And at this name, that carried her back to the memory of her adulteries and her calamities, Madame Bovary turned away her head, as at the loathing of another bitterer poison that rose to her mouth.
És Bovaryné a "dada" szóra, mely házasságtöréseire és szerencsétlenségére emlékeztette, hirtelen félre fordult, mintha egy másik méregtől undorodott volna meg, mely erősebb volt, mint az, a melyiknek az ízét a szájában érezte.