לפנינו בקשת הנתבע למנות מומחה רפואי אחר בתיק הנדון, בו הגישה התובעת תביעה להכיר באירוע התאונתי מיום 21.11.2013 כפגיעה בעבודה.
בהחלטה מיום 5.2.2018 מינינו את ד"ר מיכאל היימס לשמש מומחה יועץ רפואי מטעם בית הדין על מנת שיחווה דעתו אודות מצבה הרפואי של התובעת והקשר הרפואי בין מצבה הרפואי לבין תנאי עבודתה.
בתאריך 24.2.2018 התקבלה חוות דעתו של ד"ר היימס.
בתאריך 7.11.2018, לאחר משלוח שאלות הבהרה, הגישה התובעת בקשה למינוי מומחה אחר.
בהחלטתנו מתאריך 7.1.2019 קבענו כי הגם שאין מקום למינוי מומחה אחר, מתקיימים הקריטריונים למינוי מומחה נוסף ובהחלטה נוספת מאותו היום מינינו את פרופ' דו יד צדוק לשמש כמומחה יועץ רפואי מטעם בית הדין.
בתאריך 31.1.2019 התקבלה חוות דעתו של פרופ' צדוק.
בתאריך 19.2.2019 התקבלה מטעם הנתבע בקשה למינוי מומחה אחר. עיקר הטעמים עליהם ע ליהן מבסס הנתבע את בקשתו הם: המומחה לא יודע להשיב לשאלות שנשאל ובעיקר לשאלה לעניין קיומו של קשר סיבתי בין האירוע לליקוי; מאחר ומחוות הדעת עולה כי לא ניתן לקבוע בסבירות של מעל ל- 50% קיומו של קשר סיבתי בין האירוע מיום 21.1.2013 לבין הליקוי ממנו סובלת התובעת לא היה על המומחה להמשיך ולהשיב לשאלות שעניינן אי הכושר שנגרם לתובעת כתוצאה מאירוע .
בתאריך 18.3.2019 התקבלה תגובת התובעת לפיה היא מותירה לשיקול דעת בית הדין את ההחלטה בבקשת הנתבע. לחלופין ככל והבקשה תדחה, מבוקש להפנות למומחה שאלות הבהרה וכן למסור לו אינפורמציה נוספת לעניין משקלים שהרימה התובעת עובר לאירוע וביום האירוע.
בית הדין רשאי למנות מומחה נוסף ככל שמצא כי בחוות דעת המומחה לא ניתן כל מענה לכל שהשאלות שהוצגו, והן חיוניות להכרעה בהליך; או שנראה לבית הדין משהמומחה דוגל באסכולה המחמירה עם הנפגע בהשוואה לאסכולה אחרת, מקלה יותר; או שנדרש תחום מומחיות נוסף לבחינת אותה פגימה; או מטעמים מיוחדים אחרים שיפורטו בהחלטתו".
מינוי מומחה אחר משמעו פסילת חוות דעת המומחה שמונה. לא על נקלה יינקט צעד כאמור, אלא נדרש טעם ממשי לפסילה; בעיקרו של דבר, הטעמים למיני מומחה אחר דומים לטעמים בגינם מחליט בית הדין על החזרת עניינו של מבוטח לוועדה רפואית לעררים שתשב בהרכב חדש. בין הטעמים למינוי מומחה אחר: ככל שבית הדין מוצא כי המומחה חרג בחוות דעתו מהעובדות שנקבעו על ידי בית הדין למרות ששימת הלב הופנתה בשנית לנסיבות העובדתיות; ככל שהמומחה מתנגד לאסכולה הרפואית עליה מבוססת פסיקת בתי הדין לעבודה בתחום הפגימה הרלוונטי; ככל שנפל פגם אישי במומחה; או מטעם אחר שיירשם".
לאחר שבחנו את בקשת הנתבע ואת תגובת הצד שכנגד הגענו לכלל מסקנה כי לא מתקיימים הקריטריונים למינוי מומחה אחר. עם זאת, מתקיימים הקריטריונים למינוי מומחה נוסף כפי שנקבעו בהנחיות בית הדין הארצי לעבודה.
בשאלה 12.2. להחלטת המינוי מיום 7.1.2019 התבקש המומחה להשיב לשאלה האם ניתן לקבוע בסבירות של מעל ל 50% קיומו ש ל קשר סיבתי בין האירוע מיום 21.1.2013 לליקוי ממנו סובלת התובעת. המומחה השיב לשאלה כי " לא ניתן לקבוע באופן מדעי קשר כזה בסבירות של מעל או מתחת 50%. אולם, הרמת משאות כבדים עלולה לגרום במנגנון מסוים להיפרדות זגוגית שתוביל לקרע ברשתית ולהיפרדות רשתית..". לשון אחר – המומחה לא ענה על שאלת בית הדין בענין זה וזאת על אף שמדובר בשאלה שחיונית להכרעת בית הדין ושבגינה למעשה מונה מומחה רפואי בתיק.
נציין, כי תפקידו של המומחה הרפואי המתמנה מטעם בית הדין הוא להכריע בשאלה האם הרים התובע מבחינה רפואית את הנטל המוטל עליו להוכיח תביעתו ובשל כך נשאלת השאלה האם מתקיים קשר סיבתי של מעל ל- 50% בין האירוע לליקוי. בעניינו, כעולה מ תשובת המומחה כמפורט לעיל , המומחה סבור שזו שאלה מדעית שאין באפשרותו להשיב לה. בנסיבות אלה, כאשר לא ניתן על ידי המומחה מענה ברור לשאלה אשר הופנתה אליו, ה חיונית להכרעה בהליך , הרי שמתקיים אחד מהקריטריונים למינוי מומחה נוסף כפי שנקבעו על ידי בית הדין הארצי . נוסיף בהקשר זה שבהעדר יכולת ש ל המומחה להשיב לשאלה אין טעם להפנות אליו שאלות הבהרה בעניין זה.
אשר על כן, לנוכח האמור לעיל, מצאנו לנכון להורות על מינוי מומחה נוסף.
החלטה לעניין מינוי מומחה נוסף תשלח לצדדים בדואר.
הצדדים רשאים לפנות בבקשת רשות ערעור לבית הדין הארצי בירושלים תוך 15 ימים מקבלת החלטה זו.