אין ספק שהם משתדרגים עם השנים. העם הזה. העם הגברי. שיטות הניפוי שלהם פשוט משתכללות, בלי שהם יתכוונו לזה.
בעת שמפלצת השעמום פקדה אותי שלשום, נרשמתי לאתר הכרויות. האמת, סבבה. בנים איכותיים יחסית ובמבחר מרשים. התכתבתי קלות עם בחור שהוא די קרוב לטייפ שלי (וזה נדיר) ואף התקדמנו במערכת היחסים שלנו והוחלפו טלפונים. אחרי 2 שיחות שנבנו מהגיגים, מעט פוזה והרבה אדישות (או סתם פחד להיפגע) קבענו לשישי בערב, שלכל הדעות זה צ'אנס רציני לבעס את הסופ"ש. אבל, בנות, צריך לתת צ'אנסים כדי שמפלצת הבדידות לא תחתום קבע.
4 שעות נעימות, שנונות ויחסית זורמות עברו על כוחותינו, מלוות באלכוהול, סטייק אדום עם תוספות וכמובן קפה. 4 שעות. נדיר. נחמד. יוצר ציפיות. עוד נשיקה קלה באוטו והתחפפתי. לא נוטה לעשות יותר טעויות של טירונית. התחשק לי לקרוע לו את הצורה, אבל שלטתי בהורמונים, נטרלתי רגשות ועליתי במעלית שמחה וטובת לבב. הטיול עם הכלב כבר לא נראה לי מעיק בשתיים בלילה, ליטר מים איפסו את ההאנג אובר ואין ספק שיחסית לתחושת המירמור, הייתי כמעט מאושרת. כשהוא התקשר אחרי עשר דקות, כמעט התעלפתי. הוא בדק למה ברחתי מהר ולמרבה הפלא ניהלנו שיחה שתוייה של חצי שעה. הייתי צריכה להבין שהוא ניסה לבדוק למה הוא לא קיבל את שרצה. נאיבית שכמותי. סתומה.
היום שוטטתי להנאתי באתר המופלא ההוא (נגיד) וגיליתי שהוא זרק אותי. לא חס וחלילה בטלפון (לא הנייד ולא בבית), גם לא באי מייל – טוב לא צריך להיסחף עם הטוב לב כנראה, ואין מה להוסיף לגבי האס.אם.אס, אלא על ידי האייקון המופלא שמעוצב כתמרור עצור אדום ומוגדר כ"לא אקטואלי כרגע, החבר מחק את פנייתך". סבבה. רציתי לחשוב שהוא לא אקטואלי כי הוא איתי, אבל כמו שאמרתי, סתומה, לא קולטת.
יש משהו נורא לא אישי באייקון הזה. עכשיו, לא מספיק שהציפייה לשיחת הטלפון ממריטה עצבים, האס.אם.אס לא מגיע, נתחיל לחשוש לקבל את האייקון. מה עוד? היינו צריכות להבין שהכרויות וירטואליות יגררו אחריהן פרידות וירטואליות, או לפחות זריקות וירטואליות.
ממרום 31 וחצי שנותי, אני עדיין לומדת כל יום דברים חדשים. לא בהכרח נחוצים והייתי מסתדרת מעולה בלעדיהם.
כאן שלומצי שנזרקה על ידי אייקון. אדום ומנוכר.
נ.ב. שתבוא כבר המלחמה ונגמור עם הסיפור הזה.
זה רק ילך וחמיר. אין גבול לכושר ההמצאה הדפוק שלהם.
אז לא תהית על קנקנו במשך קצת פחות משבוע שהכרתם, והיתה לך הפתעה לא נעימה.
אם היה עושה את זה בטלפון, היה לך יותר נחמד?
ברגישות של פיל הבהרת כמה היא נאיבית.
למען האמת עדיף , עדיף במציאות הזו להיות נאיבי, מאשר לצפות שכל גבר שתפגשי יהיה מעוניין אך ורק " לרקד עימך בין הסדינים" , וכן לפתוח את הלב ולהיכוות לפעמים.
הזכר הממוצע הקיש: יותר שותפים למיטה ובפחות זמן.
הגעתי לפורום הזה במקרה כי זה היה רשום תחת מה שחיפשתי בגוגל,והתפלאתי לראות את הכתבה המכלילה הזו !!! גם בבנות זה ככה!!! ואני לא מכיר בנים שזרקו ככה בנות.
לעומת זאת אני יצאתי פעמיים עם מישהי ואפילו היו מספר נשיקות חמות מצידה,ואחר אני כנראה נזרקתי על ידה,דיברנו מס' פעמים מאז,רצינו להיפגש,לא היה שום סימני פרידה,אבל היא לא דיברה איתי כבר שבוע!!! והיא לא עונה לשיחותי והיא לא אמרה או רמזה על שום פרידה!
תקני אותי אם אני טועה, אבל הבחור-חמד ואת דיברתם פעמיים, יצאתם לארוחה סבבית למדי ודיברתם עוד חצי שעה שתויה. חצי שעה בה הוא התקשר אליך כדי לברר "למה ברחת".
למה ברחת, באמת?
לא זרקו אותך. גם לא שמטו. גם לא השליכו. או נטשו. או תקעו ברז. או מוטטו את כל המרקם העדין והענוג של מערכת היחסים שהיתה לכם. הבחור לא עשה לך את זה, כי לא היה ביניכם אלא זוהר של כמעט כלום. דייט, פאקינג דייט אחד. שבסופו ברחת.
אז עם כל ההערכה למימד השיווקי שיש לרוח המקום בו פירסמת, בו תמיד יימצאו קליינטיות שחושבות ש"העם הגברי" נורא, נורא פויה, נורא משהו. בין זה לבין מה שקרה ביניכם אין ולא כלום.
איזה פאקינג מערכת יחסים חיפשת לך, שכל כך השתדלת שחוקיה יהיו כתובים מראש, בלי לתת אפילו מקום לאיזה טוויסט הכרחי שיירמז על מודעות, על משהו שחי מאחורי כל הבריטני ספירס: אתם מדברים בטלפון שיחה שמהדרך בה את מתארת אותה, לא מובן מה כל כך מלהיב אותך. פוזה והגיגים והרבה אדישות. מלהיב. מאוד מלהיב.
אחר כך, את מפילה עליו את הכללים שלך (מנסיונך, וזכותך, ואיך שאת מרגישה והכל), וצולבת אותו לפנינו כשהוא לא עומד בהם. הוא בכלל ידע שיש כאלה? ואם ידע, היה חייב לקבל אותם? ואם את מחפשת אהבה גדולה, למה לחפש עם אדישות וכללי חיזור מהמאה שעברה? ואם חיפשת רק סטוץ, או חימום חורפי לכמה שבועות, וואט דה פאק הפוזה של ההיא שמתה לקרוע לו את הבגדים, אבל עכשיו היא כבר מנוסה שלא "לעשות טעויות של טירונית".
את מאוד מאוד בררנית. לא הטייפ שלי, כמעט הטייפ שלי, וכן הלאה. מי הטייפ שלך?
"הוא ניסה לבדוק למה הוא לא קיבל את שרצה. נאיבית שכמותי. סתומה".
באלוהים, אמא, טרם הצלחתי להבין למה נשים רוצות שכל גבר שהן קצת מעוניינות בו ירצה אותן, רק אותן וכל הזמן אותן, ומייד, ומצד שני – הלו הלו, זה מה שאתה רוצה?
תשמעי, הבחור לא טיפש.
ואולי הוא לא בר תרבות. מכאן ועד להתפייט על "זרקו אותי", נו באמת. בשביל להיות נזרק צריך שקודם "תהיה". והם לא היו, מה לעשות. קצת התעניינות, לא משהו באמת לכתוב עליו הביתה.
