עד לפני 15 שנה כינו אותו 'סופה', החלוץ שמלהטט על הדשא בשורות מכבי יבנה ומצליח לסחרר את הגנת היריב, אולם מהר מאוד הבין הרב תומר בן שטרית את ייעודו והתמסר לתורה. כיום, הרב תומר הוא שם נערץ על ידוענים ואנשי ציבור שמבקשים ייעוץ וברכה, מהאיש הצנוע אשר ביכולותיו לאבחן מחלות ובעיות המאפשרות לו לחדור אל נבכי נשמתו של אדם, כאילו מדובר בצילום רדיוגרפי. ראיון בלעדי (פורסם היום גם במקומון סטטוס).
"באו אליי בני זוג בעניין רפואי ואמרתי לאישה שלא כדאי לה לבצע את ההליך מפני שהיא בהריון עם תאומים. הם צחקו עליי. הבעל אמר לי 'אתה כמו כל המרוקאים שהוזים דברים'. לאחר שהיא הלכה לבדיקה בעניין הרפואי, בישרו לה שאי אפשר לטפל בה כיוון שהם רואים הריון עם שני שקים – ומאז הסיפור הזה הבעל לא עוזב אותי…", הרב תומר בן שטרית מספר זאת וצוחק. כמות הסיפורים שהוא זכה לחזות – באלפים. "יש המון סיפורים וישועות, כל הזמן אני רואה ניסים וישועות, ברוך ה'. יום אחד הגיעו אליי זוג לפני לידה שקבעו להם תור לניתוח קיסרי ואמרתי להם שאין ניתוח קיסרי, שאני רואה לידה רגילה. הם מציגים בפניי את כל הצילומים ואני אומר להם 'לכו לבית חולים אחר ותלדו שם' וברוך ה' כך הם עשו והייתה לידה רגילה".
התיאורים והסיפורים אודות הנפלאות שרואה ועושה הרב תומר בן שטרית (39) שגדל והתחנך בעיר יבנה הם רבים ומאחוריו אלפי הצלחות, אך כנראה שאופיו הצנוע אינו מאפשר לו לעשות מהיכולות שלו מסחרה – והוא אינו מקבל קהל באופן קבוע, למרות שמופעל עליו לחץ גדול. הרב בן שטרית ידוע מאוד ברחבי הארץ והעולם, יש שמכנים אותו "הרנטגן מהדרום", אולם הוא מבקש במהלך הריאיון מספר פעמים, "אל תקראו לי כך".
משפחת בן שטרית שעלתה ממרוקו הינה משפחה גדולה ומוכרת, מבוניה של העיר יבנה. הרב תומר ושלושת אחיו נולדו וגדלו בבית מסורתי אשר בנו האם יפה – שדאגה לחינוך הילדים ולבית – ולניסים שדאג לכלכלת המשפחה ועוסק עד היום בחשמל. "ליבנה יש לי חיבור תמידי, גדלתי והתחנכתי בה – ב'גינסבורג', אני אוהב את האנשים מהעיר הצנועה ואין ספק שנעשים בה דברים נפלאים. לשמחתי כל בני המשפחה שלי מתגוררים בעיר המופלאה הזו שמתפתחת יפהפה בשנים האחרונות – ואני שמח על כך".
הרב תומר בן שטרית אינו בן של או בא משושלת של רבנים שגדלו והתחנכו על הזוהר או על התלמוד, אלא ההפך. את השבתות שלו הוא העביר באצטדיוני הכדורגל, עם חלום לככב כמו רביבו או ברקוביץ' בימים הטובים של שנות התשעים המאוחרות. כינו אותה 'סופה', בשל זריזותו כשאייש את תפקיד החלוץ והוא עשה הרבה נחת למאמניו על כר הדשא. לאחר מכן התגייס לצבא ב-869 כתצפיתן.
החרדים לא רוצים להתגייס לצה"ל, יש עליהום גדול בנושא. מה דעתך?
