המתעמלת האמנותית הדר הרשטיק, בת ה-7: "חולמת להיות אלופת עולם"
"קניתי לתחרות בגד מיוחד ומאוד יקר, שעולה 700 שקל - חצי אני שילמתי, מדמי הכיס שסבא נותן לי וחצי ההורים שלי. תופרת מיוחדת לקחה מאתנו מידות והכינה לכל אחת בקבוצה בגד במיוחד בשבילה. מאוד התרגשתי לראות את הבגד וללבוש אותו בפעם הראשונה. אף פעם לא לבשתי בגד נוצץ כזה. לפני תחרויות אני נלחצת ואז יחד עם כל החברות שלי בקבוצה, אנחנו עוצמות עיניים, נזכרות בתרגיל ועושות עוד חזרה. כשהקבוצה לפנינו מסיימת, אנחנו נכנסות יחד והלחץ יורד".
אני: הדר הרשטיק בת 7, כיתה ב', מבאר יעקב.
אמא: יפית הרשטיק (40). אמא עובדת עם סבא במכירת כורסאות טלוויזיה. היא תמיד עוזרת לי. אני אוהבת אותה. היא מרשה לי כמעט הכל.
אבא: יוסי הרשטיק (41). אבא סוכן ביטוח וכמעט תמיד מסכים להכל. הוא עוזר לי בשיעורים תמיד.
אחים ואחיות: יש לי שני אחים תאומים: אור והראל (3). אני אוהבת לשחק איתם וכיף לי להקריא להם סיפור בלילה אם אני מספיקה. אני אוהבת את אור והראל בגלל שהם אוהבים לשחק איתי והם ממש אוהבים אותי, מעריצים – הם עושים כל מה שאני עושה אני מבקשת. לפעמים הם עושים בכוונה, אבל אז אני אומרת לאבא והם מקשיבים.
משמעות השם שלי: עוז והדר מקידוש ליל שישי.
ארוחה משפחתית: אמא מכינה את הארוחה ואני עוזרת לה. יחד עם אבא, אור והראל אנחנו מארגנים את השולחן. בזמן הארוחה אנחנו יושבים ומדברים. אני מספרת על המבחן שהיה לי ואמא אומרת לי כל הכבוד וגם אבא. האחים שלי לא אוכלים כלום ורק חופרים אחד לשני.
המטלות שלי בבית: לסדר את המדיח מדי פעם, לקנות חלה ביום שישי במאפיה ליד הבית, להוריד את הכלבה ולסדר את החדר שלי מדי פעם.
הילדוּת של אמא ואבא: אבא נולד ברומניה ועלה לארץ בגיל שלוש ואמא נולדה בארץ. הם הכירו במסעדה. אבא ראה את אמא, ביקש את מספר הטלפון שלה ושאל אותה איפה היא גרה. אחר כך הוא תלה שלטים על החלון של הבית שלה וכתב: 'אני אוהב אותך'.
התעמלות אמנותית: התחלתי בגיל ארבע. הלכתי לשיעור ניסיון, ראיתי שממש כיף לי ושהגמישות שלי יכולה לעזור לי להחזיק מעמד. זה קשה, אבל קשה יש רק בלחם. אני משתתפת בחוג ארבע פעמים בשבוע, לא כולל אימונים, מחנה קיץ שבו אני מתאמנת כל יום ותחרויות. אני כמעט לא מפספסת שיעורים כי זה חשוב לי. אני בליגה של הוותיקות ואנחנו מלמדות את החדשות ועוזרות להן בדברים שקשים להן.
תחרויות: בקבוצה שלי יש 6 בנות ואנחנו משתתפות בהמון תחרויות עם כל מיני תרגילים. באליפות ישראל הגענו למקום השלישי - חשבנו שהקבוצות האחרות ניצחו כי היו עוד קבוצות מבאר יעקב, אבל אז אמרו את השם שלנו והתרגשנו מאוד. קיבלנו מדליה. בשאר התחרויות שהתקיימו בארץ, הגענו כמעט תמיד למקום הראשון. כשאגיע לגיל 12, אתחרה גם לבד.
הישוב: באר יעקב. יש כאן אנשים מאוד טובים וראש המועצה מאוד נחמד. הוא מכיר את כולם.
