Laska, who had long been whining plaintively, as if complaining of the injustice, rushed straight forward to a likely spot covered with hummocks and known to Levin, where Krak had not yet been.
Laszka, mely már régóta keservesen szűkölt és méltatlankodott az őt ért igazságtalanságon, egyenesen nekivágott a Levin előtt jól ösmert zsombékosnak, a melybe Krak még nem jutott volt el.