כשאני מסתכלת על העבר שלי, ניתן לומר שעד לפני כמה שנים חייתי כבת מלך. גרתי בארמון, בבית פרטי עם 2 מכוניות בחניה, ילדים במספר חוגי העשרה, סופי-שבוע במלונות היוקרתיים ומספר גיחות לחו"ל מדי שנה .אולם זה היה כלוב של זהב.
חייתי תחת עבדות. הייתי אישה שקופה. שלילת ה"אני" ומחיקת העצמי ללא אפשרות להיות אי פעם צודקת. עם טפטוף תמידי שאני עוד כפויית טובה. החיים שלי היו כל הזמן על הקצה, בלי יכולת תכנון מינימלית, השליפות מן המותן של הפתעות תוך חוסר התחשבות ברצון שלי, בתוכניות שלי, בטעם שלי, בצורך שלי. כך לדוגמה היה עם ההחלטה הפתאומית לצאת לשבת בבית מלון - אחרי שבישלתי וארגנתי שבת בבית, מבלי לשאול כלל לדעתי.
לצד האלימות הנפשית הייתה גם אלימות פיזית על בסיס קבוע שכללה מכות ובעיקר עיקומי ידיים על כל דבר שלא מצא חן בעיניו של מי שהיה פעם בעלי.
כמה מאיתנו חוות את ההתנהלות הזו החוזרת שוב ושוב ושואלות את עצמן האם זו התנהלות נורמלית או האם לעזוב ולפרק את הבית?
בחורה שנהגה לשמור על ילדיי הפסיקה להגיע לביתי לאחר שביטלתי את הגעתה שוב ושוב דקות לפני שהייתה אמורה לצאת אליי. פעם היא כבר הגיעה אלינו ואז הוא שחרר אותה.
לפני כמה חודשים היא התקשרה אליי רגע לפני חתונתה והתייעצה איתי לאחר ששיתפתי אותה במה שעבר עליי. אז גם גיליתי שהיא הייתה בטוחה שאני בעייתית ולא עקבית ולא חשדה כלל שאני עבד בביתי.
בנוסף קיים התסכול עקב תגובת הסביבה. כשניסיתי לברר ולהתייעץ, אנשים לא הבינו את התמונה הכוללת. הם רואים כל מקרה בנפרד ואומרים: "אז מה הביג דיל?", אז הוא איחר / הקדים / קנה / הזמין", ואת נשארת עם התשובות שאת עצלה, לא מאורגנת, מפונקת ולא מפרגנת.
מצד אחד היו נשים שהתייעצו איתי והעריכו את דעתי וקנאו בחיי הפרטיים, ומהצד השני הייתה בי הזעקה שלא נשמעה. הכר הרטוב. איך אף אחת לא רואה ולא מבינה את המקום הכואב והבודד שבו אני חיה? ואז עולה הקול הפנימי בתוכי ועונה: הכל כל כך מושלם ואם אני מרגישה שמשהו לא בסדר אז בטוח שאני אשמה.
מלצרית: מה תרצו מנה אחרונה?
הוא: מה שאשתי תבחר.
היא: סופלה שוקולד, בבקשה.
הוא: סופלה זה נחמד אבל בואי ניקח פאי לימון.
לאחר דין ודברים קצר, כואב וצפוי - פאי לימון הוזמן .
אני יודעת שאתם קוראים ונדים בראשכם ואומרים "נו, מפאי לימון לעשות עניין?".
הפאי אינו העניין. העניין הוא שלילת העצמי. האחר המחליט בשבילך. הוא תמיד יודע מה הכי נכון ומתאים. באוכל, בלבוש, בחוגים, בחינוך הילדים, מתי לקום בבוקר ומתי ללכת לישון וכו'. הכיווץ הזה בלב והרגשת הקטנות והבלבול: "אולי באמת אני לא יודעת מה טוב בשבילי?!".
לפני ההגעה למקלט הייתי עבד - אדם הנטול יכולת למימוש הרצון עצמי, תוך איבוד זמני של זכירת הרצון האישי. מחיקת האני.
