One of these, a tall and broad-shouldered Lygian, called Ursus in the house, who with other servants had in his time gone with Lygia's mother and her to the camp of the Romans, fell now at her feet, and then bent down to the knees of Pomponia, saying,--
Az egyik rabszolga, egy tagbaszakadt lygius, akit odahaza Ursusnak neveztek, s aki annak idején Lygia anyjával és vele, valamint a többi cselédséggel került a rómaiak táborába, most Lygia lába elé vetette magát, majd Pomponia térdéhez hajolva könyörgött: