for Vronsky and for Anna life in Moscow in the heat and dust, when the sun no longer shone as in spring but burned as in summer, when all the trees on the boulevards had long been in leaf and the leaves were already covered with dust, was intolerable; nevertheless they did not move to Vozdvizhensk, as they had long ago decided to do, but stayed in Moscow, which had become obnoxious to them both, because of late there had not been harmony between them.
Vronszkij is, Anna is immár tűrhetetlennek találta a moszkvai életet, abban a forróságban és porban, a mikor a nap már nem tavasziasan, hanem nyáriasan sütött, s a körútakon a fák teljes lombdíszükben állottak, s ezek a lombok el voltak lepve porral; de azért még mindig nem költöztek át Vozdvizsenszkoe-ba, a mit pedig már régen elhatároztak volt, hanem tovább is ott éltek Moszkvában, noha ezzel már torkig voltak mind a ketten, tisztán csak azért, mert az utóbbi időben nem volt meg köztük az egyetértés.