He made a strong effort, plucked up his courage, shivered the lock with a blow or two of the poker, opened the door, and there, sure enough, standing bolt upright in the corner, was the last tenant, with a little bottle clasped firmly in his hand, and his face--well!' As the little old man concluded, he looked round on the attentive faces of his wondering auditory with a smile of grim delight.
Erőt vett magán, összeszedte minden bátorságát, a piszkavassal egyet-kettőt ütött a zárra, fölnyitotta az ajtót, és bizony a sarokban ott állt a régi szobaúr, felegyenesedve s görcsösen összeszorított kezében egy kis üvegcsét tartott, az arca pedig, no mondhatom! - Miután a kis öreg befejezte a történetét, megint kárörvendő vigyorgással nézett szét a megdöbbent hallgatóságon, amely nagy figyelemmel leste a szavát.