10. כי דב חנין מבין שהפתרון לבעית התחבורה נעוץ בפיתוח התחבורה הציבורית בעיר ולא בעוד חניונים.
9. כי דב חנין מבין שצריך לפעול למען דיור נגיש כלכלית ולא רק מגדלים למיליונרים ולבעלי הון מצרפת.
8. כי דב חנין מבין שצריך שוויון בין היהודים ובין הערבים ושצריך לפתח גם את האזורים בהם גרה אוכלוסיה ערבית רבה (יפו).
7. כי דב חנין הוא אחד הפוליטקאים האינטליגנטים והישרים ביותר בישראל.
6. כי דב חנין נטוע היטב במחשבה החברתית-סביבתית, ומבין את הקשר בין השניים. גישתו הירוקה היא חברתית ואינה לא "גרין-ווש" ולא מתוך עניין בחיבוק עצים אלא מתוך הבנה שסביבה בריאה חיונית וקשורה לשוויון חברתי (ושסביבה לא בריאה פוגעת בראש ובראשונה בעניים).
5. כי להצביע למועמד שהוא אדם כה מחויב, רציני, אינטליגנטי, מסור, מבין בנושאים הרלבנטים, זה לא "טרנד" ולא "אופנה". זה אחריות.
4. ולו רק בשביל להסביר לשלי יחימוביץ ושותפיה המפוקפקים שמקרתיזם לא עובד. וזה הזמן להזכר במה שקולין פאוול אמר בעניין ה"השמצות" שאובמה מוסלמי: יש לכך תשובה מדויקת, שהוא נוצרי, וישנה התשובה הנכונה לכך, שהיא "ואם הוא כן מוסלמי אין בכך פסול". וכך יש לענות: דב חנין עומד בהתקווה. אבל גם להוסיף: ואם לא?
3. כן, כי ראש עיר סוציאליסט זה טוב למי שמאמין בשוויון חברתי.
2. כי גם אם מחר דב חנין לא יזכה בבחירות, אבל יהיה סיבוב שני, הרי שכבר השגנו המון.
1. כדי להחזיר את התקווה בכך שאפשר לשנות דברים לטובה.
לכן, כפי שכבר כתבתי, אני תומך בדב חנין.
מרצ ודב חנין.
בבחירות המוניציפליות מצביעים בשני פתקים – את הפתק הראשון נותנים לדב חנין, את הפתק השני לרשימה שמציגה גם נבחרת וגם קבלות, מרצ.
ובעד עיר לכולנו או רשימת "דו" שהיא מפלגה יהודית ערבית מיפו.
מר"צ בינתיים פרסמו ניוזלטר שקרי ואין שום סיבה להצביע להם: לא במישור העירוני ולא במדיני.
כל מה שמעניין את אנשיהם זה לנגב חומוס טוב ביפו והרעיון שיש אנשים שחיים שם בין ניגוב חומוס אחד למשנהו בכלל לא עולה על דעתם.
עומד בתקוה או לא עומד בתקוה. מה זה משנה אם אין תקוה לאנשי שכונת התקוה?
אני הייתי מצביע מרצ לו הייתי בארץ. אך גם להצביע עיר לכולנו נראה לי נכון. מנגד לומר שלמרצ אין מה להציע נראה לי מופרך. ראי בפוסט הקודם שלי בנושא לינקים למידע על הפעילות הרבה של מרצ.
למרצ אין מה להציע?
זהבה גלאון לא הפוליטקאית שהכי פעלה למען מיגור סחר בנשים – ובהצלחה רבה?
האם יש פוליטקאי שיותר מחויב לשמירת חוק ביטוח בריאות ונלחם בהריסתו הנמשכת, לעתים עם הצלחות חלקיות, יותר מג'ומס?
האם יש מי שהעלה יותר את האפשרות שאפשר להגיע להסכם גם אחרי קמפ דיוויד מאשר אנשי יוזמת ז'נבה וביילין בראשם?
החכים של מרצ אחראים לכל כך הרבה חקיקה חברתית וזה רק יתחזק כאשר אי"ה מוסי רז ואילן גילאון ישובו לכנסת. אז לומר שרק מעניין אותם לנגב חומוס ביפו זה סליחה נועה, אבל שטויות.
ועוד דבר, אם כל מה שמפרסמים בבחירות בתעמולה היינו שופטים לפי זה אז לא הייתי בעד להצביע לדב, כי מכתב הקצינים שתומך בו מחזק את השיח המילטריסטי שהוא אמור להיות נגדו. אבל על זה אכתוב אחרי הבחירות.
אייל, כמי שחתום על המכתב הזה, אני הכי מסכים איתך. ביקשתי מאוד חזק להוסיף שם שורה אחרונה שאומרת שקצנו במכתבי קצינים, ושלנו כקצינים כחתמו על המכתב אין ערך מוסף על כל אזרח או אזרחית אחרים בנושאי ציונות, ובטח ובטח שבנושאי מוניציפליים אזרחיים.
זה לא נכנס בסוף, אבל ככה זה באמצע קרב. זורקים לך ספין, אתה חובט בחזרה. והספין של האנטי-ציונות, גם אם יש סיכוי טוב שיובס מחר, עשה את העבודה שלו עבור שולחיו.
יאללה, מחר מחזירים את העיר הזו לתושביה.
משה – אבחנה מעניינת, ואני בהחלט חושב שהדעות שלו בעד שוויון אזרחי חברתי וכלכלי הן סיבה להצביע בעדו, כפי שכבר כתבתי בפוסט הקודם. בהחלט אני חושב שהדעות של אדם רלבנטיות לתפקיד! לא כל הדעות, דעתו על עתיד ירושלים לא רלבנטית, (אני חושב), אך דעתו בנושא שוויון כלכלי ואזרחי חשובה גם חשובה.
נדמה לי שדבר אחד כבר הושב בבחירות האלה. בתוכנית טלויזיה בה לקחתי חלק ושודרה השבוע, הועלה נושא הבחירות המוניציפליות ובתגובה לדבריי, שמדובר בתל אביב במאבק אידאולוגי על דמות החברה, נעניתי על ידי שני אנשי ימין, שמה שעירייה צריכה לעשות זה לדאוג לפינוי זבל וחניה ומה הקשר לאידאולוגיה. אני חושבת, שהקמפיין של דב חנין הצליח להעביר את המסר, שמדובר בהרבה יותר מחניה ונקיון ושיש לנו יכולת להשפיע על דברים שאוהבים להסביר לנו שאי אפשר לשלוט בהם – שלטון השוק. אז כן, יש לפחות שתי רשימות שרצות לעירייה, שאומרות שאפשר לאזן את השוק, אפשר ליצור עיר שיש בה זכות מגורים גם ללא עשירים ובעיקר שהדבר בידינו. אולי יהיה זה סימן לבאות גם לקראת הבחירות הכלליות לכנסת – פחות ציניות ויותר אמונה שאפשר להשפיע ואפשר לשנות.
למרבה הצער הדוגמא של הסכמה ז'נבה היא כזו שמוכיחה את הניתוק של מר"צ מהעם. יוסי ביילין זה לא ההוא שנכשל עם הסכמי אוסלו? ואחר כך לא שינה קונספט והמשיך לטייל בערי העולם עם הסכם ז'נבה?
מה יש להוכיח עוד? ידענו כבר אחרי אוסלו שאפשר לעשות ארוחות פאר עם שועי פלסטין, בזמן שהפלסטינים נחנקים בשטחים תחת עול המחסומים הגדל, בזמן שההתנחלויות פורחות וגדלות. בשביל מה צריך עוד פעם את כל הטררם הזה?
כי זה מה שמר"צ עושה: היא דואגת לשימור של פריבילגיות הגברים הלבנים (ראה את הגברדיה החדשה שהם מציגים עכשיו).
נכון, יש זהבה גלאון, אבל זו טיפה בים. פעם מר"צ היתה מפלגה של שולמית אלוני ומרשה פרידמן כזכור. בשנים האחרונות הם לא תמכו במאבק עובדים אחד: להיפך הם סירבו להשתתף.
מראית העין של הצגות השלום שלהם מזיקה יותר ממה שהמתנחלים עושים: די, היינו כבר במערכה הראשונה והשניה והשלישית. אנחנו תיכף מגיעים לסוף הטרגי והם ממשיכים כאילו הם לא ראו את האקדח במערכה הראשונה.
חברה שלא יכולה להכיל אנשים שלא מתנהגים כמו קבוצת הרוב היא חברה שתגמור רע ולכן זה האינטרס של כל אחד מאיתנו להיות סובלני גם לזה.
האם דב חנין עומד בהמנון?
קראתי את הלינק שלך, קראתי את הראיון בטיים אאוט, שנעתי את מר חנין באסיפת בחירות באופן ישיר.
הוא לא אמר מעולם "כן, אני עומד בהתקווה. כן, אני שר את התקווה" מנגד הוא גם לא אמר: "לא, אני לא עומד/שר את התקווה"
הוא רק חוזר על נוסחה עמומה לפיה הוא "מכבד" את סמלי המדינה".
זאת לא פוליטיקה נקיה. זאת גניבת דעת.
ולגבי היותו מתנגד ללאומנות כדבריו בלינק: איך זה מסדר עם המועמדת מטעם תנועת, חד"ש, לעיריית סכנין, הרוצחת הטרוריסטית המורשעת תגריד סעדי? לרצוח אנשים בשוק מחנה יהודה זה בסדר?
שלא לדבר על הפעילות הלאומנית האדוקה של מוחמד בראכה ומזכ"ל חד"ש אימן עודה המוביל את מסע ההפחדה נגד השירות הלאומי לאוכלוסיה הערבית.
זאת לא בושה להיות קומוניסט, אנטי ציוני ותומך בלאומיות הפלסטינית. זאת בושה שאנשים עם אינגריטי קוראים לטשטוש המניפולטיבי הזה "פוליטיקה אחרת ונקיה".
3. אני לא יודע לאיזה מאבקי עובדים מרצ סרבו להצטרף, אשמח לשמוע פרטים, ואולי לא היו בסדר. אני לא מכיר את הפרטים אליהם את מתייחסת. מנגד ידוע שמרצ בין המובילות בהרבה נושאים וחקיקה חברתית ומאבקים חברתיים.
וכאמור, גם לי יש ביקורת, ואפילו רבה, לגבי מרצ. אני גם מבין אנשים שיצביעו מנימוקים שונים למישהו אחר. אבל אני חושב שהפסילה שלך והמשפטים הגורפים שלך שרק מעניין אותם לנגב חומוס זה, כפי שכתבתי קודם, וסליחה, שטויות. ולצד הביקורת והמחדלים יש הרבה דברים חשובים שמרצ עשתה.
טלפלא – אתה יודע מה, לא מעניין אותי אם הוא עומד בהמנון או לא. ובחדש יש גם לאומנות שאני לא אוהב – והיא אחת הסיבות שאני לא מצביע חדש. בכלל אין לי אף מועמד או מפלגה מושלמים. אבל חנין הוא לא לאומן משום מסוג, וכן אדם ישר.
והוא אומר שהוא לא יודע מהיכן צמחה הטענה אז הוא מפריך אותה בכך. אולי הוא משקר. אני לא שלחתי מרגלים לבדוק אם הוא עומד או לא כי כל הדיון הזה דוחה אותי וראה מה שציטטתי מקולין פאוול – שלשם שינוי הסכמתי איתו. וזה נדיר שאני מסכים איתו.
אבל ההתעקשות שוב שוב שוב על הנוסחה הזאת שבעצם לא אומרת כלום, תוך הפנית הקשב לעניין הספינרים המעולים של חולדאי וכינוי הנושא "ספין" – זאת התנהגות שכל כולה היא האמא והסבתא של הספין. קרל רוב יכול למחוא כפיים בהערכה.
גם לי זה לא ממש משנה אם הוא עומד בהמנון או לא. אבל ההתחמקות שלו מראה שבעיניו זה כנראה מאוד משנה. וההתחמקות נעשית בחוסר יושר. גם אני הבנתי בהתחלה שהוא מפריך – אבל החזרה על אותה תשובה בדבקות כזאת הביאה אותי לשמוע לפתע את האובר-טונים של הפזמון.
זאת הטעיה והיתממות פר אקסלנס – ואני לא חושב שאדם ישר היה עושה את זה.
10. כי רון חולדאי יזכה בכל מקרה, וסיבוב שני זה סתם בזבוז של שעות עבודה ויום לימודים בבתי ספר. בשביל מה?
1. אולי, אבל אם הוא יקבל אחוז משמעותי וביחוד אם יגרור את חולדאי לסיבוב שני, חולדאי ילמד שלא לעולם חוסן ושצריך להקשיב לקולות האחרים, וגם סיעת עיר לכולנו חזקה זה חשוב. והאמת, גם אם זה יחזק את חנין לכנסת הבאה, מה טוב.
2. אני לא יודע לגבי מדואל ,אני אישית לא הייתי מצביע לעיר לכולנו אלא למרצ, אבל התרשמתי שיש שם כמה אנשים מאוד טובים, רק את מיעוטם אני מכיר. אני לא חושב שהוא מסתיר אגב את הרשימה. ידוע לכולם שהיא א-מפלגתית וכוללת אנשי ימין ושמאל שהתאחדו על נושאים משותפים.
3. אני חושב שבמצע יש הרבה דברים טובים וכסף זה עניין של סדרי עדיפויות, כמו תמיד.
4. אני ממש לא חושב שרוצים לגרש עשירים. אין שום דבר בכיוון הזה במצע של עיר לכולנו.
5. נכון, אבל דב חנין מביא גם נסיון כיו"ר ארגוני הגג של הארגונים הסביביתים, כראש התוכנית הקלינית באיכות סביבה בתל-אביב, כעורך דין בעל נסיון, ולא רק כאיש רוח ואקדמאי. מנגד, בעלי נסיון ניהולי רב לכאורה כביבי וברק כשלו כראשי ממשלה.
7. אם זה כך אז חבל – אני מניח שזה לא מצע מושלם. אבל חנין הוא בכל זאת מועמד מצויין בשל הסיבות שהזכרתי בשני הפוסטים.
8. אני לא חושב שכשלונו ידוע מראש ודוחה את הנימוק הזה.
9. אני חושב שזה מאוד מצער וציינתי זו כסיבה בגללה לא הייתי מצביע לעיר לכולנו – העדר יצוג ערבי. תשובת חנין היא שאנשי יפו בחרו לרוץ בנפרד ברשימת יאפא ונדמה לי שיש גם איזה שיתוף ביניהם אבל אני לא בטוח.
10. כבר הזכרתי למעלה למה סיבוב שני זה טוב. וחוץ מזה זו באמת טענה כה חלשה. הטענה שמישהו יזכה בין וכה וכה? ! זה הטיעון הכי אנטי-דמוקרטי ואנטי מאמין באפשרות לשינוי, ולו הדרגתי, שאפשר להעלות על הדעת.
