לפני כעשור נכנסת לחיינו כזמר עם האלבום “שווים ביחד”, עם עילי בוטנר. עכשיו, עשר שנים אחרי, הוצאת אלבום סולו ראשון. למה לקח לך כל כך הרבה זמן?
“לקח לי זמן להתבשל ולהבין מה אני רוצה בדיוק במוזיקה. באלבום עם עילי, הייתי מאוד צעיר ומחפש, והיה חשוב שהאלבום שאני אצא איתו יהיה משהו חשוף ושיהיה בו משהו שבאמת אני מביא את עצמי קדימה, כמו שאני רוצה וחושק לעשות. לקח לי זמן למצוא את זה, אבל אני חושב שבשביל האלבום הזה, שאני מאוד מאוד אוהב ושלם איתו יגיע למצב הזה, זה היה צריך לקחת כנראה כמה שנים”.
אי אפשר לפספס שהאלבום הוא אלבום מאוד אישי, אולי אפילו חושפני. הוא מדבר על נעורים להורים גרושים, על לגדול בפריפריה, שאלות על זהות מינית. לא חששת לחשוף כל כך הרבה מעצמך?
“לא ידעתי שככה האלבום הזה הולך להיות כשהתחלתי לעבוד עליו. לא חשבתי שזה ילך למקום הזה ולאט-לאט זה התגבש לשם. כל מי שעבד איתי על האלבום, כמו מארינה מקסימיליאן או גיא ויהל, הם פשוט יצרו סיפורים נורא אישיים. ובגלל שהאלבום הזה נכתב מהיומנים, לא הייתה לי ברירה אלא להבין שזה מה שזה ועם זה אני יוצא. יש בזה משהו שתמיד חלמתי עליו, להגיד זה אני, לטוב ולרע ועם כמה שזה מורכב”.
עכשיו אתה מגיע אלינו להופעה בבאר שבע, התגעגעת לבמה?
“מאוד, אני בסיבוב הופעות מאוד גדול ומרגש מצפון עד דרום. ולפגוש קהל מאוד חם ואוהב זה מקום שהוא די חדש בשבילי. לפגוש את הקהל החדש אחרי כל כך הרבה שנים זה מרגש”.
מה צפוי לנו בהופעה?
“בהופעה אני שר גם שירים מהאלבום החדש, שהוא אולי רוק אלקטרוני, הולך למקום חדש והולך לקצה. מצד שני, יש גם שירים מ”שווים”, שאני עושה כמו את “בואי נעזוב”, “אני אש”, את “שווים” ועוד שירים נורא. אני לא אחשוף הכל, אבל יהיו עוד כל מיני הפתעות וקאברים וזאת באמת הופעה מאוד מאוד מגוונת ומרגשת”.
החלוץ 33 באר שבע. 27.3, 21:00.