בראשית אפריל הרצה וורן באפט, גורו ההשקעות האמריקאי, בפני 150 סטודנטים מאוניברסיטת Pennsylvania's Wharton School. תקציר ההרצאה מופיע בגיליון Forbes האחרון. אחת השאלות אותן נשאל על ידי הסטודנטים היתה: "מה עצתך למשקיעים לא-מקצועיים ? היכן להשקיע את כספם ?". תשובתו היתה: לכו על קרן מדדית אמריקאית כלשהי הגובה דמי ניהול נמוכים. הסיבה לכך: רק מעטים מסוגלים להיות משקיעים אקטיביים טובים.
הוא אף מוסיף ואומר כי מכיוון שמשקיעים לא-מקצועיים לא יכולים לדעת מהו המחיר הנכון לקנות את הקרן ומהו העיתוי הנכון לקנות אותה, מוטב להם לקנות אותה בקביעות על פני פרק-זמן ארוך.
באפט אינו מזוהה בדרך-כלל עם עולם המדדים והקרנות, אלא עם גישת השקעות-ערך במניות בודדות. מדוע בחר דווקא להמליץ על מדדים ? הסבר ברור לסיבה אפשר למצוא במכתבו האחרון לבעלי המניות של ברקשייר האת'ווי, אותו אני ממליץ בחום לכל יועץ השקעות, מנהל-תיקים ומשקיע לקרוא. אפשר לקרוא את המכתב ללא תשלום כאן. במכתבו סוקר באפט את תשואות מדד הדאו ג'ונס במאה ה – 20 ובשמונה השנים של המאה הנוכחית, וטוען כי (1) עלויות העסקה והניהול, הגבוהות כיום יותר מאשר אי פעם; ו-(2) שיעור הדיבידנדים הנמוך הנהוג בימינו, הופכים את אסטרטגיית ההשקעה האקטיבית ללא כדאית בטווח הארוך, ואת משקיעי המדד הפאסיביים ל"מנצחים". הוא אף מזהיר את המשקיעים מפני "עוזרים" למיניהם (ובעיקר קרנות פנסיה) הטוענים כי יצליחו להשיג תשואות עודפות.
ומה לגבי ברקשייר האת'ווי ? האם יתכן שאף היא לא תשיג תשואה עודפת ? גם כאן מפתיע גילוי הלב של באפט: אין סיכוי שהחברה תוכל אפילו להתקרב לתשואות העבר שלה, אך מנהליה יעשו את המירב כדי שהעתיד לא יהיה מאכזב.