Accordingly, when Mr. Nupkins sought Mrs. Nupkins, and detailed the communication which had been made by Mr. Pickwick, Mrs. Nupkins suddenly recollected that she had always expected something of the kind; that she had always said it would be so; that her advice was never taken; that she really did not know what Mr. Nupkins supposed she was; and so forth.
Ennélfogva tehát, amikor Nupkins úr benyitott Nupkinsnéhoz és elmondta neki apróra, amit Pickwick úrtól hallott, Nupkinsné rögtön kijelentette, hogy ő mindig is el volt készülve ilyesfélére; hogy ő mindig mondta, hogy ez lesz a vége; hogy az ő szavára sohasem hallgattak; hogy ő tulajdonképpen nem is tudja, minek nézi őt Nupkins úr; és így tovább.