Petronius was glad now that Lygia had fled; for he wished no evil to Aulus and Pomponia, and he wished good to himself and Vinicius; therefore when the cypress, set out before the Palatine as a sign of mourning, was removed, he went to the reception appointed for the senators and Augustians to learn how far Nero had lent ear to reports of spells, and to neutralize results which might come from his belief.
Petronius most már örült, hogy Lygia megszökött, mivel azonban Auluséknak nem kívánt rosszat, önmagának meg Viniciusnak pedig jót kívánt, így hát amint a Palatinusról leszedték a gyászt jelentő ciprust, sietett a senatorok és augustianusok számára készített fogadásra, hogy meggyőződjék róla, mennyire adott hitelt Nero a varázslatról szóló híreknek, s elejét vehesse az ebből fakadó következményeknek.