הביקורת אותה ספגתי מתוך העמותה ומקרב ידידים בתחום העיתונות הדו גלגלית, הייתה רבה. "לא היית צריך לפרסם זאת..." "...העמותה והמרוצים נראים לא מקצועיים..." וכו`. אך האמנתי, שעצם פרסום הביקורת, אכן ידחוף את כל הנוגעים לדבר בתחום המרוצים, להשתפרות. הן בעמותה והן בקרב מארגני המרוצים האחרים בארץ.
כעיקרון, הייתי יכול להאמין שהדבר נשמר בסוד בשל הרצון לשמור על זהות המעורבים בסוד (כאמור, כדי לשמור על הנפגעים מהתערבות לא מבוקרת ולא רצויה של הביטוח). אך לאחר שהבנתי כי צביקה כהן, מהרוכבים המוכרים והמכובדים בענף, מעורב באופן פעיל בקורה בעמותת השטח, והיה מנושאי הדברים באירוע הבחירות (שלא התקיימו בסופו של דבר), ביום חמישי האחרון, עולה תהייה חדשה. האם הימנעותו מאזכור אירוע הדליקה היה כדי לשמור על האינטרסים של עמותת השטח? כדי שהעמותה לא תצטייר, חלילה, כבלתי מקצועית בכל הקשור לארגון מרוצים? ואולי המילה "אינטרסים" קצת קשה מדי... האם לא מדובר בסוג של התגייסות אידיאולוגית לטובת העמותה ועל כן נמנע צביקה מאזכור פרשת הדליקה?
אז תגידו – "...צביקה לא הכתב של פול גז, וממנו אנו לא מצפים ליכולת בקרה עצמית כעיתונאי, כמו שהיינו מצפים מאיש פול גז".