Instead of taking offence, denying, making excuses, asking forgiveness, or even remaining indifferent (anything would have been better than what he did), he involuntarily ('reflex action of the brain,' thought Oblonsky, who was fond of physiology) smiled his usual kindly and therefore silly smile.
A helyett, hogy megsértődött, tagadott, mentegetőzött, bocsánatot kért, sőt akár teljesen közönyös maradt volna, - mindez jobb lett volna annál, a mit cselekedett, - az arcza teljesen önkénytelenül ("az agyvelő reflexei" - gondolta magában Arkágyevics Sztepán, a ki az élettant nagyon szerette), teljesen önkénytelenűl egyszerre az ő szokott jóságos, és éppen ezért bárgyú mosolyára derült.