בשביל להפוך לערס פואטי, דרוש סוג מסוים של תיחכום והבנה בסיסית בציניות.
המילה "נזרקתי" באה לתאר מצב ציני ולא צריך להתייחס אליה במובן הפשוט והמוכר שלה.
אם תצטרך הסברים נוספים בגוף הסרט, תגיד.
אני מאוד מאוד שמח שהסכמת ללמד אותי מהו תחכום ומהי ציניות, אם כי אני חושש שלא אדע להפנימם ולהשתמש בהם כראוי.
1. למה בדיוק התכוונת במשפט "המילה 'נזרקתי' באה לתאר מצב ציני".
2. אמנם ברור ומובן שהכותבת הגזימה מעט, כמצופה בכתיבת טור, ובכל זאת: מתחילת המאמר והפיכת המקרה הפעוט הנדון לסימן מזהה לכל הגברים, עבור בטון הבכייני של הפרינצסה שהסכימה לפגוש מישהו כמעט ברמה שלה, וכלה סיומת הנהי ובכי, הנוגעת בתחושות נטישה היוליות ממש, המאפיינת כנראה את הנשים מול הגברים, החומוס מול הטחינה ושמן הזית מחוץ למטבח (בועז, תסביר).
יפה מאוד, פואטי. אהבתי. מלים כדורבנות.
פאק, על הטיותיו הוא מוגזם ומעושה.
גבר ישראלי בסביבות גיל הארבעים, שמטענו התרבותי בא מכאן ומשתמש בכל משפט שני שלו לפחות בפאק או בפאקינג אחד, או שראה יותר מידי 'מיי פירסט סוני', וחושב שככה מדברים גברים בארץ, או שמנסה להיות נורא נורא מגניב וחדשני. זה נשמע רע כמעט כמו אהרון שבתאי שרוצה לגור לזיוה בתחת. עובדה שבסוף היום הוא חוזר הביתה אל התחת שלי, בלי לדבר על זה כל כך הרבה. הטלתי וטו.
והמגניבות והחדשנות, כמובן, שמורה לך.
אהרון שבתאי פשוט רוצה לגור בתוך מלחמה, עניין של הרגל.
משורר אחר, יונדב קפלון, "מירושלים באהבה".
לא הכניס טיל וגם לא את הדבר הקטן והמגעיל.
לא בכוח ולא כמו לילה הבא אל האוח.
היה, הלך, שום דבר ראוי לציון.
הכל טוב מאד?
שהנה קיבלתי ממך את השבועה שכה אהבתי.
וכבר יוצאת ממני האנקה.
חברם הטוב של בני הבליעל, מסית ומדיח.
ועכשיו מה שרקחסר, זה לשמוע את אנקת הגבהים: או מיי …!
"מיי פירסט סוני" אחותך.
שלוש פאק בתגובה מהמותן, זה בהחלט כינון ישיר והולם לטקסט הנדון. כמו שכבר הוסבר לי קודם בעמוד, מגניב, חדשני, ציני ומתוחכם אני כבר לא אהיה. אבל הרטוריקה שלך לא רעה, ובמקום זה ובעמוד זה (ראי כמה בחורינות המזדהות עמוקות עם מרד הנעורות כנגד הבנים) יש לה בוודאי את הקהל שלה.
לגבי המשורר, אכן אילפת אותו כראוי, ונותר רק להמתין לספר השירים שייכתוב כשישתחרר מצילך.
אוי ערס ערס, כמה אתה חמוד כשאתה כועס. האמת "מיי פירסט סוני" באמת מעליב.
ויש צדק בדבריך, אנחנו הנשים, מ פ ח ד ו ת. מפחדות בפגישה הראשונה ללכת ולזיין מישהו למרות שנורא בא לנו. מפחדות באמת ללכת ולעשות מה שבא לנו, מכניסות את עצמנו תמיד למלכודת הזו של להיות לא מדויקות ומצד שני לצפות שהתגובות מהצד השני יהיו כן מדויקות.
בנות בואו ונהיה גלויות..
1. דייט אינו מוגדר כמערכת יחסים – בטח לא אצלנו שבודקות אותם בציציות… לכן למה "נזרקתי"באמת?? ??
2. ככה זה .. כשזה "אולי" מתאים לנו אנחנו מגדירות אותם כחארות שזרקו אותנו ,אבל כשזה לא ממש זה ,נוח לנו מאוד לא להשיב לטלפונים ואף (וכאן אני מדברת בשם עצמי בלבד..) לזיין ולזרוק.
אז עזבו אתכן מההתחסדות. כמו שמגוון האופציות להיכרות גדל כן גדל מגוון האופציות ל"לא מתאים".
1. כוסית לעולם לא תרגיש משהו כלפי מישהו בטרם הוכיח לה את אהבתו הקודחת. הכוסית האולטימטיבית לא מרגישה כלום, אף פעם.
2. כוסית לעולם תהיה המחליטה האולטימטיבית באשר להתחלה וסיום של מערכות יחסים.
מכאן נובע שהסיפור הזה פיקטיבי. לא יתכן שמישהו יגמור עם כוסית והיא תרוץ לספר לחברה.
אבל יפה עם סיגריה?
הסיגריה נוטפת פוזה. רואים שהיא לא לוקחת לראות (כוסיות – חוק מספר 3).
באתרים האלה יש בדרך כלל הגדרה של איזה סוג קשר אתה מחפש. המילים המדויקות שונות מאתר לאתר אבל בכל מקרה ניתן לכתוב אם אתה מעוניין במישהי לסקס אקראי או סטוצון או אם אתה מעוניין בקשר ארוך טווח.
כאשר שני בני הזוג מביעים את רצונם בקשר ארוך טווח יש מקום לצפות לאחר פגישה מהנה להמשך הקשר. אם אחד מהצדדים מחליט שהוא אינו מעוניין בקשר, מקובל לעשות את זה בצורה נימוסית.
– הבחור מראש היה מעוניין בסטוצון אך חשש שכתיבה כנה של העניין תקטין את מספר הפונות אליו, מכאן יוצא שהוא שקרן.
– הבחור היה מעוניין בקשר ארוך טווח אבל החליט לאחר פגישה איתה שהיא לא מתאימה לו. אם ככה, למה לנסות להכניס למיטה מישהי שאתה אפילו לא מוכן להתיחס אליה בנימוס למחרת?
– הבחור היה מעוניין בקשר ארוך טווח, ואפילו איתה, אבל עצם זה שהיא העיזה לא להיות לו זמינה מינית מייד גרם לו למפח נפש כה עז שהוא החליט להיות חזיר גס רוח.
את קראת את מה שכתוב?
איפה נכתב שהוא ניסה משהו? זה מחשבות מתוך הראש שלה.
איפה כתוב שהוא כתב משהו ונהג אחרת? זה בראש שלך.
בסך הכל הבחור היה נחמד וגם טרח להתקשר, עשר דקות אחרי שנפרד.
התגובות פה יותר הזויות מאקסטזי.
תתחילו להגחב לכתוב ולא לצאת מראש עם תגובה מותנית ולחפש לה אחר כך כל מיני תימוכין.
אם מראש הבחור היה מגדיר את עצמו באתר כ"מחפש פגישה לארוחה טובה וסקס" אז הכותבת לא היתה מפתחת ציפיות ליותר. או שהיא היתה מראש פוסחת על הרשומה שלו, או שהיא היתה יודעת שזאת מטרת הפגישה, אבל זה לא היה המצב.
והוא לא התקשר אחרי שהוא נפרד. להפרד זה להגיד יפה, באופן אישי "שמעי, לא מתאים לי" או כל ניסוח אחר ממנו יהיה ברור שהקשר הסתיים. הוא התקשר לקשקש איתה *לפני* שהוא נפרד, ולא אמר שום דבר על פרידה.
