הרשות הלאומית למלחמה בתאונות הדרכים כבר לא קוראת לנו רוצחים. המילה "רצח" כבר לא משפיעה כמו פעם. עכשיו אנחנו לא סתם רוצחים – אנחנו מחבלים.
מחבל זו מילה הרבה יותר חזקה מרוצח. רוצח ירצח בשביל כל דבר, אבל למחבל יש מטרה. הרשות החליטה שאנחנו כבר לא סתם "הורגים בכוונה", עכשיו יש לנו אידיאולוגיה שלמה.
החברה ברשות חייבים להבין שקונספט ה"אשמה" כבר מת. למצוא מילים קשות יותר להאשים אותנו בהן, רק יוצר אצלנו אנטגוניזם רציני למסרים שהם מנסים להעביר. הגיע הזמן לשנות כיוון והשינוי הראשון הוא להעלים את פרסומת "המחבל" מכל מקום בו היא מופיעה.
בעבר נהגו בפרסומות למניעת תאונות להדגיש את העונש שיקבל הנהג אם וכאשר יעבור עבירת תנועה. לאחר מספר פרסומות כאלו הם ויתרו על הקונספט. הם הבינו שהנהג לא מבצע עבירת תנועה בגלל שהעונש קטן ואפשר להתעלם ממנו. הנהג עובר על החוק בגלל שהוא חושב שהוא יצליח להתחמק מהעונש ושלא יתפסו אותו. עוצמת העונש אינה רלוונטית במקרה שלא תופסים את הפושע ועל כן הפרסומות לא היו אפקטיביות במיוחד. הפתרון היה – לשנות קונספט ובמקום לנסות להרתיע, החליטו ברשות לנסות לזעזע.
אז הם קראו לנו רוצחים, זעזעו אותנו עם תמונות מתאונות והרבה דם והיום הם הפכו אותנו למחבלים. השאלה האמיתית היא האם שיטת הפרסום הזאת אפקטיבית לאורך זמן? האם בשלב מסויים לא יימאס לנהגים ולהולכי הרגל מכך שמכנים אותם בשמות?
במקום להאשים , אולי כדאי להאדיר את הנהג או את הנוסע. לפנות אליהם ולהגיד להם "אתם יכולים להציל חיים". במקום לקרוא להם מחבלים, שיקראו להם גיבורים. שיסבירו להם כיצד הם יכולים להיות גיבורים.
איך אפשר לעשות את זה? אפשר להציג אנשים שראו שהנהג התורן שותה, אז לקחו על עצמם להיות אלו שלא שותים. אפשר להציג אנשים שהמתינו מאחורי מכונית איטית ולא חצו קו הפרדה רצוף ובכך הגיעו הביתה בשלום.
בעבר היתה מודעות רבה לחיסכון במים. ילדים התקלחו מעט זמן או עשו מקלחות משותפות, אנשים התקינו חסכמים על הברזים שלהם ובעלי רכב שטפו את רכבם עם דלי. מה גרם להם לעשות זאת? באותם ימים היו הרבה פרסומות שהסבירו לאנשים שהם יכולים לחסוך במים ולהציל את הכינרת. הפרסומות הציגו את האנשים כמרכיב העיקרי בפתרון ולא כמרכיב העיקרי בבעיה. אנשים רוצים לעזור, רק צריך להראות להם כיצד.
אני לא אומר שהפרסומות של ה"רוצח" לא היו אפקטיביות (יש אחרים שאומרים את זה), אבל נס לחן והגיע הזמן לקונספט קצת יותר רגוע, שמדבר אל האנשים בגובה העיניים. קונספט שמציע סיוע במקום להאשים. אני פונה אל הרשות הלאומית למלחמה בתאונות הדרכים (אם מישהו מהם קורא כאן), אנא הסירו את פרסומת ה"מחבל", גם אתם יכולים להציל חיים.
מילים קשות רק יוצרות אנטגוניזם?
