יש לי 2 בנים , הבכור בן 3.10 והקטן בן 1.10. הגדול גמול כבר שנה, הגמילה עברה יחסית בקלות ודי מהר הוא נגמל גם ביום וגם בלילה. לאחר כ-4 חודשים ( שכללו גם מלחמת צוק איתן) בני הבכור התחיל להרטיב בלילה לאחר שחזר לגן, לאחר תקופה ארוכה שהיה איתי בבית עקב המלחמה.( זה גן מוכר שהיה בו שנה שעברה אך לגננת חדשה שגם אותה מכיר) יש לציין שבזמן המלחמה פיספס בקטנה פעם אחת בלילה אבל לא משהו משמעותי.
לאחר כחודש שחזר לגן אני ובעלי טסנו לחו"ל ל-4 ימים והשארנו את הילדים עם הוריי, בפעם הראשונה מאז לידת הגדול. ביום שטסנו הוא התחיל להרטיב גם בשנת יום בגן, כשחזרנו התופעה חלפה יחסית מהר. אך חזרה לאחר כחודשיים בתחילת החורף,בהתחלה לא ייחסתי לכך חשיבות אך הדבר ממשיך די הרבה. יום אחד הגננת אמרה לנו שנדמה לה שהוא עושה זאת בכוונה כי הרטיב כשהיה ער לגמרי במיטה והתלהב מכך יחד עם חברה שלו מהגן שגם היא מרטיבה, שהם עשו מעין תחרות. דיברתי איתו על כך וזה נפסק לכמה ימים ושוב חזר. קניתי כמה הפתעות קטנות ואמרתי לגננת להגיד לו שכל פעם שלא ירטיב יקבל לאחר מכן הפתעה, כל עוד הוא מקבל הפתעות לא מרטיב ואם לא שוב מרטיב. בלילה הוא המשיך להרטיב מספטמבר ולאחר חודש וחצי של כביסות בלתי פוסקות והחלפות כל לילה ולפעמים פעמיים בלילה נשברתי ושמנו לו תחתוני גמילה, קראנו להם "תחתוני לילה" כדי שלא יווצר לו תחושת רגרסיה לאחר הגמילה. בימים האחרונים נוצרה תופעה חדשה לגמרי, הרטבה בערות, סתם ככה ללא כל סיבה. וכשאנחנו שואלים אותו מה קרה אומר שלא שם לב.
רציתי לשאול לדעתך, ממה נובעת תופעת הרגרסיה בגמילה? ילד שהיה גמול חוזר להרטיב זאת תופעה שכיחה? האם זה אומר שעובר עליו משהו? מה אנחנו יכולים לעשות כדי לעזור לו?
בתהליך גמילה, גם אם זה התהליך הראשוני וגם אם זה התהליך בעקבות נסיגה, חשוב להימנע מהתערבות מניפולטיבית. הן בצורתה ה"רעה" - עונשים, והן בצורתה ה"טובה" - פרסים.
מהתיאור שלך אפשר להבין שהוא אכן שולט בצרכים. האם הוא מפספס בכוונה? כנראה שכן. אבל זה לא אומר שהוא מפספס במודע. מה עושים? עושים ככה שלא יהיה לו "שווה" לפספס. לפיכך אני מציע (תוכלי לקרוא על כך בהרחבה במאמר "סודות הגמילה מחיתולים" - עמוד מאמרים) לאלץ אותו לקחת חלק בעשייה שלאחר ההרטבה. כלומר שאם לאחר שהוא מרטיב את צריכה להוריד לו את הבגדים הרטובים, לנקות אותו ולהחליף לבגדים יבשים, טוב יהיה אם תפעלי בצורה כזאת שתדרוש ממנו שיתוף פעולה כזה שבחוויה שלו זה ירגיש כ"לא משתלם". לדוגמה: להמתין בחדר האמבטיה עד שתמצאי בגדים יבשים, להוריד באופן עצמאי את הבגדים הרטובים, כאשר את מצידך לא ממהרת ולא מתאמצת להקל עליו את החיים ברגע הזה. ועם זאת: את לא כועסת ולא נוזפת ולא פועלת כמי שמענישה. תתייחסי לזה באופן ענייני וטכני לחלוטין.