האם לקהילה יכולה להפיק תבונה שהיא מעבר לסה"כ הצירופי של חבריה?
הגישה האחת נשענת על הממצאים המראים כי ידע קולקטיבי הוא בעקרון עולה על ידע שניתן להפיק מהמומחים הגדולים ביותר בתחום. הדבר הוכח בעיקר באשר ליכולת לנפק ניבויים. סיכום הניבויים של אנשים המתמצאים בתחום, אך אינם נחשבים כמומחים, יהיה טוב יותר מאשר הניבוי של המומחה הטוב ביותר בתחום. תיאורים מאלפים על כך ניתן למצוא בספרו של Philip Tetlock - Expert Political Judgment: How Good Is It? How Can We Know?
אך קיימת גם גישה אחרת. זו היא גישה העוסקת בקוגניציה קולקטיבית מתפתחת.
בעוד שהגישה הראשונה עוסקת באיסוף שיפוטים וניבויים, הגישה השנייה שואלת כיצד ניתן לגרום לכך שעצם המפגש בקהילה, המתקיים בין הגישות והתפיסות של אנשים שונים, שהם גם בעלי יכולות קוגניטיביות שונות ובאים למפגש מתוך התנסויות אחרות, יוכל לגרום להעשרה הדדית ולשינוי התפיסות של המשתתפים בשיח הקהילה. במילים אחרות, בעוד שהגישה הראשונה מלקטת את השיפוטים, הגישה השנייה עוסקת בפיתוח ושינוי שיפוטים אלה וקידומם, הן אצל הקהילה כקבוצה והן אצל היחידים המשתתפים בה.
הגישה השנייה שואלת כיצד ניתן לגרום לכך שעצם המפגש בקהילה, המתקיים בין הגישות והתפיסות של אנשים שונים, שהם גם בעלי יכולות קוגניטיביות שונות ובאים למפגש מתוך התנסויות אחרות, יוכל לגרום להעשרה הדדית ולשינוי התפיסות של המשתתפים בשיח הקהילה. במילים אחרות, בעוד שהגישה הראשונה מלקטת את השיפוטים, הגישה השנייה עוסקת בפיתוח ושינוי שיפוטים אלה וקידומם, הן אצל הקהילה כקבוצה והן אצל היחידים המשתתפים בה.חשבת אולי להרים את הרעיון הזה,בצורה פרקטית,ברמה גלובאלית,כמובן עם תנאי כניסת רמת סף גבוהה יותר?
אשמח מאוד אם תפרט למה כוונתך . רצוי עם דוגמא.
פוסט מעניין על נושא מרתק.
מתכונת לקרוא עוד.
לצערי אני קורא את הבלוג שלך הרבה אחרי כתיבתו ולשמחתי לא מאוחר ליהנות ממנו.
מניסיוני, הידע הקולקטיבי בקבוצות יוצר לעיתים ידע אישי שלא ידענו שאיננו יודעים, ומאפשר התקדמות הן ברמת הפרט והן ברמת הקבוצה.
א. לזרימת הידע - שכולם ישמעו מה שהאחרים יודעים ( במנותק מעמדותיהם ).
ב. לשילוב הידע - ליצירת ידע מצרפי על בסיס הידע האישי הקיים.
ג. למיצוי הידע - שכל הידע הרלבנטי שיש בידי המשתתפים ישתלב כנ"ל.
ד. ליצירת ידע - שייווצר ידע חדש לחלוטין שהקבוצה יצרה בעצמה בתוך התהליך.
ה. לפריצת דרך - איתור דרך חדשה ומוסכמת לפעולה באמצעות הקבוצה.
האתגר העצום נובע מהצורך לשמור על שליטה בקבוצה תוך התגברות על כמה מלכודות ובהן בעיקר בעיות אגו, נטייה לווכחנות, דיבור לא רלבנטי, בזבוזי זמן ועוד מלכודות אחרות.