אחר כך הוא עשה את הפרידה באמצעות האתר עצמו, וזה מכוער.
לא יכול להיות שהפנטזיות שלך (ולכולנו יש פנטזיות) מסיטות אותך מהמציאות עד כדי כך – אבל הנה זה קורה לנגד עיני. אל תטעי, אני לא מתנשאת – זה מפחיד אותי כל כך כי בטח הייתי שם פעם. אבל אמא'לה, איזה מין מקום מטומטם זה לשבת בו?
אבל אם דייט אחד הוא "קשר", אני מניחה שאצלך מטרת הפגישה הראשונה היא לברר כמה הוא מוכן לשלם על שכר דירה יחד.
האם לבחור אסור לשנות את דעתו אחרי ערב יחד, שיחה ונשיקה? כי אם זו היתה בחורה ששינתה את דעתה, היו כולן קמות וצועקות בעד הזכות שלה לבחור וכל החרטוטים האלה.
לשנות דיעה מותר. מותר בכל שלב, לפני הפגישה אחרי הפגישה, באמצע הפגישה או שלוש שנים אחר כך.
אבל תהיה בן אדם ותעשה את המאמץ המינימלי להגיד לא מתאים לי בצורה *אישית*, אל תשאיר איזה איקון מטומטם.
האם באיזה מקום במאמר כתוב שהוא היה מעוניין רק בפגישה לצורך ארוחה טובה וסקס? לא.
האם נראה לך שהוא אמר כך? לא.
הבחור נפגש, אכל, נושק קלות, ואחרי 10 דקות התקשר.
אני מניח שהוא התקשר כדי לומר "הנה, אני נשאר בתמונה" רק מה..
הייתה חרא שיחה, כי המשוטטת וכלב ומים בידה, החליטה שהנה המניאק מנסה להשיג משהו.
היא בטח ביאסה אותו בשיחת הגיגים מנותקת מהיין והסטייק וה"שנינויות".
כוס אמא שלה. ארבע שעות ישבנו בסבבה. אכלנו שתינו, ובסך הכל היה נחמד. עלתה הבייתה ולא הזמינה אותי, אין בעיות, לגיטימי. התקשרתי אליה ופתאום כאילו אני זר ומוזר, כאילו לא היינו יחד כל הערב. ואני, הוסיף ואמר לעצמו: מה זה הייתי בסדר. לא עשיתי פרצוף מבואס, כמו גדול התקשרתי אליה, להראות שהכל בסדר מבחינתי.
שתלך להזדיין השרמוטה. היא לא לבד. אני אמשיך להיות נחמד, אבל לא איתה. ואז שם את הסטופ, חושב לעצמו, רוצה תתקשר, לא רוצה, יותר טוב.
כשגברים מחפשים קשר, נראה לי שהם חושבים על הקשר בדרך כלל באופן הבא. מה שיצא יצא… רק סקס, אחלה. גם אהבה, וואלה.
הם לא אוהבים לחשוב שיש צורך בהגדרה מראש, הם לא מבינים למה. נדמה לי כי אני לא גבר. אני פרחח.
יש את הדגנרטים הדקלרטיבים שמצהירים שהם לא בשביל זה אלה רק בשביל הסקס (שקרנים לדעתי כמובן).
ויש את אלו שאומרים וואלה , אולי יהיה משהו מעבר לעוד סקס.
החיצונית והאישיותית כאחד.
אבל הרי איש לא פקפק בכך שאתה גבר במלוא מובן המילה.
אתה מחפש "קשר מלא". יופי לך.
אתה לא מחפש "רק סקס". גם יופי לך.
סרבת להצעות מכיוון שלא היית בשל/חששת שלא יכבדו אותך בבוקר (מחק ת'מיותר), גם אם נמשכת. שוב ושוב יופי לך. (למרות שזורבה היווני היה מוציא אותך להורג בגין עבירה חמורה זו) ולבי לאותן עלמות חן שלא ריוו צמאונן לגבעולך.
עד כאן אין שום בעיה.
אם תבקש שהכל ינהגו כמוך, או אז תמצא לך אותי על הבריקדה. (גם אם עמדותיך יהיו הפוכות – אגב).
אני לא מחפש דבר. לא קשר ולא סקס. אני סתם את חיי, כאחד הפרחחים.
כאשר אני נמשך – באיזשהו אופן – אני הולך עם מה שאני חש. ומה שיקרה יקרה. פשוט כך. אם המשיכה מינית והצד האחר יעשה את הצעדים הדרושים (שניים קדימה ואחד לאחור) אני בענווה אכנע ליצר.
אם זה יהפוך לדבר "מלא" יותר, זה פשוט יהפוך לכזה.
אולי אני לא היסטוריון מהולל או גיאוגרף רב תחומי ועל כן איני אומר: זה לא הזמן והמקום!
אגב בשבילי אין דבר כזה "רק סקס". יש דבר שנקרא סקס.
הדבר היחיד שאני מסכים שיצמידו לו את התואר "רק" זה לי.
אני רק פרחח.
או שאתה כותב ספור שמבוסס פחות או יותר על הדמוי הפרחחי שהצבת לך, או שאתה עדיין בשלב גיבוש הרעיונות, בין אם במודע ובין אם לאו.
פרחח, כבר זמן מה שאתה לוקח את ההודעות שאתה מגיב להן כהצעה לנושא תגובה.
הצעה, אפשרות שלרוב אתה מתעלם ממנה ופשוט כותב ככל העולה ברוחך. אתה לא משטה בי עם הקישורים המדומים להודעה לה אתה מגיב.
לא תקפתי אותך דרך אגב, זה נשמע מעניין . פשוט חוזר על עצמו .
נשבע לך, למרות שלרוב אני מצליח במידת מה לפענח טקסטים, את זה שלך, אני ממש לא מצליח.
למה את חושבת שנדמה לי שתקפת אותי. כאילו מאיפה זה לקוח?
לחלוטין לא הבנתי את העניין של כתיבת הסיפור או גיבוש הרעינות.
עוד למטה מכך לא הבנתי לגמרי את המשפטים שלך בפיסקה השניה.
"אתה לא משטה בי עם הקישורים המדומים…"
ואיך בדיוק חשבת שזה קורה.
לא מבין אז לא מבין. יש שלא מכירים את מוצא המינים ואת התיאוריה הניאו דרוויניסטית שהתפתחה מאוחר יותר(כפי שהדגשת בתמיהה בתגובתך לצב מעבדה שאומנם עוסק במדעי המחשב אבל ניחא), יש שלא מבינים מה זה מחשב קוונטי ויש שלא מבינים את ההודעות שלי.
רק שתדע, רוב מדעני המחשב לא מבינים יותר מדי בביולוגיה, רוב הביולוגים ספק אם ניסו להריץ יישומי ג'אווה או משהו דומה. רוב המדענים עוסקים בתחום צר וקטן מה שמסייע להם להגיע להישגים בתחום הצר והקטן בו הם עוסקים.
התכוונתי לומר שהטריגר שלך כאן הוא לאסוף עוד ועוד ראיות ורעיונות לאישיות שיצרת לעצמך, שהיא כבר הרבה מאוד זמן מעבר לשם בדוי שעונה על מכתבים באתר אינטרנט עם רקע אדום.
התכוונתי לומר שבין אם זה במודע ובין אם לאו(כניראה שהאופציה השנייה), אתה בונה לך דמות ספרותית בעלת מאפיינים די מוגדרים, שיותר משמנסה להזין את הדיון,מנסה להזין את עצמה.
עוד ציינתי שאינני תוקפת אותך מאחר ויצירת דמות ספרותית אישית,כלומר עוד אופציה שלמה לאשיות הוירטואלית שלך (שאני בטוחה בהחלט שהיא מגוונת), לא תמיד נתפסת בחיוב.
