It was at this moment that the absurdity of his recent bewilderment struck upon his mind. Throwing himself back in the rush-bottomed chair, Mr. Pickwick laughed to himself so heartily, that it would have been quite delightful to any man of well-constituted mind to have watched the smiles that expanded his amiable features as they shone forth from beneath the nightcap.
Ekkor hirtelen eszébe jutott, hogy az imént milyen rettentően kínos helyzetben volt és hátradőlve a nádfonatú széken, olyan jóízűt nevetett magában, hogy minden értelmes ember nagy gyönyörűséggel szemlélte volna, milyen széles mosolyra derül a hálósipka alól valósággal előtündöklő szeretetre méltó ábrázata.