And Vinicius was struck by that same difference again which he felt when listening to the Christian hymns; for that "fisherman," too, seemed to him, not like some high priest skilled in ceremonial, but as it were a witness, simple, aged, and immensely venerable, who had journeyed from afar to relate a truth which he had seen, which he had touched, which he believed as he believed in existence, and he had come to love this truth precisely because he believed it.
Viniciust most ugyanaz a különbség ütötte meg, amelyet akkor érzett, mikor a keresztények énekét hallotta, mert ezt a „halászt” nem a szer­tartásokban járatos főpapfélének látta, hanem egy egyszerű, idős és rendkívül tiszteletreméltó tanúnak, aki messziről jött, hogy elmondjon itt valami igazságot, amelyet látott, amelyet meg is tapintott, s amelyet elhitt, mint ahogyan a természetes dolgokat elhiszi az ember, s mivel elhitte, meg is szerette.