Levin knew his brother and the direction of his thoughts, knew that he had become a sceptic not because it was easier for him to live without faith, but because step by step modern scientific explanations of the phenomena of the universe had driven out his faith; he knew therefore that this return to the old faith was not legitimate, not a similar result of thought, but was only a temporary, selfish and irrational hope of recovery.
Ösmerte a bátyját és a gondolkodásmódját; tudta, hogy az ő hitetlensége nem onnan eredt, hogy könnyebb volt neki hit nélkül élni, hanem onnan, hogy a világi jelenségek modern, tudományos magyarázatai lépésről-lépésre kiszorították a lelkéből a hitet, s ezért azt is tudta, hogy ez a mostani megtérése nem volt természetes és elméjének a munkájából folyó, hanem pusztán önző és időleges, mely a felgyógyulás esztelen reményéből fakadt.