דבר החקיקה המרכזי המסדיר את תחום הירושות והצוואות בישראל הוא חוק הירושה, תשכ"ה-1965, על התיקונים השונים שהוכנסו בו (13 תיקונים, נכון לאמצע שנת 2017). כפי שקורה בתחומי משפט רבים החוק מכתיב את עיקרי הדברים אולם הוא לבדו אינו מספיק ונדרשות תקנות כדי להסדיר עניינים רבים שהפרקטיקה מעוררת צורך לתת להם מענה.
ככל שהדבר נוגע לתחום הירושה, כדי להרחיב את היריעה אל מעבר למה שמוסדר בחוק, מוענקת לשר המשפטים סמכות להתקין תקנות שתוקפן זהה לכל דבר ועניין לסעיפי החוק עצמו. סמכות זו של שר המשפטים מוקנית מכוח סעיפים שונים בחוק הירושה עצמו, בחוק בתי המשפט לענייני משפחה, חוק בתי המשפט ובכפוף לאישור ועדת חוקה, חוק ומשפט של הכנסת. בשנת 1998 נכנסו לתוקפן "תקנות הירושה" המסדירות שורה ארוכה של נושאים מנהליים בעיקרם אולם מהותיים מאוד לכל הדעות.
מטבע הדברים שברבות השנים נערכו תיקונים לתקנות הירושה, סעיפים חדשים נוספו להם, הוראות סעיפים אחרים שונו והיו סעיפים שנמחקו. בסוף שנת 2016 נכנס לתוקפו תיקון המחייב את מי שמגישים בקשה לצו קיום צוואה ליידע לא רק את הזוכים אלא גם מי שאינם יורשים לפי הצוואה אולם היו יורשים לולא הייתה קיימת צוואה תקפה (מצב בו חלוקת העיזבון הייתה מבוצעת לפי הוראות חוק הירושה בדרך של "ירושה עלפי דין").
התיקון הנ"ל לתקנות הירושה בא למנוע מצב בו ניתן צו קיום צוואה כאשר בת/בן הזוג של המוריש ו/או ילדיו אינם כלולים בין היורשים ואינם מודעים לכך שהמוריש הותיר אחריו צוואה לפיה אין הם זוכים לקבל חלק כלשהו בעיזבון.
עד הכנסת התיקון נדרש מגיש בקשה לקבלת צו קיום צוואה למסור הודעה בדבר הגשת הבקשה רק למי שנמנים על הזוכים לפי הצוואה (מי שצפויים לקבל חלק מן העיזבון אם ימצא רשם הירושות שאין כל מניעה להוציא את הצוואה אל הפועל, דהיינו לא נפל בה כל פגם). במצב עניינים כזה ייתכן בהחלט ש"יורשיו הטבעיים" של אדם שהלך לעולמו (מי שנמנים על בני משפחתו הקרובים ביותר) כלל אינם מודעים לכך שהמנוח הותיר אחריו צוואה המנשלת אותם מן החלק בעיזבון אותו היו זוכים לקבל אילו לא היה מותרי אחריו צוואה כזו.
כדי למנוע מצב בעייתי כזה הוכנס התיקון המחייב מסירת הודעה לא רק לזוכים עלפי הצוואה אלה גם למי שאינם מוזכרים בה אך היו נמנים על היורשים אילו לא הייתה צוואה בנמצא כלל. כל עורך דין ירושות הנתקל בצוואה המנשלת יורשים טבעיים מבין שמדובר במצב רגיש.
מסירת הודעה ליורשים טבעיים אשר אינם מנויים על הזוכים לפי צוואה מעניקה להם הזדמנות לבחון האם יש מקום להגיש התנגדות לצוואה. בירור כזה מבעוד מועד בכוחו למנוע סיבוכים מיותרים העלולים לנבוע ממצב בו העניין כולו מתגלה רק לאחר מתן צו קיום צוואה.