כתוצאה מנסיון ההתעלמות הזה הפכנו לזומבים, יצורים אנושיים שחיים בהכחשה, חיים אבל לא באמת. מסתירים את רגשותיהם, מנסים להתעלם מהפרדוקס, הסבל והפחדים, כאילו שכך הם יעלמו. אך הם לא נעלמים, רק צוברים כוח ויוצאים מבלי שאפשר לשלוט בהם בצורות שונות ומשונות. חיפוש המשמעות שלנו מופנה לכיוונים טפלים. משמעות שנקבעת לפי צריכת המוצרים החדישים ביותר שאפשר לקנות, לפי העבודה שעוסקים בה ולפי מה שאחרים חושבים עליך. כל הדוגמאות הללו מאד רגעיות וחד מימדיות. הרגעיות שלהם יוצרת רדיפה אחרי הזנב במעגל קסמים שלא יכול לתת סיפוק אמיתי ויציב. כמו ילדים בגן שבטוחים שהדבר החשוב ביותר בעולם הוא העובדה שהם איבדו את המספריים שלהם בחצר הגן ולכן יפרצו בבכי מר וקורע לב, כך גם אנחנו בתרבות הנוכחית איבדנו פרספקטיבה ובטוחים שהנעליים שיש לנו, הסלולרי שקנינו ודעות השכנים עלינו הם הדבר החשוב ביותר בעולם. אנחנו צריכים משהו גדול יותר מאיתנו שייתן לנו פרספקטיבה ותמונה כוללת על חיינו ומעשנו. מצד אחד לא יכול להיות שחיי היום יום זה כל מה שיש ומצד שני לא יכול להיות שאלוהים תהיה התשובה היחידה לדבר הגדול יותר שאנו מחפשים.
בגלל הבחירה הנוכחית של תרבות המערב בחוסר משמעות אפשר לראות בשנים האחרונות נהירה של רבים אחרי תורות ניו אייג` שונות ומשונות שייספקו להם משמעות מעבר לעולם הזה. הניו אייג`, בדומה לדתות המסורתיות, מציע טבע בעל כוונה ותכלית לאדם. בין אם מדובר על אל אוניברסלי שלא מבחין בין דתות, או יצורים ממימדים שמעבר, או קארמה, או יצורי טבע (פיות, שדונים וכדומה), או ישויות אור בעלות תדירות אנרגתית אסטרלית, האדם הוא יצור מיוחד ויש לו את הכוח לדבר עם הגורמים הנעלים הללו. כל דבר בטבע נעשה במחשבה תחילה ולאדם יש תפקיד קבוע מראש בעולם. כמו בדת, גם כאן האדם לא צריך לעשות הרבה כדי לזכות במשמעות, יש לו ולטבע שמסביבו תכלית. משהו ברא את המציאות באהבה וחשב כבר על כל הפרטים. הנפש, כמובן, היא נצחית והמוות הוא רק נקודת מעבר. התכלית של הנפש קבועה מראש בתוכנית היוצר והיא להתפתח בגלגולי החיים השונים. כך, מי שמאמין בתורת ניו אייג` כלשהי מקבל משמעות ופרספקטיבה לחייו מתוך הבריאה מלאת האהבה והכוונה שיש בטבע. יש משהו גדול יותר שאוהב ודואג לך ויש לך תכלית להתפתח ללא כל חשש מהמוות.
שוב הגענו למבוי סתום. האם זה כל מה שיש? האם בשביל משמעות חייבים ליפול לעבר חיבוק הדב של הדת או של הניו אייג`?
חייבים לחיות כמו זומבי? האם אין שום דבר כה גדול, כה מרשים ומעורר יראה סביבנו שיכול להוות פתרון?
