Towards Licinus and Lecanius the consuls they were indifferent, but Tullius Senecio they loved, it was unknown why, and Vestinius received applause.
Licinius és Lecanius consulokkal szemben közömbösen visel­ked­tek, de Tullius Senecio, akit nem tudni, miért, szerettek, éppen úgy, mint Vestinus is, tapsot arattak.