The individual to whom this observation referred, was sitting at the upper end of the room when Mr. Pickwick entered, and was smoking a large Dutch pipe, with his eye intently fixed on the round face of the landlord; a jolly-looking old personage, to whom he had recently been relating some tale of wonder, as was testified by sundry disjointed exclamations of,
A félszemű ember, akire ez a megjegyzés vonatkozott - a szoba felső végében ült, s amikor Pickwick úr belépett, egy nagy hollandi pipából pöfékelt, szemét a vendéglős kerek arcára szögezte. A vendéglős egy vidám képű, öreg ember volt, s a félszemű éppen valami csodálatos históriát mesélt el neki, nyilván, mert több ízben ilyen kiáltásokkal szakította félbe: