This was cowardly: I should have appealed to your nobleness and magnanimity at first, as I do now--opened to you plainly my life of agony--described to you my hunger and thirst after a higher and worthier existence--shown to you, not my _resolution_ (that word is weak), but my resistless _bent_ to love faithfully and well, where I am faithfully and well loved in return.
Nemes szívéhez, nagylelkűségéhez kellett volna fordulnom, kiteregetni nyomorúságos életemet, megértetni magával, hogy mennyire éhezem és szomjazom tisztább, emberhez méltóbb élet után. Nem elhatározásomat - milyen gyenge szó! - kellett volna emlegetnem, hanem ellenállhatatlan hajlamomat és vágyamat, hogy hűségesen szeressem azt, aki engem hűségesen szeret.