"Ulrica," said Cedric, softened by this appeal, "hast thou borne up and endured to live through so much guilt and so much misery, and wilt thou now yield to despair when thine eyes are opened to thy crimes, and when repentance were thy fitter occupation?"
A kétségbeesésnek ez a kitörése megindította Cedric szívét. - Ulrika - mondta szelíden -, annyi bűn és annyi szenvedés után, amit átéltél és kibírtál, most adod át magad a kétségbeesésnek? Most, amikor felismerted hibáidat, és csak a bűnbánatra kellene gondolnod?