בפני בית הדין בקשה לצו עשה להורות למשיבים למסור לידי המבקש תלושי שכר לחודשים 3/12 – 9/13.
המבקש טוען כי הועסק כשכיר אצל המשיבה 1. המשיב 2 הינו מנכ"ל המשיבה 1. המשיב 3 רו"ח של המשיבה 1 אשר אחראי בין היתר להנפקת תלושי השכר של עובדי המשיבה 1.
החל מחודש 10/13 חדלה המשיבה מלפעול והמבקש נותר ללא עבודה.
המבקש זקוק כעת לתלושי השכר וטופסי 106.
המשיב 2 ציין בתגובתו לבקשה כי המשיבה 1 קרסה כלכלית ואינה פעילה וכי אין בידו מסמכים הקשורים למבקש. וככל שהמסמכים המבוקשים נמצאים בידי רו"ח רשאי המבקש לקבלם מידיו.
המשיב 3, רו"ח זקבך טען בתגובתו לבקשה כי הועסק כרו"ח של המשיבה 1 אשר נותרה חייבת לו שכר עבודה של עשרות אלפי שקלים וכי לא מתקיימים יחסי עובד מעביד בינו לבין המבקש ולכן אין סמכות עניינית לבית הדין ליתן צו כמבוקש.
לאחר שעיינתי בבקשה ובתגובה לה מצאתי כי יש מקום להורות למשיב 3 להעביר לידי המבקש ששה תלושי השכר האחרונים שהונפקו למבקש וכן טפסי 106 לשנתיים האחרונות שהונפקו למבקש.והכל ככל שאכן היו כאלה.
גם בהיעדר יחסי עובד מעביד, לבית הדין הסמכות להורות לצד ג' להמציא כל מסמך אשר בחזקתו והדרוש לעובד.טענה זו של רו"ח זקבך נדחית.
קיימת מחלוקת בפסיקה בשאלה האם זכות העכבון חלה גם על מסמכים של מזמין שירות מרואה חשבון.(ראה תא(נצ') 3172/07 רפאל כמוס נ. עו"ד פורת אהוד הנאמן לתקופת הקפאת ההליכים של חב' ציוני ממן- בית וגן בע"מ.(פורסם בנבו) ) .אולם בכל מקרה, גם אם נאמץ את הגישה הקובעת כי יש להחיל את זכות העכבון של רו"ח על מסמכי הלקוח, אין מקום לקבוע באופן גורף כי זכותו של רואה החשבון להחזיק במסמכי הנהלת החשבון של לקוחו משתרעת גם על תלושי השכר של עובדי הלקוח שכבר הונפקו בעבר . בעניין זה יש לשקול איזון אינטרסים , לגופה של הבקשה. לעובד ככלל זכות בסיסית לקבלת התלוש בפרט נוכח תיקון 24 לחוק הגנת השכר.
בענייננו לא התקיים דיון בבקשה והמשיב 3 אמנם הצהיר כי למשיבה 1 חוב כספי שלא שולם, לא הוכח בפנינו גובה החוב וקיומה של זכות העיכבון.
אולם גם אם נקבל טענתו של המשיב 3, לפיה קיימת לו זכות זו, הרי שזכות זו אינה זכות מוחלטת.
זכות העיכבון מהוה סעד עצמי לנושה להקל עליו את את האפשרות לממש את זכותו כנגד החייב מבלי להזדקק לפניה לערכאות. אולם מנגד עומדות זכויותיהם של צדדים שלישיים והפגיעה בהן.
במקרה דנן מצאתי כי האיזון הראוי בין זכות העיכבון של רו"ח זקבך לזכותו של המבקש כ"עובד" היא מסירת 6 תלושי שכר אחרונים וטפסי 106 לשנתיים האחרונות. לא נעלמה מעיני שאלת מעמדו של המבקש ביחס למשיבה 1 אולם האיזון לעיל נוטל בחשבון גם זאת.
יודגש כי אין בהחלטתי זו, וקיומה על ידי המשיב 3, כדי לשלול או לקבל טענה מטענותיו של המשיב 3 על זכות העיכבון.על כן אין בכך כדי לייחס למשיב 3 ויתור על זכות העיכבון לפי הפסיקה.
לפיכך ימסור המשיב 3 למבקש ששה תלושי שכר אחרונים וטפסי 106 לשנתיים האחרונות, תוך 7 ימים.