אנחנו חברות כבר כמה? עשר שנים הולכות וחוזרות ומחליפות יבשות ודעות, שמחות ומילים, מכתבים הכי יפים של אהבה על ניירות דקים, עבים, פתקים, אמיתיים, תמיד רעבות, חולקות מנה פלאפל או פיתה זעתר, תראי, איך עבר הזמן? רק נפגשנו וכבר חצות, יושבות על מדרכות, על ספסלים, שותות קפה (בלי קפאין) או תה יסמין עם קצת חלב כמו אנגליות, צוחקות בגנים או בוכות כשהלב, רוב הזמן מפרידים בינינו אוקיינוסים, אבל לפעמים אנחנו בגוף שלנו קרובות, מדברות בטלפון דקות או שעות, ימים של סיפורים מהעבר, קרציית הילדות עוד קשורה בשערות, חלומות, חלומות בהקיץ והווים, ככה אנחנו מדברות בשפת סתרים עד שתמוזי כבר צריכה ללכת לישון, דבר ראשון בבוקר מלקקות כסוכרייה מרה את לשון המעטפה, את הבול, כותבות כתיבה תמה את הכתובת, משלמות שלוש ומשהו דולרים או שש שקל ועשרים, שולחות זו לזו למרחק גלויות ושירים (את יותר נדיבה, לי לוקח קצת זמן, את אומרת עליי, ענת, את כזאת רוסיה חשאית), וכבר שנים אני שואלת, מתי, יא מעצבנת, מתי יהיה כבר ספר השירים שלך מוכן? מתי כריכה סגולה תעטוף את רוחך הגדולה המתממשת ברוך ובכוח מילה אחר מילה? אני עובדת על זה! אז תזדרזי, גיברת, אני כאן מתפוררת מרוב ציפייה, בחנות יד שנייה קנית לי ממחטה עתיקה רקומה מבד משי כל כך דקיק, אמרת, זה בשבילך כי זה לא שימושי, ביום הולדתי השלושים קנית גם כותונת בצבע שינה עם פרחים. באחד הימים, ובלי הכנה, תסמסי לי, מתאים שאקפוץ? בטח מתאים. בשעה היעודה אני אחכה בחלון, מנופפת ממחטה, איחרתי? לא, גליתוש, הגעת בדיוק עכשיו בזמן, תני את המעיל. רוצה קפה? בלי קפאין. יש עוגת גבינה עם פירורים. כן. תהיה שעה כזאת, הכל יהיה, כמו תמיד כשאנחנו שתינו, כל כך פשוט ונכון ונעים. בחשכת תיקך תנשום חזק המתנה הכי יפה, הי, זה בשבילי זה? כן, זה לך, ספר השירים.
כל כך יפה כמו מים לנפש המילים שלך, הגעתי במקרה וזו הייתה אהבה ממבט ראשון, עוקבת, מתרגשת.
להטוטנית מילים בשכבות עדינות של תחושות, צבעים וזיכרונות. תודה, תודה, תודה. חזקי, שמחי ואמצי.
תודה שבאת ונשארת, אני מאוד שמחה בתגובה שלך.
גלית היא כותבת גדולה בעיניי, אני מעריצה (וממריצה קרצייתית) שלה כבר שנים, היא יודעת לצלול למעמקים ומקביל לגעת באיזה שהם שמיים או אדמה מאוד אמיתיים. והשירה שלה מאוד מדודה ומדויקת. אני ממליצה לך להציץ גם ברומן הגרפי שלה ושל אחיה המוכשר, גלעד סליקטר, שמבוסס על סיפורי הילדות שלה בגני יוחנן. הוא נקרא 'משק 54', שם אפשר לראות שבנוסף להיותה משוררת מעולה, היא גם חזקה מאוד בפרוזה. וביקשתי ממנה תמונה יותר גדולה, יתוקן בהמשך. תודה, ריקי.
ענתוש, את הכי בעולם. כולך. בזכותך ובזכות המילים שלך אני עוד עלולה להוציא ספר נוסף לפני שיחלוף עוד עשור!
אני בהחלט אשמח, גליתוש, להגיע להשקת ספרך השני (והשלישי והעשירי) מהבית ולא מבית האבות.
מרגש, ענתוש, כמו כולך.
ענת, את כל כך מרגשת ועוברת במילים שלך.לצערי לא יכולתי להגיע לערב לכבוד הספר בשבת, אבל בטוח אקנה אותו.
ואחפש גם את ספר הפרוזה. תודה לך.
נפלאה. גם אני רוצה להיות חברה שלך. (וגם ספר שירה:) אין כמוך.
תודה, איתמר, טוב שקפצת לביקור!
על כל דבר שאת כותבת, את עושה את זה בכל-כך הרבה רגש. כל-כך נוגע ומרגש, שזה ממש כמו להיות שם איתך, בכל רגע.
אולי בגלל זה אני עושה את זה, כותבת, אני מתכוונת, כדי שיבואו אנשים, את למשל, לשבת איתי מעט.