Here and there songs were sung magnifying the "divine night" and love; here and there they were dancing by the light of the moon, and the slaves were forced repeatedly to demand space for the litter "of the noble Petronius," and then the crowd pushed apart, shouting in honor of their favorite.
Néhol az „isteni éjszakát” és a szerelmet dicsőítő dalokat énekeltek, másutt a hold világánál táncoltak úgy, hogy a rabszolgáknak többször kellett kiáltaniuk: „Helyet a nemes Petronius gyaloghintójának!”, mire a nép utat nyitott, s hangos kiáltással köszöntötte kedvencét.