No one saw him, for all heads were turned to the arena; so he rose and as formerly in the vineyard of Cornelius he had blessed for death and eternity those who were intended for imprisonment, so now he blessed with the cross those who were perishing under the teeth of wild beasts. He blessed their blood, their torture, their dead bodies turned into shapeless masses, and their souls flying away from the bloody sand.
Őt senki sem nézte, mert minden szem az aréna felé fordult, ő tehát felállt, s mint annak idején Cornelius szőlőjében, áldása kísérte a halálba és az örök életre, akiket majd elfognak, s most is keresztjellel búcsú­zott a vadállatok agyarai között kimúló testvérektől, vérüktől, kínszenvedésüktől, alaktalan gyurmává roncsolt, élettelen testüktől és a véres homokról felszálló lelküktől.