שנתיים וחצי חלפו מאז שהוצתה אש המרד בכיכר תחריר בקהיר, והיא אינה נכבית, אלא מציתה עוד מדורות במדינות ערב. כותרות הימים האחרונים מתמקדות במתרחש במצרים. חודשיים לאחר הפלתו של הנשיא, מוחמד מורסי, על ידי הצבא, האש המשתוללת ברחובות מפילה מדי יום עשרות ומאות הרוגים. השכנה הגדולה שמדרום לישראל מתבוססת בדם ונאבקת על זהותה העתידית - מדינה דתית ברוח האחים המוסלמים או מדינה חילונית כפי שרוצה דור האינטרנט החילוני מהשכונות המבוססות של קהיר.
גם אצל שתי השכנות מצפון השלטון מתערער. סוריה שקועה זה מכבר במלחמת אזרחים, עם פלגים חמושים שנאבקים בנשיא, בשאר אסד. בלבנון, מדינת החסות של סוריה המושפעת רבות גם מאיראן, הסדר הפנימי מתערער, ופיצוצים מסתוריים החרידו בשבוע שעבר את השקט בבירה ביירות.
האנדרלמוסיה הפוליטית התגלגלה מהר מאוד גם למשבר כלכלי, שניכר היטב בכל חלקי המזרח התיכון: במצרים נפלו יתרות המט”ח לסובסידיות של מזון ודלק לשיעורים הנמוכים מאז ימי מובארק; בסוריה התשתית הכלכלית ממשיכה להיחרב; ירדן סובלת ממשבר אנרגטי חמור; ובלבנון סופגים האטה קשה בצמיחה. כל אלה, לצד הסיוע המימוני שנאלצות מדינות המפרץ העשירות להעביר, הופכים את המזרח התיכון לאזור מוכה אסון.
הנסיגה הכלכלית בצל האירועים הפוליטיים נותנת אותותיה גם בביצועיהן של הבורסות במדינות הערביות, שלא הצליחו להתאושש מהמשבר של 2008. חלק מהבורסות - בעיקר במפרץ הפרסי - הצליחו להציג בשנה האחרונה תשואה חיובית הודות למחירי הנפט שעלו לשיעור הגבוה זה כשנה וחצי. הבורסה של סעודיה, הגדולה בעולם הערבי ‏(שווי השוק של המניות בה הוא 425 מיליארד דולר‏), עלתה ב–17%, ובורסת קטאר הוסיפה ערך דומה.
לעומת זאת, בורסות ירדן ‏(23 מיליארד דולר‏) ולבנון ‏(30 מיליארד דולר‏) ממשיכות לדרוך במקום, בזמן שבורסת מצרים ‏(56 מיליארד דולר‏) - שרשמה תשואה שלילית של 4% עד סוף יוני - זינקה לתשואה חיובית שנתית של 12% מאז חילופי השלטון. כך, מצטיירת תמונה מורכבת של השווקים בעולם הערבי, המספרת על האתגרים הכלכליים הממתינים לתום עונת המהפכות.
3 ביולי היה יום של חגיגות במצרים. בפעם השנייה תוך כשנתיים הצליחו ההמונים לשלוח הביתה נשיא מכהן. הפעם זהו באיש תנועת האחים המוסלמים מוחמד מורסי, שמונה לתפקיד רק כשנה קודם לכן בבחירות דמוקרטיות. מיליוני מצרים, בעיקר צעירים, שטפו את הרחובות וקיוו שההדחה תבשר על מהפך חברתי וכלכלי אמיתי.
מדד ה–EGX30 של 30 המניות המובילות בבורסת קהיר, שרשם תשואה שלילית של 4% עד אמצע השנה, הגיב להדחה בזינוק יומי של 7.3% - החד ביותר זה יותר משנה, בהמשך לעלייה של כ–18% בשבוע וחצי שקדמו לכך, מאז החלו ההפגנות בקהיר. ואולם גם לאחר הזינוק, המדד עדיין רחוק בכ–60% מרמתו לפני משבר 2008. במקביל, התשואה על האג”ח הממשלתיות של מצרים רשמה את הנפילה היומית החדה אי פעם, ועלות הביטוח מפני חדלות פירעון של הממשלה המצרית ‏(CDS‏) זינקה.
