שורפים משחקים, הפודקאסט לגיימר העצלן, על כל המשחקים כולם. השבוע אביב משחק משחקי אקשן מרובי משתתפים וצולל עמוק בתוך Warframe. עידן חוזר לגרסת הרימסטר של Lumines, בודק את משחק ה־VR התגנבות Budget Cuts וסופסוף מגיע לשחק באבא מלחמה.
לעל כתפי גמדים היה פרק שכולו הוקדש לשלג, אפרופו מזג אוויר במשחקים.
00:03:54 – אני מתלונן על אירועים אקטואלים בעל האש: התעשייה בוערת.
היה סופ"ש חופשי של המשחק דרך Battle.net, ויצא לי לשחק סביבות 3 שעות – לכן קחו בחשבון שהחוויה שלי מהמשחק מבוססת על הפתיחה שלו ועל משימות לשחק יחד. כן יצא לי להשתתף ב"אירוע" פתוח בעולם עם שחקנים אקראים אחרים.
המשחק זרק אותי החוצה כשהתנתק האינטרנט 🙁 הבעיה במשחקים עם קמפיין שאמורים בפועל להיות MMO.
עברתי את הקטעים העלילתיים בהתחלה והגעתי לחלק שהעולם נפתח ואתה בעצם יוצא לעלייה בדרגות של MMO. אני חושב שהייתי ממשיך לשחק בתור ה־MMO התורן. הוא נחמד. לא יודע אם הייתי קונה אותו במיוחד.
יו כמה שהמשחק הזה נהדר. פעם הוא לא היה נהדר – וורפריים הושק לראשונה ב־2003, ולמרות שנסיתי להיכנס אליו פעמיים שונות, הוא נורא לא היה מזמין לשחקנים מתחילים. אבל כל זה השתנה לאחרונה, ועכשיו המשחק ממש נחמד.
זה משחק אקשן קואופטריבי עם דגש על תנועה מהירה, שלוקח את מערכת ה־Progression Dungeons של משחקי MMO ועושה ממנה משחק שלם. כלומר, אתם משחקים משימות, הורגים בוסים וצוברים משאבים כדי ליצור ציוד חזק יותר ולהמשיך להתקדם במשימות ולהרוג עוד בוסים.
לא אפרט כאן את כלל המערכות של המשחק הזה ואיך הוא גורם לך להמשיך ולנוע קדימה, תוך כדי שהוא שומר על קצב התקדמות מסוים שלא יהיה מהיר מידי, כי הקלטתי וידאו של שעה שמסביר את כל הדברים האלה. אז אם אתם רוצים סקירת עומק של Warframe, זה הוידאו בשבילכם.
בשורה התחתונה: הוא חינמי, הוא נהדר, יש בו משהו שכל חובב משחקי אקשן יאהב (למשל, horde mode ממש מוצלח) יחד עם מרכיבים שחובבי MMO יאהבו.
אם אתם פותחים חשבון חדש, אתם יכולים לעשות זאת דרך קישור ההפנייה שלי ולקבל בוסטר ל־7 ימים.
פרק על האש.
הסרט הדוקומנטרי שיצרו NoClip על Digital Extremes והפיתוח של המשחק.
רק השבוע נזכרתי שפעם הייתה תחמושת לבניינים. כשיצא Heroes 2.0 התלוננתי על השינוי הזה כי אמרתי שתחמושת היא אחד המנגנונים שעוזרים להירוס ליצור משחקים מהירים ולקדם Push. מתברר שטעיתי. שנה אחרי 2.0 חזרתי לשחק ושכחתי לחלוטין שפעם התחמושת הייתה קיימת. בבירור לשינוי הזה לא הייתה השפעה מהותית על המשחק.
עומר ואביב משחקים הירוס.
