The nocturnal adventures of Gurth were not yet concluded; indeed he himself became partly of that mind, when, after passing one or two straggling houses which stood in the outskirts of the village, he found himself in a deep lane, running between two banks overgrown with hazel and holly, while here and there a dwarf oak flung its arms altogether across the path.
Miután elhaladt két-három magányos ház előtt, amely úgy álldogált a város határán, mintha eltévedt volna, Gurth egy mélyen húzódó ösvényre jutott. Az ösvény két magas partját mo­gyoró- és magyalbokrok lepték el, csak itt-ott nőtt ki közülük egy-egy törpe tölgy, átnyújtva ágait a túlsó oldalra, az ösvény felett.