Just then the servant, Madame Lefrancois, and Madame Bovary senior were busy about Emma, finishing dressing her, and they were drawing down the long stiff veil that covered her to her satin shoes.
Ebben a pillanatban Félicité, Lefrançoisné és az idősebb Bovaryné Emma körül forgolódtak; éppen elkészültek a felöltöztetésével. Eligazították rajta a hosszú, merev fátyolt, mely egészen letakarta, az atlasz-czipőjéig, s Félicité zokogni kezdett.