תוכן ההודעה: כן, גם זה קורה לפעמים. מעמדו של רונן רלוונטי גם לרוונטי, ואפילו רלוונטי מאד לעיסוק שלו בנושא הקיבוצי. רונן אינו נושא באחריות לדבריו. הוא לא ישלם אישית על מעשיו בתחום בו הוא עוסק. מה שאין כן אני (מזכיר קיבוץ) או עוזי ("סתם חבר" בגלות סין).
רונן אוהב להתהדר בהשכלתו האקדמית. גם לי יש קצת, בוא נתייחס לקטע של הפילוסופיה. קאנט אמר משהו כמו: "עשה כל דבר בדרך בה הייתי רוצה שכל אחד יעשה אותו באותו מצב נתון" הציטטה לא מדוייקת לחלוטין, ובמילא קאנט אמר את זה בגרמנית כך שאי אפשר באמת לתרגם את זה בדיוק. אבל הרעיון ברור. לו כל חברי נחשון היו בוחרים לנהוג כמו רונן, על פי הצו המוסרי של קאנט, לא היה קיבוץ נחשון כלל. לא שיתופי, לא מתחדש ולא כלום. ובור מדוע: כי הקיבוץ יכול לשאת על גבו מספר תושבים כמו רונן. אך רק בודדים. הגוף המרכזי הם החברים. תושבים מסוגו של רונן הם טפילים על גוף החברה הקיבוצית. ומדוע רונן מתנגד כל כך לשינוי בקיבוץ? יש לו הסברים תיאורטיים (טוב, הוא מלומד, שלא כמוני שאני סתם בוגר אוניברסיטה, ועוד ישראלית). לי יש הסבר מהפקולטה לחקלאות: כאשר פונדקאי סובל גם הטפיל שלו סובל. כאשר הוא מת - גם הטפיל ימות. וכאשר הוא משנה קוד גנטי - הטפיל גם כן ימות. לא משנה אם הפונדקאי הוא בעל חיים, צמח או קיבוץ.
בנוסף על כך, צריך להבין: רונן, דומני שבניגוד אליך ולעוד תומכי הקיבוץ השיתופי, מטיף בלהט (ובסמכות אקדמית מרהיבה) לאורח חיים שהוא כלל אינו מוכן לחיות בו. עקרון היסוד של קיבוץ, גם מתחדש, הוא שוויון בין בני האדם. לרונן זה לא מתאים. זכותו, כמובן, זאת מדינה דמוקרטית, אבל המינמום הוא להקדים ולאמר "למען הגילוי הנאות - כותב דברים אלה איננו חבר קיבוץ מתוך בחירה חופשית". אפילו אם הטיעונים נפלאים - קצת צניעות, קצת ענווה וקצת נכונות לקחת על עצמך מה שאתה מטיף לאחרים לעשות לא יזיקו. או אולי כן?