1. הנאשם הורשע על פי הודאתו בכתב אישום מתוקן המייחס לו עבירה של שוד בנסיבות מחמירות, לפי סעיף 402(ב) לחוק העונשין התשל"ז- 1977 עבירות נשק לפי סעיף 144(א) לחוק העונשין ועבירה של שהייה בלתי חוקית במדינת ישראל לפי סעיף 12 (1) לחוק הכניסה לישראל התשי"ב - 1952.
2. כתב אישום מלמד כי ביום 19.1.04בסמול לשעה 20:30 קשר הנאשם קשר עם שניים אחרים , שזהותם איה ידועה למאשימה, לשדוד מכולת ברהט ולגנוב מהמכולת סיגריות בכמות גדולה. לשם ביצוע השוד הצטיידו הנאשם והאחרים בכיסויי ראש, להסתרת פניהם, בכפפות ובאקדחים. בסמוך לשעה 20:30 הגיעו הנאשם והאחרים לישוב רהט ונכנסו למכולת בשכונה 14, שבבעלותו של איברהים אזברגה, כשבחנות נכחו באותה עת שני עובדים. הנאשם ואחרים נכנסו למכולת כשהם רעולי פנים וכשאחד מהאחרים מנופף באקדח, האחר השני והנאשם היו עם אקדחים תחובים במכנסיהם. האחד האחר שנופף באקדח הצמיד את האקדח לראשו של אחד מן העובדים שהיה במקום ודרש ממנו להתכופף ולשים את ידיו על ראשו. עובד זה, בשל חששו מהנאשם והאחרים עשה כן. עובד האחר, שעמד בסמוך לדלת האחורית ברח מחוץ למכולת. האחר, אשר הבחין בנסיונו של העובד לברוח מהמכולת כיוון לעברו את האקדח וירה לעברו. באותה עת צעק האחר על הנאשם והשותף השלישי שיקחו מהר את כל הכסף והסיגריות מהמגירות. הנאשם והאחר פתחו שתי מגירות שהיה בהם כסף וסיגריות, לקחו מגירה אחת ושפחו לתוך המגירה את הסיגריות ותחבו את הכסף המזומן לכיסיהם. הנאשם והשניים האחרים יצאו מהמכולת כשהם מחזיקים במגירה ובכסף וברחו לכיוון שכונה 41, כשבמנוסתם ירו יריות נוספות לכיוון אנשים שהתקרבו לחנות. בסך הכל שדדו הנאשם ואחרים כ-3,000 ש"ח במזומן וגנבו בערך כ-60 קופסאות של סיגריות בתפזורת. כמו כן מציין כתב האישום כי הנאשם הינו תושב הרשות הפלסטינית ובמועדים הרלבנטיים לכתב האישום לא היה לו היתר כניסה או עבודה לישראל ובכך נמצא הוא שוהה בישראל שלא כדין.
3. התביעה ביקשה להשית על הנאשם עונש מאסר שלא יפחת מ-5 שנות מאסר וזאת בהתאם להסדר טיעון שגובש בין הצדדים על פיו תוקן כתב האישום והתביעה הסכימה להגביל את עצמה לרף ענישה מקסימלי. מציינת התובעת כי מדובר במעשה שוד חמור במיוחד בשל היותו מתוכנן מראש מבוצע בחבורה כשבני החבורה מצויידים בכיסויי ראש, בכפפות ובאקדחים ומנהלים שוד אלים במיוחד. הנאשם וחבריו לא בחלו מלהצמיד אקדח לראשו של אחד מהשוהים בחנות ואף לירות לעבר האחר שניסה לברוח מהחנות. במהלך השוד נשדדו כספים במזומן וסיגריות בכמות גדולה כשבמהלך מנוסתם ממשיכים בני החבורה לירות יריות נוספות לעבר אזרחים אשר בנס לא נפגעו מיריות אלו. חומרה יתרה ביקשה המדינה לייחס לנאשם מקום שביצע את העבירות כאשר הוא שוהה בישראל שלא כדין.
