ביקורת על ספרה של הגר ינאי, "מילה וחוטפי החלומות"
מילה, גיבורת ספרה של הגר ינאי, היא ילדה עסוקה ביותר. אך סובביה של מילה, וגם היא עצמה, אינם חוששים רק משעמום אלא מדבר-מה גרוע יותר: הם סבורים שאם יהיה לה זמן פנוי יציפו אותה הגעגועים והאבל על אמה הביולוגית, שמתה בלידתה.
"על מה הספר?" – גם קוראים מתוחכמים שיודעים היטב שה"איך" חשוב לא פחות מה"מה", ואולי אפילו יותר, אינם יכולים להימנע מהשאלה הזאת, כי מה שמושך אותנו בראש ובראשונה הוא הרעיונות.
במהלך שהוא ממש התגלמות של תהליך היצירה האמנותית, ג'ויס מבטל לגמרי את ההבחנה בין בובת חתול לחתול אמתי, ומחליף את שניהם בסיפור, שנפתח במילים: "אוי ואבוי! אני לא יכול לשלוח לך חתול מקופנהגן כי אין חתולים בקופנהגן."
אם מישהו סבור שספרי נוער מסוג זה, הכתובים בשפה מדוברת, קלים יותר לכתיבה (ולתרגום) מספרים למבוגרים, הוא טועה ובגדול: דווקא מי ששם לו למטרה לעורר בקורא אמון מוכרח להקפיד מאוד על הדיוק, הן ברגשות, הן בפעולות והן בשפה.