And her black velvet with rich lace was not at all conspicuous, but served only as a frame; she alone was noticeable – simple, natural, elegant and at the same time merry and animated.
Még ez a pazar csipkékkel díszített fekete ruha se látszott meg rajta; ez csak a keret volt, a melyben az ember csakis őt magát látta, egyszerűen, természetesen, előkelően, s egyúttal élénken és vídáman.