The old negro had placed around his arm, a little above the elbow, a napkin of unsullied whiteness, it being the only time since his departure from the city that he had enjoyed an opportunity of exhibiting himself in the garniture of servile mourning.
Az öreg néger egy makulátlan fehér kendőt viselt a karjára kötözve, valamivel a könyöke fölött: amióta idekerült a városból, ez volt az első alkalom, hogy magára ölthesse a szolgák gyászjelvényét.