Mrs. Raddle paused to listen whether the repetition of the taunt had roused her better half; and finding that it had not been successful, proceeded to descend the stairs with sobs innumerable; when there came a loud double knock at the street door; whereupon she burst into an hysterical fit of weeping, accompanied with dismal moans, which was prolonged until the knock had been repeated six times, when, in an uncontrollable burst of mental agony, she threw down all the umbrellas, and disappeared into the back parlour, closing the door after her with an awful crash.
Raddle-né elhallgatott, és fülelt, hogy ez az ismételt gúnyolódása nem serkenti-e fel élete párját; de miután látta, hogy semmi foganatja sincs szavainak, szűnni nem akaró zokogás közben lement a lépcsőn, éppen akkor, amikor a kapun kétszer hangosan kopogtattak; odalent aztán szörnyű sírógörcsöt kapott, iszonyatos nyögésekkel súlyosbítva, amelyet nem is hagyott abba, amíg a kopogtatást hatszor meg nem ismételték; ettől viszont olyan féktelen dühbe gurult, hogy feldöntött minden esernyőt, berohant az udvari szobába és becsapta maga után az ajtót, hogy csak úgy csattant.