ס״ח תשס״ח, 833; תשע״ו, 1223; תשע״ט, 86.
לממשלה יהיה מטה לביטחון לאומי שיפעל במשרד ראש הממשלה בירושלים.
המטה לביטחון לאומי ישמש גוף המטה לראש הממשלה ולממשלה בענייני החוץ והביטחון של מדינת ישראל.
ראש הממשלה יפעיל את המטה לביטחון לאומי וינחה אותו.
לבצע כל תפקיד מטה אחר בענייני החוץ והביטחון ובתחום אחר שקבע ראש הממשלה.
לשם מילוי תפקידיו כאמור בסעיף 2 רשאי ראש המטה לביטחון לאומי לקיים דיונים שאליהם יוזמנו נציגי הגופים הביטחוניים שראש הממשלה ממונה עליהם, צבא הגנה לישראל, משטרת ישראל ומשרדי הממשלה הנוגעים בדבר, בדרג שעליו יחליט ראש המטה לביטחון לאומי; מי שהוזמן כאמור, חייב להתייצב לדיון, אלא אם כן שוכנע ראש המטה כי הדבר אינו אפשרי בנסיבות העניין.
ראש המטה לביטחון לאומי ימונה בידי ראש הממשלה באישור הממשלה; על המינוי האמור לא תחול חובת המכרז לפי סעיף 19 לחוק שירות המדינה (מינויים), התשי״ט–1959 (להלן – חוק המינויים).
לא תלוי ועומד נגדו כתב אישום בעבירה שלדעת היועץ המשפטי לממשלה מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה של העבירה אין הוא ראוי לשמש כראש המטה לביטחון לאומי.
ראש המטה לביטחון לאומי יהיה כפוף לראש הממשלה, וישמש היועץ לביטחון לאומי.
הוגש נגדו כתב אישום בשל עבירה שלדעת היועץ המשפטי לממשלה מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה של העבירה אין הוא ראוי לשמש כראש המטה לביטחון לאומי.
ראש הממשלה, בהמלצת ראש המטה לביטחון לאומי ובאישור הממשלה, ימנה משנה לראש המטה לביטחון לאומי; על המינוי האמור לא תחול חובת המכרז לפי חוק המינויים.
כשיר לכהן כמשנה לראש המטה לביטחון לאומי מי שהוא אזרח ישראלי ותושב ישראל; כן יחולו על תנאי כשירותו של המשנה לראש המטה לביטחון לאומי הוראות סעיף 3(ב)(2) עד (4), בשינויים המחויבים.
המשנה לראש המטה לביטחון לאומי יהיה כפוף לראש המטה לביטחון לאומי וישמש ממלא מקומו.
תקופת כהונתו של המשנה לראש המטה לביטחון לאומי תהיה חמש שנים ויהיה ניתן להאריכה בתקופות נוספות ובלבד שלא יכהן יותר מעשר שנים.
על פקיעת כהונתו של המשנה לראש המטה לביטחון לאומי יחולו הוראות סעיף 4(1), (2) ו־(4), בשינויים המחויבים; כן תפקע כהונתו של המשנה לראש המטה לביטחון לאומי אם ראש הממשלה, בהמלצת ראש המטה לביטחון לאומי, הודיע לו כי החליט לבטל את מינויו.
כל מידע בענייני החוץ והביטחון המועבר לעיונו של ראש הממשלה יועבר על ידי הגורם שהעביר את המידע גם לעיונו של ראש המטה לביטחון לאומי.
ראש המטה לביטחון לאומי או מי שהוא הסמיך לכך מבין עובדי המטה לביטחון לאומי רשאי לדרוש ממשרדי הממשלה ומיחידות הסמך שלהם, מצבא הגנה לישראל, מהגופים הביטחוניים שראש הממשלה ממונה עליהם וממשטרת ישראל, מידע, מסמכים ודוחות (בסעיף קטן זה – מידע), שבתחום סמכותו של אותו משרד או גוף, הדרושים לו למילוי תפקידו במטה לביטחון לאומי.
מי שנדרש למסור מידע כאמור בפסקה (1), ימסור למטה לביטחון לאומי את המידע המלא בלא דיחוי; בהעדר הסכמה על מסירת המידע כאמור, תובא המחלוקת להכרעתו של ראש הממשלה; לא הסכימה משטרת ישראל למסור את המידע לפי דרישה כאמור בפסקה (1), בנימוק כי המידע נוגע לעניין המצוי בחקירה פלילית, יכריע במחלוקת ראש הממשלה לאחר שהיועץ המשפטי לממשלה הביא לפניו את חוות דעתו בעניין.