ולא משנה אם יהיו מילים טובות או רעות, קשות או חלשות, מחמיאות או נוזפות, מגנות או מעודדות.<br><br>עובדה, כל יום נהרגים אנשים בתאונות דרכים. המצב גרוע ממלחמה אבל עדין אנחנו מוצאים אנשים שעוקפים בדרך לא פנויה, אנשים נוהגים שיכורים, אנשים נוסעים באדום כאילו מדובר רק בחיים שלהם ולא בחיים של עוד המון אנשים ומשפחות.
לא מרגיש "מחבל". כנראה שאם אתה מרגיש פגוע באופן אישי כשהם מכנים נהגים-פושעים בשל "מחבלים", כנראה שיש ענייני מצפון שאתה צריך לפתור עם עצמך…<br><br>אבל מעבר לכך, אני מסכים איתך. הקמפיינים הנגטיביים לא הוכיחו את עצמם.<br>במקום השטויות האלה, הייתי עושה קמפיינים חינוכיים, שמלמדים מחדש נהגים איך לנהוג. מה לעשות ליד תמרור עצור, מה לעשות ליד רמזור. מה לעשות ליד תמרור זכות קדימה.<br>לא להפחיד, לדחוף את התיאוריה לראש.
רק אתמול, בדרכי לבילוי, דיסקסתי על זה עם האיש שלי. כמה זה פאטתי לחשוב בכלל על כל קו הפרסומות הזה, כמה זה לא יעיל, כמה זה יוצר התעלמות במקום שיתוף פעולה.<br>אבל על כיוון המחשבה שלך לא חשבתי – להציג את הנהג כגיבור, כפותר הבעיה – זה רעיון נהדר! כי זה יכול אולי לחלחל גם לליבם של כל אלו שבטוחים ש"להם זה לא יקרה" ומרשים לעצמם לנהוג כמו מטורפים.
א. הפרסומות הכי מזעזעות הן הכי מרתיעות – עובדה שבאוסטרליה, בריטניה וכו` הכילו את הפרסומות הקשות האלה, והייתה גם תקופה שאצלנו רצו לשדר אותן אבל בסוף השתפנו…<br>ב. על הכביש אף אחד לא צריך לחשוב שהוא גיבור, ואף אחד לא צריך לחשוב שהוא מחבל (את האמת אני רואה ברבים מהאוחזים והאוחזות בהגה ככאלה אבל זה לא העניין), אלא שפשוט יתרכזו בנהיגה (ושיורידו את אלה שלא יודעים לנהוג וזה מתייחס לכלל סוגי הנהגים הפושעים על הכביש – החל בערסים פרועים ועד לזקנות שלא צריכות להיות שם…). זה דורש אכיפה מאסיבית וחינוך (שני דברים שלא מתקיימים כרגע במידה מספקת).
<br>אני רק יודע שהפרסומת הזו בכלל לא מדברת אלי. אני מלכתחילה באמת נזהר ולא עושה שטויות על הכביש.<br>כנראה שאם כתבת על הפרסומת כאן, היא השפיעה עליך במידה כלשהי..<br>מעבר לזה – מבחינתי – אדם שעולה על ההגה ומתנהג על הכביש בצורה חסרת התחשבות שעלולה לסכן את חייהם של אחרים, לא רק ראוי לכינוי מחבל, אלא גם ליחס ..<br>מי שהתנהגותו עלולה להרוג אך אינו משנה אותה, צריך להוריד אותו מהכביש לצמיתות ובכלל לא לטרוח ולשכנע אותו.
