We stood with bitter hearts on either side of the mangled body, overwhelmed by this sudden and irrevocable disaster which had brought all our long and weary labours to so piteous an end.
Mélyen elkeseredve, meggörnyedve őriztük szerencsétlen barátunk holttestét. A váratlan és immár helyrehozhatatlan katasztrófa annál is inkább lenyűgözött bennünket, mivel tisztában voltunk vele, mennyi nehéz munkánkat, igyekezetünket tette semmivé, egyetlen pillanat leforgása alatt.