Mr. Wharton had in vain endeavored to pierce the disguise of his guest's political feelings; but, while there was nothing forbidding in his countenance, there was nothing communicative; on the contrary it was strikingly reserved; and the master of the house arose, in profound ignorance of what, in those days, was the most material point in the character of his guest, to lead the way into another room, and to the supper table.
Mr. Whartonnak nem sikerült kipuhatolnia a vendég politikai nézeteit; az utas ugyan csöppet sem volt barátságtalan, de közlékenynek sem lehetett nevezni, sőt feltűnt a tartózkodása; a házigazda éppen arról nem tudott meg semmit, amiről azokban az időkben a legfontosabb lett volna tudomást szereznie; így azután felállt, hogy átvezesse a társaságot a szomszéd szobába, a vacsorához.