הפרסומת פונה אל אותם נהגים ששמים פס אחד גדול על חוקי התנועה.<br>אל אותם אלה שיודעים שהם מסכנים את עצמם ואת הציבור אבל ממש לא מעניין אותם,<br>כי הם לא מוכנים להיות הפריירים שיעמדו ברמזור ויחכו בסבלנות לאור ירוק, אם הם יכולים "לגנוב"<br>עוד רמזור ואולי להקדים בעוד חצי דקה ליעד שלהם.<br>הפרסומת לא מדברת על כלל נהגי ישראל כמחבלים, אלא פונה לאותם פורעי חוק שכנראה מה שהם <br>מבינים זה רק אלימות.<br>כי צורת הנהיגה שלהם היא אלימה.<br><br>כל אותם תשדירי שירות אולי מצליחות במעט כי ממילא מי שמושפע מהפרסומות הם אנשים שאכפת<br>להם ולא כאלה ששמים פס על החוק.
פעם הייתי בתנועת נוער, תמיד הסבירו לנו ואנחנו כמדריכים הסברנו הלאה שלפעמים יותר חשוב ה"איך" לומר דברים מאשר ה"למה" צריך לומר אותם.
http://news.walla.co.il/?w=//1087427<br>אם אלה לא טרוריסטים, אז מי כן???….
חבלה היא פעולה הנעשית בכוונה תחילה, בכוונה להרוס ולפגוע.<br><br>אני אישית, מאמינה שאדם שעובר באור אדום – פועל בכוונה תחילה, אפילו בלי מודעות, ומכין את עצמו לאפשרות של פגיעה והרס.<br><br>אז כן, לקחת סיכונים בכביש על חשבון אחרים – זה להיות מחבל, מאוד.<br><br><br>ותתפלא – אבל דווקא בגלל שהמילה הזאת גורמת לך כ"כ זעזוע, אני בטוחה שתחשוב פעמיים לפני שתעבור באור אדום.
כל מה שהם אומרים זה נכון! אולי בכך שמזעזעים אותנו כל כך ואומרים שמי שעובר באדום הוא מחבל ומשאיר אלמנים, אלמנות, יתומים ויתומות, ובכלל הורג, הוא מחבל בחיי משפחה שלמה ורוצח! רוצח בכל המובנים!! מאיפה בא בכלל הרעיון לעבור באדום?! יאללה בואו ננסה להגיע מהר הבייתה/אין לי סבלנות לחכות לרמזור/כל דבר אחר – מקסימום נפגע באיזו מכונית בדרך, נהרוג את כל הנוסעים…<br>מי שחוצה רמזור באור אדום הוא מחבל! רוצח! זה נכון מאוד ואני מקווה שהפרסומות הכניסו קצת פחד ותובנה לאנשים המפגרים שעוברים באדום!
ידידה מצאה את הקישור הזה אחרי שנתתי לה לקרוא את מה שכתבתי… אפילו לא שמתי לב לשנה. הרעיון הכללי נשאר זהה, אני לא חושב שפרסומות מאשימות/מפחידות/מענישות הן אפקטיביות. <br>צריך לפנות לרגש של הצופה בצורה חיובית ולגרום לו לקשר רגשות חיוביים עם זהירות בדרכים.
מילים קשות אולי מזעזעות, אולי מפחידות למשך זמן מסויים אבל בסופו של דבר מה שנשאר לנו בראש הוא שהזהירות בדרכים מתקשרת לנו עם הרגשה רעה.<br>אני לא מכיר את הקמפיין עם אברי גלעד (ואולי מכיר ופשוט לא זוכר), אבל הייתי שמח לשמוע אותו.<br><br>אני לא מכוון דווקא לאוכלוסיית חובבי הריגושים. אני מכוון דווקא לאוכלוסיה מאוד רחבה של נהגים שחושבים שזה לא נורא אם הם ישתו רק שתי כוסות בירה. לאותם נהגים שמאמינים שזה לא נורא אם הם יעברו "רק הפעם" באדום כי הצומת ריקה לגמרי ואין להם כוח לעצור. לאותם נהגים שקשה להם לנסוע מאחורי משאית אז הם יעקפו אותה "רק הפעם" למרות קו ההפרדה הרצוף כי גם ככה אין אפ מונית בנתיב הנגדי.<br><br>אני חושב שכל אותם הנהגים הפכו כבר אדישים לכך שקוראים להם רוצחים, וגם המילה מחבלים לא כל כך משפיעה עליהם. אני חושב שהגיע לתת להם להבין שהם מצילים חיים כשהם פועלים לפי החוק במקום להאשים אותם שהם רוצחים כשהם לא.