הזינוק היומי של הבורסה סימל בוודאי את התקווה של לא מעט מצרים שהממשלה הבאה תצליח לחולל מהפך בכלכלה ותקל על מצוקותיהם. ואכן, לא מפליא שאזרחי מצרים מתוסכלים כל כך: כ–25% מהאוכלוסייה חיים מתחת לקו העוני ‏(עלייה של 4% ביחס ל–2010‏), 80% מהמובטלים ‏(שיעור האבטלה הוא 13%‏) הם בני פחות מ–30, מחירי המזון מטפסים, קיים מחסור חמור בדלק והפסקות החשמל הן עניין שבשגרה.
מצרים גם סובלת מבעיה קשה של קיטון ביתרות מטבע החוץ, שנפלו בכ–50% מאז תום שלטונו של מובארק. היתרות נועדו לתשלום עבור נפט, גז וחיטה הדרושים לסבסוד מחיר הלחם והדלק. באחרונה, במטרה להתגבר על המחסור במט”ח, מצרים קיבלה הלוואות של מיליארדי דולרים מקטאר, אך זקוקה בדחיפות להלוואה של כ–5 מיליארד דולר, מקרן המטבע הבינלאומית. הקרן מתנה את האשראי בביטול סובסידיות ממשלתיות.
הבעיות הכלכליות אינן נעצרות בכך: החוב של מצרים זינק מ–80 מיליארד לירות ב–2008 ל–231 מיליארד לירות מצריות ‏(33 מיליארד דולר‏) במחצית הראשונה של 2013. מספר התיירים במדינה צנח בחדות, והצמיחה הכלכלית הואטה משיעור שנתי של 5% בחמש השנים האחרונות של שלטון מובארק ל–2% או פחות.
עשרות אלפי הרוגים, סנקציות בינלאומית וכלכלה קורסת לא הצליחו למנוע מהבורסה של דמשק לעלות ב–56% בשנה האחרונה. את העליות צריך לקחת, כמובן, בעירבון מוגבל: מדובר בבורסה דלת סחירות וקטנה מאוד ‏(שווי שוק של כמיליארד דולר‏), ומאחר שהשלטון המרכזי הוא שחקן מרכזי בכלכלה והוא שמניע את כוחות השוק, העליות כנראה אינן מייצגות את מצבה האמיתי של סוריה.
מ–2011 מתנהלת בסוריה מלחמת אזרחים עקובה מדם בין צבאו של הנשיא בשאר אל־אסד לארגוני מורדים אסלאמיים. עד כה נהרגו בלחימה יותר מ–100 אלף בני אדם, ומיליונים נפצעו או נעקרו מבתיהם. הניסיון לדיכוי ההתקוממות, שעלה עד כה עשרות מיליארדי דולרים, מגמד את הטבח הגדול שביצע אביו של בשאר, חאפז אל־אסד, בשנות ה–80 בעיר חמה שמצפון לדמשק.
המלחמה הקשה, לצד הסנקציות הכלכליות, ריסקו גם את הכלכלה הסורית. חלקים נרחבים מהתשתיות נחרבו, הצריכה הפרטית צנחה, האינפלציה דהרה ל–40% בשנה, והמדינה נדרשת למשלוחי נפט חיצוניים לשם הפקת אנרגיה. במקביל, שער הלירה הסורית צנח אל מתחת ל–200 לירות לדולר, בהשוואה לרמה של כ–45 לירות לדולר בחודשים שלפני המלחמה.
סיום הלחימה אינו נראה באופק, והעתיד של “בילאד א־שאם” ‏(ארץ הצפון‏), כפי שבעולם הערבי נהוג לכנות את סוריה, לוט בערפל. באחרונה העריך ארגון המוסדות הפיננסי הבינלאומי ‏(IIF‏) כי הכלכלה הסורית התכווצה ב–20% במהלך 2012, וכי כל יתרות המט”ח שלה ייגמרו עד סוף 2013. התמונה המצטיירת - סוריה צועדת לקראת קריסה כלכלית.
מהפכות האביב הערבי בינתיים הצליחו לדלג מעל ירדן. הכלכלה של הממלכה ההאשמית די מקרטעת ונראה שהשלטון המרכזי מודע לכך היטב. בסוף מאי השנה נערכה בירדן הוועידה השנתית של הפורום הכלכלי העולמי, שבו נדונו דרכים לעיצוב הסביבה הכלכלית, החברתית והפוליטית במזרח התיכון.
בירדן בוודאי קיוו כי הוועידה תסייע למדינה, שזה שנים סובלת מגירעון תקציבי גבוה של 5%–6% מהתוצר, שיעורים כפולים מהמקובל במדינות OECD. שיעור האבטלה בירדן הוא 13%, התוצר לנפש נמוך יחסית למערב ‏(4,791 דולר‏) ולמדינה תלות גבוהה בסיוע זר, בעיקר מארה”ב. המצב הכלכלי הבעייתי נצפה גם בבורסה של ירדן שהציגה מתחילת 2013 תשואה אפסית. כבר כמה שנים הבורסה דורכת במקום, והיא רחוקה כעת ב–60% מהשיא שרשמה ב–2008.
