מפעל ה"שלוחים" הוא יוזמה של הרבי מנחם מנדל שניאורסון[דרוש מקור]. נכון לשנת ה'תשע"ו פעלו 4,552 שלוחים ב-3,650 מרכזים ומוסדות ב-90 מדינות (מתוכם כ־600 שלוחים בישראלהמפעילים 336 בתי חב"ד). פעילות השלוחים במקומות השונים מתרכזת סביב "בית חב"ד" המקומי.
סמל הארגון האחראי העולמי על כל השלוחים, ה"מרכז לענייני חינוך".
סמל הארגון האחראי על השלוחים בישראל, "צעירי אגודת חב"ד".
לשמירה על הסדר, במדינה בה יש יותר משליח אחד, המרכז ממנה אחד השליחים להיות השליח הראשי, המייצג את חב"ד מול השלטונות, ובעל סמכות הכרעה במקרה של חילוקי דעות. בדרך כלל השליח הראשי הוא הממנה - או מאשר - שלוחים חדשים בתחום אחריותו, ובמדינות שונות אף מסייע במימון פעילותם.
פעילות השלוחים מתקיימת בבית חב"ד האזורי, של כל שליח. הפעילויות משתנות בין השלוחים השונים, כאשר יש המרכזים על פעילויות שונות. בכללות נחלקות הפעילויות לפעילות קבועות ופעילויות עונתיות.
הפעילויות הקבועות שמקיימים השלוחים הם בעיקר עשרת מבצעי הרבי מחב"ד, וכן שיעורים והרצאות בענייני יהדות, תורה ומדע, ושיעורים שונים.
הפעילויות העונתיות שמקיימים השלוחים, הם בדרך כלל בסביבות חגי ישראל ובתקופות שונות, כגון, תקיעת שופר, הדלקת נרות חנוכה, חלוקת משלוחי מנות ומצות, תהלוכות ל"ג בעומר וקריאת עשרת הדיברות. כמו כן יש פעילויות קיץ כגון קייטנות, מועדוני של"ה (שיעורי לימודי הדת) וגני ילדים.
כינוס השלוחים העולמי מתקיים אחת לשנה בשכונת קראון הייטס בברוקלין שבניו יורק במרכז חב"ד העולמי - 770 ובסביבתו (הסדנאות מתקיימות במוסדות הסמוכים, מוזיאון הילדים היהודי ובישיבת אהלי תורה). במסגרתו מתאספים כארבעת אלפים וחמש מאות השלוחים מכל רחבי העולם.
כינוסי השלוחים החלו בשנות ה'תש"ם, כאשר בשנת ה'תש"ם התקיים כינוס השלוחים לשלוחים בארץ ישראל. בשנים שלאחר מכן התקיימו כינוסים אזוריים בהם השתתפו שלוחים ממדינות ארצות הברית בלבד. בשנת ה'תשמ"ח נערך לראשונה הכינוס במתכונת עולמית, ומאז הוא נערך מדי שנה בסוף חודש חשון (לפני ראש חודש כסלו). בחיי הרבי מחב"ד, היה רגע השיא של הכינוס בהתוועדות ביום השבת, כאשר היה נושא מדברותיו לפני קהל המשתתפים. לאחר פטירתו, החל משנת ה'תשנ"ה הפך רגע השיא לעלייה של כל השלוחים יחד לקברו שם קוראים את הפ"נ כללי עליו חתומים כל השלוחים להצלחה בשליחות ובכל העניינים. הכינוס מסתיים באירוע חגיגי ("בנקט") בו משתתפים תומכים רבים של הפעילות וכן הורי השלוחים ומשפחותיהם. בשנים האחרונות[דרושה הבהרה] נערך הבנקט מספר פעמים באולם פייר 94 במנהטן בו משטח רחב ידיים שמוחלף לאולם מפואר למען הכינוס. בשנת ה'תש"ע נערך הכינוס באולם בשכונת קראון הייטס עצמה, השיא של הבאנקט הינו ה'רולקול', בו מקריא מנהל הכינוס הרב משה קוטלרסקי את שמות המדינות שבהם פועלים שלוחי חב״ד והשלוחים קמים שמקראים את מקום שליחותם, כשבסיומו של ה'רולקול' פורצים השלוחים בשירה וריקודים.
