דף הבית > נשיות וטהרה > על רוחניות בזוגיות > "חָצְבָה עַמּוּדֶיהָ שִׁבְעָה"
"חָצְבָה עַמּוּדֶיהָ שִׁבְעָה"
משלי, ט, א "חָכְמוֹת, בָּנְתָה בֵיתָהּ; חָצְבָה עַמּוּדֶיהָ שִׁבְעָה".
משלי, יד, א "חַכְמוֹת נָשִׁים, בָּנְתָה בֵיתָהּ; וְאִוֶּלֶת, בְּיָדֶיהָ תֶהֶרְסֶנּוּ".
רש"י מדגיש את החכמה שבנשים, אשר הן בונות את הבית הפיזי והרוחני.
מתוך הקירבה הלשונית של הפסוקים, נלמד כי גם הפסוק בפרק ט' מוסב על חכמות הנשים והעמודים שייכים אליה ולא אל הבית..
זמן 'הפסק טהרה' נערך סמוך לשקיעה. עת דימדומים . כאן מתחילה עבודת ההפרדות . הזיכוכים. ההבדלות. בקביעת גבולות בין חושך לאור בין טומאה לסדר אלוקי שסופו טהרה.
תאור האשה המתקינה את הארוחה ועורכת שולחנה, בהמשך הפסוק בפרק ט: "חָכְמוֹת .. טָבְחָה טִבְחָהּ מָסְכָה יֵינָהּ אַף עָרְכָה שֻׁלְחָנָהּ. שָׁלְחָה נַעֲרֹתֶיהָ תִקְרָא עַל גַּפֵּי מְרֹמֵי קָרֶת. מִי פֶתִי יָסֻר הֵנָּה חֲסַר לֵב אָמְרָה לּוֹ: לְכוּ לַחֲמוּ בְלַחֲמִי וּשְׁתוּ בְּיַיִן מָסָכְתִּי", מרמז לאשה המכינה עצמה לקראת בעלה.
הפסוקים מתארים את "חכמות" עליהן בנתה את ביתה כעל שבעה עמודים והיא שולחת נערותיה כלפי מעלה למרום, תוך כדי קריאה .
ו"ַיְהִי, בַּיּוֹם הַשְּׁמִינִי, קָרָא מֹשֶׁה.."
מקשר את המדרשים זה לזה ומסביר שתכלית החכמות "שהאדם צריך לחבר כל דבר לשורשו, וזה קריאת השמות כשהבניין מתחבר אל השורש. וזה "ביום השמיני קרא ".
המספר 7 מסמל את הקדושה שבתוך הטבע ו"מורה על מדרגות הבלתי גשמי אשר הוא בגשמי... כי כאשר יש שבעה יש כאן חיבור הקודש אל הגשמי" ( דרך החיים, פ"ה משנה ט"ו).." בדומה לשבת, לחודש השביעי, השנה השביעית וכו' ומכאן שנאמר: " כל השביעין חביבין" ( ויקרא רבה, כט).
המספר 8 לעומתו, מסמל את הקדושה שמעל לטבע.( בדומה לברית מילה, חנוכה, 8 פס' בכל אות במזמור קיט, " תורת ה' תמימה" – התורה מופיעה בפס' 8 בתהלים יט וכו' ).
"ודבר זה מבואר במקומות הרבה שמצוות התורה הם יותר במדרגה ובמעלה מן הטבע... כי הנהגת הטבע נברא בשבעת ימי בראשית ואילו התורה היא על הטבע והיא מדרגה שמינית..."( תפארת ישראל, פ"ב).
גם האשה עושה את ההכנות לטבילה משך שבעה ימים, כשהמטרה היא ''עריכת השולחן'' בינה לבין אשה.
בהגיע ליל היום השמיני, היא מתקדשת. בחיבור נפלא היא מתחברת אל מעבר לעולם הטבע הבא לידי ביטוי במספר 7. היא מתמזגת עם המים, התמזגות מוחלטת שלה עם הבריאה. בדומה לעובר במעי אמו – נקי מכל חטא, כל ישותו הרוחנית תלויה בין ארץ לשמים. בו בעת היא מתחברת אל הקדושה שמעל לטבע הבאה לידי ביטוי בליל שמיני ומקבלת נשמה יתירה המסוגלת בכוונתה הקדושה להוריד נשמות קדושות ארצה.