By no act or word has Dunwoodie ever induced me to believe he wished me more than a friend; nay, latterly, I have had the burning shame of thinking that he avoided my presence."
Dunwoodie soha egyetlen szóval vagy tettel sem éreztette velem, hogy többet kíván tőlem, mint a barátságomat; sőt, az utóbbi időben arra kellett gondolnom, lángolva a szégyentől, hogy igyekszik elkerülni.