He did not cease at once from pleasure and license, it is true, but he followed them out of spite, as it were, toward Lygia. At last he saw that the thought of her did not leave him for an instant; that she was the one cause of his evil activity as well as his good; and that really nothing in the world occupied him except her.
Nem hagyta ugyan mindjárt abba a gyönyörök hajhászását és a kicsapongást, sőt mintegy Lygia bosszantására, folytatta tovább, de a végén rájött, hogy szüntelen Lygiára gondol, hogy egyedül ő a mozgatója minden rossz és minden jó cselekedetének, s hogy Lygián kívül valóban semmi sem érdekli.