The couple were thus revealed to me clearly: both removed their cloaks, and there was 'the Varens,' shining in satin and jewels,--my gifts of course,--and there was her companion in an officer's uniform; and I knew him for a young roue of a vicomte--a brainless and vicious youth whom I had sometimes met in society, and had never thought of hating because I despised him so absolutely.
Mind a ketten levették a köpenyüket, és ott állt "a Varens", ahogy Párizs hívta, fényes selyemben, csillogó ékszerekkel - mondanom sem kell, hogy mindent tőlem kapott -, és mellette a másik, tiszti egyenruhában. Ráismertem a vicomte úrra, néha találkoztam vele társaságban, ostoba és züllött fiatalember volt, egy ifjú roué, arra sem érdemesítettem soha, hogy gyűlöljem, annyira megvetettem.