The noble and distinguished air of Athos, those flashes of greatness which from time to time broke out from the shade in which he voluntarily kept himself, that unalterable equality of temper which made him the most pleasant companion in the world, that forced and cynical gaiety, that bravery which might have been termed blind if it had not been the result of the rarest coolness--such qualities attracted more than the esteem, more than the friendship of d’Artagnan; they attracted his admiration.
Athos külseje választékos volt, világias, nagy jellemének villámsugarai ki-kicsaptak a félhomályból, melybe önként visszavonult; a kedély hullámzásait hírből sem ismerte, tehát keresve sem találhattak volna nála jobb cimborát; férfias, mindig elevenbe találó jókedv jellemezte; bátorságát vakmerőségnek hihették volna, ha nem a legpáratlanabb hidegvérből fakad: - ez a tömérdek jó tulajdonság nem csupán nagyrabecsülést, nem csupán jó barátságot váltott ki D'Artagnanban, hanem ennél is többet: csodálatot.