קמבודים אבלים גדשו בשבוע שעבר את הדרכים במדינה המישורית כדי לחזות בשובו בפעם האחרונה של המלך נורודום סיהאנוק לארצו, סיהאנוק, שמת בסין ביום שני שעבר בגיל 89, היה אחת הדמויות החשובות ביותר בחלק גדול מההיסטוריה הסוערת של קמבודיה בעשרות השנים האחרונות. גופתו של סיהאנוק, שהעביר את המלוכה בקמבודיה לבנו לפני שמונה שנים, הגיעה ביום רביעי לפנום פן מבייג'ין במטוס של אייר צ'יינה והועברה ברחובות מתחת לשמש הטרופית היוקדת.
"הוא היה האב ואנחנו היינו ילדיו", אמר פיץ' ראווי, מוכר ירקות שבא ממרחקים לארמון המלוכה, שבו תוצג גופתו של סיהאנוק ברוב פאר בשלושת החודשים הבאים כדי שבני העם יוכלו לעבור על פניה. "הוא היה אחד המלכים הגדולים ביותר של קמבודיה".
סיהאנוק מת אחרי 60 שנה שבהן היה מעורב בפוליטיקה ­ההרסנית לעתים קרובות של קמבודיה, לאחר קבלת העצמאות מצרפת. מותו מסמל לקמבודים סוף של תקופה, שהתאפיינה בשנים רבות של מלחמה ובשלטון העקוב מדם של הקמר רוז'. איזו צורה תהיה לתקופה החדשה הזו ואיזה תפקיד תמלא בה המלוכה, הם נושאים שהפכו בימים האחרונים לוויכוח לוהט במדינה. לצד השבחים הרשמיים וטקסי הזיכרון, דנים הקמבודים ברעיונות שונים על תפקיד המלכים בעתיד.
לאחדים מהם, מותו של סיהאנוק מהווה סוף לתקופה שבה המלוכה היתה פעילה בענייני המדינה עד כדי כך, שלפעמים טושטשו הקווים בין המלך לבין הפוליטיקאי. אחרים סבורים שעם מותו של סיהאנוק נוצר חלל ריק, משום שהוא היה סמכות מוסרית עליונה. לדבריהם, מות סיהאנוק מפנה את תשומת הלב לריכוז הסמכויות בידי הון סן, העומד בראש ממשלת קמבודיה ב‑30 השנים האחרונות ונחשב לאחד המנהיגים הוותיקים ביותר בעולם.
"זו תקופה חדשה להון סן", אומר לאו מונג היי, עובד מדינה לשעבר ופרופסור לחוק וכלכלה. "אין יותר שום כוח שיכול לרסן אותו, וכתוצאה מכך, יש סכנה למדינה". גם הנסיך סיסוואת תומקו, מזכירו הפרטי הוותיק ואחיינו של המלך, סבור כי קמבודים רבים מודאגים מאז מותו של המלך לשעבר. "היתה לו כריזמה אדירה", אמר הנסיך בראיון שנערך בארמון המלוכה. "עכשיו תהיה הפוגה ובני העם הקמבודי יצטרכו להמתין לאיש הבא שתהיה לו סמכות מוסרית דומה".
סיהאנוק, שהוכתר ב‑1941, פרש בהדרגה מחיי הציבור בשנים האחרונות. שנות שלטונו הארוכות, הססגוניות והמורכבות כמלך וכפוליטיקאי זכו לשבחים מפי היסטוריונים רבים, בעיקר משום שהצליח להשיג עצמאות לארצו בדרכי שלום וללא שפיכות דמים. עם זאת, נמתחה עליו ביקורת על כך שהעניק לגיטימציה לקמר רוז' ואף סייע להם לעלות לשלטון. כ‑1.7 מיליון בני אדם מתו בתקופת שלטון הקמר רוז' בשנות ה‑70 של המאה שעברה.
בין אלה שהתאבלו בשבוע שעבר בפנום פן על מותו של המלך היו גם כאלה שזכרו אותו בעיקר כמישהו שדאב את מצוקת העניים וחסרי היכולת. "המלך עשה הכל למען העם. הוא הקריב למענו", סיפרה סום פריי פאו, בת 49, שבאה לארמון המלוכה עם שלושת ילדיה. ארונו המעוטר של המלך, שהיה עטוף בדגל המלוכה הכחול וקושט בפרחים, הונח על מרכבה מוזהבת שעוצבה בצורת יצור מיתולוגי דמוי-ציפור. רבים מהאבלים אחזו בידיהם מקלות קטורת ופרחי לוטוס. הם שמרו על שתיקה מכובדת ורבים מהם כרעו ברך כשהמרכבה עברה לידם. מאחורי המרכבה, נסעה מכונית המרצדס השחורה של המלך הנוכחי, נורודום סיהאמוני, שעלה על הכס באי רצון כשאביו התפטר ב‑2004. סיהאמוני, בן 59, היה בעבר מורה לבלט ושנים רבות חי תחת צל אביו. הוא אינו נשוי ולא נראה שיביא יורש לעולם.
למרות שבקמבודיה יכול להיבחר מלך מבין מאות צאצאיהם של המלכים הקודמים, היעדרו של יורש ברור למלך סיהאמוני מעורר דאגות רבות בקרב המלוכנים. סון סוברט, חבר במועצת המלך, סבור שנוצר חלל אדיר לאחר מות סיהאנוק. "המלך הנוכחי הרבה יותר סגור ומופנם מאביו. הוא מאוד ניטרלי ולא רוצה להתערב בשום דבר. הוא דבק בתפקיד שלו, כפי שהוא מתואר בחוקה".
מי שדווקא מרוצים מהתנהלותו של סיהאמוני הם מקורביו של הון סן. פיי סיפאן, שר החוץ במועצת השרים המשמשת כקבינט, אומר כי למרות מותו של סיהאנוק - קמבודיה ממשיכה להתנהל בהתאם לחוקה מ‑1993. "המלך צריך להתרחק מכל פעילות פוליטית. הוא לא שולט על העם, הוא נערץ על העם", אמר סיפאן בראיון. לדבריו, המלך סיהאנוק היה "פוליטיקאי מכובד מאוד", "הסנדק של קמבודיה", אך עם זאת האומה הקמבודית מתקדמת ואיננה דורכת במקום.
שלא כמו במשפחות מלוכה אחרות, משפחת המלוכה הקמבודית איננה עשירה ואיננה מחזיקה בנכסים אדירים. פעילויות המלכים ממומנות בדרך כלל מתקציב המדינה, דבר המאפשר לממשלה לפקח עליהם. מצב זה מעניק כמובן כוח רב להון סן שעלול להפוך למשמעותי בבחירת המלך הבא, אם וכאשר יתעורר הצורך בכך. לפי החוקה, הסמכות הזאת נמצאת בידיה של מועצת הכתר, שבה תשעה חברים כולל ראש הממשלה ובכירים מהאסיפה הלאומית ומהסנאט. שני גופים אלה נשלטים כיום לחלוטין על ידי מפלגתו של הון.