At last, weary of waiting, assailed by fears that she thrust from her, no longer conscious whether she had been here a century or a moment, she sat down in a corner, closed her eyes, and stopped her ears.
Végre bele fáradt a várakozásba; rossz sejtelmek kezdték gyötörni, a melyeket ki akart verni a fejéből; nem tudta többé, mióta van itt: egy örökkévalóság vagy csak egy percz óta?!... - s leülve egy sarokba, behunyta a szemét és bedugta a fülét.