The first thought of the young patrician was to pass through the assembly, cast himself at the Apostle's feet, and cry, "Save!" but whether it was the solemnity of the prayer, or because weakness bent the knees under Vinicius, he began to repeat while he groaned and clasped his hands: "Christ have mercy!"
Az ifjú patrícius első gondo­lata az volt, hogy végigmegy a hívők között, az apostol lába elé borulva kiáltja: „Segíts!” De az ima ünnepélyessége vagy a testi gyengeség meghajtotta térdét, letérdelt hát, s kezét összetéve, mély sóhajtással ismételgette: „Krisztusom, irgalmazz!”