A prevalent feature in these compositions was a nursed and petted melancholy; another was a wasteful and opulent gush of "fine language"; another was a tendency to lug in by the ears particularly prized words and phrases until they were worn entirely out; and a peculiarity that conspicuously marked and marred them was the inveterate and intolerable sermon that wagged its crippled tail at the end of each and every one of them.
Ezeknek a fogalmazványoknak egyik jellemző vonása a regényesség és érzelgősség volt, másik pedig a szép kifejezések buja burjánzása és agyoncsépelt közhelyek és frázisok alkalmazása. Ezenkívül minden fogalmazvány végére valami erkölcsi tanulságot biggyesztettek, amely legtöbbször semmiféle összefüggésben nem állott magával a fogalmazvánnyal.