אנחנו אוהבים לטייל, להכיר מקומות חדשים ולהשתתף בסדנאות, אז החלטתי לקחת את המשפחה לגליל המערבי. חפשתי אטרקציות מיוחדות ולשמחתי פגשנו שם את האנשים ואת הסיפורים, שמאחורי מקומות מיוחדים, שנמצאים בנופים מדהימים.
העמסנו את הבגאז’ בערימת התיקים ואת צידנית המקרר שלנו חיברנו למצת שבבגאז’. הבנות היו מאושרות לצאת לדרך. הדי.ג’י (בעלי) שם לנו מוזיקה טובה ויצאנו לדרך, למושב כליל, שבגליל המערבי. הנסיעה היתה כל-כך כייפית, שויתרנו על עצירה להתרעננות. הנופים השתנו והפכו ירוקים וכשנכנסנו לכליל, הרגשנו שטוסקנה זה כאן. נהננו מנסיעה קלה ורכה גם על דרך האספלט המתפתלת והתפעלנו מישוב, שהוקם בתוך הנוף בלי לפגוע בו.
חגית מגדלת את ילדיה הרבה שנים בכליל, קרוב לטבע, על-פי עקרונות הצמחונות והחליטה לשלב את אהבתה לבישול עם דרך החיים שלה. היא קיבלה את פנינו עם חיוך מאיר פנים והכניסה אותנו אל הבית שלה, שצופה אל נוף מדהים (הלוואי עלי), שם היא מעבירה מגוון סדנאות לילדים ולמבוגרים. בזמן ששתינו תה וניהלנו שיחת הכרות, חגית העמיסה את השולחן בכל טוב : פירות יבשים וטריים, מבחר אגוזים, מוצקי קקאו, חמאת קקאו, שמן קוקוס, אגבה, מייפל, שקדיה ועוד טעמים, תבניות, סירים וכפות.
אחרי הסבר קצר על שוקולד RAW, הפשלנו שרוולים וחגית הזמינה אותנו לתוך המטבח שלה ליצור ולשחק עם השוקולד. הרגשנו כמו במפגש חברים, מספרים סיפורים וצוחקים, מבלים ונהנים. הבנות עם תערובת שוקולד מתוקה יותר (בתוספת שקדיה) ואנחנו עם הטעמים היותר מריריים. כל אחד הכין לו את הפרלינים האהובים עליו, עם התוספות שהוא אוהב. בין לבין טעמנו, ליקקנו והכרנו טעמים חדשים. בזמן שהפרלינים התקשו, הכנו כדורי שוקולד מאגוזים ושוקולד וקינחנו בפונדו שוקולד. למדנו להכין גם תמר שוס, קרטיב קיווי/בננה וגלידת בננות.
מול הבית של חגית פגשנו את סמדר, אישה חמה ולבבית, שב-14 שנה האחרונות הפכה את הבית, שבו גידלה את ילדיה למסעדה איטלקית צמחונית. סמדר, שבילתה חלק מילדותה באיטליה, מבשלת ארוחות בניחוחות איטלקיים מעשה ידיה. כל אחד ימצא מה לאכול.
פתחנו עם משקאות טבעיים סחוטים במקום ועד שהמנות הראשונות הגיעו, הבנות יצאו לחצר של המסעדה, למפגש עם התרנגולות, שמסתובבות בשטח, ביקרו בגן הירק וגם גילו כמה רקפות ושקדיות פורחות. אנחנו ניצלנו את הזמן לשיחה עם סמדר על איטליה, כליל ואפילו על גבעתיים.
את המנות הראשונות, פטריות עם גבינת עיזים וכרובית בתנור, חיסלנו מיד ואז הגיעו העיקריות, פסטות טריות עשויות במקום ופלטה טבעונית של ירקות שורש בתנור עם אורז בר ועדשים. ממש חגיגה לחיך בכל ביס.
כשהגיעו הקינוחים הקטנה חששה לטעום את הקרם ברולה, אבל אחרי שכנוע קצר, היא טעמה והודיעה, שהקינוח שלה ואם אנחנו רוצים לטעום, שנזמין גם לעצמנו. גם מוס השוקולד קצר שבחים.
