בעתירה שלפנינו, מבקשת העותרת כי המשיבים יתנו טעם מדוע נסגר תיק החקירה אשר נפתח בעקבות תלונה שהגישה בגין איום ברצח.
עם הגשת העתירה, ביקשתי מן העותרת להודיע האם נעשתה פניה מוקדמת למשיב 1 – בגדר מיצוי הליכים – עובר להגשת העתירה. בהודעתה, ציינה העותרת כי פנתה לפרקליטות המדינה בטרם הגשת העתירה. לדבריה, מפרקליטות המדינה נמסר לה כי בדיקת העניין תימשך זמן מה. מהודעת העותרת עולה כי פנייתה זאת נעשתה יומיים בלבד לפני הגשת העתירה.
"לא זו הדרך לפנות לבית המשפט הגבוה לצדק. אכן, יש שגוף ציבורי משתהה שלא כהלכה ושלא בדין בתשובה למכתב הנכתב אליו, ובמקרה מעין זה יכול ורשאי הרואה עצמו נפגע לפנות לבג"ץ בטענה כי לא זכה לקבל תשובה שהיה זכאי לה. ואולם אין להשלים עם תופעה מעין זו, שעורך-דין יכתוב מכתב התראה למשרד ממשרדי הממשלה, ולאחר שבוע ימים יפנה בעתירה לבג"ץ. אין להשלים עם תופעה מעין זו ועל כן החלטנו לדחות את העתירה על הסף מטעם זה בלבד." (בג"ץ ארגון האמבולנסים הפרטיים בישראל נ' מגן דוד אדום (לא פורסם, 10.2.2005)).
בנסיבות אלה, אף אין בפנינו החלטה של הגורם המוסמך, שניתן להעמידה בביקורת שיפוטית, מטעמים אלה, דין העתירה להידחות על הסף.