A horrible doubt came into my mind as I approached the door lest the dog might be loose, but I remembered that Toller had drunk himself into a state of insensibility that evening, and I knew that he was the only one in the household who had any influence with the savage creature, or who would venture to set him free.
Ahogy a kapuhoz közeledtem, egy pillanatra átjárt a jeges félelem: hátha szabadon van a kutya! De aztán eszembe jutott, hogy Toller az eszméletlenségig leitta magát az este, és tudtam, hogy rajta kívül a házban senki sem tud bánni azzal a vadállattal, így meg sem próbálják szabadon engedni.