Some, whom they had humanely assisted, gave them as good a dinner as could be expected under such terrible circumstances. The repast, indeed, was mournful, and the company moistened their bread with their tears; but Pangloss endeavored to comfort them under this affliction by affirming that things could not be otherwise that they were. "For," said he, "all this is for the very best end, for if there is a volcano at Lisbon it could be in no other spot; and it is impossible but things should be as they are, for everything is for the best." By the side of the preceptor sat a little man dressed in black, who was one of the familiars of the Inquisition.
Néhány polgár hálából, amiért kimentették őket, ebédet adott nekik, amilyet ebben a helyzetben adni lehetett: meg kell adni, hogy szomoru ebéd volt; a vendégek könnyeikkel öntözték kenyeröket, ámde Pangloss vigasztalta őket, meggyőzően bizonyitva be, hogy a dolgok folyása nem lehet másforma; »mert, mondá, mindez a lehető legjobb; mert ha egyszer Lisszabonban vulkán van, ez semmiképen sem lehet másutt; mert lehetetlen, hogy a dolgok ne ott legyenek, ahol vannak, mert hiszen minden jól van.«