לפניי בקשה לאיחוד דיונים. הבקשה עוסקת בשתי קבוצות של הליכים.
הראשונה - ביחס להליכים המבוארים בכותרת, הקשורים במבקשת עצמה, לגביהם מתבקש איחוד דיון מוסכם לאחר שהתקבלו התנגדויות לביצוע שטרות. מסתבר כי כבר ביום 8.3.12 ניתנה החלטת איחוד דיונים בהליכים אלו, לבד מתיק 22621-09-11. עניינו של הליך זה, בין אותם צדדים, כבר נדון במאוחד במסגרת ההתנגדות לביצוע שטרות מיום 22.3.12.
למען הסדר הטוב בלבד ונוכח שמדובר בשאלות דומות של משפט ועובדה, אני מורה על איחוד הדיון בתיקים שבכותרת.
השנייה - הליכים שטריים הנוגעים כולם למשיבה, אך מתייחסים לצדדים אחרים מהמבקשת ושאינם קשורים בה.
המשיבה הביעה הסתייגות לאיחוד הדיונים הכולל המבוקש, בטענה כי מרבית התיקים מתנהלים כנגד צדדים אחרים ואינם רלוונטיים להתדיינות המשפטית נשוא חובה של המבקשת.
לאחר שעיינתי בכתבי הטענות ובהחלטות שניתנו בהליכים השונים והתרשמתי ממכלול נסיבות העניין, על העדר תגובות מרבית הצדדים שכנגד לבקשה שוכנעתי כי אין הצדקה לניהול ענייניה הנרחבים של המשיבה במאוחד, או לפני גורם שיפוטי אחד.
עיסוקה של המשיבה מערב אחיזתה בשטרות לרוב. אמנם, המתנגדים לאחיזתה בשטרות מעלים טענות דומות הקשורות באחיזתה כשורה בהם. אולם, אך אין בכך, לבדו, כדי להעדיף את איחוד הדיון.
הטענות השטריות העולות מכתבי הטענות אינן זרות לבקשות דומות המוגשות לרוב, נדרש דיון עובדתי נפרד לכל מתנגד באשר לדרכו של השטר הרלוונטי עד לידיה של המשיבה, הסיכון להכרעות סותרות בעניינים משפטיים אינו ממשי וההליכים מצויים בשלבים דיוניים שונים - מהם קבועים לישיבה מקדמית, מהם לישיבת הוכחות מלפני גורמים שיפוטיים שונים ומהם שלא קבועים לדיון, או שלא הבשילו לקביעה.
בנוסף, ככל שתתקבל הבקשה יווצרו שני מצבים דיוניים קשים למתנגדים, מהם העדפתי להימנע. הראשון - ביטול מועדי ההוכחות הקבועים ביחס לחלק מהתיקים. השני - הערמת מחלוקתם הצרה של המתנגדים למול המשיבה, אלי כור היתוך דיוני נרחב, שרובו לא להם, שאינו על דעתם המפורשת וכבקשת מי שאינו קשור בהם.
בתיקים אלו בהם הצד שכנגד למשיבה הינו הגב' חווה הרפז, כבר ניתנה החלטת איחוד ביום 2.8.12 וטרם נקבע גורם שיפוטי.
בתיק זה הצד שכנגד למשיבה הינם בני הזוג אבידר והוא קבוע לישיבת הוכחות לפני כב' השופטת בלכר ליום 28.2.13.