Karenin was being confronted with life – with the possibility of his wife's loving somebody else, and this seemed stupid and incomprehensible to him, because it was life itself.
Alexandrovics Alexej szemtől-szemben állott az élettel és annak a lehetőségével, hogy a felesége ő kívüle még mást is szeret, s ezt nagyon ostobának és érthetetlennek találta, mert ez maga volt az élet.