No one rose, but somebody shouted for the servant. A man dressed in thin Tussur silk, yellow and ill-fitting as the shuck on a dried cob, and absolutely colorless as to his face, nodded to him and asked languidly:
Senki sem állt fel a helyéről, de az egyik dzsentlemen hangosan hívta a szolgálót; míg egy másik, aki vékony, sáfrányszínű selyembe volt öltözve, ami úgy lógott le róla, mint madár­ijesztőről a rongyok, színtelen arcát feléje fordította és hanyagul megkérdezte: