תסמונת המעי הרגיז (IBS – Irritable Bowel Syndrome) היא אחת הבעיות הנפוצות ביותר במערכת העיכול. התסמונת מאופיינת בכאבי בטן כרוניים, שינויים בהרגלי היציאה ותחושת נפיחות ואי נוחות במערכת העיכול.
מחקרים שבוצעו עד היום לא הגיעו למסקנה נחרצת ביחס לסיבה או לסיבות העיקריות הגורמות לתסמונת המעי הרגיז. אחת ההנחות השגויות היא שמתח נפשי גורם לתסמונת. מתח נפשי אמנם מחמיר את התסמינים, אך לא גורם למחלה.
החולים בתסמונת המעי הרגיז נמצאים בסיכון לחסרים תזונתיים, שעלולים גם להימצא כאשר המחלה בשלב הנסיגה.
לאחרונה נערכה סריקת מחקרים נרחבת שבוצעו בנושא החסרים התזונתיים בסובלים מתסמונת המעי הרגיז.. הסריקה פורסמה בשנת 2012 בירחון Inflamm Bowel Dis.
אנמיה היא הסיבוך השכיח ביותר של הסובלים מתסמונת המעי הרגיז – כרבע מכלל החולים סובלים מאנמיה. הסיבות לאנמיה כוללות מחסור בברזל, מחסור בוויטמין B12 ו/או מחסור בחומצה פולית. בסקר נמצא כי המחסור בברזל הוא הסיבה העיקרית לאנמיה בקרב הסובלים מהתסמונת.
הסיבות לאנמיה כוללות צריכה בלתי מספקת, איבוד דם במערכת העיכול והפרעות בספיגה ובניצול של ויטמינים ומינרלים.
בחולים הסובלים מאנמיה יש לבצע בדיקות של רמות ברזל, חומצה פולית וויטמין B12.
ברזל – עדיף לתת את תוספת הברזל באופן תוך-ורידי.
חומצה פולית – על רוב החולים בתסמונת המעי הרגיז ליטול חומצה פולית במינון של 1 מ"ג ליום.
ויטמין B12 – בעיקר לחולים שעברו ניתוח להסרת החלק התחתון של המעי הדק. מומלץ לתת את הוויטמין בהזרקה פעם בחודש.
החולים בתסמונת המעי הרגיז עלולים גם לסבול מהפרעות ממחסור בסידן ובוויטמין D, שהתוצאה שלה היא דילול העצם.
הסיבות למחסור בסידן ובוויטמין D כוללת צריכה בלתי מספקת, הפרעות בספיגה ושלשולים וטיפול בסטרואידים.
המחברים ממליצים לתת לרוב החולים בתסמונת המעי הרגיז תוספי סידן במינון של 1,000-1,500 מ"ג ליום.
מחסור בחומצה פולית, ויטמין B12 וויטמין B6 עלולים להעלות את רמות ההומוציסטאין בדם ולהגביר את הסיכון לטרשת עורקים. מחקרים מצאו כי לאנשים הסובלים מתסמונת המעי הרגיז סיכון גדול פי 2-3.5 ללקות בטרשת עורקים לעומת האוכלוסייה הבריאה. יתירה מזאת, מחסור בחומצה פולית ובוויטמין D מגביר את הסיכון לדלקת וסרטן במעי.
יש לבצע בדיקות לבירור חסרים אפשריים בחומצה פולית, ויטמין B12 וויטמין B6.
בחולים שאינם סובלים מתסמינים ברורים המעידים על מחסורים תזונתיים (בין אם המחלה פעילה ובין אם לאו), ההמלצה היא לבצע מידי שנה בדיקות של ברזל, ויטמין D וחומצה פולית. יתירה מזאת, יש לבצע בדיקות אלו לעיתים תכופות יותר בחולים המצויים בשלב האקטיבי של המחלה, או באלו המטופלים בסטרואידים.