"There is a spell on me, by Heaven!" said Bois-Guilbert. "I almost think yon besotted skeleton spoke truth, and that the reluctance with which I part from thee hath something in it more than is natural.--Fair creature!" he said, approaching near her, but with great respect,--"so young, so beautiful, so fearless of death! and yet doomed to die, and with infamy and agony.
- Istenemre, csakugyan elvarázsolt, megbabonázott! - kiáltott fel Bois-Guilbert. - Szinte azt kell hinnem, hogy az a hígvelejű vén csontváz igazat beszélt, amikor azt mondta, hogy van valami természetellenes abban, ahogy hozzád ragaszkodom! Szépséges teremtés! - mondta, és közelebb lépett hozzá, de a legnagyobb tisztelettel. - Milyen fiatal vagy, milyen szép, és halálmegvető bátorságod is milyen gyönyörű!