ב-26-27 במרץ 2012 יתקיים בתל אביב אירוע ננו בינלאומי בישראל תחת הכותרת 'כנס ננו-ישראל 2012'. אל הכנס, השלישי בסדרה, צפויים להגיע כ-1,500 משתתפים מהארץ ומהעולם ביניהם חברות מסחריות, אנשי הון סיכון, קרנות פרטיות, משקיעים מוסדיים וארגוניים, מקבלי החלטות בממשל ומדענים וחוקרים מהאקדמיה אשר יתמקדו בחידושים החמים בתחום.
שלושת יושבי הראש של הכנס, פרופ' רשף טנא ממכון ויצמן, מבכירי המדענים בתחום ויו"ר הועדה המדעית של הכנס, רפי קוריאט מבכירי אנשי התעשייה בארץ והאחראי לשיתופי פעולה מסחריים ואקדמיים בועדה הלאומית לננוטכנולוגיה (INNI) ונאוה סברסקי סופר, יועצת בינלאומית בתחום מסחור טכנולוגיה ושותפה מייסדת בפורום הבינלאומי למסחור טכנולוגיות, מהווים איזון מושלם בין האקדמיה, הממשל והתעשייה.
בדומה לתחומים טכנולוגיים אחרים, גם בתחום הננו הקדים המדע הבדיוני את המדע התיאורטי ובמהלך שנים רבות ישבו המדענים באקדמיה פעורי פה מול אקרנים שהציגו ננובוטים רפואיים מטיילים בתוך הגוף האנושי. ובכן, לא עוד. בשנים האחרונות הושקעו כספים רבים בתחום והאקדמיה ביחד עם התעשייה בארץ הצליחו ליישם לא מעט מאותם פיתוחים שנראו על מסך הקולנוע. החל מהזלפת תרופות מבוקרת בהתאמה אישית למאפיינים הביולוגיים של המטופל, דרך חיסול ממוקד של תאים סרטניים ועד גרסה עתידנית של ננובוט רפואי שיחליף כרומוזומים פגומים בגרעין התא. "אם מסתכלים על המדד של חברת המחקר האמריקאית 'לאקס' המודד את כל מדינות העולם על בסיס טכנולוגי ויישומי, ישראל נמצאת בשורה אחת לצד מדינות כמו ארצות הברית, יפן, גרמניה וקוריאה", אומר רפי קוריאט מבכירי התעשייה בארץ.
על פי נתוני ההוועדה הלאומית לננוטכנולוגיה - INNI שנאספו לקראת שבוע הננו בישראל 2012, בחמש השנים שחלפו מאז הוכרז תחום הננו-טכנולוגיה כפרוייקט בעדיפות לאומית רשם הענף הישגים לא מבוטלים. לדברי דן וילנסקי חבר הוועדה, 88 מדענים בעלי שם עולמי מתחומים הקשורים בננו עלו לארץ והתקבלו כחברי פקולטה באוניברסיטאות השונות. גם הצדדים הפיננסיים מרשימים: 101 מיליון דולר הושקעו בחמש השנים האחרונות בציוד בסיסי בנוסף ל-45 מיליון דולר שהושקעו בתשתיות חדשות ובמתקנים. באותן שנים בוצעו 625 שיתופי פעולה בין האקדמיה הישראלית לתעשייה (מקומית וזרה), נרשמו 170 "סיפורי הצלחה" בדמות חברות סטארט-אפ חדשות ופטנטים מורשים ו- 704 פטנטים הוגשו לרישום.
עם תחילת יישום התוכנית הוקמו במסגרת האוניברסיטאות שישה מרכזי ננו ומספר המדענים הזוטרים בתחום (כולל פוסט דוקטורט) עומד על 320. מספר הסטודנטים לדוקטורט עומד על כ800 ומספר הסטודנטים לתואר שני הוא מעל ל900 איש. בשנים הללו פורסמו למעלה מ-6000 מאמרים מדעיים וכ1170 מאמרים מתוכם נבעו משיתוף פעולה בין אוניברסיטאי.
לננוטכנולוגיה יש מגוון מרשים ביותר של שימושים פוטנציאלים. מסמך יסוד שחובר על ידי היזמה הלאומית האמריקאית לננוטכנולוגיה (NNI) כולל רשימה של מגוון תחומים בהם ניתן יהיה למצוא את השפעת המחקרים של היום על ההבטים הטכנולוגים והמדעיים של חיינו בעתיד. כך לדוגמה, ניתן יהיה לעצב חומרים חזקים יותר, קלים יותר, קשים יותר, עם יכולת תיקון עצמית ורמת בטיחות גבוהה.
