מערכה משפטית ארוכה ומפרכת הגיעה לסיומה בסוף השבוע שעבר (5.2), כאשר שני ילדים חרדים הוצאו מביתם בזיכרון יעקב ועברו למשמורת אביהם שאיננו יהודי.
סיפור האהבה בין האם החרדית לאב, שהינו צרפתי ממוצא פרואני, התחיל בפסטיבל קולנוע בפריז לפני מספר שנים. בני הזוג התאהבו ועברו לגור במקביל בישראל ובצרפת, כאשר במהלך השנים נולדו להם שני ילדים והם נישאו בחתונה אזרחית בקפריסין. עם זאת, האם לא הסתדרה במדינה האירופית, הן בגלל פערי התרבויות והן בגלל השפה, ושבה לישראל כאשר היא מתכוונת ללדת את בנה השני בארץ.
הילדים החטופים יחזרו לשבדיה מתוקף "אמנת האג"
האב הגיע ארצה בעקבותיה אך במגרש החנייה בקיבוץ מעגן מיכאל ציפתה לו הפתעה, האם ואימה המתינו לו עם צו הרחקה שהוצא כנגדו במעמד צד אחד בבית המשפט לענייני משפחה בחיפה.
מאותו היום החלה מערכה משפטית ארוכה ומתישה בין הצדדים, במהלכה האב זוכה במשמורת הילדים בכל הערכאות המשפטיות. בית המשפט העליון הכריע את הכף בפעם האחרונה ב-3 ליולי 2009 וקבע כי אין יסוד לעדויות לגבי "התעללות", כבכול, של האב באם ובילדיו. האב קיבל תמיכה מפתיעה גם מחבר קיבוץ נוסף ממעגן מיכאל, אשר הבין כי מדובר בעלילת שווא והסכים להעיד לטובתו.
השופטים - "ילד אינו חפץ!"
השופטים מתחו ביקורת על התנהלותה החד צדדית של האם, לדוגמא כאשר האב נקרא לחתום על מסמכי הלידה של בנו השני רק לאחר שגילה על לידתו באיחור רב. השופטים קבעו כי ניכר שהאם מתנכלת לאב, כך למשל שינתה היא את שמו של בנו הבכור מבלי לשאול אותו על כך.
יום לאחר פסיקתו של בית המשפט העליון בנושא, נעלמה האם עם הילדים ועברה לגור במרכז שכונה חרדית בזיכרון יעקב (בעקבות הליך חזרה בתשובה שעברה בשנה האחרונה). חיפושים אחריה נמשכו למעלה משמונה חודשים, ורק אז – בליווי של שוטרי משטרת ישראל ועובדי הרווחה – עברו הילדים באופן סופי לחזקתו של האב.
השופטים מתחו ביקורת חריפה על התנהגותה של האם, וכך התנסחו הם בפסק הדין – "ילד אינו חפץ, ואין לטלטלו ממקום למקום כדי לקבוע את מקום הדיון בזכויות הנוגעות לו. הילד הוא עצמו בעל זכות וטובתו דורשת כי ההכרעה בזכויותיו תעשה במקום מגוריו הרגיל, ולא תהא מושפעת מפעולות של חטיפה".