בענין ז'נבה אנחנו אכן חלוקים: בכל מקרה ההיסטוריה לא חלוקה על זה. מדובר בשלג דאשתקד ולמרות שהם הצליחו לגייס לא מעט כסף ליוזמה הזו ואנשים שעבדו בשבילם בעולם, היא נשארה יוזמה מנותקת מהשטח, כמו הסיפור של עמי איילון וסרי נוסייבה. זה גם מה ששונה בעיני במהלך של "עיר לכולנו": מדובר בפעילות מהשטח של תושבים למען עצמם ולא בפוליטיקה שנעשית מעל לראשו של העם.
שווה להציץ ב"העוקץ" בפוסט שיוסי דהאן מספר על הספין, שלפיו הודלף לעקיבא אלדר שהוא (דהאן) מצטרף למר"צ. יש שם תגובות שמתייחסות לאי המעורבות השיטתית של מר"צ במאבקי עובדים בשנים האחרונות, כולל תגובה של מישהו מהם שמנסה להפריך את זה בלי הצלחה.
וגם מישהו שמספר על תמיכתו של רן כהן כשהיה בהסתדרות, במהלך הפרטה.
בשבילי בתור אחת שמתעניינת קודם כל ברווחתם של העניים בדרום העיר, להצביע למר"צ זה מהלך דיסוננטי.
סליחה אבל טוקבק גם בהעוקץ שזה אתר שאני מאוד מעריך זה עדיין לא מידע מהימן על כך שמרצ סירבה להשתתף במאבקי עובדים. רן כהן אגב היה מהתומכים של מאבקי עובדים רבים ומרצ היתה חלק ממאבקים חברתיים רבים. אז אני מציע לא להשמיץ בלי ביסוס עמוק יותר.
אתה בחור רציני: תקרא ותראה.
מדובר שם באנשים שמזוהים בשמם.
עמי וטורי הקים את "כוח לעובד" ומשתתף יחד עם איתי סבירסקי מהקליניקה המשפטית באוניברסיטת תל אביב בתמיכה במאבקי עובדים: זה התחיל במאבק ברשות שדות התעופה וממשיך דרך מאבקים אחרים (הנוכחי במכון וייצמן) והוא מספר על אי התמיכה של מר"צ לאורך כל המאבקים האלו.
מה עוד אתה רוצה? תצהיר מעורך דין?
אתה יכול להוכיח שמר"צ כן השתתפה במאבקים של עובדי רשות שדות התעופה? המאבטחים בבי"ח קפלן? בפארק המדע במכון וייצמן?
למשל בתחום שאני מבין בו, בריאות, ג'ומס הוא כפי שציינתי מהחכים הפעילים, והוא מהמקדים העיקריים של הצעות שנקווה שיעברו מתי שהוא של עדכון קבוע של הסל, תקרת תשלום לחולים כרונים ועוד. ושוב- גם לי היו אכזבות רבות ממרצ. אבל נדמה לי שעדיין מהמפלגה הזו יצאו יותר דברים טובים (מבחינת חקיקה, פעילות, קידום נושאים) מאשר מרוב אם לא כל המפלגות האחרות שבכנסת. אני יכול למצוא בחדש חכ או שניים ראויים, אולי בעבודה אחד או שניים, ובמרצ מתוך חמישה – אחוז די גבוה של חכים שעשו ועושים דברים טובים. גם אם לא מספיק. גם אם אכזבו. גם אם היו מאבקים שלא הגיעו אליהם. אז יופי, כחלון מהליכוד עזר במאבקים האלו ואני באמת מעריך את זה, אבל מה שאר העמדות שלו?
נכון שאולי דווקא בשל הציפיות אז האכזבות ממרצ גדולות לעתים במיוחד. גם שלי. אבל זה לא מצדיק איזה פסילה גורפת או מוחלטת של המפלגה הזו שמוחקת את הדברים הטובים הרבים שהיא עשתה. אם את רוצה להצביע חדש תצביעי חדש, אבל תדעי מה בדיוק את מקבלת, וזה גם לא מפלגה מושלמת ובוודאי שבנושאים מסוימים עמדותיה בעייתיות. ולא אגיד כלום על מפלגת העבודה.
