"Oh my God!" cried the Marchioness of Parolignac, "never mention the tedious creature! Only think what pains he is at to tell one things that all the world knows; and how he labors an argument that is hardly worth the slightest consideration! how absurdly he makes use of other people's wit! how miserably he mangles what he has pilfered from them!
Ó, szólalt meg Polignac asszony, az az unalmas halandó! milyen naivul elmond mindent, amit az egész világ tud! milyen fontoskodással mond el olyan dolgot, melyekről nem is érdemes megemlékezni! és szellemesség hiányában hogy sajátitja ki mások szellemességeit! s hogy elrontja, amit más iróktól kiollóz! ó mint utálom!...