אתה בטח תגיד שלא אכפת לך איך היא נתפסת-דיינו.
יום נעים (כל התל אביבים חוזרים מהאיגלואים בגליל בערך עכשיו).
אתה ממציא פה עלילה שלמה.
ואתה נוהג להתקשר בדרך כלל למישהי אחרי שהיא באופן מכוון טרקה לך דלת בפנים?
לא המצאתי עלילות. כך נראו פני הדברים כפי שתוארו על ידי הכותבת.
איפה ראית שמישהי טרקה את הדלת בפניו?
לפי מיטב הבנתי היא נשקה לו קלות (אולי בעזות התנופה של הדלת הנטרקת).
לא טרקו לי, מכיוון שכמובן לא פתחו אותה קודם בפני.
מדוע לאדון בחור – "לכשלא הוזמן למעלה …" – היה את הרצון והיכולת להתקשר, כי גם יקירתינו הכותבת אמרה " עוד נשיקה קלה באוטו והחפפתי ", אבל היא (הכוסית – כמו שנאמר) משראתה שלט עצור אמרה ישר " זרק אותי החרא " ?
מה יש בנפש החולה הזו שלכן שמרשה רק לנו, הגברים שבגברים, למחול על כבודינו ולהתקשר אחרי 20 דקות, אבל לכן שלא ?? הרי ברור מעל לכל ספק שספק אם לא היה שם עצור – אם היתה הגברת שולחת מייל מתקתק לאדון בחור או אפילו איזה SMS עדין.
אבל לא היא ממרומי ספר הכוסיות המולפא שלה רק רצתה להיות זו שתמשיך ותזכיר לו שהיא ממש לא שמה עליו – אבל הוא הפטיע ואמר יפה "עצור".
די ושוב די.
הרבה רושם וטיעונים סוחפים, אבל גם אם היתה "קורעת לו את הצורה" בלילה הראשון הסוף היה זהה.
הבעיה בתסריט הזה היתה אחת: הרבה בכוח מעט בפועל. טלפונים, ארוחה, 4 שעות, נשיקה, הרבה ציפיות, הרבה תקווה. השאלה מה היתה הכוונה. והכוונה לא היתה לממש. אולי סקס שלא התבצע (לגיטימי כמובן כששני הצדדים מעוניינים).
בסה"כ אנחנו נשארות עם העלבון, הוא עשה קולות של מי שרצה, אז איך זה שלמחרת נמחקתי מהרשימה?
הבחור נתן לה להרגיש שהוא רוצה אותה הוא אפילו חיזר אחריה לכמה שניות כשהתקשר אליה עשר דקות לאחר הפגישה. מן הראוי שהבחורה תתאכזב.
אבל הכותבת עדיין כנראה לא הכירה של סוג הבחורים הנקראים "אוספי הפוגים" כן כן כמו יחד קטן שאוסף פוגים ומתלהב מכמות הפוגים שהצליח לאסוף, כך גם סוג הבחורים הזה , הם צריכים לדעת שהצליחו לכבוש עוד אחת לאוסף שלהם, זה רק הרצון האינפנטילי שלהם לדעת שהצליחו לכבוש בשלב הזה הם עדיין אפילו לא החליטו אם הם מעונינים בבחורה.
ברגע שהוא ראה שהיא "ברחה" הוא היה צריך לבדוק למה היא לא הצליח להכניס אותה לאוסף הפוגים/הנשים שלו.
נכון ,יהיו שיאמרו שגם אנחנו הנשים נהנות "בפאקינג דייט" (כמו שאמר הערס) ואח"כ זה נגמר, אבל אנחנו לפחות לא משחקות משחק צבוע במשך ארבע שעות אלא פשוט מסיימות את זה לאחר רבע שעה או כשנגמר הקפה .
אז עכשיו הכותבת "זכתה" להכיר גם את "אוסף הפוגים" ואולי היא גם תדע לזהות את הטיפוס בפעם הבאה.
הרבה נשים באמת חיות בסרט בכל מה שקשור למערכות יחסים. בין העולם שלהן למציאות הקשר רופף ופתאום המציאות תוקפת והסרט נגמר. אז יאללה בנות, קצת הגיון בריא ופחות הסרטות יעשו לכם חיים בריאים יותר.
לא הבנת שאני בוררת טייפים מנוסה ונדירה?
אגב צחי ופרחח זה אותו בן אדם?
לאור השאלה, אני שוקל פרישה מהירה!
I thought that there were two smart charming different men here.
אני לא צחי א' ואף לא צחי ב'.
המחשבה שלאנשים נפלאים, קוהרנטים, חברתיים ומשתפי פעולה עם הרוב המוסרי ייחסת התנהגות פרחחית מעלה בי תחושות קשות, שאילו היה לי מצפון הייתי נותן בהם שמות כגון: ייסורי מצפון.
הם לא פרחחים. הם אנשים טובים, הגונים, חברתיים ובעיקר אי אפשר לטעון שהם מניאקים.
הם לא שותים, הם לא מעשנים….
כה אמר אדוני אלוהים (פרחח): אני הראשון ואני האחרון לא יהיה לך פרחח אחר על פני.
אבל אולי אתה מוכן לומר מי למשל ?
מכיון שאת תפוסה, אני נמנע מלספר לך, ולו רק בגלל החשש לזוגיות שלך.
לא הייתי רוצה לייצר לך פיתויים מיותרים.
אבל אני בכלל חשבתי על פתיונות.
חזיז ורעם איש (צדיק) תמים בדורותיו.
על אילו פתיונות בדיוק חשבת ?
על אילו פיתויים בדיוק חשבת ??
אבל…לא תצליח להפחיד אותי !
לדעת היכן השטן מחביא את זנבו.
אני מניח שהתבלבת. בטח התכוונת למלאך ולא לשטן.
הרי ידוע לכל שאת זנבו של השטן קיצצו עוד כשהיה גור.
אז זה עוד היה מודרני.
אין בכוונתי להפחיד אותך. להיפך, אני הרי זה ששומר על תומתך.
ראשית יש 2 צחי-ים.
שלי ואני נוהג להשתמש בו רוב הזמן.
הבסיסית, אני אנטי-פירחחות…!
ב"נשימה אחת": פסיכיאטר, פסיכולוג וע"וס.
הרקע של השלושה הוא שונה? לא כך?
יש שני צחי אחד צב מעבדה השני פרחח נכון? אז מי זה עוד גבר? מי זה חזיז ורעם?
פסיכיאטר הוא רופא. הוא למד רפואה ואז התמחה בבריאות הנפש. הוא יכול לרשום תרופות פסיכיאטריות. אני חושבת שבד"כ הוא לא עושה תרפיה ארוכה עם אנשים אלא רושם תרופות בעיקר. פסיכולוג קליני לא יכול לרשום תרופות כי הוא לא רופא. אומנם יש לו תואר דוקטור אך לא לרפואה. הוא בדרך כלל רואה אנשים לתקופות ארוכות ועושה טיפול בדיבורים. עובדים סוציאליים קליניים גם עושים טיפולים בדיבורים אך הכשרתם לא כזו ארוכה כשל פסיכולוגים.
זה נכון שפסיכיאטר הוא רופא שמתמחה בבריאות הנפש, התואר שלו MD (מדיקל דוקטור) ולא PHD.
זה גם נכון שעיקר הטיפול של פסיכיאטר הוא תרופתי.
פסיכולוג מתחיל להיות כזה כאשר יש לו תואר שני בפסיכולוגיה, עם התמחות בפסיכולוגיה קלינית. הוא לא רופא ואסור לו לרשום תרופות, המקרה הצורך, יפנה את המטופל לפסיכיאטר. אם הוא רוצה הוא יכול להמשיך בלימודיו לתואר דוקטור וזה יהיה PHD (דוקטור לפילוסופיה, שריד מהעבר כאשר כל הלימודים היו במסגרת פילוסופיה).
