ש: האם לומר את התפילה לשלום המדינה גם כאשר המדינה עושה דברים לא טובים, כיוון שכתוב "ושלח אורך ואמתך לראשיה, שריה ויועציה ותקנם בעצה טובה מלפניך"?
ת: אם הראשים, השרים והיועצים הולכים בדרך לא טובה יש לומר פעמיים תפילה לשלום המדינה. עוד יותר יש לתת להם עצה טובה ולהאיר עיניהם, הרי בינתיים הם אלו המנהיגים את המדינה. אם לא נאמר את התפילה לשלום המדינה זה אינו אומר שהם יתחלפו.
משל למה הדבר דומה: אני נוסע במטוס והמטוס אינו נוסע טוב. עורכים בדיקה ומגלים שזה בשל שהטייס אינו יודע לטוס. מה אתה מציע? לשבת ליד הטייס לקלל אותו ולגדף אותו? ודאי שהמטוס יתרסק במהרה. אלא אדרבה, יש לומר: חזק ואמץ, הזהר פה. הצע לו כוס תה, וכו'. כרגע - הוא הנהג. אין ברירה בעניין זה. כיוון שכעת אחד מנהיג את המדינה – בין אם הוא מתאים לכך או לאו – יש להתפלל שהוא יתפקד כמה שאפשר יותר טוב.
שמעתי מילתא דבדיחותא: אדם התפלל בבית כנסת ואמר את התפילה לשלום המדינה במבטא אשכנזי. במקום להגיד "ותקנם בעצה טובה מלפניך" אמר "וסכנם בעצה טובה מלפניך". כלומר, המנהיגים גורמים לסכנות. לאחר מכן, במקום לומר "כל יושבי תבל ארצך" אמרו "כל יושבי סבל ארצך"... גם אם הם מסכנים וגם אם יש סבל בארץ, נכון לעכשיו הם פה. לכן אנחנו נצרכים לחזק אותם, לאמץ אותם ולהתפלל בעבורם.
ש: שמעתי שיש רבנים לאומיים-דתיים שפסקו לא לומר את התפלה לשלום המדינה?
ת: אולי. מעוט זניח (ע' ראש הממשלה 128-127).
ש: האם לקום לתפלה לשלום המדינה? אני ספרדי ואיני קם לקדיש, שהוא יותר חשוב?
ת: הכל כפי מנהג המקום. לגופו של עניין, אין קמים לשמע שהוא יותר חשוב מברוך שאמר.
ש: אני גר בחוץ לארץ, האם עליי לומר את התפילה לשלום המדינה שם: הנותן תשועה למלכים?
ת: כן. דרשו את שלום העיר. ירמיהו כט ז. הוי מתפלל בשלומה של מלכות. אבות ג ב (עיין שו"ת י"ד משה עמ' צט, רצז).