At first Anna sincerely believed that she was displeased with him for allowing himself to persecute her; but soon after her return from Moscow, having gone to a party where she expected to meet him but to which he did not come, she clearly realized, by the sadness that overcame her, that she had been deceiving herself and that his persecution supplied the whole interest of her life.
Az első időben Anna őszintén azt hitte, hogy neheztel rá, a mért őt üldözi; de mikor kevéssel azután, hogy Moszkvából visszatért, elment egy estélyre, a hol azt remélte, hogy találkozik vele, és nem volt ott, abból a lehangoltságból, mely erőt vett rajta, tisztán megértette, hogy ámította magát, hogy ez az üldözés nemcsak hogy nem kellemetlen neki, sőt hogy ebben összpontosúl életének minden érdekessége.