Isabella was too much engrossed by her own feelings to discover the trembling figure of the witness to her actions, and she pressed the inanimate image to her lips, with an enthusiasm that denoted the most intense passion.
Isabellát annyira feldúlták a maga érzései, hogy nem vette észre a jelenet remegő szemtanúját; hirtelen az ajkához szorította a képet, olyan hévvel, amely a legféktelenebb szenvedélyről tanúskodott.