ישנה אמירה נוספת שעלתה במחוזותינו: "צריך לשמור על עצמאות בית המשפט העליון". היא נשמעת אצילית, נכון?
אז אחרי שאלי ישי אמר בפה מלא את מה שכולם יודעים ("ללא חילונים אין הכנסות, אין מסים, אין תעשיה") לפני מספר שבועות היה זה תורה של דורית ביניש להגיד בפה מלא את מה שכולם יודעים - בית המשפט העליון אינו מייצג את כלל הקבוצות בחברה הישראלית. או במילותיה שלה: "אכן, ראוי שיתקיים בהרכב שופטי בית המשפט העליון 'שיקוף' של הציבור, אך שיקוף אין משמעו ייצוג".
ניסיתי להתייחס למשפט הזה ברצינות. לא הצלחתי. איך זה עובד בפועל? אם רק קבוצה אחת בחברה מיוצגת, איך בדיוק שאר הקבוצות "משוקפות"? מה, יושבים שלושה שופטים אשכנזים-חילונים-שמאלניים, אחד אחראי "לשקף" את המזרחיים, אחד את הדתיים ואחד את הימניים?
ביניש המשיכה ואמרה כי "הייצוגיות אינה מתאימה לגוף מקצועי מובהק שנועד לתת ביטוי אובייקטיבי ובלתי תלוי לערכיה של החברה כולה". אז עם כל הכבוד לכבוד השופטת, המשפט הזה הוא אובייקטיבית מופרך. ערכים הם דבר סובייקטיבי. ולכל קבוצה באוכלוסיה יש הערכים שלה המהווים את השקפת העולם הסובייקטיבית והייחודית לה. כך שאת הטיעון שלה יש לקרוא באופן הזה: "את המחלוקת - בין השקפות העולם הסובייקטיביות של הקבוצות השונות בחברה - תכריע אחת מהן באופן אובייקטיבי". וזה, מה לעשות, לא ממש הגיוני. על דרך משל: כבודה מציעה שיתכנסו הזאב והכבש, ואז יכריע הזאב -אובייקטיבית כמובן - מי ייטרף על-ידי מי (כאשר לִמשמע הכרעת הדין, על הכבש להגיב ב: "כן, כבוד הזאב").
ובהקשר הזה, ישנה אמירה נוספת שעלתה במחוזותינו: "צריך לשמור על עצמאות בית המשפט העליון". היא נשמעת אצילית, נכון? והיא גם באמת טובה, נכונה ויפה, כשמדובר בבית משפט הדן בעניינים פליליים או אזרחיים. בית משפט כזה עוסק בשאלות אובייקטיביות, של מי אשם ומי זכאי, מי חייב ומי לא. בנושאים אלה באמת לזהותו ולמאפייניו האישיים של השופט לא אמורה להיות השפעה, ויש אכן לוודא כי השופטים יהיו עצמאים מכל השפעה חיצונית בלתי רלוונטית.
אבל מאז עידן אהרן ברק, בית המשפט העליון בישראל בשבתו כבית דין גבוה לצדק מתפקד כבית משפט לחוקה לכל דבר ועניין. ככזה, הוא דן בשאלות הליבה (הסובייקטיביות) של מאפייני החברה בישראל. כמעצב אורחות חייה של החברה, ממה בדיוק אמור בית המשפט העליון להיות עצמאי - מרצון האזרחים החיים בה?
יש לציין כי במקרה הזה דווקא אין בעיה אימננטית באמירה. יש כמה וכמה שיטות משטר כאלו, שבהן המוסדות המעצבים את אורחותיה של החברה זוכים ל"עצמאות" מפני השפעת האזרחים החיים בה. דמוקרטיה היא לא אחת מהן.
הכותב הוא תלמיד תואר ראשון בפסיכולוגיה וממשל.
אין להתפלא על הפסיקות בבית המשפט העליון . הצדק שייך רק לשמאל . אם אפשר לשים מקלות בממשלה הימנית אז עושים זאת .ראו את הפסיקה שהפקידים יחליטו מי יהיה ראש ראשות המיסים והשר הממונה שיצטרך לעבוד איתו יאכל צפרדעים . אחרי מחדל חדש כמו שהיה בשריפה בכרמל השר יצטרך לתת הסברים ויעוף מתפקידו. מחכה שהרוח של אהרון ברק ובייניש תעצר .
של בג"צ לא היית מאפשר לעצמך להוציא מבעד למקלדת את הפוסט הזה. בג"צ גם בתקופתו של ברק וגם אחריה הוא מגינם של המתנחלים ומערכת הביטחון. נכון שיש פסיקות "סמולניות" פה ושם אבל אחרת איך יוכלו לטעון שישראל היא דמוקרטיה ליברלית? בג"ץ הכשיר 99% מההתנחלויות, אם היה "סמולני" לא היה נותן לפשעי המלחמה האלה לקרות. אבל זה, ככל הנראה, לקח שילמד בדרך הקשה.
אילו דעתנו הייתה ניתנת לשברי עובדות ולרסיסי ידיעות היינו אולי חשים כי אנו חיים בשקר וכי ה"עכשיו" ועל פני השטח אין חשיפה של אמיתות האומרות הכול. כוחנו אינו עמנו להתמודד לגילוי החסר וכך התמונה שעליה אנו מביטים ומסתמכים אינה שלמה מהותית ולעתים כדי הטעייה והונאה. חדשות היום-יום אינן כל החדשות ואינן בהכרח לא מטעות ולא מסלפות - את החסר אולי נדע בעוד כמה שנים עת יוסר החסיון וייחשפו מסמכים או תתגלינה עובדות. זקנים חיים בזקנתם על זכרונות עבר ויגלו בזקנתם כי מעשיהם בצעירותם, שבסיסם מידע מסולף ומצגי שוא, הבל הבלים.התרבו השקרים הלבנים, האפורים והשחורים ומילאו וממלאים אפיקי חיינו עד מאוס, עד אבדן טעם חיים. דרך ארוכה לפנינו לתיקון דרכנו.
על זכותך להתנגד לדעתי. מותר לך למחות, לצעוק, לדבר אל מול הקיר. בסופו של דבר אני, בית המשפט העליון, כנציג תנועת מר"צ, לא רואה אותך ממטר.
דמוקרטיה לא בבית ספרינו.
איפה כנסת ישראל לכל הרוחות?
הסיכויים לאיחוד החברה המצרית המזרחית המשוסעת בעזרת כלים מערביים עתה תעמוד בפני המערכת המצרית השאלה הקשורה לשם המדינה, והעובדה שהאיסלאם נעדר ממנו. ייתכן כי שם המדינה יוחלף שוב, והפעם הוא יהיה משהו כמו "מדינת מצרים המוסלמית הערבית"
70 שנה לוועידת "ואנזה" - מה השתנה?
הרבה דברים קרו מאז הוועידה, בשנת 1942, בה התכנסו כמה מבכירי ההנהגה הנאצית כדי לתכנן את ביצוע השמדת יהדות אירופה. הרבה דברים השתנו מאז, אבל השנאה ליהודים ממשיכה לבעבע ולבעור בליבם של שונאי ישראל הישנים והחדשים. אירן וגרורותיה וכן המופתי של ירושלים שנאם בלהט להרוג את כל ה"כופרים" היהודים. אז מה השתנה?