'The day had broken when Gabriel Grub awoke, and found himself lying at full length on the flat gravestone in the churchyard, with the wicker bottle lying empty by his side, and his coat, spade, and lantern, all well whitened by the last night's frost, scattered on the ground.
Már megvirradt, amikor Gabriel Grub fölébredt álmából s csodálkozva tapasztalta, hogy a temetőkertben fekszik, végignyúlva egy sírkőlapon, mellette üresen áll a fonottas üvege, s a köpenye, ásója, lámpása a múlt éjszakai fagytól egészen fehéren, szétszórva hever a földön.