His head, with piercing eyes, a straight nose, a chin cut like that of Brutus, had altogether an indefinable character of grandeur and grace. His hands, of which he took little care, were the despair of Aramis, who cultivated his with almond paste and perfumed oil. The sound of his voice was at once penetrating and melodious; and then, that which was inconceivable in Athos, who was always retiring, was that delicate knowledge of the world and of the usages of the most brilliant society--those manners of a high degree which appeared, as if unconsciously to himself, in his least actions.
Igen, Athos, amikor egy-egy nap jókedvében volt, még Tréville úrral, az elegáns, nemes udvaronccal is előnyösen állta az összehasonlítást, közepes, de bámulatosan jól formált és arányos termete olyan erőt adott neki, hogyha időnként összemérte erejét Porthosszal, nemegyszer visszavonulásra késztette az óriás testőrt, akinek testi ereje közmondásossá vált bajtársai között; pillantása átható, orra egyenes, állát, arcát mintha Brutusról mintázták volna, a nagyság és a báj megfoghatatlan hangulata lengte be; keze, anélkül, hogy ápolta volna, a kétségbeesés szélére sodorta Aramist, aki cseppet sem fukarkodott a kézápolásban a mandulakrémmel s az illatos olajjal, hangja telten és egyben dallamosan csengett; - egészben véve volt valami megfoghatatlan Athosban, hiába húzta össze magát, hiába burkolódzott szüntelenül félhomályba: legkisebb dolgain is kiütközött, szinte önkéntelenül, mennyire ismeri a világot, s az előkelő körök szokásait, mennyire megszokta az úri életet.