Koznyshev was wont to say that he knew and loved the common people: he often conversed with peasants, and was able to do it well, frankly, and without affectation, deducing from every such conversation data in the peasants' favour and proofs of his own knowledge of the people.
Ivánovics Szergej azt állította, hogy ő szereti és ösmeri a népet, gyakran elbeszélgetett a parasztokkal, a mit szépen, minden alakoskodás és pöffeszkedés nélkül tudott megcselekedni, és minden ilyen beszélgetésből általános következtetéseket vont le a nép javára, s annak a bizonyítására, hogy csakugyan ismeri a népet.