בכינוס מתקיימות סדנאות שונות, שמטרתן להעשיר את פעילות השלוחים ולהקל על עבודתם, צילום קבוצתי שנערך ברחבת 770, עלייה לאוהל חב"ד לובביץ' ועוד. את הכינוס מנהל הרב משה קוטלרסקי, על ידי ועדה מיוחדת - "הנהלת כינוס השלוחים העולמי" של המרכז לענייני חינוך - שמתכננת את הכינוס כחצי שנה קודם לכן.
ספר השלוחים זה אלבום בן ארבעה כרכים ענקיים ומהודרים של תמונות צבעוניות של כל השלוחים ובני משפחותיהם ברחבי העולם שיצאו לשליחות עד שנת ה'תשנ״א, כמו״כ יש באלבום גם תמונות משפחותיהם של אנשי ונשות ההוראה המתעסקים במוסדות של חב״ד , ותמונות ממוסדות חב״ד - ליובאוויטש, בכרך הראשון השלוחים מארצות הברית, בכרך השני השלוחים מישראל, בכרך השלישי מאירופה, דרום אמריקה, אפריקה ואוסטרליה, ובכרך הרביעי השלמות ומפתח.
בשיחה שמסר הרבי בשבת של כינוס השלוחים פרשת תולדות תשנ״א אמר, כי יש להדפיס ספר שתכלול תמונות של כל השלוחים ומשפחותיהם ואפילו ילדים קטנים, וכן הורה להכניס לספר תמונה כללית של כל השלוחים בעת ביקורם בציון הרבי הריי״צ, והוסיף ״לא בתוך הציון - שאין המקום גרמא - כי אם ההכנה לזה - על רקע של 770 וכו׳ הספר יצא בהוראת הרבי מליובאוויטש ע״י המזכירות של הרבי בהוצאת ספריית קה״ת הכרך הראשון והשני יצאו לאור בכ״ה אלול תשנ״א זמן קצר לאחרי זה יצא הכרך השלישי ובחורף של תשנ״ב יצא הכרך הרביעי, לפני שחלה הרבי מליובאוויטש, השאיר על שולחן משרדו בבית 770 את ארבעת הכרכים האלו, ועד היום הם מונחים שם.
מושג השליחות החל עוד על ידי הרבי הרש"ב הרבי החמישי של חב"ד, ששלח שלוחים לגאורגיה בוכרה ואף לארצות הברית, נמשך בהוספה מרובה אצל בנו הרבי הריי"צ הרבי השישי של חב"ד הוא הרבי הקודם מליובאוויטש, ששלח את חסידיו כשלוחים נודדים על מנת לחזק את היהדות במקומות שחסרו בהם רבנים (ברוסיה הקומוניסטית, ובארצות הברית בעיקר בערי השדה ובצפון אפריקה), אך התנופה הגדולה ניתנה, עם תחילת נשיאותו של הרבי האחרון המוכר בשם הרבי מליובאוויטש. בשנים הראשונות לנשיאותו היה הרבי עצמו קורא לאברכים ומבקשם לנסוע, כל אחד למדינה מסוימת שהרבי מצא לנחוץ. מתחילה בחר הרבי את המקומות השונים לשם שלח את חסידיו, ולאחר מכן היה מאשר את שליחת השלוחים מתוך רשימה של מקומות שהגישו המתעתדים לצאת לשליחות. הפריצה הגדולה החלה בשנת ה'תשי"ח, שבה החל הרבי לדרוש מהחסידים ללא הרף לצאת לשליחות, כשהסיסמה הייתה "ופרצת" (לקוח מהפסוק "ופרצת ימה וקדמה וצפונה ונגבה"), כלומר לפרוץ ולהתרחב כדי להפיץ את אור היהדות. כך במשך השנים כמות השלוחים גדלה והאחריות על שיגור השלוחים נפלה על מזכירו האישי של הרבי, הרב חיים מרדכי אייזיק חדקוב, שמונה למנהל המרכז לענייני חינוך, והיה מנהל את פעילות השלוחים ברחבי תבל.
השליח הראשון שנשלח על ידי הרבי מליובאוויטש לאחר שקיבל על עצמו את הנהגת חסידות חב"ד היה הרב מיכאל ליפסקר למרוקו. שיועד לכך עוד על ידי הרבי הקודם. היה בכך חידוש, שכן עד אז הרוב המוחץ של חסידי חב"ד היו אשכנזים, וההגייה האשכנזית הייתה זרה ליהודי מרוקו והקשתה על הפעילות. נוסף לכך, עם הגעתו של רב אשכנזי למרוקו, חששו יהודי המקום שהוא ינסה להשפיע אליהם לשנות את מנהגי העדה המרוקאית. אחריו הגיע למרוקו הרב מטוסוב שהתגבר על הקשיים וזכה לאמונם של יהודי מרוקו, הוא הקים מוסדות תורה לבנים ולבנות, בעיקר בכפרים (בערים הגדולות היו בדרך כלל ישיבות). זמן קצר לאחר מכן יצאו שלוחים נוספים - ביניהם הרב יהודה רסקין - פעילותו הסתכמה בכ־70 מוסדות חינוך לאלפי ילדים. בין תלמידיו המפורסמים הראשון לציון הרב שלמה עמאר. הרב מטוסוב נפטר באמצע כינוס השלוחים העולמי בשנת ה'תשס"ח. כמו כן מבין השלוחים הראשונים היה הרב צבי הירש חיטריק שנשלח לריו דה ז'ניירו שבברזיל, שהקים ישיבה ומוסדות בעיר.
נוסף על עבודת השליחות המעשית, ייחס הרבי לשליחות משמעות מיסטית-רוחנית: על פי תורת הקבלה, ישנם בעולם ניצוצות אלוקות המפוזרים ברחבי העולם ויש לבררם. בתורת החסידות מוסבר שבסיום הבירורים, כאשר העולם יגיע לשלימות רוחנית - יבוא המשיח. השלוחים הם אלו שמבצעים בירור זה למעשה, על ידי קיום התורה והמצוות בכל חלקי העולם ועל ידי יהודים נוספים, ופעולותיהם מזרזים את בוא הגאולה.
מימד נוסף הסביר הרבי בעבודת השליחות - "הפצת המעיינות": הבעש"ט מספר באיגרתו שהוא עשה 'עליית נשמה' ושאל את המשיח "אימת אתי מר"(=מתי יבוא האדון, המשיח). המשיח הגיב: "לכשיפוצו מעיינותיך חוצה", כלומר - הפצת תורת החסידות והגברת הלימוד והעיסוק בה תקרב את בוא המשיח. הרבי הסביר שאין צורך שהעולם כולו ילמד את תורת החסידות, ודי בכך שניתנת האפשרות המעשית לכל הרוצה בכך - ללמוד חסידות.
הסרט 'השלוחים', הערוץ הראשון, איתי רפפורט.
מגזין תחיינו בהוצאת ועד תלמידי התמימים העולמי, גיליון 2 עמוד 50 ואילך, סקירה מיוחדת על סיפורו של ספר השלוחים והמעורבות של הרבי בשלבי הוצאתו לאור.
↑ כפי שהגדיר זאת יוזם הפרויקט, הרבי מנחם מנדל שניאורסון. ראו למשל בדרשה האחרונה שנשא בפני השלוחים בשבת פרשת חיי שרה תשנ"ב: "הדבר היחיד שנותר בעבודת השליחות - קבלת פני משיח צדקנו בפועל ממש"
↑ הכינוס בתשס"ח, הכינוס בתשס"ט ynet יהדות.
↑ כל מה שרציתם לדעת על שלוחי חב"ד והתביישתם לשאול, הרב מנדי קמינקר, אתר בית חב"ד.
אוחזר מתוך "https://www.hamichlol.org.il/w/index.php?title=שלוחי_חב%22ד&oldid=686763"
דף זה נערך לאחרונה ב־03:06, 29 ביולי 2019.