He felt more than ever before that there was a kind of vagueness in his soul, a want of clearness, and that with regard to religion he was in the same position that he saw so distinctly and disliked in others; and for which he found fault with his friend Sviyazhsky.
Levin most inkább, mint valaha, érezte, hogy van a lelkében valami, a mi nem tiszta és nem világos és hogy a vallást illetőleg ő is ugyanabban a helyzetben van, a melyet oly tisztán látott és annyira nem szeretett másokban, s a melyért barátját, Szvijazsszkijt is annyi szemrehányással illette.