הפסיכולוג – כל אחד על פי שיטתו – מתאפיין בטיפול ארוך – שכרוכות בו שיחות.
עו"ס קליני, זה מי שלמד עבודה סוציאלית, ואין לו רשיון לעסוק בפסיכולוגיה, למרות שהתמחה בתחום.
אבל הכי דוקטור מכולם זה הבאבא בובה, שגם נותן מים קדושים וגם משוחח עם חיות.
להבדלים שציינת גם את.
פשטנית למדי) בין האדם למחשב.
וזכרון אצל האדם).
ל"חומרה" ומומחים ל"תוכנה".
בכפוף למגבלות הידע הקיים)?
ביניהם איזו מידה של אינטראקציה.
ההדיוטית, מה דעתך?
אני "עוד גבר", נקרא גם צחי.
יש שני צחי: אחד גבר (עכבר) במעבדה והשני עוד גבר, גם מחוץ למעבדה.
(דוצחי) הם אנשים טובים, ידידותיים לסביבה, הגונים ובעיקר הם לא אני!
פרחח לעומת זאת אינו זה ואף לא זה.
אבל אם היית מביאה אותו אל מעבדה לייצור קוקאין, היה מודה לך בכל לב, מסניף ומצמיד ומלקק.
חזיז ורעם זה אני.
ליבי עלייך אחותי. חזקי ואמצי.
שתי שיחות היו לנו, הגיגים, הראית אדישות. אמרתי לעצמי, טוב, נשרוף סופ"ש.
הייתה אחלה ארוחה, הבשר היה עשוי בדיוק. ניסית להיות שנונה, טוב, כששותים, כושר השיפוט העצמי לא משהו.
היין סייע להעביר את הערב, שתית אחת יותר מדי, אני שתיים. להעביר את הערב.
כשנישקת אותי – קלות – וברחת, קיוויתי שתתקשרי. אח"כ אמרתי לעצמי. זו, יש לה כללים. התקשרתי. ניחא שהיית מופתעת,אבל לחשוב כמה את יכולה להיות מבאסת כשאת שתויה. אללה איסטור. אמרתי לעצמי, סטופ. לפני שתבוא המלחמה ותגמור את הסיפור הזה. למחרת מחקתי את עצמי. עד שיבוא שלום.
זהו, שאני עדיין שתוי.
אם אין מצב לסקס, או מציצה לפחות, אז תעשה לי טובה אישית ואל תטריד אותי לשיחה של שעה אחרי הדייט. אז לא השגת מה שרצית, לא מתאים לך יותר. סבבה. אל תזיין לי ת'מוח ב-2:00 בלילה על האידאלים וגישות החיים שלך.
זה פשוט לא מעניין. גם כשאני שתוייה.
עכשיו אני סתם מעוכה על הספה.
אחותי, קצת חוש הומור במערכת לא יזיק לך.
בסך הכל ניסיתי להיות נחמד. אמרתי לעצמי, גם לחוצה, גם כללים. נו, זמנים מודרניים. הרמתי טלפון שלא תחשבי שאם לא נתת ראש, אני לא מקל ראש. ניסיתי לנהל שיחה, ואת…. ממשיכה לקשקש, כאילו היית זנבו של זה שטייל איתך.
ניסיתי להיות קז'ואל, ואת, מתחילה לדבר לי פוליטיקה מודרנית והכפר הגלובלי. אחותי, מה כפר?
אה? טוב ניסיתי לזרום. אבל את. שתיים בלילה אחותי, מה צועקת ומעירה את השכנים, כולה שתית שתי כוסות של בורגוני עדין. כן, אחותי, זה היה פינו-נואר.
מה לעשות, אני לא בעד נחמדים.
כפר גלובלי? עזוב אותך, אני בלונדינית. מכירה רק כפר אזר.
דרך אגב, מעדיפה קוסמופוליטן.
הלו… זה אינטרמת?
לפני שלוש שנים, בערך, נרשמתי לאחד האתרים האלה. למה? ככה!
הגיעה אלי פניה, התקשרתי. אמרה, מה דעתך להצטרף אלי, אנחנו הולכות לקריוקי. אמרתי, הלו, הלו מה זה אנחנו?
למחרת התקשרה. שאלה מה הערב? עניתי לה. קשה. מבשל עכשיו את קדירת החורף שלי, עניין של כמה שעות. לא אכפת לי אם תרצי לבוא ונדבר בעת הבישול.
בישלתי ושוחחנו, הרבה. זרם.
בערך ב02:00 אמרה: אני רוצה לגעת, אבל אני לא יודעת מה יהיה מחר.
התלבטה עם ההורמונים ועם שאלת המחר, רפרפה ליד.
כעבור שעה הלכה.
לא התקשרתי. גם היא לא התקשרה.
אם הייתה נוגעת, אני חושב שהיה מחר.
מהקדירה היא כבר לא טעמה.
ושמישהו יגיד לפראח_בר הזה, שירד לי מהוריד. מיד!
למה אתם (אתה והתולעים 🙂 מתעצבנים כשמי שיוצאת איתכם לערב אחד מהססת בקשר לסקס? למה זה לא מרגיז אם מהססים לגבי כל פתיחות אחרת? טבעי להסס לאן לתת לעצמנו להגיע. יש מקרים שדברים שקורים מהר מדי הורסים משהו שהיה יכול להספיק לשבוע לפחות.
ממרום גילי (אני מתה על הבטוי הזה) אני יודעת שכשהולך באמת לא משנה מתי עושים מה, וכשלא הולך לא משנה מתי עושים מה, אז למה לא למנוע תחושות קשות בבוקר שאחרי?
ממש לא מעצבן אותי אם מישהי יורדת אתי לשטיח, עולה על השולחן, מעדיפה את המקרר, או אפילו את הסדינים, או לא.
לא בערב הראשון ולא כעבור שלושה ימים.
העניין הוא שאני לא עורך דין. אני לא אוהב חוזים ולא מתעסק בדינים.
אם מישהי מהססת, אם מישהי לא מעוניינת, לא בטוחה, לא הורידה שיער ולא עשתה בית שחי, או שפשוט היא לא בקטע, כאן ועכשיו. אז לא. סבבה.
רוצה, סבבה, לא רוצה, גם סבבה. אבל לחשוב שכל העסק יכנס להתניות?
ואם הייתי אומר, המממ מחר, עוד אבוקדו?
מה שהרחיק את המחר, הייתה העובדה שזה עמד כמעין תנאי. אם לא היה עולה העניין והיינו מחליפים נוזלים, או סתם מצמידים לראשינו אורגזמטונים משוכללים, הסבירות שיהיה לזה המשך רק גדלה.
וחוץ מזה, כל שבוע מתחיל ביום ראשון. לא?
אם אתה מתכוון לזה שהיא ניהלה איתך שיחה על האם כן או לא להחליף נוזלים, זה אכן מטופש. לפחות על ההחלטות שלה היא צריכה לקחת אחריות בלי לבקש ממך להתחייב על אופציה להארכה. אבל בעולם מושלם כל אחד היה לוקח אחריות על עצמו והחלטותיו, טור כמו זה לא היה נכתב, ואולי האתר כולו היה עומד בפני סכנת הכחדה.
אז מזל שיש את מי להאשים, לא? ואם זה גבר, אז עוד יותר טוב.
פירחח, יקיר, נסיך הגאות והשפל.
מפלצת הים מאחוריך במאת האחוזים.
אין דבר שנוא יותר (ויש ללצין שאין דבילי יותר) מנסיון עקר של שיחרור כוונות לאוויר טרם הוחלפה הסחורה. אומנם אני נקבה, ובעוונותי אף מאושרת, אבל למה להבטיח מה שלא יודעים אם אפשר לקיים.
