At that moment a horseman, rushing also like a whirlwind, but in the opposite direction, toward Antium, shouted as he raced past, "Rome is perishing!" and on he went.
Erre végigfeküdt a lovon, ujjait hajába mélyesztette, s fájdalmában képes lett volna a ló nyakába harapni. De ebben a pillanatban egy lovas, aki éppen úgy száguldott, mint ő, csakhogy ellenkező irányban, Antium felé, mellette elhaladva nagyot kiáltott: „Rómának vége!”, s vágtatott tovább.