Eunice stood on the stool, and, finding herself at the level of the statue, cast her arms suddenly around its neck; then, throwing back her golden hair, and pressing her rosy body to the white marble, she pressed her lips with ecstasy to the cold lips of Petronius.
Euniké felállt a székre, s mikor a szoborral egy magasságba került, karját hirtelen annak nyaka köré fonta, aztán aranyszőke haját hátravetve s rózsaszínű testével a fehér márványhoz simulva, hevesen odanyomta száját Petronius hideg ajkához.