לפני שנה, מעטים האנשים מחוץ לבתי המחוקקים במדינות ארה"ב ששמעו על ALEC, ארגון בן 40 שנה המנוהל על ידי פעילים ימניים וממומן על ידי מנהיגים עסקיים. הארגון כותב הצעות חוק עבור מדינות ארה"ב, שנועדו לקדם אינטרסים תאגידיים ושמרניים, ומפיץ אותן בין המדינות השונות בארה"ב, תוך שהוא מקדם את העברתם בבתי המחוקקים של כל מדינה.
אך בחודשים האחרונים עלה הארגון לתודעה הציבורית בארה"ב, כאשר מגוון אמצעי תקשורת מבשרים לציבור על הנזקים שהוא גורם: חוקי הצבעה הפוגעים במיעוטים ובקשישים, חוקים נגד ארגוני עובדים הפוגעים במעמד הבינוני, וביטול תקנות להגנת הסביבה.
כעת ברור כי ALEC, יחד עם ה-NRA, אגודת נושאי הנשק האמריקאית, שיחק תפקיד מרכזי בהעברת חוקי ההגנה העצמית במדינות ארה"ב, המתירים שימוש בכוח קטלני בשטחים ציבוריים כאשר נושא הנשק מרגיש איום כלשהו, במקום לסגת או להסתתר. החוק המקורי, Stand Your Ground ("עמוד על שלך") שנחקק במדינת פלורידה ב-2005, שיחק תפקיד בשערוריית טרייבון מרטין, הנער השחור שנורה במיאמי בפברואר, ועורר סערה ציבורית גדולה על אפליה גזעית בארה"ב. המשטרה נמנעה מלעצור את היורה בטענה כי פעל באופן חוקי לגמרי - במסגרת חוק זה.
זה ככל הנראה היה הקש ששבר את גב הגמל עבור כמה תאגידים גדולים שנמנו עם תומכי ALEC. בשבועות האחרונים הפסיקו מקדונלד'ס, ונדי'ס, אינטואיט, מארס, קראפט פודס, קוקה קולה ופפסיקו, את מימונם לקבוצה, בתגובה ללחץ ציבורי, לאחר שפעילים חברתיים וצרכנים יצרו משקל נגד עממי אל מול קופות התאגידים. לחץ זה צפוי להימשך כל עוד המחוקקים במדינות ארה"ב ימשיכו להקשיב יותר לצרכי התורמים הגדולים שלהם מאשר לאינטרס הציבורי.
ה-NRA קידם את חוק השימוש בכוח קטלני בפלורידה למרות התנגדויות רשויות האכיפה. מושל פלורידה דאז, ג'ב בוש, אחיו הצעיר של ג'ורג' וו. בוש חתם על החוק והכניסו לתוקף. ג'ון טימוני, לשעבר מפקד משטרת מיאמי, כינה את החוק באחרונה "מתכון לאסון", ואמר כי הוא ומפקדים בכירים נוספים במשטרה צפו נכונה כי הוא יוביל ליותר תקריות ירי. מספר מקרי ה"רצח המוצדק" בפלורידה שולש מאז 2005.
ALEC, המונה את ה-NRA עם התורמים הותיקים והנדיבים ביותר שלו, אימץ במהרה את החוק בפלורידה, ושם אותו במעלה סדר העדיפויות שלו, כאשר הוא מפיץ אותו בין המחוקקים ברחבי ארה"ב. כעבור 7 שנים, ל-24 מדינות נוספות ישנם חוקים דומים, הודות להישג ידו של הארגון, והצעות חוק דומות הוגשו גם בבתי מחוקקים של מדינות נוספות, בהן ניו יורק.
התאגידים הנוטשים את ALEC אינם מציינים מפורשות חוקים אלה כסיבה לעזיבתם. אך רבים מהם הצטרפו לארגון בשל סיבות ספיציפיות יותר, כמו מאבק במסים מוגבהים על משקאות קלים או חטיפים, ואינם מתעניינים בנושאים כמו דרישת תעודות מזהות בבחירות או בחזון של ה-NRA לחברה בה כל אחד יכול לירות בנשק מוסתר עם כל איום קל שבקלים.
בהצהרה שפורסמה ביום רביעי, ALEC התלונן על ההתנגדות בה הוא נתקל, וטען כי הוא רק מעוניין ביצירת משרות, אחריות ממשלתית, וקידום מדיניות פרו-עסקית. הארגון אינו מזכיר את התפקיד ששיחק בקידום חוק שהמשטרה עצמה מאמינה שמגדיל את האלימות, השימוש בנשק ומקרי המוות. יתכן שהסיבה לכך היא שהתאגידים הגדולים מתחילים להבין כי אין שום הצדקה לקיום חוק שכזה.