The Augustians greeted them with applause; the crowd counted them on their fingers, and followed eagerly the impression which the sight of them would make on the Christians kneeling in the centre, who again had begun to repeat the words, without meaning for many, though annoying to all, "Pro Christo!
Az augustianusok tapssal fogadták a vadállatokat. A tömeg ujjain számlálta őket, s közben mohón leste, milyen hatással van a középen térdeplő keresztényekre, akik most megint ismételgetni kezdték sokak számára érthetetlen és mindenkit idegesítő jelmondatukat: „Pro Christo!