"Rebecca," said Bois-Guilbert, when he was left alone, "thou art like to cost me dear--Why cannot I abandon thee to thy fate, as this calm hypocrite recommends?--One effort will I make to save thee--but beware of ingratitude! for if I am again repulsed, my vengeance shall equal my love.
„Rebeka - sóhajtotta Bois-Guilbert, amikor magára maradt -, úgy látszik, drága árat kell fizetnem azért, hogy megszerettelek. Mért nem tudlak sorsodra bízni, mint ahogy ez a halvérű képmutató tanácsolja?