דולהאוס, האחות ג\'קי ומחלקת גנים ונוף פתחו עונה, וגם: מגדלים באוויר, תמיד אותו חלום ועוד.
9.5. "אורות ליל שישי", עונה 3, פרק 12. בזמן הצפייה בפרק, בחלק של משחק האליפות, חשבתי לעצמי: "אוי, לא. הנה הם עושים את זה שוב. בדיוק כמו בסיום העונה הראשונה - שוב קואץ' טיילור בסכסוך עם ה-QB שלו בדיוק במשחק הגדול של העונה. שוב הקבוצה לא מתפקדת ויורדת למחצית בפיגור גדול. שוב הקואץ' נותן נאום ופתאום הכל מסתדר. פעם אחת הספיקה". ואכן, נראה היה שהפרק מתקדם לכיוון הצפוי... לכתבה המלאה.
9. "דם אמיתי", עונה 2, פרק 10. אז מה נאמר על הפרק הזה? שהוא נראה כמו מחווה מוזרה לסרטי זומבים? שהיו רגעים שבהם חששתי שיש ניסיון למשוך זמן בה בעת שהיו רגעים שבהם קודמו התפתחויות משמעותיות בעלילה? שהיו בו רגעים ממש היסטריים לצד רגעים פחות מצחיקים? שהייתה בו לפחות בחירה אמנותית אחת מאכזבת לצד כמה בחירות מפתיעות ומוצלחות? שהרגשתי שהפרק "טס", רק כדי לגלות שהוא באמת היה קצר מהרגיל? לכתבה המלאה.
9. "על טבעי", עונה 4, פרק 20. והחדשות הן: החתול יצא מן השק. ההתמכרות של סם לדם שדי נחשפת. רובי החליטה, כנראה, לקחת חופשה קצרה (אני מוכנה להתערב שהיא נמצאת לא רחוק, טופחת לעצמה על השכם, ומצחקקת) וסם מאבד את כוחו... לכתבה המלאה.
8.5. "דולהאוס", עונה 1, פרק 1. במהלך הצפייה בפרק הראשון, חשבתי לעצמי שאולי אחרי שקראתי ושמעתי כל כך הרבה ריטושים על המוצר הסופי, לצד ההגלייה לימי שישי והדיבורים על עיכובים בהפקה, הציפיות שלי היו ברצפה ולכן אני דווקא אוהב את מה שאני רואה. אבל עד סוף הפרק קלטתי שלא זה העניין... לכתבה המלאה.
8.5. "האוס", עונה 5, פרק 7. הפרק הזה הותיר בי קצת רגשות מעורבים. מצד אחד, היו בו הרבה רגעים מצוינים, העלילה של קאדי והאוס היתה מצוינת (כצפוי) והקטע עם היתוש היה מעולה בעיניי. חוץ מזה, בעלילה של צ'ייס וקמרון היו כמה רגעים נחמדים, וגם סיפור החולה השבועי חרג קצת מהשגרה ונראה מעניין על פניו... לכתבה המלאה.
7. "מחלקת גנים ונוף", עונה 1, פרק 1. פרק הבכורה של הסדרה של יוצרי "המשרד" הראה סימנים מבטיחים, הגם שלא הבריק. בתקשורת דווח על "מאבק" בין אנשי הרשת לבין יוצרי הסדרה. אנשי הרשת רצו סדרת בת "קלאסית" לסדרה המצליחה, בעוד שהיוצרים סירבו לעשות זאת. התוצאה: מן "יצור כלאיים". מבחינת המראה, שיטת הצילום והבימוי ואפילו ה"שטיקים" הקטנים הסדרה נראית כמו העתק אחד לאחד של "המשרד". מבחינת הדמויות והעלילה יש שוני מהותי... לכתבה המלאה.
במהלך התכנית עודדתי במרץ את הדמויות לחתוך לעצמן כמה ורידים ולגמור את זה מהר. הסדרה כל כך כבדה ללא שום טיפת הומור בצורה מאוד מעיקה. אולי זאת היתה הכוונה של היוצרים, אבל קשה לצפות בזה (במבזק החדשות אחרי התכנית דווח על עוד מקרה של דקירה במשפה, אולי צופה של התכנית שנמאס לו). היתה הרגשה שאם הדמויות היו טורחות לדבר אחת עם השניה רוב המתחים היו יכולים להימנע. לא בטוח שאשב לראות את הפרק השני.
