מהו "מקץ"? לדעת אבן-עזרא, 'קץ' יכול להיות לא רק סוף אלא גם התחלה, שכן 'קץ' הוא מלשון קצה, הקצה הראשון או האחרון. לפי פירוש זה, "מקץ שנתיים ימים" יכול להתפרש גם כתחילת השנתיים. כלומר, בתחילת השנתיים חלם פרעה את חלומו, אחר-כך חלפו שנתיים, ואז באו שבע שנות השבע וכו'.
אולם רש"י שולל פירוש זה ומפרש: "ויהי מקץ, כתרגומו: מסוף. וכל לשון קץ - סוף הוא". כלומר, על-פי פירוש רש"י, חלפו שנתיים לאחר שחרורו של שר המשקים מבית-הסוהר, ובסוף השנתיים הללו אירעו חלומות פרעה.
מבחינה זו שונה ה'מקץ' כאן מכל המקומות האחרים בתורה שבהם מופיעה מילה זו. בדרך-כלל, כשהתורה אומרת שדבר כלשהו היה 'מקץ' דבר-מה, הכוונה היא שהאירוע השני בא בהמשך לאירוע הראשון ועל-ידו. לעומת זאת, כאן אין קשר בין שני האירועים. להפך, האירוע הראשון נגמר בלא-כלום, מאחר ש"לא זכר שר-המשקים את יוסף וישכחהו". בחלומות פרעה מתחיל דבר חדש לגמרי. אף-על-פי-כן קובע רש"י, ש'מקץ' פירושו סוף ולא התחלה.
שני הפירושים הללו במילה 'קץ' מבטאים את המשמעות הכפולה שיש בה. מצד אחד, זה הזמן הקשה ביותר בשנות מאסרו של יוסף, שהרי סוף המאסר הוא נקודת הזמן הארוכה ביותר שישב בכלא. מצד שני זה קץ מאסרו והתחלת גאולתו.
כך גם בקץ הגלות הנוכחית - מצד אחד זה הזמן הקשה ביותר בכל תקופת הגלות, וכפתגם הידוע, שלפני עלות השחר החושך מגיע לשיאו. מצד שני, דווקא בסוף הגלות מתחיל להתנוצץ אור הגאולה, ועצם ההתנוצצות הזאת מעניקה טעם של גאולה עוד כאשר שרויים בתוך ימי הגלות.
שני הפירושים הללו קיימים גם בפנימיות התורה על המילה 'מקץ': פירוש אחד - "קץ דשמאלא", כלומר, סוף מידת הדין והגבורה, שממנה יונקת ה'סטרא-אחרא'. פירוש שני - "קץ הימין" - הזמן שבו מתחילה לשלוט מידת החסד והגילוי, שמחזקת את אור הקדושה ומסלקת לגמרי את הרע.
ושני הפירושים הללו קשורים למעשה זה בזה: על-ידי בירור וזיכוך 'קץ השמאל', זוכים ל'קץ הימין', בגאולה האמיתית והשלמה על-ידי משיח-צדקנו, בקרוב ממש.
משיחת הרבי שליטא מלך המשיח.