Still further, in spite of sword thrusts which weaken, and painful exercises which fatigue, he had become one of the most gallant frequenters of revels, one of the most insinuating lady’s men, one of the softest whisperers of interesting nothings of his day; the BONNES FORTUNES of de Treville were talked of as those of M. de Bassompierre had been talked of twenty years before, and that was not saying a little.
Sőt, mi több: jóllehet maga is eleget cipelte a csípőt nyomorító nehéz kardot, és bőven kivette részét a gyötrelmes gyakorlatokból, mégis a kor egyik legelegánsabb szépfiúja, egyik legnyalkább széptevője maradt, és betéve tudta a cikornyás szóvirágok egész lexikonát. Tréville hódításait úgy emlegette a fáma, ahogyan húsz évvel azelőtt Bassompierre kalandjait - ami nem csekélység.