One of the poor relations proposed Mr. Tupman, and the other poor relation proposed Mr. Winkle; all was happiness and festivity, until the mysterious disappearance of both the poor relations beneath the table, warned the party that it was time to adjourn.
Az egyik szegény rokon felköszöntötte Tupman urat, a másik szegény rokon felköszöntötte Winkle urat; s mindenki örvendezett és vigadozott, amíg a két szegény rokon rejtélyesen el nem tűnt az asztal alatt és eszébe nem juttatta a társaságnak, hogy ideje lesz lassan asztalt bontani.