Job Trotter paused, looked round, smiled and then with a bow of mock solemnity to Mr. Pickwick, and a wink to Mr. Weller, the audacious slyness of which baffles all description, followed the footsteps of his hopeful master.
Job Trotter megállt, körülnézett, mosolygott s aztán tréfás ünnepélyességgel bókolt Pickwick úr felé és intett Samnek, olyan fokú szemtelenséggel, hogy le sem lehetne írni, majd ő is követte nagyreményű gazdáját és sietve odábbállt.