They sang "Harmodius"; next the song of Anacreon resounded,--that song in which he complained that on a time he had found Aphrodite's boy chilled and weeping under trees; that he brought him in, warmed him, dried his wings, and the ungrateful child pierced his heart with an arrow,--from that moment peace had deserted the poet.
Előbb a Harmadiost énekelték, aztán Anacreon egyik dalát, amelyben a költő panaszkodik, hogy egy­szer az ajtaja előtt rátalált Aphrodité összefagyott, síró gyermekére: magához vette, meg­melen­gette, szárnyacskáit megszárította, az a hálátlan pedig köszönetképpen nyilával átfúrta szívét, s azóta nincsen nyugalma...