נרד עם הסימון הירוק כ 300 מ', ובמזלג נפנה ימינה לכיוון הסימון הכחול שיוביל אותנו לנחל נקרות. לאחר הליכה קצרה נראה משמאלינו פתח של מערה גדולה – זוהי מערת נקרות.
נצעד באפיק , ניפרד משביל ישראל שעולה על הר סהרונים [קטע משביל ישראל הצטרף אלינו כשפנינו ימינה לשביל הכחול] ולאחר הליכה קצרה נתחיל לראות בנחל צמחים ירוקים ולאחר עוד הליכה קצרה גם נראה פלג זורם – זהו נווה המדבר שניזון ממימיו של עין סהרונים שמהווה מקור מים טבעי עיקרי באיזור.
באיזור הנביעה של עין סהרונים ישנם מס' עצים שניתן לנוח בהם לקראת הישורת האחרונה של המסלול. מים לשחייה אין בעין סהרונים – מקסימום מים לשכשוך רגליים בכמה מקומות.
לאחר שנהנה מנווה המדבר נמשיך עם הסימון ונעלה לאחר כ 200 מ' למצד סהרונים [או חאן סהרונים כפי שהוא נקרא בחלק מהמקומות] שהיה נקודת חניה , לדעת החוקרים מהתקופה הנבטית או הרומית, ששימש את ההולכים בדרך הבשמים הקדומה שחלפה בסמוך [מעלה הדקלים שפגשנו הינו חלק ממנה]. לאחר הביקור במיצד – נרד לחניון – הנמצא מתחתינו.
אסור להכנס למסלול של פרסת נקרות בעת סכנת שטפונות.
לעיתים אחרי שטפונות באיזור [כמו שקרה ב 2019] פרסת נקרות מלאה מים עמוקים. ניתן לחצות אותה בשחיה וניתן להקיפה מלמעלה.
לא מומלץ לבצע את המסלול בימים חמים מאד היות שרובו חשוף לשמש.