בדיקת מי שפיר או דיקור מי שפיר, היא בדיקה נפוצה בתקופת ההריון שבה מוציאים כמות קטנה של מי שפיר מהרחם כדי להשתמש בה לבדיקה או לטיפול. תינוקך מוקף במי שפיר בתוך שק השפיר. ניתוח מרכיביו של הנוזל הזה, המכיל תאים עובריים, יכול לתת מידע קריטי על בריאות התינוק, ויכול לעזור לרופא/ה שלך לאבחן - ועל פי רוב לשלול - מומי לידה מסוימים וליקויים תורשתיים או כרמוזומליים. מי שפיר משמשים גם להערכת בשלות הריאות של התינוק. במעבדה, מבצעים בדיקות שונות על הנוזל בהתאם לעניין שרוצים לבדוק.
בדיקות סקר ואבחון בזמן ההריון מוצעות לכל הנשים ההרות, אך מכיוון שקיימים בביצוע בדיקת מי שפיר סיכונים - אם כי קטנים, יש רופאים שמעדיפים להציע אותה להורים רק במקרה שקיים סיכון מוגבר לבעיות כרומוזומליות או תורשתיות. ככלל, בדיקות סקר (כמו בדיקות אולטרסאונד ובדיקות גנטיות כדי לגלות אם ההורים נשאים של מחלה או ליקוי) נותנות לרופאים מידע על הסיכוי שתינוקך לוקה בבעיה רפואית כלשהי. בדיקות אבחון כמו בדיקה זו נותנות לרופאים מידע מוגדר יותר שאומר אם לתינוקך יש בעיות מסוימות בפועל.
דיקור מי שפיר הוא בדיקה אופציונלית, ואין בחירה נכונה או לא-נכונה. יש הורים לעתיד שרוצים לקבל מידע נוסף רב ככל האפשר, ואילו אחרים מעדיפים לא לדעת. במצבים מסוימים, ידיעה בשלב מוקדם יותר יכולה לעזור לתכנן מראש את הטיפול הרפואי בתינוק, ובמספר קטן של מקרים, רופאים יכולים לטפל בהפרעות מסוימות לפני הלידה. הרופא/ה שלך יעבור איתך על הסיכונים והיתרונות של ההליך, בהתאם למצבך, כדי לעזור לך לקבל החלטה שתרגישי בנוח איתה.
דיקור מי שפיר משמש לעתים כטיפול. לדוגמה, אם יש לך כמות גדולה מדי של מי שפיר (מצב הנקרא ריבוי מי שפיר - Polyhydramnios), הרופא/ה עשוי להמליץ על דיקור מי שפיר כדרך לניקוז עודפי הנוזל.
חוסר בשלות של ריאות העובר. הבדיקה יכולה לעזור לקבוע עם הריאות של התינוק בשלות דיין ללידה.
אנמיה של העובר. אם יש לתינוקך ריגוש רזוס (Rh sensitization), בדיקת מי שפיר יכולה לשמש לקביעת חומרת האנמיה.
זיהומים בעובר. ייתכן שימליצו לך על הבדיקה אם יש לתינוקך סיכון גבוה ללקות בזיהום.
בדיקות אבהות. בדיקת מי שפיר יכולה לשמש להשגת ה-DNA של העובר לצורך בדיקות אבהות.
מדוע עשוי הרופא שלי להמליץ על בדיקה זו?
תוצאות לא תקינות בבדיקת סקר או אולטרסאונד בהריון. אם הרופא מודאג לגבי התוצאות של בדיקת סקר בהריון, בדיקת מי שפיר יכולה לשלול בעיות מסוימות.
היה לך או לבן זוגך ילד או הריון עם בעיה כרומוזומלית או מום בצינור העצבים. בדיקת מי שפיר יכולה לאשר או לשלול מצבים פוטנציאליים בהריון הנוכחי שלך.
היסטוריה משפחתית שלך או של בן זוגך. אם לך או לבן זוגך יש היסטוריה משפחתית של מומי לידה או הפרעות תורשתיות, או אם אתם נשאים של מחלה תורשתית.
עברת את גיל 35. גיל האם יכול להגביר את הסיכון שיהיו לתינוק בעיות כרומוזומליות.
ייתכן שימליצו לך לבדוק את בשלות הריאות של התינוק אם הרופאים שוקלים זירוז לידה מוקדמת או לידה קיסרית שלא במצב חירום. במקרה כזה, ממליצים על ביצוע הבדיקה בדרך כלל בין שבוע 32 ל-39 להריון כדי לבדוק אם הריאות של התינוק מוכנות ללידה.
אפשר להמליץ על בדיקת מי שפיר גם מסיבות אחרות. לדוגמה, ייתכן שיציעו את הבדיקה לנשים מסוימות בשליש השלישי להריון כדי לאבחן זיהומים ברחם. ייתכן שהבדיקה תומלץ גם על מנת לבדוק את דרגת החומרה של אנמיה בתינוק עם מחלת Rh.
