חלק רביעי ואחרון בסדרת התשוקות הסוערת!
אני משפשפת את משקפת הצלילה שלי. הכול שחור. זרם חזק מושך אותי קדימה וזרועותיי נזרקות לכל עבר. אני מנסה להתנגד אך הזרם חזק ממני ואני מרפה.
היד שלי נתקלת בכף יד קטנה, ואני מצליחה לאחוז בה ולמשוך אותה איתי. הזרם מתגבר ואני לא משחררת את היד. הגוף שלי מסתחרר בתוך המים ומתהפך, והיד עדיין בתוך ידי.
הזרם נרגע ואז פוסק.
אני מנסה לשפשף שוב את משקפת הצלילה. הכול סביבי עדיין שחור. אני דוחפת את רגליי כלפי מעלה שוב ושוב עד שראשי מפלח את המים. אני מביטה סביבי והשחור הופך לאפור. איפה אני?
אני ממשיכה לשחות לכיוון החוף. היד שבה אני אוחזת מחוברת לגוף נערי בחליפת צלילה. העיניים שלו נפקחות אליי ואני נשאבת לכחול עמוק ומהפנט.
אני ממשיכה לשחות עד שרגליי נוגעות בקרקע והנער שלצידי נעמד. אני מסמנת לו בראשי לכיוון החוף ואנחנו צועדים יחד.
אני סורקת את החוף במהירות ואינני מזהה דבר. הוא אפור ושטוח וכל מה שהיה עליו קודם שבור לרסיסים. אני מביטה שוב בים השחור וגוף גדול יוצא ממנו. הוא אינו מסיר את המשקפת ורץ לעברי. "יש לך עוד כוח?" הוא שואל אותי במבטא ניו זילנדי כבד ואני מהנהנת.
"אז בואי תעזרי לי לחפש ניצולים נוספים", הוא קופץ חזרה למים ואני אחריו. אני מתקשה לראות את הגוף שלו בתוך המים השחורים, אך היד שלו מושכת אותי למטה ואני לא מתנגדת. אני מרגישה שאני נוגעת בחליפת צלילה וממקמת עליה גם את ידו. אנחנו מושכים יחד את הגוף למעלה ושוחים איתו אל החוף.
"תבדוק אותו", הבחור שלצידי צועק לנער שהוצאתי מהמים ואנחנו חוזרים לים. אני לא יודעת כמה זמן אנחנו שוהים מתחת למים, אך אני מרגישה שאני נחנקת וממהרת לדחוף את עצמי למעלה. אני שוחה לחוף וזורקת את בלון החמצן על הקרקע.
הבחור יוצא מהמים וזורק את בלון החמצן שלו לצד שלי. "נגמר לי החמצן", הוא מודיע ותופס את ראשו בתסכול.
הנער עומד ומביט בנו וידיו שלובות על חזהו, והגבר שיושב לצידו פורץ בבכי. "הנסיכה הקטנה שלי, תמצאו את הנסיכה הקטנה שלי", הוא צועק.
אני מביטה לכיוון המים ומחווירה. "אווה..." אני מתחילה להשתעל ולהיחנק, והנער נעמד מולי חסר אונים.
"מי אתה?" אני שואלת במצוקה.
הוא מושיט לי יד ילדותית אך סמכותית, "דניאל דוסון, גברתי. נעים מאוד".
אני מתעלמת מהיד שלו ובועטת באחת האבנים. "בוא ננסה שוב", אני פונה בצעקה אל הבחור הגבוה שעומד לצידי ובוהה בים. הוא מושיט לי את ידו ואנחנו רצים וקופצים שוב פנימה.