That a European should mention the name of his queen was in itself sufficient insult, and one beyond all his experience. But that a European should cry aloud in the open court-yard a charge such as Tarvin had just made surpassed imagination.
Hogy egy európai ki merje ejteni ajkán a királyné nevét, már maga oly sértés volt, amilyenre eddig senkinek sem volt még bátorsága, de hogy ennek tetejébe a nyílt udvaron hangosan még meg is vádolja, gyilkossággal vádolja meg a királynét, az felülmúlt minden képzeletet.