My nerves calmed a little, but with my brain so aroused, I did a swift review of my whole existence aboard the Nautilus, every pleasant or unpleasant incident that had crossed my path since I went overboard from the Abraham Lincoln: the underwater hunting trip, the Torres Strait, our running aground, the savages of Papua, the coral cemetery, the Suez passageway, the island of Santorini, the Cretan diver, the Bay of Vigo, Atlantis, the Ice Bank, the South Pole, our imprisonment in the ice, the battle with the devilfish, the storm in the Gulf Stream, the Avenger, and that horrible scene of the vessel sinking with its crew . . . !
Idegeim lassanként megnyugodtak, de túlfűtött agyam lázasan dolgozott, s gyors egymásutánban pergett le előttem az Abraham Lincolnról való eltűnésem óta eltelt hónapok minden emléke, a boldog és a szomorú élmények, a tenger alatti vadászatok, a Torres-szoros, az új-guineai bennszülöttekkel való kaland, a Nautilus zátonyra futása, a koralltemető, a szuezi átjáró, Szantorin-szigete, a krétai búvár, a Vigo-öböl, Atlantisz, a jégtorlasz, a Déli-sark, a jégbörtön, a polipokkal való küzdelem, a vihar a Golf-áramlatban, a Bosszúálló s az utolsó, rettenetes jelenet, a csatahajó s a legénység elsüllyesztése!...