קראתי את התשובות שנתת פה להורים לגבי התפרצויות זעם של ילדים שמרביצים. אחרי שאני אוחזת בידיו ואומר לו שלזה אני לא מוכנה,הצעת שגם הוא יקבל אמא מאוכזבת שפגועה ,לא מרצה,השאלה שלי היא לכמה זמן עלי להראות לו את זה כדי שירגיש שמה שהוא עשה פגע בי?והאם זה לא ירחיק אותו יותר וייצור אצלו יותר אנטי ורצון למרוד אף יותר בגלל הקרירות שאני מפגינה כלפיו ? האם הוא לא יחפש שוב את האמא האוהבת והחמה והוא לא יידע איך לבטא את זה וזה ייצא לו שוב במרד והתפרצויות זעם כדי למשוך את תשומת ליבי שוב?
אם השאלה כמה זמן אז התשובה היא כמה שצריך. אם הילד שלי רואה בי שק אגרוף אז אני לא אהיה נחמד אליו עד ש... ?
והתשובה היא עד שאראה שינוי בהתנהגות שלו. כמובן שאם אנחנו מדברים על מערכת יחסים הורה-ילד אשר חורקת באופן תמידי אז לא הייתי מצפה שההמלצה הזאת לבדה תיצור את השינוי המיוחל.
הבנתי אותך,זאת אומרת עלי להמשיך ולא להביא לו את הדברים שהוא רוצה ולעשות כל מה שבא לו כי רק עם הזמן הוא יילמד שלהתנהגות שלו יש השלכות שיהיו בסופו של דבר לא נעימות לו?
ודבר נוסף-כשהוא מתחיל בהתפרצויות זעם שלו,אני יורדת לגובה העיניים שלו מחזיקה את ידיו ואומרת לו "זה לא". כמובן שפעם הראשונה הוא לא מקשיב וממשיך בהתפרצות הזעם,אני בעצם צריכה להמשיך להגיד לו את אותו הדבר כמה זמן שזה ייקח ובטח למנוע ממנו לעשות את מה שהוא רוצה עד שהוא יפנים?האם אני צריכה גם "לאיים עליו",להגיד לו שאם הוא ממשיך ככה אז אני לא ארשה לו לשחק בשום משחק שהוא רוצה? זה יעזור?