רבע גמר ליגת האלופות זימן לנו מפגשי אקסים מסקרנים ביותר - קרלו אנצ'לוטי שפוטר מריאל מדריד שב לסנטיאגו ברנביאו עם באיירן מינכן, ודני אלבס נחת עם יובנטוס בקאמפ נואו לעימות מרתק מול חבריו לשעבר. המשותף למגן הברזילאי ולמאמן האיטלקי הוא ששניהם סיימו את מערכת היחסים עם האקסית בטעם רע. כעת, רק אחד מהם הצליח לסגור חשבונות מהעבר בעוד שהשני, ימשיל לפנטז על הנקמה הגדולה.
הלהט שלו על כר הדשא שווה ערך לפרסונה שיצר לעצמו מחוצה לו, והמוניטין שלו כאחד המגנים הימניים הטובים בעולם עושה עמו צדק. אך את שירת הברבור של אלבס במדי ברצלונה אפשר לסמן כתקופה הרעה ביותר בקריירה של הברזילאי, לא בבחינת היכולת על המגרש אלא יותר מהפן המנטלי. היחסים בין אלבס למועדון הקטאלוני התערערו בזמנו, כשאלבס ששאף לקבל את הכבוד הראוי לו, ראה פעם אחר פעם איך ברתומיאו ושות' מסרבים להכיר בו.
אלבס, שהיה מהדמויות הבולטות בחדר ההלבשה וגם האהודות ביותר על ידי הקהל בקאמפ נואו, פרץ בחבל אנדלוסיה עד שמצא את הבית האמיתי שלו בקטאלוניה. לפחות כך הוא קיווה. זו הייתה משאלת הלב של אלבס, לקבל תמורה על תרומה. לכן בחר להבליג על היחס העוין שנחשף אליו לאורך השנים ועזב את האגו המנופח בצד, גם כשהושמעו קולות בלתי פוסקים על הרצון של ברצלונה להיפטר ממנו. ביקורות חוזרות ונשנות מכיוון ההנהלה לעיתים קיבלו גם רוח גבית מן הקהל הביתי, אך אלבס לא ויתר ואחז חזק בענפיו של העץ הקטאלוני, למרות שזה המשיך להתנער ממנו פעם אחר פעם. מחאות תקשורתיות אשר לוו בתספורת מיוחדת על ראשו, הצהרות נאמנות למסי וחבריו או אפילו התבטאויות רוטנות המסתירות בתוכן אכזבה על מר גורלו, לא שינוי את יחס ההנהלה כלפיו ודני אלבס הבין כי הגיע זמנו להמשיך הלאה. מבחינתו, הקש ששבר את גב הגמל היה הרגע בו בברצלונה הציעו לו חוזה חדש בלית ברירה, לאור סנקציית ההעברות שפיפ"א הטילה בזמנו.
המגן הברזילאי קרא בין השורות, ארז את המזוודות ועלה על מטוס לטורינו. כמעט שנה חלפה לה מאז הפרידה המתוקשרת ואלבס בן ה-33 פגש לראשונה את האקסית המיתולוגית, במעמד המלהיב של רבע גמר ליגת האלופות. שש שנים בילה אלבס בקאמפ נואו, ובמילים האלה בחר לתאר את הזיכרונות שלו משם: "במהלך השנים האחרונות שלי בקבוצה כל הזמן שמעתי שרוצים להיפטר ממני, אבל לא אמרו לי כלום בפנים. הם היו מאוד מזויפים איתי וכפויי טובה. לאלו שמנהלים את ברצלונה כיום אין מושג איך להתייחס לשחקנים שלהם".
נתקלנו בלא מעט אירועים כאלו בכדורגל. סיטואציות מוכפשות בהן סופרסטארים שנאלצו לשלוף את הסכין מגבם, לאחר שקבוצתם האהובה הייתה זו שנעצה אותה. מיותר לציין כי דני אלבס וקרלו אנצ'לוטי הם אנשים מלאי גאווה ויוקרה, על כך יעיד הרזומה שלהם שכבר עולה על 60 תארים בכדורגל העולמי.
בתור אחד מהפרחים היותר יפים של חממת הסנטיאגו ברנביאו, פרננדו מוריינטס חיפש תמיד את תחושת השייכות אצל הבלאנקוס. שיתוף הפעולה שלו בחוד ההתקפה של מדריד לצד ראול, אהוב הקהל וחברו הטוב בקבוצה, היה אחד מהקטלניים ביותר באירופה של סוף המאה הקודמת. לא מעט שערים הולידה מערכת היחסים בין הצמד הספרדי, כשהשיא מביניהם הגיע בגמר ליגת האלופות לשנת 2000. ריאל פגשה אז את ולנסיה בגמר ליגת האלופות, מוריינטס וראול כבשו באותו משחק והביאו לבלאנקוס את גביע האלופות השמיני שלה.
