Oblonsky was not only liked by every one who knew him for his kind and joyous nature and his undoubted honesty, but there was something in him – in his handsome and bright appearance, his beaming eyes, black hair and eyebrows, and his white-and-rosy complexion, that had a physical effect on those he met, making them feel friendly and cheerful.
Arkágyevics Sztepánt jó és vidám természetéért és kétségbevonhatatlan becsületességeért nemcsak azok szerették, a kik őt ismerték, hanem egész lényében, szép és derűlt külsejében, csillogó szemeiben, fekete hajában és szemöldökeiben, arczának patyolat fehérségében és pirosságában volt valami, a mi fizikailag is kellemesen és földerítően hatott azokra, a kik vele találkoztak.