יציאה לחירות - יום ההגעה למקלט - כשם שבורא עולם שלף אותנו ממצרים, בעצמו, בבת אחת. כך שלף אותי מהמיצר, הוא בעצמו, עם צרורי הקט על שכמי. ביום אחד, ברגע, לאחר עוד יום של אלימות פיזית ונפשית בעקבותיה לא יכולתי לשאת עוד את הסבל ופניתי למשטרה ומשם למקלט.
בת חורין - התהליך שאני עוברת וצומחת מאז, מיום ההגעה למקלט ועד היום, באמצעות הצוות והנשים/חברות מ"בת-מלך" ובעזרת כל האנשים הטובים שצועדים איתי בדרך.
להיות בת חורין אמיתית, בת מלך, משמע להיות חופשייה. להבין מי אני, מה אני אוהבת ליצור, לאכול, לחשוב, לטעות. להיות חופשייה לתכנן זמן למילוי מצברים אישי ללא תלות באדם אחר. לגלות שיש לי אפשרות להיפגש עם אנשים אחרים, בלי ביקורת. שיש לי את השקט לצמוח ולגדול.
היציאה משעבוד הינה התרחקות מדפוסי העבדות ושילוב תוכן אמיתי לחיים הנותן ביטוי לאני האמיתי שלי.
הבנה חדשה עולה וצומחת בי שחירות פירושה למחול, כי כשאת מוחלת את לא הופכת אותו לצודק. בתהליך השיקום הבנתי כי למרות שחלק מזכויותיי הבסיסיות עדיין לא הושלמו במלואם, אף אחד לא לקח ממני, אלא בורא עולם שיחרר אותי ממטען עודף ואת הדברים יקרי הערך יגיש לי בדיוק ברגע הנכון, בעטיפה המתאימה וקשור בסרט.
כשהרשיתי לעצמי להרפות, הפסקתי להתעסק עם העוול ובחרתי לפתוח בחיים חדשים. הרשיתי לעצמי להקשיב לקול הפנימי שהחלים ואמר: "תאמיני, את זו שבסדר בסיפור, למרות שבעבר נטלו ממך את החירות".
זכיתי להזדמנות שנייה. פרחתי ואני עדיין בתהליך פריחה. אני בוחרת כל יום להסתכל על חצי הכוס המלאה ואני מודה לה' על כל מה שיש לי ולא על מה שעברתי ועודי חווה.
כיום אני זוכה להגיע מדי פעם למקלט כמתנדבת. אני משתדלת לחזק את הנשים היקרות והמיוחדות שגרות שם, באמונה הפשוטה שיש בורא לעולם, שאוהב כל אחת כאילו היא בתו היחידה, הזעקה נשמעת ו... יש חיים אחרי!
עמותת "בת מלך" מספקת שירותים מקיפים לנשים נפגעות אלימות במשפחה מקרב המגזר הדתי והחרדי. שירותים אלה כוללים הגנה פיזית, תמיכה נפשית, סיוע סוציאלי, משפטי וכלכלי ושירותים ותוכניות שמטרתם חינוך למניעת אלימות במשפחה, סיוע לנפגעי האלימות, שקום ובניית חיים עצמאיים.
במסגרת זו הקימה העמותה שני מקלטים הפועלים בשיתוף פעולה מלא עם משרד הרווחה והשירותים החברתיים ועם תמיכתם הרוחנית של רבנים מכל החוגים. בנוסף מפעילה "בת מלך" קו למקרי חירום הפועל 24 שעות ביממה ומאויש על ידי עובדות סוציאליות ועורכות דין מנוסות.
העמותה תומכת בנשים גם לאחר עזיבתן את המקלט ומעניקה להן סיוע הכולל טיפול וליווי סוציאלי אישי וקבוצתי, טיפול מלא בתיק המשפטי, הכשרה מקצועית וסיוע במציאת תעסוקה, עזרה במציאת פתרון מגורים והכנה לחיים עצמאיים.