→ סו-ויד – אז מה עושים עם זה?
בביקור האחרון בקשת טעמים שבו קניתי את האונטריב הראשון שלי, ראיתי גם נתח של אנטריקוט עם עצם (2 ק"ג). הוא לא נראה משובח במיוחד מבחינת השיוש, והיה די ברור שהוא לא מיושן, אבל כמות העצם והשומן מסביב נראו סבירים והמחיר היה אטרקטיבי (רק 90 ש"ח לקילו לחברי מועדון). בהחלט מתאים לניסוי ראשון של עישון הנתח הזה.
לא היו לי מספיק ימים עד לסוף השבוע כדי לעשות "בריין" (השריית הבשר בתמיסת מי-מלח) אז הודעתי מראש לבני הבית שהם כנראה יצטרכו להפעיל מעט את הלסתות.
לפי בערך שבוע זכיתי לביקור של גיא מחברת צ'אנקס שהביא לי חתיכות של מספר סוגי עצים לבדיקה.
הדלקתי פחמים, העברתי אותם למעשנה והמתנתי שהטמפרטורה תעלה ל-110 מעלות. הכנסתי את הנתח למעשנה.
ריח העשן שעלה מהעץ שונה משמעותית מהריח שעולה מעץ אלון – הרבה יותר עדין, אבל נעים.
הורדתי את הבשר מהעצם, פרסתי והתיישבנו לבדוק.
דרגת העשייה יצאה מדיום – בדיוק כמו שרצינו. ניחוח וטעם העישון עדינים, גם טעם הבשר עדין יחסית כך שהשילוב היה טוב, דווקא התבלינים נתנו זריקת טעם מעניינת לקצוות הנתח.
הבשר לא היה רך, אבל גם לא קשה כמו שחששתי.
האם זה היה אנטריקוט במיטבו?
לא, בשביל זה צריך כנראה נתח משובח ועתיר טעם, עישון באלון או פקאן ותיבול במלח ופלפל בלבד.
פורסם בקטגוריה עישון, עם התגים אנטריקוט, אנטריקוט על עצם, דובדן, מעשנה, עישון. אפשר להגיע לכאן עם קישור ישיר.