Mr. Blotton, with a mean desire to tarnish the lustre of the immortal name of Pickwick, actually undertook a journey to Cobham in person, and on his return, sarcastically observed in an oration at the club, that he had seen the man from whom the stone was purchased; that the man presumed the stone to be ancient, but solemnly denied the antiquity of the inscription--inasmuch as he represented it to have been rudely carved by himself in an idle mood, and to display letters intended to bear neither more or less than the simple construction of--'BILL STUMPS, HIS MARK'; and that Mr. Stumps, being little in the habit of original composition, and more accustomed to be guided by the sound of words than by the strict rules of orthography, had omitted the concluding 'L' of his Christian name.
Blotton úr ugyanis azzal az aljas szándékkal, hogy elhomályosítsa a halhatatlan Pickwick név ragyogását, fogta magát és személyesen elutazott Cobhambe, s visszatérte után a klubban történt egyik felszólalása alkalmával gúnyosan megjegyezte, hogy járt annál az embernél, akitől a követ vásárolták; ez az ember a kőről azt állította, hogy régi, de a felírás régiségét határozottan tagadta - már csak azért is, mert úgy mondta, hogy ő maga véste rá durván egy ráérő órájában, és hogy a betűkkel se többet, se kevesebbet nem akart mondani, mint egyszerűen annyit, hogy: - Bill Stumps határköve - és hogy Stumps úr nem lévén jártas a fogalmazás mesterségében, és inkább a szavak kiejtése szerint igazodván, semmint a helyesírás szigorú szabályai szerint, keresztnevéből a második „L”-et kifelejtette.