עם תחילת עידן ה'גלאקטיקוס' בריאל, נדחק מוריינטס אל השוליים. רונאלדו הברזילאי הגיע לברנביאו כדי לקחת למוריינטס את הספרה 9' מהגב ולשלוח אותו לחמם את הספסל. מעמדו של מוריינטס התערער בקבוצה, לעיתים רחוקות הוא ראה דקות משחק וכבש רק שערים בודדים. אך בסתר ליבו עדיין לא וויתר על הרצון להיות בן בית בקסטיליה. רק כשקם בוקר אחד וגילה בחדר ההלבשה גם את מייקל אואן, פרננדו מוריינטס ירד לסוף דעתו של פלורנטינו פרז.
"אל מורו" כונה מוריינטס על ידי הקהל המקומי. בתרגום מספרדית-קסטיליאנית, צמד המילים למעשה מגנה את כל מה שזר ולא נחוץ בספרד. הקהל בברנביאו לא אימץ לחיקו את מוריינטס שבסופו של דבר הושאל למונאקו ב- 2004, על מנת לפתוח פרק חדש בקריירה. החלוץ הספרדי הסיר את החלודה שהצטברה וכיכב במועדון מצרפת עם 22 שערים באותה עונה.
"במיוחד במעמד של המפעל הנהדר הזה". פרננדו מוריינטס ניצל את הקארמה שלצידו על מנת לכבוש בשני המפגשים נגד הקבוצה שזרקה אותו, כשגם חגג את השערים עם חבריו החדשים ממונאקו מבלי להתבייש. הספרדי השיג את הנקמה שלו בריאל. הוא זכה להדיח את הבלאנקוס ברבע הגמר, והמשיך לדהור עם מונאקו כל הדרך אל הגמר הגדול, שם כבר הקארמה בגדה בו עם ז'וז'ה מוריניו.
כמעט עשרים שנה התהלך לו בסרייה א' הפליימייקר שגרם לך להתאהב בו כל פעם מחדש. גם כשקפץ מיריבה אחת לאחרת באיטליה, עדיין זה היה בלתי אפשרי לפתח איזשהו רגש שנאה כלפיו. הארכיטקט, הפרופסור, המאסטרו – אלו חלק מהכינויים שדבקו באנדריאה פירלו לאורך השנים, וגם אלו לא הצליחו לפרש את תחושותינו כשהכדור נמצא ברגליו של האיטלקי.
באותה עונה נבחר אנדריאה פירלו לשחקן השנה בסרייה א'. לאחר שנזרק בשל היותו מבוגר מהרוסונרי אותם שירת בלויאליות במשך עשר שנים, פירלו לימד את אלגרי ואת מילאן לקח חשוב מאוד - עיקר החיים הם הנפש והרוח ואדם צעיר ללא רוח, אינו אלא עוד צעיר שעומד למות, ואילו אדם מבוגר עם רוח חדשה ונכונה בקרבו, חי כצעיר. או במילים אחרות, 'אל תשליכני לעת זיקנה' סניור מאסימיליאנו אלגרי.
למרות שהוא מזוהה עם ברצלונה, את צעדיו הראשונים בכדורגל עשה סמואל אטו במדי ריאל מדריד. "אף אחד שם לא כיבד אותי", נזכר החלוץ הקמרוני בתקופתו ב'קנטרה'. "אפילו חבריי לקבוצה התייחסו אליי רע למרות הכיבושים הרבים שלי". אחרי מספר השאלות לקבוצות שונות בלה-ליגה של סוף שנות ה-90', הצליח סמואל אטו לפרוח במדי מאיורקה, ומשם עשה את קפיצת המדרגה לברצלונה היריבה הגדולה של מדריד. "עד היום אני לא מבין את הסיבה האמיתית שהובילה ליחס של ריאל אליי. הייתי רעב לתהילה, לכסף, לשערים...ההסבר היחידי שעולה בדעתי הוא שאולי בן אדם שחור לא מתקבל בברכה במועדון כמו ריאל מדריד". אטו צייר תמונה לא מחמיאה של הבלאנקוס וקנה את עולמו במדי בארסה. 'מלך האריות' זכה לכבוש 152 שערים ב-232 משחקים בשורות הבלאוגראנה, כולל ארבעה שערים מול ריאל מדריד מתוך שמונה משחקי קלאסיקו. החשבון הפתוח שהיה לו עם ריאל נסגר, אך החשבון עם ברצלונה, רק נפתח.
בעונתו החמישית במדי בארסה, תפקד אטו תחת פפ גווארדיולה שאז רק החל את הקדנציה החלומית שלו בקטאלוניה. לא חלף זמן רב וצצו להם מספר דיווחים על מאבקים פנימיים בין גווארדיולה לסמואל אטו. גווארדיולה שלא רצה את אטו בקבוצה, התאזר בסבלנות עם הודעת הפרידה וסיים את העונה הראשונה שלו כשהוא משיג טרבל מופלא, הרבה בעזרתו של סמואל אטו שתרם 36 שערים באותה עונה - רביעייה מול וידאדוליד, שערים בקלאסיקו נגד ריאל ובגמר ליגת האלופות מול יונייטד. המאמן נשאר דבוק בעמדתו כלפיי החלוץ הקמרוני, ונפרד לשלום מאטו כמו גם מ- 45 מיליון יורו(!), בתמורה לזלאטן איברהימוביץ'. גווארדיולה הצהיר כשנשאל על כך: "אני משוכנע שהדבר הכי טוב לבארסה ולאטו זה שהוא יעזוב".
