גל גדות (או גדו’ כמו שנתקלנו ברבים המבטאים כאן את שמה) היא דוגמה מושלמת לשירות האדיר שכל אחד ואחת מאיתנו, הישראלים בתפוצות, יכול לעשות עבור המדינה. בראיונות הרבים שבהם השתתפה לאורך השנה, ובמיוחד בהופעתה הבלתי נשכחת בתכנית “סאטרדיי נייט לייב” הקפידה גדות ממקום שבתה בקליפורניה לחגוג את זהותה הישראלית ולהפיץ את בשורת הישראליות היפה והמסקרנת. גל, במבטא ישראלי בלתי מתנצל, דיברה שוב ושוב על חומוס וטחינה, שיתפה בשוקולד הפרה ולא שכחה להתגאות ולהפגין את עברה הצבאי כמדריכת ספורט. בקסם אישי ובחוצפה ישראלית עדינה הזמינה גדות את העולם להתאהב בה – ודרכה להתאהב בדמות המדינה אותה היא מייצגת.
אנחנו, הישראלים בתפוצות, לעולם ניתפס בעיני עצמנו – ובדרך כלל גם בעיני הפוגשים אותנו – כנציגי המדינה. מתוך ההתגייסות לתפקיד הופך כל אחד מאיתנו שגריר של רצון טוב כשאנחנו פוגשים דעות קדומות, שגויות, או מוטות. לקראת גיוס הבן נתקלנו במבטים משתתפים בצער – “Does he have to go?”. ניצלנו את ההזדמנות לענות בגאווה – “הוא דווקא מחכה בקוצר רוח לגיוס”, ואז להמשיך ולתאר את הצבא ואת ההזדמנות שהוא מעניק למשרתים בו.
לא חסרות הזדמנויות לישראלים ברילוקיישן לקדם דימוי חיובי של ישראל. אחת הפופולריות היא הגלובל פיקניק – אירוע שנתי בבתי הספר הבינלאומיים שבו חולקים התלמידים את המסורות הקולינריות של מדינתם. כותרת האירוע משתנה מבית ספר לבית ספר, אך תמונות מרחבי העולם מציגות כולן שולחנות בצבעי כחול לבן עם שפע מטעמים בסגנון ישראלי. בדוכן הישראלי יזכו האורחים להסבר מדוקדק על תהליך ההרתחה של הקפה השחור, הדגמת קיצוץ סלט דק דק, הוראות הכנת חומוס וטיפים על טחינה כמזון בריאות אולטמטיבי. האווירה המיוחדת שמאפיינת את השולחנות הישראליים, ההווי העליז והרועש וההתגייסות הנלהבת של צוותי ההורים הופכים אותם בכל מדינה לאטרקציה מרכזית ואת מאות הפלאפלים המחולקים בהם לפריט מבוקש המחוסל במהרה.
השנה זכתה ההסברה הא־פורמלית הזאת להכרה ממוסדת: לראשונה נערך בירושלים כנס “מנהיגות ישראלית בתפוצות”. לראשונה מאז היווסדו התקיים הכנס בין כתלי משרד החוץ, ומנהיגי הקהילות הישראלים שהשתתפו בו הוזמנו לכנסת ולמשכן הנשיא. החיבוק החם שלו זכו משתתפי הכנס משמעותו הכרה רשמית מצד הממסד הישראלי בנכס ההסברתי של הישראלים בתפוצות ובחשיבות שימור הקשר עמם. בכנס, בירך הנשיא רובי ריבלין את מנהיגי הקהילות וציין שהוא מצפה מהישראלים לשמש גשר בין מדינת ישראל לעם היהודי בתפוצות.
על מנת להיענות לציפייה זו, ובמטרה לאפשר לנו הישראלים בניכר לעשות משהו טוב עבור המדינה, יזמה איילת ממו שי, ישראלית המתגוררת בגיברלטר את יום הרילוקיישן הישראלי. מועד המאפשר לנו להביא את המעשים הטובים, הפטריוטיות, הציונות ואהבת הארץ לראש סדר היום הציבורי, בישראל ובעולם. בשנים קודמות כלל יום הרילוקיישן המתקיים ב־18 במרץ, יוזמות מיוחדות שהקיפו מעל ארבעים מדינות וביניהן פתיחת ספרייה בעברית באוסטרליה, ערב שירה בציבור שהכנסותיו תרומה לצה”ל באנגליה, סיור מודרך ברובע היהודי בסרגוסה שבספרד, איסוף מזון וכסף על ידי ישראלים בטורונטו עבור בנק המזון היהודי ופעולות הסברה על ישראל בבתי ספר לא יהודים במקסיקו.
גם השנה הוזמנו ישראלים מכל קצוות הגלובוס לציין את יום הרילוקיישן הישראלי בסביבת מגוריהם עם חבריהם ומשפחתם. הסברה למען ישראל, שעת סיפור בעברית, אימוץ חייל בודד או ניצול שואה, לימוד עברית, או פעילות משותפת עם הקהילה המקומית, כל אלה רעיונות לפעילות מבורכת שתתרום לקשר לישראל ולקידום דמותה החיובית של ארצנו. ולנו, היושבים באסיה לא נותר אלא לסיים בקריאה – ומה אתם תעשו ביום הרילוקיישן הישראלי למען המדינה?