הם לא לבד בברלין. עשרות אלפי אנשים כמוהם הגיעו לשם יחד איתם. הם מחייכים, מנסים להיראות כמו כולם ולא לשבש את שגרת המטרה לשמה נחתו. שם, למעשה, נמצא כל עולמם: אנשי תיירות מכל העולם שהתכנסו במתחם כנסים גרנדיוזי כדי לחפש את הסיפור על החוויה הבאה שאותה יוכלו לשווק לבני ארצם. סוכני נסיעות, מלונאים, פקידים בכירים, מורי דרך, מדריכי קבוצות.
לכולם יש פקטור ייחודי: בעוד עמיתיהם משבדיה, קטאר, ארגנטינה או קפריסין מציגים את המציאות נכוחה, הישראלים חייבים להמשיך לבלף. חוסר הרצון שלהם לקחת על אחריות על מה שיוצא להם מהפה יוצר שכבת בידוד עבה מול כל מי ששומע אותם. ההבנה ניכרת מיד: הם מנותקים.
אין להם ברירה. הם צריכים את הכסף וזה כל מה שהם יודעים לעשות. למכור אשליות נעימות על החיים. אל תדברו איתם על אג'נדה ועל מוסר. אחרי הכל, מדובר באנשים שמבינים היטב את המצב אבל חייבים להמשיך ולהניע את גלגלי המכונה.
הם ממשיכים להסתובב בירידי התיירות בעולם, בדיוק כמו זה שמתקיים כעת בברלין, מרוכזים בביתן הישראלי המושקע, חנוטים בעניבות ומדי פעם יוצאים לסבב פגישות קצר עם סיטונאי בלגי או ספרדי. ארשת פניהם מצטדקת בכל פעם ששואלים אותם אם בטוח לבקר בארצם. לפני חודש וחצי הם עשו זאת ביריד התיירות הישראלי שהתקיים בתל אביב עצמה. התחושה היתה גאווה עצומה גם כשבחוץ השתולל גל סכינאות.
הם עושים את הכל בצורה הנכונה. שולפים את העלונים, מתארים בפאתוס את אילת והגליל וממשיכים לדבר על הארץ שיש בה את כל הדברים שתייר יכול לחלום עליהם. את השמש של פברואר בתל אביב הם ממש צילמו, כדי להראות שהישראלים שורצים בים כאילו אוגוסט בחוץ.
אבל המנותקים שכחו לספר שישראל היא מקום לא בטוח לתיירים ושאחד מהם נרצח אמש (ג') בעת שטייל מול החוף של אותה תל אביב. רעייתו נפצעה כי נדקרה בכל גופה אבל זה לא באמת מה שחשוב. אם תסתכלו בקצה המודעה בעיתונים תוכלו לראות את רצועת החוף המדהימה של תל אביב ושדרת המלונות המפנקים.
הרי ידוע לכולם שגלי טרור לא יכולים לנצח את הסקרנות האנושית לטייל במקומות חדשים, אפילו הסקרים מלמדים שהתורים למגדל אייפל וללובר כבר חזרו. נו טוב, גם הסקרים שלהם מנותקים.
יוסי פתאל, מנכ"ל לשכת מארגני התיירות הנכנסת, צוטט בימים האחרונים כמי שפנה אל משרד התיירות במסר, שצריך לדבר אל מקבלי ההחלטות שמביאים תיירים לארץ. עצם הפנייה עצמה מעידה על ניתוק מהמציאות - לשכנע כומר או מדריך טיולים לקחת על עצמו את האחריות ולהוביל קבוצה גדולה לטיול ברחובות ירושלים.
לשיטתו, תקציבי השיווק של ישראל בכלל נועדו לטפל בכותרות העיתונים בעולם ולהסתיר את הפחד של התיירים. הרי ברור לכל בר דעת ששלט של נפלאות הכנרת ברכבת התחתית בלונדון חזק יותר מכל מחבל יורה בדיזינגוף, או בשער שכם.
אבל עזבו אתכם משטויות. הדרג קווין שגייס משרד התיירות עוד תקפוץ מקערת החומוס הענקית שהונחה בביתן של ההולילנד, כדי לצייר את ישראל כמדינה רב-תרבותית. גדרות, התנחלויות, יריות על אוטובוסים נוסעים ומסעות הרג של אזרחים תמימים ברחובות תל אביב וירושלים זה טוב לעיתונים, וכולם יודעים מה עוטפים איתם מחר.