I had closed my shutter, laid a mat to the door to prevent the snow from blowing in under it, trimmed my fire, and after sitting nearly an hour on the hearth listening to the muffled fury of the tempest, I lit a candle, took down "Marmion," and beginning--
Becsuktam az ablaktáblákat, és valami szőnyegfélét tettem az ajtó elé, hogy a szél ne fújja be a havat a szobába, jól megraktam a kályhát, s miután majdnem egy óra hosszat hallgattam a vihar dühöngését, gyertyát gyújtottam, elővettem a Marmion-t, és olvasni kezdvén, csakhamar megfeledkeztem az ítéletidőről: