עניינה של תביעה זו ברכב שרכש התובע מאת הנתבע.
לטענתו של התובע הבטיח הנתבע טרם הרכישה, כי הרכב מצוי במצב מעולה וכל שנותר הוא לכוון את טבעות המנוע והוא אף החל בתיקון בעיה זו במוסך שלו.
הנתבע לחץ על סיכום העסקה בהעברת הבעלות ולאחר מכן הפנה את התובע אל המוסך.
רק אז גילה התובע, כי למעשה, למרות שהנתבע אמר לו, כי מדובר ברכב שמד האוץ אמור להראות 260 אלף קילומטר ובפועל הוא מראה 363 אלף קילומטר. לטענת התובע הוא נתן אמון בנתבע, ועל כן לא בדק זאת בזמן הקנייה.
משהגיע למוסך, נאמר לו, כי התובע לא טיפל בבעיה הנזכרת במוסך זה ועוד הוברר, כי יש צורך דחוף בהחלפת ראש המנוע.
הוא ביקש כי הנתבע ישלם עבור תיקונים אלה, אך מאחר והנתבע סירב לעשות כן, נאלץ התובע לשלם סכום של 8,350 ש"ח עבור כלל התיקונים ועל כן הגיש תביעתו כנגד התובע.
התובע הגיש כתמיכה לטיעוניו את הקבלות מן המוסך וכן הסכם, בכתב יד, בינו לבין הנתבע, בו נאמר כי הנתבע מתחייב למכור לו את רכבו, תמורת 10,000 ש"ח, וכי הנתבע מזכיר כי הרכב עבר את תיקון טבעות המנוע, אך מדובר בביצוע תיקון לא מושלם והוא מתחייב להשלים את תיקון זה בלבד. עוד הצהיר הנתבע בהסכם זה על תיקונים נוספים שערך ברכב ובסייפא של ההסכם נאמר "המוכר אינו יודע בדיוק אם משהו במנוע אינו תקין".
הנתבע דוחה טענות אלה מכל וכל. לדבריו מדובר ברכב שמחיר המחירון שלו הינו 25,000 ש"ח ואילו הוא מכר אותו במחיר נמוך מאוד, בשל מצבו של הרכב והוא עדכן את הנתבע, כי הרכב אינו במצב תקין ומצבו של המנוע אינו ידוע לו.
טוען הנתבע, כי אם תתקבל טענת התובע ויוחזר לו הסכום האמור, הרי ימצא שהוא קנה את הרכב במחיר אפסי ובלתי הגיוני בעליל. לו מכר את הרכב במחיר פירוקו לחלקים, היה מקבל מחיר טוב מתוצאה זו.
ברי, מנסיבות המקרה, כך טוען הנתבע, כי המחיר שנקבע, הוא פרי מו"מ בינו לבין התובע, שכלל את כל נסיבות המקרה.
לא קיבלתי את גרסתו של התובע, על אדם הקונה רכב לבדוק רכב קודם לכן, ברי, כי יכול היה התובע לבדוק את מד האוץ של הרכב ומה מראה מד אוץ זה. נתון זה איננו בגדר נתון נסתר והוא נראה לעין כל. משלא עשה כן התובע, אין לו להלין אלא על עצמו.
גם באשר למצבו המכאני של הרכב, היה על התובע לערוך בדיקה מוקדמת, טרם עריכת ההסכם, אם לא עשה כן, לא יוכל להלין על כך לאחר ההסכם.
הסכמתו על המחיר הנמוך, מעידה, כי כך הוסכם בלא בדיקת הרכב.
אמנם בהסכם שנחתם בין הצדדים, מדובר על תיקונים קודמים שעשה הנתבע ברכב ועל תיקונים בהם החל, אך יחד עם זאת, מצהיר שם הנתבע, כי מצב המנוע אינו ידוע לו כלל ועיקר.
על כן ומכל הטעמים לעיל, אני דוחה את תביעת התובע, שלא הצליח להוכיח את תביעתו.
בנסיבות הכוללות של המקרה, אין צו להוצאות.