My second daughter, Augusta, went with her mama to visit the school, and on her return she exclaimed: 'Oh, dear papa, how quiet and plain all the girls at Lowood look, with their hair combed behind their ears, and their long pinafores, and those little holland pockets outside their frocks--they are almost like poor people's children! and,' said she, 'they looked at my dress and mama's, as if they had never seen a silk gown before.'"
Kisebbik leányom, Augusta, anyjával együtt meglátogatta az intézetet, és amikor hazajöttek, Augusta így kiáltott fel: "Ó, kedves papa, milyen csendesek és milyen csúnyák a lowoodi lányok valamennyien, azzal a simán hátrafésült hajukkal és hosszú kötényükkel, meg azokkal a kis vászontarsolyokkal! Majdnem olyanok, mintha szegény emberek gyermekei lennének, és - tette hozzá - úgy bámulták a mama ruháját meg az enyémet, mintha selyemruhát még soha életükben nem láttak volna."