מנוע סילוני עשוי מגביש יחיד, מזל"טים זערוריים שלא יהיו ניתנים לגילוי או ג'יפ צבאי שיצופה בחומר ננו כאמצעי מיגון בשדה הקרב, הם רק חלק מהיישומים של טכנולוגיה זו. בנוסף, ניתן יהיה לבצע תהליכים ננומטריים הקשורים באיכות סביבה, לבצע טיפולים ודיאגנוסטיקה רפואית, לשמר ולאגור אנרגיה, לבנות ספינות חלל זעירות לטובת מחקר החלל, ליצור חיישנים ביולוגים לגילוי מחלות מדבקות ואיומים ביולוגים ולפתח שלל יישומים בתחומי האלקטרוניקה, האנרגיה ואפילו כאלו הקשורים לביטחון לאומי.
מוצרים רבים המוכרים למרביתנו כבר מכילים רכיבים ננוטכניים. ניתן לציין למשל את כונני התקליטורים שראשי הקריאה שלהם מכילים מערכות ננומטריות המאפשרות קריאה וכתיבה בצפיפות גבוהה בהרבה מזו של הכוננים הקודמים עם ראשים מיקרומטריים או טקסטיל משופר עם התנגדות קטנה יותר למים ורוח המשמש לייצור בגדי ספורטאים מהדור החדש.
"אני מאמין שאנחנו נמצאים על הדרך הנכונה להפוך את ישראל למעצמת ננו-טכנולוגיה מובילה", אומר וילנסקי. "ההישגים של התוכנית מוכיחים שהתשתית המדעית הקיימת באקדמיה מהווה פוטציאל מרשים להקמת תעשיה המבוססת על ננו-טכנולוגיה. כאשר תוכנית לאומית מנוהלת לפי סטנדרטים ניהוליים גבוהים, התוצאה היא שימוש יעיל בכספי ציבור ושיתוף פעולה בין משרדי הממשלה, האקדמיה והתעשיה, שמניב החזר יוצא מן הכלל של ההשקעה". די להזכיר את זכייתו האחרונה של פרופסור דן שכטמן בפרס נובל על גילוי הגבישים הקוואזי מחזוריים כדי להבין את השפעתה של ישראל על התחום.
"במדד ההחזר להשקעה, המצב בארץ די מדהים. אנחנו מגיעים לאותה רמת מימוש טכנולוגי בעשירית מההשקעה במדינות אחרות. כאן באה לידי ביטוי המצויינות של החוקר הישראלי. לדעתי, בננו, המצויינות תבוא לידי ביטוי אפילו יותר כי התחום משלב מדעים מסוגים שונים ומדגיש את הקשרים הבינאישיים בין חוקר לחוקר וזה הצד החזק של הישראלים", אומר קוריאט. לדברי סברסקי סופר, התוכנית הלאומית לוקחת את הנושא לצד היישומי. "בחמש השנים הראשונות התוכנית עזרה למרכזי המחקר למצב את עצמם כמובילים בתחומם בעולם ועכשיו הם צריכים לעבור להעצמת הפרמטרים המסחריים כמו יצירה ורישום של פטנטים".
לדברי טנא, בניגוד למדינות מתקדמות אחרות, שלהן יש את המסגרת של מכונים לאומיים בישראל עושים את זה בלעדיהם. "אין לנו את ה-NIST, את המעבדות הלאומיות באמריקה, הפראונהופר הגרמני, המעבדות הלאומיות של יפן או את ה- CNR של איטליה וה-CNRS של צרפת. לכן, יש לנו בעיה להעביר ידע בשלבים שונים ליישום ולפיכך תוכניות המדען הראשי כמו "קמין", "נופר" "מגנטון" ו"מגנט" הן תוכניות מעולות שסוגרות את הפער הזה במידה רבה. כמובן, אסור לשכוח את ארגון INNI, היוזמה הלאומית למדעי הננו שתורם יותר לרמה האקדמית ומאפשר לאוניברסיטאות לייצר טכנולוגיות שבסופו של דבר יבשילו למוצרים.
בעקבות ה-OECD והתוכנית הארופאית FP7, ישראל מקבלת הזדמנויות בלתי רגילות ליצירת קשרים ומיזמים מדעיים בהם היא לוקחת חלק כשחקן ראשי. בנוסף לכך, המדענים הישראלים יכולים לפנות לקרנות ארופאיות לקבלת מענקים יוקרתיים. זה מצב שתורם רבות לפיתוח של התחום בארץ ומחזק את מעמדה של ישראל בעולם".