HALFWAY TO THE FRONT DOOR Levin heard a familiar sound of coughing in the hall, but the noise of his own footsteps prevented his hearing it clearly and he hoped he was mistaken. Then he saw the whole of his brother's long bony, familiar figure, and it seemed that there could be no mistake, but he still hoped he was mistaken and that this tall man, who was taking off his overcoat and coughing, was not his brother Nicholas.
Félig leszaladván a lépcsőn, Levin az előszobában ősmerős köhögésnek a hangját hallotta; de lépteinek zajában nem hallott tisztán, s még remélte, hogy tévedett; azután megpillantott egy hórihorgas, csontos és jól ösmert alakot, s úgy tetszett neki, hogy most már nem csalódhatik, de azért még mindig reménylette, hátha téved, s hátha ez a hórihorgas ember, a ki köhécselve veti le amott a kabátját, mégsem az ő bátyja, Nikoláj.