But to return to Friday; he was so busy about his father that I could not find in my heart to take him off for some time; but after I thought he could leave him a little, I called him to me, and he came jumping and laughing, and pleased to the highest extreme: then I asked him if he had given his father any bread.
Térjünk vissza Péntekhez, akit egy darabig nem volt szívem elszólítani az apja mellől, de amikor úgy éreztem, hogy egy kicsit már lecsillapodott, odahívtam magamhoz, és ő rendkívül boldogan, az örömtől ugrándozva jött oda hozzám. Megkérdeztem tőle, adott-e az apjának kenyeret, és mivel nemmel felelt, elővettem egy kis cipót, és rumot meg mazsolát is adtam neki mellé.