יש לנו קבוצת חברים טובים שמתגלגלים יחד עוד מהתיכון, מלימודים במגמת תאטרון בנהריה. יש משהו מרגיע בחברים ישנים, שהולכים לצידך ורואים תהליכים שאתה עובר, איכשהו, תמיד נראה כאילו פעם אחרונה שהתראינו היתה לפני רגע והשיחה ממשיכה מאותו מקום, גם אם עבר זמן. ככה זה עם חברי ילדות, הכל רך נוסטלגי ונעים.
הרבה עבר מימי התיכון, אבל בכל זאת מצאנו את עצמנו בשנים האחרונות גרים באותה עיר, וככה אנחנו מתכנסים מדי פעם, חבורה מורחבת, עם בני הזוג, ועושים את מה שאני הכי אוהבת - אוכלים!
בשנים האחרונות יש לנו מסורת של הדלקת נרות בחנוכה. השנה, אחרי שמירית איימה עליי להביא מלא סופגניות "רק מרולדין" כי זו "מנה מותרת" (שנה שעברה - כך מסתבר - עשיתי פדיחת על שכמעט ונישלה אותי מהמקום בטקס הדלקת הנרות כשהבאתי סופגניות מ"לחם תושייה" גוועלד), אז הפעם הבאתי מיליון סופגניות במחיר מופקע, אבל שכחתי להביא כאלה בלי אבקת קקאו כי לבנת אלרגית.
ברק הציל את המצב עם קינוח מדהים שאמא שלו, יעל חודריאן, הכינה לנו באהבה. מדובר היה בבריוש אפוי בתוך נייר אפייה שגולגל בתוך פחית שימורים ריקה. הבריוש האפוי מתקבל בצורת גליל (פטנט הורס! שאפו ליעל) נחתך לעיגולים בעובי של כ-2 ס"מ, הורטב בסירופ סוכר ושקדים פרוסים, נאפה שוב קלות וקושט ברוטב פירות יער מהמם.
בסופגניות כמעט לא נגענו. מסתבר שבריוש ברוטב פירות יער בהשראת "קינוחים ללא קקאו עבור לבנת" גנב את ההצגה ולא הפסקנו לטחון אותו. כשביקשתי מיעל את המתכון היא כל כך שמחה ואפילו התקשרה לוודא שאני אכניס פסיקים ונקודות במקומות הנכונים כי מרוב מהירות והתרגשות היא שלחה את המתכון בלי להכניס סימני פיסוק. עם סימני פיסוק או בלי - רוצו להכין - כי המתכון פשוט מדהים, ומסתבר שהוא ממש קל. ותודה רבה רבה ליעל שעשתה לנו הדלקת נרות של חנוכה מתוקה ולא שגרתית.
מכינים סירופ סוכר: מכניסים לסיר את חומרי הסירופ. מרתיחים במשך 9-5 דקות עד אשר יש בועות לבנות. מורידים מהאש.
חותכים את הגליל לרוחב לפרוסות בעובי של כ-2 ס"מ ומסדרים בתבנית מרופדת בנייר אפייה. מזלפים עם כפית מהסירופ עם השקדים מעל כל עיגול בריוש. נותנים לסירופ להספג במשך כ-15 דקות לפחות. אופים במשך כ- 8 דקות בתנור שחומם מראש לחום של 175 מעלות.
בינתיים מכינים סירופ פירות יער: מרסקים חלקית חצי חבילת פירות יער במזלג, משאירים מעט פירות יער שלמים ויפים. מוסיפים 2-5 כפות מסירופ הסוכר. מערבבים.