Felicite was running hither and thither in the room. Homais, motionless, uttered great sighs; and Monsieur Canivet, always retaining his self-command, nevertheless began to feel uneasy.
Félicité ide-oda szaladgált a szobában; Homais, mozdulatlanul, nagyokat sóhajtott; és Canivet úr, bár magatartásának biztonságát és rendíthetetlen felsőbbség-érzetét nem veszítette el, kezdett egy kissé megzavarodni.