אחד מראשוני הירקות בעולם. כנעני אמיתי, שעבר מכאן לאסיה, למצרים, ומשם למדינות הים התיכון.
הרומאים הפכו אותו למרכיב העיקרי במטבחם הצבאי, אולי בגלל הטעם ואולי בגלל עושר הוויטמינים שבו. צבעו של הבצל יכול לתפוס כל מקום בקשת שבין לבן בוהק לאדום-סגול. ככל שיותר לבן, יותר חריף ועז טעם; ככל שיותר סגול, יותר מתוק.
בקיץ נולד הבצל הלבן, בעל הטעם העדין והמתוק. הסתיו הוא עונתו של הבצל הבלונדיני, זה עם הקליפה החיצונית החומה-בהירה וטעמו מודגש וחריף יותר. ובחורף נולדים הבצלים הסגולים, עזי הטעם, שהם אידיאלים לבישול.
למה בוכים כשקוצצים בצל ואיך מונעים את הבכי?
רקמת הבצל מכילה מולקלות אורגניות המכילות גפרית וחומצות אמינו נדיפות נטולות ריח. כאשר פוצעים (חותכים, קוצצים) את הבצל, משתחרר אנזים (שנקרא אלינאז) שמפרק את המולקולות האורגניות של הגפרית, שנישאות על גבי חומצות האמינו הנדיפות (כך גם משתחרר ניחוח הבצל האופייני) ומגיעות לעין. שם, יחד עם הנוזלים המצפים את גלגל העין, נוצרת ריאקציה המתורגמת במוח לתקיפה. המוח מגן על העין ו"מצווה" על בלוטות הדמע לייצר דמעות על מנת לשטוף את העין.
הסבתות שלנו הפיצו כמה פטנטים למניעת בכי. מניסיוננו כולם עובדים (ביחד או לחוד).
1.	קולפים את הבצל תחת מים זורמים.
2.	לפני הקיצוץ מכניסים את הבצל לקערת מים למשך שעה לפחות.
3.	לפני הקיצוץ שוטפים את הסכין במים זורמים.
4.	לפני הקיצוץ טובלים לשנייה את הבצל במים רותחים ומייד במים צוננים.
5.	לפני הקיצוץ מכניסים את הבצל לתא המקפיא למשך רבע שעה.
6.	תוך קיצוץ מחזיקים בפה פרוסת לחם שצריכה לבצבץ בין השפתיים.
7.	חוצים את הבצל ומכניסים אותו לטבילה ממושכת במים שבתוכם כמה טיפות חומץ.