1.המבקש הורשע ביום 30.6.2010 בבית משפט השלום בבאר שבע בעבירה של חבלה חמורה וביום 30.11.2010 נגזר דינו לשבעה חודשי מאסר, מאסר מותנה, קנס של 3,000 ₪ ופיצוי למתלוננת בסכום של 15,000 ₪.
הוא ערער לביהמ"ש המחוזי בבאר שבע על הכרעת הדין ועל גזר הדין וביום 13.7.2011 נדחה ערעורו על שני חלקיו (ע.פ. 3610-01-11).
המבקש פנה לבית המשפט העליון בבקשת רשות לערער (רע"פ 5621/11) וביום 5.2.12 נדחתה בקשתו ונקבע כי עליו להתייצב לתחילת ריצוי עונש המאסר ביום 28.2.12 (החלטת כב' השופט ס. ג'ובראן).
המבקש שב ופנה לביהמ"ש העליון בבקשה לקיום משפט חוזר (מ"ח 1675/12) ובגדרה ביקש עיכוב ביצוע גזה"ד.
ביום 11.3.12 דחה ביהמ"ש העליון את בקשת עיכוב הביצוע והורה כי על המבקש להתייצב לתחילת ריצוי עונשו ביום 11.3.2012.
2.עתה, פונה המבקש לבית משפט זה ב"תביעה לסעד הצהרתי כי פסק הדין בערעור הושג במרמה" ובמקביל פונה הוא בבקשה לעיכוב ביצוע ריצוי עונשו עד להכרעה ב"תביעתו" הנ"ל.
3.לאחר עיון בבקשות המבקש החלטתי לדחותן על הסף.
ההליך הפלילי בעניינו של המבקש מוצה עד תום בשלוש ערכאות.
הוא הורשע בערכאה הדיונית, ערעורו לערכאת הערעור נדחה וכך גם בקשתו לרשות ערעור בפני בית המשפט העליון.
בימים אלה תלויה ועומדת בבית משפט העליון בקשתו למשפט חוזר – ובד בבד דחה כאמור ביהמ"ש העליון את בקשתו לעיכוב ביצוע גזר הדין – וזאת בין היתר מחמת כך ש: "...בנסיבות שבהן חלפו למעלה מחמש שנים וחצי מביצוע העבירה, כאשר במהלך פרק זמן ארוך זה עוכב גזר דינו של המבקש, אין לומר כי לא ניתן לו יומו בבית המשפט.
משכך, ובהתחשב בסיכוייה הנמוכים של הבקשה למשפט חוזר להתקבל, סבורה אני כי אין להיעתר לבקשה".
בקשתו הנוכחית של המבקש ל"סעד הצהרתי כי פסק הדין הושג במרמה" – אינה ממין העניין, ממין הסמכות, מסדר הדין הפלילי או מכל מקור אחר.
עיון בנימוקי הבקשה מעלה כי הם אינם אלא חזרה ארוכה ומפורטת על נימוקי ההגנה בערכאה הדיונית, על טענות המערער בערעור ועל טענותיו בבקשת רשות הערעור ובבקשת עיכוב הביצוע בגדרה של בקשת רשות הערעור ובבקשת עיכוב הביצוע בגדרה של בקשתו למשפט חוזר.
הרשעתו כאמור הינה חלוטה ובקשתו לעיכוב ביצוע גזר הדין נדחתה ושבה ונדחתה בבית המשפט העליון.
ההליך בו מבקש לאחוז עתה המבקש איננו קיים כל עיקר, ואינו ממין העניין, הנושא, הדין וסדרי הדין.
4.לאור כל זאת, אני מחליט לדחות על הסף את בקשת המבקש ל"סעד הצהרתי כי פסק הדין בערעור הושג במרמה" וכפועל יוצא מכך את בקשתו לעיכוב נוסף בביצוע עונש המאסר שהוטל עליו.
המבקש יתייצב לתחילת ריצוי מאסרו ביום 11.3.2012 כפי שקבע ביהמ"ש העליון בהחלטתו מיום 11.3.12 בתיק מ"ח 1675/12.
המזכירות תעביר העתקי החלטה זו, למבקש (ע"י ב"כ עוה"ד מ. ג'דעון) ולמשיבה (ע"י פמ"ד).