In the ground-floor front of a dingy house, at the very farthest end of Freeman's Court, Cornhill, sat the four clerks of Messrs. Dodson & Fogg, two of his Majesty's attorneys of the courts of King's Bench and Common Pleas at Westminster, and solicitors of the High Court of Chancery--the aforesaid clerks catching as favourable glimpses of heaven's light and heaven's sun, in the course of their daily labours, as a man might hope to do, were he placed at the bottom of a reasonably deep well; and without the opportunity of perceiving the stars in the day-time, which the latter secluded situation affords.
Egy piszkos, elhanyagolt ház földszinti szobájában, a Freeman’s Court legszélén, Cornhillben, négy írnok ült Dodson és Fogg urak irodájában, mely két úr hites és okleveles, bejegyzett köz- és váltóügyvéd volt a londoni legfelsőbb törvényszéknél, valamint a polgári bíróságnál Westminsterben, nemkülönben a Kancelláriánál. Fent nevezett írnokok napi munkájuk közben körülbelül annyi napfényt láttak és annyi világosságot kaptak, amennyiben része lehet egy olyan embernek, aki egy mély kút fenekén üldögél, nem számítva utóbbinak azt az előnyét, hogy a kút fenekéről nappal is láthatja a csillagokat.