אנחנו נמצאים בתקופה מאתגרת ומלאת אי ודאות. נכפתה עלינו קטיעה של השגרה המוכרת ובמקומה שגרה חדשה ומגבילה מאוד שדורשת מכולנו, הורים וילדים, הסתגלות לתנאים החדשים.
אז איך המצב משפיע עליהם וכיצד נוכל לעזור להם בהתמודדות עם השינויים בשגרה?
הילדים מרגישים אותנו ומושפעים מאיתנו.
ילדים צעירים, ובעיקר תינוקות ופעוטות, רגישים מאוד לשינויים בסביבה שלהם, הן בסדר היום שלהם ובשגרה שמקנה להם ביטחון ותחושת יציבות, והן לשינויים במצב הרוח ובמצב הרגשי של ההורים שלהם. מעצם היותם חסרי אונים ותלויים במבוגרים המטפלים בהם, תינוקות "תוכנתו" מלידה להיות רגישים להתנהגות הוריהם: להבעות הפנים, לקול שלהם, למצב הרוח, ולפרש באמצעות כל אלה האם המצב הנוכחי בטוח עבורם או מסוכן.
בתנאי אי ודאות קיצוניים כמו אלה שאנחנו מתמודדים איתם בתקופה הזו, סביר שגם אנחנו המבוגרים נחוש לחץ וחרדה: עצבנות, קוצר רוח, התפרצויות ועוד. כל אלה משפיעים לא רק עלינו, אלא גם על ילדינו שמרגישים אותנו טוב כל כך ומושפעים מאיתנו. הלחץ והחרדה ממלאים את ה"מיכל הרגשי" שלנו ומשאירים לעיתים מעט מקום להכלה של ילדינו שמגיבים גם הם למצב בדרכם.
אז מה עושים? מתחילים בלדאוג לעצמנו!
ככל שנסתגל אנחנו למצב החדש ונקבל אותו, כך נוכל לשדר לילדים שלנו תחושת ביטחון ויציבות ויהיה להם קל יותר. אז מה עושים?
דבר ראשון, חשוב במיוחד שבתקופה הזו ננסה לדאוג לרווחה הנפשית שלנו. ננסה למצוא את מה שעושה לנו טוב וממלא אותנו וכך יתפנה לנו יותר "מקום" להכיל את המתח שלנו ושל ילדינו. יוגה, ספורט, ספר, מוזיקה, שיחה עם חברה, סקס, כוס יין בערב…. כל אחד ודרכו להירגע ולהפיג מתחים. ככל שאנחנו נהיה רגועים יותר, כך גם ילדינו יהיו רגועים יותר.
התינוקות שלנו רגילים וזקוקים לסדר יום קבוע המשלב מחזורים קבועים של שינה, אכילה ומשחק. נסו למרות הקושי לשמור להם על השגרה הזו, זה ייקל על כולם. תינוק עייף מדי או רעב מדי רק יקשה על ההתמודדות ועל האווירה הביתית.
קחו את הזמן להכיר מחדש את ההרגלים של ילדיכם. אמנם אתם ההורים שלהם ומכירים אותם טוב מכולם, ובכל זאת, יכול להיות שכבר הרבה זמן לא התמודדתם עם השכבות לשנת בוקר וצהריים והאכלות, ובודאי לא בכזו אינטנסיביות.
איך נעזור להם בהתמודדות עם הפרידה מהגננת והחברים?
רבים מדברים על הפרידה מהגננת והחברים מהגן, ואכן הילדים חווה קטיעה, פרידה ושינוי דרסטי. אפשר, אם ניתן, לשוחח עם הגננת בשיחת וידאו, לשמוע שירים מוכרים מהגן ולדבר בוידאו עם חברים.
למרות כל זאת, חשוב לזכור שילדים צעירים "מצפים" לטיפול של ההורים שלהם ולסביבה המשפחתית, ואילו המצב בו הם מטופלים מדי יום מחוץ לבית הוא המצב ה"לא טבעי" עבורם אליו הם למדו להסתגל… גם מבחינה חברתית ורגשית, תינוקות ופעוטות יכולים להסתדר מצויין בתוך המשפחה ואינם מוכרחים להיות בחברת ילדים אחרים על מנת להתפתח מבחינה זו. ואם יש אחים גדולים יותר, הרי שאין בעיה בכלל.
הילד בוכה? לא אוכל? מצוברח? הכל נורמלי וצפוי!
אנחנו נמצאים פחות משבועיים מאז שהחלה השגרה החדשה. סביר שהתינוקות שלנו יגיבו בשלב הזה לשינוי בשגרה. יהיו תינוקות שיבכו יותר או יהיו חסרי שקט, יהיו תינוקות שירצו להיות הרבה על הידיים, יהיו כאלה שיאכלו פחות או יסרבו לארוחות שתציעו להם כי הם רגילים לאוכל של הגן, יהיו תינוקות שיתקשו להירדם ו/או יתעוררו הרבה. עם כל הקושי, אלה תגובות נורמליות לשינוי וסביר שהן יחלפו ככל שתצליחו להרגע בעצמכם ולבסס שגרה חדשה ומותאמת להם. נסו להיות סבלניים ואמפטיים תוך ביסוס שגרה וגבולות, חלקו את הנטל עם בן הזוג במידה ואפשרי.
מסך, מסך, מסך!
ועכשיו כמה מילים לגבי הדבר שמציל את כולנו ונותן לנו קצת זמן לעצמנו… המסך.
חשוב מאוד גם בתקופה הזו לעשות שימוש מודע ומוגבל במסכים. זיכרו שהשאיפה היא לבסס שגרה חדשה שיכולה להימשך גם תקופה ממושכת, לכן לא כדאי לתלות הכל במסך. שימוש מוגבר במסכים אינו מומלץ במהלך השנתיים הראשונות לחיים, הוא קשור בהתפתחות הפרעות קשב וריכוז, פוגע ביכולתם של ילדים להעסיק את עצמם, פוגע ביצירתיות, משאיר את הילד פאסיבי ואת מוחו מוצף גירויים ועוד ועוד. אם בחרתם בכל זאת להשתמש במסך, עשו זאת עם מודעות ובמינון מוגבל.