לטענת התובע, עו"ד בקצועו, פנה אליו הנתבע בבקשה שיכין עבורו מכתב לעו"ד תחסין עוואד, תמורת סך של 1,000 ₪ ומע"מ כדין.
על אף שהמכתב הוכן, לא שילם הנתבע את התמורה ומכאן התביעה.
הנתבע הכחיש שהזמין את השירות, טען שממילא איננו מוסמך להזמין את המכתב האמור (שכן זה נועד לשמש את החברה שבבעלות בנו, בעל הסמכות היחיד לקבל החלטות בה) ועל כן ביקש לדחות את התביעה.
1. אין מחלוקת בין הצדדים בנוגע לכך שהמכתב נשוא התביעה עניינו בהליכי הסדר נושים אליהם נקלעה חברת 'מסיעי הצפון בע"מ' (להלן: החברה). אין גם מחלוקת בין הצדדים כי הגם שעו"ד תחסין מונה כנאמן לתקופת הקפאת ההליכים ואמון על ביצוע הסדר הנושים בעניינה של חברה זו, פנתה החברה אל עו"ד בנר ז"ל לצורך טיפול בעניינים שונים.
2. התובע עבד במשרד אחד עם עו"ד בנר ז"ל, ולאחר שהלה הלך לבית עולמו נערכה הפגישה בין הנתבע לבין התובע כאן, ביניהם לא הייתה היכרות מוקדמת.
3. לטענת התובע, הפגישה נערכה לבקשת הנתבע במשרדו ובמסגרתה סוכם כי התובע יערוך בדיקה במסמכים שהיו מצויים זה מכבר במשרד עורכי הדין ויערוך מכתב ראשוני תמורת סך של 1,000 ₪, המופנה לעו"ד תחסין, ובו פירוט הליק ויים, ככל שקיימים לשיטתו בהתנהלות בתיק הסדר הנושים.
4. הנתבע טען כי הפגישה לא הוזמנה על ידו וכי הגיע אל משרד עו"ד בנר כדי לאסוף את החומר שנותר במשרד לאחר לכתו של עו"ד בנר לבית עולמו. לשיטתו, נשלח כנציג של בנו לצורך איסוף החומר בלבד והדברים הובהרו על ידו במעמד הפגישה שנערכה בינו לבין התובע. לדבריו, נערכו מספר ניסיונות קודם לכן בכדי לתאם איסוף של החומר ובסופו של יום הגיע אל המשרד ביום 17.5.18, לאחר שהודיעה לו מזכירת המשרד כי החומר ממתין לאיסוף.
5. לשיטת הנתבע, הופתע כאשר נאמר לו שהחומר ממתין במשרדו של התובע והתובע ביקש לשכנע אותו לערוך מכתב כאמור. לדבריו, לא הסכים להוצאת המכתב והבהיר כי עליו לקבל את אישור בנו.
6. התובע גולל בכתב התביעה את רצף האירועים והסביר כי ביום 22.5.18, ימים ספורים לאחר הפגישה, יצר קשר עם הנתבע כדי לעדכנו בדבר סיום הכנת המכתב וביקש לקבל פרטי מייל לטובת משלוח טיוטת המכתב לעיונו.
לטענתו, במענה לכך שאל הנתבע את התובע אם דרור בנו יצר קשר עם התובע. הואיל וקשר כאמור לא נוצר, התחייב הנתבע לחזור אל התובע עם פרטים במהרה ומיום 23.5.18 החלה התכתבות באמצעות ה- 'וואטסאפ'.
7. לכתב התביעה צורף העתק התכתובות שנערכו כאמור בין הצדדים לאחר הפגישה באמצעות אפליקציית ה- 'וואטסאפ', במסגרתן צורף צילום של המכתב שנערך על ידי התובע וכן צורף עותק מהמכתב לכתב התביעה.
להקפיא את העניין שלה המכתב למועד מאוחר יותר" (כך במקור).
9. דומה כי די בעיון בתגובתו של הנתבע כדי ללמד על כך שהנתבע איננו מכחיש כי ביקש מהתובע לערוך מכתב ואף לא כי התחייב בתשלום סך של 1,000 ₪ ומע"מ בעבור המכתב.
מתוך לשון ההתכתבות ניתן ללמוד כי הנתבע ביקש לעכב את משלוח המכתב, לדחות אותו למועד מאוחר יותר ולהימנע לפי שעה משליחתו לעו"ד תחסין, הא ותו לא.
10. הטענה לפיה הנתבע לא היה מוסמך להזמין את השירות אף היא לא הועלתה במסגרת תגובתו של הנתבע לאותה תכתובת.
11. במעמד הדיון שנערך לפניי חזר כל אחד מהצדדים על טענותיו לעניין נסיבות עריכת הפגישה, תוך שהתובע הדגיש כי הנתבע ביקש לתאם את הפגישה במספר מועדים עד לקיומה בפועל במועד האמור.