מאז ההפיכה במצרים נוספה בעיה לרשימת הצרות של ירדן - מחסור באנרגיה. החבלה בצינור הגז מסיני היתה מכה קשה למשק האנרגיה הירדני, ש–88% ממנו מבוסס על הגז המצרי. אם לא די בכך, בשנתיים האחרונות נאלצה ירדן להתמודד עם השלכות המהפכה הסורית - זרם של פליטים המונה בינתיים יותר מ–500 אלף, הגיע לגבולותיה ודורש סיוע והשקעת משאבים.
בעיות האנרגיה והפליטים גררו הוצאות תקציביות בלתי צפויות לממשלה הירדנית. הבעיות עשויות להעמיק את הגירעון השנה ל–9% מהתמ”ג - השיעור הגבוה ביותר מאז 2008. זרם ההוצאות הביא את ממשלת ירדן לחתום באחרונה על הסכם להלוואה של 2 מיליארד דולר מקרן המטבע הבינלאומית, והיא נערכת לגיוס נוסף של כ–2 מיליארד דולר באיגרות חוב, עם ערבות של ממשלת ארה”ב. בירדן מקווים גם כי הסכם ליבוא גז מקידוח תמר הישראלי יסייע להתאוששות המשק.
זכייתו של המועמד הפלסטיני מוחמד עסאף בתחרות השירה “אראב איידול” ‏(Arab Idol‏) אולי רוממה את רוחם של הפלסטינים, אך לא היה בה כדי לתרום למצבה הכלכלי של הרשות הפלסטינית - כפי שמשתקף למשל בבורסה של שכם. מאז השיא שרשמה ב–2008, איבדה הבורסה הפלסטינית 35% משוויה, וזה כארבע שנים ‏(עד יולי האחרון‏) היא מדשדשת במקום.
הבורסה הפלסטינית קיימת יותר מ–15 שנה. מדובר בבורסה קטנה ודלת סחירות. שווי השוק שלה נמוך מאוד - כ–4 מיליארד דולר בלבד - השווה לשווי של חברת התקשורת הישראלית בזק. בבורסה נסחרות פחות מ–50 חברות, בהן חברת האחזקות הגדולה פדיקו, חברת הסיגריות ג’רוזלם סיגרט, בית החולים בשכם וחברה לטחינת קמח.
ב–2013 הציג מדד אלקודס ‏הפלסטיני תשואה של 2% בלבד. הדשדוש בבורסה מצטרף למצב הבעייתי של הכלכלה. המשק הפלסטיני נקלע באופן תכוף לגירעונות ותלוי בסיוע חיצוני מסיבי. ב–2012 סבל המשק מהאטה משמעותית כשצמח ב–6% בלבד, בהשוואה לכ–11% ב–2010–2011. האטה נוספת צפויה ב–2013.
החוקרים ד”ר אפרים לביא ויצחק גל מאוניברסיטת תל אביב פירסמו באחרונה מחקר שהצביע על מבנה מעוות ותלותי שבו נבנית הכלכלה הפלסטינית. מצד אחד, הכלכלה הציגה גידול של כ–50% בעשור בצריכה המקומית וגידול משמעותי בהוצאות הממשלתיות; מצד שני, נוצר משק התלוי בסיוע חיצוני בלי שיופנו משאבים שייצרו צמיחה וערך בעתיד.
ואולי שיחות השלום שהחלו שוב בימים האחרונים מבשרות על מהפך. במהלך יולי לבדו - בזמן מסע הדילוגים של מזכיר המדינה האמריקני ג’ון קרי באזור - זינקה הבורסה הפלסטינית בכ–10% - עיקר העלייה במהלך השנה האחרונה. ייתכן שהמשקיעים מעריכים כי חידוש שיחות השלום עשוי לשפר בצורה דרמטית את מצבה של הכלכלה הפלסטינית המקרטעת.
לבנון היתה אחת המדינות הבודדות שכמעט לא נפגעה במשבר העולמי. קצב הצמיחה במדינה, שהתאוששה במהירות ממלחמת לבנון השנייה, היה ב–2008 כ–8%. רק סין הציגה באותה שנה צמיחה גבוהה יותר. בשנתיים שלאחר מכן המשיכה המדינה לצמוח בקצב גבוה של 6%–8%, התיירות שיגשגה, והחוב הלאומי ביחס לתמ”ג ירד ל–148% בהשוואה לכ–180% שלוש שנים קודם לכן. עדיין מדובר בחוב גבוה שמזכיר מדינות חלשות כמו יוון.
