סרט קצר שהוכן בידי קרן הילדים של האו"ם ,יוניצ"ף, עבור הטלוויזייה הבלגית ( הדרדסים הם דמויות בלגיות במקור ) הציג קטע של 25 שניות שבו נראה כפר הדרדסים השלו והפסטוראלי מופצץ מהאוויר ומושמד. הסרטון נפתח בסצינת הפתיחה המוכרת של הדרדסים שבה הן רוקדים את הפיזמון המוכר שלהם מסביב למדורה .ואז פתאום ללא התרעה או הזעקה מופיעים משום מקום מטוסי קרב שמתחילים להפציץ את כפר הדרדסים במבול של פצצות השורפות את הכפר .הדרדסים מנסים לברוח ממטר הפצצות אולם הכפר כולו עולה בלהבות ומושמד כליל .
בסצינת הסיום מופיע דרדס תינוק שכולו שרוף ומוכה כוויות מהפצצה וסביבו דרדסים נאנקים ובוכים מכאבים .וברקע הכתובת המזהירה " אל תתנו למלחמות להשפיע על חיי הילדים".
דובר יוניצ'"ף הסביר ש"הסוכנות התכוונה לזעזע בסרט אחרי שהיגיעה למסקנה שהתמונות המסורתיות של הסבל הנגרם באיזורי מלחמה בעולם השלישי איבדו את הכוח שלהן על צופי הטלויזיה".
ואכן הסרט הצליח במשימתו .לאחר השידור הורים רבים דווחו על מקרי חרדה ובכי של ילדיהם וכתוצאה הודיעה הטלווזיה שמעתה הסרטון ישודר רק אחרי תשע בערב.
אכן מקרה מעניין גם מאחר שילדים וגם קטנים נחשפים היום לכמויות אדירות של אלימות בסרטים מצויירים ולא מצוירים אז למה שזה דווקא ישפיע עליהם במיוחד? אבל עובדה הוא השפיע. הרבה יותר מתמונות אמיתיות מאיזורי אסון שאינן מעוררות אצלהם עניין רב .
זה מזכיר לי סרט אליו הלכתי עם אחיין שבמהלכו נראה דינוזאור דורס מיליוני אנשים זועקים ואחיני צחק והתלהב. לפחות עד שהדינוזאור דרך בטעות גם על כלב קטן וזה עורר את זעמו הרבה יותר מכל אותם אנשים שנרמסו .
נראה שהמדובר במקרה מקביל : הילדים לא מתרשמים מסבלותיהם של אנשי העולם השלישי או נגיד נפגעי סופה בניו אורליאנס ,אבל הדרדסים? זה כבר עניין שונה ואולי חמור ומפחיד בהרבה.
לא הבנתי, למה כל כך חשוב לזעזע ילדים לגבי סבלות העולם? לא יותר חשוב לזעזע את ההורים שלהם, אם כבר? האם עושי הסרט חשבו שדרך הילדים הם ישפיעו על ההורים? לדעתי יש בכך סכנה של הקהיית חושים.
אותו כלב מהסרט עם הדינוזאור, לא נמצא שם במקרה.
ידוע כי קשה לנו לתפוש אסונות גדולים, וקל לנו הרבההיותר להתחבר לסיפורים קטנים, איתם קל לנו יותר להזדהות.
כל סרטי האסונות בנויים סביב הנוסחה הזו, כאשר על רקע מוות של אלפים ומאות אנחנו עוקבים אחרי קבוצה קטנה של ניצולים.
במקרה הזה, הילדים אינם מצליחים להבין את המשמעות של מלחמה הרחוקה כל כך מעולמם, אבל עם הדרדסים המוכרים להם הם יכולים להזדהות בקלות.
כמובן שאצל המבוגרים, המטרה שונה. אצלם הסרט נועד "לנגן" על המתח שבין הסרטון המוכר התמים והנאיבי, כמו שעולם הילדים צריך להיראות, לבין זוועות המלחמה.
העגלון האחרון: על "ליפא העגלון"