He was happy then, and without a care in the world.
A vacsorák kettesben, az esti séták az országuton, Emmának egy kézmozdulata, amint megigazitotta a pántlikáit, puszta látása az ablak zárjára akasztott kis szalmakalapnak, és sok más efféle, amikről azelőtt nem is gyanitotta, hogy milyen örömet lehet bennök találni, folytonossá tették a boldogságát. Reggel, az ágyban, mikor fölébredt s megpillantotta a párnán feleségének a fejét, hosszasan el tudta nézni, hogyan sugározza be a napfény a finom pihét ezen a fehér arczocskán, melyet a bodros hálófőkötő csak félig-meddig takart el.