ניסויים התנהגותיים – בריאות, טבעונות, בעלי חיים, אוכל ועוד..
ניסויים רבים נערכים בבעלי חיים בתחומים ההתנהגותיים-פסיכולוגיים.
האבסורד הגדול הוא, שחלקם נועדו ללמוד דווקא על בני אדם! האם כאשר רוצים ללמוד על האדם, הגיוני לערוך ניסויים על בעלי חיים אחרים? האם חתול יגיב בהכרח כמו אדם? או כמו כלב? בחלק מהמקרים – כן, התגובות תהיינה דומות. אולם מובן מאליו, שבשל אינספור גורמים, אי אפשר להסתמך על כך.
ומן הצד השני, מחקרים שונים נערכים על מנת ללמוד על אותו בעל חיים שעורכים עליו את הניסוי. מובן מאליו, שכאשר רוצים ללמוד על חולדה, למשל, הניסוי יערך על חולדה. אולם כפי שנראה מיד, הניסויים כרוכים בהחזקת בעלי החיים בתנאים קשים, הסבת כאב לעתים ועוד… האם סקרנות אנושית גרידא בדבר האופי של בעלי חיים מסוימים, מצדיקה פגיעה בהם?
פרט לקיצוניות שבניסויים הללו, ניתן למצוא כאן סתירה פנימית קשה מאוד: דווקא הארלו, שניסוייו הוכיחו בצורה נחרצת, שלבעלי חיים לא אנושיים יש תחושות, רגשות, מחשבות וכו’… דווקא הוא, שידע והוכיח זאת, התעלם מממצאי מחקריו, וערך ניסויים קשים מנשוא בבעלי חיים אלה.
הדיון בכל נושא הניסויים בבעלי חיים, קל וקצר הרבה יותר, לפני שמגיעים לתחום הניסויים “מצילי החיים” (ראו כאן), שגם בו הנחיצות של הניסויים אינה ודאית. כאשר מדברים על ניסויים התנהגותיים, אפשר בקלות לשלול את האפשרות לבצע ניסויים: הרי מה השאלה כאן? התעללות רק בשם הסקרנות? יהיה עדיף אם גם ניסויים כאלה יעלמו מן העולם.