Milady, on the contrary, was quite conversant with all aristocratic intrigues, amid which she had constantly lived for five or six years. She made it her business, therefore, to amuse the good abbess with the worldly practices of the court of France, mixed with the eccentric pursuits of the king; she made for her the scandalous chronicle of the lords and ladies of the court, whom the abbess knew perfectly by name, touched lightly on the amours of the queen and the Duke of Buckingham, talking a great deal to induce her auditor to talk a little.
Milady pedig töviről hegyire ismerte az előkelő társaság minden intrikáját, nemhiába élt bennük már öt-hat éve szakadatlanul; feltálalta hát a kegyes hölgynek a királyi udvar intim apróságait; megemlékezett a király szinte már túlságosan is jámbor életéről, de közbeszőtte az udvari előkelőségek és hölgyeik botránykrónikáját is - a főnökasszony névről egytől egyig jól ismerte a főurakat -, futtában megemlítette a királyné és Buckingham regényét, - vagyis sokat beszélt, hogy ő is megtudjon valamit, bármily keveset is.