כולנו שואפים לאושר, בריאות והרמוניה בחיים. השאיפה לאושר היא אחד מן המכנים המשותפים של כלל בני האדם החיים על הפלנטה והדרכים למימוש השגת האושר הן רבות ומגוונות. האושר נתפש בעיני רובנו כמצב פנימי וחיצוני של שלווה, נוחות, ביטחון ויציבות, ואנו חותרים ללא לאות להשיגו בהתאם לתפישה העצמית שלנו ולתפישת החיים בה אנו מחזיקים. עבור אחדים האושר נתפס כמצב של עושר חומרי, ולכן הם ינתבו את מאמציהם בכיוונים של השגת ממון ונכסים, ויש את אלה שחושבים שאושר הוא מצב של חופש פנימי עמוק, נטול תלות בנסיבות הזמן והמרחב, והם אלה שיעזבו את החיים החומריים לטובת מדיטציה נטולת הפרעה בהרי ההימלאיה. כך או כך, בין אם אנחנו אנשים חומרניים בעלי תפישה עצמית פיזית-רגשית בלבד, ובין אם אנחנו אנשים שמגדירים את עצמנו כרוחניים ובעלי תפישה עצמית רוחנית ואנרגטית יותר, כולנו חולקים ברמה העקרונית את אותו מבנה מורכב אשר כולל הן את הרמה הפיזיולוגית והן רמות אנרגטיות הולכות ומתעדנות.
בין אם אנחנו מודעים לכך באופן ישיר ובין אם לאו, לכולנו יש מערכת אנרגטית שמתלווה למערכת הפיזיולוגית המוכרת לכולנו. את השלד שלנו ניתן לראות, וכך את מערכת השרירים, מערכת העצבים, כלי הדם כן הלאה. את המערכת האנרגטית שלנו קצת יותר קשה למדוד (למרות שהמדע כיום כבר החל למדוד ולחקור את המערכת האנרגטית) וכדי לבוא עמה במגע ישיר עלינו לפתח את חושינו המעודנים יותר, אבל כולנו באופן ספונטני חווים אותה באופן ישיר. אם נשים לב, כאשר אנחנו מדברים על עצמנו אנו נוטים להצביע על אזור הלב שלנו, כאילו יש בנו מעין ידיעה אינטואיטיבית שהלב הוא מושב העצמי האמיתי שלנו, ולא פעם, כאשר אנחנו מדברים על רגשות ראשוניים אנחנו מקשרים אותם לאזור הבטן, וזאת למרות שכל מנתח שאי פעם עשה ניתוח בטן יוכל לספר לנו שאין שם רגשות אלא בעיקר איברים פנימיים. הסיבה לכך שאנו מרגישים בצורה כזאת את הבטן או את הלב, היא המערכת האנרגטית שלנו או כמו שהיא יותר מוכרת כיום –מערכת הצ'אקרות.
המונח צ'אקרה מתייחס למעין מערבולת דמוית גלגל אשר לפי מסורות שונות כמו הרפואה ההודית והטיבטית, קיימת בגוף המעודן של האדם. מקובל להתייחס לצ'אקרות כאל מרכזי אנרגיה שקולטים את האנרגיה הקוסמית שכל הזמן זורמת אל הגוף ומפזרים אותה בהתאם לאזורים הפיזיים שעליהם הן אחראיות. נהוג להתייחס לשבע צ'אקרות עיקריות, והן מתוארות בדרך כלל או כצורה של פרח שמשורטט עם עיגול ועלי כותרת סביבו או כגלגל. המסורות השונות מסכימות, פחות או יותר על מיקומי הצ'אקרות בגוף האנרגטי, כאשר הצ'אקרה הראשונה ממוקמת באזור חיץ הנקבים: בין עצם הזנב לאזור אברי המין. הצ'אקרה השנייה ממוקמת בין שיער הערווה לטבור (במסורות מסוימות נהוג למקם אותה במרחק של שתי אצבעות מתחת לטבור). הצ'אקרה השלישית ממוקמת בין הטבור למקלעת השמש מתחת לסרעפת. הצ'אקרה הרביעית ממוקמת במרכז החזה, החזה העליון ובלוטת התימוס. הצ'אקרה החמישית ממוקמת באזור הגרון, בבלוטת התריס. הצ'אקרה השישית ממוקמת קצת מעל העיניים באזור מרכז המצח בין הגבות והצ'אקרה השביעית ממוקמת כמו כיפה מעל לקדקוד.
מערכת הצ'אקרות כולה להפוך עבורנו לכלי חיווי רב עוצמה שבאמצעותו אנו יכולים לאבחן את מצבנו מעת לעת, ולבדוק איפה אנו חסומים או לא מאוזנים. ככל שנהפוך מיומנים יותר במלאכת ההקשבה לצ'אקרות ולא ננסה להגן על עצמנו באמצעות דימויים עצמיים לא כנים, כך נגלה שעבודה עצמית עם הצ'אקרות מובילה לשינוי עמוק ורב מערכתי בתוכנו.
תמר ברוש- תמר ברוש היא מנחה בכירה בשיטת האור הלבן, מתמחה בטיפול זוגי, במערכות יחסים ובטיפול רגשי.
מטפלת ועוסקת בהעצמה אישית והתפתחות רוחנית, בעלת ניסיון של למעלה מ12 שנים. מטפלת ברייקי, EMF, תמציות פרחים. מורה ומרצה. מתמחה בהנחיית קבוצות בתהליכי מודעות ומדיטציה. מנהלת את מרכז האור הלבן בתל אביב.
שאלות רבות מופנות אליי (מאבל כץ) בנושא הו'אופונופונו. ברבים מהנושאים הללו עוסקים ספריי והסמינרים שלי. לפניכם אחדות מהשאלות השכיחות. הו'אופונופונו הוא אמנות הוואית עתיקה מאוד לפתרון בעיות. מאבל כץ, מורה וסמכות מובילה בעולם לאומנות הריפוי של הו'אופונופונו, פועלת להפצת השיטה כנציגתו ובברכתו של ד"ר אִיהַלֶיאַקַלָה, היו לן, שחשף את השיטה העתיקה למערב לאחר שריפא מחלקה של חולי נפש קשים במוסד סגור בהוואי, מבלי לראותם כלל, אלא באמצעות השימוש בשיטה בלבד.