A flood of hatred rose and swelled every day, despite the flatteries of the Augustians and the calumnies of Tigellinus. Nero, more sensitive than any former Cæsar to the favor of the populace, thought with alarm that in the sullen and mortal struggle which he was waging with patricians in the Senate, he might lack support.
Az elkeseredés hulláma napról napra erősödött, s Nero, aki minden elődjénél érzékenyebb volt a nép kegye iránt, az augustianusok hízelkedései és Tigellinus hazugságai ellenére rettegve gondolt arra, hogy a patríciusok és a senatus elleni sötét élethalálharcában kicsúszhat lába alól a talaj.