For several minutes no one broke this ominous pause in the conversation; Henry feeling a repugnance to his guest, that he was vainly endeavoring to conquer, and the stranger himself drawing forth occasional sighs and groans, that threatened a dissolution of the unequal connection between his sublimated soul and its ungainly tenement.
Ezek utána néhány percig senki sem törte meg a baljóslatú csendet; Henry hasztalanul próbálta legyűrni az idegentől való viszolygását, maga a vendég pedig időnként olyan sóhajokat és nyögéseket hallatott, mintha fennkölt lelke s ennek nem éppen tetszetős halandó burka között rögtön meg akarna szakadni a természetellenes kapcsolat.