For two hours and a half they had been at table; for the servant Artemis, carelessly dragging her old list slippers over the flags, brought one plate after the other, forgot everything, and constantly left the door of the billiard-room half open, so that it beat against the wall with its hooks.
Már vagy harmadfél órája ültek az asztalnál, mert Artémise, a szolgáló, egy cseppet se erőtette meg magát, hanem csak nagylomhán sétáltatta posztóval szegett, kopott lábbelijét, minden tányérért külön ment, elfelejtette, a mit mondtak neki, nem hallotta meg, ha hívták, s minduntalan nyitva hagyta a biliárdszobába nyiló ajtót, mely aztán nagy zajjal csapódott a falhoz.