"אל מול הפררוגטיבה הניהולית הנתונה בידיו של המעסיק, עומדות לעובד זכויותיו במקום העבודה. בין זכויות אלו אין להתעלם מזכותו היסודית של העובד, כמועסק וכאדם, שלא להיות בבחינת פיון על לוח שח-מט, המועבר מהכא להתם ואל מחוץ ללוח מבלי שתינתן לו הזדמנות להשמיע טענותיו". דברים אלו, אשר נאמרו בבית הדין הארצי לעבודה, צוטטו פעם נוספת במסגרת תביעתו של עובד ותיק לפיצויים בגין פיטורים שלא כדין.
מדובר בתובע אשר היה מועסק כפועל אצל הנתבעת במשך למעלה משני עשורים. בשל וותקו וניסיונו, קיבל התובע רכב השייך לנתבעת לצורך הגעה לעבודה ולשימוש אישי. באחד הימים התבקש התובע להעביר את הרכב לעובד אחר, וזאת לתקופה מוגבלת. העובד התנגד ובעקבות דין ודברים בין מנהל הנתבעת לבינו, הוחלט לקחת את הרכב משימושו לתקופה בלתי מוגבלת.
התובע התרגז ובמהלך וויכוח בינו לבין המנהל הוחלט לשלוח אותו הביתה. הנתבעת טענה כי מדובר היה ב"תקופת צינון" אשר מטרתה לא הייתה פיטורי התובע. התובע, לעומת זאת, טען כי הוא פוטר באותו היום ונשלח הביתה לתקופה בלתי מוגבלת בזמן.
אישה פוטרה 60 יום לאחר חופשת לידה, האם פיצויים?
לאחר מספר ימים נערך לתובע שימוע במשרדי הנתבעת והוחלט על החזרתו לעבודה בהתאם לתנאים מסוימים. התובע חזר לביתו ונאמר לו שעובד אחר יגיע לאסוף אותו למקום העבודה. ההסעה בוששה לבוא ביום שלמחרת והתובע התקשר לנציגי הנתבעת אשר אמרו התחמקו מלענות לו. התובע ניסה להתקשר כמה פעמים נוספות למנכ"ל הנתבעת בעניין, אך זה האחרון התחמק עד אשר החליט, בשיחת טלפון, להודיע לתובע על פיטוריו לאלתר.
פוטר משום שהתקשר למנכ"ל מספר פעמים ו"הטריד מנוחתו"
בית הדין לעבודה קבע כי לכאורה החברה החזירה את התובע לעבודתו אך ברגע אחד של כעס, ולאחר שהנתבעת בעצמה הפרה את הסיכום בין הצדדים, פוטר האחרון בשיחה טלפונית שארכה 1:36 דקות. פיטורי התובע היו, לפי בית הדין לעבודה, מן הטעם היחידי שהוא "הטריד את מנוחתו" של מנכ"ל הנתבעת בשיחות מוצדקות.
בפסק הדין נכתב כי בית הדין איננו מתערב בפררוגטיבה הניהולית ואין הוא בא בנעלי המעביד בהחלטתו את מי לפטר ואת מי לא. עם זאת, בית הדין רשאי להתערב כאשר החלטה לפטר את פלוני נגועה בחוסר תום לב ואיננה מבוססת על שיקולים ענייניים.
במקרה דנן, נכתב בפסק הדין, נראה כי קצרה רוחו של מנכ"ל הנתבעת להיפטר מהתובע במהירות – ללא נימוקים וללא זכות שימוע. "מדובר בהתנהלות אשר איננה הולמת מעביד, גם אם הוא מעביד פרטי, והדברים נאמרים ביתר שאת כאשר מדובר בעובד ותיק המועסק בנתבעת למעלה מעשרים שנה", סיכם השופט. אי לכך, נפסקו עבור התובע פיצויים בסך 35,000 שקלים, השווים בערכם לחמש משכורות.