Such having been the demeanour of this celebrated public character towards Mr. Winkle, it will be readily imagined that considerable surprise was depicted on the countenance of the latter gentleman, when, as he was sitting alone in the breakfast- room, the door was hastily thrown open, and as hastily closed, on the entrance of Mr. Pott, who, stalking majestically towards him, and thrusting aside his proffered hand, ground his teeth, as if to put a sharper edge on what he was about to utter, and exclaimed, in a saw-like voice--
A híres közéleti férfiúnak Winkle úr iránt tanúsított nyájas magaviselete után könnyű elképzelni, hogy milyen meglepett arcot vágott ez az utóbbi úriember, amikor egy reggel egyedül ült az ebédlőben, s az ajtó hirtelen kinyílt és épp ily hirtelen becsapódott Pott úr után, s a szerkesztő kimért léptekkel feléje tartott, félrelökte odanyújtott kezét, csikorgatni kezdte a fogát, mintha még élesebbre akarta volna köszörülni azt, amit mondani készült, majd borotvaéles hangon így kiáltott fel: