גמליאל (גומא) חסין מי שנחשב פעם לאחד האנשים החזקים בנמל אשדוד, ויש אומרים, שהוא עדיין נחשב כזה, וממשיך לפעול שם מאחורי הקלעים, הורשע ביום ראשון בהעלמות מס. שופט בימ"ש השלום בב"ש, רון סולקין, הרשיע אותו ושתי חברות שבשליטתו (א.ע.מ.ד בע"מ וחסין ג. השקעות בע"מ ) בהעלמת הכנסות של כ-2.7 מיליון שקל, בין השנים 2007-2009.
מדובר בהכנסות מייעוץ למשווקים, שזכו בזיכיון מפעל הפיס בדרום. את גומא ייצג במשפט עו"ד ירון הראל מהסנגוריה הציבורית. הרשעתו של גומא התקבלה לאחר שתוקן כתב התביעה המקורי נגדו, בו הוא הואשם, בתחילה, בהעלמת הכנסות בהיקף של כ-4.4 מיליון שקל. כתב התביעה תוקן על סמך הודאתו של גומא ובמסגרת עסקת טיעון שנעשתה אתו. התובע עו"ד ציון קינן מפרקליטות הדרום אומנם דרש כי יוטל עליו עונש של שנתיים מאסר, אך בהתאם להסדר שהתקבל ייפסק עונשו של גומא לאחר ששירות המבחן, אליו הוא נשלח, יערוך חקירה ויגיש עליו תסקיר. זאת לא יאוחר מה-18.1.15 .יש להניח שהעובדות שאין לו עבר פלילי ושיש לו משמורת על חמשת ילדיו יהוו משקל בהחלטת ביהמ"ש על עונשו.
החשד לעבירות מס מצד גומא עלה בשנת 2010 במהלך חקירת משטרה בחשד לשוחד במפעל הפיס, בה נחשד גם גומא. בסופו של דבר הוחלט לסגור את התיקים נגד כל החשודים בשוחד, אך פרשת העלמות המס של גומא לא נסגרה ובשנת 2012 הוגש נגדו כתב אישום. על פי כתב האישום גומא ויעקב ברדוגו, אז המנכ"ל לשעבר של מפעל הפיס, ייעצו במהלך 2004 למספר אנשים, שניגשו למכרז על מנת לקבל זיכיון לשיווק מוצרים של מפעל הפיס. בסיום המכרז זכו 3 משווקים שגומא וברדוגו יעצו להם : חיים גולן (הבעלים של חברת לוטוס פלוס בע"מ),רפי דיין (הבעלים של חברת רפי דיין אחזקות בע"מ) ואלון אלרואי (הבעלים של החברות : א.ש.א הפקות והשקעות בע"מ וחברת ש.ש.ת עיתונות בע"מ) .
תמורת הייעוץ שילמו שלושת המשווקים לברדוגו אחוזים מרווחיהם השנתיים. התשלומים הועברו לברדוגו בלבד ללא ידיעתו של גומא. לקראת סוף 2006 גילה גומא שלא קיבל את חלקו בתשלומים ופנה לברדוגו. לאחר דין ודברים ופנייה לבורר נחתם בין השניים הסכם לפיו ברדוגו יעביר לגומא סכומי כסף כפיצוי וכן יורה למשווקים כי החל מינואר 2007 עליהם לשלם את התשלומים העתידיים לגומא.
כמו כן הוסכם כי ברדוגו יעביר לגומא את מכונית ה-BMW שקיבל מאלרואי. במהלך השנים 2007-2009 קיבל גומא סכומי כסף וטובות הנאה מברדוגו והמשווקים. בין היתר מימן המשווק אלרואי את משכורתה של עובדת של גומא באחת מהחברות שבבעלותו ואת המשרדים ששכר עבור גומא. כמו כן שילם אלרואי עבור מכונית ה- BMW שהעביר ברדוגו לגומא. על פי כתב האישום גומא לא דיווח לרשויות המס על הכנסותיו והשתמט מתשלום מס תוך שימוש במרמה, עורמה ותחבולה.
הסדר הטיעון של גומא שהוצג השבוע בבית משפט השלום בב"ש ממחיש יותר מכל את הסיפור של גומא שהחל דרכו לצמרת הפוליטיקה הארצית ממחלק מים בנמל אשדוד, והפך לאחד האנשים המסתוריים במדינה שידו בכל, בדרך כלל מאחורי הקלעים. האיש מצליח להקים בשקט בשקט אימפריה, מחזק קשרים עם בכירים מכל מיני תחומים ועושה לביתו. גומא הודה במשפט כי עשה מיליונים בעסקיו במפעל הפיס ובימים אלה הוא גם מרוויח סכומים נכבדים מעסקי הטבק של חברת "אבו יוסוף אינטרנשיונאל" במרוקו, שחלקה בבעלותו.
אין לו אומנם תואר רשמי במינהל עסקים אבל יש לו קסם ויכולות אישיות בלתי רגילות. כל זה לא הפריע לו במהלך ההליך המשפטי הנוכחי לבקש סניגור מהסנגוריה הציבורית. כסף הוא מן הסתם לא הבעיה שלו, אבל בקשה כזו, זורעת לכאורה ערפל על מה שיש לו ועל פעילותו.
ובאשר למשפט שניהלה נגדו המדינה. מה שהחל כאמור בחקירה על עבירות חמורות מאוד נסגר ונעלם. מה נשאר? עבירה במסמכים, כלומר אי הגשת דו"חות. הוא יגיש כעת את המסמכים, ישלם מס ולגבי העונש, גם פה צפויה לו כנראה הנחה. שירות המבחן יבדוק את האיש ונסיבותיו האישיות ויגלה שהוא מגדל (יחד עם אמו) חמישה ילדים, אב נפלא, ללא עבר פלילי ולכן מן הסתם יוטל עליו עונש של מאסר על תנאי או לכל היותר עבודות שירות.
בזמנו נחשב גומה לאחד מראשי סניף הליכוד באשדוד ובעל קשרים הדוקים עם פוליטיקאים ואישי ציבור מרכזיים. הוא נחשב, בין היתר, לאיש סודו של ח"כ לשעבר עומרי שרון (בנו של ראש הממשלה לשעבר אריק שרון), שניהל את המדינה. יצוין כי הנמל נחשב לאחד ממוקדי הכח של שרון הבן, ולעובדיו היה חלק לא קטן בבחירתו של עמרי בפריימריס של הליכוד. גומא היה מקורב לשמעון כצנלסון, לימים יו"ר מפעל הפיס, וגם נחשב למקורב ליו"ר הוועד בנמל, אלון חסן. למרות שמעולם לא היה חבר ועד נחשב גומא לאחד האנשים המשפיעים בנמל, הן על העובדים והן על ההנהלה, כשפעילותו נעשתה בעיקר מאחורי הקלעים.
גומא נקלט בנמל כחתנו של מתי עייש, מי שהיה בזמנו מזכיר ועד עובדי התפעול החזק. הוא החל את עבודתו כסוואר ותפקידו היה לחלק מים לעובדים. עד מהרה גילה מנהל הנמל דאז, אריה גביש, את יכולתו של גומא לנהל משאים ומתנים ואת השפעתו הרבה על עמיתיו, עובדי הנמל. כך למשל הוא היה אחד מאדריכלי הסכם 2001 שנחתם בביתו, בהשתתפות עומרי שרון, בין העובדים להנהלת הנמל. בהמשך הוא גם שימש כיועצו הקרוב של מנכ"ל הנמל שאול רותם וסייע למנכ"ל רשות הנמלים עמוס רון.
בזכות קשריו ופעילותו הוא התקדם ועלה בסולם הדרגות והוכתר בתואר התמוה "מנהל מוזיאון נמל אשדוד", מוסד שמעולם לא הוקם, אבל זה לא הפריע לאיש להמשיך ולהעסיקו בנמל ולקדמו בסולם התפקידים.