הדיון הפוליטי בישראל הוא מאוד פרסונלי לטעמי, כלומר: מה עשתה שלי יחימוביץ' ומה עשתה גוז'נסקי ומה עשה כחלון.
זה שיח מאוד בעייתי, במיוחד במדינה שבה לאנשים יש אמון דל במערכת הדמוקרטית (וטעמיהם הטובים עמם, אבל מה זה צריך להיות ששטרית חושב לקנוס אנשים שלא מצביעים?). יש לאזרחים בישראל יותר מדי כמיהה לאיזה מנהיג חזק שיסדר להם משהו, אבל השאלה אם ביבי ינהיג את הליכוד או דן מרידור, אם לבני או מופז, אם ברק או מה שמו, היא לא מעניינת. ולכן אני גם לא מכניסה לשיקולים שלי יותר מדי אישים: בכל מפלגה יש פרלמנטרים טובים יותר או פחות.
אני מצביעה למפלגה לפי המצע שלה וההיסטוריה של הפעילות שלה. לא מחפשת מפלגה מושלמת, אבל המצע של מר"צ הוא בלתי סוציאל דמוקרטי בעליל. ג'ומס הוא עם עוד קצת עבר מפ"מניקי וזהו. השאר עסוקים בזכויות אדם: אבל את העני לא מעניין אם יש לו זכות להיכנס למסעדה בשבת או לא, הרי ממילא אין לו כסף למסעדה.
זה אף פעם לא עניין את מר"צ וגם היום לא מעניין אותה. וזה גם בסדר: בכל מקום באירופה המקבילה שלה זה מפלגה כמו הירוקים או הליברלים. המצביעים הם לרוב מהמעמד הבינוני, מקדשים את האינדיוידואל ומבקשים חיים טובים ושהעניים יהיו עניים בדיוק ברמה שלא תשאיר אותם רעבים מדי מכדי לעשות רעש. בישראל יש לזה את התוספת של "מלחמה בחרדים". אני לכן לא מאוכזבת ממר"צ, כי היא דווקא מקיימת את מה שהיא צריכה לקיים. וגם התיקונים לסל הבריאות מתאימים לזה: לישראל היתה מערכת בריאות טובה מאוד שמופרטת מיום ליום ורמת השירותים בה יורדת. המדינות בהן יש תוחלת חיים גבוהה ושירותים טובים, הן אלו עם מערכת מרכזית (נכון, יש גם תורים יותר ארוכים): הולנד או קנדה למשל. השאלה היא האם המערכת צריכה להיות מרכזית או פרטית עם פריבילגיות לעשירים. שמאל אמור להיאבק בשביל מערכת שוויונית. למרבה הצער העבודה עצמה היא שפירקה את מערכת הבריאות הטובה שלה. אז גם העבודה שכחה מהי סוציאל דמוקרטיה מזמן. מה נשאר?
כי אז למפלגת השלטון אין ברירה אלא ללכת שמאלה יותר. ובישראל זה חשוב עוד יותר, כי אין כבר שנים אופוזיציה, שהיא מוסד דמוקרטי מאוד חשוב.
בלי קשר לאכזבות וציפיות: מפלגה זה רק כלי ואני מאוכזבת ממנה כמו שאני מאוכזבת מהטוסטר שלי.