מכליל המשכנו בדרכי נוף יפהפיות בדרך העולה לאבירים. את הכנסת האורחים החמה והלבבית של איל פגשנו כבר בשיחת הטלפון בכניסה לאבירים. איל הזמין אותנו להצטרף לחליבת ערב של העיזים. נפגשנו בדיר של משק חפר ומיד איל לקח את הבנות תחת חסותו, לימד אותן לחלוב ידנית את העיזים והראה לנו גם חליבה מכנית. איל הציע שהבנות ישארו איתו להאכיל את העיזים ואת הסוסים בזמן שנתמקם בצימר. הן כ”כ נהנו, שהצטרפו אליו גם בבוקר. קפצנו על ההצעה. החנינו את הרכב בכניסה לבקתה בין העצים, ממש בתוך הטבע.
כשפתחנו את הדלת, מיד התאהבנו במקום. האח החשמלית כבר דלקה וחיממה את החדר, ברקע צלילי מוזיקה נעימה. עדנה דאגה לכל פרט. מצאנו בקתה מאובזרת היטב גם באמבטיה עם ג’קוזי רחב ידיים וגם במטבח. אפילו מצאנו משחקי קופסה, סרטים ודיסקים.
את ארוחת הבוקר המפנקת, שעדנה הכינה לנו ישבנו לאכול בחצר הבקתה, בתוך הטבע, בין הערסל והספסלים שמחוץ לבקתה. על השולחן : גבינות העיזים של עדנה, משקאות יוגורט עיזים, ג’חנון, ביצים, סלט, לחם טרי, מטבלים, מיץ סחוט טרי ופירות טריים. כל-כך נהננו מהטבע הצמוד לבקתה, שזה היה תרוץ נפלא לאכול שם גם את ארוחת הצהריים (גבינות, לחם, ירקות ויין).
ידענו שאם אנחנו צריכים משהו, נתקשר לאיל והוא מיד יגיע. גילינו איש עם לב ענק, שחינוך, הדרכה ובני נוער הם חלק בלתי נפרד מחייו.
יצאנו לטיול בטבע ביער אלונים הסמוך לאבירים. בזמן שעצרנו לצילומים בטבע, הגיעו לבקר אותנו כמה פרות.
במרחק 20 דקות נסיעה מאבירים נמצאת העיר תרשיחא, שם התענגנו על ארוחת ערב, שמשלבת מטבח גלילי עם טעמים אירופאיים ועם הטעמים המסורתיים של הכפר.
עלאא התחיל את דרכו במסעדה כברמן, אח”כ ניהל אותה והיום הוא הבעלים. עלאא אוהב את המפגש עם אורחי המסעדה ויצר תפריט עשיר ועונתי, שמבוסס על שימוש בחומרי גלם טריים ומתוצרת מקומית. עלאא מיישן בעצמו את הבשר, מכין את הפסטה וגם אופה את הלחמים.
בזמן שהבנות ליקקו את האצבעות משניצל עסיסי ופירה קטיפתי, אנחנו פתחנו בקרפצ’יו קולרבי עם פיסטוק ופרמז’ן וסלקים אפויים עם פטה עיזים. המשכנו לעיקריות של נתח סינטה עגל מיושן עם קרם תפוחי אדמה ובצלים ופסטה שחורה, מולים, קלמרי סגול, שרימפס וגרגרי חומוס. הפה התפוצץ מטעמים בכל ביס וביס. קינחנו עם ערבסק מסורתי (כנאפה, פרפה תמרים, קטאייף ופודינג אורז) וטעימות שוקולד (בראוניז, טופי שוקולד, מקרון שוקולד, קריספי קקאו ואגוזים, טילון נוגט וקראנץ שקדים).
רותם בוקר היא דור 3 למשפחה שמגדלת עיזים. היא ובעלה אבישי אחראים על הסיורים בדיר ו-3 אחיותיה על הגבינות שמייצרים במקום. בשבועות או באירועים גדולים, מתגייסת כל המשפחה, 4 האחיות והבעלים להדרכה בדיר. אי אפשר לפספס את רותם. היא מיד נתנה לבנות בקבוקים קטנים עם חלב להאכיל את הגדיים. בסיום ההאכלה נכנסנו אל דיר רחב ידיים, שבו 150 עיזים. רותם ואבישי מלמדים את הילדים מקרוב על העיזים ועל התרנגולות. יום קודם בקעו אפרוחים והבנות נהנו להחזיק אותם. גם כאן הבנות האכילו את העיזים בכף היד וחלבו אותן ואח”כ רותם לימדה אותנו להכין גבינה צ’רקסית (אפשר להכין בקלות גם בבית).
את הדרך חזרה הביתה עשינו בשעות ערב. הבנות נרדמו מאחור, כל אחת השתרעה בנוחות בצד אחר ואנחנו התרווחנו בכסאות, נהנים נהנים מנסיעה זורמת, ממוסיקה טובה ומשיחה על חוויות סוף השבוע.