הכבשים מוצצים את הטחב מהסלע עד שלא נשאר טחב ולא נשארות שיניים. מומחים בתחום טוענים שזה מזכיר להם "נרקומן שמוצץ לדילר שלו בשביל עוד מנה…".
טוב זה לא בדיוק איווסקה, אבל זה מספיק דומה כדי להימנע מלכתוב באניסטריופסיס קאאפי שזהו שמו האמיתי של שורש שגדל בג'ונגלים של דרום אמריקה ושאותו כל כך אוהבים היגוארים.
קופים מזן קפוצ'ין בדרום אמריקה, כמו גם למורים במדגסקר, למדו איך להתמסטל בעזרתם של חרקים וזחלים שונים. מסתבר שזנים מסויימים של מרבי רגליים, מתיזים חומרים הזייתיים כאמצעי מגננה מפני טורפים, מה שלא מונע מקופי קפוצ'ין ולמורים ללקק את הארס בהנאה.
הארס מכיל בין השאר גם מעט ציאניד, אך סכנת חיים אינה מהווה מכשול לקופים שרוצים את המנה שלהם. קופי הקפוצ'ין (דודים קרובים מאוד של בני האדם) נוהגים להתכנס בחבורות ענקיות ולתפוס ראש ביחד.
סוסים – "לוקו-וויד"
באזורים שונים בעולם, בהם "העשב המשוגע" (Locoweed) הוא היחיד שצומח בחודשי החורף הקרים, תרים אחריו הסוסים בשביל להשביע את רעבונם, אבל גם ממשיכים לחזור אליו בשביל האפקט הפסיכואקטיבי.