Serezha grew thoughtful as he peered into the hall-porter's face, which he had studied in minute detail – especially the chin which hung beneath the grey whiskers and which no one saw but Serezha, who always looked up at him.
Szerjozsa gondolatokba merűlt, s elnézte a kapusnak immár a legapróbb részletekig kitanulmányozott arczát, és különösen a szürke pofaszakáll közt lecsüngő állát, a melyet rajta kívül senki sem láthatott, mert ő soha se nézett rá másként, mint alúlról.