פתרון אחד הוא מה שהתחיל את כל הדיון הזה, המודעות העצמית. ראינו שהיא באמת פותחת בפנינו יכולות אדירות. כפי שאנו יכולים להבין שאנחנו קיימים ונפרדים מעצמים אחרים שסביבנו וכפי שנתנו לזה שם `אני`, כך אנחנו יכולים לתת שמות, להמציא, להכליל ולהבין מושגים רבים ותופעות רבות. אנחנו מצליחים להסביר בתודעתנו את היווצרות היקום כולו, את מבנה האטום ואפילו להבין תכונות של האינסוף. אנחנו מסוגלים לדמיין מושגים שלא קיימים ולממש אותם במציאות. הצלחנו אפילו להמציא את אלוהים ולהרוג אותו בתודעתנו! נראה שהיכולות של המודעות שלנו הן כה אדירות עד שלא בטוח שיש להם גבול כלשהו, וככל שנבין יותר, נוכל לממש יותר מהיכולות ולפתח יכולות חדשות שלא היו קודם. הנה כך הגענו להתפתחות התודעה המוחית (או התפתחות הנפש אם תרצו, אך לא נפש נפרדת המנותקת מהמוח אלא נפש שנוצרת וקיימת ע"י המוח). התפתחות התודעה לא מתוך קיום של אלוהים ולא מתוך כוונה או תכלית טבעית קבועה מראש אלא מתוך עצמנו, מתוך ההבנה שאומנם אנחנו לבד, אין אלוהים, אין כוונה ואין תכלית ידועה מראש, אך יש לנו יכולות אדירות שיכולות לצמוח עם הזמן. זוהי רוחניות חילונית. ההתפתחות שלנו באה מתוכינו, מתוך האפשרות שלנו לבחור לפתח את יכולות המודעות שלנו ואת יכולות המימוש שלנו. ככל שנפתח יותר יכולות ונרגיש שאנחנו מצליחים לממש אותן, כך נרגיש בעלי משמעות רבה יותר. כך, אם נבחר, נוכל לצאת לאורך חיינו למסע של התפתחות רוחנית שאינה קשורה כלל לקיום אלוהים או ישויות מיסטיות אחרות שמעבר לאדם. התפתחות רוחנית שמתחילה באדם ונגמרת באדם, מסע אישי בלתי נגמר של פיתוח המודעות שלנו ומימושה לאורך כל ימי חיינו. בכל שלב נוכל להביט אחורנית אל עבר השלבים שכבר עברנו ולחוות את התקדמותינו הרבה. אם נצליח לחוות שיש לתודעתנו יכולות אינסופיות פרדוקס גוף ונפש יפתר. ניתן לצד של הנפש כל כך הרבה עוצמה, עד שהצד של הגוף השברירי יהיה זניח. נכון, עדיין נהיה בתוך גוף שברירי שצועד למותו, אך עובדה זו לא תפריע לנו כל כך בגלל שאנו מודעים לחלוטין לכוחנו הרב ברגע הזה. החוויה הזו תמלא אותנו עד שחוויית הפחד מהמוות תראה קטנה וזניחה.