"אני לא נכנס לפוליטיקה. יש צבא ה' ויש צבא ישראל, בסופו של דבר צריך להתפלל גם על החיילים שלנו והחיילים שלנו צריכים לשמור על המתפללים – אז אחד חופף את השני. בכל דבר צריך גם סיעתא דשמיא, אז אני אומר או שתהיה בצבא הזה או שתהיה בצבא הזה, העיקר שלא תזיק בחוץ והלוואי שנרבה באהבת חינם ולא נשקיע את מרצנו בשנאת חינם".
שש שנים אחר כך חל המפנה. ההתחזקות והקרבה לה' יתברך הגיעה מכיוון חברתו, לימים רעייתו ואם שבעת ילדיו אשר איבדה את אמה.
פתאום קם אדם חילוני, כדורגלן שמלהטט על המגרש והופך להיות רב? איך זה קורה?
"החזרה בתשובה תמיד הייתה באוויר, וככל שמתקרבים זה קורה ברוך ה'. המפנה הגדול חל לפני 15 עשרה שנה, כשיצאתי עם אישתי – אמא שלה נפטרה. התחלתי להתחזק, התחלתי יותר להיכנס לעולם התורה, הגעתי לרבנים, שמעתי הרצאות של רבי אלעזר בבאר שבע והבאבא ברוך בנתיבות, הרגשתי שהתורה בוערת בעצמותיי. מאוחר יותר הגעתי לתובנות שעליי למסור נפש לעם ישראל, קרו לי הרבה ניסים, הרבה ישועות, הבה חלומות שחלמתי והתרחשו במציאות, הרבה זימונים מהקדוש ברוך הוא שאני צריך לגשת לעולם התורה וזמן קצר לפני שנישאתי התגבשה ההחלטה ללכת בדרכי הדת, לחבוש מגבעת ולהתמסר".
הרב בן שטרית היה מתייעץ רבות עם הרב אלעזר זצ"ל שהיה נצר למשפחת אבוחצירא, בנו של רבי מאיר אבוחצירא ונכדו של הבאבא סאלי. הוא נחשב על ידי חסידיו למומחה בקבלה מעשית ולבעל סגולות ונרצח על ידי אחד ממבקשי עצתו לפני שמונה שנים. "הרגשתי צורך עז לגשת אליו יממה לפני שהנורא מכל קרה", אומר הרב בן שטרית יבדל"א, "הלכתי אליו להתייעצויות לגבי כמה דברים. אחרי שהרצח המתועב התרחש הייתי בהלם גדול, זו הייתה תחושה מזעזעת וקשה. אני זוכר את היום הזה כאילו התרחש אתמול, לרצוח אחד כמו רבי אלעזר זה היה הלם גדול וחסרונו מורגש מאוד".
הטלפון שלו לא מפסיק לצלצל, הוא מתנצל לא אחת כשהוא עונה ומהעבר השני שומע כיצד זועקים לישועה – ומבטיח לחזור ולטפל בעניין. לא בכדי ידוענים ואנשי ציבור – בהם זמרים – כמו ליאור נרקיס חברו הטוב, חברי כנסת ופוליטיקאים ואפילו בני משפחות פשע פונים אליו יום יום, שעה שעה ומבקשים להתייעץ ולקבל ברכה.
יהיו כאלו שישאלו בוודאי 'אבל מה מיוחד בו?' ואם תציגו בפניו שאלה זו, הוא ישפיל מבט בצניעותו הרבה ויברככם, אולם הרשו לי לשתף את מה ששמעו אזניי ומה שראו עיניי: הרב בן שטרית ניחן ביכולות לאבחן מחלות ובעיות – בטלפון או במבט בעיניים. היכולות הללו מאפשרות לו לחדור את האדם, אל נבכי נשמתו והוא עושה זאת כאילו מדובר בצילום רדיוגרפי. הרב תומר אמנם לא אוהב שמכנים אותו 'הרנטגן' אבל הוא משקף אנשים, מדבר בשטף על אירועים וחושף שמות של הקרובים ביותר, אלו שחיים ואלו שהלכו לעולמם ומסרים שמתקבלים מהם.
