Mme. Coquenard drew the dish toward her, skillfully detached the two great black feet, which she placed upon her husband’s plate, cut off the neck, which with the head she put on one side for herself, raised the wing for Porthos, and then returned the bird otherwise intact to the servant who had brought it in, who disappeared with it before the Musketeer had time to examine the variations which disappointment produces upon faces, according to the characters and temperaments of those who experience it.
Coquenard-né maga elé húzta a tálat, ügyesen levágta a tyúk két fekete lábát, és férje tányérjára helyezte; lemetszette az állat nyakát, s azt a fejével együtt saját tányérjára tette; a szárnyat Porthos részére nyisszantotta le, és a tyúkot csaknem érintetlenül adta vissza ugyanannak a szolgálónak, aki az imént behozta; a dicső szárnyas eltűnt a szemek elől; a testőrnek még arra sem maradt ideje, hogy az arcokon végigtanulmányozza a csalódásnak jellemtől, vérmérséklettől függő változatait.