לעיתים טובה, לעיתים מייגעת מאד. היו כמה הבלחות מוצלחות פה ושם. אין לי מושג אם זה יכול להחזיק סדרה לאורך הרבה פרקים אבל ימים יגידו. מה שכן נראה לי שזה מבט מבפנים מאד מוצלח על משרדים ממשלתיים :) והקטע עם הציור ההיסטורי בכלל הכניס אותי לשוק. אני לא הבנתי רק אם הוא עזר לה כי הוא באמת מחבב אותה? כי הוא רוצה ללעוג לה או שסתם הוא רוצה לגרום לה להתפכח מהאשליות שלה. בכל מקרה לקחת דמות שממש לא מודעת למגוחכות שלה ולניתוק שלה מהסביבה עובד גם פה, אבל לפעמים קצת מעצבן.
אני לא חושבת שזו סדרה שצריך לצפות ממנה להיות ריאליסטית במיוחד. היא קצת כמו האוס במובן הזה. אין לי שום בעיה עם זה, אני לא צריכה שהטלוויזיה שלי תהיה סופר מציאותית. אני מצפה ממנה לבדר ולעניין אותי ואת זה האחות ג\'קי עשתה בגדול.
גם איתך וגם עם הביקורת בממיר. פרק קלישאתי ומשעמם. ספק רב אם אשאר להמשך.
אני חייב לציין שגם אני אחרי שראיתי את הפרק חשבתי שמגיע לו ציון 7, אז בזה המבקר קלע בדיוק. אבל לא בדיוק מאותן הסיבות, אני הבנתי שזאת קומדיה אז חלק מהבדיחות לא היו מצחיקות במיוחד, אך האווירה הייתה מעולה ובסה\"כ פרק פיילוט שנראה מגניב ומקצועי מאיפה שלא תסתכלו על זה. לעומת זאת, הסוף של הפרק היה מעצבן למי שראה את הפיילוט של \"מד מן\", ~sp~ מזכיר מאוד את הסוף שלו ~sp~ ולכן ירדו מספר נקודות על חוסר המקוריות. אחרי שראיתי את הפרק ה-2, אני יכול להגיד ש\"העסק\" באמת הופך להרבה יותר מצחיק. יש למה לצפות..
חשבתי שהוא היה כתוב רע, עשוי רע, ובאופן כללי נראה יותר מדי כמו הצגת סופשנה של תיכון. ממה שהבנתי מאלה שצפו בפרקים הקרובים, נקודת האור היחידה היא ידידיה ויטל, שעושה תפקיד מצוין. אני לא יודעת מה הפריע לי יותר - הקלישאות העלילתיות, הפלייבקים הלא מציאותיים, העיוותים התקופתיים (מתי מתרחשת הסדרה? כי מצד אחד לילד יש חלונות XP, ולכולם יש פלאפונים, מצד שני בפלאשבקים נראה כאילו הם בשנות השישים) או ההצגה החד מימדית של הדמויות הסטרייטיות, משהו שאיתן פוקס עושה כמעט בכל סרט שלו. נראה שהסדרה לא החליטה מה היא - מחזמר גלאם או סדרת דרמת התבגרות של נער שונה. מה שבטוח, היא מוצלחת באף אחד מהז\'אנרים הללו בעיניי.
