שדרוזים בצפון מתגייסים לצה”ל, פיתה דרוזית היא טעימה.
“הדרוזים בישראל” משולבים בכל מע’ החיים בישראל ושומרים על ייחודם הדתי תרבותי.
במסגרת הטיול נבקר מקומות הקדושים לעדה הדרוזית בכפר יאסיף, ג’וליס , ירכא סיור בסטאות האומנות + א.צהריים , נבי סבלן בחורפיש, חדר ההנצחה לנביה מרעי , הקוסמטיקה של ד”ר דבור.
מאות 14-16 היו יהודים בכפר ב1887 360 דרוזים, בכפר נבקר במרכז רוחני לשייח אמין טריף ואביו טריף טריף – מנהיגים רוחניים הנחשבים ביותר.
1993 אמין אל טריף מת בן 100 אחרי 65 שנות הנהגה, נודע כמשכין שלום וזכה להערצה, 1990 קיבל פרס ישראל, נקבר בביתו בחדר בו גדל.
שייח עלי פארס מהבולטים המיודדים עם משפחת טריף, חכמי דת מלבנון וסוריה היו באים להתייעץ איתם.
זהו המקאם השלישי בחשיבותו.
השייח נולד בירכא ב1704, נהיה ליד הבית שלו קיר אדום.
בגיל 20 התבודד 46 ימים במערה, משפחת טריף דאגה לו למזון, עד שעבר לגור איתם.
לאחר מותו מחלוקת בין ירכא לגוליס על מקום היקברו, בטקס הלוויה ראש העדה ויתר על ההנהגה הרוחנית והעניקה למשפחת טריף מכיוון שטיפלה בשייח עלי פארס.
מאז כבר 250 שנים משפחת טריף מחזיקה בהנהגה רוחנית, הם קבורים ליד עלי פארס.
הנשמות נבראו במס קבוע, אחר כך לבשו צורה וגוף, אחר כך נברא עולם ואחר כך חיות וצמחים, אז דת הייחוד הייתה גלויה לכולם וממנה נוצרו דתות אחרות של 7 הנביאים. גלגול נשמות כמו בגד, מסתיים מתחיל, זכרון גלגולים – סך מצוות נשמרות לשכר ועונש בגלגולים.
ר’ בנימין מתודלה כתב ב1167 “אומה בשם דרזיאן חסרת דת יושבת בהרים הגדולים ואין להם מלך ושופט, הר החרמון גבולם, אומרים נפש היוצאת מגוף תיכנס לגוף ילד, אוהבים ליהודים ואין אדם יכול להילחם עמם”.
על מנת לשמור על בטחונם מתגוררים בדרך כלל בהרים, שביל הבנים יוזמה נהדרת המנציחה את החללים הדרוזים.
במרכז רכס תפן, כפר שני בגודל אחרי דליית אל כרמל, בן 16K+.
ממצאים ביזנטים וצלבניים, היסטוריה נוצרית.
במאה 19 תיעוד לגרעין יהודי ובית כנסת, התושבים גידלו בחקלאות בעל את מיני הארץ – זית תאנה גפן חרוב רימון, איתם גם טבק, תעשיית כוורות ודבש.
אחרי מלחמת 67 שינה אופיו והשתלב בגיאות כלכלית של אחרי המלחמה, נבנו אז מפעלים רבים מפעל המתכת של האחים קדמאני ומתפרת גיבור, מרכז תעסוקה אזורי לגברים ולנשים, הכפר מוביל בתעשייה ומסחר בארץ נחשב מהמתועשים ביותר.
שנות ה60 כשהונחו קווי חשמל ומים, היישוב היה בגרעון וגייס 10 מליון לטובת פיתוח, קודם בנייה אח”כ היתרים ואכן ההצלחה הגיעה, פעלו והשיגו הסכם ממשלתי בו יישובים דרוזים יקבלו תקציב שווה לעיירות פיתוח כמו כרמיאל שהפכה לעיר.
מתקציב 2 מיליון ב92 היום 45 מיליון רק בירכא, דיור 90% חינם למשוחרר.
כיפת יוסף הצדיק, לפי אמונתם קבר יוסף בן יעקב ולפי אמונתנו בשכם.
אנו מזהים פה קבר חושי הארכי – חברו ויועצו של המלך דוד, בימי הביניים פקדו יהודים מכפר יאסיף את הקבר.
מקמים – נקודת ציון, סת’ שרה – אישה חשובה שגייסה מאמינים לאחר שהגבר שנשלח נרצח, פנתה לנשים שהשפיעו על הבעלים ובכך הצליחה.
