Her glance quailed not, her cheek blanched not, for the fear of a fate so instant and so horrible; on the contrary, the thought that she had her fate at her command, and could escape at will from infamy to death, gave a yet deeper colour of carnation to her complexion, and a yet more brilliant fire to her eye.
Nem rettent vissza a borzalmas halállal fenyegető mélységtől, nem sápadt el, nem remegett. Ellenkezőleg: a gondolat, hogy ura a sorsának, és módjában áll, ha akarja, a gyalázat elől a halálba menekülni - még mélyebb pirossággal vonta be arcát, és még csillogóbbá tette szemét.