Feeling that he and the other riders were the centre toward which all eyes were turned, Vronsky, in the highly-strung state which generally made his movements calm and deliberate, approached his horse.
Vronszkij érezte, hogy a többi versenyzőkkel együtt ő az a központ, a melyre most minden szem irányozva van, s a feszűltségnek abban az állapotában, a melyben rendszerint lassukká és nyugodtakká szoktak válni a mozdulatai, odament a lovához.