Mr. Wharton had listened intently to each speaker, in succession, and had so far lost the affectation of indifference, as to be crushing in his hand the pieces of china on which he had expended so much labor in endeavoring to mend it; when, observing the peddler tying the last knot in his pack, he asked abruptly,
Mr. Wharton figyelmesen hallgatta mindkettőjük szavait; izgalmában most már lemondott a közöny színleléséről: kezében összeroppantak a porcelándarabok, amelyeket pedig oly fáradságos munkával próbált összeilleszteni; s látva, hogy a házaló már az utolsó csomót köti a zsák száján, hirtelen megszólalt: