One of her ears had turned back while she ran, she breathed heavily but cautiously, and yet more cautiously looked toward her master, turning her eyes rather than her head. He, with his familiar face but ever terrible eyes, came stumbling over the hummocks, but unusually slowly, she thought.
Az egyik füle még futásközben kifordúlt, mélyen, de óvatosan lélekzett, s inkább a szemeivel, mint a fejével, még óvatosabban nézett a gazdájára, a ki megszokott arczczal, de mint mindig, félelmes szemekkel, s mint neki tetszett, szokatlanúl lassan jött utána és minduntalan megbotlott a zsombékokban.