כל הסכרים בליבי נפרצו וגמרתי אומר להשתייך לאנשים הללו. כל שנותר בליבי הוא להתחנן ולבקש שיהיו רחמיו של הבורא על עם קדשו... לסייע בעדי לחזור למוטב.
מאז הצלחתי להשיב גם את אחי, ושנינו כיום שוקדים על אמרות התורה ברוב שעות היום. וכל אימת שיש לנו קושי מסוים – אנו מיד מפזמים 'ויהיו רחמיך מתגוללים על עם קדשך...' במנגינה העריבה שאימצנו עמוק לליבנו.
זאת יש לדעת, כי הניגון היה כל כולו ניגון בלבד, ללא שירה וללא מילים... ניגון על טהרת הנגינה, אי אפשר לנגנו בפה של בשר ודם, אלא אם כן נוטלים מן הפה את הפה'איות, ומן הלשון את הלשונ'יות ומן החיך את החהכ'יות, והניגון עולה מן הלב מערבב מתוכו טיפין טיפין של מוח, כדי שיוכל לעלות בחברותא עם מוחין עילאין, כפי שמוסבר בספרים הקדושים, ואינו מעכב על ידי הפה או הגרון או החיך או השפתיים, כדי שלא לנגוע בגוף גשמי... והוא מצטרף לשירת המלאכים, שכאשר שומעים המלאכים את שירתם של בני אברהם, יצחק ויעקב עולה מכל בית, טהורה כדמעה של ילד, הם נוטלים את השירה בכנפיהם, ומביאים אותה לפני מלך מלכי המלכים הקב"ה, והיתר לא ניתן לכתוב...' [רבי דוד זריצקי].