מקרה שהיה כך היה- איוריקה צווחה חברתי מצאתי את בעלך שיחיה, עכשיו רק תפגשי איתו לסגור פרטים אחרונים.
ישבתי מול איש (יש לציין עלם חמודות) והכל היה מקסים ומשעשע בדיוק במידה הנכונה (פחות מאל ויותר מחיה) ואז האיש ניסה לשחרר הצהרת כוונות "אז את מוכנה לקשר רציני?"
עם מי? מתי? למה?
היי שניה עצור!!! גור לך !!! תן לי רגע לנשום, להכיר, לבדוק ואז נחליט… ברם אולם לא. לא התאמתי.
אבל ברגע של חולשה חייבת להודות שבתור בן אדם , אם לא היה מחפש כ"כ דווקא מצא חן, כזה בדיוק רציתי ליום הולדת… ודי!
כלח לך יבחוש ויד מסתורית יצאה מבינות לרמקולים וסטרה על פניו.
רק שאלה אחת מטרידה אותי: איך שרדת את השאלון?!
אז הוא שואל – "את מוכנה לקשר רציני? "
והוא שואל "מה דעתך על ילדים? בא לך?"
והוא שואל "אז מה חסר לך בחיים?"
פנטזיה דוממת – יהלום בלתי מלוטש.
רק מומחים יבחינו בערך הנחשף.
הוא היה שם תמיד, אני רק הסרתי את הפסולת שסבבה אותו.
הנה אני נרשם לויפאסנה.
מה ויפסאנה, היפר ויפאסנה.
אם כל הויפאסנות.
100 טון של דממה.
אתה? ויפאסנה? רק אם יש לך משהו בפה (או באצבעות). ואם בכל זאת נפל הפור, רק תן לנו נ.צ של אחרי – היכן בדיוק אושפזת ומה מס' החדר – בשמחה כל עדת המעריצות תשלח לך ספרים ודברי מתיקה :).
אנא קראי בעיון את דבריה של פפחח.. ששמה אמנם מעיד על אופיה, אך אולי יש מעט דברי טעם בטענתה.
התייחסתי להערותיה הבונות של הפפחח לגבי התחת הצפוי להתגלות. או לא.
יפה לך כשאתה מחייך (ושותק).
אם את החיוך שלך ניתן לזקוף לזכותי – הרי אני את המעשה הטוב שלי להיום עשיתי.
גם אם זה לא מקובל.
כנראה גם אני עדיין שתויה.
לא חטאת אחותי, לא חטאת. אכן טעם רב בדברי הפואטי היום. עומדת לה בחורה ואומרת – עד שעשיתי לו טובה ויצאתי איתו, הלך ותקע לי אייקון. מה אכפת לה מה הוא תקע ולמי אם כל מה שהחליפו זה פוזה ואדישות?
חינו של הפרחח עומד לו עם או בלי אלכוהול, זה הפראח שאני לא כל כך מחבבת.
אני עדיין מחכה בכיליון עיניים לתשובתה של דניאלה לתגובה שלך. נראה לי שהברחת אותה מהאתר, כה לחי!
היא היתה יכולה לראות שהודיתי שאני נמשכת.
חוץ מזה היא בורחת , או שנמלטים ממנה?
אל תגידי לי שאת מתגעגעת!
מקודם חשבתי לי בצער שפספסתי את ההזדמנות להגיד: צדק פואטי.
התאים שם, לא?
בטח מתגעגעת, כאב זכרון טורד.
היה כלא היה, היה תמיד לא כלום".
חוסה ירו, מחברות ניו-יורק.
נכון לדניאלה, שלי, והחבר של שלומצי.
ולו רק בגלל חוסה ירו, שמעולם לא שמעתי עליו, וכבר נכבשתי.
הדובדבן שבקצפת את.
אחותי, את מפסידה אקשן במקום אחר..!!
מלאכת מחשבת ממש, תחת הכינוי "טוטואית"
במאמר של שהרה.
אחוזת אמוק ויורה לכל הכיוונים..
..שעד שזה לא בטוח (עם שייבה על האצבע או מגירה מלאת תחתונים שלך בבית שלו), אז זה לא בטוח.נקודה!
נ.ב. – לך יש עוד מזל, את עוד יוצאת איתם – לי מהאתר המזורגג הזה לא יצא כלום!
לא כל איקס תופס בעלות על האצבעות המחייגות שלך. תתקשרי אליו, יש לי הרגשה חמקמקה שהוא לא הולך לטרוק לך את הטלפון בפרצוף. ולו כי נשארה בינכם הבטחה חמקמקה לעוד.
חיפוש לפי מתי ביקר לאחרונה פלוני/ת באתר.
אייקון ה"עצור" הוא עדין לעומת אייקון ה"איקס" – חבר לא מעונין בקשר.
למה אתה כועס? כנראה שהסיפורון עשה לך משהו מבפנים. לא צריך להתעצבן, הרי אם היית יוצא עם בחורה סבבה והיית רוצה לבדוק אופציה נוספת לדייט שני, היית מתבעס מעצם האי רצון שלה. פחות מצורת הסינון יותר מה"לא".
במלחמה הזו אין מנצחים. רק מנצחות.
אנא, עשי חיפוש על שמי בפורום או בתגובות למאמרים אחרים, רצוי כאלה מלפני שנה ויותר, ותראי איך נראות הודעותי כשאני – ולו רק טיפה – כועס. ואז תקני עצמך.
אין לי מושג מה היא רוצה. שידבר איתה ויסביר לה למה לא בא לו? למה הוא לא התאהב, נדלק סתם או אפילו גילה עניין מעבר? ברצינות? שינהלו דיון? שפשוט יקרר אט אט את מה שלא בעצם התחיל ובבירור לא התחמם?
שירגיש נבוך, כי "מגיע לו"?
ממילא אף אדם, זכר או נקבה, לא רוצה באמת (ולמזלנו, לעתים רחוקות מקבל) את כל האמת בפנים. עדיף ככה. בכל זאת, אנו אנושיים.
אני, רוצה לקבל את כל האמת בפנים. הטוב, והרע.
אחותי, זה קורה לכולם, יותר נכון, לכולן, אבל משום מה זה אף פעם לא מעודד….
תחילה, קצת קשה עכשיו להגיב לכזה סיפור, את לא חושבת ?
עושה לי התקלות ?
טוב, הסיפור כסיפור מתוק כמעט כמוך. אל תשימי לב לתגובות ה"קשות".
תמיד תזכרי שבסופו של דבר הן הגיעו מגברברים, ואת יודעת כמה דפוקים יש ביננו.
לעבד אותם, ולהגיע לכלל החלטה. בין אם זה שלוש דקות, שעה, ארבע, שבוע או חצי שנה.
הבחור, שמפאת קדושת המקום והשם, לא נקרא לו בשמו, ונקרא לו… בואי נגיד "המשלה", נשמע לי קצת פלגמט. אני כותב זאת ביראה, מכיוון שהוא (או כך לפחות חשבת) הטייפ שלך.
למה פלגמט ?
מצד שני, יש מצב שלמשלה היו כוונות טובות. במקרה דנן הבה נשנה את שמו, בכדי למנוע את חילולו. נקרא לו מומנטו… אולי הוא פשוט שכח מי את. אולי השקית אותו באלכוהול עד אובדן חושים ומחיקת תאי זיכרון חיוניים. מה שאני חושב שקרה, זה לא כ"כ הגיוני לנוכח התמונה שלך, אבל עקב התנהגותו זה עושה הגיון. הבחור נפגש איתך, משהו בך לא מצא חן בעיניו, (או שיש לו חברה/אישה, או שהוא מחפש זיונים דרך האתר… בתבנית הזו ניתן להכניס עוד כמה סיבות) והוא החליט לפחות להוציא זיון מהערב. אבל כמו שכבר אמרתי – פלגמט.
