Her father, purposely addressing Vronsky in a loud voice, had not finished what he was saying before she was quite ready to face Vronsky, and if need be to converse with him just as she conversed with the Princess Mary Borisovna; especially so that everything down to the lightest intonation and smile might be approved by her husband, whose unseen presence she seemed to feel above her at that moment.
Az apja, a ki czélzatosan, jó hangosan szólította meg Vronszkijt, még be se fejezte a mondókáját, s Kiti máris teljesen kész volt ránézni Vronszkijra, sőt szükség esetén akár beszélni is vele, éppen úgy, a mint Boriszovna Marja herczegnővel beszélt, s a mi a fő, úgy, hogy az ura, a kinek a láthatatlan jelenlétét szinte érezte maga mellett ebben a pillanatban, az utolsó hangsúlyig és mosolyig minden szavát csak helyeselte volna.