In higher places, where the view was not hindered by trees, one could see whole rows of pillars and bodies decked with flowers, myrtle, and ivy, extending into the distance on high and low places, so far that, though the nearest were like masts of ships, the farthest seemed colored darts, or staffs thrust into the earth.
A magasabb helyekről, ahol a lomb nem zavarta a kilátást, a póznák hosszú sora látszott, s rajtuk a virággal, mirtusszal és borostyánnal felékesített keresztények. Úgy húzódtak ezek a póznák befelé a kert mélyébe, a magaslatok és völgyek felé, olyan messzire, hogy míg a közelebbiek akkorák voltak, mint egy-egy árboc, a távoliak már csak földbe szúrt színes lándzsáknak vagy thyrsusoknak látszottak.