מידע כאמור בפסקה (2) יימסר למטה לביטחון לאומי ויישמר בו בהתאם לתנאים ולסידורי ביטחון שייקבעו בהסכמת הקצין המוסמך כהגדרתו בחוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים, התשנ״ח–1998, או כמשמעותו בסעיפים 21 21א או 21ב לחוק האמור, לפי העניין, לגבי המשרד או הגוף שמסר את המידע ולעניין צבא הגנה לישראל, בהתאם לתנאים ולסידורי הביטחון שייקבעו בהסכמה עם מי שהסמיך ראש המטה הכללי בצבא הגנה לישראל לעניין זה בפקודות הצבא כהגדרתן בחוק השיפוט הצבאי, התשט״ו–1955.
לעניין עיון במידע, יקבע ראש המטה לביטחון לאומי את מגבלות התפוצה בתוך המטה לביטחון לאומי, בהסכמת הגוף שמסר את המידע; בהעדר הסכמה לעניין העיון במידע, תובא המחלוקת להכרעתו של ראש הממשלה.
בלי לגרוע מהוראות כל דין, עובד המטה לביטחון לאומי, בעבר או בהווה, לא ימסור מידע שהגיע אליו בתוקף תפקידו למי שאינו מוסמך לקבלו, אלא אם כן נדרש לכך כדין.
ראש הממשלה יקבע בתקנות או בכללים הוראות הנוגעות להעברת מידע למטה לביטחון לאומי בדבר פגישות, בענייני החוץ והביטחון, של שרים או מי מטעמם עם גורמים זרים, של ראש המטה הכללי של צבא הגנה לישראל וראשי הגופים הביטחוניים שראש הממשלה ממונה עליהם או מי מטעמם עם מקביליהם ושל גורמים ישראליים עם גורמים זרים; בחוק זה, ”כללים“ – הוראות בכתב שקבע ראש הממשלה ואינן טעונות פרסום ברשומות או פרסום פומבי אחר.
ראש המטה לביטחון לאומי יוזמן, דרך קבע, לכל ישיבה של הממשלה, של ועדת השרים לענייני ביטחון לאומי ושל ועדת שרים אחרת או הרכב שרים אחר בענייני החוץ והביטחון; כן יוזמן ראש המטה לביטחון לאומי, דרך קבע, לכל דיון של ועדת ראשי השירותים החשאיים.
ראש הממשלה יקבע נהלים לעניין אופן הפעולה של המטה לביטחון לאומי בתוך משרד ראש הממשלה, לרבות לעניין יחסי הגומלין בין ראש המטה לביטחון לאומי לבין בעלי תפקידים אחרים במשרד ראש הממשלה; נהלים אלה אינם טעונים פרסום ברשומות או פרסום פומבי אחר.
המטה לביטחון לאומי יהיה יחידת סמך במשרד ראש הממשלה.
על אף האמור בחוק המינויים, רשאי ראש הממשלה, לאחר התייעצות עם שר האוצר ועם נציב שירות המדינה, לקבוע בתקנות או בכללים הוראות אחרות מאלה החלות בשירות המדינה, לעניין ארגון וניהול כוח אדם במטה לביטחון לאומי, והכל בכפוף להוראות חוק יסודות התקציב, ולהוראות חוק התקציב השנתי; נקבעו הוראות כאמור בכללים, יובאו לאישור ועדת החוץ והביטחון של הכנסת.
תקציב שנתי של המטה לביטחון לאומי ייקבע בסעיף תקציב נפרד בחוק התקציב השנתי; הממונה על סעיף תקציב זה, לעניין החוק האמור, יהיה ראש המטה לביטחון לאומי.
אין בהוראות סעיפים 1 עד 10 כדי לגרוע מסמכות הנתונה לאחר לפי דין או מסמכות המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים ומסמכות הוועדה לאנרגיה אטומית לפי דין או הוראת מינהל.
ראש הממשלה ממונה על ביצועו של חוק זה, והוא רשאי, באישור ועדת החוץ והביטחון של הכנסת, להתקין תקנות וכללים, לפי העניין, בכל הנוגע לביצועו.
הנוסח שולב בחוק הממשלה, התשס״א–2001.
צוות הייעוץ לביטחון לאומי שהוקם ופעל כמועצה לביטחון לאומי לפי הוראות סעיף 7 לחוק הממשלה, התשס״א–2001, כנוסחו ערב תחילתו של חוק זה, יראו אותו מיום תחילתו של חוק זה ואילך כמטה לביטחון לאומי לפי סעיף 1, ויהיו מסורים לו כל התפקידים והסמכויות לפי חוק זה.
מי שכיהן כראש המועצה לביטחון לאומי בפועל ערב תחילתו של חוק זה, יראו אותו כראש המטה לביטחון לאומי עד למינוי ראש המטה לביטחון לאומי לפי הוראות סעיף 3.
אוחזר מתוך "https://he.wikisource.org/w/index.php?title=חוק_המטה_לביטחון_לאומי&oldid=883836"
דף זה נערך לאחרונה ב־16:30, 30 בינואר 2019.