סמואל אטו נצר את לשונו בנושא. אך לא מזמן החליט לשפוך יותר אור על המקרה: "גווארדיולה אף פעם לא היה את האומץ לומר דברים מולי. בעונה האחרונה שלי, צ'אבי אמר לי שכולם רוצים שאשאר, אבל אהיה חייב לתקן את היחסים עם פפ. אמרתי לו שלעולם לא. כי אם הוא לא מכבד אותי, אני לא אכבד אותו". אטו חזר לקאמפ נואו, הפעם במדים של אינטר לגומלין חצי הגמר של ליגת האלופות. "הוא לחץ איתי ידיים במשחק הזה כשיחקתי באינטר" נזכר אטו, "אבל זה היה רק בשביל המצלמות ולטלוויזיה". האוהדים מבחינתם, לא שכחו את חמשת השנים של הקמרוני במועדון והכינו לו קבלת פנים לבבית וכנה. אטו מבחינתו, הדיח את ברצלונה וגווארדיולה מהמפעל באחד המפגשים היותר מתוחים שחווינו בצ'מפיונס. משם המשיך החלוץ בנסיקה שלו עם הנראזורי וזכה שוב בטרבל היסטורי, רק הפעם תחת פיקודו של מוריניו באיטליה. בעוד גווארדיולה, נפטר מאיברהימוביץ' בסיום עונה מאכזבת של הענק השוודי, לא לפני שהצליח גם איתו להסתכסך.
בסוף שנות ה-70' הכדורגל העולמי קיבל בזרועות פתוחות צמד אחים צעירים ומוכשרים - האחים בארזי, שלימים יהפכו להיות מהבלמים הנוצצים ביותר בעולם. כשלפרנקו ולאחיו הגדול ג'יוסאפה מלאו 16 שנים, איבדו השניים את הוריהם. למרות הטרגדיה הנוראית שפקדה אותם, הבראזי'ס לא נסוגו מחלומם לשחק כדורגל מקצועי ושמרו על סנטר מורם. צמד האחים אזר אומץ וביחד הלכו להיבחן במדיה של אינטר בתקופות שונות. הצוות המקצועי קיבל בשמחה את ג'יוסאפה, אולם את פרנקו שרצה ללכת בעקבות אחיו הגדול, הותירו מאחור: "הוא צנום מדי ונמוך" סיפרו בזמנו באינטר, "היכולת שלו לא מתאימה לרמות הגבוהות של הליגה האיטלקית".
הבלם הצעיר לא אמר נואש. "רציתי להיות כמו אחי הגדול אז הלכתי לאינטר" סיפר פרנקו בארזי, שהתמלא פנטזיות על קריירה משותפת במדים הכחולים-שחורים לצד אחיו הבכור. אינטר לרוע מזלו גדעה את החלום בעודו באיבו. אז פרנקו חצה את הכביש במילאנו, שם פרשה לרגליו מילאן את השטיח האדום. מכאן, השאר כבר נכנס לדפי ההיסטוריה.
כשהוא רק בן 22 כבר ענד על ידו פרנקו את סרט הקפטן של הרוסונרי. "פראנצ'ינו", הפך עם השנים להיות אחד מהקפטנים המובחרים והבולטים ביותר במילאן, בנבחרת איטליה ובהיסטוריה של הכדורגל העולמי. מסוף שנות ה-80' הוא הוליך את הרוסונרי לתקופת הזוהר שלה ואף הוזכר באותה נשימה עם 'הקייזר' פרנץ בקנבאואר, כשהציג את אותן איכויות ה'ליברו' אשר יוחסו בעבר לבלם הגרמני של באיירן. הנראזורי יכלו רק להביט מהצד בקנאה, בשעה שפרנקו בארזי ומילאן שלטו במילאנו ביד רמה. הבן הצעיר למשפחת בארזי שרצה לחלוק את הקריירה שלו לצד אחיו הגדול - חלק אותה לבסוף עם פאולו מאלדיני, לא האלטרנטיבה הכי רעה שאפשר למצוא.
הנקמה הכי טובה לבסוף היא פשוט לחיות את חייך בצורה הכי טובה שאפשר. נחיה בגישה של עין תחת עין, ובכל העולם יסתובבו להם רק עיוורים. אבל מדי פעם כשתסריט הוליוודי מתמזג לו עם המציאות של עולם הכדורגל, לא חייב לטמון את הראש בחול ולברוח מהיצר הנקמני. מדי פעם, אפשר לקדש את היצר הזה, ולהגיש מנה קרה של נקמה מצוינת בערב לוהט של כדורגל מצוין.