So Mr. Pickwick and his friends, having washed off all marks of their late encounter, were introduced to the ladies, and soon afterwards to their dinner; and Mr. Weller, whom the magistrate, with his peculiar sagacity, had discovered in half an hour to be one of the finest fellows alive, was consigned to the care and guardianship of Mr. Muzzle, who was specially enjoined to take him below, and make much of him.
Így tehát Pickwick úr és a barátai, miután letisztogatták magukról az utcai verekedés nyomait, tiszteleghettek a hölgyeknél és csakhamar ebédhez is ültek; Weller urat, akiről az elöljáró vele született éleslátásával rövid félóra alatt fölfedezte, hogy nálánál derekabb legény kevés van a világon, Muzzle úr szíves gondjaira bízták, azzal a határozott utasítással, hogy vigye le magával és bánjék vele a lehető legjobban.