Vinicius was silent for a moment from excess of happiness, and began again to speak, as his eyes were opened gradually to this,--that she was different utterly from Roman women, and resembled Pomponia alone.
Vinicius szavát egy pillanatra elvette a túláradó boldogság, aztán megint beszélni kezdett arról, milyen lassan jött rá, hogy Lygia egészen más, mint a római nők, s legfeljebb csak Pomponiához hasonlít.