בורגין וברקס היא חנות אשר ממוקמת בסמטת נוקטורן. היא מוכרת אובייקטים של קסם אפל ועוד חפצים קסומים ומסוכנים, הכוללים את "יד התהילה", מבחר עצום של עצמות אדם, חפיסת קלפים ארורים, עין עשויה זכוכית, כלים ממוסמרים, חבלי תלייה, מחרוזות מקוללות ומערך של מסכות מגחכות התלויות בשורה על הקירות.
לידו ניצבה ארונית-תצוגה מזכוכית ובתוכה כף יד מצומקת שהיתה מונחת על כרית, חפיסת קלפים מוכתמת בדם, ועין זכוכית בוהה. מסכות מרושעות הביטו אליו מהקירות, מבחר של עצמות-אדם היו מונחות על הדלפק, ומכשירים חלודים וחדים היו תלויים מהתיקרה.
- הארי מתרשם לשלילה מהחנות.
החנות הוקמה ב-1863 בידי קרקטקוס ברק ובורגין, אשר הציעו פה-אחד שירות מיוחד כלפי חפצים עתיקים וקסומים ממשפחות הקוסמים המוצלחות ביותר.
כאשר מרופי גונט ברחה עם טום רידל האב, סביר להניח בסוף שנת 1925 או בתחילת 1926, טום נטש אותה ואת בנם שטרם נולד, לבד ובחוסר כל. הרכוש היחידי שהיה לה שהיה שווה משהו היה תליון זהב כבד, עליו הייתה חרוטה האות "S" מתפתלת, שהיה אחד מחפציו של סלאזר סלית'רין, רחוק משפחתה של מרופי גונט. אדון ברקס היה איש עסקים מתוחכם למדי, אך לא בדיוק מהסוג האנושי. לפי חפציבה סמית', אדון ברקס רכש את התליון ממרופי עבור "פרוטות"; מה שמוכיח שהוא קנה את התליון מתישהו בשנת 1926, לפני הולדתו של וולדמורט, עבור כמות כסף נמוכה ביותר או במחיר שלא ממש השתווה לערכו. ברקס הודה שהוא רכש את התליון בעשר אוניות, פשוט כמשמעו, על ידי שימוש בייאושה של מרופי כיתרון. זמן מה לאחר מכן, ברקס מכר את התליון לחפציבה סמית', ששילמה עבור זה הון תועפות, בטענה שהיא לא יכלה לתת לאוצר שכזה לעבור על פנייה. ברקס גלגל רווח נאה על חשבונה של מרופי בעבור התליון, אך לא הצליח לדמיין את החשיבות של הירושה הזאת וכיצד היא תשפיע על העסק שלו בעתיד.
שמונה-עשרה שנים פחות או יותר לאחר מכירת התליון, ברקס העסיק את בנה של האישה שממנה לקח אותו. טום ואנדרולו רידל, הידוע גם בתור הלורד וולדמורט, התחיל לעבוד אצל ברקס מיד לאחר שסיים את לימודיו בהוגוורטס, בשנת 1945. נער נאה וכריזמטי, שהתפקיד שלו היה לשכנע קוסמים להפטר מהחפצים הקסומים שלהם, דבר שהוא עשה מעולה. זה היה לורד וולדמורט, שהלך אל חפציבה סמית' והקסים אותה בעזרת מראו הטוב והתנהגותו הנעימה. היא סמכה עליו מספיק בכדי להראות לו את התליון של סלאזר סלית'רין, שבצדק היה אמור להיות שלו. זמן קצר לאחר שראה את התליון, לורד וולדמורט רצח את חפציבה והפליל את גמדונית-הבית שלה, הוקי, בהריגתה ובלקיחת התליון שלה. ברגע שהתליון היה בבעלותו, וולדמורט פרש מעבודתו ונעלם, כשבידו התליון וספל שהיה שייך להלגה הפאלפאף.
בחלק מין המקרים, אדון בורגין רכש חפצים אשר התעניין בהם מאנשים אחרים. לוציוס מאלפוי מכר פעמים רבות מחפציו לאדון בורגין בכדי להימנע מפשיטות באחוזה שלו. ב-1992, בדיוק לפני תחילת שנתו השנייה בהוגוורטס, הארי נקלע אל החנות ללא כוונה תחילה על ידי שימוש ברשת הפלו, בעוד שהיעד האמיתי שלו היה בכלל סמטת דיאגון. כאשר אדון מאלפוי מכר בתוך החנות כמה רעלים, הארי הסתתר בתוך ארון הריסוק. מאז שאדון בורגין ראה את יומנו של טום רידל, הוא רצה לקנות אותו בגלל תכונותיו הקסומות. מאלפוי, בכל זאת, נמנע מלמכור אותו.
דראקו מאלפוי ביקר בחנות בתחילת אוגוסט 1996, בכדי לאלץ את בורגין לתקן העתק של הארונית המעלימה-השבורה שהייתה בחנות. דראקו בנוסף קנה אצל בורגין את "יד התהילה" וענק אפל מקולל. כשדראקו עזב, בורגין היה מזועזע לחלוטין. הארונית המעלימה שדראקו רצה לתקן הייתה ממוקמת בטירת הוגוורטס. קבוצה של אוכלי-מוות השתמשה בארונית המעלימה ב-"בורגין וברקס" בכדי להגיע לטירת הוגוורטס בסוף שנת הלימודים השישית (הארי פוטר והנסיך חצוי-הדם).
- ברקס (בעלים).
- מר בורגין (בעלים).
- טום ואנדרולו רידל (עוזר ואספן הפריטים הנמכרים בחנות).