באמת שאני לא יודע את שעבר בראשו. אבל בואי נודה, אחרי פגישה אחת אין כזו מחוייבות. הרי תמיד אומרים שזה דבילי אחרי דייט ראשון להתקשר ולהסביר שלא מתאים. אז העברתם ארבע שעות נחמדות ביחד. סו פאקן ווט ! אני בטוח שאת לא כזו גמורה (על משקל עופרה ואחיותיה).
עניין אותי משהו נוסף. אם האייקון המדובר היה של הפיה הטובה, או של איזה דובון אכפת לי, או סתם ברד פיט, והוא היה בצבעי ורוד ולבן מלמלה שקוף, האם גם אז התגובה הייתה זהה. אולי פשוט ניתן לפנות למערכת אתר ההכרויות בהצעת ייעול לאייקונים דינאמיים. כך תוכלי לבחור אייקון לכל מצב.
כשהייתי במצבים דומים, הייתי הולך לחברה טובה שנהגה תמיד לומר- טוב שזה יצא עכשיו ולא עוד חצי שנה, או ירחם השם, שש שנים, שני ילדים ומשכנתא.
לא יוצאים יותר בערב שבת. אלוהים מביא נאחס.
אדישי הטלפון הם נקניקים בחיים האמיתיים. הערה זו צריכה להילקח בחשבון אצל המחברת במידה וגם היא הםגינה אדישות בשיחות הטלפון.
והכי חשוב, לא מפתחים ציפיות עד שהוא לא על ארבע ומתחנן שתינשאי לו.
נכון, זה מרגיז ומעצבן, אבל מצד שני, אני בטוחה שגם לו לא ממש נעים.
קרה לי שיצאתי עם מישהו חמוד לאללה, מצחיק ומעניין וישבנו שעות ודיברנו וצחקנו וממש היה לי נחמד איתו, רק בעיה קטנה: ממש לא נמשכתי אליו, בכלל לא.
אני בטוחה שזה יישמע לו מוזר אם אגיד לו שאנחנו לא מתאימים או טיפוסים שונים כי באופי באמת הכל סבבה.
אז עדיף להגיד לו: 'שמע, אני לא נמשכת אליך' או פשוט לא להתקשר, שיבין לבד?
תמיד עדיף להגיד את האמת, אין ספק. אבל למה להטעות את האוייבת? למה לפתח שיחת נפש בלילה כשאין עניין? למה להשקיע אנרגיות במשהו שלא יממומש? לא חבל?
מסקנה: לא להתקשר בכלל ואחרי כמה ימים לשגר את האייקון.
את כוסית, מה לעשות?
רוצים לזיין אותך, מה לעשות?
החיים כל כך קשים, מסכנה שלי. מה הבחור הזה עולל לך? נבלה סרוחה שכמותו. שיישרף בגיהנום.
אין שום לבטים – רצה לזיין, מה לעשות.
זה מה שהרוב רוצים. ועוד באינטרנט מותק, לא בדיוק ניסית לשפר את הסיכויים…אבל זאת כבר בעיה שלו, כי הוא רצה לזיין אותך, ואת – את כוסית, את יכולה לבחור וכנראה שלא הייתה לו סחורה מספיק טובה גם ככה – באמת היית רוצה להיות עם מישהו פחות יפה ממך? לא לא, זה לא כדאי.
הוא רק רוצה לזיין.
אם הוא רוצה לזיין, שיהיה גבר ויבוא. שיזיין אותי עד כלות. שיסתום לי את הפה.שאני לא אוכל ללכת יומיים. שיהיה לי אנדרנלין בגוף. שיהיה משהו בגוף.
יונתן. לך תזיין. לא "רק" תזיין, אלא תזיין.
קח רכבת, קח אוירון, שני אזיקים אופנתיים, מטפחת (עדיף צעיף) פרחים, יין, נרות (את מברשת השיניים השאר בבית) קליידוסקופ במידה טובה, קיי וואי ג'ל.
או רק את עצמך.
יונצ'יק מתי אתה כבר בא?? ?
לך. יונתן, לך.
מה שירוק זה דולר והאפרוחים כבר מזמן ברחו מהקן.
אם זה הדבר היחיד שנקרע.
אל תיקח חבר, אל תשלח אחר.
לך יונתן. לך.
נראה לי שיונתן מפחד מהטילים , אפשר לבוא במקומו 🙂 ?
עברתי על כל התגובות לקטע שפירסמה שלומצי וזה פשוט מדהים לגלות כמה שגברים ונשים לא מדברים באותה השפה. לא משנה כמה נשים תעשנה רוח ותצאנה בסיסמאות הן עדיין נשים ולא משנה כמה הגברים ינסו להראות מפותחים ומתקדמים, הם עדיין רק גברים מה שמציב אותם מלכתחילה ברמת התפתחות נמוכה יותר, ולא משנה בהשוואה למה. כולכם רק בילבלתם את המוח על השימוש ברטוריקה (למה להשתמש במילה "נזרקתי") או התעסקתם בכל מה שנחשב לשולי בטקסט. פספסתם את הרעיון, ואולי כדאי שתחזרו כולכם לקטע המקורי ותקראו אותו מחדש, אולי פתאום תבינו מה רצתה המשוררת….
בבקשה תסבירי, כי כנראה גם אני, אחרי כל התגובות, לא ממש הבנתי.
מה את הבנת שאני לא??
גם את יצור נחות מלכתחילה, אולי בילית זמן רב יותר החברת הנחותים האלה..
קשה לי, קשה לי להיות מה"פזנטס". פשוטי העם הללו לא מגרים אותי.
וגם קיבלתי בלתי מספיק בהבנת הנקרא.
אצתי רצתי וקראתי שוב, ו-וואלה, אני עדיין לא מוצאת אמירות נסתרות.
תרגום בגוף הסרט, אניוואן?
מה לא הבנת קוש קוש? לא צריך להיות אליטה בשביל זה.
אני לעומת זאת לא הבנתי מה שאלת.
זה מה נסתר בדבריה, מה את הצלחת להבין שכל האחרים פה לא הבינו.
איזה רעיון פיספסתי?
זה בעצם כל מה ששאלתי.
מה את הבנת, שאני (והאחרים, אני מדגישה, לא רק אני פלגמטית, אפרנטלי) לא הצלחתי?
פחחחח. אפרנטלי אלק. פלצנית.
עכשיו נרגעת? יופי.
א פ ר נ ט ל י, קצת אנגלית, זה פלצנות.
ראשית עלייך להיות ממין נקבה, שכן מין זכר נחות מלכתחילה.
שנית, עלייך לומר שאת הבנת וכל האחרים לא.
דבר שלישי, כדי שלא יחשבו שחלילה את מזייפת גם כאן, קראי לעצמך "XXXX האמיתית"
כך נעשים אליטה בשלושה משפטים! זו כל התורה!
ואני בכלל שומרת מצוות קטנה, לא מסתכלת ימינה ושמאלה ולכן לא יכולה להרשות לעצמי להוסיף או לגרוע מתורתך. 3 משפטים. כמה פשוט וכמה לא בעצם.
אני מתנחמת בעובדה כי לפחות באחת מאופציות הקבלה לקליקת המקובלים (=אליטה), אני עומדת. מצד שני, זה בעל כורחי, כי פשוט נולדתי עם כוס, לתפארת מדינת ישראל.
לגבי מה שהבנתי, כנראה שלא הבנתי, למרות שנורא כיף להגיד שכן, אה?
ושלישית, טוב, זה קצת בשליטתי. מעתה אקרא "אניהיא האמיתית".
