When the Tartar returned with a bill for twenty-six roubles odd, Levin quite unconcernedly paid his share which with the tip came to fourteen roubles, a sum that usually would have horrified his rustic conscience, and went home to dress and go on to the Shcherbatskys' where his fate was to be decided.
Mikor a pinczér a huszonhat rubelra s néhány kopejk-ra, meg még a pálinkáért valami csekélységre rúgó számlával megjelent, Levin, a kit, mint falusi embert, máskor réműletbe ejtett volna a reá eső tizennégy rúbeles számla, most rá se hederített, kifizette a maga részét és elment haza, hogy átöltözködjék s elmenjen Scserbaczkijékhoz, a hol el fog dőlni a sorsa.