לוי בן אמיתי נולד בשם ליפא ברוודא ברוסיה הלבנה. בשנת 1919 עלה ארצה עם חמישה חברים ובדרכו ארצה שינה את שמו לשם עברי. בדרכם ארצה עברו בן אמיתי וחבריו בדרך לא דרך בחצותם ארצות רבות, וליפו הגיעו באניית פחם 4 בחורים ובחורה אחת, אלישבע אשכול (אשתו שניה של לוי אשכול).
הם לנו במלון של בורך ביפו שם חלה בן אמיתי בקדחת ולכן נשאר במלון תחת טיפולו המסור של בורך ואילו חבריו נסעו לרחובות לעבוד בפרדסים. כשהחלים הצטרף אליהם למרות חולשתו הגופנית.
מרחובות הם הגיעו לכפר אוריה שם התמחו בעבדות חקלאיות ובחריש עם פרדות. מכפר אוריה עברו לגן שמואל שהייתה חווה חקלאית במתכונת של החוות שארתור רופין הקים. בהיותם בגן שמואל נודע להם כי מניחים את אבן הפינה לאוניברסיטה העברית בירושלים. בן אמיתי וחבר נוסף עלו לירושלים ברגל, כדי להיות בטקס והגיעו בזמן. הם שמעו את ח.נ. ביאליק מברך והתרגשו ביותר.
כשחזרו לגן שמואל גורשו ממנה על כי הפקירו את הפרדות. בדרך חנו אצל חברים שעבדו בסלילת כביש עפולה- נצרת, ובן אמיתי התמחה בהנחת האבנים. לאחר מכן הגיעו ארבעת החברים והחברה לדגניה ב' מאחר ורצו להתחיל את המשק מההתחלה.
האנשים היו מאוכזבים מחמת הקשיים הרבים שעמדו בפניהם והמחלות, וחלוצים רבים התאבדו. החיים הקשים, האווירה והאוכל הלא מתאים גרמו לבן אמיתי לחלות באולקוס קשה והוא נאלץ לעבור ניתוח. הוא הועבר לבית-חולים בתל-אביב, ובלילה לפני הניתוח דיבר איתו הפרופסור וניסה להבין איזו מצוקה נפשית גרמה למחלתו.
כשהרדימו אותו חשב על העמק ועל חייו ועל כל מה שהשאיר בבית.
כשהחלים חזר לדגניה עבר בדרכו חזרה דרך יבניאל וכבר אז החל לחרוז את מילות השיר "שדות שבעמק" אותו סיים בחדרו בדגניה. את הלחן לשיר זה הלחין בן-חיים.
בשנת 2013 הוקלטו 15 שירים באלבום [?] "לחלום, לשיר"משירי לוי בן אמתי, מלבד "שדות שבעמק" כולם בלחנים חדשים של בוגר תנועת "המחנות העולים" אילן צלניק. האזינו לכל השירים.