The long and the short of it is, then, that Bella at last mustered up courage to tell me that Emily was very unhappy; that she and your young friend Snodgrass had been in constant correspondence and communication ever since last Christmas; that she had very dutifully made up her mind to run away with him, in laudable imitation of her old friend and school-fellow; but that having some compunctions of conscience on the subject, inasmuch as I had always been rather kindly disposed to both of them, they had thought it better in the first instance to pay me the compliment of asking whether I would have any objection to their being married in the usual matter-of- fact manner.
Hát szóval a dolognak az a veleje, hogy Bella végül is nekidurálta magát, s elmesélte nekem, hogy Emily nagyon boldogtalan; hogy Emily és a maga fiatal barátja, Snodgrass, tavaly karácsony óta állandóan leveleztek és érintkeztek egymással; hogy Emily, mint kötelességtudó lány föltette magában, hogy követni fogja régi barátnője és iskolatársnője dicséretre méltó példáját, s ő is megszökik Snodgrass úrral. De mégis némi lelkifurdalásai támadtak, mert hogy én mindig nagyon jól bántam mindkettejükkel, úgyhogy jobbnak látják elsősorban meg­tisztelni engem azzal a kérdéssel, hogy vajon nem volna-e kifogásom az ellen, hogy ők annak rendje és módja szerint egybekeljenek.