השדכנית מחולון שחיתנה מאות זוגות: "לא מאמינה באהבה"
מכיסא הגלגלים, כשהיא סובלת מניוון שרירים, חיתנה טובה שמסיאן יותר מ-600 זוגות וחיברה בין אנשים עם צרכים מיוחדים. מהו סוד ההצלחה?
לפני ארבע שנים עלה לאקרנים סרט תיעודי נושא פרסים בשם "השדכנית", שסיפר את סיפורה של השדכנית טובה שמסיאן, שחיתנה למעלה מ-600 זוגות בעודה נתונה בכיסא גלגלים. כיום, עסק השדכנות של שמסיאן הגיע לסוף טראגי.
בחולון מעטים מכירים אותה אבל בקרב קהילת בעלי הצרכים המיוחדים היא נחשבת לאגדה. השדכנית טובה שמסיאן, חולה בניוון שרירים מגיל צעיר, לאחר שילדה את בתה הבכורה. במהלך חייה – כיום היא נושקת לגיל 70 – חיתנה יותר מ-600 זוגות של בעלי צרכים מיוחדים, ביניהם אנשים עם נכות קשה. את פרטיהם של כל הפונים אליה שמרה במחברות עבות עם פרטים מזהים, לרבות עדה וסוג הנכות.
לפני עשר שנים, עם החמרת מצבה, החלה להיעזר בבתה דולי, אשר התעתדה לרשת את מלאכת השידוכים. לפני כשנה, בעקבות מצבה הבריאותי הקשה של שמסיאן, היא הפסיקה את פועלה, אבל אז קרה אסון נוסף – בתה דולי חלתה במחלה קשה, וכעת כבר יותר משנה שעסקי השידוכים נעצרו ומאות בעלי צרכים מיוחדים נותרו ללא מענה.
טובה שמסיאן נולדה בפרס. כאשר עלתה לארץ עבדה בניקוי חדרי מדרכות, למדה ספרות והחלה לעבודה בסלוני יופי. בגיל 26, לאחר שנולדה בתה דולי, התקשתה טובה ללכת והחלה לצלוע. הרופאים קבעו כי מדובר במחלת ניוון שרירים. בעלה גבי עבד באותו הזמן כקבלן בניין, ולאחר שחלתה הוא עזב את המקצוע התובעני, עבר לעבוד בעיריית חולון והשלים הכנסה במכירה בבסטה.
טובה המשיכה לעבוד כספרית ואף ילדה בן נוסף, למרות מצבה הגופני שהלך והחמיר. כאשר הבינה שבריאותה עלולה להידרדר עוד, היא ביקשה לעזוב את בעלה גבי על מנת לאפשר לו חיים מלאים בלי צורך לטפל ולסעוד אישה חולה שעומדת להיות סיעודית לגמרי. גבי סירב להיפרד ממנה ונשאר לצידה עד שנפטר לפני מספר שנים ממחלת הסרטן.
את עסקי השדכנות התחילה במקרה כאשר שידכה בין עולה חדש לבין לקוחה במספרה שבה עבדה. במהלך הזמן החלה לשדך בהתנדבות עוד מאות זוגות, אם כי בשלב מסוים גבתה דמי רצינות בשווי עשרה שקלים עד מאה שקל.
שיטת העבודה של טובה כללה ישירות ללא שום יפוי המציאות. בראיונות עם שמסיאן העידה השדכנית כי היא "לא מאמינה באהבה". על כך מעידה גם תושבת חולון (42) אשר שודכה על ידי טובה לפני עשר שנים: "אני אישה נכה, סובלת מצליעה קשה ומתניידת בהליכון. לא היו לי מחזרים והמעטים שרצו אותי היו בעלי מוגבלויות גם הם. פעם בחור אילם, פעם בחור עיוור. חשבתי שאני יכולה לבחור לעצמי גבר אמיתי. היתה לי בראש תמונה של ריצ'ארד גיר. טובה אמרה לי, 'או שתישארי לבד או שתתחילי להסתכל על מה שכן מוצא חן בעינייך בבן אדם – עיניים טובות, חיוך נעים, אוזן קשבת. רק בזכותה הגעתי לחופה וכיום אני אמא לארבעה ילדים".
צעיר בעל פיגור קל בשנות ה-20 המוקדמות לחייו מספר: ״אני פעיל בעמותה שבה הכרתי אנשים שחותנו על ידי טובה. חיכיתי להשלים לימודי תעודה לפני שאפנה אליה בבקשה שתכיר לי מישהי. נשבר לי הלב גם על הסיפור שלה ושל הבת שלה וגם על כך שאבדה לי מישהי שיכולה לעזור לי להכיר בת זוג. כיום אני מחפש שידוך אבל מתקשה מאוד בגלל המצב שלי״.
בשנת 2014 הוקרן סרט על אודות טובה שמסיאן. הסרט "השדכנית" שיצרו המפיק ברק היימן והבמאי דני וסרמן. הסרט הוצג בהצלחה בארץ ואף זכה בפרס הראשון בפסטיבל קרקוב בפולין, אחד הפסטיבלים הוותיקים והחשובים בתחום. שופטי הפסטיבל הסבירו את הזכייה: "יותר מכל מוענק הפרס על תיאור עמוק ורב מימדי של אישה חכמה ומעוררת השראה".
בסרט הוצגה דמותה של שמיסיאן כאישה ישירה שדואגת לאנשים אותם היא משדכת, בזמן שהיא עצמה נעזרת במטפלת צמודה אפילו רק כדי להעביר את הדפים בספר עם הפרטים של הלקוחות שלה.
ברק הימן, מפיק הסרט ״השדכנית״, מספר ל"השקמה חולון": ״המפגש עם טובה הוא אחד המפגשים המעניינים והמפתיעים שעברתי בחיים המקצועיים ובחיים בכלל. בפעם הראשונה שהכרתי אותה היא אמרה לי, ׳קודם כל תוציא את הרחמים מהעיניים שלך, אחרת לא אוכל לדבר איתך ולהיות חברה שלך׳. היא פתחה לי את הראש והלב, שברה לי קונספציות. אני, שמחזיק מעצמי אדם מאוד פתוח, ליברל ומקורי, גיליתי שבתוכי טמונות הרבה מאד הנחות יסוד ׳מטופשות׳ ו׳מטומטמות׳. האובססיה של טובה לעזור לאנשים עם מוגבלויות היא עניין בלתי נתפש".
לדברי הימן, היה משהו יוצא דופן בעבודה על הסרט. "היא כל הזמן חזרה על המנטרה שאין דבר כזה אהבה. ׳יש לחיות טוב ביחד׳ אבל ׳אין אהבה׳. בפועל, הסיפור שלה ושל בעלה המנוח גבי הוא אחד מסיפורי האהבה הגדולים ביותר שנתקלתי בהם אי פעם״.
בתה של טובה, דולי, החולה בשנה האחרונה במחלה קשה, סירבה להתראיין ולספר על התמודדותה עם המחלה ועם סגירת עסק השידוכים. עם זאת, דולי הבטיחה כי היא תחזור במלוא הכוח ברגע שתרגיש טוב יותר.