בפני בקשה לסילוק על הסף של תביעת התובע.
התובע טוען כי במסגרת תביעה קודמת שהגיש הגיעו הצדדים לפשרה לפיה תשלם הנתבעת לתובע 3,000 ₪ לסילוק תביעתו. אולם תביעה זו לא עסקה בהחזרת מספר הטלפון של התובע אליו ומאז אין הוא יכול לעשות שימוש במספר זה.
על כן הוא תובע נזקים בסך של 33,800 ₪.
הנתבעת טענה כי יש לסלק את התביעה על הסף שכן מכלול היחסים בין הצדדים נדון בתביעה הקודמת ומשהגיעו הצדדים להסכם פשרה, לא יכול התובע לתבוע את הנתבעת יותר אלא בשל עילת תביעה שנולדה לאחר הגשת התביעה הקודמת, והתובע אינו טוען כי מדובר בעניין כזה.
יתרה מכך, טוענת הנתבעת, התובע מבקש כי ינתן צו עשה להשבת מספר הטלפון שלו ותביעה כזו אין מקומה בבית המשפט לתביעות קטנות.
משעיינתי בכתב התביעה בתיק הקודם ובהסכם הפשרה, השתכנעתי כי נושא מספר הטלפון שהיה שייך לתובע לא נדון שם וממילא לא הוכרע. בהסכם הפשרה לא נאמר כי לצדדים לא תהיינה תביעות זה נגד זה אלא כי התובע מוותר על כל תביעה שתהיה לו בקשר לתובענה נושא הסכם הפשרה.
נכון שבכתב התביעה טוען התובע כי "אורנג' אחראית על כול הנזקים שנגרמו לי ויגרמו לי"... בגין העובדה כי מספר הטלפון הנ"ל קיים אצלו שנים וכל חייו מתנהלים באמצעותו ולא ניתן היה ליצור עמו קשר בהעדרו.
אולם בפועל התובע רק תבע "החזר תשלומים שנגבו ממני שלא בצדק ו... הטרטורים, בזבוז זמן ועוגמת נפש".
על כן, אם נדוק פורתא, התובע לא תבע, בתביעה הקודמת, סעד המבוסס על עילת התביעה של שלילת מספר הטלפון שלו ע"י הנתבעת.
באשר לטענה בדבר צו העשה - צודקת התובעת כי אין לבית משפט זה סמכות ליתן סעד כזה, אך התובע לא תובע סעד זה אלא פיצוי כספי בגין הנזקים שנגרמו לו עקב שלילתו של המספר.
עד כמה שהתובע עומד על דרישת סעד בדמות פיצויים כאמור, אין לסלק תביעתו על הסף.
אם, לעומת זאת, מבקש התובע לבקש צו עשה כך שמספר הטלפון שלו יוחזר – יהא עליו לבקש לתקן את כתב התביעה ולהעבירו לבית המשפט המתאים.
הנתבעת תגיש כתב הגנה תוך 15 יום.
הוצאות הבקשה יחולו בהתאם לתוצאות.