Friday had not been long gone when he came running back, and flew over my outer wall or fence, like one that felt not the ground or the steps he set his foot on; and before I had time to speak to him he cries out to me, “O master!
Péntek nem maradt el sokáig. Lélekszakadva rohant hazafelé, és úgy száguldott a cölöpkerítésem fölött, mint akinek a lába nem éri a földet, és mielőtt még faggatni kezdhettem volna, kiabálásba tört ki. - Ó mester!