קצת לפני שהשתחררתי מהצבא, כשכבר הייתי ג'ובניקית בקִריה, הלכתי ללמוד רישום ב'מכון אבני', כדי להכין תיק עבודות לבצלאל. ומהרגע ההוא הייתי כל הזמן בעולם שקַו, כתם, אות וצבע, הם חומרי הקיום שלו, מסלול שנמשך יותר מעשרים שנים ובו סוגים של התעסקות בַּנִיראֶה = ויזואלי. הייתי מעצבת גראפית, אנימטורית, מאיירת, מרצה לעיצוב וטיפוגרפיה ואמנית. אהבתי את העולם הזה, אלה היו חיי מקצה אל קצה.
בתהליך מעניין והדרגתי, שלא אדבר עליו עכשיו, הגעתי אל מקום חדש, מקום שהמילים הן החומר שעושה אותו. אבל מי שהייתי כל השנים ההן עדיין קיימת, הנִיראֶה עדיין חשוב לי מאוד. הבתים שאני גרה בהם תמיד יהיו יצירה בהתהוות, וגם במעון הזה, בבלוג, יש לוויזואלי חשיבות גדולה. אני אוהבת לייצר, למצוא, להתאים ולחבר בין הנִיראֶה לַמדובר.
החל ממחר, הראשון במאי, יהיה כאן פרוייקט חדש, שימשך לאורך כל החודש. החומרים המילוליים שלי יהיו, כרגיל, מגוונים ומעורבבים כמו תמיד, סלט, אבל התמונות יהיו כולן: משהו עגול. נשמע סתוּם? יופי! זה יתבהר, תציצו מידי פעם ותראו.
This entry was posted on 30 באפריל 2010 at 11:37 and is filed under סלט מחשבות.	You can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. You can leave a response, or trackback from your own site.
משהו עגול כמו סוכריה?
משהו עגול כמו ירח כתום?
משהו עגול כמו חתולי כירבולי?
משהו עגול כמו נשיקה?
משתדלת לצרוך אותם במנות קטנות.
בעקבותיו בימי הביניים היו לא מעט פילוסופים שתיארו את ההשגה השלימה כמעגל או כעיגול, ויש כאלו שראו אותה כנקודת המרכז של המעגל (שהוא כעין התפשטות של הנקודה).
שאני מרגישה צורך לנצור ולהוקיר.
אז יש למה לחכות.
מעורר תיאבון מאוד!
ותשמעי קטע מוזר – נכנסתי לפוסט מהלינק במייל והתמונות לא הופיעו. התחלתי לקרוא בלי זה כי לא נורא ואז ראיתי שאת כותבת על העולם הויזואלי אז החלטתי שאי אפשר ככה, ונכנסתי שוב, הפעם הצליח.
מצב רוח עגול זה הכי טוב!
העיגולים יהיו חופשיים ביותר.
זה הדבר הכי עגול בעולם!!!!
אז קחי לך אחד גדול.
הבאת ראשית התחלה של עיגול וכלי עזר לשרטוט כדי שיצא מושלם (את יוצאת לדרך מצוידת לא רע). רמזת שעיגול זה גם משהו עם נפח, נפוח. לא אעמיס באסוציאציות שלי – רק אמרת עיגול והן מתחילות לזרום – אבל אחת אני בכל זאת מוכרחה. חישוק ומי סבון כדי לברוא בועה גדולה שהעולם משתקף בה כל כך נפלא. זה מה שאני אעשה מחר עם הזריחה.
סקרנית, ממתינה לעיגולים.
איזה כיף שיש עם מי לצאת למסעות קסומים!
מ ת ח י ל ה.
כשעוברים עליהם עם הסמן אז כתוב השם שלהם.
הבטחת ולכן תקיימי! כבר כמה ימים שאני מחכה לבודעה העגולה הזו!
ואגב חתולים, גם בלי לאכול ולהשמין כמו התפלצות הפרטיות שלנו, הם ממילא ישנים בעיגול, שזה דבר כל כך מקסים לעשות!
גם נמרים ישנים בעיגול?
מחכות לתורן. כמובן.
זה בדיוק זה כן!!!
אני אשתדל שתהיה ערבוביה מושלמת!
שנמצאת בתוך הטיול המקסים.