לא היה סלולר או וי פי בלילה של les chapieux. המוטו שלהם ״ no wifi , talk to each ather" ואין גם קליטה סוללרי. גם אתמול בלילה בלינה ליד אליזבטה לא היה סלולר. לקחת בחשבון יומים בלי קליטה. היום בערב בקרומייר ננסה לכתוב דיווח מלא יותר.
בנתיים אנו נמצאים בתוך גלויה ובנוסף והחברה על השביל פשוט מצויינת.
הדרך la balme לכיוון le grands (אני הולך את ה whr) מלאה שלג שצריך לחצות.
הדרך בין סוף העליה לקול דו ברוונט לבין לה-ברוונט עמוסה בשלג. בעיקר הדרך בין מעבר ההרים עצמו לפסגה. יש שם מקום שצריך לעבור בשביל שלג ארוך למדי ברוחב כף רגל מעל תהום של מאות מטרים. היה מאד מפחיד, אבל שווה!
חלק מהמטיילים העדיפו לקחת פשוט את הרכבל מפלאן-פראז (מקווה שכך מבטאים את זה) עד לפסגת לה ברוונט.
אני שמחה ששוב, בעידוד מתון ומתחשב, שוכנעתי להמשיך ברגל את הכל ולהתגבר על הפחדים שלי. היינו כמעט רק אנחנו והטבע והיה פשוט מדהים ביופיו. בכלל כל היום האחרון היה הרבה יותר דליל באנשים ביחס ליתר הימים, וזה היה שינוי מרענן.
בהצלחה לכל היוצאים לדרך בימים ובשבועות הקרובים.
מצפה לכם חוויה מהממת ונפלאה!
אורה - ברכות!!!
לא ניתן לך להתחמק כל כך בקלות.
ענבר ואמנון תודה!!
בכל מקרה, ברגע שיעלה לאוויר אשמח לצרף קישור לכאן.
בוקר טוב וברוכים השבים . מקנה בכם שהלכתם בשלג.
.....ומקנה, כותבים : מקנא.
נערך ע"י משתמש יום שישי 08 יולי 2016 08:18:47(UTC) | סיבה: עני בד"ק נמנא מלטקן,עבל עתה אטחלת.
טוב חברי פורום יקרים. אני יודע שהשעה מוקדמת מאוד .
אני עומד בפני החלטה האם לקנות מיקרו ספייקס. מה אתם אומרים לקנות או לוותר?
כרגע בשאמוני התכנון הוא להמשיך את הויה אלפינה האדומה מחר למשך שלושת החודשים הקרובים. (עצרתי באמצע שוייץ שנה שעברה) בתפריט פאסים עד 3000 מטר.
כל מי שלא יענה עד אחר הצהריים לא חבר!
דוקא לך,חבר,הרשיתי לעצמי להעיר.
הצעירים האלו - מקרה אבוד.חבל על המאמץ!
אני לא בטוח שהעילגות הזו,היא כל כך נוראה.
בסה"כ,הם יודעים כ"כ הרבה דברים,שאין סיכוי שאנחנו אי פעם נדע.
העיקר שנבין איכשהו,איש את רעהו.
נערך ע"י משתמש יום שישי 08 יולי 2016 12:12:10(UTC) | סיבה: אני באופן אישי,מעדיף ברוב המקרים את חברתם,מאשר את חברת בני דורי.
בניגוד ליום הראשון היה צפוי יום שמש וכך אכן היה שונה באופן דרמטי מהיום הראשון.
יצאנו בבוקר מי les contamines לכיוון הכנסיה נוטרדאם בהמשך הדרך. הליכת חימום 45 דקות לאורך נחל. אני חושב שזו היה המקטע היחיד במישור, לא כדאי לוותר.
מי הרפיוגי לכיוון המעבר הראשון col du bonhomie מתחילים לראות שלג בצידי הדרך, עולים, מאתים מטר (גובה) מהמעבר צועדים בשלג, אין שביל אחד, יש הרבה שבילים של אנשים לכיוון המעבר.
מתחילה ירידה אכזרית, השליש העליון שלה ללא נתיב ברור למטה, יורדים,מדדים, מחליקים, בחלק מהירידות פשוט יושבים על התחת ומחלקים לונה פארק, חייבים להזהר לא רוצים להיפצע דווקא כאן, מספיק סיבוב של הקרסול כדי להידפק.
גם ערפל סמיך זה לא תענוג גדול. והכל כמובן הרבה הרבה יותר לאט, עדיף להצמד לקבוצה מודרכת, אם יש בסביבה.
לא נכון יענקלה.
אני מסרב בתוקף להכנס למועדון המרירות הגריאטרית.