12. התובע טען שהנתבע היה 'הרוח החיה' מאחורי ההתנהלות מול החברה ועל כן אין מקום לטענת הנתבע לפיה הוא איננו בעל סמכות לקבל החלטות בנוגע להזמנת שירותים עבור החברה, לרבות מאת התובע.
13. הנתבע ניסה להרחיק עצמו מהתנהלות החברה בכל הנוגע לקשר עם עורכי הדין מטעמה. יחד עם זאת, אין ספק כי היה הגורם שהגיע אל משרד עורכי הדין כדי לכאורה לאסוף את החומר (כך לטענתו) ; ובאשר לתשלום ששולם לעו"ד בנר, טען בדיון כי "שילמנו 20,000 ₪ לעו"ד בנר.....".
14. כאשר נשאל הנתבע האם יצר קשר עם בנו, במעמד הפגישה עם התובע , כדי לקבל אישור להעסקת התובע לצורך עריכת המכתב, השיב שלא עשה כן וכאשר נשאל מדוע לא יצר קשר עם בנו לצורך קבלת החלטות השיב במילים "למה אני צריך לערב את הבן שלי, באתי רק לקחת חומר".
15. במצב דברים זה, דומה בעיני כי יש להעדיף את גרסת התובע לפיה הנתבע הציג עצמו כמי שמוסמך לקבל החלטות בשם החברה וכמי שבחר לערוך את ההתקשרות עם התובע על דעת עצמו וללא צורך באישור מראש לכך מאת בנו.
הדברים מתיישבים עם נוסח תשובתו במסגרת תכתובת ה- 'וואטסאפ' שנערכה כאמור בין הצדדים.
16. מכל האמור, ראיתי לנכון להעדיף את עמדתו של התובע לפיה הנתבע הגיע אל משרדו, לאחר תיאום מראש, הסכים לעריכת מכתב על ידי התובע תמורת הסך של 1,000 ₪ ללא היוועצות מוקדמת בבנו ומבלי שיצור מצג משל היוועצות כאמור נחוצה.
רק לאחר שהוכן המכתב והודעה על כך נמסרה לנתבע על ידי התובע, מצא לנכון הנתבע, מתוך אינטרסים חיצוניים שאינם קשורים בקשר הדוק עם שביעות רצונו מעבודתו של התובע ומבלי שנוצר משבר אמון בין השניים, להימנע ממשלוח המכתב תוך שעשה שימוש בביטוי 'הקפאה של המשלוח' , ובאופן שאיננו מצדיק ביטול חיובו בתשלום שכר הטרחה שהוסכם.
17. לא ניתן להתעלם גם מן העובדה שלשיטת הנתבע עד למועד הדיון כאן לא נאסף החומר ממשרדו של התובע. אם אמנם ביקש הנתבע להגיע אל המשרד אך ורק לצורך איסוף החומר בחודש מאי 2018, אין לך אלא להתפלא - בהנחה שיש ממש בטענה שהנתבע, בנו והחברה, אינם ולא היו מעוניינים בשירותיו של התובע - מדוע לא פעלו עד היום לאיסוף החומר ממשרדו של התובע, איסוף שלשמו, כך לשיטת הנתבע, פנה כמה וכמה פעמים למשרד עו"ד בנר ז"ל עובר ליום 17.5.18.
18. למעלה מן הצורך אציין, כי הנתבע העלה טענות בנוגע לשכר ששולם לעו"ד בנר עובר לפטירתו, אשר כלל תשלום עבור שירות שלשיטתו לא הועמד לו עד מועד הפטירה. יחד עם זאת, הנתבע לא הוכיח כי מדובר באותו שירות שניתן הלכה למעשה בסופו של יום על ידי התובע ואף לא הוכיח כי התובע ועו"ד בנר ניהלו את ענייניהם במשותף, באופן שהתובע הוא שנדרש להשלים שירותים שהתחייב להעניק עו"ד בנר עובר למותו.
לפיכך, לא מצאתי מקום לקשור בין ההתחייבויות והתשלומים במערכת היחסים שבין הנתבע ו/או החברה לבין עו"ד בנר ז"ל, לההתקשרות נשוא תביעה זו.
לאור כל אלו, אני רואה לנכון לחייב את הנתבע לשלם לתובע את שכר הבטלה בסך של 1,000 ₪ ומע"מ כדין.
כמו כן, ראיתי לנכון לחייב את הנתבע, אשר הפר את ההתקשרות בינו לבין התובע ללא הצדקה, בפיצוי התובע בגין הוצאותיו בקשר עם גביית התשלום, לרבות באמצעות הליך זה, בסך כולל של 1,000 ₪ נוספים.