כבישה היא טכנולוגיית ייצור הפועלת באמצעות הזנת יריעת מתכת (Sheet Metal).
והעברתה דרך תהליכים של כיפוף, ניקוב דפיקה, הבלטות (emboss) ותהליכים נוספים. בראשית דרכה, שימשה טכנולוגיית הכבישה לייצורם של חלקי אופניים. כיום, שיטה זו נחשבת למן שיטות העבודה הנפוצות ביותר בתעשיית המתכות הן בארץ והן ברחבי העולם. הכבישה משמשת לייצור מגוון רב של מוצרי מתכת וניתן לראות את השימוש הנעשה בה- בעיקר בענפי התקשורת והמחשבים (לדוגמא, בייצור מארזי מתכת של קופסאות תקשורת, ממירים, מגברים ועוד).
כבישה חמה: עשיית שימוש בפעולות ליבון באש בטמפרטורות שמגיעות עד למאות במעלות - נעשית במקרים בהם ישנה כמות גדולה של מתכות עבות בעלות חוזק רב.
כבישה קרה: הכבישה הנפוצה יותר מבין השניים, נעשית בטמפרטורת החדר- כאשר תהליך הכבישה עצמו- גורם ליצירת טמפרטורת גבוהות מה שמסייע לתהליך הקטנתו של שטח החומר עליו מתבצע התהליך.
יש לציין כי תהליך הכבישה אינו מתבצע אך ורק בתעשיית המתכות; ניתן לפגוש בתהליך זה גם בתחום התחבורה למשל, אשר משתמשים בתהליך הכבישה לצורך הידוק קרקע או בתעשיית הדפוס- שבה התהליך מסייע בהדפסה יעילה.
בתהליכי הכבישה המתקדמים כיום נעשה שימוש בתבניות כבישה פרוגרסיביות (מתקדמות) לייצורם של מוצרי מתכת. היתרונות הבולטים בשימוש בתבניות הפרוגרסיביות הם יעילות, מהירות, עלויות, יכולת התאמה לייצור בסדרות גדולות, צמצום כוח אדם הנדרש לתפעול ותוצר סופי באיכות גבוהה. בזכות התבניות הפרוגרסיביות ניתן לחסוך בזבוז מיותר של חומרי גלם בתהליך הייצור בכבישה.
עלויות הייצור בטכנולוגיית הכבישה נקבעות על ידי מספר תחנות ומספר פעולות אשר מהן מורכב פס הייצור של מוצר מסוים וטכנולוגיה זו מתאימה לתכנונים פשוטים ולנפח ייצור גבוה.