"You err--you err,"--said the Templar, hastily, "if you impute what I could neither foresee nor prevent to my purpose or agency.--Could I guess the unexpected arrival of yon dotard, whom some flashes of frantic valour, and the praises yielded by fools to the stupid self-torments of an ascetic, have raised for the present above his own merits, above common sense, above me, and above the hundreds of our Order, who think and feel as men free from such silly and fantastic prejudices as are the grounds of his opinions and actions?"
- Tévedsz... tévedsz - kiáltott fel hevesen a templomos -, ha nekem, az én szándékomnak, az én cselekedeteimnek tulajdonítod azt, amit nem láthattam előre, és megakadályozni se tudtam! Honnan sejthettem volna, hogy váratlanul ideérkezik ez a vén fecsegő, akit az eszeveszett vakmerőség egy-két fellobbanása emelt ilyen magas rangra, no meg az a tisztelet, amellyel bárgyú emberek az aszkéta önsanyargatásnak adóznak?