IN THE SLANTING SHADOW of a pile of sacks heaped up on the platform, Vronsky, in a long overcoat, his hat pulled down low and his hands in his pockets, was walking up and down like an animal in a cage, turning sharply every twenty paces.
Vronszkij az ő hosszú felöltőjében és hátracsapott kalapjában, zsebredugott kézzel, mint a vadállat járt föl és alá a perronon a zsákok ferde, esteli árnyékában, s minden húsz lépés után hirtelen megfordúlt.