באמת, רציתי להגיד כל מה שאמרת: הסדרה לא טובה, לא כתובה טוב, לא משוחקת טוב. הבלחות של משחק משכנע אכן הגיעו מצידו של ידידיה ויטל (בעיקר, דווקא, בקטעים שהוא לא בדראג). מאוד מאוד השתוממתי ואח"כ התעצבנתי על חוסר ההתאמה של הזמנים. כל הפרק הראשון ניסיתי לנחש: זה בשנות ה-50? ה-80? בימינו? ככל שהפרקים התקדמו, השירים הפכו ליותר ויותר מעצבנים והשילוב שלהם כביכול בעלילה הפך יותר ויותר מביך. מה גם שרוב השחקנים הם זמרים בינוניים ביותר! למה לא ללהק אנשים שיודעים לשיר, או לחילופין לשמור על מסורת הדראג ולדאוג שיעשו תמיד תזמורת בצורת? אבל הכי גרוע הוא שהדרמה היתה שיטחית לגמרי, וברובה היתה סתם מלודרמה צפויה. מערכות יחסים שבמציאות היו צריכות להיות סבוכות ביותר, עם עושר פסיכולוגי (כמו למשל הקשר בין אורי לבין שלומי, בחור שהכניס לו מכות רצח), מרודדות לכדי מניע קלוש (הוא מאוהב במישהו שלא אוהב אותו, אז כמובן שהוא מיד יכנס למערכת יחסים נצלנית ומשפילנית. אוי, ילדים הומואים מבולבלים). בקונטקסט כזה, ברור שהסוף יכול להיות אך ורק טראגי (שגם הוא היה בסדרה חלש וחסר פשר), כי לא היה פה מספיק עומק כדי שאורי יוכל לצאת מהקשר הזה. אבל לא נורא, ממילא הוא לא היה דמות אמיתית, אלא רק עוד קטליזטור כדי לאפשר למאיר, גיבור הסיפור, למצוא את מקומו בת"א, ואת זהותו הדראגיסטית, ומשפחה חלופית, וקתרזיס טראגי שיביא אותו להחליט לחיות את האמת שלו, או ווטאבר. מבאס שמתייחסים לסדרה הזו כאל "דרמה". אני לא יודעת למה ציפיתי להרבה מהסדרה הזו. אולי כי בבסיסו הרעיון חמוד, ואולי כי היה המון הייפ מסביב לסדרה. אולי כי טוחנים לי בראש את הפרומואים של הסדרה הזו כל שלוש דקות ב"הוט". בכל מקרה זה עבד, ישבתי לצפות, ובאיזשהו שלב נזכרתי שבעצם זהו סוג של "מאמא-מיה", זוועה בפני עצמה. וגם שאיתן פוקס ביים את "הבועה" - עוד יצירה גאה שההייפ עליה היה מטורף ובאתי עם ציפיות רבות, עד שהתברר שזה סרט פושר ומאכזב.
אני לא יכול לגמרי לחלוק על הבקורת שלכם, ועם זאת אני חייב לציין שהסדרה הזו פשוט כיפית (משהו שממזמן לא אמרתי על סדרת טלוויזיה). יש איזה משהו באוויר שמחפה על כל החסרונות האלה שהצגת. כשאני צפיתי בשני הפרקים הראשונים, על אף הפסקול המהוקצה מידי (וכשאני מתכוון מהוקצה, הכוונה שיש הבדל גדול בין הדיבור של השחקנים לשירה שלהם) ועל אף העלילה הצפויה מראש, החיוך לא ירד לי מהפנים. אם לגבי \"מגדלים באויר\" כתבתי - ככה לא עשים סדרת דרמה איכותית, לגבי \"תמיד אותו חלום\" הייתי כותב - ככה בדיוק עושים סדרה מוזיקלית וכיפית.
לחכות לפחות עד פרק 2 בעונה 2 לפני שמחליטים שזה לא זה. (אני יודעת, מדובר בשמונה פרקים, שזה הרבה. אבל זו קומדיה, אז היא קצרה, וזו איימי פוהלר, אז מגיע לה).
אפילו הקלישתאות היו עשויות בצורה רעה מאוד. ובעיקר עצבנו אותי הדמויות חסרות העומק. נו באמת, שוב הבחורה שחוזרת מחו\"ל? זה לא בדיוק היה ב\"אבידות ומציאות\"? ב\"רביעיית רן\" עם אח במקום אחות? גם כשאתם לא עושים דרמה תל אביבית אתם עדיין חייבים לעשות אותה דרמה תל אביבית? הדמות של האימא הייתה נוראית, לא ברור לי איך הדמות הזו תוכל להתקדם בעתיד של הסדרה, דמות חסרת רגש, ממש תפיסה עקומה של אימהות. לעומת אלה, דווקא אהבתי (יחסית) את האחות הבכורה והאחות הצעירה, עלילות קצת יותר פשוטות ומקסימות, והשחקנית הבכורה הייתה לא רעה בכלל. ניתן עוד הזדמנות אחת ואם לא אז לא.
