How soon have those same eyes, deeply sunken in the head, glared from faces wasted with famine, and sallow from confinement, in days when it was no figure of speech to say that debtors rotted in prison, with no hope of release, and no prospect of liberty!
Milyen hamar beestek azok a szemek, s milyen fénytelenül meredtek elő sovány arcukból, mely csontig aszott az éhségtől, s melyet elsápasztott a börtön levegője! Bizony, abban az időben nem volt puszta szóvirág, ha azt mondták, hogy az adósok a megváltás reménye és a szabadulás kilátása nélkül rothadtak el börtönükben!