תוכנית "המסע לשדונזיה" התהוותה מתוך הצורך לתת מענה ליצירת שפה רגשית משותפת בין מורים ותלמידיהם, ולהעניק כלים להעצמה, מודעות עצמית, וויסות רגשי וניהול פנימי. התוכנית נוצרה על ידי אפרת מעיין – פסיכולוגית קלינית ותיקה העובדת שנים רבות עם ילדים, בני נוער, צוותי חינוך והורים, מתוך ניסיון של שנים רבות בהקשבה לילדים ובחיזוק כוחות ההתמודדות שלהם.
תוכנית זו מבוססת על שפה רגשית ייחודית שפיתחה אפרת, הנקראת "ארץ יצורי הנפש": שפה המועדדת את הילד להכיר ולבטא את עולמו הפנימי, לזהות רגשות ודחפים שמניעים את התנהגותו, לרכוש כלים לשליטה בכעסים והתנהגויות הרסניות, ולטפח חוסן נפשי וביטחון עצמי.
התוכנית מועברת על ידי המחנכות ו/או היועצת בכיתות בתי הספר הייסודיים, דרך מערכי השיעור הנמצאים בספר "המסע לשדונזיה" ובחוברת התרגול הנלווית אליו, ובעזרת קלפי "ארץ יצורי הנפש" . .
הספר "המסע לשדונזיה" משתלב בתוכנית השנתית של כישורי חיים, במטרה לשפר את האקלים הכיתתי והשיח הרגשי בכיתה, ולהעניק למורים כלים להעצמה של התלמידים, הצבת גבולות אפקטיבית ושיפור בעיות משמעת, ולחיזוק ושיפור מיומנויות חברתיות. כל פרק בספר מהווה לפחות שיעור אחד בכיתה, ויש בו רעיונות רבים לשיח, פעילויות קבוצתיות, חקר אישי וקבוצתי ואפשרות לתרגול השפה ולשיעורי בית דרך היומן האישי המלווה את הספר.
בתי ספר שהתנסו בתוכנית זו, מדווחים על שיפור ניכר ביחסי מורה-תלמיד, שיפור בדימוי העצמי של התלמידים ובתחושת המסוגלות והוויסות הרגשי /התנהגותי.
התוכנית תרמה לתלמידים בנושאים הבאים: 	שיפור וחיזוק הדימוי העצמי של התלמידים. 	חיזוק הביטחון של התלמידים ביכולתם לשלוט על התנהגויותיהם, להבין ולבטא טוב יותר את עצמם. 	התלמידים למדו להכיר את המחשבות והרגשות המניעים את התנהגותם ורוכשים בהדרגה יותר שליטה עליהם. 	כתוצאה מהתהליכים הנעשים עם התלמידים אנו מקבלים דיווח מהתלמיד/ ההורה והמחנכים על שינויים בתחומים מגוונים לדוגמא: ילד המפתח מיומנויות המסייעות לו להתגבר על פחדים. ילד אחר שמתמודד טוב יותר עם בעיות משמעת. המורים והתלמידים דיווחו כי העבודה עם הקלפים מגבירה את תחושת המסוגלות להתמודד עם מצבים מאתגרים בתחומים השונים ומסייעת לוויסות רגשי של התלמיד במצבי משבר ומצוקה כמו סכסוך עם חברים, הורים. 	במסגרת התהליך התלמידים חווים תחושת העצמה אישית ומסוגלות המלווה בחיזוק תחושת השייכות לבית הספר ושיפור אקלים הכיתה .
הפעילות שימשה את המורות גם לפתרון בעיות בכיתה ואפילו לתהליך ההערכה האישית: בדפי ההערכה, בתעודה ועוד. התלמידים מאוד אהבו את התוכנית והפכו אותה לשפה רגשית. גם המחנכות מאוד העמיקו והשתמשו בתוכנית. בימי הורים- המחנכות ערכו את יום ההורים בעזרת הקלפים, וזה היה מוקד השיח. כיום ניתן לומר שבאמת השפה הרגשית מאוד מוטמעת בבית הספר ובאה לידי ביטוי בכל פעילות לימודית וחברתית המתקיימת בכיתה.
"השימוש במונחים ובשמותיהם של השדונים וכוחות הקסם הפך להיות חלק משגרת ההתמודדות ומהשיח של תלמידינו שהינם בעלי קשיים בוויסות של תסכולים ורגשות מציפים".
השיחה עם התלמידים עלתה בכמה וכמה רמות זה היה מרשים מאוד כמה מדוייק הם הצליחו לאתר שדונים שלהם וכוחות קסם בולטים. שפת ארץ יצורי הנפש היא ממש הכרחית למחנך!