Now, Gabriel had been looking forward to reaching the dark lane, because it was, generally speaking, a nice, gloomy, mournful place, into which the townspeople did not much care to go, except in broad daylight, and when the sun was shining; consequently, he was not a little indignant to hear a young urchin roaring out some jolly song about a merry Christmas, in this very sanctuary which had been called Coffin Lane ever since the days of the old abbey, and the time of the shaven-headed monks.
Ezen az estén Gabriel Grub már alig várta, hogy odaérjen a sötét gyalogösvényre, mert ez olyan komor és olyan gyászos hely volt, hogy a városi nép nem nagyon szeretett kijárni, legfeljebb csak a déli órákban, fényes nappal; s ennélfogva Gabriel nagyon meg is botránkozott, amikor egyszerre csak hallja, hogy az ő birodalmának a kellős közepén, amelyet a régi apátság és a borotvált fejű barátok ideje óta Koporsó-köznek neveztek, egy fiatal tacskó valami vidám karácsonyi nótát gajdol.