She was entering upon marvels where all would be passion, ecstasy, delirium. An azure infinity encompassed her, the heights of sentiment sparkled under her thought, and ordinary existence appeared only afar off, down below in the shade, through the interspaces of these heights.
Tehát belépett abba a csodavilágba, a hol örökös a szenvedély, a mámor, a szerelmi elragadtatás; kéklő mérhetetlenség fogta körül; gondolata előtt az érzés szédítő magaslatai hegycsúcsokként fehérlettek, csillogtak; és a közönséges létet alig-alig látta a nagy messzeségben, odalenn, a mélységben és a homályban, ezeknek a magaslatoknak a szakadékai között, a hegyek lábánál.