'The last soft light of the setting sun had fallen on the earth, casting a rich glow on the yellow corn sheaves, and lengthening the shadows of the orchard trees, as he stood before the old house --the home of his infancy--to which his heart had yearned with an intensity of affection not to be described, through long and weary years of captivity and sorrow.
A lehanyatló nap utolsó szelíd sugara szántott végig a földeken, dúsan megaranyozva a sárga búzakévéket, hosszúra nyújtva a gyümölcsfák árnyékát, amikor Edmunds megállt az öreg házuk előtt - gyerekkori otthona előtt -, ahová a fogság és a szenvedés hosszú, keserves évei alatt olyan leírhatatlan honvággyal epekedett mindig vissza.