Koznyshev sat down by the willows, while Levin led away his horse, and, having tethered it, stepped into the immense grey-green sea of grass, so dense that the wind could not ruffle it.
Ivánovics Szergej a cserje tövében leült s szétrakta a horgász-készségét, Levin pedig elvezette a lovat, kikötötte valahová, s belevetette magát a rétnek széltől nem imbolygatott, óriási, zöldes-szürke tengerébe.