'Well! Day after day, when school was over, and the pupils gone, did Nathaniel Pipkin sit himself down at the front window, and, while he feigned to be reading a book, throw sidelong glances over the way in search of the bright eyes of Maria Lobbs; and he hadn't sat there many days, before the bright eyes appeared at an upper window, apparently deeply engaged in reading too.
Mindazonáltal Nathaniel Pipkin minden áldott nap, tanítás után, amikor tanítványai már elmentek, odaült az ablakhoz, s miközben tette magát, mintha egy könyvet olvasna, ki-kilesett az utcára s kereste Maria Lobbs csillogó szemeit; s alig ült néhányszor az ablakban, amikor egy-két nap múlva ezek a ragyogó szemek is megjelentek egy szemközti felső ablakban és látszólag szintén egy könyv lapjaira tapadtak.