What alarmed him most was Emma's prostration, for she did not speak, did not listen, did not even seem to suffer, as if her body and soul were both resting together after all their troubles.
Kiváltképpen az rémítette meg, hogy Emmán végtelen levertség volt észrevehető; soha se beszélt, ha szóltak hozzá, nem hallotta, és úgy látszott, hogy még csak nem is szenved, - mintha teste és lelke egyszerre pihenték volna ki a kiállott sok izgalmat.