She was right, because Levin really could not bear her and despised her for the very thing she was proud of and regarded as a merit, that is, her nervousness and refined contempt and disregard for all the rough and common things of life.
És igaza volt, mert Levin csakugyan ki nem állhatta és megvetette őt éppen azért, a mire olyan büszke volt, s a mit kiváló érdeműl rótt föl magának, - az idegességeért, s azért az előkelősködő lenézésért, a melylyel minden durvább és világiasabb dolog iránt viselkedett.