Monsieur Lheureux, in fact, went in for pawnbroking, and it was there that he had put Madame Bovary's gold chain, together with the earrings of poor old Tellier, who, at last forced to sell out, had bought a meagre store of grocery at Quincampoix, where he was dying of catarrh amongst his candles, that were less yellow than his face.
És csakugyan Lheureux zálogtárgyakra is adott apró kölcsönöket. Ide, ennek a pénzes szekrénynek az örvényébe vándorolt többek között Bovaryné arany láncza; és itt tartotta Lheureux azt a fülbevalót is, melyet a szegény Tellier apótól vett el, a ki, miután Lheureux elárvereztette mindenét, Quincampoixban egy kis szatócsboltot nyitott, a hol, tüdőbajával küzködve, keservesen élte le utolsó napjait, viaszgyertyái között, melyek nem voltak olyan sárgák, mint az arcza.