His heart swelled with indignation at the very thought that Lygia, whom he had guarded since the time of her flight, whom he had loved, whom he had confirmed in the faith, and on whom he looked now as a white lily grown up on the field of Christian teaching undefiled by any earthly breath, could have found a place in her soul for love other than heavenly.
Szíve felháborodott a puszta gondolatra, hogy az a Lygia, akit szökése óta oltalmazott, akit megszeretett, akit ő erősített meg a hitben, s akire eddigelé úgy nézett, mint a keresztény hit talaján kivirult és semmiféle földi lehelettől meg nem fertőzött fehér liliomra, íme, másféle, mint mennyei szerelem számára is helyet talált szívében.