And suddenly, out of the mysterious, terrible, and unearthly world in which he had been living for the last twenty-two hours, Levin felt himself instantaneously transported back to the old everyday world, but now radiant with the light of such new joy that it was insupportable.
És Levin egyszerre úgy érezte, hogy abból a titokzatos, borzalmas és nem erről a földről való világból, a melyben az utolsó huszonkét órán át élt, egy pillanat alatt visszazökkent az azelőtti, rendes világba, melyben azonban a boldogságnak olyan új káprázata ragyogott, hogy szinte alig bírta elviselni.