I could only utter inarticulate sounds, and irresistible faintness came over me. I supported myself by a chair, feeling that I was about to fall, but this support was soon insufficient on account of my weak arms.
Hogy mi történt, amíg aludtam és mennyi ideig voltam öntudatlan, arra nem emlékszem; csupán annyi rémlik, hogy egy fényűzően berendezett, kerek szobában tértem magamhoz, ahová csupán felülről, a mennyezet nyílásán keresztül hatolt be a napvilág.