These words struck Vinicius; and when he returned home, he began to think that in truth, perhaps, the goodness and charity of Christians was a proof of their incompetience of soul.
Viniciust meglepték ezek a szavak, s mikor hazatért, gondolkozóba esett afelett, hogy a keresztények jósága és irgalmassága nem lelkük ügyefogyottságát bizonyítja-e valóban.