In Rome, when there was occasion to set aside men who seemed dangerous, to plunder their property or to settle political cases, to give spectacles astounding by their luxury and bad taste, or finally to satisfy the monstrous whims of Cæsar, Tigellinus, as adroit, as he was ready for anything, became indispensable.
Rómában, ha veszedelmesnek vélt embereket kellett eltenni láb alól, vagyonukat elharácsolni, politikai ügyeket elintézni, látványosságokat rendezni, hogy fényűzésükkel és ízléstelenségükkel mindenkit elkápráztassanak, vagy a Caesar borzalmas kedvteléseit kellett kielégíteni, ott a körmönfont és mindenre kapható Tigellinus nélkülözhetetlen volt.