It was now the sweetest hour of the twenty-four:--"Day its fervid fires had wasted," and dew fell cool on panting plain and scorched summit.
A nap leggyönyörűségesebb órája volt ez: a nappal perzselő tüze kiégett, s a harmat hűvösen hullott a lihegő mezőkre és a szomjas dombokra.