סופסוף הגענו לספא, אחרי כמה ימים בהם שגענו את הילדים (וחטפנו על זה בהרבה ניג'וסים). פשוט כל פעם היה משהו אחר… פעם היה יום יפה מדיי, פעם היה כדאי ללכת למקום שהיה בדיוק פתוח, פעם היה כבר מאוחר מדיי ועוד ועוד.
ביום שאחרי בסופ"ש היה אמור להיות שוק פשפשים, דוד ראה מודעה. יצאנו לחפש אותו והגענו לעיירה מקסימה.
דוד מצא מציאות ובעיקר פגשנו את זיגונה שהבטיחה למכור לנו למחרת כסא אופניים לילד, לארז.
לקחנו פרטים וקבענו להפגש למחרת.
כמה הם באמת יודעים?
אוסטריה here we come!