At a distance lower down was seen the gleaming Tiber; beyond was the Campus Martius; higher up, the Mausoleum of Augustus; below that, the gigantic baths just begun by Nero; still lower, Pompey's theatre; and beyond them were visible in places, and in places hidden by other buildings, the Septa Julia, a multitude of porticos, temples, columns, great edifices; and, finally, far in the distance, hills covered with houses, a gigantic resort of people, the borders of which vanished in the blue haze,--an abode of crime, but of power; of madness, but of order,--which had become the head of the world, its oppressor, but its law and its peace, almighty, invincible, eternal.
A távolban, kissé mélyebben, látszott a csillogó Tiberis, s túlsó parton a Marsmező, fentebb Augustus mauzóleuma, lentebb az óriási thermák, amelyeket Nero most kezdett építtetni, s még lejjebb Pompeius színháza, mögötte pedig részint jól láthatóan, részint más épületektől eltakarva a Saepta Iulia, a rengeteg porticus, templom, oszlop, egymás felé tornyosuló épületek, végül a messze távolban házakkal megtűzdelt halmok, egy óriási emberi hangyaboly, melynek széle beleolvadt a kéklő ködbe, a bűn, de egyszersmind az erő, az őrület, de egyszersmind a rend fészke, egy mindenható, legyőzhetetlen és örök város, mely a világ fejévé és elnyomójává, de egyszersmind törvényévé és békéjévé vált.