During the delivery of the oration, Mrs. Weller sobbed and wept at the end of the paragraphs; while Sam, sitting cross- legged on a chair and resting his arms on the top rail, regarded the speaker with great suavity and blandness of demeanour; occasionally bestowing a look of recognition on the old gentleman, who was delighted at the beginning, and went to sleep about half-way.
A prédikáció alatt Wellerné minden újabb bekezdés után nagyokat nyögött és zokogott, oldalvást ülve a székén s a támlájára könyökölve; szelíd és bűnbánó ábrázattal nézte a szónokot; néha-néha sokatmondó pillantást vetett az öreg Weller úrra, aki eleinte nagyon jól mulatott, de már a prédikáció közepe táján elszundikált.