הבית: בניין בן 16 קומות. אנחנו גרים בקומה 14. יש לנו נוף מהמם - רואים את היישוב ובימים טובים גם רואים את הים ואת השקיעה. יש לנו מרפסת ובה המשחקים של האחים שלי, נדנדה, שולחן וערסל. יש לנו מצלמה בבית כדי להשגיח על הכלבים כשאנחנו טסים.
החדר: קנו לי מיטה חדשה וגדולה לפני חודש. יש לי בחדר גם שולחן, שם אני עושה שיעורים. אני לבד בחדר וזה כיף. האחים שלי בחדר לידי. המדליות שלי תלויות בשורה על הקיר ויש לי גם המון בובות עם עיניים זוהרות וכריות. אני חובבת כריות ובובות.
בית ספר 'תלמים' בבאר יעקב. אנחנו מדי פעם יוצאים להצגות ולומדים הרבה דברים חדשים. במדעים אנחנו לומדים על בעלי חיים חדשים, בעברית לומדים לכתוב סיפור ובחשבון אנחנו מתחילים ללמוד על לוח הכפל.
מה מיוחד בביה"ס שלי? יש לנו גינה לימודית, שם אנחנו מגדלים פירות וירקות וגם ארגז חול ומגרש גדול שבו אנחנו משחקים כדורגל. בבית הספר יש תכנית שנקראת: 'האור שבי'. בכל פעם מישהו נבחר להופיע ומראה את הכישרון שלו.
המקצוע שאני הכי אוהבת: ספורט, מוזיקה ועברית.
המורה האהובה עלי: לידר המחנכת שלי. היא התחילה ללמד אותנו בכיתה ב'. היא נותנת לנו צ'ופרים, כמו: משחק תפסוני בזמן השיעור וגם עושה איתנו גיבוש. היא בקושי צועקת ומדי פעם נותנת לנו לשבת איפה שבא לנו. יש לנו פתקים ורודים שהיא מדביקה למחברות של תלמיד ששומר על הכללים: לשמור על השקט, לא לזוז מהמקום, ציוד מונח על השולחן ושנשמעים להוראות המורה.
מה הכי חשוב שיהיה במורים? אכפתיות – ללידר אכפת מהתלמידים. כשאמא שלי הייתה בחו"ל לא מזמן, היא אמרה לי שזה לא נורא, שאמא עוד מעט תחזור וחיבקה אותי. היא אמרה לי: 'אני אהיה האמא שלך בבית הספר'. בכל פעם שאמא או אבא של ילדה או ילד טסים, היא מחבקת ותומכת בילדים.
אוהבת ללמוד? יש כמה מקצועות שאני אוהבת וכמה שפחות. חשבון לא אוהבת וכל שאר המקצועות אוהבת.
איך יהיה לי יותר כיף ללמוד? הייתי רוצה חיזוק בחשבון. אני אוהבת ששמים לנו שירים תוך כדי הלימודים. לפעמים גם נותנים לנו לצאת החוצה ולכתוב סיפור. אני אוהבת ללמוד בחוץ.
אחר הצהרים: חברות אוהבות לבוא אלי ולשחק עם הכלבים שלי ואיתי. אני משחקת עם האחים שלי וגם אוהבת להציק לאבא ולעזור לאמא למצוא כלבים אבודים. זו חוויה בשבילי. אמא עוזרת לכלבים שברחוב, שברחו מבתים. בעזרת שבב שיש לכל כלב, היא בודקת למי הוא שייך ואז אנחנו מסיעים אותו או אותה בחזרה הביתה. כולנו אוהבים מאוד כלבים ולעזור לכלבים. לפעמים אנחנו גם מוצאים בתים לכלבים.
הכי אוהבת לעשות בעולם: אני מאוד אוהבת למכור צמידים עם אמא (אנחנו קונות את זה באינטרנט) ואת הכסף לתרום לתינוקות ולילדים. אנחנו קונות להם אוכל ומביאות את זה לסבתא ולדודה שלי, שיודעות למצוא משפחות שצריכות. אני מרגישה גאה בעצמי. פעם גם מכרתי לכל הכיתה.
מאכל אהוב: אני אוהבת לאכול מה שאכלתי עכשיו, כשחזרתי מהתעמלות קרקע - טורטייה עם אבוקדו ושניצל תירס.
טלוויזיה: אני צופה בערוץ "דיסני" ואוהבת לראות את הסדרה 'החיפושית המופלאה'. יש שם ילדה שיש לה כוחות וילד שיש לו גם כוחות והם כל הזמן ביחד, מחפשים את המישהו הרע ומנסים לעזור לחברים אחרים.
