"Dog of a Jew!" said Athelstane, whose memory was of that petty kind which stores up trifles of all kinds, but particularly trifling offences, "dost not remember how thou didst beard us in the gallery at the tilt-yard?
- Még te mersz beszélni, kutya zsidó! - ripakodott rá Athelstane, akinek olyan kicsinyes természetű emlékezőtehetsége volt, amely elraktározott minden jelentéktelen apróságot, de különösen a kis sérelmeket. - Hiszen te vagy az, aki olyan szemtelenül közénk tolakodtál a baj­vívótér karzatán! Semmi közünk hozzád!