ככל שאני זוכרת את עצמי, מעולם לא נכנסתי לפאניקה. למזלי, אין לי את זה. אם אכנס לפאניקה, מי תעמוד בפרץ?
As far as I can remember, I never panicked. Luckily, I don't have that. If I panic, who's going to prevent a disaster?
החלמאות של הממשלה הזו והעומד בראשה, נראה שאין לה גבולות. בכל פעם הם מגיעים לשיא חדש. הם סגרו את בתי הספר, אך לא את הגנים ואת החינוך המיוחד. אסרו על מעל 100 (מאה) איש להתאסף במקומות סגורים, אך לא סגרו את המקומות הללו. צמצמו את התחבורה הציבורית, אך לא הסבירו איך הם מצפים שננוע ממקום למקום. כדי להמנע מלשלם פיצויים לנפגעים כלכלית, נמנעים מלהכריז על מצב חרום כללי. כדי למנוע הדבקות, אין עושים את מה שצריך לעשות וזה אומר – לבדוק את כל מי שאפשר. הטכנולוגיה הזו מצויה בידינו, עובדה שהשתמשו בה בדרום קוריאה ובכך הפחיתו את ההדבקות בנגיף.
The stupidity of this government and its head, seems to have no limits. Each time they reach a new peak. They closed schools, but not kindergartens and special education. They banned gathering of over 100 (one hundred) people in closed spaces, but did not close these places. They reduced public transport, but did not explain how they expect us to move from one place to another. In order to avoid paying financial compensation to people who were damaged, they are abstain declaring a general emergency situation. To prevent contagion, they don't do what needs to be done – testing every one as possible. This technology is in our hands, a fact that it has been used in South Korea, thus reducing the infection.
"מה יהיה?" מתקשרת אלי חברה.
"יהיה טוב, כמובן", אני עונה מיד בטרם היא ממשיכה. "לא שאני סומכת על הממשלה הנוכחית ובעיקר לא על העומד בראשה, שמקומו בכלא, אבל אני אישה אופטימית."
"אף אחד לא סומך עליהם", מאשרת החברה. "אני די מתפלאת שהוא לא הורה על סגירת בתי המשפט כדי למנוע את פתיחת משפטו ביום שלישי הקרוב."
"אבקשך לא לתת רעיונות לנאשם", אני מזהירה, "אני בטוחה שהלה הביא את זה בחשבון. הוא אינו עושה את זה לעת עתה אולי משום שהוא מקוה שהשופטים ידבקו וכך ידחה משפטו…"
היא קוטעת את דברי: "או שהוא יבקש שוב את דחיית משפטו לאור המצב."
"לחושך המצב", אני מעירה.
"אכן, המצב חשוך למדי, לכן התקשרתי אלייך. אנחנו צריכות לדבר על מה שאנחנו צריכות לעשות בינינו, בשביל בנות החבורה שלנו."
"What is gonna be?" A friend calls me.
"It will be good, of course," I reply immediately before she continues. "Not that I trust the current government and especially not the prime minister, who should be in prison, but I am an optimistic woman."
"Nobody trusts them," the friend confirms. "I'm pretty surprised that he didn't order the courts to close in order to prevent the opening of his trial this Tuesday."
"I ask you not to give any ideas to the accused," I warn her, "I'm sure he has taken this into account. He is not doing this for now, perhaps because he hopes the judges will be infected and thus his trial will be delayed…"
She interrupts me: "Or he will ask for his trial to be postponed again in light of the situation."
"In dark of the situation," I comment.
"Indeed, the situation is quite dark, this is why I called you. We need to talk about what we need to do between ourselves, for the members of our group."
"צודקת", אני מסכימה איתה, "עלינו להערך לזה, כי אף אחד אחר לא יחשוב עלינו, בעיקר על אלה שאין להן משפחה. עלינו להגביר את הקשר איתן."
"נכון. עכשו אנחנו צריכות לחשוב על תורנות יותר אינטנסיבית, כמו גם להערך לקניות עבורן ביתר שאת, כי יתכן מחסור או שעלול לחול איסור לצאת החוצה."
"כדאי שנערוך את הקניות עבורן מה שיותר מהר", אני מציעה. "עלינו לעבור אצל אלו שזקוקות לכך ולעשות רשימת מצאי. אמנם אמרו שלא יהיה מחסור במצרכים, אבל לדעתי יהיה מסוכן לצאת ולקנות אותם."
"נכון, צריכות להערך לזה, אי אפשר לדעת מה ימציאו לנו."
כמו שאני נערכת למשימות אחרות, נערכתי גם לזו. סיכמנו שנעביר זו לזו מסמכים שנכתוב כדי להתכונן למצב. כן נשלח אותם לשאר החבורה כדי לשמוע הערות והארות. דברים חשובים של מה עלינו לעשות, מספרי טלפונים זמינים לשעת חרום ו/או מצוקה, שתמיד תהיה מישהי שתענה בעת הצורך ושאף אחת מאיתנו לא תשאר לבדה בזמן הקשה הזה.
"You're right," I agree with her, "we need to prepare for it, because no one else will think of us, especially not of those who have no family. We need to increase our interaction with them."
"Right. Now we have to think about more intense shifts, as well as preparing to shop for them more intensely, because there may be a shortage or there may be a prohibition on going outside.
"We should do the shopping for them as soon as possible," I suggest. "We need to go to those who need it and make an inventory. Although they said there would be no shortage of groceries, but in my opinion, it would be dangerous to go out to buy them."
"Right, we have to prepare for that, you can't know what they will invent."
As I'm preparing for other tasks, I prepared myself for this as well. We concluded that we'll send each other documents that we'll write to prepare for the situation. Also, we'll send them to the rest of the group to hear comments and enlightenments. Important things of what we need to do, available phone numbers for emergency and/or time of distress, that there will always be someone to answer when needed and that none of us will be left alone during this difficult time.
"אין צורך להכנס לפאניקה", מסכמת החברה את שיחתנו. "כל עוד נתכונן, אנחנו יכולות לעמוד בזה ואפילו להתגבר על זה."
"אותי לא תמצאי נכנסת לפאניקה", אני מבטיחה לה. "למדתי מאמי זצ"ל להתיחס לדברים שקורים לנו בצורה מציאותית ושקולה. פאניקה הרי אינה עוזרת בשום מצב. מה שכן, עלינו לעשות את מיטב יכולתנו כדי לעזור זו לזו להתכונן לקדם את פני הבאות, גם בזמן המשבר וכמובן גם לאחריו. אולי זה טפשי להשתמש במשפט הזה, אך אני מאמינה שמה שאינו הורג אותנו – מחשל אותנו. אנחנו נעבור את זה."
היא הסכימה איתי.
"No need to panic," the friend concludes our conversation. "As long as we prepare, we can withstand and even overcome it."
"You won't find me panicking," I assure her. "I learned from my late mother to look at the things that happen to us in a realistic and considerate way. Panic doesn't help in any situation. However, we must do our best to help each other prepare for the next, both during and after the crisis as well. It may be foolish to use this sentence, but I believe that what doesn't kill us – toughens us. We'll get through that. "
שמורנה על עצמכן, כי אף אחד אחר לא יעשה זאת.
Take care of yourself, because no one else will.
Stay safe and healthy. Your network of friends is a wonderful thing to have.