I stretched out my arms.
Mit sem gyanítottam ugyan, mégis homályos félelem környékezett meg, s megpróbáltam leküzdeni álmosságomat; felkeltem asztalomtól, hogy az ablakhoz rohanjak, segítségért kiáltsak, de lábam felmondta a szolgálatot; mintha fejemre szakadt volna a mennyezet, hogy halálra zúzzon; karom kitártam, beszélni akartam, de csupán értelmetlen hörgés hagyta el ajkamat; leküzdhetetlen kábulat kerített hatalmába, éreztem, hogy leroskadok, egy székbe kapaszkodtam, ám ez a támasz nem sok segítséget nyújtott bénuló karomnak; imádkozni akartam, de nem forgott a nyelvem: bizonyára nem látott meg, nem hallotta meg szavamat az Isten, és elterültem a padlón; halálnál is mélyebb álomba merültem.