שערורייה שמסעירה בימים אלה את הביצה ההוליוודית: מיהו אבי התינוק שברחמה של ג'נוארי ג'ונס? כך, במחי שכחת גלולה אחת קטנה, או אולי בכוונה, הפכה כוכבת "מד מן"
שבו מככבת ג'נוארי כמוטנטית לוהטת. האיש הזה, לפי שמועות, נשוי למישהי אחרת, וזו הסיבה שמיס ג'ונס מסרבת לחשוף את זהותו.
אבל ג'נוארי מנסה להגיב בהומור על כל הרכילויות עליה. לפני כמה חודשים למשל, היא נתפסה על ידי צלם פפראצי ב־10:00 בבוקר כשהיא נכנסת לביתה בשמלה שלבשה ערב לפני כן באיזה נשף צדקה. מדורי הרכילות צעקו שהיה לה סטוץ באותו לילה, אבל היא טוענת שהיא בכלל ישנה אצל חברה. "החברה שלי ראתה את התמונה הזאת, התקשרה אליי וצחקה, 'את מי זיינת אתמול בלילה?' והיא ידעה שהייתי אצלה", היא מספרת בגיליון החדש של מגזין "אלור". "הלוואי והחיים שלי היו כל כך מלאי סקנדלים כמו שמתארים אותם. כאילו שבאמת אפשר לצאת מנשף צדקה לסטוץ ארעי. אני מרגישה שמדורי הרכילות עוקבים אחריי כמו שהורים שמרנים עוקבים אחרי בת העשרה שלהם".
עד שהוא העליב אותה ואמר לה שהיא לא יודעת לשחק. "הוא בכלל לא תמך בי בעניין המשחק", סיפרה בעבר בראיון. "הוא אמר שאני פשוט לא טובה בזה". והוא לא היחיד שחושב ככה. אחד מיוצרי "אבודים", דיימון לינדלוף, כתב לאחרונה בטוויטר שלאמה פרוסט, דמותה של ג'נוארי ב־"X־מן" החדש, יש שלושה כוחות מוטנטיים: כוחות טלפתיים, יכולת להפוך ליהלום, ואחרון חביב, יכולות משחק גרועות.
זאק גליפיאנקיס ("בדרך לחתונה עוצרים בווגאס"), שאמר בראיון למגזין "שורטליסט": "ראיתי אותה במסיבה, לא פגשתי אותה לפני. היא אמרה לי, 'בוא שב לידי', דיברה איזה עשר דקות ואז אמרה לי, 'אני חושבת שזה הזמן שלך ללכת עכשיו'. עניתי לה 'ג'נוארי, את שחקנית בסדרת טלוויזיה. אנשים ישכחו אותך בעוד כמה שנים, אז פאקינג תהיי נחמדה'. אחרי זה היא אמרה בראיון שאני אחד האנשים הכי מצחיקים שהיא מכירה. זה מצחיק?".
שנתיים אחרי מערכת היחסים עם אשטון פגשה ג'ונס את ג'ים קארי. השניים יצאו במשך תקופה, עד שקארי גילה שהיא יוצאת במקביל גם עם היורש העשיר ברנדון דייוויס (סוג של פריס הילטון הגברי), וזרק אותה. אחר כך היה לה רומן קצר עם השחקן שון ווילאם סקוט, אותו פגשה על סט הסרט "אמריקן פאי: החתונה". בשנה שעברה היא הספיקה לעבור על אדריאן ברודי וג'רמי פיבן ("הפמליה"), ואיפשהו באמצע היא גם יצאה עם טומי אלאסטרה, אושיית מסיבות בביצה של לוס אנג'לס.
"אין לי טיפוס ספציפי של גברים", נוהגת ג'נוארי לומר, "אני ממשיכה לנסות ולראות איך זה יוצא". אולי בגלל זה מערכות יחסים ארוכות לא ממש היו לה. היחיד שהצליח להחזיק אותה לאורך זמן היה כוכב הקאנטרי ג'וש גרובן, שניהל איתה מערכת יחסים של כמעט שלוש שנים. "יש לי בעיה עם מחויבות", היא תירצה בראיון טלוויזיוני לתוכנית "Extra!" קצת לפני שנודע על ההריון. "חוץ מהעובדה שאני חיה על מזוודות בגלל העבודה שלי, אני אף פעם לא נמצאת באותו מקום לאורך זמן. אני כמו המלכה אליזבת, בסוף אתחתן עם עצמי".
"כשיוצאים עם מישהו מהתעשייה, אחד מהשניים תמיד מקריב חלק מהקריירה", אמרה בראיון למגזין "אלור". "אבל מצד שני קשה לי לראות את עצמי יוצאת עם מישהו שהוא לא מהתעשייה, כי אז איך הוא יבין כשאני אומרת לו, 'מותק, אני צריכה לצאת מהבית לשלושה חודשים ולנשק גברים אחרים בזמן שאתה תישאר פה'?".
ג'ונס נולדה להורים היפים בדרום דקוטה, ארצות הברית, שקראו לה על שם ג'נוארי וויין, דמות באחד מספרי הטראש של הרומן הרומנטי. כנראה בגלל שמשפחתה מגיעה מהמעמד הבינוני (אמא מוכרת ציוד ספורט ואבא תזונאי ומאמן), יצאה ג'ונס לעבוד כבר בגיל צעיר כדי לעזור בפרנסה. בגיל 14 היא ושתי אחיותיה הקטנות כבר עבדו בגלידרייה, ובגיל 18, אחרי שסיימה את הלימודים, עברה לניו יורק כדי לנסות קריירת דוגמנות. "רציתי לנסוע כבר בגיל 16 אבל ההורים שלי הכריחו אותי להישאר עד שאסיים תיכון", סיפרה בראיון למגזין "Hello!" הבריטי. "אז כשהיתה לי ההזדמנות פשוט קפצתי עליה ועברתי לניו יורק. הסיבה העיקרית שעשיתי את זה היתה כדי לראות עולם. אף פעם לא יצאתי מהמדינה שלי באמריקה ונורא רציתי להכיר אנשים ולראות צורות חיים אחרות". עם מראה כמו שלה, לא מפתיע שעניין הדוגמנות הלך לה די בקלות. "בהתחלה עבדתי רק כדי לשלם שכר דירה", ג'ונס מספרת, "אבל תוך זמן קצר התחלתי ללכת לאודישנים לפרסומות טלוויזיה". החלטורה הכי גדולה שלה כדוגמנית היתה כשמצאה את עצמה עם חוזה ועבודה באברקרומבי אנד פיץ' לצד אשטון קוצ'ר (אז עוד אנונימי). באותה תקופה הם גם התחילו לצאת. "באותו זמן ממש לא היתה לי תשוקה לעבודה שלי", סיפרה ל"סאנדיי טלגרף". "זה לא שביקשו ממני לא לאכול, או שירדתי במשקל - פשוט לא לקחתי את הדוגמנות אף פעם ברצינות, מתברר".
את הקרדיט להפיכתה לשחקנית נותנת ג'נוארי לסולן להקת הדורז, ג'ים מוריסון, ומספרת שהכל התחיל ביום שבו ביקרה בקבר שלו, בעת שהותה בפריז לצורך עבודת דוגמנות. "חשבתי לעצמי, 'אלוהים, אני אומללה. אני שונאת לדגמן'. כשחזרתי לניו יורק הסוכנת שלי אמרה לי שאני חייבת לה 20 אלף דולר, אז החלטתי לעזוב ולעבור ללוס אנג'לס. פשוט התחלתי ללכת לאודישנים למשחק בלי שום הכנה מוקדמת".
בשלהי שנת 2000 עברה לגור באל.איי, והחלה לרוץ מאודישן לאודישן, כאשר הבויפרנד, קוצ'ר, כבר היה במרכז הפריים טיים באמריקה עם "מופע שנות ה־70", בזמן שהיא סופגת אכזבה אחר אכזבה. "כשהגעתי ללוס אנג'לס הגעתי לאיזו מלהקת שהיתה פשוט אכזרית אליי. היא אמרה לי שאני נראית מוזר ושיש לי עין אחת שנראית פסיכית. אחר כך היא התקשרה לסוכנת שלי מניו יורק ואמרה לה שהעור שלי ירוק, ועוד כל מיני דברים נוראיים כאלה. אם לא היה לי את הרקע של הדוגמנות הייתי פורשת באותו רגע, אבל במקום זה אמרתי לעצמי 'הכל בסדר, בפעם הבאה ילך לי יותר טוב', וזה מה שקרה בסוף".
אחרי ששיחקה בכמה סרטי טלוויזיה כושלים החלה ג'נוארי לקבל תפקידים קטנים בסרטי קולנוע כמו "בנדיטס" (עם ברוס וויליס), "סדנה לעצבים" (עם אדם סנדלר וג'ק ניקולסון) ו"אהבה זה כל הסיפור" (עם יו גרנט). אחר כך ניסתה לחדור לעולם הטלוויזיה ועשתה כמה תפקידים קטנים בסדרות זניחות, עד שב־2007 הגיעה ההצלחה.
את חשיפתה לעולם והפיכתה לשחקנית מבוקשת חייבת ג'נוארי לסדרה "מד מן", שם היא מגלמת את בטי דרייפר, אשתו (כיום לשעבר) של דון. "מד מן", שתתחיל עונה חמישית בתחילת 2012, היא אחת הדרמות המדוברות בטלוויזיה כיום, בעיקר בקרב התעשייה והמבקרים, וג'נוארי ג'ונס, כמו שאר השחקנים של הסדרה, השתזפה באור הזרקורים התקשורתי שהסדרה זוכה לו. על משחקה כבטי דרייפר, אחת הדמויות המורכבות והמעניינות ביותר בסדרה, היא דווקא זכתה להערכה רבה (ומועמדות לאמי). "אם יש מישהו שאני צריכה להודות לו על כך, זה אשטון קוצ'ר", אמרה למגזין "GQ". "כשמישהו אומר לי שאני לא מספיק טובה במשהו, זה מחדיר בי יותר מוטיבציה".
