But Levin recollected Kitty's parting words: 'Mind, and don't shoot one another!' Nearer and nearer came the dogs, keeping out of each other's way and each following its scent. The expectation of finding snipe was so strong that the smacking sound of his heel as he drew it out of the rusty mud sounded to Levin like the cry of a bird, and he grasped the butt end of his gun firmly.
De Levinnek akaratlanúl is eszébe jutottak Kiti szavai, a melyekkel tőle búcsúzott: - Csak vigyázzanak, meg ne lőjjék egymást. - A kutyák, mindenik a maga szimatát követve s egymást el-elhagyva, mind közelébb jöttek; Levin oly feszülten leste a kis sneffeket, hogy a sárból kihúzott sarkának a szortyogását is sneff-szortyantásnak vélte, s izgatottan szorongatta a puskája agyát.