Homais suffered as he listened to this discourse, and he concealed his discomfort beneath a courtier's smile; for he needed to humour Monsier Canivet, whose prescriptions sometimes came as far as Yonville. So he did not take up the defence of Bovary; he did not even make a single remark, and, renouncing his principles, he sacrificed his dignity to the more serious interests of his business.
Homaisnak igen rosszúl esett ezt a kifakadást végig hallgatnia, de rosszkedvét egy udvarfi mosolygásával leplezte, mert nem akarta magára haragitani Canivet urat, a kinek a reczeptjei néha Yonvilleba is eljutottak; azért nem kelt Bovarynak a védelmére, sőt a legcsekélyebb észrevételt se koczkáztatta meg, hanem cserben hagyva elveit, feláldozta méltóságérzetét üzlete komolyabb érdekének.