"Indeed, mama, but you can--and will," pronounced the haughty voice of Blanche, as she turned round on the piano-stool; where till now she had sat silent, apparently examining sundry sheets of music.
Ugyan, dehogynem, édes jó mamám - hallatszott Blanche fölényes hangja. Blanche megfordult a zongoraszéken, ahol idáig csendesen ült, és látszólag kottákat nézegetett. - Én nagyon szeretném megtudni, hogy milyen sors vár rám.