הכפפת האופי הדמוקרטי של המדינה לאופיה היהודי: המדינה תוגדר ראשית כל כמדינה יהודית, וחוק היסוד וכן כל חוק אחר יפורשו בהתאם לכך. המונח דמוקרטיה יוכפף להיותה של המדינה מדינה יהודית, יהיה משני לו בחשיבותו ואף יפורש על פיו.
ביטול הערבית כשפה רשמית: מוצע להוריד את מעמדה של השפה הערבית משפה רשמית, כפי שהיה מקום המדינה ועד היום, למעמד של שפה עם מעמד מיוחד וזאת לצורך מימוש נגישות לשונית לשירותי המדינה בלבד. מעבר לפגיעה בסטאטוס קוו, מדובר בפגיעה בזכויות היסוד של מיעוט מולדת לאומי בישראל. השפה הערבית היא חלק מזהותו, ממורשתו ומתרבותו של המיעוט הערבי, וההכרה בה כבשפה רשמית מסמלת את ההכרה בזכויותיו ובמעמדו השוויוני במדינה.
עיגון אפליה גזענית: מוצע לאפשר הפרדה במגורים על בסיס דת או לאום באופן גורף וללא כל תנאי, ואם לא די בכך – תוך העדפה ברורה של "התיישבות יהודית", שלמענה בלבד "תקצה המדינה ממשאביה" כעניין שבחובה על פי חוק. הצעות החוק כוללות הוראות מפלות נוספות, ופותחות פתח להנהגת פרקטיקות נוספות ורחבות של אפליה גזענית בכל תחומי החיים.
על אף שינויים בניסוח שעברו הצעות החוק בעקבות ביקורת ציבורית, יש ברוח הכללית שלהן דגש והעדפה לסממניה היהודיים של המדינה על פני אלו הדמוקרטיים. השחיקה שלה יגרום חוק יסוד זה במעמדה של הדמוקרטיה עלול לפגוע בזכויות האדם של כלל אזרחי המדינה. נוסף על כך, הפגיעה בזכויות המיעוט הערבי, המהווה חמישית מאזרחי המדינה, שומטת את הקרקע מתחת לזכות לשוויון, ומהווה בכך בפני עצמה פגיעה אנושה בדמוקרטיה, ששוויון אזרחי הוא מעמודי התווך שלה.
הצעת חוק של חבר הכנסת אבי דיכטר הונחה על שולחן הכנסת ב-2011, ב-2015 וב-2017. ההצעה אושרה בוועדת השרים לחקיקה ב-7.5.2017, ואושרה בקריאה טרומית במליאה ב-10.5.2017. נוסח נוסף של חברת הכנסת שולי מועלם צפויה לעבור בשבוע הבא. לאחר מכן צפויה הקואליציה במהלך החודשים הקרובים לנסות להסכים על נוסח ולקדם אותו.