"Alas!" said d’Artagnan, with the most sentimental air he could assume, "can you be cruel enough to put such a question to me--to me, who, from the moment I saw you, have only breathed and sighed through you and for you?"
Ó jaj! - mondta D'Artagnan, és igyekezett minél érzelgősebben rezegtetni a hangját - kegyed igazán szívtelen! Tőlem kérdezi ezt, tőlem, aki mióta megláttam, kegyednek szentelem minden sóhajom, minden leheletem!