Mr. Stiggins looked slily at Sam; glanced at the old gentleman, who was sitting with his eyes closed, as if asleep; and drawing his chair still nearer, said--
Stiggins úr ravaszul pislogott Samre; ránézett az öreg Wellerre, aki hunyt szemmel ült a helyén, mintha aludnék; aztán közelebb húzta a székét, és így szólt: