אאיטו גארסיה רנסס הוא אחד המאמנים הוותיקים באירופה. בגיל 72, אחרי שהגיע כמעט לכל מעמד אפשרי שיש לכדורסל להציע, חשבנו שלא נזכה לראות אותו יותר על הבמות הגדולות. העונה הוא חוזר למפעל הבכיר ביבשת ואל תעזו להספיד אותו שוב.
אאיטו מתרוצץ על הקווים כבר 45 שנה, אבל אימן רק בשישה מועדונים - בדאלונה (התחיל בקבוצת הבת), 17 שנים בברצלונה, מלאגה, סביליה, גראן קנריה ומ-2017 באלבה ברלין. מוזר לראות מאמן כל כך מנוסה עם הישגים לא מעטים בקבוצה מהדרג הנמוך של היורוליג, אבל כנראה שהספרדי רוצה לחזור לקבוצות הגדולות של אירופה ואלבה ברלין היא רק קרש הקפיצה.
הבעיה הגדולה של רנסס היא תדמית הלוזר שדבקה בו. הסיבה טמונה בעובדה שהוביל את ברצלונה לשישה מעמדי פיינל פור ולארבעה גמרים ובאף אחד מהמקרים לא הצליח לזכות בגביע. רק אחרי שעזב את המועדון הצליחה בארסה לזכות בגביע הנכסף, בו לא הצליח אאיטו לגעת עד היום.
מצד שני, יש לו תשע אליפויות ספרד וארבעה גביעים עם ברצלונה. בנוסף, הוא זכה עם הקטאלונים פעמיים בגביע קוראץ', עם חובנטוד בדאלונה ביול"ב קאפ ובגביע המלך, במדליית כסף עם ספרד בבייג'ין 2008 ואף הגיע לגמר היורוקאפ עם גראן קנאריה ואלבה ברלין. מה שבטוח, אי אפשר להגיד שמאמן עם רקורד כזה הוא לוזר.
הכדורסל האהוב על אאיטו הוא מלחמה. שמירה אגרסיבית, שריטות ובעיטות, פאולים חזקים במשך 40 דקות מצד השחקנים ורוטציה ארוכה של חילופים. הספרדי אוהב לשלוח את קבוצותיו לאורך הקריירה למשחק לחץ על כל המגרש, אבל ברגע ששחקן יעשה טעות בהגנה סביר להניח שיישלח לספסל.
המאמן הספרדי הצליח לגדל תחתיו שלושה כוכבים שהגיעו להישגים אדירים, לא מעט בזכותו. הראשון הוא פאו גאסול, אותו אאיטו אימן בברצלונה. השני הוא רודי פרננדס, שהתחיל את הקריירה שלו בבדאלונה, כמו גם ריקי רוביו. בעיתונות הספרדית כינו את אאיטו "הבורר" בזכות חוש הריח המפותח שלו לכשרונות.
אלבה ברלין פתחה את העונה ביורוליג עם מאזן שלילי של ניצחון מול חמישה הפסדים. להגנתה של הקבוצה הגרמנית, אפשר להגיד שההפסדים היו לקבוצות הבכירות ביבשת נכון להיום.
הגרמנים אמנם נכנעו לאנאדולו אפס, ברצלונה, צסק"א מוסקבה, מילאנו וריאל מדריד, לא בושה גדולה, אבל אאיטו גארסיה רנסס רוצה להפוך את הקאמבק שלו למפעל הבכיר באירופה למתוק עוד יותר. אם יפתיע עם ניצחונות גדולים, כולם כבר יבינו שהוא לא נגמר.