I see no more those white locks thinly spread Round the bald polish of that honored head: No more that meek, that suppliant look in prayer, Nor that pure faith that gave it force, are there: But he is blest, and I lament no more, A wise good man, contented to be poor.
A tisztességben fénylő koponyát S körötte gyérülő fehér haját Nem látom többé, sem kérő szemét, S mi szemének erőt adott: hitét - De áldott ember ez a bölcs öreg, Nem siratom: szegény s elégedett.