One day, when at the height of her illness, she had thought herself dying, and had asked for the communion; and, while they were making the preparations in her room for the sacrament, while they were turning the night table covered with syrups into an altar, and while Felicite was strewing dahlia flowers on the floor, Emma felt some power passing over her that freed her from her pains, from all perception, from all feeling.
A mikor még nagyon beteg volt, s egy napon azt hitte, hogy haldoklásának az órája következik, kijelentette, hogy meg akar áldozni; és mialatt szobájában arra készülődtek, hogy a haldoklók szentségét megfelelő környezetben adhassák, fel neki, - mialatt a fiókos szekrényt, melyen egész sereg szirupos üveg hevert, lepellel vonták be és oltárrá alakították át, Félicité pedig georgina-virággal szórta tele a padlót: Emma egyszerre ugy érezte, hogy egy titokzatos hatalom fogja körül, mely egy pillanat alatt megszabadította minden fájdalmától, minden érzésétől, s lelkének minden földi képzetétől.