When Anna returned with her hat and mantle on, and stood beside him toying with her sunshade with quick motions of her beautiful hand, Vronsky with a feeling of relief turned from Golenishchev's eyes which were fixed on him plaintively. With renewed love he glanced at his charming companion, so full of vitality and joy.
Mikor Anna felöltőben és kalappal a fején belépett, s szép kezének gyors mozdulataival játszott az ernyőjével és oda állt mellé, Vronszkij a megkönnyebbülés érzésével tért ki Goleniscsev panaszos szemeinek merően rászegezett tekintete elől és új szerelemmel nézett bájos, élettől és örömtől duzzadó barátnőjére.