His insipid voice murmured like a running brook; a light shone in his eyes through the glimmering of his spectacles, and his hand was advancing up Emma's sleeve to press her arm.
Unalmas hangja folyvást susogott, és udvarlása olyan egyhangú volt, mint egy patak csörgedezése. Szemüvegén ott tükröződött a szikra, mely szemebogarából kipattogott, és keze Emma kézcsuklójáról feljebb csúszott, hogy megtapogathassa a szép asszony karját.