One evening when Charles was listening to her, she began the same piece four times over, each time with much vexation, while he, not noticing any difference, cried—
Egy este, mikor Károly boldogan hallgatta a játékát, négyszer is ujra kezdte ugyanazt a zenedarabot, és folyton boszankodott, mialatt Károly, a ki nem vette észre, hogy Emma hibásan játszik, egyre lelkesedett: