בר רפאלי – רני רהב, מאחוריך!
אני בחורה מאוד לא קנאית. באמת. כשבחורה יפה עוברת לידי, אני ישר תוקעת מרפק לבן זוגי ומסבה את תשומת ליבו שיחזה בפלאי העולם שעוברים לידו, כי אם אין לו ממה ליהנות בבית, אין סיבה שלא ישזוף את עיניו במה שיש בחוץ.
אחד מפלאי העולם הללו הוא בר רפאלי. באמת בחורה חיננית. בערך פי שניים ממני בגובה, שיער גולש, שדיים שכל אחד מהם הוא בערך בגודל הראש שלי, בטן שטוחה שלי לא תהייה לעולם ורגליים חטובות באורך אין סופי. באמת שאין סיבה שבנזוגי האהוב לא ייהנה מהקסם הזה.
הבחורה הזו היא קסם של ממש לא רק בגלל הגוף המופלא שניחנה בו ולא רק בשל האינטליגנציה הגבוהה שיכולה למצב אותה כסטודנטית לכימיה מולקולארית בטכניון, אלא, ואולי בעיקר, מכיוון שהיא לא יצור אנושי. שהרי ייצור אנושי נוצר על ידי בני אנוש, יש לו אב ואם, ואילו בר רפאלי נוצרה בזכות העיתונים ובראשם עיתוני הרכילות.
האמא של בר רפאלי היא כל כתבי ועיתוני הרכילות באשר הם, מעיתון "פנאי פלוס", דרך "רייטינג" וכלה ב"גיא פינס", שכן עבודה רבה היא לא ממש יצרה במדינתנו הקטנה. הקמפיין הראשי בו היא כיכבה בארץ היה למעצבת אירית, ושאר עבודתה היא פיקציה לגמרי. אומנם מידי פעם צצה ידיעה על עבודה שהיא עשתה בארצות הברית או בארגנטינה, אבל בתור אנשים שלא גרים במקומות הללו, לעולם לא נוכל לדעת האם מה שיצרה בר רפאלי בחו"ל הוא אמיתי או שמא פיקציה, ידיעה מפוברקת לעיתונות הישראלית שתפרסם זאת ומיד תקפיץ את השכר הבא שהיא תקבל מאירית בכמה אלפי דולרים.
כן חברים, כזו היא עבודת הסלב הישראלי. בעלי עיתון צריכים למלא אותו בפרסומות כדי לשלשל לכיסם מזומנים. העיתון לא יתמלא במודעות פרסומת אם לא יוכח שהוא נמכר. בכדי שהוא יימכר מחויבים העורכים ובעלי העיתון למלא אותו בתוכן שימכור. כולם יודעים שסקס מוכר. כולם יודעים שבחורה יפה בבגד ים מינימאלי היא הפור פליי שלפני הסקס. רמז ברור שמשהו הולך לקרות. כולם יודעים שבחורה יפה כמו בר רפאלי בבגד ים מינימאלי, זה כבר אורגזמה, ומה לא נשלם עבור אורגזמה? על כן, עיתון שבשערו בר רפאלי – מוכר והרבה.
כך שני הצדדים מרוויחים: בר רפאלי מעלה את השווי שלה ככל שהיא מופיעה בעיתונים והעיתונים מעלים את מחירי הפרסומות שלהם ככל שבר רפאלי מופיעה בהם. בין אם מדובר בשער או בתמונה בגודל תמונת פספורט ב"ספורט אילוסטרייטור".
לרפאלי, מלבד אותה קריירה שבזכותה היא הפציעה בחיינו, יש גם חיים אישיים. נו, באמת ציפיתם שלבחורה כמוה לא יהיה חבר? ואם כבר חבר – אז רק כוכב הוליוודי כזה שיכול לקנות לה טבעת יהלום בכל פעם שהם רבים. אז ברצ'וק שלנו יוצאת עימו דייט אחד, שניים, שלושה ואחרי מספר פעמים שכאלו היא כבר מבינה שאם היא רוצה לתפוס בעל היא צריכה להבהיר לו שכאן מדובר בקשר רציני ואת זה עושים בעזרת ארוחה משפחתית בבית ההורים.
ברצ'וק מובילה את החבר ההוליוודי לארץ הקודש. אמא שלה קוראת לעוזרת שתעשה ריצפה לפני שהוא מגיע, אבא מדבר עם השף הפרטי ומכתבים נשלחים לכל עיתוני הרכילות בארץ כדי שכולם יידעו: ליאונרדו דה קפריו, החבר הצמוד של רפאלי, מגיע לארץ. האם בר עושה זאת כי היא חובבת פרסום? אולי, אבל תהיו בטוחים שזה לא העיקר. בעזרת הידיעות הללו היא מעלה את מחירה בשוק. היא ממתגת את עצמה ככוכבת לוהטת שאינה רק ישראלית אלא אחת שאבק כוכבים הוליוודי מלווה את צעדיה.
בעקבות ביקורו של הצמוד שלה התכוננו אמצעי התקשורת, כולל המערכות של מהדורות החדשות המרכזיות, והציבו שמירה צמודה על ביתה של רפאלי בכדי שיוכלו לתפוס ולו פריים אחד של הכוכבת ובן זוגה. כאשר אלה יצאו והצלמים החלו להבזיק מכל עבר, מאבטחיה של רפאלי זינקו והחליפו מהלומות עם אנשי התקשורת.
האם זה בגלל שהם אלימים? האם זה בגלל שרפאלי ובן זוגה אוהבים לצפות בחילופי מכות? אני לא אשלול זאת לגמרי אם כי ברור שלא בכך מדובר. הכול היה מתוכנן חברים. הכול ספין תקשורתי בכדי להעלות את שוויה של רפאלי בשוק. רפאלי אוהבת להצטלם, אחרת לא הייתה הופכת לדוגמנית. היא חיה על פרסום. היא חיה ממדורי הרכילות. היא נבנתה מהם. היא לעולם לא תאמר לא כשמופיעה לפניה עדשת מצלמה. היא פשוט ידעה שכל סירוב שלה לראיון או צילום יגרור אחריו דיון תקשורתי ענק שיעלה את השם שלה לכותרות, דבר שיקפיץ שוב את מחירה בשוק. הכול תוכנית יחצנית שאפילו ראש היחצנים בעצמו, רני רהב, לא היה חושב עליה. תוכנית שנבנתה מראש בכדי שערכה יעלה. הכול משחק בכלי התקשורת כדי שיזכירו את שמה בעיתונים, רדיו, טלוויזיה ואפילו כדי שיכתבו עליה את הפוסט הזה.
← מי שומר עלינו באוטובוס?
היא אכן חתיכה, אבל לא הגזמנו קצת עם התיאור של ה"אינטיליגנציה הגבוהה?"
כנראה לא הבנת את מה שכתבתי.. מציעה לך לקרוא שנית ולרדת לעומק הדברים.
התמונה עושה רשום של גזענות.. מזעזע.
אני דווקא מוצא את הטקסט מאוד יפה ומסודר.
במחשבה מאוחרת (הפוסט המקורי הוא מלפני שנתיים, מאז רפאלי היא כבר לא הכלום שהיתה אז) התמונה אכן בעייתית. היתה לא מזמן כתבה, לדעתי ב-nrg שהעתיקו את הראיון ממגזינים או אתרים זרים, שעסקה בדיוק בזה: ייצוגים של שחורים ולבנים בפרסום. הנקודה היתה שגם היום שחורים בפרסומות מוצגים כנחותים ללבנים ובפוזות משפילות. אני מודה שלא חשבתי על זה בבחירת העורך לתמונה, אלא פשוט הלכתי על תמונת יח"צ.
Than Maybe you'll be able to comment just a little.