פרנק גרי או אם תרצו, אפרים גולדברג נחשב לאחד האדריכלים הכי עסוקים בעולם. הוא ידוע בעבודתו המיוחדת וצורות המבנים העקומות שלו שמרימות לא מעט גבות. ברשימת הפרויקטים המפוארת של גרי נמצאים הבית הרוקד בפראג, מוזיאון גוגנהיים בבילבאו ואולם הקונצרטים בלוס אנג'לס. יש גם מוזיאון צבעוני בפנמה שתכנן ואפילו מגדלי מגורים יוקרתיים בלב ניו יורק. בסוף שנות ה-80 זכה גרי בפרס פריצקר הנחשק לאדריכלות, שנתן את החותמת הרשמית לפועלו העצום של האיש.
בימים אלה משיק האדריכל היהודי-אמריקאי שני מבנים גדולים. הראשון הוא מוזיאון לואי ויטון בפריז שנבנה מ-15 אלף טונות של פלדה. יש בו גם שימוש רב בזכוכית כדי שיהיה אפשר לראות את היער שמסביבו, וצורתו הכללית מזכירה סירת מפרש. המבנה האחרון שנחשף בימים אלה הוא בית הספר לעסקים בסידני שרווי בחלונות, ושוב מגיעות הצורות המתעקלות שמוכרות מעבודותיו הקודמות של האדריכל. גרי אמנם זוכה לכבוד והערכה אך סופג בצידם לא מעט ריקושטים ביקורתיים. רק לאחרונה פרסמנו כאן אצלנו את התקרית המביכה שהיתה לאדריכל עם עיתונאי ספרדי שציין כי המבנים של גרי ראוותניים וזכה לאצבע משולשת כתגובה מהאדריכל. כך או אחרת, גרי יכנס ללא ספק לספרי היסטוריה של אדריכלות המאה ה-20 וסביר להניח שבימים אלה הוא שוקד על עוד כמה מבנים עקומים.