The whole Spheros plays around me; and I declare to thee" (here Nero's voice quivered with genuine wonder) "that I, Cæsar and god, feel at such times as diminutive as dust.
Az egész világmindenség muzsikál körülöttem, s mondhatom... (s itt hangja őszinte csodálkozással remegett meg) hogy én, a Caesar, az isten, ilyenkor olyan kicsinynek érzem magam, mint egy porszem.