אולם החגיגה היתה קצרת מועד. הקרבות שהחלו ב–2012 בין המורדים בסוריה לנשיא איימו לזלוג לתוך מדינת הארזים. בעוד רוב הסונים בלבנון תומכים במורדים, השיעים - ובראשם ארגון חיזבאללה - עומדים לצד הנשיא הסורי. המתח בין שתי הקבוצות הגיע לשיאו במאי האחרון, אז נהרגו בתוך שבוע 25 בני אדם בקרבות בצפון לבנון.
זליגת הקרבות בסוריה לעבר לבנון לא עשתה טוב לכלכלה המקומית. הכנסות המדינה מתיירות - שאחראית לכחמישית מהתוצר המקומי הגולמי - צנחו ב–13% מתחילת 2013. המשקיעים הזרים, המהווים כחמישית אחרת מהתמ”ג בלבנון, השהו חלק מהשקעותיהם, הצמיחה הואטה בצורה משמעותית וזרם של פליטים, סונים ברובם, החל להציף את הגבול עם סוריה.
זליגת המשבר ייצרה מציאות חדשה גם בבורסה הלבנונית. בעוד רוב הבורסות בכלכלות המפותחות הצליחו להתאושש מהמשבר העולמי שפקד אותן, הבורסה הלבנונית נמצא כעת ברמת השווה לשפל שנרשם לאחר המשבר ב–2008. בין אפריל לסוף יוני, עם התפשטות הקרבות בסוריה ללבנון, צנח המדד המוביל בבורסה, BSE, בכ–10%, ובמהלך השנה האחרונה הציג תשואה אפסית ותנודתיות גבוהה.
לא מעט עננים מקדירים את האופק הלבנוני. ראשי המדינה חוששים כי סעודיה, אחת המשקיעות הגדולות בכלכלה, תיסוג מהשקעותיה על רקע התערבותו של חיזבאללה לטובת אסד. זרם התיירים ממשיך להידלדל ככל שאי־הוודאות הביטחונית עולה, ומעל הכל עומד החשש להתחדשות מלחמת האזרחים בין הקבוצות האתניות והדתיות. בהחלט אין מדובר בסביבת השקעות אופטימלית.
בזמן שבמדינות ערב השכנות מתנהלות מהפכות, בסעודיה החליטו על תוכנית גרנדיוזית בתחום האנרגיה הירוקה. יצואנית הנפט השנייה בגודלה החליטה לעבור משימוש בנפט, המספק 65% מתצרוכת האנרגיה הפנימית, לאנרגיית שמש. הכוונה היא לחסוך 520 אלף חביות נפט ביום עד 2032, ולהפיק 41 ג’יגה־ואט מאנרגיה סולארית - כשליש מצריכת האנרגיה השנתית החזויה של המדינה.
סעודיה אחראית כיום ל–13% מתפוקת הנפט העולמית. השגשוג הכלכלי שהנפט הביא, כמו גם “חבילת סיוע” של 130 מיליארד דולר שהעניק השלטון לאזרחים עם פרוץ המהומות בעולם הערבי, קנו שקט במדינה. כיום כ–75% מהכנסות הממשלה מגיעים מנפט, שמהווה כ–90% מהיצוא. התוצר לנפש במדינה, המונה 26 מיליון תושבים, הוא כ–27 אלף דולר, ומגזר האנרגיה תורם כמחצית מהתל”ג.
מאז המשבר העולמי הצליחה בורסת ריאד להתאושש בצורה מרשימה, אך עדיין פחות מנסיכויות המפרץ השכנות. בשנה האחרונה עלה מדד התדאוול ב–17% בהשוואה ל–42% בבורסת דובאי, למשל. המדד כעת נמוך ב–17% בלבד מהשיא ב–2008. חד הגורמים לעלייה בבורסה היה העלייה במחיר הנפט, שנסחר כעת ביותר מ–106 דולר לחבית - שיא של 14 חודשים.
התוכנית הירוקה של הממשל, שמצביעה אולי על הניתוק של הממלכה הסעודית מהאירועים בעולם הערבי, מצטרפת לשורת מהלכים כלכליים שיזם באחרונה השלטון. כך, ביוני הוחלט לפעול להגברת מעורבותם של משקיעים זרים בבורסה ‏(שרשאים כעת לסחור רק בתעודות סל ובנגזרים‏), על ידי שינוי ימי החופשה מחמישי־שישי לשבת־ראשון. בדויטשה בנק וב–HSBC העריכו כי הבורסה עשויה להיפתח לזרים בשנה הבאה, צעד שעשוי למשוך אליה עד 30 מיליארד דולר.
