After what he had heard in the vineyard, Vinicius dared not implore him for anything; but, embracing his feet with both hands, he pressed his forehead to them with sobbing, and called for compassion in that dumb manner.
De Vinicius a fészerben hallottak után már semmiért sem mert könyörögni, csak mindkét kezével átölelte az apostol lábát, zokogva szorította hozzá homlokát, s így, némán esdekelt irgalomért.