Gentlemen, my service to you.' Having emptied the glass in a twinkling, Mr. Pell smacked his lips, and looked complacently round on the assembled coachmen, who evidently regarded him as a species of divinity.
Uraim, egész­ségükre! - Pell úr egy hajtásra kiürítette a poharát, csettintett a nyelvével és gyönyörűséggel legeltette szemét az egybegyűlt kocsisokon, akik úgy tekintettek fel rá, mint egy orákulumra.