But I always woke and found it an empty mockery; and I was desolate and abandoned--my life dark, lonely, hopeless--my soul athirst and forbidden to drink--my heart famished and never to be fed.
De hiszen mindig föl kellett ébrednem a sivár valóságra, vigasztalan elhagyatottságomra, reménytelen, sötét, magányos életemre. Lelkem szomjúhozott, és nem volt mivel oltanom szomjúságát, szívem éhezett, és nem volt mivel táplálnom.