It was clear that during Peter's long narrative some of them had visions. When he began to tell how, at the moment of Ascension, the clouds closed in under the feet of the Saviour, covered Him, and hid Him from the eyes of the Apostles, all heads were raised toward the sky unconsciously, and a moment followed as it were of expectation, as if those people hoped to see Him or as if they hoped that He would descend again from the fields of heaven, and see how the old Apostle was feeding the sheep confided to him, and bless both the flock and him.
Látszott, hogy Péter hosszas elbeszélése alatt némelyeknek látomásuk volt, mikor pedig arról kezdett beszélni, hogy a mennybemenetelkor az Úr lába alatt miként zárultak össze a felhők, és takarták el Őt az apostolok szeme elől, minden szem önkéntelenül az ég felé tekintett, s pillanatnyi várakozás következett, mintha ezek az emberek azt remélték volna, hogy még egyszer megpillantják, vagy ismét leszáll a földre az égi mezőkről, hogy lássa, miként legelteti az agg apostol a rábízott juhokat, s megáldja őt is meg nyáját is.