Upon this, turning about to see from whom these words came, he beheld Cacambo. Nothing but the sight of Miss Cunegund could have given him greater joy and surprise. He was almost beside himself, and embraced this dear friend.
»Légy készen, hogy velünk együtt utazzál innen, ne késlekedjél.« Visszafordul és Cacambot látja szeme előtt; csak Kunigunda látásának tudott volna még ennyire megörülni; majdnem eszét vesztette a nagy örömtől, átölelte kedves barátját: