1.בפני בקשה לפי סעיף 48 לפקודת התעבורה להורות על ביטולה של פסילה מנהלית בת 30 יום אשר הוטלה על המבקש ביום 6.6.14 בגין עבירה של נהיגת רכב (עגלה) והובלת מטען במשקל כולל של 1800 ק"ג העולה על המשקל המותר של הרכב עסקינן שהוא 750 ק"ג וכן נהיגת רכב כשרישיון הרכב פקע כשנה לפני ביצוע העבירה.
2. המבקש טוען, באמצעות באת כוחו, כי הוא נהג ברכבו של המעביד וכי רכב זה הושבת וכי הוא לא ידע כי קיימת חריגה במשקל הרכב אותו הוא מסיע. עוד ציין כי בדר"כ הוא אינו נוהג על רכב זב אלא מסיע עובדים ובשל הפסילה המנהלית מעסיקו עלול לפטרו מעבודתו.
3. ב"כ המשיבה התנגד לבקשה וטען כי גם נהג שכיר אינו פטור מאחריות בגין עבירה שכזו.
4. בבואו לדון בבקשה מעין זו, אמור בית המשפט לבדוק האם יש בהמשך נהיגתו של המבקש משום פגיעה וסיכון לשלום הציבור, בדיקה המסתמכת הן על עברו התעבורתי של המבקש והן על נסיבות ביצוע העבירה הספציפית, ובלבד שנמצאו ראיות לכאורה לחובתו של המבקש.
5. בבקשה עסקינן אין מחלוקת לגבי קיומן של ראיות לכאורה.
6. באשר למסוכנות, המבקש נוהג משנת 2004 וצבר לחובתו 7 הרשעות קודמות כולן מסוג ברירת משפט וללא עבירה דומה לעבירות נשוא בקשה זו ומכאן שאין לחובתו עבר מכביד בנסיבות.
7. נתתי את דעתי לטענת המבקש כי לא ידע מה המשקל אותו הוא גורר ואולם עיון בחומר החקירה העלה כי הרכב נעצר לאחר שהשוטרים חשדו לפי מראהו כי הוא נושא משקל יתר וכי לאחר שהרכב נלקח לשקילה התברר כי חשדם היה מבוסס.
8. שקלתי את טענותיו של המבקש לרבות הטענות לעניין נסיבותיו האישיות ונסיבות עבודתו אך אלה כשלעצמן אין בהן כדי להוות טעם לביטול הפסילה המנהלית ובמיוחד נוכח העובדה כי המעביד הוא אשר הביא את המבקש למצב בו רישיון הנהיגה שלו נפסל מנהלית.
9. עם זאת ולפנים משורת הדין שוכנעתי בסופו של יום, כי יש מקום לבוא מעט לקראת המבקש ולהקל בצורה מידתית בפסילה המנהלית וזאת מבלי להקל ראש בחומרת העבירה המיוחסת לו והכל על מנת שהפסילה תהיה מידתית ומאוזנת בנסיבות העניין.
10. השורה התחתונה היא, שרישיון הנהיגה יוחזר למבקש ביום 1.7.14.