Unable to tear his hand from the cross, Crispus strained awfully. He was terrible,--a living skeleton; unbending as predestination, he shook his white beard over Nero's podium, scattering, as he nodded, rose leaves from the garland on his head.
S ő, aki már életében is olyan volt, mint egy csontváz, átszegezett kezét nem bírva elszakítani a keresztfától, rettenetesen, félelmetesen széjjelfeszítve rázta meg fehér szakállát Nero emelvénye fölött, s a fején levő koszorúból hullatta lefelé a rózsaszirmokat.