"The gentleman is quite right," said Martin, "he tells you nothing but the truth. I happened to be at Paris when Miss Monimia made her exit, as one may say, out of this world into another. She was refused what they call here the rites of sepulture; that is to say, she was denied the privilege of rotting in a churchyard by the side of all the beggars in the parish. They buried her at the corner of Burgundy Street, which must certainly have shocked her extremely, as she had very exalted notions of things."
Igen, valóban ugy van, mondá Martin; az apátnak igaza van; éppen Párisban voltam, midőn Monime kisasszony, amint mondani szokás, a másvilágra költözött, megtagadták tőle azt, amit az emberek végtisztességnek neveznek, vagyis azt, hogy a város többi koldusaival együtt porladjon egy temetőben; társaságától elkülönitve temették el, a Bourgogne-utca végén; ez végtelen fájdalmat okozhatott neki, mert igen nemes lélek volt.