להקת גג הפח הוקמה בקיבוץ מעברות בשנת 1969 ופעלה עד 1976. לאחר פרישתו של יעקב מהלהקה, נכנס במקומו יאיר דבש (גיטרה מובילה ושירה), וכך גובש הסגנון והסאונד הייחודיים שלה. ''גג הפח'' הייתה חלק בלתי נפרד מהחגים והתרבות של קיבוץ העוגן ומעברות.
מלבד שירים מקוריים שהלחינו ושרו, חברי הלהקה ניגנו גרסאות כיסוי רבות לשירים של להקות מהעולם משנות ה60-70, יחד עם ריקודים סלוניים וריקודי עם. לרוב ניגנה הלהקה לריקודים.
אולפן ההקלטה של קיבוץ העוגן הוקם ע"י להקת "גג הפח" לצרכיה. במשך הזמן התקדם והפך לאחד מאולפני ההקלטות המובילים בארץ.
בשנת 1996 (20 שנה לאחר פירוקה) התאחדו חבריה שהתקבצו מכל קצוות תבל והקליטו את שיר המפגש. ומאז נפגשים פעם בשנה להקלטת שיר חדש.
יאיר נסימוב (בנו של המלחין נסים נסימוב) - תופים.
אלי גרטלר - בס.
יאיר דבש - גיטרה מובילה.
מנולו קליינהאוז - גיטרה מפריעה. ושירה.
"גג הפח" זאת להקה שהתחילה את דרכה במוסד החינוכי "רמות חפר" בקיבוץ מעברות באמצע שנות השישים. חברי הלהקה היו יאיר נסימוב – תופים יעקב מילר –אקורדיון אלי גרטלר – גיטרה ומנולו קליינהאוז גיטרה "מובילה".
בתחילת דרכם לא הייתה קיימת גיטרה חשמלית ( שהייתה מבחינת "הס מלהזכיר" באותם ימים) ולכן הייתה נדרשת רמה מאוד גבוהה של יצירתיות כדי להגביר את הגיטרות ואת זה סיפק יאיר נסימוב שתמיד מצא פיתרון טכנולוגי יצירתי.
בתחילת דרכה נגנה הלהקה רק מנגינות ולאט לאט שולבה הלהקה במסיבות יום שישי של "המוסד". במסיבות אלה זכתה הלהקה להצלחה גדולה בעיקר עקב השינוי העצום והמנוגד למוזיקה שהייתה נהוגה להישמע באותן מסיבות. (במקום ריקודי עם להיטים מהרדיו).
אחרי פעילות של שנה הוחלט ש"חייבים גיטרה חשמלית". מזכירות המוסד הסכימה לרכוש גיטרה בתנאי שהנערים יביאו את הכסף, וכאן התארגן גיוס בקטיף תפוזים שאליו חברו עשרות נערים שיצאו לקטיף ובזיעת אפם קטפו מספיק תפוזים למימון הגיטרה.
בשנת 69 יצאה הלהקה להופעה הראשונה מחוץ לגבולות הקיבוץ ומאז תוך כדי תנועה שיפרה את כלי הנגינה ואת ציוד ההגברה והתחילה להסתובב בכל הקיבוצים בארץ מדן ועד גרופית.
בשנת 1974 אחרי שחברי הלהקה חזרו ממלחמת יום כיפור (היו חצי שנה במילואים) פרש יעקב מילר ובמקומו הגיע יאיר דבש מכפר ויתקין שהפך לגיטריסט המוביל. אופי הלהקה השתנה ולאט לאט התחילו להכתב שירים מקוריים.
בשנת 1976 חדלה הלהקה מהופעות בחתונות ושמשה כתזמורת במפעלים של התנועה כמו "השיר לא תם" שהועלה לאחר המהפך ב-1977. במופע זה חוברו הגופים המוזיקלים של התנועה הקיבוצית כמו הגבעטרון, שלישית המעפיל, חברי התאטרון הקיבוצי ועוד..
הלהקה התפזרה סופית בשנת 1980 ובעצם לא נפגשה לנגינה משותפת עד שנת 1996. בשנה זו הוחלט להיפגש ליום הקלטת שיר אחד באולפן בקיבוץ העוגן ( שהיה מקומם הטבעי מכיוון שהם עזרו בבנייתו 25 שנים קודם לכן). חברי הלהקה התקבצו מכל קצוות תבל להקלטת "שיר המפגש" שנכתב במיוחד לאירוע. מאז אותה שנה הוקלטו עוד כ- 15 שירים שכל שיר נכתב ימים ספורים לפני מועד ההקלטה.ב- 15.9.2011נערכה הופעה שהייתה מבוססת רק על השירים המקוריים של הלהקה שהשיר "לכל אלה שהגיעו" נכתב במיוחד להופעה זו. ב- 15.9.2016 חזרה הלהקה להופעה נוספת והשיר שנכתב במיוחד הוא השיר שסיים את ההופעה ונקרא "בסוף נתגעגע".
כיום הלהקה נוהגת להיפגש אחת לכמה חודשים אך רוח העבר והזיכרונות הופכים כל מפגש כזה להנאה צרופה, והמשפט שמבטא את כל הרגשות נכתב ב"שיר המפגש"