Sometimes minutes – those minutes when she called him to her and he held her moist hand, now pressing his with extraordinary strength and now pushing him away – seemed to him like hours; and then again hours seemed but minutes.
Hol a perczek, - azok a perczek, a melyekben Kiti őt odahúzta magához, s a melyekben a betegnek majd szokatlan erővel szorongató, majd őt magától eltaszító, verejtékes kezét fogta, - óráknak, hol meg az órák perczeknek tűntek föl előtte.