She held him by one arm, her basket hanging from the other; the wind blew the long lace of her Cauchois headdress so that it sometimes flapped across his mouth, and when he turned his head he saw near him, on his shoulder, her little rosy face, smiling silently under the gold bands of her cap.
A szél ide-oda lobogtatta caux-i divatu főkötőjének hosszu csipkefátyolát, s a lengő, röpködő fátyol néha körülölelte a lovagló ember arczát. Ilyenkor visszafordult egy kicsit: a főkötő aranyozott lemezével menyecskéssé varázsolt, rózsás arczocska csöndesen mosolygott ott a válla mögött.