החוק למניעת אלימות במשפחה, התשנ"א- 1991- ב-19 במרץ 1991 נתקבל בכנסת החוק למניעת אלימות במשפחה התשנ"א . 1991על פי חוק זה, רשאי בית משפט לתת צו הגנה מיידי להבטחת שלומו ובטחונושל כל בן-משפחה, המאויים או רואה עצמו מאויים ע"י האדם, שנגדו מוצא הצו. חקיקתו של החוק הייתה פרי מאבק בלתי מתפשר שהובילה נעמת לשינוי המצב בתחום הטיפול באלימות במשפחה. חוק זה מהווה נקודת מפנה בהתייחסות לנושא האלימות נגד נשים בישראל. החוק מסדיר הגנה על נשים מפני בני זוגן האלימים ומאפשר הרחקתו של בן הזוג האלים מהבית והוצאת צווי הגנה לנשים הסובלות מאלימות. הליכים ע"פ החוק למניעת אלימות במשפחה יעמדו בפני עצמם ללא קשר לתביעות אחרות, המתבררות בין בני-הזוג. ניהול הליכים מקבילים לא יהווה מחסום בפני המבקש/ת צו הגנה. בחוק נקבע במפורש שלא תישמע טענה, כי ביהמ"ש מנוע מלדון או מלתת סעד בעניין שמתברר בהליך אחר. בקשות לצווי הגנה יכולות להיות מוגשות ע"י: בן משפחה, היועץ המשפטי לממשלה או נציגו, או פקיד סעד שהתמנה על פי חוק הנוער (טיפול והשגחה) ה-תש"ך (1960).
כפל ענישה למבצעי עבירות אלימות כנגד בנות זוגם, 2002 - במסגרת המאבק למניעת אלימות במשפחה, הובילה נעמת מספר יוזמות חקיקה, שמטרתן החמרת הענישה והאכיפה על בני זוג אלימים: בשנת 2002 נחקקו מספר תיקונים לחוק העונשין, שקבעו החמרה ואף כפל עונש למי שגורם חבלות לבת זוגו. כמו כן נקבע כפל עונש לתקיפה על רקע של אלימות במשפחה; וכן הוכפלו, ביוזמת נעמת, העונשים לכל המפר צו הגנה למניעת אלימות במשפחה וצו הגנה מפני הטרדה מאיימת.
הגנה על עובדת שנאלצה לצאת למקלט לנשים מוכות 2000 - נעמת הייתה שותפה בשנת 2000 לחקיקתו של סעיף 7(ג)(5) לחוק עבודת נשים, תשי"ד-1954, שקובע כי עובדת זכאית להיעדר מעבודתה בתקופה בה היא שוהה במקלט לנשים מוכות, וכן לחקיקתו של סעיף 9(ד) לחוק עבודת נשים, האוסר על מעביד לפטר עובדת השוהה במקלט לנשים מוכות במשך תקופה של שלושים ימים לאחר תום ימי ההיעדרות. מאוחר יותר הייתה נעמת שותפה לתיקון נוסף שהרחיב את ההגנה מפני פיטורים של עובדת אשר שהתה במקלט לנשים מוכות, משלושים ימים לששים ימים. חוק תגמולים לנשים השוהות במקלט לנשים מוכות(מענק הסתגלות)(הוראת שעה), התשס"ב- ‎2002- ב- 2002 עברה בקריאה ראשונה הצעת תיקון לחוק, שפוסקת מתן מענק הסתגלות לנשים היוצאות ממקלט ועוברות לדירה שכורה, לצורך רכישת מיטלטלין. התיקון נכנס לתוקפו ב- 2005.
החוק לפעוטות בסיכון (הזכות למעון יום), התש"ס-2000-נעמת הייתה שותפה פעילה בחקיקת חוק למען מתן אפשרות לפעוטות בסיכון לשהות במעון למשך מרבית שעות היום.
חוק התגמולים (ילדשנתייתם עקב מעשה אלימות במשפחה), התשנ"ה-1995- נעמת היתה שותפה לחקיקתו של חוק זה, שמטרתו להעניק גמלה הכנסה לילדים, שאמם נרצחה על ידי אביהם ונותרו ללא כל מפרנס. החוק קובע קצבה מיוחדת, מוגדלת, לקטינים, כדי לאפשר להם קיום בכבוד.
תיקון חוק כלי ירייה – התש"ט -1949- נעמת הגישה הצעה לתיקון חוק כלי ירייה, לפיה מי שמטפל באישה נפגעת אלימות, והגיע לידיו מידע לגבי החזקת נשק בבית ע"י בן משפחה, ולדעתו יש בכך סכנה לאישה, יהיה חייב לדווח על כך לרשות מוסמכת. ההצעה ממתינה לדיון בועדת הפנים של הכנסת.
החוק למניעת הטרדה מאיימת, התשס"ב-2001- בשנת 2001 התקבל בכנסת, ביוזמת נעמת, החוק למניעת הטרדה מאיימת. על פי החוק הטרדה מסוג זה מהווה עבירה פלילית, שהעונש בגינה הוא שלוש שנות מאסר. ניתן להתמודד עם ההטרדה גם ע"י הוצאת צו, עפ"י חוק הבזק, התשמ"ב-1982 האוסר על המטריד ליצור קשר טלפוני עם המוטרדת. הפרת הצו מהווה עבירה פלילית. רשות ממלכתית לטיפול באלימות נגד נשים : בשל הקושי בהתמצאות במבוך ההליך הפלילי, מבקשות רבות מהנשים אשר הינן נפגעות אלימות את עזרת נעמת, כדי לדעת מה נעשה בעניין התלונה אשר הוגשה על ידן במשטרה, וכיצד ניתן לזרז הטיפול. במהלך שנת 2007 פנתה עו"ד טליה לבני, יו"ר נעמת, לראש הממשלה בתביעה להקמת רשות ממלכתית לטיפול באלימות נגד נשים, רשותאשר תאחד את כל הגופים העוסקים בנושא. ההצעה הועברה לדיון בועדת שרים בראשות השר לביטחון פנים. ייצוג נפגעי עבירה: במסגרת הייצוג של נפגעי עבירה מטפלת נעמת, בין היתר, בייצוגן של בני המשפחה של נשים שנרצחו ע"י בני זוגן. במקרה אחד מדובר ברוצח שנדון למאסר עולם על רצח חברתו ומבקש עתה לקצוב את עונשו (החלטה שהיא בסמכות הנשיא). במקרה אחר, אדם שהרג את אשתו ואם ילדיו הוכרז כבלתי כשיר נפשית לעמוד לדין פלילי, נשלח לאשפוז פסיכיאטרי, ומבקש עתה להאריך את חופשותיו, דבר המהווה איום על בני המשפחה של הנרצחת.