התובע שהגיע לחדר מיון מצויד בהפניה מקופת חולים עקב כאבים באוזן, טען כי נתקל לאחר המתנה ממושכת ביחס פוגעני ומזלזל מצד הרופא במיון, אשר לא הסכים לטפל בו והוביל להחרפת מצבו הבריאותי.
בית משפט השלום בראשון לציון קבע בשבוע שעבר (יום א') כי לא מדובר ברשלנות רפואית, אולם השתכנע כי הרופא הפר את חובתו כלפי התובע לפי חוק זכויות החולה, על כן נדרש לפצותו בסך של 5,000 שקלים בגין עגמת הנפש שהוסבה לו.
במהלך חודש אוקטובר 2012 הגיע התובע מלווה ברעייתו לחדר מיון בבית חולים וולפסון, לצורך טיפול ושאיבות מהאוזן במחלקת אף אוזן גרון. לטענת התובע, כאשר מסר את ההפניה, נתקל ביחס תוקפני ומזלזל מצד הרופא במיון, אשר לא הסכים לבדוק אותו, הטיח בפניו כי רק בבית חולים אפשר לטפל בו ואף זרק עליו את ההפניה לאשפוז.
התובע שהתפתל מכאבים עזים באוזן ובראש, התחנן בפני הרופא וסירב להתפנות, אולם אז הרופא הזעיק את אנשי הביטחון וצעק להם: "תוציאו אותו מפה" לעיני כל החולים והמבקרים. כאשר הגיעו המאבטחים וניסו להוציאו תוך הפעלת כוח, התובע התעלף, איבד את ההכרה ונפל על רצפת חדר המיון.
לאחר זמן מה, התובע התעורר בחדר מיון, כשצינוריות להולכת חמצן מחוברות לו לאף, מבלי שאף אחד מהצוות הרפואי הסביר לו מה קרה. רק בעקבות התערבות בתו של התובע, שאיימה על הצוות להעבירו לבית חולים אחר, הוא קיבל טיפול ראוי ונשלח בסופו של דבר למחלקת אף אוזן גרון.
אשתו של התובע תיארה את חילופי הדברים עם הרופא ותמכה בגרסת בעלה. עוד הוסיפה כי לאחר שנפל, היא חשבה שקיבל התקף לב, אך אף אחד מהרופאים לא עדכן אותה לגבי מצבו ודיווח לאן לקחו אותו. רק אחרי 45 דקות בהן היתה משוכנעת שבעלה מת, היא ראתה את הרופא והאחות מוציאים אותו מחדר צדדי בטיפול נמרץ.
אחות חדר המיון העידה כי התובע איבד את עשתונותיו לאחר שהרופא הודיע כי פנייתו למיון איננה מוצדקת. התובע דפק על דלפק הקבלה, צעק כי הוא סובל מכאבים ודרש בדיקת רופא באופן מיידי. בשלב מסוים ניסה להשליך מסך מחשב על הרופא והקים מהומה רבה. האחות ציינה כי כאשר הגיעו המאבטחים, התובע נשכב בצעקות על הרצפה, התעלף בשל התקף פאניקה ועבר טיפול החייאה.
לאחר שמיעת העדויות, התרשם בית המשפט כי הרופא בחדר מיון לא גילה רגישות למצבו הכאוב והפגיע של התובע, שהגיע מצויד בהפניה מסודרת, וההערות שהשמיע הרופא לא היו במקומן. עוד סבר כי התובע פירש הערות אלה כדחייה של הטיפול בו.
בית המשפט קבע כי על הרופא היה לפעול כדי לקדם את הבדיקה והאבחון בחדר המיון, להציע לחולה משככי כאבים, ולפעול להרגעתו, ובוודאי שהיה עליו להימנע מלהתנצח עמו. עם זאת פסק שאין מדובר ברשלנות רפואית, ויש לייחס אשם תורם לתובע, בכך שתרם להסלמת האירוע בחוסר סבלנות ואיפוק. בנסיבות אלה חויב הרופא לפצות את התובע בסך של 5,000 שקלים, בצירוף הוצאות משפט ושכר טרחת עורך דין בסך של 5,000 שקלים.
אסור לרופא להתנהג ככה, גם אם לדעתו ההפניה למיון אינה מוצדקת, בוודאי אם הוא רואה שהאדם שמולו סובל מכאבים.
מתי רופאים יוכלו לקבל פיצוי על יחס לא נאות מצד מטופלים ?
מעניין מה השופט היה עושה לו היה הפונה מתנהג בבית המשפט כפי שהתנהג במיון.
רק 5 אלף?!
יפעת כהן עורכת דין פלילית בקרית מוצקין רישום קבלן - מתי לבדוק האם הקבלן רשום בפנקס הקבלנים?