בערב האחרון , התבוננתי ושקעתי בעיניה הירוקות, בגופה הנערי משהו, כל כולה שידרה חיות של נעורים, תשוקה חייתית ונשיות מתפרצת. ידעתי שאני חי על זמן שאול, זמן גנוב , זמן שאני ארצה בעת ובעונה אחת, לזכור וגם לשכוח. ידעתי שביום בו דרכנו ייפרדו, לי לא תהייה השפעה, לא על חיי, ולא על חייה. ידעתי, שהיא שייכת לאחר, אם לא ברוחה וליבה, אז עצם הטבעת הכרוכה סביב אצבעה, היא עדות אילמת להיותה אישה נשואה... ותחושותיי גם הפעם לא הכזיבו.
ביום שלמחרת לא ראיתיה יותר... התבוננתי בלוח השנה, בקווים השחורים שסימנתי על הספרות, כל קו סימן עוד יום שחור שעבר, זו הייתה טבלת הייאוש שלי, בכלא הצבאי, לטבלת הייאוש שלי היה מועד פג תוקף, בטבלה הזו, לא היה מועד סופי , ולא תיקווה .
שנה עברה, חלפה, שנה בה החיים היו רצף של ימים ולילות, שהמכנה בניהם הוא חסרונך, כשהיית לצדי סירבתי ללכת לישון, כי עצם נוכחותך בחיי היה חלום הרבה יותר מדהים ויפה מכל חלום שאחלום.
באחד הלילות שאלת אותי, "כמה אתה מתגעגע אלי" ואני השבתי, צאי למרפסת, הרימי ראשך לשמיים, וספרי את הכוכבים... את בכית מאושר ואמרת לי, "אף פעם לא אהבו אותי כמוך", אז שתקתי והחרשתי, אך היום ממרחק המקום והזמן ,אני אומר לך, אף פעם לא אהבתי כמוך.
ביום בו ידיך יאחזו בדף זה, ועיניך ירפרפו על השורות, אני אהיה בעולם אחר, בעולם בו אני לא אצטרך לברוח ולהסתתר, בעולם בו אני אוכל לצעוק בקול גדול "אני אוהבת אותך".
שנה חיינו בהסתר, בפחד, גנבנו כל דקה של אושר, עשינו טרקים נפלאים בהרי יהודה, ואתה אמרת, תראי כמה עוצמה יש למקום, נסיים את המסלולים במדבר יהודה ואקח אותך להרי אילת.
כמה חבל שלא הספקנו.... היו לך תכוניות, משאלות, ואני נסחפתי אחריך, רציתי להאמין שבאמת כך יהיה... אך הגורל רצה אחרת, לבעלי היו תוכניות אחרות ושלח אותי למשפחתו, לצרפת, רחוק ממך. החיים בארץ ניכר, קשים מנשוא, המרחק, הניתוק, הגעגועים שברו את ליבי, ושברו את התקווה כי יבוא יום ונתייחד שוב.
אהובי הימים חולפים ואיתם החודשים, ואני אסירה בארמון זהב, לא יכולה לצאת לרחוב, לא יכולה להתקשר אלייך, לשמוע את קולך האומר בביטחון, אל תגידי יהיה בסדר, כבר עכשיו הכל בסדר.
רוצה כל כך להתכרבל בזרועותיך ולהרגיש שוב בטוחה ונאהבת. כל נשימה קוראת בשימך, ואתה כה חסר לי.... יחד עם כאב הפרידה, אני מודה לבורא עולם על ההזדמנות שהייתה מנת חלקי, על החוויה שחוויתי להיות אוהבת ונאהבת.
תגיות: אהבה , מוות , פרידה .
כל הכתבות שכתבתי עד כה אמתיות הן וסבבו..
מי הוא האיש שבמראה?
איך אילפנו את עצמנו להיות כל כך אדישים..