To-day Serezha was more than ever conscious of a flow of love for his mother in his heart, and now as he sat lost in thought, waiting for his father, he notched the whole edge of the table with his knife, looking before him with shining eyes and thinking about her.
Ma Szerjozsa erősebben érezte, mint valaha, az iránta való szeretet hullámzását, s most, hogy az apját várta, magáról teljesen megfeledkezve, az asztal egész szélét összevagdosta a zsebkésével, s csillogó szemekkel maga elé bámulva gondolt rá.