לאחרונה יצרתי פורמט מקורי מוקפד ( במספר גרסאות ) להנחייה של תהליכים קבוצתיים כאלה. הפורמט ( גם בגלל שהוא מקורי וגם בגלל ההקפדה ) מנטרל מראש כל אפשרות להתנצחות או לברברת, מאפשר התגברות על רוב המלכודות הנ"ל ומניב תוצאות חיוביות מעניינות.
רק עתה, ושוב באיחור, נתקלתי בתגובתך-תרומתך, לפוסט. תגובתך סיקרנה אותי ובעיקר מה שמסתתר מאחוריה. לכן פניתי לבלוג שלך, קראתי ורציתי להגיב, אך משום מה (שוב תקלות טכניות?) לא הצלחתי לקבל את פורמאט התגובה.
אני רואה את המשותף המלהיב בין מה שאנו עושים כאן ב-Praxis, ובין מה שאתה עושה, חושב ואוהב.
אני מקווה שתהיינה לנו הזדמנויות להעשיר זה את זה ברוח הגישה של האינטלגנציה השילובית.
במחשבה שניה ולאחר שקראתי שוב את מה שכתבת כאן, נדמה לי שמה שמעסיק אותך הוא בעיקר הפאן האישי של החשיבה והיכולת לדעת את העולם" שם" (משל המערה). לכן אני מפנה אותך לפוסטים 'על שועלים וקיפודים', 'אופק השועל הולך לים' ו'מסע הישרדות בשלג' שעוסקים יותר בפאן האישי.
אני חושבת על השאלה שלך תוך ניסיון להתכתב עם "משל המערה" של אפלטון.
אם הבנתי נכון, הגישה הראשונה עוסקת באיסוף השיפוטים והניבויים של "שוכני המערה" + "האסירים המשתחררים" + "שוכני החוץ".
הגישה השנייה שואלת היכן יכולים "שוכני החוץ", "האסירים המשתחררים" ו"שוכני המערה" - להיפגש כולם יחד ולהשפיע זה על זה?
לאפשר לשוכן המערה "לראות" את שבחוץ?
לאפשר לאסיר המשתחרר לשוב מן החוץ ולבקר במערה מבלי למעוד בחשיכה ובלא חשש לחייו?
לאפשר לשוכן החוץ מבט לתוך המערה מבלי חשש ל"מאור עיניו"?
ואם התשובה לאלה היא כן - האם זה יגדיל את התבונה המצרפית?
נניח שכן ואז נשאל: בידי מי היא תהיה ומי ינווט בה ולאיזו מטרה?
התקבצות כולם בצד "הנכון" של המדורה לא מבטיחה את הגדלת אורה וחומה או משך בעירתה.
היא מבטיחה אבל שמי שהשמן / הגפרורים בידו - גם הכח והשליטה יהיו בידו.
מה שאני מתכוון אליו הוא הפוטנציאל לפיתוח עצמי באמצעות השותפות ביצירת תובנות משותפות עם האחרים ברשת. המצב כיום הוא שפוטנציאל זה עדיין אינו מנוצל.
לא ברור לי כיצד כל זה קשור במשל המערה של אפלטון?..
ייתכן שלא הבנתי את שכתבת בפוסט.
ייתכן שלא הבנתי את "משל המערה" של אפלטון.
ייתכן מאד - שאת שניהם.
לכן - אני קוראת את שניהם שוב. וחושבת.
תודה על הסבלנות. מורה טוב הנך.
קראתי את הפוסט המעניין שלך והגבתי עליו ארוכות.
כאן הייתי רוצה רק להוסיף, כי העבודה של לואיס ואן הון שיכת לאותו זרם של של 'חוכמת ההמונים' ואילו מה שאנו מנסים לפתח כאן הוא את 'תבונת הקהילה'. אלה הם שני דברים שונים הן מבחינת המטרות שלהם והן מבחינת המתדולוגיות שלהם.
הפוסט שכתבי על 'תבונת הקהילה' הוא מאוד דחוס. מציע שתעיין שנית בהבחנות שעשיתי בין שתי גישות אלה ואם ההבחנות, שלדעתי הן עקרוניות, אינן ברורות, או שאתה רוצה להשיג עליהם. בבקשה.
אשמח לכל התייחסות כי רק דרך התייחסויות כאלה ניתן להבהיר מה מובן ומה מחייב עוד הסבר, או שוב חשיבה - בקיצור, שועליות.
לפני מספר חודשים יצא לי לראות הרצאה מעולה של לואיס ואן הון (חלון חדש), על העזרות בבני אדם כדי לפתור בעיות שמחשבים לא יכולים, עדיין, להתמודד איתם (ואולי לא יוכלו לעולם).
במהלך השבוע האחרון צץ בראשי רעיון איך להשתמש בגולשים ברשת לבניית פרופלים פסיכולוגיים אחד של השני. הורדתי את הרעיון לפוסט (חלון חדש). הייתי שמח לקרוא את דעתך.
אני מכיר ומוקיר את אשר עידן עוד מאז בחרנו את אותם השעורים בפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. להערכתי הוא אחד העתידנים החשובים ביותר בארץ בנושאי הרשת.
שנינו שונים בסגנונו, בנקודת המוצא של בחינת הדברים ובדגשים המענינים אותנו. ודווקא משום כך אנו גם משלימים זה את זה. כל אחד מאיתנו הולך בשביל שהוא מפלס, ולעיתים השבילים נפגשים.
של ד"ר אשר עידן) ולומדת את התחום .
לנתי והראל תודה על תגובתכם והתענינותכם.
נתי. אני מבין את הקשיים שנתקלת בהם. יש מתודות וכלים לניהול יעיל של תהליכים כאלה. אשמח לייעץ לך ובמידת הניתן אף לעזור ולהעמיד את הכלים לרשות הפרוייקט שלך.
שמנסות להגיע למצב בו המחשב יוכל להחליף את המוח ואת ה- seense האנושי. המחשב יוכל להחליף את המוח האנושי בחשיבה לוגית, אך לא בחשיבה יצירתית שהיא תמיד שוברת את המודל הלוגי ויוצאת אל מחוץ לו. המחשב גם לא יכול להחליף את ה- sense, האנושי.
על כך באחד הפוסטים הבאים.
אני גם חושב שהתחום מדהים, מאוד חם והפוסט עצמו מרתק. שמעתי על טכנולוגית ה-grid computing, שבה מתקיים שיתוף משאבים ובסיסי נתונים בין מחשבים בארגונים גדולים ו/או קבוצות מחקר המספקים פתרונות רחבים, אבל לקהלים ספציפיים (אקדמי בעיקר).
מתוך חיבתי הרבה לתחום השיתוף ברשת, מסקרן אותי לדעת האם קיימות או מתוכננות להתקיים אפליקציות אינטרנטיות לקהל הרחב, שנשענות על מודל ה-SRT שלכם (גם על פלטפורמת ה-grid) ובאילו דרכים אתם מגדירים ו/או מסננים השפעות שליליות.
מרתק, אשמח לשמוע עוד על הפיתוחים שלכם.
בחודשים האחרונים אני מוצא את עצמי שואל עוד ועוד שאלות בכיוון שאתם חוקרים.
המחשבות שלי הן לגבי יצירתיות. האם ישנה אפשרות ל"בריינסטורם" קולקטיבי מפרה. אני בטוח שכן. בוודאי יש דוגמאות.
בפרוייקט שלי - שמנסה לכתוב את תסריט הוויקי הישראלי, אני מוצא שהמשיקה קשה משחשבתי. אולי מכיוון שהתחלתי את התהליך בספונטאניות ללא מתודה מסודרת.