מחשב: מיק מק.
הכי אוהבת לעשות עם אמא: לצאת לדייט לסרט. אנחנו הולכות למקומות יחד וקונות בגדים. אמא אומרת שהיא חברה שלי ושאנחנו חברות מאוד מאוד מאוד טובות. גם אני אומרת כזה דבר כי היא אמא שלי ולמה שלא נהיה חברות? אנחנו מאוד אוהבות להיות אחת עם השנייה.
הכי אוהבת לעשות עם אבא: אני אוהבת ללכת עם אבא לבאולינג, אבל זה לא חוכמה כי יש לו יותר כוח. אנחנו אוהבים גם ללכת לסרטים. אני אוהבת ללכת עם אבא לעבודה מדי פעם. בעבודה הישנה הייתה לו תחנת דלק והתפקיד שלי היה לפזר את המשקאות והחטיפים.
הכי אוהבת לעשות עם האחים: לשחק איתם מחבואים, למרות שהם מדלגים על כמה מספרים כשהם סופרים.
הורים צריכים להיות יותר חברים או יותר מחנכים: יותר מחנכים כי אם הם לא יהיו מחנכים אז היינו ילדים מופרעים.
החברה הכי טוב: יש לי כמה חברות הכי טובות: עמית חברת ילדות ועוד עמית בכיתה שלי ואני ממש אוהבת אותה ויש לה גם מלא חברות. יש לי את רוני - חברה חדשה שלי. יש לי את לינוי – יחד אנחנו עושות הופעה מול כל הכיתה. בקרוב נופיע מול כל בית הספר, כדי להראות את הכישרון שלנו.
החלום שלי: להיות כמו לינוי אשרם – היא זכתה באליפות הארץ בהתעמלות אמנותית, היא סגנית אלופת העולם וזכתה במדליית זהב, כסף וארד. חברות שלי מהחוג ראו אותה באולם בראשון לציון. הן ראו גם את אלכסנדרה – אלופת רומניה בהתעמלות אמנותית.
כוח העל שהייתי רוצה שיהיה לי: לפעמים אני מאחרת לחוג התעמלות אמנותית ולא מספיקה. אני רוצה כוח על של מהירות שאספיק תמיד.
כשאהיה גדולה: אני רוצה להיות שוטרת או דוגמנית. שוטרת כי המקצוע עוזר לשמור על החוק. דוגמנית, כי אני רוצה להיות בכל העולם ולהיות מפורסמת.
מתי כועסים עלי? כשאני לא מכבדת את ההורים או את המורות או את הילדים או כשאני מדברת בחוג.
הרגע הכי כיפי שהיה לי: כשהאחים שלי נולדו, מאוד התרגשתי מזה.
חיות: יש לנו שני כלבים: הכלב שלנו פו חי איתנו כבר 12 שנים, עוד לפני שנולדתי. את בובה מצאנו ברחוב והבאנו אותה לשכנים כי פחדנו שלא יסתדרו. כל יום באנו לבקר אותה ובסוף לקחנו אותה אלינו.
חוגים: התעמלות אמנותית 4 פעמים בשבוע.
הייתי רוצה לחיות ב: בבית שלי.
לגדול או להישאר ילדה לנצח? לגדול. כל פעם שאני גדלה, נהיה לי דמיון יותר מפותח.
ההמלצה שלי לספר: הממלכה הסודית – יש שם פיה ושלוש חברות ממש טובות ומלך ומלכה מרושעת, שמסתתרת בארמון ועושה צרות. הם מגלים שהם יכולים להסיר את הכישוף של המלכה. סבתא שלי קנתה לי אותו והראתה לי מה כתוב מאחור. ראיתי שזה מסקרן ואמרתי לעצמי שכדאי לנסות. היא קנתה לי גם ספר נוסף, אותו הדבר רק על חדי קרן.
טקס שינה: לפני השינה, אם נשאר לי זמן, אני בטלפון שלי. אחר כך אני מבקשת מאבא שלי שיבוא לכסות אותי ואז אני מדליקה את מנורת הלילה. כשאני מרגישה עייפות, אני מכבה את המנורה ונרדמת. מדי פעם אני משחקת בבובות בלילה ונרדמת כי זה מעייף.