אברהם, אברהם. "שיתוף פעולה עם מבצע הפלה" ספר אסיא ח, עמ' 65-72.
ובעצם הענין, אם לאו שאין בו מעשה נחשב כלאו שיש בו קום עשה וצריך ליתן כל ממונו, או נחשב כעשה וצריך ליתן רק עד חומש, עיין בשדי חמד 7 שמביא מחלוקת גדולה בין הפוסקים 8 , וכן ראה בדרכי תשובה 9 , הגהות חת"ס 10 ובשו"ת אג"מ 11 . אך ייתכן דלאו דלא תעמוד על דם רעך חמור טפי ובזה כו"ע מודו שיצטרך ליתן כל ממונו כדי לא לעבור וכן מצאתי במרחשת 12 שכותב כן בפירוש.
וזה לשון היד רמה המובא לעיל : ומסתברא לן דהיכא דטרח ואגר אגורי ואצליה שקיל מיניה, דעד כאן לא חייביה רחמנא אלא למטרח בלהדורי בתר אגירי, אבל לאצוליה בממוניה לא, מדאמרינן אי מהתם הני מילי בנפשיה אבל מטרח ומיגר אגירי לא קמ"ל, ולא אמרינן אבל בממוניה לא קמ"ל, עכ"ל. וכעת ראיתי שכותב הרא"ש 13 וז"ל: והניצול חייב לפרוע למציל מה שהוציא דאין אדם מחוייב להציל נפש חבירו בממונו היכא דאית ליה ממונא לניצול וכו'. ודבריו מובאים בכסף משנה 14 . וכותב החות יאיר 15 : ולולי שכל הפוסקים פה אחד שמחוייב לשכור מממונו להציל חבירו רק שחבירו יחזיר לו, כמ"ש הרא"ש, היה אפשר לומר שאינו מחוייב להשכיר משלו אם יודע שאין לחבירו להחזיר לו דלא ריבתה תורה רק לטרוח עבורו ומ"מ ר"ל משל חבירו, דוגמא לדבר דק"ל כיבוד אב משל אב, עכ"ל.