During those two hours in Bolgarinov's waiting-room he had walked about boldly, smoothing his whiskers, entering into conversation with other applicants, inventing a joke to tell, of how he had waited at the Jew's, carefully concealing his feelings from others and even from himself.
Ez alatt a két órai várakozás alatt szaporán járt föl és alá Bolgarinov fogadó-szobájában, símogatta a szakállát, elbeszélgetett a többi várakozókkal, és valami elmésségen törte a fejét, a melylyel majd elmondja, hogy' várakozott ennél a zsidónál, és a mellett úgy mások, mint saját maga előtt is gondosan rejtegette azt az érzést, mely mindinkább erőt vett rajta.