Sam, with his glued to Job's countenance, ran up against the people who were walking about, and fell over little children, and stumbled against steps and railings, without appearing at all sensible of it, until Job, looking stealthily up, said--
Sam, aki úgyszólván Job arcába fúrta tekintetét, minden szembejövő emberrel összeütközött, kisgyermekeket taszított fel, megbotlott a lép­csők­ben és karfákban, de észre sem vette mindezt, míg végül Job Trotter lopva fölnézett rá és így szólt: