As Sam Weller spoke, the little door flew open, and Brother Tadger appeared, closely followed by the Reverend Mr. Stiggins, who no sooner entered, than there was a great clapping of hands, and stamping of feet, and flourishing of handkerchiefs; to all of which manifestations of delight, Brother Stiggins returned no other acknowledgment than staring with a wild eye, and a fixed smile, at the extreme top of the wick of the candle on the table, swaying his body to and fro, meanwhile, in a very unsteady and uncertain manner.
Samuel Weller még beszélt, amikor fölpattant az ajtó és megjelent Tadger testvér, nyomában Stiggins tisztelendő úrral, akit beléptekor hatalmas tapssal, lábdobogással és zsebkendő-lobogtatással fogadtak. Stiggins testvér azonban ezt a lelkes üdvözlést csupán azzal viszonozta, hogy zavart szemmel és meredt mosollyal az asztalon álló gyertya lángjába bámult, s közben nagyon határozatlanul és bizonytalanul ide-oda támolygott.