1.לפניי בקשת הנתבע לסילוק התביעה על הסף.
2.עסקינן בתביעה כספית על סך 5,146 ₪, שהוגשה ע"י התובעת, שהינה תאגיד מים עירוני, כתביעה לסכום קצוב בהליכי הוצאה לפועל.
בעקבות התנגדות שהוגשה בהליכי ההוצאה לפועל ע"י המבקש, התקיים דיון ביום 28.7.13 בבית המשפט, במסגרתו הגיעו הצדדים להסכמה ולפיה תינתן למבקש רשות להתגונן, ויפתח תיק בסדר דין מהיר.
3.בבקשה הנוכחית מבקש הנתבע לסלק על הסף את התביעה, מכוח האמור בתקנה 100 לתקנות סדר הדין האזרחי, התשמ"ד-1984.
לטענת הנתבע, התובעת לא פעלה בהתאם לאמור בפרק ט"ז1 לתקנות סדר הדין (הועסק בתובענות בסדר דין מהיר), לא ערכה את כתב טענותיה כמתבקש מהוראות פרק זה, ולא צירפה לכתב התביעה מסמכים ו/או תצהירי עדות ראשית.
עוד נטען שהתובעת לא צרפה ייפוי כוח לכתב התביעה.
לשיטת הנתבע, כתב התביעה אינו מגלה עילת תביעה; לא הוצגו ע"י התובעת ראיות להוכחת הנטען בו; והתובעת הסתירה את העובדה שהנתבע שילם כספים על חשבון החוב הנטען.
4.בתגובה לבקשה נטען, כי הבקשה חסרת בסיס.
באשר לעמידה בהוראות פרק ט"ז1 לתקנות, ציינה הנתבעת שהיא מגישה, בד בבד עם תגובתה, הודעה אליה מצורף גילוי מסמכים וכן תצהיר מתאים.
התובעת סבורה שכתב התביעה מגלה עילה, שכן צורפו לו מסמכים המלמדים על יתרת החוב של התובע.
5.בתשובה לתגובה טען הנתבע, כי תגובת התובעת אינה נתמכת בתצהיר, וכי מדובר בתגובה מתחמקת.