From her parents' standpoint (it seemed to him) he had no settled occupation or position in the world. He was thirty-two, and while his former comrades were already colonels, aides-de-camp, Bank and Railway Directors, or Heads of Government Boards like Oblonsky, he (he knew very well what others must think of him) was merely a country squire, spending his time breeding cows, shooting snipe, and erecting buildings – that is to say, a fellow without talent, who had come to no good and was only doing what in the opinion of Society good-for-nothing people always do.
A rokonok szemében neki semmiféle állandó és meghatározott foglalkozása és társadalmi állása nem volt, míg a társai közül most, a mikor ő harminczkét esztendős lett, ki ezredes, ki szárnysegéd, ki tanár, ki bank- vagy vasút-igazgató, ki pedig - mint Oblonszkij - törvényszéki elnök volt; ő pedig (azt nagyon jól tudta, hogy mások milyen szemmel néztek rá) egyszerű gazdaember, a ki marhatenyésztéssel, szalonka-vadászattal és építkezésekkel foglalkozik, más szóval egy tehetségtelen fráter, a kiből semmi se lett, és a ki, a társaság fölfogása szerint, ugyanazt cselekszi, a mit az olyan emberek cselekszenek, a kik semmire se valók.