His head hanging down, his eye dull, his speech slow and painful, Athos would look for hours together at his bottle, his glass, or at Grimaud, who, accustomed to obey him by signs, read in the faint glance of his master his least desire, and satisfied it immediately.
Fejét lehorgasztotta, tekintete megfakult, nyelve kuszán, nehezen forgott: hosszú órán át bámulta, a borospalackot és poharát vagy Grimaud-t, aki megszokta már, hogy egyetlen intésére kövesse parancsát. Olvasott gazdája kifejezéstelen szeméből, és tüstént teljesítette minden gondolatát.