אשי - ט' כתיב יו"ד: ראה וי' ד , לה. אשי - י"ו כתיב יו"ד (בלישנא): ראה וי' ב , ג.
אשי - ט' כת' י'.
כל (בנוסחנו נוסף 'איש') אשר בו מום - לרבות שאר מומין (ראה תו"כ אמור פרשתא א פרק ג , א). מום בו - בעוד מומו בו - פסול; הא אם עבר מומו - כשר (ראה שם , ו). לחם אלהיו - כל מאכל קרוי 'לחם'.
ואחר שפרט , אמר כלל: כל איש אשר בו מום. וטעם מום בו - כמו "אביו ואמו קלל" (וי' כ , ט).
כל איש אשר בו מום וגו' - לפי שזכר אשי יי' , שהם דברים נקטרים , כאלו תאמר: החלבים והקומץ והלבונה ולחם אלהיו שהוא נקטר , רוצה לומר: מה שיקריב ממנו - הנה נשפוט כי על אלו יתחייב מלקות , לפי שאין אחריהם עבודה , אבל הם בעצמם גמר עבודה. ואמנם לא יתחייבו מלקות על הפתיתה ועל הבלילה והתנופה ושאר מה שדומה להם , כי הם אינם ראוים בזה הדין כמו אלו העבודות שהם גמר עבודה. ואמנם על זריקת הדם יתחייבו , כי היא עבודה שאין אחריה עבודה , אבל היא יותר מכוונת שבעבודות , כמו שהתבאר בעניין הקרבנות. ובכלל , הנה על כל העבודות שהם גמר עבודה יתחייבו מלקות.