The thoughts of this sometimes sank my very soul within me, and distressed my mind so much that I could not soon recover it, to think what I should have done, and how I should not only have been unable to resist them, but even should not have had presence of mind enough to do what I might have done; much less what now, after so much consideration and preparation, I might be able to do.
Miközben azon töprengtem, mit is tehettem volna akkoriban ellenük, néha a mély csüggedtség állapotába kerültem, annak ellenére is, hogy tudtam, mostanra már sokkal felkészültebb vagyok a korábbiaknál. Ezeknek a melankólia jellemezte időszakoknak azonban mindig a gondviselés iránti hálaérzet gondolata vetett végett.