He entered wretched and worn, with signs of hunger on his face and in rags; but the servants, who had the former command to admit him at all hours of the day or night, did not dare to detain him, so he went straight to the atrium, and standing before Vinicius said,--
Ágrólszakadtan, rongyosan jött, arcáról lerítt az éhség, ruhája cafatokban lógott le róla. A cselédség azonban, melynek régebben parancsa volt, hogy a nap és éjszaka bármely szakában be kell eresztenie, nem merte feltartóztatni, úgyhogy egyenesen az atriumba ment, s Vinicius előtt megállva, így szólt: