For toward ten o'clock – the time when she generally said good-night to her son and often put him to bed herself before going to a ball – she felt sad at being so far from him, and, whatever they talked about, her thoughts kept returning to her curly-headed Serezha.
Úgy tíz óra tájban, a mikor rendszerint el szokott volt búcsúzni a fiától és gyakran, mielőtt bálba ment, maga szokta volt őt lefektetni, egyszerre elbúsúlta magát, hogy olyan messze van tőle, s bármiről beszéltek is neki, gondolatban mindig csak visszatért az ő göndörfürtös kis Szerjozsájához.