במהלך שביתת הנמלים, באוקטובר 2003, הפך גומא לסמל של עובדי הנמלים, הנהנתנים, כאשר שר האוצר דאז, בנימין נתניהו, סימן את מכונית היגואר של גומא כסמל למשכורות הגבוהות של עובדי הנמלים. גומא נהפך לסמל הנהנתנות שיוחסה לעובדי הנמל לאחר שבמהלך המשא ומתן שניהלו עובדי הנמלים על תנאי הסכמתם לרפורמה, שנחתמה ב-2005, הוא נהג לנסוע במכונית המדוברת. אגב, גומא טען אז שהמכונית היא לא בבעלותו וכי היא משועבדת לבנק.
עם התעוררות החשדות כלפי גומא ב-2005 בעבירות מרמה, בעקבותיהן הוא הורשע השבוע, יצא גומא באופן מפתיע לחל"ת (חופשה ללא תשלום).הוא אמר אז כי ברצונו להתפנות כדי לעסוק באופן אינטנסיבי יותר בפוליטיקה ולהקדיש זמן למשפחתו. מקורביו טענו שהעיתוי בו בחר גומא אינו מקרי והוא קשור בכך שלהבנתו של גומא, העובדים "נמכרו בנזיד עדשים". לדבריהם הוא צפה סבב נוסף של שביתה ולא הייתה לו כל כוונה לחפות ולקחת אחריות על טעויות של חלק מהוועדים. גורמים ברשות הנמלים העריכו אז כי החלטתו של גומא לצאת לחופשה מתפקידיו בנמל קשורה במאבקי כוח פנימיים בנמל.
החל"ת ארך בסופו של דבר 8 שנים, במהלכן הוארכה חופשתו של גומא אוטומטית מידי שנה, תוך מניעה מאיוש משרתו בנמל עד לסיום ההליך הפלילי נגדו. עד היום לא ברור מדוע שמר הנמל במשך שנים ארוכות על משרתו של גומא. מכל מקום במהלך החל"ת פנה גומא לעסקים פרטיים בישראל ובחו"ל. בתחילה עשה חייל, בין היתר, בזכות פעילותו בין השאר מאחורי הקלעים במכרזי מפעל הפיס, פעילות שהביאה השבוע בסופו של דבר להרשעתו.
בינואר 2013 דווח שגומא חוזר לעבודה. זאת כשהיה ידוע כבר שעומד ותלוי נגדו כתב אישום. הנהלת הנמל, כמו גם העובדים והוועד העומד בראשם, ספגו ביקורת ציבורית רחבה שלוותה באמירות שונות מפי שרים בכירים. גומא שובץ לאגף השיווק שבחטיבת הלקוחות של הנמל, אף כי לא ברור היה מה השיקולים המקצועיים שעמדו מאחורי בחירת שיבוץ זה. השיבוץ המדובר עורר ביקורת ציבורית מהולה בתמיהה. אגב, מקורבים לוועד העובדים טענו אז שמטרת הביקורת הייתה לקעקע את מעמד הוועד. בעקבות הביקורת הבינו בהנהלת הנמל כי העסקתו של גומא עלולה להתפרש כבעייתית. למרות שכתב האישום שהוגש נגד גומא לא היה קשור לעבודתו בנמל הוא זומן לשימוע לקראת הפסקת העסקתו.
הוא התייעץ עם גורמים שונים בוועד ובהסתדרות ושיגר להנהלה תשובה לפיה יסכים לפעול רק בהתאם לדרישות הוועד. ביוני 2013 הדיחה הנהלת הנמל את גומא מכל עבודות הנמל. במכתב עליו היה חתום סמנכ"ל משאבי אנוש, עובדיה כהן, נכתב "לאחר ששקלתי את מכלול השיקולים הרלוונטיים בהתאם לנתונים שבפניי, ובכלל זה הוותק במקום העבודה, מעמדך כראש מדור בכלל ותפקידך בשירות לקוחות בפרט, חומרת העבירה בה הנך מואשם, חזקת החפות, נורמות ציבוריות מקובלות בנסיבות הדומות לעניינך, טובת החברה ואמון הציבור בה כחברה ממשלתית, הנני להודיעך כי הנך מושעה מעבודתך בנמל החל ממועד מסירת מכתב זה ועד לסיום ההליך הפלילי".