טוב אני לא מסכים לגבי הניתוח של מרצ, שהוא נכון רק חלקית. למרצ היו יסודות סוציאליסטים אצל ג'ומס ואצל רן כהן, וגם מוסי רז ואילן גילאון ועוד חכים מהעבר כמו בני טמקין. נכון שאצל אחרים זכויות אדם היו יותר חזקות. ההתיצבות של מרצ שהיתה תקופה שהיתה חזקה יותר לצד מאבקים חברתים, לצד מחוסרי דיור – ואני זוכר תקופות שמרצ היתה הכי נוכחת שם מהמפלגות – לא אפינה מפלגות ירוקות/ליברליות אלא מפלגות סוציאל-דמוקרטיות. אז במרצ יש את הדיסנוננס הזה ולא צבע אחד כפי שאת מציינת. לגבי חוק בריאות מה שאת אומרת בדיוק הפוך, שכן מרצ נאבקת נגד ההפרטה הזו ולמען נסיון לשקם את הסל האוניברסלי. אגב לא העבודה הפריטה את מערכת הבריאות – אולי אפילו ההפך, כי חוק בריאות הלאים ולא הפריט. לתיקונים המפריטים אחראי ביבי והליכוד, וזה מתועד. מרצ נלחמת בהם למען סל אוניברסלי שזו עמדה סוציאל דמוקרטית מובהקת.
אז בדברים מסוימים מרצ לקחת בפירוש עמדות שמאל.
וגם אני חושב ששמאל זה תפיסה של שווין כלכלי ואזרחי ופוליטי וכו' ומרצ במיטבה ייצגה את הקו הזה, אולי בייחוד החלקים שבאו משלי כמו כהן וטמקין וחלק מאלו שבאו ממפם, אבל נכון שרק חלקים ממנה ולא מספיק וכו'. אבל התפיסת עולם של רבים מהאנשים שבה – אם מדברים על אנשים – ייצגה את הקו הזה. נכון שאחדים שמו הרבה יותר דגש על זכויות אזרחיות וזנחו את הנושאים האחרים. אבל לומר שזה אף פעם לא עניין את מרצ וכו' זה פשוט לא נכון. יש אנשים רבים במרצ גם היום שזה מעניין אותם וחשוב להם להדגיש את זה בפעילות של המפלגה.
חדש, שיש בה הרבה דברים טובים, לא מספיק חזקה בזכויות אזרחיות, בוודאי שאני לא יכול לסמוך עליה בזכויות נשים, זכויות גייז וכו, ואני זוכר את הפעם האחת שממש הבטיחו שהפעם יהיה גם ח"כ ערבי שיבוא לאסיפה של חדש לדבר על זכויות גייז וגם בפעם הזו בסוף זה לא קרה!
ואני לא אקבל לרגע טיעון שיגיד שזה זכויות ליברליות ולכן הן פסולות וכו', שכן תפיסה דמוקרטית שוויונית אמיתית צריכה לא לעשות את ההפרדות האלה.
אני גם נרתע משיח לאומני שקיים אצל חלק מהגורמים בחדש.
אני הייתי שמח לראות מפלגה שתיקח את הגורמים הדמוקרטים ולא לאומיים מחדש ביחד עם גורמים דמוקרטים שמחויבים לשמאל חברתי במרצ שידגישו את הדברים האלה. מפלגה היא כלי, ללא ספק. אבל כלי שאמור לשרת אידואלוגיה וערכים לכן לפעמים מתאכזבים ממנה, להבדיל מטוסטר שרק ממלא משהו פונקצינלי. כרגע יש לי אכזבות ממרצ. מחדש לא בדיוק אכזבות כי אף פעם לא הצבעתי לה אבל בעצם כן אכזבות מסוימות ושתיהן בעיני כוללות גורמים חיובים אך גם בעיות. אבל אם נחזור לנקודת המוצא לדיון הזה במרצ כמו גם בחדש יש אנשים שאכפת להם מהרבה דברים והם נלחמים עליהם. לא רק לנגב חומוס וכו'. במרצ יש אנשים שזכויות אזרח זה בדמם ולא לצערי גם זכויות עובדים. רן כהן, היה תקופה דווקא שזכויות עובדים היו בדמו. אחר כך הדיור הציבורי החליף את זה אולי – נושא שהוא אגב שמאל גם הוא.