Hour after hour had he sat on his mother's knee, and with childish sympathy watched the tears that stole down her face, and then crept quietly away into some dark corner, and sobbed himself to sleep.
Órák hosszat elült az anyja térdén és gyermeki részvéttel nézte a könnyeket, melyek a szegény asszony szemébe gyűltek s végiggördültek az arcán, aztán csöndesen elsompolygott egy sötét sarokba és ott sírdogált, míg el nem aludt.