As to Lygia, who felt on her lips yet his kisses, burning as coals and full of beastly desire, the blood rushed to her face with shame at the mere thought of them.
De Lygia még most is ajkán érezte az ifjú állati gerjedelemtől parázsként izzó csókjait, s már a puszta visszaemlékezésre is arcába szökött a vér szégyenében.