Porthos took advantage of this circumstance to ogle the women. Thanks to the cares of Mousqueton, the exterior was far from announcing the distress of the interior. His hat was a little napless, his feather was a little faded, his gold lace was a little tarnished, his laces were a trifle frayed; but in the obscurity of the church these things were not seen, and Porthos was still the handsome Porthos.
Porthos élt az alkalommal, és szemezni kezdett a nőkkel; Mousqueton szorgoskodása folytán külseje korántsem árulta el belső helyzetének ingatagságát; kalpagja, szó, ami szó, valamelyest kopott volt ugyan, a tolla némileg színehagyott, paszomántja megfakult, csipkegallérja foszladozó, ámde az ilyen apró-cseprő szépséghibákat elleplezi a félhomály, és Porthos most is az volt, aki mindig: a daliás Porthos.