עכשיו שמים שם נרות. סת’ כינוי לאישה שלא התחתנה, מצנפת היה פעם לבוש מכובד, מצנפת מוענקת על ידי שני חכמי דת והיום רק בסוריה ולבנון יש בעלי מצנפת.
דגל דרוזי – לכל צבע יש נביא וגם סמלים, נכיר אותם בטיול.
יכולות להתקדם בסולם הדת לעוקאל ולהיות שייחיות, שוות לגבר, איסור בריבוי נשים ואישה מתגרשת מקבלת חלק מהירושה.
נשים משכילות אקדמיות עובדות מפרנסות ופער הגבר חייל.
לגבר דרוזי אישה אחת, אסור לו להחזיר את גרושתו או להימצא עמה תחת אותה קורת גג, עד סוף ימיו, לא רשאי להתבודד עם אישה שאינה קרובת משפחה ישירה.
אין מיסיון אין קנאות דתית אבל נישואי תערובת עברה חמורה.
סמטת הנשים – נשים ציירו, האמא הדרוזית, מטפחת וחינה – מסורת מודרניות.
קשת לקיר האדום, בית שייח עלי פארס, אחד מהקדושים המכובדים, בזכותו טריף קיבלו הנהגה, שקע בקיר מתחת לקשת הולכים ומנשקים.
אומן מהידועים בארץ ובעולם משתתף בשחזורים של אתרים ארכאולוגים, סמטאות אמונה ואהבה – האומנים בכפר התבקשו לצייר רוחניות.
חשש מאובדן מסורת ואינטימיות של העבר לעומת ההליכה למערב, מי יעביר חכמה לדורות הבאים? זה מדאיג.
הלב של ימית – סמטאות האמונה, הוא דוגמא ליזמות ויצירתיות, כפר ביקרת ? מיזם נחמד – בואו לבקר.
הכפרים התאימו את עצמם למטייל עצמאי.
כפר דרוזי צפוני בישראל על מורדות הר זבול, 800 מ’, אקלים קריר, חורפש הברקן הסורי/גדילן, בקיץ קוץ יבש ובאביב ירק לסלט, גרסא אחרת מדברת על שבט חרפוש ששלט במרחב מלבנון עד פה לפני 300 שנה.
ביישוב נמצאו שרידים מקראיים מתקופת ההתנחלות והמלוכה. 5500 איש לערך 4 % נוצרים.
עיסוק בחקלאות אריגה ותעשייה זעירה. תצפית – הגליל העליון ורכס הרי מירון, החרמון והרי דרום לבנון.
ממבשרי הדת בשלטונו של אלחאכם באמר אללה.
רביעי בקדושתו מבין חמישה הנביאים וכמו היתר האחרים ברח והסתתר במערה, מוטיב חוזר, לכל כפר יש מערה מקודשת, שם עסק הקדוש בפירוש ספרי הדת.
הפעם המערה בהר זבול, כשבאו רודפיו אירע נס, סכר הוצב בקצה והמים עלו עד לפתח המערה כך שלא נתנו לרודפים מעבר, כך הנביא ניצל והואדי נקרא על שמו – ואדי אל חביס המתבודד.
גם החורשה מקודשת מכיוון שלפי מסורת הנביא תחת צלם לימד תורתו, מכונה “אם הסמרטוטים” בשל הבדים הקשורים, סגולה לכך שבקשה תגיע ליעדה.
מעל המערה הוקם מבנה שהפך למוקד עליה לרגל שנערכת ב10.9.
למה דווקא בתאריך ? מלבד הקורבן, החגים מועדים שרירותיים שיזכו גם הם בימי חופש ממוסדות.
הדת לא טקסית אין פולחן ואין חובה למצוות פומביות, שונה מאוד מאסלאם סוני ושיעי.
שיעור הזכאים לבגרות במגזר הדרוזי כיום הוא הגבוה בישראל – יותר מזה של המגזר היהודי.
אחד האמצעים הפשוטים להעלאת שיעור הזכאים לבגרות הוא הנשרת תלמידים, אך היא נותרה נמוכה בבתי הספר הדרוזים, גם ביחס לממוצע הארצי.
תלמידי המגזר היהודי מובילים כיום את טבלת הזכאות לבגרות רק אם מבודדים מהם את התלמידים החרדים.
ליהודים יש מה ללמוד מהדרוזים? “גם הדרוזים וגם היהודים יכולים ללמוד זה מזה. אנחנו עם אחד”.