הוראת היוגה בשנות ה-60 היתה הרפתקה. אף על פי שנשים היו מאוד מעוניינות ללמוד, היו להן בעיות בריאות. הן ביקשו תרופות טבעיות במקום גלולות נגד כאבים. בזמנו, לא היה ידוע שהרבה מהבעיות, גופניות, פסיכולוגיות או רגשיות, היו קשורות לווסת ולשינויים ההורמונאליים. אני הבנתי את הקשר הזה, ושיטת ההוראה שלי עזרה לנשים, אם כי תלמידותי נדרשו לזמן רב לאמץ נקודת מבט זו. המחקר מוכיח את הקשר הזה. אישה צריכה לכבד את הנשיות שלה ולתרגל יוגה בהתאם.
נשים רבות מגלות שקצב החיים המואץ מאיים לפגוע בבריאותן... ולערער את מרכזן הרוחני. הלחצים של עמידה בציפיות.. לצד היבטים אחרים של החיים המודרנים כגון זיהום אויר ומזון מהיר, יכולים לגרום להתמוטטות מערכת החיסון ולהפרעות במערכת ההורמונאלית, מה שמסכן את הנשים בבעיות כמו גידולים פיברואידים, אנדמטריוזיס, ציסטות שחלתיות ואי סדירות של הווסת.
תרגול היוגה הנשית מחבר את האישה להקשבה פנימית, לידיעת עצמה ממקום פנימי, אמיתי. החל מהרמה הפיזית- חיבור לשרירי ליבת הגוף, השרירים העמוקים, ומתוך כך ידיעת הרובד המנטלי והנפשי רגשי.
החברה המודרנית אכן הרחיקה אותנו מכל תמיכה פנימית עצמאית וריפדה אותנו היטב מבחוץ החל מישיבה על ספות בעלות תמיכה טובה רק לגב, ועד שיכוך כאבים בצורה מלאכותית והדחקת סימני הגוף ל"משהו" שדורש התייחסות עמוקה יותר.
כל אישה שלישית סובלת מבריחת שתן, תופעה שהפכה למקובלת, ושוב נתמכת בעזרים חיצוניים. מהכרות עם נשים רבות בגיל הפוריות יותר ויותר מהן מתקשות להיכנס להריון "רק" מתוך מתח נפשי. נשים רבות סובלות מתסמונת קדם וויסתית ומשלימות עם הכאבים, ובעיות כמו שחלות פובליציסטיות, וגיניסמוס, וסטיבוליטיס, אנדומטריוזיס ועוד, מושקטות, למרות הסבל הרב הכרוך בהן.
תרגול היוגה הנשית נועד קודם כל לעורר את האישה למקומות עמוקים יותר בתוכה. למרות שבחברה המודרנית, המהירה, התזזיתית, חדורת ההשגיות, קשה יותר מבעבר לאמץ נקודת מבט זו (כפי שכותבת גיטה איינגר). ברגע שהחיבור מתעורר, האישה 'מתמגנטת' לידיעת עצמה, לשליטה הפנימית, לעוצמה הפנימית ולוקחת ידע זה גם להתנהלות הימיומית וכמובן כבסיס לכל תירגול יוגה אחר, שהרי זוהי מהותה העמוקה של היוגה- ידיעת העצמי.
תמי אריאלי, מדריכת יוגה נשית ע"פי שיטתה של מירה פדן ארצי.