Miss Peyton and her niece flew, with a rapture that was blessed with a momentary forgetfulness of all but her preservation, to receive Sarah from the trooper; but the vacant eye and flushed cheek restored them instantly to their recollection.
Miss Peyton és unokahúga boldogan röpült a kapitány felé: csak azt látták, hogy Sarah él, s minden egyébről megfeledkeztek az első pillanatban; de a leány zavaros szeme és kigyúlt arca csakhamar ismét feltámasztotta aggódásukat.