Lygia, who, embarrassed at the beginning of the banquet, had seen Nero as in a mist, and afterward, occupied by the presence and conversation of Vinicius, had not looked at him at all, turned to him eyes at once curious and terrified.
Lygia a lakoma elején nagy zavarában csak mintegy ködön át látta, később pedig teljesen lekötötte Vinicius közelsége és a vele való beszélgetés, tehát egyáltalán nem is nézett Caesarra, most azonban szintén feléje fordította kíváncsi, ijedt tekintetét.