4. מאידך ביקש ב"כ הנאשם לומר מילים בזכות הנאשם. לדבריו מדובר בבחור צעיר בן 27 הנעדר כל עבר פלילי אשר מצא את עצמו מבצע את העבירה האמורה בשל מצוקה כלכלית אליה נקלע בעת האחרונה. הסניגור ביקש כי בית המשפט יזקוף לזכות הנאשם את העובדה כי הודה בהזדמנות הראשונה לאחר שתוקן כתב האישום, כי שיתף פעולה עם המשטרה ומסר את שמותיהם של השותפים לעבירה ובכך אף סיכן את חייו ובני משפחתו השוהים בישראל. לדבריו, הנאשם הינו יליד ותושב עזה אך במשך 14 השנים האחרונות שהה באופן רציף בישראל כשהוא כל הזמן עובד ומפרנס את עצמו. לדבריו אחותו נשואה לבדואי מרהט ומצא במקום תחליף מגורים. לאחרונה לפני כשנתיים הכיר בחורה ישראלית אשר מצויה כיום בחודש ה-9 להריונה. בנסיבות אלו ביקש שלא למצות את הדין עם הנאשם, לאפשר לו לחזור לתא משפחתו ולגדל את הילד אשר אמור להיוולד לו בימים הקרובים, לשקם את חייו ולחזור למוטב.
5. מתסקיר שירות המבחן עולות נסיבותיו האישיות של הנאשם אשר מדגיש אף הוא כי במשך שנים ארוכות ביסס הנאשם קשרים חברתיים עם יהודים, ישראלים עמם עבד ועבר לפני מספר שנים להתגורר כדרך קבע בעיר באר-שבע למרות שנעדר הוא היתר שהייה כדין. שירות המבחן לא מצא לנכון לבוא בכל המלצה בעניינו של הנאשם מאחר והתקשה לגבש עמדה לאור הפער שקיים בין הצהרותיו החיוביות לבין חומרת מעשיו בביצוע העבירה הנ"ל והקושי לזהות ולשתף בדפוסים באורח ברור.
6. אשר לחומרת העבירות מציין כב' הנשיא מ. שמגר בע.פ. 1548/91 שורי נ' מדינת ישראל, תקדין עליון, כרך 94 (3) 425, 426 כי על מעשי שוד צריך להגיב במאסר משמעותי כי אין דרך אחרת להגן על החברה וחוזר על עמדה זו בע.פ. 3429/90 באומרו כי כדי לשים סחר בפני ההתפרצות והאלימות וסיכון חיי אדם, יש לגזור עונשי מאסר משמעותיים, והקלה באלה יש בה בסופו של חשבון כדי להתאכזר כלפי החפים מפשע. בשנים האחרונות חלה החמרה בענישה במקרי שוד המלווים בשימוש בכלי נשק ובחבורה. כך בע.פ. 909/92 פאיק סלח אבו נייד נ' מדינת ישראל, תקדין עליון, כרך 95 (2) 199 לא יתערב בית המשפט העליון בגזירת דינו של המערער שנידון ל-7 שנות מאסר בפועל בגין שוד בנסיבות מחמירות תוך שימוש באקדח ובחבורה. כך ב.פ. 2295/92 אסרף נ' מדינת ישראל, תקדין עליון כרך 93 (3) 1011 לא הקל בית משפט העליון בעונשו של המערער שנגזר ל-6 שנות מאסר בפועל בשל מעשי שוד בנסיבות מחמירות, התפרצות לבניין ונשיאת נשק, וזאת חרף נסיבותיו האישיות המיוחדות בהיותו נכה צה"ל.
7. בנסיבות העניין אכן נכונה אנכי להתחשב בעובדה כי הנאש חסך מזמנו של בית המשפט והודה בהזדמנות הראשונה לאחר שתוקן כתב האישום. נכונה אנכי להתחשב בעובדה כי לנאשם אין הרשעות קודמות. יחד עם זאת, אין להתעלם מחומרת המעשים המיוחסים לנאשם אשר לא בחל לחבור בחבורה ולבצע שוד כה אלים. המענה למעשה שכזה הינו מאסר מאחורי סורג ובריח וזאת כדי לקדם את האינטרס הציבורי של הרתאה והרתעה כמו גם גמול לנאשם.
א. מאסר בפועל ל-5 שנים החל מיום מעצרו 9.1.05.
ב. מאסר על תנאי ל-12 חודשים והתנאי שהנאשם לא יעבור כל עבירת פשע תוך 3 שנים מיום שחרורו.
זכות ערעור תוך 45 יום לבית משפט עליון.