כנגד הנאשם הוגש כתב אישום, שבו הואשם יחד עם אדם אחר, בפרשה נשוא תיק זה, אולם משפטם של שני הנאשמים הופרד.
(2) לחוק העונשין תשל"ז -1977, הפרעה לשוטר במילוי תפקידו לפי סעיף 275 לחוק הנ"ל, שיבוש מהלכי משפט לפי סעיף 244 לחוק, הסתייעות ברכב לביצוע פשע בניגוד לסעיף 43 בפקודת התעבורה תשת"א -1961, נהיגה ללא רישיון וללא ביטוח לפי סעיפים 10 + 62 לפקודת התעבורה, נהיגה במהירות מופרזת לפי סעיף 62 (2) לפקודה הנ"ל, נהיגה בשיכרות לפי סעיף 62 (3) לפקודה, בנהיגה בזמן פסילה בניגוד לסעיף 67 לפקודה.
על פי כתב האישום המתוקן, שבו הודה, ועל פיו הורשע הנאשם, בעת הרלוונטית, שהיא 13.8.05 בשעה 07:15 נהג הנאשם ברכב מסוג וולוו, בכביש מס' 4, לכיוון דרום, כאשר לידו יושב האדם האחר, ובעת שלא היה לו רישיון נהיגה וביטוח, ורישיונו היה ממילא פסול על פי החלטת בימ"ש, ומהירות נסיעתו היתה 128 קמ"ש, ובעודו שיכור.
שוטר מתנ"א, שעמד ליד ניידת מסומנת והפעיל ממל"ז, ניסה לעוצרו בשל מהירות נסיעתו, אך הנאשם לא האט, ומשכך השוטר נכנס לניידת והחל לדלוק אחר רכב הנאשם וחברו. בשלב מסויים הנאשם, כאשר הבחין בשוטר, ביצע פניית פרסה בניגוד לכיוון התנועה, ואחר כך פניית פרסה נוספת, והחל לנסוע במהירות מופרזת תוך חציית רמזור אדום, לכיוון צפון בכביש 4, וכאשר אותה עת השוטר הרודף אחריו מורה לו לעצור באמצעות היבהוב אורות, כריזה, והפעלת סירנה.
הנאשם המשיך בנסיעה מהירה לאורך כ 3 ק"מ, תוך מעבר בין נתיבים בכביש באופן שסיכן משתמשים אחרים בדרך ואילץ אותם לסטות ממסלולם ולבלום בלימת חירום כדי למנוע תאונה, ורק כאשר באחד המחלפים האיץ הנאשם את רכבו, תוך פניה, ואז בלם, נעצר לבסוף, משום שרכבו, במהלך התמרון הנ"ל, פגע במעקה הבטיחות מימין, חזר לצד שמאל של אי תנועה, ושם נעצר הרכב.
הנאשם וחברו יצאו מהרכב, והחבר, שידע שהנאשם נוהג ללא רישיון ניסה לטעון שהוא עצמו נהג ברכב.
הנאשם וחברו הדיפו ריח חזק של אלכוהול, אך סירבו לעבור במקום בדיקה לשם כך, אלא רק בתחנת המשטרה.
הנאשם וחברו ניסו להימלט מהמקום והשוטר כבל אותם באזיקים.
גם בתחנת המשטרה, מאוחר יותר באותו בוקר, הנאשם טען שלא הוא נהג ברכב, אלא חברו, וזאת בכוונה להכשיל את החקירה.
בבדיקת אלכוהול שנערכה לנאשם כ- 4 שעות אחרי האירוע, נמצאה אצלו רמת אלכוהול של 370 מ"ג.
כאמור- עם הגעת הצדדים להסדר טיעון, הודה הנאשם בכל העובדות הללו, והורשע בעבירות שפורטו לעיל.
מדובר בנאשם אשר ביצע את המעשים הללו רק כ 3 שבועות לאחר ששוחרר ממאסר ממושך בשל עבירות דומות מאוד, כאשר באותו גזר דין ( פ.ל 2/02, ביהמ"ש לתעבורה צפת, מיום 7.11.02), גם הופעלו נגדו 3 מאסרים מותנים שהיו תלויים נגדו, וסה"כ היה עליו לרצות 30 חודשי מאסר בפועל, וכן נגזר עליו מאסר מותנה למשך שנה, שהוא בר הפעלה כיום.
האירועים נשוא כתב האישום שלפנינו, שבמהלכם נהג הנאשם ברכב באופן שתואר לעיל, התרחשו כאשר הנאשם היה בעליל מנוע מלקבל או להחזיק רישיון נהיגה, שוב, מכח גזר הדין של ביהמ"ש לתעבורה בצפת.
גיליון הרשעות התעבורה של הנאשם כולל מספר רב של הרשעות במגוון עבירות תעבורה, וכפי שצויין, בעת שנשפט בביהמ"ש לתעבורה בצפת, כבר היו תלויים נגדו 3 מאסרים מותנים ברי הפעלה, בשל עבירות של נהיגה בשיכרות, הפקרת נפגע לאחר תאונה, אי ציות להוראות שוטר, ועוד.
על פי גיליון ההרשעות אף נראה שהנאשם עשה לו מנהג של קבע להוסיף ולנהוג ברכב גם בהיותו בפסילה, וגזרי דין שבהם נפסל רישיונו לא הותירו עליו רושם רב, אף שריצה עונשי מאסר בפועל בגין נהיגה בפסילה.
לנאשם גם הרשעות קודמות בעבירות שאינן קשורות לתעבורה, ובהן החזקת סם שלא לצריכה עצמית, גניבה, התחזות לאחר, הפרעה לשוטר, ותקיפת עובד ציבור.
שירות המבחן הכין תסקיר אודות הנאשם וממנו למדנו שהוא כבן 36, נשוי ואב ל- 3 ילדים, הוא גדל במשפחה נורמטיבית, סיים 12 שנות לימוד ואחר כך השתלב עם אביו בתחום המסחר בירקות, אלא שבשנת 1993, עת נפסל לראשונה רישיון הנהיגה שלו, החל להסתבך בעבירות, כנראה על רקע צריכת אלכוהול מופרזת, ובשנים האחרונות, גם לאור המאסרים שריצה, לא תפקד במסגרת תעסוקתית.
שירות המבחן התרשם כי בעבר התכחש הנאשם לדפוסי ההתנהגות הבעייתיים שלו, ולא גילה נכונות או מוטיבציה להשתקם, ותקופות המעצר שריצה לא היו גורם מרתיע עבורו, אלא שכיום מתחיל להסתמן שינוי ברמת מודעותו לבעיותיו, ואפשר שלראשונה הוא מתחיל לעשות חשבון נפש ולהפנים את הצורך בקבלת טיפול בבעיית השתיה שלו, כגון על דרך השתלבות בתוכנית טיפולית המיועדת לכך.