"Major Dunwoodie, for your interest in behalf of my poor brother, I thank you," said the trembling girl, drying her eyes, and rising with dignity; "but such language addressed to me, surely, is improper."
- Dunwoodie őrnagy - felelte a remegő leány, miközben megtörölte a szemét, és nagy méltósággal felállt -, köszönöm, hogy a szívén viseli szegény bátyám sorsát; de helytelennek tartom, hogy ilyen hangon beszéljen velem.