פסוקים אלה קושרים את תורת משה עם מוסר הנביאים.
נשתדל להבין בדברינו הקצרים את הקשר בין פעילותו הנבואית של אליהו הנביא בתקופת בית אחאב ובין המסר של ספר מלאכי.
חז"ל מגדירים את נבואת אליהו כך: "אליהו תבע כבוד האב ולא תבע כבוד הבן"(אבות דרבי נתן נוסחא ב פרק מז).
משמעות הדברים היא שאליהו הנביא מופיע על במת הנבואה כלוחם כנגד עבירות של "בין אדם למקום" = האב, בעיקר כנגד חטא עבודה זרה, עבודת הבעל. כדי לעקור מן השורש רעה חולה זו הוא גוזר על עצירת גשמים שפגעה קשות בעם ישראל = הבן. במשך שלוש שנותיה פגעה הבצורת המוחלטת אנושות בכל העם, ובעיקר בחלשים מבחינה חברתית וכלכלית: הגרים, האלמנות והיתומים.
נבואת מלאכי גם היא מדגישה מאוד את הפן החברתי: "וְקָרַבְתִּי אֲלֵיכֶם לַמִּשְׁפָּט וְהָיִיתִי עֵד מְמַהֵר בַּמְכַשְּׁפִים וּבַמְנָאֲפִים וּבַנִּשְׁבָּעִים לַשָּׁקֶר וּבְעֹשְׁקֵי שְׂכַר שָׂכִיר אַלְמָנָה וְיָתוֹם וּמַטֵּי גֵר וְלֹא יְרֵאוּנִי אָמַר יְ-הֹוָה צְבָאוֹ-ת"(מלאכי ג ה). יושרה במסחר, בתשלומי המיסים, בבתי המשפט והדין וביחסי העבודה, הם תנאי לחזרתו של אליהו הנביא שיהיה אמון על תביעת כבוד האב וכבוד הבן, בדרך של השבת לב ולא באמצעות כפיה ולחצים קשים.
הבה נאחל לעם ישראל כולו וליושבי ארץ ישראל בפרט, כי ממשלת ישראל תחזק את הערכים של מצוות שבין אדם למקום ובין אדם לחברו בדרך של: "וְהֵשִׁיב לֵב אָבוֹת עַל בָּנִים וְלֵב בָּנִים עַל אֲבוֹתָם".