Between the open sarcasm of Frances, and the ill-concealed disdain of the young man, Colonel Wellmere had felt himself placed in an awkward predicament; but ashamed to resent such trifles in the presence of his mistress, he satisfied himself with observing, superciliously, as Dunwoodie left the room,-
Wellmere ezredes fölöttébb kínosan érezte magát Frances nyílt csipkelődése és a fiatalember rosszul leplezett megvetése között; de szégyellte volna, hogy ilyen semmiségek miatt felfortyanjon szíve hölgye jelenlétében, s így Dunwoodie távozása után megelégedett a következő hanyag észrevétellel: