Arrows that continually glanced off from Mr. Rochester's breast and fell harmless at his feet, might, I knew, if shot by a surer hand, have quivered keen in his proud heart--have called love into his stern eye, and softness into his sardonic face; or, better still, without weapons a silent conquest might have been won.
A nyilak, amelyek ártalmatlanul pattantak le Mr. Rochester páncéljáról, ha más, biztos kézből repülnek ki, megremegtették volna azt a büszke férfiszívet, szerelmet lobbantottak volna föl a sötét szempárban, ellágyították volna a gúnyos arc kemény vonásait. Vagy ami még valószínűbb: fegyver nélkül csendes győzelmet lehetett volna aratni.