And making his way through the ring, amidst the laughter of all around, he appeared in majestic triumph, his huge partisan in one hand, and in the other a halter, one end of which was fastened to the neck of the unfortunate Isaac of York, who, bent down by sorrow and terror, was dragged on by the victorious priest, who shouted aloud,
Utat tört magának a kacagó emberek közt, aztán felbukkant a kör közepén, méltósággal és diadalmasan, egyik kezében hatalmas furkósbotja, a másikban meg egy kötőfék, amelynek vége egy ember nyakába volt kötve. És ez az ember nem volt más, mint a szerencsétlen yorki Izsák, aki egészen meggörnyedt rémületében és bánatában.