'Oh, what a night!' cried Veslovsky, gazing at the corner of the hut and the carts, visible in the faint after-glow through the now open barn-doors as in a frame. 'Just listen!
Óh, milyen éjszaka! - mondotta Vjeszlovszkij, a nyílt ajtó nagy keretében kinézve az alkony félhomályában fölbukkant viskóra s a kifogott vadász-bricskára. - De hallga csak, női hangok énekelnek, és igazán mondom, nem is rosszúl.