ד"א נורא אוהבים לקרוא כאן לתאונות הדרכים מכת מדינה, אבל בפועל, מספר תאונות הדרכים שלנו יחסית לאוכלוסיה דומה לזה שבגרמניה וקטן משמעותית מזה שבצרפת או איטליה. <br><br>אין ספק שתאונות הדרכים הם מכה אבל אני לא יודע עד כמה אפשר לשפר את המצב. יש הגיון מסויים בכך שאדם שמלכתחילה נועד לנוע במהירות מסויימת (וגם ככה חלק מאיתנו נתקעים באנשים ברגל), ייתקל בבעיות כשהוא נע במהירות הרבה יותר גבוהה.<br><br>מה שאני מנסה לומר הוא, שהסברה היא הכלי היעיל ביותר שיש לנו כנגד התאונות (מלבד לשלול לכולם את הרשיון ולהרוס להם את המכוניות), ואני מאמין שהיא מועילה… לפחות בקצת.
אולי זה נובע מהעובדה שאני לא נוהג. אני כן חושב שהרעיון מיסודו שגוי ואני בהחלט בעד הסברה.
שחבל שבעקבות הפרסומת הזאת את היית מורידה את הרגל מהגז. אם היית צריכה להוריד את הרגל מהגז בעקבות הפרסומת, היא לא הייתה אמורה להיות שם מלכתחילה, לפחות לא בצורה כל כך חזקה.<br><br>ועל זה בדיוק אני מתבסס. הפרסומת הזאת גורמת לך להרגיש רע לרגע אז את מאיטה (דבר שגם הוא לא בהכרח נכון, נהיגה איטית היא לא בהכרח נהיגה אחראית). אני חושב שפרסומת טובה צריכה לגרום לך לפעול מלכתחילה בצורה אחראית ולא לגרום לך להרגיש רע עם זה שאת לא פעלת.<br><br>מעבר לכך, אני טוען שהמילים "מחבל" ו "רצח" לא מועילות בסופו של דבר. כשעושים בהן שימוש מוגזם כמו שנעשה כאן, הן מאבדות מכוחן והופכות להיות חסרות משמעות עבור רוב האנשים.
א. הן מרתיעות, זה נכון. השאלה היא עד כמה הן משפיעות לאורך זמן? אני מאמין שפרסומות מחנכות ישפיעו לאורך זמן יותר מפרסומות מאשימות או מזעזעות.<br>ב. אני לא אתווכח בנוגע לאכיפה המאסיבית והחינוך. ברור שצריך יותר אכיפה ויותר חינוך תמיד מועיל. אך מאחר ואני כותב בלוג שמבקר טלוויזיה (פרסומות ותוכניות) התייחסתי אך ורק לפרסומת המדוברת.
כולן משפיעות עלי, בד"כ מנטלית. אני אוהב פרסומות, אני מעריך קופירייטר שמסוגל לספר סיפור שלם בחצי דקה ולהעביר מסר תוך כדי. <br>בתור חובב פרסומות, אני אוהב גם לבקר את הפרסומות שאני פחות אוהב. <br><br>בנוגע לחלק השני בתגובה שלך, יכול להיות שאותו אדם ראוי לכינוי מחבל, השאלה היא האם זה מועיל למטרה שלנו כאשר אנחנו מכנים אותו מחבל. לדעתי לא.
התייחס לעובדה שכבר ב-2000 נעשה המחקר והועלתה המודעות לנזק הנגרם מהפחדה, ובכל זאת, 6-7 שנים אח"כ, רק מפחידים אותנו יותר :-(.
