אייזק אסימוב נחשב לאחד מגדולי סופרי המדע הבדיוני ובוודאי למפורסם שבהם. הוא כתב אחדים מהספרים המשפיעים והפופולריים ביותר בז'אנר, הכוללים רעיונות, נבואות וציטוטים למכביר שמככבים באזכורים רבים עד היום הוא כתב וערך יותר מ-500 ספרים בתחומים שונים ופוריותו כסופר היתה לאגדה. הסופר האמריקאי הארלן אליסון העיד עליו פעם, "היה לו מחסום כתיבה פעם אחת. אלה היו עשר הדקות הנוראות בחייו".
בזכות הצלחתו האדירה כסופר כמעט שוכחים שאסימוב היה גם מדען ופרופסור לביוכימיה. המדע היה חלק בלתי נפרד מחייו והשפיע רבות על סיפוריו. הוא פעל רבות להנגשת המדע לציבור הרחב, כתב ספרים ומאמרים על מדע פופולרי וטכנולוגיה, ואפילו כתב טור בכתב עת לילדים. אבל אין ספק שבראש ובראשונה הוא נחשב לענק בז'אנר המדע הבדיוני, ובזכות זאת אפילו זכה שאסטרואיד ייקרא על שמו.
אייזק (יצחק) אסימוב נולד ב-1920 למשפחה יהודית בעיירה קטנה על גבול רוסיה-בלארוס. אף שגדל כיהודי ודיבר יידיש, הדת לא שיחקה תפקיד מרכזי בחייו. הוא לא האמין באלוהים, בגן עדן או בגיהינום והגדיר את עצמו אתאיסט, הומניסט ורציונליסט. למעשה, ברבים מסיפוריו מורגשת סלידה מהדת.
כשהיה בן שלוש היגרה משפחתו לניו יורק והוריו פתחו חנות קטנה של ממתקים ועיתונים בברוקלין. בילדותו בילה שעות ארוכות בין מדפי החנות וגילה שם כתבי עת שעסקו בעולמות מקבילים, בגלקסיות רחוקות ובטכנולוגיות מדהימות מעבר לכל דמיון. הוא נדבק בחיידק המדע הבדיוני ובגיל 17 כבר התחיל לפרסם סיפורים מפרי עטו.
כשהיה בן 21 זכה סיפורו "שקיעה", להצלחה גדולה. הסיפור, העוסק בליקוי חמה מפתיע בכוכב לכת שאינו יודע עלטה מהי, נבחר בסוף שנות ה-60 לסיפור המדע הבדיוני הטוב בכל הזמנים בהצבעה של איגוד סופרי המדע הבדיוני.
אסימוב כתב עוד ועוד ספרים וסדרות, וזכה בפרסים רבים ובתארי כבוד. כתיבתו נותרה פופולרית גם כיום, ודפי אינטרנט רבים עוסקים בו וביצירותיו. ספריו עוסקים בעקרונות מדעיים ולוגיים ובקשר שלהם לשאלות על מוסר, אמונה וסוציולוגיה. ברובם הגדול המדע הוא המפתח להצלחה ולהישרדות המין האנושי, אך גם מקור מתמיד של סכנה. אסימוב נגע בספריו בשאלות פילוסופיות כבדות משקל וגם הציג כמה תחזיות טכנולוגיות שכבר התגשמו מאז, כמו טכניקות תאורה מתקדמות, צגים שטוחים ובמידה מסוימת אפילו סמארטפונים. מי יודע, אולי גם העתיד לבוא מסתתר בנבואותיו.
כמה מספריו מושתתים בראש ובראשונה על עקרונות מדעיים. בסדרת ספרי "המוסד", למשל, שזכתה בפרס הוגו לסדרה הטובה ביותר בתולדות המדע הבדיוני, הוא רתם עקרונות של תרמודינמיקה סטטיסטית ויישם אותם על האנושות. המדע הבדוי שיצר לשם כך, "פסיכוהיסטוריה", מאפשר לכאורה לחזות את מהלך ההיסטוריה ואף לשנות את מהלכה על ידי התייחסות לקבוצות גדולות של בני אדם כאילו היו חלקיקי גז חסרי רצון חופשי. כך, טען, אפשר לצפות בצורה הסתברותית מהלכים של בני אדם רבים מאוד, אף שכל אחד מהם בנפרד בלתי צפוי לחלוטין.
המדע הבדיוני של אסימוב עסק בעיקר באנושות, על יתרונותיה וחסרונותיה, וביחסיה עם טכנולוגיה במיוחד עם רובוטים. בניגוד לקודמיו, שהתייחסו לרובוטים נבונים כאיום קיומי על האנושות, אסימוב ראה בטכנולוגיה אופק חיובי שיכול וצריך לסייע לבני האדם. הוא אף הגדיל וניסח בסיפוריו את שלושה חוקי הרובוטיקה (שהפכו מאוחר יותר לארבעה) – אמצעי הגנה שמתוכנתים בכל רובוט כדי להבטיח שרובוטים יסייעו למין האנושי ולא יקומו עליו להשמידו.
כיאה לסופר מתח ומדע בדיוני, גם מותו ב-1992 היה אפוף מסתורין בהתחלה. רק עשר שנים אחרי מותו נחשפה סיבת מותו האמיתית בביוגרפיה שכתבה אלמנתו ג'נט. היא סיפרה שהוא מת מסיבוכים של מחלת האיידס, שבה נדבק כשקיבל עירוי דם.
גם אחרי מותו של אסימוב, מורשתו האינטלקטואלית ממשיכה להעניק השראה ומעוף לכל מי שלוקח את ספריו ליד וללב. אם אתם רוצים לצלול לעולם המדע הבדיוני ולהתמודד ראש בראש עם שאלות קשות ומרתקות, קשה לחשוב על דרך טובה יותר להתחיל את המסע בנבכי עולם המדע הבדיוני מאשר דרך יצירותיו.