They told each other the sorrows of the week, the presentiments, the anxiety for the letters; but now everything was forgotten; they gazed into each other's faces with voluptuous laughs, and tender names.
Elbeszélték egymásnak, milyen nehezen telt el a hét, micsoda sejtelmeik voltak, mennyit nyugtalankodtak, az egy kissé elkésett levelek miatt; de most már elfelejtik minden bajukat!... és boldogan néztek egymás szemébe, nevetve a gyönyörüségtől, a szerelem kedveskedő szavait suttogva.