יומני היקר בעוד שהאופנה של "מד מן" זוכה לתשבוחות רבות, המלתחה של ג'נוארי ג'ונס חטפה לא מעט ביקורת. היא נוהגת להגיע לטקסי פרסים בשמלות נועזות על גבול הכיעור.
"יוצא לי ללכת הרבה לתצוגות אופנה, וזה נורא כיף לי לעבוד עם מעצבי אופנה גדולים וללבוש את הבגדים המדהימים שלהם", הסבירה למגזין "פיפל", והוסיפה שהיא מרגישה שמחובתה לקחת הרבה סיכונים בכל מה שקשור לאופנה. "זה חבל שכולן לובשות את אותה שמלה פחות או יותר כשהן צועדות על השטיח האדום. בעיניי זה הרבה יותר מעניין לקחת סיכון שאנשים לא יאהבו את מה שאני לובשת, מאשר לחשוב 'איך אראה אם אלבש את זה?'. אני מבינה שאנשים רואים את בטי דרייפר כסוג של גרייס קלי, כי החלטנו שגרייס היא אייקון האופנה של בטי. אבל בחיים האמיתיים שלי אנשים מתאכזבים שאני לא נראית כמו גרייס קלי. זה קצת מעליב, האמת. אני לא מנסה להיראות כמוה. אני בחיים לא אצליח, אני לא חושבת שאני מגיעה לרמה שלה".
השנה היא שיחקה בסרט "זהות לא ידועה" יחד עם ליאם ניסן, שהשווה אותה גם הוא לגרייס קלי המיתולוגית. "היצ'קוק היה מת עליה אם היה פוגש אותה", אמר ניסן. "יש בה סוג של מסתורין". אבל ג'נוארי מתעקשת. "אני לא רואה את הדמיון", היא אומרת, "אני רק רואה ששתינו בלונדיניות".
אם ג'נוארי ג'ונס היתה פוגשת את היצ'קוק, היא בטח לא היתה מסתירה את מה שהיא מכנה 'הצד האפל' שלה. למשל, האובססיה שיש לה לרוצחים סדרתיים, שעליהם היא קוראת כל הזמן כי זה הכי מעניין אותה. ג'ונס אובססיבית גם כלפי כרישים. למעשה, בשנים האחרונות היא אחת הפעילות הגדולות ביותר ב"אושיאנה", העמותה לשימור חיות הטרף הימיות, שאחד ממקימיה הוא השחקן טד דנסון.
ממש כפי שקורה לדמות שלה בעונה הראשונה של "מד מן", ג'נוארי מספרת בראיון למגזין "אלור" שגם היא ניסתה השנה להתחיל טיפול פסיכולוגי. "הייתי כל כך הרבה בנסיעות ממקום למקום שרציתי לוודא שאני עדיין מחוברת לעצמי", אמרה. "הפסיכולוגית דיברה יותר ממני. זה היה מצחיק והכל, אבל אמרתי לעצמי שאין לי סיבה לתת 300 דולר עבור שיחה שאני יכולה לנהל עם חברה שלי". עכשיו, במקום טיפול, היא כותבת יומן. "אני כותבת כשאני מחוץ לעיר, או כשאני עצובה". היא משתפת, "אבל אולי אשנה את זה, כי כשאהיה זקנה ומשוגעת, אני רוצה לזכור רק את הדברים הטובים שקרו לי".
אחד הדברים הטובים בדמות שמגלמת ג'נוארי ב־"X־מן" החדש היא שזו בקושי לבושה רוב הזמן. "התלבושות שלה מטורפות", סיפרה ג'נוארי ל"לוס אנג'לס טיימס". "יש פה הרבה מודעות לגוף מושלם. זה קצת מאיים". כנראה שזה לא מטריד אותה יותר מדי (ובצדק) - לפני כשנה היא הצטלמה בעירום למודעה של ורסאצ'ה, לבושה בנעלי עקב, כשרק תיק מכסה את אבריה האינטימיים, ויש לה גם סצנת מקלחת נועזת ב"זהות לא ידועה". כיום ג'ונס חיה חיים מלאים, לבדה, בלוס אנג'לס, בבית שקנתה לפני כשנתיים בהרי הוליווד, ורק השנה מצאה את הזמן לעצב אותו. אחותה, ג'ינה, עברה לא מזמן לגור לידה. מאז שהיא בהריון הפפראצי מחכים לה מחוץ לדלת, ומצלמים אותה בקניות או מטיילת עם הכלב. "אני אוהבת חלק מתשומת הלב הזאת", היא מודה, "אבל בימים שממש לא בא לי על זה, אין לי את הזכות לבחור. אני לא מתעצבנת על צלמי הפפראצי, למרות שאני יודעת שיש אחרים שכן, ולמרות שזה מעצבן שעוקבים אחרי כשאני מטיילת עם הכלב שלי. אני לא יכולה להגיד שאני מכבדת את העבודה שלהם, אבל אני מכבדת את הדרך שבה חלק מהם עושים אותה. יש צלמים שעזרו לי פעם להחנות את הרכב".