את הביקורת שלי על הפרק הראשון של העונה השנייה יש כאן באתר, וזו ביקורת שלילית מאוד, אבל מהפרק השני הסדרה השתנתה לחלוטין והפכה להיות חכמה ומבדרת.
אחלה סדרה. חבל שסדרה כמו \"הכי גאים שיש\" גם לא יכולה להצליח בארץ, בגרסא הישראלית.
שהדרמה בה תהיה, איך לומר, טובה. כייפי זה כיף, אבל כיף עם עומק זה הכי טוב.
יכול להיות שכן. אולי בהתאמות לקהל הישראלי.
לא שמתי לב שזה כזה עקבי :-D שמתי לב שמשהו רע מאוד קרה לתרגום של הפרק האחרון, כשהיו חסרות כל מיני מילים ואותיות, והשיא היה כשתרגמו את: Practice ran long ל\"אימון הריצה למרחקים\" או משהו דומה. אני כבר לא זוכרת את המילים המדויקות.
גם מחכים ומרתק כתמיד.
דיאלוג ליתר דיוק, ולצופי יס זה חדשות ישנות אבל עדיין. המירוץ למליון 7: מלכת היופי לשעבר(מאוד לשעבר): אתה מפחד ממחויבות. הטיס לשעבר(ושבוי מלחמה בעירק): אני לא מפחד ממחויבות. עובדה התחייבתי לצבא. מלכת היופי: וגם מזה התחמקת. הטייס: איך בדיוק, בכך שהייתי שבוי מלחמה. המלכה: כן! הטייס: צודקת. ידעתי שישחררו אותי אחרי שיענו אותי בכלא העיראקי. במילה אחת: נבלה!
פשוט לדאוג שבני הזוג בסדרה יהיו ממין נגדי.
הם האמת היו זוג מעצבן.
סדרה כיפית ומבדרת. מבחינה טכנית אפשר באמת לבקר, אבל שום דבר מזה לא מפריע לי, כי בשורה התחתונה אני נהנית.
זוג הזקנים הכי מעצבן אבר. כמה מזל יכול להיות להם(פעם אחת הגיעו אחרונים לתחנה ללא הדחה ופעם שניה הגיעו לתחנה ללא תחנה). מילא מרדית\' הבן, הוא דווקא שקט ונחמד אבל מרדית\' הבת פשוט בלתי נסבלת. צווחנית(ב\"פיל הרע\" שלה רציתי לרצוח אותה), חסרת אונים והולכת לאיבוד כל הזמן. מכל הזקנים שהיו עד היום, הם ללא ספק הכי מעצבנים, ולצערי הם גם הגיעו הכי רחוק(ושוב רק במזל). כרגע, ברביעייה האחרונה יש לי פייבוריטים ברורים- צמד השחורים(והקרחת נתנה לה נקודות זכות). ושנואים ברורים-רוב ואמבר, דה(איך שמחתי שעוד תרגיל של רוב, backfired at him וכשהוא ניסה לשגע את הצמדים האחרים, בעצם גרם לו לפיגור. זה לפחות ירגיע את היהירות המעצבנת שלו). אבל מה- עונה נהדרת!
הרגשתי בדיוק כמוך לגבי כל הזוגות שציינת.
יוצא לי גם לשכוח מי מרדית\' ומי גרטשן שם, ולרצות להרוג את הבת על תלונותיה הבלתי פוסקות והקטע המרגיז מכולם עם הפיל, כשגם כשהיא קולטת שזה לא נועד להעשות ככה, היא לא יורדת לסייע. אם כי, ההגעה שלהם רחוק מאד מוצאת חן בעיני ברמה העקרונית. כמובן שגם אני מעדיפה כרגע את יוצ\'נה וג\'ויס על כל השאר, חיבבתי אותם בסיבובים הקודמים והקרחת נתנה נקודות, אבל אני לא יודעת להגיד אם המצב היה זהה לו לין ואלכס היו עדיין בעסק.
היו האחים. הקטע שבו הם נשארו עם תחתונים וכובעי כלב, היה קורע מצחוק. האמת פשוט לא זכרתי את השם של גרטשן, ולא רציתי לחפש מפחד הספויילרים. כנ\"ל יוצ\'ינה וגויס.
אני מזועזעת מעצמי... העורכים מוזמנים לערוך את ההודעה ההיא שלי ולהסיר את הספויילר (או לפחות לסמן).