The thunder growled in the air like the passion and anger in her thoughts. It appeared to her that the blast as it swept along disheveled her brow, as it bowed the branches of the trees and bore away their leaves. She howled as the hurricane howled; and her voice was lost in the great voice of nature, which also seemed to groan with despair.
Este tíz óra felé ki is tört a vihar; milady úgy érezte, mintha a természet is osztozna dúlt érzelmeiben, s egészen megvigasztalódott: a mennydörgés úgy zengett a levegőben, mint lelke haragja; a zúgó szél úgy borzolta hajzatát, mint a fák koronáját, melyeknek gallyait tépdesi és lombozatát szaggatja; maga is üvöltött, akár a fergeteg, s hangját elnyelte a természet roppant moraja, mely szinte vele együtt jajgatott-siránkozott.