רוב הזמן, תוצאות מי שפיר יהיו תקינות (שליליות). חשוב לזכור שהבדיקה הגנטית יכולה לגלות בעיות תורשתיות או כרומוזומליות מסוימות, אך לא את כולן. תוצאות דיקור מי שפיר כמעט לעולם אינן מדויקות ב-100 אחוז, והרופא יסייע לך להבין את התוצאה. אם התוצאות חיוביות, הרופא יסייע לך להבין את האפשרויות שעומדות בפנייך ויוכל גם להפנות אותך למומחה. קיימות גם קבוצות תמיכה, אז בקשי מהרופא לקשר אותך במקרה שזה עשוי להתאים לך. במקרים מסוימים, ייתכן שתופני לייעוץ גנטי שיוכל לעזור לך להבין מה לצפות, איך להיערך, ומה הן האפשרויות. דיקור מי שפיר לצורך בדיקת בשלות הריאות של העובר יכול לעזור להרגיע אותך ואת הצוות הרפואי שריאות התינוק בשלות דיין ללידה מוקדמת.
מה הם הסיכונים בבדיקת מי שפיר?
דליפה של מי שפיר. במקרים נדירים, כמות קטנה של מי שפיר עלולה לדלוף דרך הנרתיק. ברוב המקרים הדליפה תיפסק בתוך שבוע, וההריון ימשיך כרגיל.
פציעה של התינוק מהמחט. לעתים התינוק יכול להניע זרוע או רגל ולהיתקל במחט, אך פציעות חמורות אינן נפוצות.
ריגוש רזוס (Rh). לעתים, אם תאי הדם של התינוק נכנסים למחזור הדם של האם תוך כדי ההליך, גוף האם עשוי להתחיל לייצר נוגדנים שיכולים לעבור דרך השליה ולגרום נזק לתאי הדם האדומים של התינוק. ניתן לבצע בדיקה שמראה אם הגוף של האם מפתח נוגדנים, ולתת אימונוגלובולין Rh כדי למנוע מגוף האם לייצר נוגדנים ל-Rh.
גרימת זיהום ברחם. זהו מצב נדיר, ומתרחש בפחות ממקרה אחד לכל 1,000.
הדבקת התינוק בזיהום. דיקור מי שפיר לא מומלץ אם יש לאימא זיהום כדוגמת הפטיטיס B או C, טוקסופלזמה, או HIV/איידס.
הפלה טבעית. קיים סיכון קלוש בלבד להפלה טבעית - בסביבות 0.6 אחוז - כאשר מבצעים דיקור מי שפיר בשליש השני. הסיכון גבוה יותר אם מבצעים את ההליך לפני השבוע ה-15 להריון.
נשים רבות מעוניינות לדעת באיזה שבוע עושים מי שפיר והתשובה לכך אינה חד משמעית. בדיקת מי שפיר לצרכים גנטיים מתבצעת בדרך כלל בין השבוע ה-15 לשבוע ה-20 להריון. אם מבצעים אותה מוקדם מכך, הסיכון לסיבוכים עולה. לעתים עורכים את הבדיקה במהלך השליש השלישי. שאלי את הרופא/ה שלך איך להתכונן והתייעצי לגבי מתי עושים מי שפיר במקרה שלך, במידה ותחליטי לבצע את הבדיקה. אם הבדיקה מתבצעת לפני השבוע ה-20 להריון, מומחים ממליצים לרוב להגיע עם שלפוחית מלאה כדי לסייע לתמוך ברחם, אז תצטרכי לשתות הרבה מים לפני הבדיקה. אם הבדיקה מתבצעת אחרי השבוע ה-20 להריון, ייתכן שימליצו לך לרוקן את השלפוחית לפני הבדיקה כדי להימנע מנקב.
במהלך הבדיקה, הרופא יבקש ממך לשכב על גבך על מיטת הבדיקות. מכשיר אולטרסאונד יסייע לרופא/ה למצוא את התינוק בתוך הרחם, וימרחו חומר אנטיספטי על בטנך. במרבית המקרים לא משתמשים בהרדמה, מפני שעבור מרבית הנשים ההליך כרוך באי נוחות קלה ואינו מכאיב כלל. כשהאולטרסאונד מנחה את פעולותיו, הרופא/ה יחדיר מחט דקה דרך דופן הבטן ולתוך הרחם ויוציא כמות קטנה של מי שפיר (בדרך כלל כ-30 גרם). עלייך לשכב ברוגע ללא תנועה, וייתכן שתחושי התכווצויות קלות בזמן הבדיקה ולזמן קצר אחריה. הרופא/ה ינטר את קצב הלב של התינוק דרך האולטרסאונד למשך זמן מה לאחר הבדיקה. ההליך כולו אורך מספר דקות בלבד. תוצאות מי שפיר מתקבלות בדרך כלל בתוך ימים או שבועות - בהתאם לדברים הספציפיים שרוצים לבדוק.
את שמה לב לתנועות חריגות של התינוק או חוסר תנועה (זכרי, בהתאם לשבוע ההריון, ייתכן שעדיין מוקדם להרגיש את תזוזות התינוק).
כמו כל ההורים, את רוצה את הטוב ביותר עבור תינוקך, ולעתים את נדרשת לקבל החלטות לא קלות. הרופא/ה המטפל בך הוא המומחה, ותוכלי לדבר על מצבך גם עם אנשים שאת סומכת עליהם כשתרצי להחליט אם את רוצה לעבור בדיקת מי שפיר. חשוב לזכור שזוהי בדיקה אופציונלית שיכולה לתת לך עוד מידע, אך חשוב שתעשי מה שאת מרגישה שנכון עבורך.