Finally, if the pharmacy, open to all comers, was the spot where he displayed his pride, the Capharnaum was the refuge where, egoistically concentrating himself, Homais delighted in the exercise of his predilections, so that Justin's thoughtlessness seemed to him a monstrous piece of irreverence, and, redder than the currants, he repeated—
Ha a gyógyszertár, a hová mindenki beléphetett, az a hely volt, a hol, kitünő tulajdonságaival elkápráztatván az embereket, a hiúságát elégítette ki: a kafarnaumot afféle menedékhelynek nézte, a hol kénye-kedve szerint, zavartalanul élhet az önzésének s annak az egyetlen foglalkozásnak, melyben örömét lelte. Azért Justin meggondolatlansága valami szörnyü tiszteletlenségnek tűnt fel előtte; következésképpen arcza a ribiszkénél is vörösebb volt a dühtől, és így kiabált: