I was now too fond of you often to simulate the first whim; and, when I stretched my hand out cordially, such bloom and light and bliss rose to your young, wistful features, I had much ado often to avoid straining you then and there to my heart."
Már akkor annyira a szívemhez nőtt, hogy nehezemre esett keménynek lenni! Sokszor, amikor kezet nyújtottam magának, olyan sugárzó öröm öntötte el komoly arcocskáját, hogy legjobban szerettem volna azonmód a szívemre szorítani.