Her mother stepped forwards, embraced her, and welcomed her with rapture; gave her hand, with an affectionate smile, to Wickham, who followed his lady; and wished them both joy with an alacrity which shewed no doubt of their happiness.
Anyja odalépett hozzá, megölelte, és kitörő örömmel üdvözölte, majd nyájas mosollyal nyújtott kezet Wickhamnek, aki Lydia után lépett be, s oly túláradó szívvel gratulált mindkettőjüknek, hogy látszott rajta, nem kételkedik boldogságukban.