נגד המשיבים הוגש כתב אישום המייחס להם עבירה של גניבת רכב. למשיב 2 מיוחסות בנוסף עבירות של כניסה לישראל שלא כחוק והפרעה לשוטר במילוי תפקידו.
על פי המתואר בכתב האישום, ביום 8.4.15 בין חצות ל- 3:20 גנבו המשיבים אופנוע מרחוב אברבנאל בירושלים. המשיבים פירקו לאופנוע את המתנע וגררו אותו עד לרחוב הנביאים, שם התקרבו אליהם שוטרים. כאשר הבחינו בשוטרים השליך המשיב 2 את האופנוע מידו ונמלט מן המקום ואילו המשיב 1 נתפס במקום. בהמשך נתפס המשיב 2 בקרבת מקום כשהוא מסתתר מתחת לרכב. באותן נסיבות שהה המשיב 2 בישראל בלא שהיה לו היתר כדין.
ב"כ המשיבים חלקו על קיומן של ראיות לכאורה למיוחס למשיבים, למעט עבירת הכניסה לישראל שלא כדין המיוחסת למשיב 2, וטענו כי אף אם ייקבע שישנן ראיות לכאורה, הרי שמדובר בראיות חלשות המצדיקות שחרורם של המשיבים לחלופת מעצר. ב"כ המשיב 1 הציע לשחרר את המשיב 1 בערבויות מתאימות, ולחלופין, להסתייע בתסקיר מעצר לשם בחינת חלופה טיפולית. ב"כ המשיב 2 הציע חלופת מעצר בבית קרוביו של המשיב 2 בשכונת עיסאוויה וערבויות כספיות.
המתלונן דוד דוויב מסר שתי הודעות במשטרה והעיד במסגרת עדות מוקדמת. המתלונן תיאר בעדותו כי החנה את הקטנוע בשעה 19:00 של יום 7.4.15 סמוך לביתו, וכי יצא את הבית סמוך לחצות כדי לקנות סיגריות. לדבריו לא זוכר אם ראה את הקטנוע בשעה זו, אך סבור כי הקטנוע היה שם, שכן אחרת היה מבחין בהעדרו. הוא זיהה את הקטנוע שנתפס על ידי המשטרה כקטנוע שלו.
אדם בשם סם זווידי המתגורר ברחוב הנביאים תיאר בהודעתו, כי ביום האירוע, בשעה 3:20, שמע רעש חזק מכיוון הכביש ולכן הביט מהחלון. לדבריו ראהו אופנוע ועליו שני אנשים "המנסים אותו", כלשונו. האופנוע החליק ונפל, אחד הרוכבים נפל גם כן והרוכב השני ניסה להניע את האופנוע בשנית, והאופנוע החליק לו פעם נוספת. לדבריו צעק לעברם לעזוב את האופנוע או שהוא קורא למשטרה, ובאותו הרגע הגיעה הניידת.
לזווידי נערך מסדר זיהוי תמונות ובו תמונה של המשיב 2 אך הוא זיהה אדם אחר כמי שישב מאחורי הנהג. כשנערך לו מסדר זיהוי ובו תמונה של המשיב 1 לא זיהה איש.