1)בתאריך 26/2/15 או בסמוך לכך הזמינו התובעים מהנתבעת, העוסקת בייצור ומכירה של רהיטים, מזנון ושולחן בצבע עץ אלון טבעי (להלן: " הריהוט") ושילמו לה סך של 3,800 ₪ (1,000 ₪ במזומן ו- 2,800 ₪ באמצעות כרטיס אשראי).
הריהוט סופק לבית התובעים, בעכו, בתאריך 20/3/15.
2)לטענת התובעים, כעולה מכתב התביעה, הריהוט הגיע "... עם פגמים ושריטות... המזנון הגיע ללא רגליים וללא מדפים". הם פנו ל"בעלי החנות" ויידעו אותו על הפגמים וסוכם כי הנתבעת תיקח את הריהוט הפגום והתובעים יגיעו לחנות של הנתבעת על מנת להחליף לריהוט תקין. בתאריך 29/3/15 הגיע מוביל מטעם הנתבעת, לקח את הריהוט הפגום והתובע/ת נסע/ה לחנות "במטרה להחליף למוצר תקין". באותו מעמד הוסכם שהריהוט החליפי שיסופק יהיה בצבע לבן והוא יסופק "5 ימים לפני חג הפסח". בפועל הובא הריהוט החליפי לביתם ב – 21/4/15, אולם שוב היו "פגמים ושריטות" ולכן התובע/ת לא הסכים/ה לקבל את הריהוט החליפי והמוביל "לקח בחזרה את הסחורה".
עוד נטען ע"י התובעים, בכתב התביעה, כי הובטח להם שכספם יוחזר להם, אולם הדבר לא נעשה. נסיונותיהם הרבים ליצירת קשר עם "בעלי החנות" לא צלחו, שכן מסננים אותם בשיחות.
לכן הגישו התובעים את התביעה שבפניי, בה הם עותרים לחייב את הנתבעת להחזיר להם את הסך של 3,800 ₪ ובנוסף לשלם להם פיצוי בסך 3,200 ₪ (סה"כ 7,000 ₪).
3)לטענת הנתבעת, כעולה מכתב ההגנה, הריהוט שסופק לתובעים ב- 20/3/15, נמסר להם לאחר שנבדק על ידם ולאחר שנמצא מתאים להזמנה ותקין, והתובעת 1 חתמה על תעודת המשלוח (שלא צורפה לכתב ההגנה, למרות הנטען בס' 8 לכתב ההגנה). כעבור יותר משבועיים לאחר הספקת הריהוט, "פנו התובעים לנתבעת והעלו בפני הפקיד טענות על טיב הסחורה". למרות שהריהוט שסופק היה תקין, הסכימה הנתבעת להחליף לתובעים את הריהוט, זאת "בכוונה לשמור על לקוחותיה". התובעים התבקשו להגיע לחנות של הנתבעת כדי לבחור ריהוט חליפי "והוסבר להם כי עליהם לשלם הובלה עבור הסחורה התקינה אשר סופקה להם, דבר שנדחה בכל תוקף מצד התובעים".
עוד נטען ע"י הנתבעת, בכתב ההגנה, כי התובעים הגיעו לחנות ובחרו ריהוט חליפי, אשר סופק להם בזמן אולם התובעים סירבו לקבל את הריהוט החליפי "ללא סיבה מוצדקת".
בכתב ההגנה חזרה הנתבעת והביעה נכונות לבטל את העיסקה ולהחזיר לתובעים את כספם, בכפוף לכך שהתובעים ישלמו עבור אחת ההובלות לפחות.
4)כפי שעולה מכתבי הטענות ומעדויות הצדדים, ישנה הסכמה הדדית לביטול העיסקה והמחלוקת הינה בשאלה האם על הנתבעת להחזיר לתובעים את מלוא הסכום ששילמו, או שמא היא זכאית לקזז את עלות ההובלה. לצורך ההכרעה במחלוקת זו, שומה עליי להכריע בשאלה האם הריהוט שסופק היה פגום, כטענת התובעים או תקין, כטענת הנתבעת.