אני חושב שקיים שוני ענק בין הטענה ש”בתוך החוקים” לטענה שעל החוקים.
הטענה הקלאסית אשר אומרת : דבר פשוט לא הופך למורכב בדרך אקראית, ובתור משל את העיקרון האנטרופי מהתרמודנמיקה. הוא אכן ברור פשוט ומובן. זה ענייני הסתברויות.
אך, כאשר מנסים להשליך זאת לראיה על החוקים אין הדבר כה ברור, לאחר שהבנו שקיים תהליך שהופך פשוט למורכב. הטענה שתהליך שכזה איננו עיוור ואקראי. היא טענה מאוד לא ברורה.
א. לא קיים מורכבות אובייקטיבית בתהליך – תהליך שלוקח כל אלקטרון ומזיז אותו 4 מטר כל שניה הוא איננו יותר פשוט או מורכב מתהליך שמקפיץ כל אלקטרון 2 מטר, ותהליך שמושך כל אלקטרונים ביחס פרופורציוני למכפלת מסותיהם של שני הגופים כפול קבוע הכבידה X חלקי המרחק בין מרכזי הכובד של הגופים בריבוע.
ב. כדי לטעון תענה על תהליך מסויים, אין לנו מרחב תהליכים הפוטיינצאלים בתור מרחב מדגם כל שהוא, כדי שנוכל לטעון לגביהם טענה הסתברותית. כמות חוקי הטבע שיכולים להיות היא הרבה יותר גבוהה מטיעון הכיוונון העדין, ניתן לדמיין עוד חוקי טבע רבים ומשונים שכלל לא משתמשים בקבועי הפיזיקה וכלל לא קשורים לחוקים ששוררים כיום.
מדוע צריך לבקש על העולם הסבר?