אייפריל, רופאה צעירה שעובדת בבית חולים בדבלין, נעלמת יום אחד בלי להשאיר עקבות, ואין יודע היכן היא ומה עלה בגורלה. דבר אינו חסר בדירתה, ומיטתה מוצעת ומסודרת כאילו רק הלכה לעבודתה ובמהרה תשוב. קוורק, הפתולוג הדבלינאי חובב הטיפה המרה, אינו שש בתחילה לקראת ההרפתקה החדשה, אבל כדרכו, סקרנותו גוברת עליו והוא נעתר לבקשת בתו פיבי לסייע לה לחפש את חברתה. עד מהרה הוא לומד לדעת שבני משפחתה רבת־העוצמה של אייפריל מתכחשים לה, אבל ברור לו שהם יודעים הרבה יותר משהם מוכנים לגלות.
אל השניים מצטרפים חבריה של הנעדרת וגם מפקח המשטרה הוותיק האקֶט, וכל אלה מתחקים, איש־איש בדרכו, אחר עקבותיה של הנעדרת עד פתרון התעלומה וגילוי האמת המחרידה.
המפתח שמתחת לאבן הוא השלישי בסדרת מותחני הפשע של בנג'מין בלאק, הלוא הוא שם העט של הסופר האירי ג'ון בנוויל, שעלילותיהם מתרחשות בדבלין של שנות החמישים של המאה הקודמת. קדמו לו שגיאות קטנות (ספרייה לעם 2010) וברבור הכסף (ספרייה לעם 2013).
כמו ריימונד צ'נדלר, שלו הוא חב חוב גדול בכל פעם שהוא כותב את אחד מספרי קוורק, גם באנוויל הוא מאסטר של סגנון. ובאנוויל, בתור בנג'מין בלאק, כבר נכנס לנעליו של צ'נדלר המת כאשר כתב בקולו של המנוח את "הבלונדינית עם העיניים השחורות". מכיוון שמדובר בשני מאסטרים, סגנון הכתיבה שלהם נבדל ושונה מאוד זה מזה, אבל אם יש נקודת דימיון בין השניים, הרי שהיא נעוצה באופן שבו שניהם מחיים את העיר שהם כה אוהבים: לוס אנג'לס של שנות ה-30 וה-40 אצל צ'נדלר, ודבלין של שנות ה-50 אצל באנוויל/בנג'מין בלאק. ולנווד האורבני חובב השוטטות העירונית בכרכים הסואנים והמתהוללים של העולם, הספר הזה מספק כנראה כמה מהכתובות הטובות ביותר לשתייה בעיר דבלין. לפחות מבחינה היסטורית.
"המפתח שמתחת לאבן" מציג כתיבה מעמיקה ומלוטשת, שנכנסת לנשמה. [...] אני כבר מחכה לספרים הבאים בסדרה.