Does it not strike you as a little singular that this McCarthy, who appears to have had little of his own, and to have been under such obligations to Turner, should still talk of marrying his son to Turner's daughter, who is, presumably, heiress to the estate, and that in such a very cocksure manner, as if it were merely a case of a proposal and all else would follow?
De nem tartja egy kicsit furcsának, hogy az a McCarthy, akinek a jelek szerint nem sok vagyona lehetett, és aki több okból is lekötelezettje volt Turnernek, mégis azt duruzsolja a fiának, hogy vegye el a Turner lányát, aki nyilván a birtok örököse lesz? Ráadásul mindezt olyan önhitten és magabiztosan, mintha ehhez csak a lánykérés hiányozna, és a többi magától jön?