מה שאל חגי את הכהנים בפסוקים דלהלן (חגי ב:יב-יג)?
אליבא דיוסף בן יועזר, איזה משקים אמרו חכמים שהם טהורים?
מה דין משקי בי מטבחיא לתנאים ובאופנים דלהלן?
מה דין טומאת משקים לטמא כלים - בכלים שיש להם אחורים ותוך, אליבא דר' יהודה?
 לפירש"י שאל אותם אם נשא אדם שרץ בבגדו, ונגע השרץ הזה בעצמו בלחם ועשהו ראשון, ושוב נגע הלחם בנזיד ועשהו שני, ושוב נגע הנזיד ביין ועשהו שלישי, ושוב נגע בשמן ועשהו רביעי, מה הדין. וענו לו שלא נטמא, ובזה טעו לומר שאין רביעי בקודש. ותוס' (בד"ה רביעי) מפרשים בשם ר"ת, שנגע השרץ בבגד ועשהו ראשון, והבגד נגע או בלחם או בנזיד ועשהו שני, והלחם או הנזיד נגעו או בשמן או ביין ועשהו שלישי, והשמן והיין נגעו בכל מאכל ועשהו רביעי.
 לפירש"י שאל אותם על חמישי בקודש, ולא מיירי שנגע השרץ מיד בלחם, אלא שנגע השרץ בבגד והבגד נגע בלחם - כדכתיב "בכנפו" וכו', והרי שנוסף עוד מדרגה, ושאלם על חמישי. ולפירוש ר"ת דייק שמואל מדכתיב "בכנפו" ולא כתוב "כנפו", ש"מ שנגע השרץ בעוד דבר קודם שנגע בכנף ולכן יש כאן חמישי.
 לפירש"י שאל אותם מה הדין אם המטמא לא היה שרץ, אלא מת עצמו שהוא אבי אבות הטומאה, והוא נגע בלחם ועשהו אב, והלחם נגע בנזיד ועשהו ראשון, והנזיד נגע ביין ועשהו שני, והיין נגע בשמן ועשהו שלישי. ולפירוש ר"ת המת נגע בכנף בגד ועשהו אב, והאב נגע או בלחם או בנזיד ועשהו ראשון, והלחם או הנזיד נגע בשמן או ביין ועשהו שני, והשמן או היין נגע בכל מאכל ועשהו שלישי.
 היינו דם הנזרק על המזבח, וכן מים ויין המתנסכים על המזבח, ושמן למנחות.
 ולפ"ז מים שמדיחים בהם את הבשר של הקרבנות יהיו טמאים, וכן דם שנשפך על הרצפה שלא נתקבל בכלי ואי אפשר לזורקו על המזבח ג"כ יהיה טמא, דלא נקרא משקי בי מדבחיא. - ע' מהר"ם חלאווה.
 ואף שרב פפא ניסה לפרש שהגם שהם מדאורייתא, מ"מ הלכה למשה מסיני לטהרם בבי מטבחיא, הגמ' דחתה את דבריו.
 ומשום דיש למים שם מקוה כשהם במחובר, דמה"ת רביעית מים חשובה מקוה לטהר מחטין וצינורות.
 פי', אם סובר ר' יהודה דטומאת משקים לטמא כלים היא מדאורייתא, ממילא דינה כמו שנגע שרץ בכלים הללו שאין חילוק אם נגע מתוכו או נגע מגבו שמטמא בין מתוכו ובין מגבו, אולם אם טומאת משקים לטמא כלים היא רק מדרבנן, רבנן עשו היכר שלא ישרפו תרומה על טומאתם, ואמרו שדוקא אם נטמא מתוכו יטמא גם מגבו, אבל אם נטמא מגבו לא יטמא מתוכו.
 פי', אם המשקים באו מדבר שהוא טמא מה"ת גם הם מטמאים מה"ת (דלא חזר בו ר' יהודה ממה שאמר שטומאת משקים לטמא בין אוכלים כלים ובין היא מה"ת), ולכן אם נגעו בכלים בין מתוכן בין מגבן יהיו הכלים מטמאים בין מתוכן בין מגבן. אולם אם נטמאו רק מידים, שכל טומאתן היא רק מדרבנן, בזה יש חילוק כנ"ל.