מחבלים לא יהפוך אותם לנהגים טובים יותר. כל עוד לא הפרסומת לא תציג את מפרי החוק ככאלה שיכולים להיות חלק מפתרון הבעיה אם רק לא יפרו את החוק, היא לא תיצור אימפקט מספיק גדול. <br>כל עוד לא יסבירו לאנשים שהם יכולים להיות גיבורים, לא יהיה להם תמריץ להשתנות.
לפעמים הצורה חשובה יותר מהתוכן, לפעמים להיפך. ניתן לומר את אותם הדברים בצורות שונות ומסר שיעבור יהיה שונה לגמרי.
זה לא משנה את העובדה שלכנות אותם מחבלים מעל גבי הטלוויזיה ושלטי החוצות לא מועיל כלל.
הטענה שלי היא שהמילה הזאת אכן יוצרת זעזוע, אבל קצר מועד. זעזוע שנשכח לאחר כמה דקות ולא יוצר השפעה מספיק גדולה בשביל לשנות. הפחדה לא פועלת לאורך זמן.<br><br>אני מאמין שדווקא הדרכה והצגת פתרונות זו הדרך להילחם בתאונות. דווקא הסברה והצגת האדם כחלק מהפתרון היא זו שתגרום לו לחשוב כיצד הוא יוכל לפעול נכון.
שרק באמצעות זעזוע עובר מסר. אני מאמין שהמסר עובר, אבל לא נטמע. <br>בסופו של דבר רק חינוך נכון, וחיזוקים חיוביים יכולים לשנות תפיסה של אדם. רק הסברים והצגת פתרונות באמת יכולה להוביל לשינוי.
זעזוע יוצר השפעה. זעוזוע מעביר מסר. זעזוע הוא קצר מועד.<br><br>חינוך יוצר השפעה, חינוך מעביר מסר, חינוך הוא ארוך טווח. בסופו של דבר חיזוקים חיוביים מועילים יותר מכל זעזוע.<br><br>אם תציג את האדם כמחבל, הוא יזדעזע ויסע יום אחד בצורה רגועה. ואז משהו יגרום לו למהר והמילה "מחבל" כבר לא תיצור אצלו את אותו זעזוע. ואז מה? נקרא לו "כופר"? "סדאם"? "חוליגן"?<br>אם תציג לאדם הסברים מדי יום ביומו, הוא ילמד. אם תציג אותו כמי שיכול להיות גיבור, הוא ירצה ללמוד. והרצון להיות גיבור לא דועך.
אני לא אומר שאין למילה מחבל השפעה. להפך, יש לה שפעה והיא יוצרת זעזוע. אני רק טוען שכדרכו של כל זעזוע, גם זה של המילה "מחבל" הוא קצר מועד.
לדעתי המדינה לא פחות אשמה מהנהגים. מישהו מכם ראה פעם איך נראה כביש שמע"צ טיפלה בו? סימונים ישנים לא מחוקים,סימונים חדשים לא מובלטים מספיק,נתיבים לא ברורים – אבל הכי קל להיטפל לנהג שנסע 120 קמ"ש במקום להבין שאם הכביש היה מתוחזק כמו שצריך התאונה הייתה נמנעת. <br>יש גם את עניין הכבישים הדו סטריים עם נתיב אחד לכל כיוון כמו כביש 65 או דרך הערבה. הרבה מהתאונות בדרך הערבה מתרחשות בגלל צעירים מתלהבים שנוסעים מעל 130 או אנשים שנמאס להם ליסוע מאחורי משאית ועוקפים על פס רצוף אבל במקום לספוק כפיים ולהפנות כלפם אצבע מאשימה פשוט צריך להרחיב את הכבישים האלה ולהפכם לחד סטריים עם שני נתיבים לכל כיוון וכך למנוע לחלוטין התנגשויות חזיתיות (שהן הקטלניות ביותר).
אבל לצערי פרסומות לא יכולות להשפיע על מצב הכבישים בארץ.