שמעון פרס: שלום וברכה, שלום, ערב טוב מקווה שלא מפריע לך.
אנסטסיה מיכאלי: מה שלומך שמעון? תודה רבה זה כבוד גדול לא כל יום מתקשר נשיא המדינה בטלפון הנייד, זה נעים מאוד.
לא כל יום, וגם לא בפעם הזו. הקול קול שמעון פרס, הידיים ידיי הקומיקאי יוסי וידר שהתקשר למתוח אותה וביקש ממנה להתנצל על הדברים שאמרה על הומואים בשבוע שעבר בכנסת – והקליט הכול. דבר המתיחה התפרסם אתמול בתוכנית צינור לילה עם גיא לרר בערוץ עשר.
"ראשית אני רוצה לומר לך שאני מעריך אותך ומחבב אותך, ואת יודעת את זה", אומר פרס המזויף, ומיכאלי מודה לו בענווה. "אבל בעניין הזה של המשפטים שנאמרו בימים האחרונים, הייתי אומר שהייתי מבקש ממך בצורה מכובדת, להיות יותר מתונה בדברייך. אני מקווה שאת מקבלת את הביקורת שלי בהבנה".
אנסטסיה מבינה: "בהחלט, אני תמיד אומרת שמכל ביקורת אנחנו מתחזקים ולומדים ממנה", היא אומרת, רק כדי להדוף את דברי הנשיא המתחזה בדברים איומים עוד יותר: "זו הדרך שלי להגיד שבעצם התקשורת היא נותנת יד נטויה לגלוריפיקציה של אותם תנועות הומוסקסואליות (...) ודור של אנשים שאנחנו רוצים שיהיו גברים אמיתיים כמו שאנחנו מכירים אותך", היא מחניפה. וידר מתעקש, ואנסטסיה ממשיכה להסביר את עמדתה אגב הרחבת טווח הכפשותיה וחידוד כישוריה כנביאת זעם: "בסופו של דבר", היא חוזה, "אנחנו נגדל כאן ארץ סדום בעתיד".
לו חשדה מיכאלי שזו מתיחה, ייתכן שהיינו זוכרים אותה כאשה ששפכה מים על ח"כ ראלב מג'אדלה, שילדה המון ילדים, שקראה לאסור את קול המואזין, שפסקה שהומואים הם אומללים שמתאבדים בגיל 40. אבל היא לא חשדה, ובשיחה המפוברקת הזו, באזניי שמעון פרס לכאורה ובעצם באזניי הציבור כולו, נפרשו עוד קפלים של נפשה ותשוקותיה.
והקפל המעניין מכולם חושף שלאנסטסיה יש חלום, והחלום הוא לפגוש את הנשיא פוטין. באופורטוניזם בלתי נלאה היא מציעה לשמעון עסקה: אני אשקול התנצלות, אתה תסדר לי פגישה עם פוטין. "אה... מר... אה... קודם כל הנשיא המכובד אה ש.. שמעון פרס", מגמגמת מיכאלי בנחישות, "אני מאוד מכבדת את הטלפון שלך. אני עוד רציתי לשוחח איתך על עוד נושא"
וידר: על מה?
וידר: ...בואי תצאי בהצהרה של התנצלות ואנחנו נדבר גם על עניין פוטין, בעתיד.
מיכאלי, עדיין בכובד ראש: בסדר גמור. טוב, אני אשקול את זה.