Sam thought he might as well talk to this groom as to any one else, especially as he was very tired with walking, and there was a good large stone just opposite the wheel-barrow; so he strolled down the lane, and, seating himself on the stone, opened a conversation with the ease and freedom for which he was remarkable.
Sam úgy vélekedett, hogy ezzel a lovásszal csak úgy szóba ereszkedhetik, mint bárki mással, márcsak azért is, mert közben elfáradt a sok gyaloglásban, s a targoncával éppen szemközt egy jókora kődarab volt; így hát végigballagott a keskeny utcán, s miután letelepedett a nagy kőre, megkezdte a társalgást azzal a fesztelenséggel és közvetlenséggel, mely őt annyira jellemezte.