This searching after faith, she thought, was only one merit the more, and in the pride of her devoutness Emma compared herself to those grand ladies of long ago whose glory she, had dreamed of over a portrait of La Valliere, and who, trailing with so much majesty the lace-trimmed trains of their long gowns, retired into solitudes to shed at the feet of Christ all the tears of hearts that life had wounded.
Ezzel a még eredménytelen erőlködéssel - gondolta - csak még több érdemet szerez; és áhítatosságára büszkén, azokkal a hajdani, híres hölgyekkel hasonlítgatta össze magát, a kiknek a dicsőségét La Vallière egy arczképe kivántatta meg vele, s a kik, oly példás fenséggel hurczolva maguk után hosszu ruháiknak paszománttal szegett uszályát, a remeteségbe vonultak, hogy az élet nyilaitól megsebzett szívöknek minden könnyét Krisztus lába elé ontsák.