"תמיד לראות את האור שבוקע מבעד לחלון"
"שתהיה לך שמש בלב"
שמי שהם גבאי, אני משתתפת בתכנית הקשר הרב דורי יחד עם סבתי פנינה לביא. סבתי פנינה נולדה בשנת 1941 לבית זיכל. סבתא סיפרה לי על הוריה.
סבתא שלי מספרת על הוריה: "בביתי תלויה תמונה עתיקה, שצוירה ע"י צייר שוודי מוכר בשם ב. נורדנברג בשנת 1852. התמונה מתארת פרידת האב מבני המשפחה. התמונה הזאת ניתנה לסבתא שלי – רבקה כץ (מאר) שהייתה גרה בגרמניה. היא טיפלה באישה זקנה וערירית בביתה, וכשזו נפטרה הורישה לה את כל רכושה.
"בליל הבדולח", נכנסו פורעים, האספסוף הנאצי, הרסו את הרהיטים, זרקו את הפסנתר לחצר מקומה שלישית בעוד הסבא והסבתא התחבאו אצל השכנים, שהזמינו אותם אליהם. גם בתמונה הם תקעו סכין בגג הבית שבתמונה.
בדרך נס הצליחו הזקנים לצאת למחרת מגרמניה עם שתי מזוודות, אחת לחפצים אישיים ותמונות, ובשנייה את התמונה הזאת, שנדדה איתם לאמריקה לאחר כך לישראל. בדרך זו, הסבא והסבתא שלי הרגישו שניצחו את הגרמנים, בכך שעלו לישראל והצליחו אף להעביר בירושה חפצים אישיים מדור לדור. הסבתא שלי גרה אצלי עד יום מותה והתמונה נשארה אצלי".
"בילדותי לפני כשבעים שנה, קיבלתי מסבתא שלי לב עשוי עץ צבוע באדום ובו חלון פתוח ותריסים בצדו. גם כתובת הייתה מעל, כתוב היה שם בגרמנית: "הב זון אין הרץ" כלומר, "שתהיה לך שמש בלב" (1890). אני שומרת מכל משמר את הלב שתלוי על הקיר מעל מיטתי. גם הפנמתי את המסר שרצה להביע, כלומר, תמיד לראות את האור שבוקע מבעד לחלון וגם לשמוח במה שקיבלתי מהקדוש ברוך הוא.
כעת הגיע הזמן להעביר אותו לדור הבא – לנכדתי, ואני מקווה שתקבל גם היא את העצה שנותן הלב ותעביר בבוא הזמן את הלב מעץ, לנכדתה.
שהם גבאי: אני רוצה לאחל לסבתא שלי בריאות ונחת מהנכדים והנינים, שתזכי לראותם הולכים בדרכך. תודה על המשפחה המדהימה!
סבתא העשירה אותי באוצר מילים מתקופתה: בנדורה – עגבניה , בטטה – תפוח אדמה, ג'ולין – גולות, דוקו אספלה – 5 אבנים מעצמות של עז, פתיליה – גז , פרימוס – אש חזקה, פטפון – מכונה שמסובבת את התקליט, מאזניים שתי כפות, קרטופל זלט – סלט ביצים, גזוז – מיץ תפוזים עם סודה.
סבתא פנינה לביא: "תמיד לראות את האור שבוקע מבעד לחלון וגם לשמוח במה שקיבלתי מהקדוש ברוך הוא."
שהם גבאי: המסר שאני לומדת ממשפט זה – שצריך כל הזמן לראות את הטוב בהכל, לשמוח עם איך שאני , לאהוב את המשפחה המדהימה שלי ולדעת שהכל מאת הקב"ה!