Therefore, unable either to believe in the importance of what he was doing or to look upon it with indifference as an empty form, he, while preparing for confession, felt awkward and ashamed at doing something incomprehensible and therefore – as an inner voice told him – necessarily false and wrong.
S éppen ezért nem lévén képes sem hinni annak a jelentőségében, a mit cselekedett, sem pedig közönyösen, s puszta alakszerűségnek fogni föl a dolgot, ennek az áldozásra való készülődésnek egész ideje alatt a kényelmetlenség és a szégyen érzésével eltelve tett olyan dolgokat, a melyeket maga sem értett, s a melyek ennélfogva, benső ösztönének a sugallata szerint, hazug és csúnya dolgok voltak.