"Call on them again, valiant Baron," said the hag, with a smile of grisly mockery; "summon thy vassals around thee, doom them that loiter to the scourge and the dungeon--But know, mighty chief," she continued, suddenly changing her tone, "thou shalt have neither answer, nor aid, nor obedience at their hands.--Listen to these horrid sounds," for the din of the recommenced assault and defence now rung fearfully loud from the battlements of the castle; "in that war-cry is the downfall of thy house--The blood-cemented fabric of Front-de-Boeuf's power totters to the foundation, and before the foes he most despised!--The Saxon, Reginald!--the scorned Saxon assails thy walls!--Why liest thou here, like a worn-out hind, when the Saxon storms thy place of strength?"
- Hívd csak őket, hívd, derék báró! - gúnyolódott az öregasszony hátborzongató mosollyal. - Szólítsd a csatlósaidat magad köré, és ítéld megvesszőzésre meg tömlöcre, aki késlekedik! De tudd meg, hatalmas vezér - folytatta, hirtelen megváltoztatva hangját -, hiába vársz tőlük választ vagy segítséget vagy engedelmességet.