עידן של פברואר 2007 היה בחור מאושר ותמים. הוא אמנם היה בצבא (כן, מבאס, עתודה, על תשאלו), אבל הוא עדיין כתב ביקורות בשביל Gamer, ובדיוק חגג את חגיגות החצי־שנה שלו עם החברה שלו, גלית. ואז הוא קיבל לביקורת את Lumines Plus. ״אבל אין לי פלייסטיישן 2!״, הוא התלונן לעורך. ״הנה, קח פלייסטיישן 2״, העורך אמר, ״בכל מקרה כולנו עברנו לפלייסטיישן 3 למי אכפת בכלל אין לי זמן למשחק הזה שיחקתי בו כבר על ה־PSP וזה סתם רימייק אני אומר לך הרימייקים האלה זה רעיון גרוע בטח זה לא יתפוס״. באותו הערב הוא שיחק קצת ב־ Lumines Plus. וישן 3 שעות. למחרת הוא הלך לבלות את הסופ״ש אצל חברתו החדשה, גלית. אבל מה, הוא היה צריך לכתוב ביקורת! אז הוא לקח לשם את הפלייסטיישן 2 שהוא קיבל ביחד עם Lumines Plus.
השמועות מספרות שזו הפעם האחרונה שעידן או גלית נראו בציבור.
אוקיי, שמועות זה דבר מטופש. אבל ברצינות, זה היה אחד המשחקים הכי ממכרים של 2007. גלית זוכרת ימים שלמים שבהם היא התעוררה, שיחקה במשך שעתיים Lumines, ואז החליטה לצאת מהמיטה כדי לצחצח שיניים לפני שהיא חוזרת בשביל לשחק Lumines עוד כמה שעות. מאז, ניסינו לשחזר את הקסם עם אינספור גרסאות של Lumines. גרסה ל־Xbox, ל־PS3… היתה שם אפילו גרסת מובייל איפשהו בדרך, לדעתי. וכולן סבלו מאותה בעיה יסודית: לא היתה להם את המוזיקה של המשחק המקורי.
אה, כן, Lumines זה משחק שבו חלקי טטריס ריבועיים (אתם יודעים, המעצבן הזה של 2×2 שכל הזמן נתקע לכם בזמנים לא קשורים) שמורכבים מקומבינציה של שני צבעים נופלים מהחלק העליון של המסך, ואתם צריכים לסדר אותם על מנת ליצור ריבועים של 2×2 בצבע אחיד. ״סורק״ שזז מצד שמאל לצד ימין של המסך מנקה את הריבועים שאתם יוצרים, ויכול, בתורו, לגרום ל־cascades ולקומבואים וכל הדברים האלה שאתם מכירים ממשחקים דומים בז׳אנר. העניין הוא שהכל נעשה לצלילי מוזיקה אלקטרונית קצבית, שמתקדמת ככל שאתם מתקדמים בשלבים ועם עיצוב שנראה כמו מה שהיה נוצר אם פיקצ׳ו היה משתמש בפטריות הזיה.
אז Lumines Remastered הוא, ובכן, Remaster של גרסת ה־PSP המקורית. יש בו כמעט את כל המוזיקה שגלית ואני זוכרים, הוא נהדר וממכר באותה המידה. התלונה היחידה שלי עליו היא שמשחק ב־ Challenge Mode שלו יכול להגיע אחרי אימון קל לסבבים של 40/50 דקות לפחות עד שאתם נפסלים, מה שהופך אותו למשחק שאולי יותר מתאים לקונסולה הניידת שלכם (כלומר Switch) מאשר ל־PC הביתי. אם יש לי רבע שעה פנויה למשהו קצר, אני עדיין אלך על Puyo Puyo Tetris. שם, להגיד שלוש פעמים ״טוב אולי רק עוד סיבוב אחד וזהו״ מסתכם באמת ברבע שעה של משחק ולא ב־ 4 וחצי שעות שהולכות לאבדון.
זה נמצא כאן רק בשביל להגיד שהתחלתי לשחק בו, ובטח ייקח לי כמה שבועות לסיים אותו. אני לא חושב שיש לי מה להוסיף, עם ה־4 שעות משחק שלי, משהו על הדיבורים של אביב וגיא שנעשו אחרי עשרות שעות צפייה/משחק. מבחינת החוויה הסובייקטיבית שלי: העלילה נראית מבטיחה והמכניקה היא לא כוס התה שלי. אחרי כמה שעות ירדתי ל־Normal ועכשיו הוא יותר זורם אבל אני עדיין מרגיש כאילו יש יותר מדי משחק בין הקטעים העלילתיים. תנו לי עוד Horizon: Zero Dawn, או משהו.
פרק הספויילרים שעשינו ל־God of War.
משחק התגנבות ל־VR?!
בהתחלה הייתי סקפטי לגבי היכולת של משחק התגנבות מבוסס-טלפורטציה. בתגובות לפרק האחרון של ״גיימפוד״ עופר הזכיר לי שזה הקונספט המרכזי של Dishonored, אבל זה לא ממש קפץ לי לראש כשראיתי את הטריילרים של המשחק. אבל נו, כולם התלהבו ויש Refunds אז חשבתי שיאללה, ננסה.
וזה ממש טוב! ב־ Budget Cuts אתם משחקים בן אדם שעובד בחברה שמרבית העובדים שלה הם רובוטים, ובני האדם המועטים שעבדו בה קיבלו טלפון מ־HR ואז לא נראו שנית!!!! כשאתם מגיעים למשרד שלכם אתם מקבלים שיחה טלפון ממישהי שאומרת ש־HR עומדים להגיע אליכם, ואם אתם רוצים לחיות, אתם צריכים להקשיב לה. ואז היא שולחת לכם טלפורטר.
הטלפורטר הזה מבוסס על ״כדור״ שנזרק באוויר. זה אומר שאתם לא יכולים לעשות טלפורט לכל נקודה בשדה הראייה שלכם – אתם צריכים שתהיה לכם קשת בליסטית שמגיעה לשם. מצד שני, זה גם אומר שאתם לא חייבים לראות את הנקודות שאתם רוצים להגיע אליהן – אתם יכולים לזרוק את הכדור במטרה שהוא ינתר מקיר ויאפשר לכם לעשות טלפורטציה מעבר לפינה או לזרוק אותו דרך תעלת אוורור קטנה בשביל להגיע לחדר שאין בכלל דלת שמגיעה אליו.
אבל מה שמגניב ממש ב־ Budget Cuts הוא שהוא משחק התגנבות שמאוד מצליח להעביר את ההרגשה של דברים שאתם לוקחים כמובנים מאליהם במשחקי התגנבות אחרים. היצמדות לקיר, זחילה בתעלות אוורור, התכופפות מתחת לשולחן, וכמובן – הפאניקה המשתקת כשמגלים אתכם – כל התחושות האלה מאוד מועצמות ב־ VR, ופתאום אתם מבינים עד כמה להשאר מכופף בתעלת אוורור במשך 5 דקות זה הרבה יותר קשה ממה שנדמה לכם (והמשחק עוד יחסית מרחם עליכם עם הגובה של תעלות האווורור הנ״ל…).
זה עדיין משחק התגנבות – אז כנראה שברגע שגימיק ה־VR יפוג, אנשים שלא אוהבים את הז׳אנר יתעצבנו על נקודות השמירה המרוחקות שמופרדות ביניהן ע״י רובוטים שהורגים אתכם בירייה. אבל לאוהבי הז׳אנר – זו דרך חדשה לחוות אותו. מומלץ בחום!
במסגרת למצוא משחקים לשחק בהם עם הבן שלי, אחרי ש־LEGO Star Wars התגלה כבעייתי מכל מיני בחינות טכניות, ובעקבות היכולת שלו לזכור שמות של דינוזאורים אחרי שגלית ואני חופרים לו על זה ללא הפסקה (״אוי! זה דינוזאורוס רקס!״) – החלטתי לנסות איתו את Lego Jurassic World. וזה חמוד ממש!
זה משחק לגו, כמו כל משחקי הלגו האחרים – כלומר, חוויה קלילה שאתם חוזרים בה על שלב אחד הרבה פעמים עם דמויות שונות כדי למצוא את כל ה־Collectibles, וכשאתם כן מנסים להתקדם בעלילה אז יש לכם המון סרטוני קישור שמשחזרים סצינות מהסרט שעליו המשחק מבוסס בהומור ועם דירוג ״לכל המשפחה״. זה מוצלח, ולמרבה הפתעתי כולל בתוכו גם את Jurassic World וגם את Jurassic Park המקורי מהניינטיז!
זה Fibbage, אבל עם שאלות חדשות ותמיכה מיוחדת בשחקנים שצופים במשחק דרך טוויץ׳. ויש שם שאלה על הבחירות למפלגת העבודה בישראל בשנת 2017.
מגיע ביחד עם Fibbage 3. הרעיון הוא לקחת את המנגנון של Fibbage על שאלות, תשובה אחת נכונה והמון תשובות שקריות שהשחקנים מציעים (ומקבלים ניקוד אם הם מפילים את השחקנים האחרים בפח), אבל במקום שאלות קבועות מראש השאלות הן שאלות אישיות שהשחקנים מספקים אליהם את התשובה מראש. ״לאיפה עידן היה הכי רוצה לנסוע עכשיו?״ ״איזה חפץ שגלית איבדה גרם לה לכעוס על עצמה עד עכשיו?״. כאלה.
זה… ובכן, זה משחק חברה. אבל ב־ Setup שבו אני משחק בדרך כלל Fibbage זה לא ממש עובד ולא ממש מעניין. בין השאר, כי הרבה יותר נדיר למצוא שם תשובות מופרכות לשאלות שיש סיכוי כלשהו שהן נכונות. תביאו אותו בפעם הבאה לערב הגיבוש הצוותי שלכם מהעבודה, או משהו.
יש כמה דיוני תגובה לפרק על האש מתחילת השבוע, ב־Working Gamers וב־Fireside Friends. אתם מוזמנים להיכנס לפייסבוק ולהצטרף לדיון בעצמכם.
נריה כותב לנו: "דבר ראשון. התכנית ממשיכה להיות מעולה, ממשיך להאזין לכל פרק שיוצא ולפעמים גם חוזר אחורה כי זה פשוט כיף לשמוע. דבר שני. אני רוצה להתחיל לשחק קצת משחקי תפקידים עם חברים שלי ואני אף פעם לא שיחקתי משחקי תפקידים, ואנור זה מקום טוב להתחיל בו?"
בטח! אתם יכולים לרכוש את הספר מחנות גיבורים.
לפני שאנחנו מפנים אתכם לעוד כתבות ב־RPS, הם עדכנו לחלוטין את העיצוב של האתר ממש אתמול.
מודר שהתעסק בקבצים של המשחק Aliens: Colonial Marines גילה שבגלל טעות כתיב אחת ה־AI של המשחק השתגע, מה שגרם לזינומורף במשחק להיות חסרי תועלת ולחסר מהתלונות על המשחק.
בליזארד משנים את המודל הכלכלי של WoW. מעכשיו מספיק לשלם מנוי חודשי למשחק כדי לשחק, ולא צריך לשלם על המשחק עצמו – עד ההרחבה Legion. את ההרחבה החדשה, Battle for Azeroth, עדין צריך לקנות. אתם יכולים להתעדכן בכל השינויים שמגיעים בהרחבה הקרובה בוידאו הזה.
המשחק השנוי במחלוקת שגם עידן וגם אביב מאד אוהבים, No Man's Sky, מקבל עדכון מרובה־משתתפים מלא בשבוע הבא.
אם כבר הזכרתי את זה בדיון על המשחק, עלו ליוטיוב הקלטות של כל הרצאות שהוצגו ב־TennoCon 2018, וגם סקירת העדכונים הבאים למשחק.
עידן: GOD OF WAR! בתקווה לסיים את Budget Cuts ואולי להתחיל את Hero-U, אבל אני לא עד כדי כך אופטימי. אה, ועד שאני אשתתף בפרק הבא הולך לצאת משחק קטן בשם Overcooked 2, אז… זה בטח יעסיק אותי קצת.
אביב: סביר להניח שאני לא הולך לזנוח את וורפריים בעתיד הקרוב.