בעולם החדש, בו אנחנו חיים היום, דינמיות היא שם המשחק. מה שהיה “טרנדי” ומרגש אתמול כבר איבד מקסמו היום והפך ל”חדשות של שלשום”. עד כדי כך מהר מגמות ותהליכים משנים צורה. לא פלא שכולנו, גם ילידי העולם האנלוגי של המאה הקודמת, נדרשים לאמץ יכולות גמישות של נערת גומי בקרקס כדי להתמודד עם שטף האופנות והשינויים.
אל מול סיסמאות שהיו נהוגות בעבר כמו “סוס מנצח לא מחליפים” ו”אין טעם להמציא את הגלגל מחדש”, אימרות שעודדו אותנו לדבוק בהתנהגויות מוכרות ששירתו אותנו בעבר, עומדת תפיסת עולם חדשה שמאמינה בהתבוננות מתמדת, הערכת המצב החדש והתאמת ההתנהגות אליו. שם המשחק הוא גמישות ודינמיות. תפיסת עולם שמעודדת אותנו לשבור את דפוסי המחשבה הקבועים שלנו, להתבונן – ולא רק להסתכל – פנימה והחוצה כל הזמן. חלק מהתוצאה של ההתבוננות התמידית הזאת היא ויתור על דפוסי התנהגות שאינם משרתים אותנו יותר ואימוץ תפיסות והתנהגויות חדשות, שתואמות את המציאות החדשה.
זו לא משימה פשוטה, לעמוד כל יום מחדש, מול עצמי ומול העולם, ולבחון מה קורה שם בחוץ ומה מתאים אצלי בפנים. לתרגל על בסיס קבוע חירות ושחרור מהנחות יסוד עליהן גדלנו. להיזכר במה שחשוב לי באמת כאדם, כעובד, כמנהל. אחרי הכל, כולנו עובדים, עסוקים, מתרוצצים ואיפה בכלל אפשר למצוא את הזמן לעצור ולהתבונן? מתי נצליח לגייס אנרגיה במהלך יום העבודה העמוס לאוורור וארגון מגירות המחשבה, לרגע פנוי מגירויים והסחות דעת, ממיילים ומישיבות, שיאפשר לנו להסתכל שוב על העולם ועל עצמנו בעיניים חדשות כמו ילדים?
חג החירות הוא הזדמנות מצוינת לעצירה שכזאת ולניקוי המגירות הפנימיות והמקצועיות. צילום הוא טכניקה מעולה שמאפשרת לנו את העצירה הזאת, ואת ההתבוננות המשמעותית פנימה והחוצה. כדי להתבונן נכון, עלינו להשקיט לרגע את הסחות הדעת מהסביבה החיצונית והפנימית, את ההתרעות והמיילים, שיחות המסדרון והמחשבות על תהליכים ועובדים בארגון. עלינו לקחת רגע של חופש מגירויים וחירות מהנחות יסוד, לעצור ולהתבונן. ההתבוננות היא דו-כיוונית: מבט פנימה, אל מי שאנחנו באמת מתחת לחליפת המנהל ולנהלי הארגון, אל מה שאנחנו אוהבים בעבודה, אל הדברים שמרגשים אותנו באינטראקציות עם העובדים, אל רגעים ניהוליים מוצלחים שנרצה לזכור, ואז מבט החוצה, אל סביבת הארגון בה אנחנו פועלים, שכוללת – לפני הנהלים, ההגדרות והתבניות, גם צורות, צבעים, אנשים ונוף.
הפריים הניהולי המשמעותי, זה שכשנסתכל עליו גם בעוד שבוע וגם בעוד שנה יזכיר לנו את התחושות והרגשות שחווינו ברגע הלחיצה על הכפתור, הוא זה שמשקף את מי שאנחנו באמת כמנהלים, עמוק בפנים, ואת איך שאנחנו רוצים לבוא לידי ביטוי כמנהלים בסביבה החיצונית.
צילום משמעותי כזה מגביר את המודעות הניהולית העצמית שלנו, מעורר מוטיבציה לשינוי חיובי ועשוי לשפר את האופן שבו אנחנו מגיבים לסביבה הארגונית, אם נשכיל להתבונן בו הרבה וללמוד ממנו. כדי להגיע לשינוי ניהולי אמיתי נדרש שחרור מ”מה שהיה מקובל” ונדרשת זווית ראייה חדשה, דרך עיניים לא מוטות ומוח שפנוי לקבל שינויים. החירות המחשבתית הזאת מתאפשרת, הרבה פעמים, רק בתהליכים עוקפי-קוגניציה, שמאפשרים להגיע לתובנות בדרכים יצירתיות ולא שגרתיות. הרבה פעמים קל לנו יותר, כמנהלים, להשתחרר מתפיסות כובלות דרך פריים שהקפיא רגע בתהליכים הארגוניים, או שראה את הארגון דרך עיני העובד, מאשר בישיבת צוות שבועית, שבה כולנו לפעמים פועלים עדיין לפי “מה שהיה מקובל”.
אז עצרו רגע לצלם פריים של התבוננות אמיתית. עכשיו, בעוד שעה, באמצע הנסיעה לעבודה, או אחרי ישיבת צוות. תעיפו מבט קצר בסביבה שבה אתם עובדים ומכירים. עצמו את העיניים ותתבוננו פנימה, אל המנהל והאדם שתמיד שרציתם להיות. פתחו את העיניים ושוב תסתכלו על אותו פריים, על אותו ארגון, הפעם יחד עם התובנות שעלו מבפנים. יכול להיות שזה יספיק ויכול להיות שיידרש סיבוב של פנים וחוץ, אבל כשתלחצו על האייקון הקטן בסמארטפון שלכם ותשמעו את צליל ה“קליק” המוכר, תדעו שהגעתם לתוצאה שיש בה חלק קטן ממי שאתם כמנהלים. שימו אותה כשומר מסך. תעלו לרשת החברתית. אולי אפילו תדפיסו, כמו פעם, ותנעצו על לוח השעם שבמשרד. הצילום הזה יהיה רגע קטן שהוקפא בזמן של חירות מחשבתית ובכל פעם שאתם מתבוננים בו, הוא יזכיר לכם מי אתם כמנהלים, מה מרגש אתכם בעבודה ואולי אפילו יעלה בכם חיוך.
סדנאות פוטותרפיה למנהלים משלבות לימוד של השפה הצילומית עם תהליך של התבוננות ניהולית פנימה אל עצמי והחוצה אל הסביבה הארגונית שבה אנו פועלים. לאחר תהליך הלימוד, ההתנסות והדיון בסדנא, יוצאים המשתתפים עם תובנות פרקטיות על האופן שבו הם מתבוננים בסביבה ומגיבים אליה, תוך כדי ששיפרו את המיומנות הצילומית שלהם.
הראל סטנטון הוא פוטותרפיסט ארגוני, צלם ״מסע אחר״ ומרצה בינלאומי, המנחה סדנאות פיתוח ארגוני בעזרת כלים מהאימון ומהפוטותרפיה, המתבססות על חוויה חזותית עוקפת קוגניציה.