השבועות האחרונים היו ימי חג בקטאר. לאחר חודשים של שמועות על חילופי דורות בצמרת נסיכות הנפט מהמפרץ הפרסי, הודיע אמיר קטאר, השייח חמד בן חליפה אל ת’אני, על העברת השלטון לבנו השני, הנסיך תמים בן ה–33. ההודעה על המינוי הזניקה את הבורסה הקטארית, והעלתה אותה לרמתה הגבוהה מאז משבר 2008.
כלכלתה של קטאר, יצואנית הגז הנוזלי הגדולה בעולם, צמחה ב–2012 בכ–18%. השגשוג הכלכלי של המדינה, המונה כ–2 מיליון תושבים בלבד, משתקף היטב בבורסה. במהלך 12 החודשים האחרונים עלו המדדים בשיעורים של 15%–20%, והיא היתה בין הבורסות שהציגו את הביצועים הטובים בעולם הערבי. המדדים נסחרים כעת רק 20% מתחת לשיא שרשמו ב–2008.
העושר שצברה קטאר במהלך השנים איפשר לה להקים קרן השקעות בינלאומית ‏(QIA‏), המנהלת קרוב ל–200 מיליארד דולר. לקרן אחזקות נרחבות בתחומי התקשורת והספורט, בהן הכפר האולימפי בלונדון, חנות הכלבו הארודס ורשת המרכולים הבריטית סיינסבורי, וכן ברשותה נתחים מבורסת לונדון ומבנק ברקליס. באחרונה התעניינה הקרן ברכישת רשת מרקס אנד ספנסר תמורת כ–12 מיליארד דולר.
העושר שצברה קטאר איפשר לה להיהפך למעצמה פוליטית. בשנים האחרונות מימנה בין היתר את מהפכות האביב הערבי בלוב. והמדינה, שייסדה את רשת אל־ג’זירה, אירחה באחרונה את ועידת ידידי סוריה, שעסקה בחימוש המורדים, והיא מחזרת אחר קבוצות אסלאמיות במזרח התיכון, ובראשם האחים המוסלמים.
זכייתו של חסן רוחאני, המועמד המתון בבחירות לנשיאות באיראן לפני כחודשיים, הקפיצה את הבורסה של טהרן לשיא חדש. מ–2008 זינק המדד המרכזי, ה–TEDPIX, ב–400%. ב–12 החודשים האחרונים בלבד הוסיף כ–147% לערכו. הזינוק יוצא הדופן הקפיץ את שווי הבורסה ל–180 מיליארד דולר והפך אותה לאחת מהגדולות במזרח התיכון.
העלייה הפנומנלית במדדי הבורסה, המונה קרוב ל–350 חברות, נראית תמוהה לנוכח העובדה שהמדינה השיעית, שכלכלתה נסוגה בכ–2% ב–2012, נמצאת זה יותר משנתיים תחת סנקציות כלכליות קשות על רקע תוכנית הגרעין שיזם הממשל. ואכן, לא מעט מזהירים שהבוננזה בבורסה היא בועה, שעתידה להתפוצץ בטווח הלא רחוק.
לפי מומחים, גורם מרכזי שתרם למצב הבועתי הוא פיחות של 40% בשערו של המטבע האיראני, הריאל, אל מול הדולר בעשור האחרון. היחלשות המטבע, שנבעה בעיקר מהסנקציות הכלכליות, היטיבה עם החברות הבורסאיות בכך שהגדילה את הכנסותיהן מיצוא. במקביל, הבנק המרכזי פעל ביד אחת עם השלטון להקטנת החוב הממשלתי, מה שגרם לצניחת האג”ח הממשלתיות בשוק ודחף יותר ויותר משקיעים לעבר השקעה במניות.
על רקע זאת, המומחים מדגישים שהביצועים בבורסה האיראנית הם במידה רבה מלאכותיים ונובעים מהמדיניות המוניטארית המפוקפקת ומהשפעתן של הסנקציות הבינלאומיות. אותם מומחים מזהירים מפני התפתחות היפר־אינפלציה בכלכלה ומבועות פיננסים ונדל”ן. אלה, לטענתם, עלולים להתפוצץ כבר בטווח הזמן הקרוב ולגרום למשבר נזילות קשה במדינה.