In the adjoining room, some solitary tenant might be seen poring, by the light of a feeble tallow candle, over a bundle of soiled and tattered papers, yellow with dust and dropping to pieces from age, writing, for the hundredth time, some lengthened statement of his grievances, for the perusal of some great man whose eyes it would never reach, or whose heart it would never touch.
A szomszéd szobában egy magános férfi tűnt a szemébe, aki egy faggyúgyertya gyér világánál egy elsárgult, szétrongyolódott okmány fölött gubbasztott, amelynek színét vette a por s amelyet kirágott az idő, és már talán századszor írta le a szenvedéseit egy hosszú folyamodványban, valami nagy úr számára, akinek ez sohasem fog a szeme elé kerülni és sohasem fogja a szívét megindítani.