'C'est moi, n'est-ce pas?' [It's I, is it not?] And having received an answer in the affirmative, Oblonsky – forgetting the request he had wanted to make to Lydia Ivanovna, forgetting his sister's affairs, and with the one desire to get away from there as quickly as possible – went out on tiptoe, and ran out into the street as from an infected house. After which he talked and joked for a long time with an izvoshchik, trying to regain his senses as soon as possible.
C'est moi, n'est ce pas? - És igenlő választ kapván, Arkágyevics Sztepán még arról is megfeledkezvén, a mit Ivanovna Lydiától kérni akart, meg a húga ügyéről is, attól a vágytól sarkalva, hogy innét mielőbb kiszabaduljon, lábujjhegyen kiment, s mint valami megmételyezett házból sietett ki az utczára, a hol jó darabig elbeszélgetett és eltréfált a kocsisával, iparkodván magát mielőbb észretéríteni.