Not allowing himself even to think of what was about to happen and how it would end, judging by inquiries he had made as to the time such affairs usually lasted, Levin mentally prepared himself to endure and to keep his heart under restraint for something like five hours, which seemed to him within his power.
Még csak rá se mervén gondolni arra, hogy mit rejt a jövő s a dolognak mi lesz a vége, pusztán csak az iránt való tudakozódásai nyomán, meddig szokott az ilyesmi tartani, Levin a képzeletében el volt készűlve rá, hogy vagy öt óra hosszat féken tartja a szívét és vár türelmesen, s azt hitte, ez lehetséges.