Mr. Winkle was too anxious to hear what was to follow to express much wonderment at this extraordinary coincidence, marvellous as it was; so Mr. Ben Allen, after a tear or two, went on to say that, notwithstanding all his esteem and respect and veneration for his friend, Arabella had unaccountably and undutifully evinced the most determined antipathy to his person.
Winkle úr sokkal kíváncsibb volt a folytatásra, semhogy ezen a különös véletlenen valami nagyon tudott volna csodálkozni, bármennyire csodálatos volt is. Ben Allen úr tehát, miután kitörölt a szeméből egy-két könnyet, rátért arra, hogy bármennyire tiszteli és becsüli és szereti ő a barátját, Arabella minden józan ok nélkül, a belátás és kötelesség ellenére, a leghatáro­zottabban ki nem állhatja Bob Sawyert.