Genuine pity possessed him, too, and her words went to his soul so thoroughly that when she began to thank him and assure him that Pomponia would love him for his goodness, and that she herself would be grateful to him all her life, he could not master his emotion, and it seemed to him that he would never be able in life to resist her prayer.
Olyan őszinte részvét fogta el, s a leány szavai annyira a lelkébe hatoltak, hogy amikor Lygia hálálkodott, s biztosította, hogy Pomponia nagyon megszereti jóságáért, őpedig egész életében hálás lesz neki, nem bírt uralkodni megindultságán, s úgy érezte, hogy soha meg nem bírná tagadni Lygia kérését.