When the cloth was removed, Bovary did not rise, nor did Emma; and as she looked at him, the monotony of the spectacle drove little by little all pity from her heart.
Mikor Félicité az abroszt levette az asztalról, Bovary nem kelt fel; Emma sem. És a mint elnézte férjét: ennek a siralmas látványnak az egyhangúsága lassankint minden részvétet kiűzött a szivéből.