1.בפניי בקשה חוזרת של התובעים למחיקת כתב ההגנה מטעם הנתבעים 2 ו- 3 בשל אי ציות לצו שיפוטי, מכוח תקנה 122 לתקנות סדר הדין האזרחי, תשמ"ד-1984.
2.בבקשה נטען, כי היא מוגשת לאחר שהנתבעים 2 ו- 3 לא קיימו בפעם השלישית את צו בית המשפט ולא המציאו להם תצהיר גילוי מסמכים ספציפיים מטעמם.
3.בבקשה פורטה השתלשלות העובדתית המתייחסת לדרישה להמצאת תצהיר גילוי מסמכים ספציפיים אשר תחילתה בדרישה שנשלחה ביום 11.12.2008.
4.התובעים טוענים, כי למרות שלושה צווי בית משפט מהתאריכים 01.12.2008, 16.02.2009 ו- 28.05.2010, לא הומצא תצהיר גילוי מסמכים ספציפיים.
5.ב"כ הנתבעים 2 ו- 3 טוען בתגובתו, כי בעקבות פיטוריו של הנתבע 3 מהנתבעת 2 אין בידיו כל מסמך הנוגע לתביעה הנדונה וכל ניסיונותיו להשיג את המסמכים המבוקשים העלו חרס, מכיוון שנאסרה עליו הכניסה למקום העבודה ונחסמה בפניו הגישה למסמכים בכלל ולמסמכים רלוונטיים לתביעה בפרט. לתגובה, צורף תצהירו של הנתבע 3 התומך בכל האמור בה.
6.באשר לנתבעת 2, הגיש ב"כ הנתבעים בקשה לשחררו מייצוגה בתיק דנן, מכיוון שלשיטתו בעקבות פיטוריו של הנתבע 3 מהנתבעת 2 נוצר ניגוד אינטרסים בייצוגם של שני הנתבעים יחדיו. לבקשה זו צורפה עמדת הנתבעת 2, אשר הביעה הסכמה לשחרורו של עו"ד מצלאוי.
7.בתשובה לתגובה טענו התובעים, כי לא ניתן כל הסבר למחדלה של הנתבעת 2 להמציא גילוי מסמכים ספציפיים. עוד לא נטען בתגובה, כי עו"ד מצלאוי פנה אל הנתבעת 2 בכדי שתקיים את הצו ואף לא נטען כי לא זכה לשיתוף פעולה מצידה.
8.להשלמת התמונה העובדתית יצוין, כי בשלב מסוים הודיע עו"ד מצלאוי על הפסקת ייצוגה של הנתבעת 2 בתביעה הנדונה, לאחר מכן חזר לייצגה וכעת הוא מבקש להשתחרר מייצוגה פעם שנייה. בהקשר זה, נעתרתי לבקשת עו"ד מצלאוי והוריתי על שחרורו מייצוג הנתבעת 2.
9.מה דינו של בעל דין אשר אינו מציית לצו גילוי מסמכים?
הכללים בעניין זה קבועים בתקנה 122 לתקנות סד"א. בעל דין שאינו מקיים צו גילוי מסמכים – ימחק כתב טענותיו. אם הוא התובע – תמחק התביעה ואם הוא הנתבע – תמחק ההגנה. במקרה האחרון הסנקציה חמורה במיוחד, שכן משמעותה היא מתן פסק דין כנגד הנתבע שלא התגונן. הסעד של מחיקת כתב הגנה בשל אי ציות לצווי גילוי מסמכים הינו סעד חמור ויש להחילו רק במקרים קיצוניים ויוצאי דופן. מכיוון שמדובר כאמור בסנקציה חריפה, בית המשפט נוהג בסלחנות כלפי בעל הדין המפר. כל עוד קיימת אפשרות שההפרה תתוקן עליו להימנע ממחיקת כתב הטענות. הפסיקה קבעה בסדרה של פסקי דין, כי השימוש בתקנה 122 לתקנות סד"א ייעשה רק במקרים חמורים של סירוב זדוני או זלזול בוטה וחמור (ראה: ע"א 2271/90 גמבו חברה לבניין ומסחר בע"מ נ' אביב מרדכי ואח', פ"ד מו (3) 793).
10.באשר לנתבע 3, אינני סבורה כי מדובר בנתבע המזלזל באופן בוטה וחמור בצווי בית המשפט. התרשמותי היא, כי הנתבע דכאן, שיתף פעולה עם הליכים המקדמיים ופעל ככל שניתן כדי להמציא את גילוי המסמכים הספציפיים. טיעוני התובעים בדבר חמקנות אינם עולים בקנה אחד עם התנהלות הנתבע 3 אשר עשה לגילוי ומסר עיון חלקי, כאמור במכתביו של עו"ד מצלאוי מהתאריכים 03.02.2009 ו- 25.02.2009. העובדה שלא כל תג ותג שביקשו התובעים נמסר להם, עדיין אינה הופכת את הנתבע 3 למפר סדרתי שדינו מחיקת כתב ההגנה.
אין לשכוח, כי אף שהליך גילוי המסמכים הוא חשוב וראוי, עדיין אין לראות בו תחליף למשפט גופו. על התובעים לפעול להוכיח את תביעתם על פי הראיות שבידיהם. נטל הראיה המקורי מוטל על שכם התובעים, בהיותם "המוציא מחברו עליו הראיה".
"יש לזכור כי הליכי הגילוי והעיון מקומם בשלב המקדמי-המכין, שהרי הם הפרוזדור בדרך לטרקלין המשפט. על מנת שהליכים אלו לא יתמשכו מעבר לנדרש, לא יהיו כרוכים בהוצאות מיותרות ולא יפגעו ביעילות הדיונית, הוטלו מגבלות מסוימות על היקף תחולתם".
"אין מקום לדרוש מן הצדדים לדיון לחשוף מסמכים אשר אינם נמצאים בחזקתם או בשליטתם (תקנות 112 ו- 113 ; רע"א 4255/98 ה.ל.ס. בע"מ נ' כור מתכת בע"מ).
11.באשר לנתבעת 2, קיימת אי-בהירות ביחס לייצוג המשפטי שהוענק לה ע"י עו"ד מצלאוי, אשר ביקש להשתחרר מייצוגה של הנתבעת 2 , חזר בשנית לייצגה ולבסוף ביקש להתפטר מייצוגה פעם שנייה. כן לא ברור מתגובת עו"ד מצלאוי, אשר הוגשה מטעם הנתבע 3 ובשמו בלבד, באם יידע את הנתבעת 2 אודות החובה להמציא גילוי מסמכים ספציפיים, אם לאו. אי-לזאת, אני נמנעת, בשלב זה, ממחיקת כתב ההגנה של הנתבעת 2 ונותנת לה הזדמנות אחרונה להמציא לב"כ התובעים גילוי מסמכים ספציפיים, וזאת בתוך 30 יום מהיום.
12. לסיום אעיר, כי הצדדים בתיק דנן הקדישו די והותר זמן לסוגיות המקדמיות. דומה, כי הגיעה השעה לנטוש את הפרוצדורה ולקיים דיון לגופו של עניין.
13.אני קובעת ישיבת ק"מ ליום 22.09.2011 שעה 11:00.
14.בישיבה זו ייקבעו מועדים להגשת תצהירי עדות ראשית ויינתנו הנחיות באשר להמשך ההליכים בתיק.