אפשר לתאר את התודעה שלנו כאוקיינוס רחב ידיים, ללא גבולות. אלו האפשרויות הבלתי נגמרות שיש לנו בזכות המודעות העצמית שלנו. כל מחשבה, כל רגש וכל יצירה הן כמו גלים על פני האוקיינוס, עוד מימוש של אחת האפשרויות הגלומות בתודעתנו. אם נצליח לחוות את עצמנו כך, כתודעה בעלת יכולות ואפשרויות עצומות, הדבר ימלא אותנו משמעות, אנחנו נהפוך לדבר האינסופי שחיפשנו מחוצה לנו. חוויה כזו גם תיתן לחיינו פרספקטיבה, מה משנה מה חושבים עלינו, זהו רק עוד גל מסויים שנוצר בתודעה שלנו, וכמו שנוצר כך גם ידעך במהרה. כחלק מהיכולות המרהיבות של המודעות העצמית שלנו, יש לנו את היכולת לבחור איזה אפשרות אנחנו רוצים לחזק ואיזה להחליש. מישהי, לדוגמה, יכולה להחליט לחזק את המחשבות שלה שקשורות בסיפור אותו היא כותבת ולהחליש מחשבות טורדניות על מה חושבים עליה אחרים. זהו כלי נהדר וכמו כל כלי אחר צריך לפתח אותו. ככל שנתאמן בשימוש כלי המודעות שלנו, כך נכיר יותר בעוצמות האדירות שיש בנו. ניטשה ציין שאנחנו היוצרים של עצמנו והחיים שלנו הם היצירה שאנחנו מפתחים לאורך מסע חיינו. צריך, מן הסתם, ללמוד כיצד להיות היוצרים של חיינו וכיצד לפתח את השימוש בתודעה העצמית שלנו. זוהי אינה משמעות קלה, צריך לפתח אותה, אך זוהי משמעות אמיתית שיכולה להוביל להרגשה יציבה של אושר (חקר המוח רק מתחיל לגרד נושאים אלו. כרגע כדי ללמוד זאת כדאי לפנות אל הפילוסופיה. מי שניסו לחקור את פיתוח כלי המודעות בדרך יותר ישירה וחווייתית היו הפילוסופים הבודהיסטים והם פיתחו כלים מרשימים כיצד ניתן לפתח את השימוש בתודעה בעזרת מדיטציות).
אבל יש משהו אדיר מסביבנו, משהו שנראה אינסופי ויכול בהחלט להתאים ליכולות האדירות שבנו. זהו הפתרון השני. יש מסביבנו מסתורין גדול מאד ומעורר יראה - הטבע ומי שחוקר את המיסתורין הזה בעזרת המדע, הפיסיקה, הפילוסופיה והאומנות, מגלה מאד מהר שחיי היום יום שלנו אינם מייצגים כלל את המציאות האמיתית. חוקי הטבע היסודיים שונים לחלוטין ממה שאנו רגילים לו. חיי היום יום הם טיפה בים לעומת המציאות האמיתית. ניתן לומר שכמו בסרט המטריקס גם אנחנו חיים בסוג של אשליה, אשליית חיי היום יום. שאלנו, האם זה כל מה שיש? והתשובה היא שלא, זוהי רק אשליה. אשליה נוחה אומנם, כי כשמסתכלים בסביבתנו המיידית קשה לראות שיש משהו מעבר לה, אך כשמתעמקים מגלים את האמת. כשמנסים להבין את חוקי הטבע, החוקים הבסיסיים ביותר שיצרו את היקום ואותנו, מגלים שבטבע יש מעין שכבות. השכבה היום יומית הגלויה, ומתחתיה שכבה נסתרת, ומתחתיה שכבה עוד יותר עמוקה ונסתרת, וכך הלאה שוב ושוב. כדי להבין את המציאות שסביבנו וכך להבין את עצמנו צריך לחפור ולהעמיק, לגרד את השכבות ולפענח את צפונות הטבע.
רוחניות חילונית: מה הקשר בין מדע לערכים ולרוחניות?
במסגרת סדרת ההרצאות שלי "המדע וחקר המציאות" ,שנערכות אחת לחודשיים, ארגנתי תיקון שבועות חילוני-מדעי. בתיקון יהיו הרצאות רבות, בהרצאתי שתהיה בתשע בערב, אני אדבר על נושאים אלו. התיקון יהיה בערב חג שבועות, 14.5.13 בסינמטק תל אביב החל מהשעה שמונה בערב.
המנהג של לימוד תורה כל הלילה קיבל בשנים האחרונות תפנית חילונית יותר. אנחנו החלטנו ללכת עם התפנית עד הסוף ולקיים תיקון שבועות מדעי-חילוני שמקדש את הלמידה, את התובנות ואת התפתחות הרעיונות שהמין האנושי עובר לאורך השנים. האם יש אלוהים? האם אפשר לפתח מוסר ומשמעות ללא אלוהים? האם יש ערכים גם לחילוניות ואיך אפשר לגשר בין דמוקרטיה לבין יהדות?