ובכל זאת, מאיפה הכוחות שלך?
"הכל מבורא עולם, הראייה היא ראייה רוחנית, אדם שמטהר את המחשבה ואת הגוף שלו כל הזמן זוכה לישועות. הפה של האדם הוא דבר קדוש ואני מאמין בברכות, כמו שבאבא סאלי אמר שאסור לקלל אלא רק לברך – כך שאדם שמקבל ברכות ומאמין בברכות האלה – זה פועל. לכל יהודי יש ניצוץ שיכול להבעיר אותו ובכך להגיע למעשה אבותיו. הקב"ה נוגע בכל אחד, אין אדם שהוא לא נוגע בו, אדם צריך להודות, להלל, על כל דבר שקורה איתו. נכון, כל אחד עובר דברים קשיים, אין אחד שיגיד שהכל טוב, לכל אחד יש את החבילה שלו – אבל צריך להודות על הרעה כשם שמודה על הטובה. כשרואים את הכל לטובה – כבר לא רואים את הקושי. יש אנשים שחושבים שהדמיונות מובילים אותם אבל צריך להיות ריאלי ולדעת שהכל בהשגחת הבורא ולכן יש לשמוח במה שיש ולא להסתכל על הצד השני. תמיד אני אומר לאברכים בכולל שצריך לשפוט לכף זכות – וגם אם אדם מחלל שבת צריך להתפלל עליו לטובה, לא לקלל או לכעוס עליו, כי אף אחד לא יודע מה אותו האדם עובר ויותר מכך – אולי הוא מחזיק את המשפחה שלו, תורם למשפחה שלו, או נותן לאמא שלו את הזכות לקיים את השבת, צריך תמיד לשפוט לכף זכות".
הרב בן שטרית (שהוא גם הרב של בית הכנסת בבית החולים אסותא באשדוד) עומד בראש עמותת "תשובה וישועה", שפעילויותיה כוללות בין היתר כולל לאברכים בבית החולים, מתן סיוע לנזקקים, טיולים לקברות צדיקים, סעודות מצווה ושיעורים ברחבי הארץ, מתן ייעוץ והכוונה והיד נטויה. בסיוע התרומות הוא מצליח לקיים את פעילותה המבורכת של העמותה. סדר היום שלו מתחיל בנץ עם תפילה, לימוד ופעילויות העמותה ומסתיים בשעות הקטנות של הלילה לאחר שהוא עורך פדיונות נפש ותיקונים כפי שהוא מבטיח לציבור שפונה אליו.
הפניות אליו נעשות בעניינים שונים. לדבריו, "אם זה בענייני רפואות, אם זה בענייני פריון, אם זה בעניינים של אנשים שהיו ממש על סף מוות וברוך ה' הרבה תפילות קיימנו עליהם, גם אם זה ב-3 בבוקר. היה בן אדם אחד שהיה במצב קריטי, מורדם ומונשם, הרופאים לא נתנו לו סיכוי לחיות, אבל אנחנו לא מאבדים תקווה על אף אחד – זהו יסוד של תורה, שדוד המלך אומר 'אפילו חרב חדה מונחת על צווארו של אדם אל ימנע עצמו מן הרחמים' – ואני זוכר שכל יום בשעה 3 לפנות בוקר היינו נכנסים אליו לחדר בטיפול נמרץ בתל השומר ומתפללים עליו, בתענית דיבור של שעה. היום, ברוך ה', הבן אדם הוא נס מהלך".
"שכולם יתקרבו לבורא עולם ויתחזקו בתשובה מתוך אהבה ושמחה אחד לשני. המצווה להיות בשמחה היא גדולה מאוד".
"תמיד. אתן את הדוגמא של אדם שרץ לאוטובוס ומפספס אותו, אני אומר לאיש הזה 'אתה רק הקדמת את האוטובוס הבא', הכל עניין של הסתכלות, העיקר לראות חיוך, להיות שמח. השמחה זה הרפואה לכל דבר".