ולך סיס האמיתית, בבקשה שתפי אותנו במסקנותייך והארותייך, כי למרות כל מאמצי, ולמרות שלא צריך להיות אליטה כדי להבין את הנשגב מעיני (ומעינייך לא), עדיין לא הבנתי.
אהבלה, כבר אמרתי?
צודקת 100% . אם היה גבר לפחות שיהיה גבר כדי לומר לך מה הוא רוצה ומה הוא לא רוצה!
אני אומרת לך —– ברוך שפטרנו ותתעלמי מהערס ההוא שתגובתו מורטת ….
לא נזרקת, אחותי, לא רק בנות רוצות לדעת "למה לא עכשיו" ולמה לא בכלל.
כתבת יפה כל כך את כל מהלך העניינים, בסדר מופתי כזה, שאני לא מבינה מאיפה בא לך הרעיון שהוא מסקנה מאוד לא הגיונית לאור הנסיבות.
ומי יודע, אולי חסכת לעצמך המשך לא נעים לערב סביר. תארי לך שהיית מזמינה אותו לשתות משהו (כך עושים משי פעם), והטיפוס היה הורס לך את הרושם שעשה עלייך עם התנהגות תקיפה כדי לא לומר תוקפנית.
הרי הייתה לך סיבה נוספת להפסקת המפגש, נכון?
לא-סתם שלטת בהורמונים, כך הרושם שלי.
אז מאחלת לך חוויות ולימודי המשך מעניינים כאלה שתהיה לך מוזה לכתיבת עוד רשימה מעניינת וסוחפת.
לא חייב להיות קטע מורט עצבים, כמובן.
לפי דעתי הוא רק רצה לזיין ובשיחת הטלפון אמר אולי תתחרטי או משהו.. בטח היה עוד ליד הבית שלך..
קודם לא צריך להכנס לפסים כל כך קיצוניים ,גברים יבואו וילכו גם אם יותר יילכו מאשר יבואו זאת עדיין לא סיבה להכנס לפניקה.
חמודה שלי לא רצוי ואף אסור להסיק מפגישה אחת לגבי אוכלוסיה שלמה .
אני מבטיח שתמצאי את גבר חלומותיך עם טיפה התפשרות למרות כל הרתון העז לפגוש את גבר חלומותיך על סוס לבן שיודע לבשל ואוהב להוריד את הזבל .
רק טיפה סבלנות ושתי טיפות פחות לחץ, אני מבטיח.
לי קרה דבר דומה, רק אחרי לילה שלם שבילינו ביחד במיטה….
כל הלילה הוא אמר כמה שאני מקסימה, בבוקר הוא נפרד בנשיקה, ולמחרת קיבלתי את האייקון הזה.
יקרתי – להרגעך עדיין לא הגעת למצב כשמתחילים אתך מבקשים ממך את האי מייל שלך ולא את הטלפון שלך ובסוף גם שולחים לך שטויות לאי מייל.
אין גבול לחוצפה , אה?
ראשית, כדאי לסייג ולומר, שייתכן ששיחת הטלפון האחרונה והלומת-היין יצרה אי-הבנות, ורק שני אנשים יודעים מה נאמר שם. התגובות של כולנו ביחס למניעים שלו הן בגדר ניחושים ותו-לא.
תמיד אנחנו מפרשים דברים מתוך השריטה שלנו: את אומרת שהוא ניסה לברר איך לא קיבל את מה שרצה, ליטרת הבשר שלו יענו. אולי הייתה לו כוונה אחרת? אולי הוא ניסה להבין למה נעלמת, חשש שהותיר רושם לא-טוב, אולי לא יזם, אולי עשה יותר מדי, ואולי ואולי ואולי, ואז פשוט מחק אותך מתוך האיכס שלו עם עצמו?
ההשערות-בדיעבד ממש לא רלבנטיות. אם אחרי הכל, הבחור מספיק בוגר כדי להקליק על האייקון ולא להרים טלפון, אז הוא כנראה מספיק דפוק עם עצמו, ואז לא ממש אבידה גדולה.
וכמו שאימא שלי אומרת – ולאחרונה יותר מדי – על הבנים בחיי, "הוא לא גבר מספיק" ולא עשה את זה באופן מכובד.
זו הקלות הבלתי-נסבלת של האתר הזה. אנחנו לא בני אדם, אנחנו כרטיס, ובהבל הקלקה קטנה סגרנו עניין. מילא בחסות האנונימיות שלפני המפגש, אבל גם אחריו?
הוא חיפש רק דבר אחד.. לפחות לא ניזרקת אחרי שנתת לו אותו..
אחרת הייתי מריגשה עוד יותר מטומטמת..
בסוף התברר לי שהיא רצתה אותי רק בגלל גופי.
בנות יכולות להיות כל כך אכזריות.
אני מודה שהפעם אני עם הבנים, ובמיוחד עם עורך הדין מהתגובות הראשונות שהגן על מרשו שולח האייקון "המבעית" כביכול בחירוף נפש ולמה ?
ראשית יש להשוות בין האייקון של "לא אקטואלי כרגע" המצויין על ידי וריאציה חביבה של השלט עצור, לבין ה- X המשתלח המוכיח על חוסר עניין על גבול התעוב.
שנית, מדובר בשלט עצור, לא אקטואלי כרגע, מי אמר שלא ניתן יהיה לנסות שוב בעתיד כל מכונית מגיעה לצומת עם שלט עצור מחוייבת בעצירה טוטאלית על פי החוק. אין לי מושג כמה נקודות מקבלים אם מאיטים מאד מאד וכמעט עוצרים. ולמה התכוון המחוקק של התחבורה ?לפעולה פשוטה של מחשבה. כשאתה נכנס לצומת שים לב מה קורה מימין ומשמאל, אתה לא לבד בכביש, אתה עלול להפגש עם מציאות חדשה של צומת. כך ממש גם ביחסים. השלט העצור הקטנטן והחינני הזה מבקש עצירה לפני שממשיכים. בצומת התחבורתית עוצרים לרגע שניים, בצמתים של מערכות יחסים עוצרים ליותר. ואם ממש מתחשק אפשר להחליף מהלך ולנסות את הביחד שוב.הלא אקטואלי מתייחס לרגע נתון בלבד. אפשר בהחלט להפיח חיים באקטואליות, ראו עיתוני היום.
שלישית, העידן האינטרנטי הוא מאד תמציתי, הכל בקיצור.מתחילים עם הכרטיס, קצר לעניין ויכול אפילו להעיד, כמו שכתבה המחברת, על טייפ מבוקש. המעבר לאי מייל ולשיחת הטלפון גם הוא מתבצע בהרף עין יחסי, והדרך אל הסטייק התקצרה בעליל. נסו לחשוב על תהליך דומה לפני שפרץ האינטרנט לחיינו כמה ארוך, איטי, מתוכנן. אם שלט העצור מופיע על המסך למחרת זה קיצור מתחשב לשיחות, הסברים, עלילות, ומה לא בעצם, מסוג הדברים שיוצקים חוסר נעימות, רגשי אשמה ומה לא לחיינו.
יותר עדיף לא אקטואלי, וקדימה לכרטיס הבא !
אנחנו מולכים, ולא יעזור כלום.
לידי ואני לפעמים מזייףואוכל איתם מה שהם אוכלים אמא שלי מאוד כועסת עלי ואומרת לי שלכל אחד יש בעיה וצריך להתמודד איתה ולא להסתכל על אחרים אבקש את עזרתכם איך אוכל להתגבר על בעיה המזון רוב הדברים הטעימים יש בהם גלוטן.
האם ערס פואטי ופרחח הוא אותו אחד?
אני מחפש את האייקון של: סנן את המאמרים שלה.
אם הדייט שלה מצא אותו, למד אותי, בבשקה, איך משתמשים בו.
לא הבנתי מה בדיוק קרה שם.