Yet – strange to say – though she had made up her mind not to submit to her father's opinion and not to let him enter her sanctuary, she felt that the divine image of Madame Stahl which she had carried in her bosom for a whole month had irrevocably vanished, as the figure formed by a cast-off garment vanishes when one realizes how the garment is lying.
De, különös dolog, mindamellett, hogy nagyban készült rá, hogy nem veti alá magát az apja véleményének, s nem engedi őt be a szentélyébe, érezte, hogy madame Stahlnak az az isteni képe, a melyet egy teljes hónapon át a lelkében hordott, eltűnt visszahozhatatlanúl, a mint az az alak, a mely egy odavetett ruhából támad, legott eltűnik, a mint az ember rájön, hogy hogy' hever ott az a ruha.