משלי ו14: " תַּהְפֻּכוֹת בְּלִבּוֹ חֹרֵשׁ רָע בְּכָל עֵת מדנים[מִדְיָנִים] יְשַׁלֵּחַ "
חורש רע = מתכנן בסתר-ליבו לעשות רע; בפיו הוא מבטיח לעשות טוב, אבל בליבו מתכנן את ההיפך.
מדנים ישלח - בלשון עתיד - הוא מתכנן לשלח, להצית את אש המריבה. בפיו הוא מדבר דברי שלום, אבל בליבו מתכנן לעשות רע - לסכסך " בין אדם לבוראו " ( רש"י) או " בין אדם לחברו " ( מלבי"ם) .
אולם לפי התוכן, מתאים יותר לקרוא "חורש רע בכל עת", כי התוכנית של אותו אדם בליעל היא לשלח מדנים בעתיד; הוא "חורש רע בכל עת", זומם כל-הזמן איך לעשות רע, ומתכנן איך בעתיד "מדנים ישלח".
" הנה, בלבו כזבים תמיד, ובכזבים שיתמיד וימציא בלבו הוא חורש רע בכל עת , ומשלח מדנים בין אחים ומחלוקות וריבות בין האנשים, בשיספר כזבים מזה לזה, ויתחדש מזה הפסד רב בקבוצים המדיניים " ( רלב"ג) .