While he was reading, and especially during the frequent and rapid repetitions of 'Lord, have mercy upon us!' – which sounded like 'Lordvmercypons!' – Levin felt as if his mind were closed and sealed up, and that, if he did make it stir now, nothing but confusion would result; therefore as he stood behind the deacon he continued his own train of thought, without listening or trying to comprehend what was being read.
Az olvasás alatt és különösen ugyanazoknak a szavaknak a gyakori és gyors ismétlésekor: "Uram irgalmazz", - a melyek "igamazz, igamazz"-nak hangzottak, Levin úgy érezte, hogy valósággal el van zárva és le van pecsételve az elméje, s hogy most nem is illik kinyitnia és feltörnie, mert esetleg nagy zűrzavar támadhat belőle, s azért, a mint ott állt a diakon mögött, a nélkül, hogy rá hallgatott vagy oda figyelt volna, csak szőtte tovább a maga gondolatait.