אני זקוקה לעצתך: לפני כמה חודשים הגננת של בני האמצעי דיברה איתי שיש לבני "בעיה" בכול מיני התנהגויות (אפרט מיד) וכי היא רוצה שהפסיכולוג של המועצה יצפה בו. אישרתי לה והוא צפה בזמן ארוחת הבוקר אז נפגשתי עם שניהם. הדבר הראשון שהוא אמר לי זה שרואים שהילד מאושר ושמח ושזה מאוד חשוב. מה שהוא ראה זה שבני בארוחת הבוקר אחרי שאכל, מתחיל "להציק" לילדים סביבו, לנשק אותם, לגעת בהם ובקיצור להיות חסר שקט וכו'. אז הגננת אמרה שגם בשעת מפגש הוא לא מתעניין ב"שיח החברתי" או בסיפור שהיא מקראיה וכשיש "משחק חפשי" אחרי כמה דקות הוא מתחיל להציק לילד ששיחק איתו. בתחילת השנה בזמן המפגש היה ממש קם ורוקד באמצע המעגל (צומי) וכיום הוא יושב צמוד אליה וכך הוא לא מפריע. גם באוכל הוא צמוד אליה.
חשוב לי לציין שהגן שלו זה חובה עם טרום חובה (הוא בטרום) והוא הכי קטן שם (יליד 19 לדצמבר). כשהפסיכולוג צפה בו הוא היה בן 3+10 חד'.
הגננת טוענת שלדעתה זה כבר לו עניין של הגיל, שיש איזו שהיא בעיה והיא פוחדת שהוא ייפגע חברתית בגלל זה ושניהם המליצו שאבדוק את העניין ואולי אף אקח אותו לאבחון.
אני חייבת לציין שדווקא מאז השיחה שלי איתם, בבית הוא השתפר פלאים והגננת טוענת שבגן אין שינוי כלל. כמובן שהיא הכניסה אותי לסרטים!!
בעלי רותח וטוען שזה שטויות והילד שמח ומבסוט והיום כל פעם שישי ילד שלא כמו כול העדר ולא רובוט, הגננות לא יכולות או רוצות להתמודד ואני נוטה כעת להסכים כי אני רואה איך הוא בבית. כן נפגש עם חברים והם רוצים לפגוש אותו!
אשמח לשמוע דעתך בנושא? יש לנו שוב פגישה (הפעם בעלי בא!) ביום שלישי... תודה.
חוצמזה מכול מה שקראתי, כול האבחנות הם מגיל 5!!
קודם כל ברכות על הקטנצ'יק :) מזל טוב!!
אין צורך להיכנס לסרטים ואין צורך לכעוס על הגננת והצוות המקצועי. חשוב לדעתי שתעבדו איתם בשיתוף פעולה ושתשמרו על תקשורת חיובית ונקיה מחשדנות. זה הרי לא מחייב אתכם ליישם את ההמלצות, אם יש כאלה.
בפגישה עם הצוות ביום שלישי מה שהייתי מנסה להבין הוא לאן זה הולך. כלומר נניח שתעשו את כל מה שהם מציעים ונניח שתאבחנו בילד הפרעת קשב כלשהי.. מה אז? הוא אפילו לא בן 4..
הי דני ותודה!
-כיום הוא בן 4+חודשיים.
-בעלי בשום אופן לא מסכים שניקח לאבחון בטענה שזה ממש ממש לא העניין ובראותי איך הילד בבית אני כעת נוטה להסכים.
- ההצעה שלהם הייתה די חד משמעית שכדאי לקחת בחשבון הפרעת קשב וריכוז ולאבחן. (או אחר כך שילך לחוג כלשהו אך כפי שציינתי מעלה- הוא לא רצה).
- הרצון שלהם לעשות כן הוא על מנת שיוכל לקבל לשנה הבאה גננת שיח וזה הזמן לפנות לקבל כזו (אם נראה שעשינו אבחון) וכי חבל שנפסיד את זה ואז יהיה לו אולי בעיה עם עלייה לכיתה א' וכו'.
- דעתינו היא לחכות עד סוף השנה הזו או לפחות עד שיהיה בן 5 (דצמבר 2013) ואז שוב שהפסיכולוג יצפה בו והגננת תראה אם כול מה שקורה היום עדיין קיים או לא.
- כשאמרת שנניח שאבחנו אותו עם הפרעה "הוא אפילו לא בן 4"- למה התכוונת?
ממה שאת מכיר ומניסיונך- מה אתה אומר על כול הנ"ל?
אני אומר על כל הנ"ל שאתם ההיסטריים ;-) ...ולא צוות הגן.
"הרצון שלהם לעשות כן הוא על מנת שיוכל לקבל לשנה הבאה גננת שיח וזה הזמן לפנות לקבל כזו (אם נראה שעשינו איבחון..) וכי חבל שנפסיד את זה ואז יהיה לו אולי בעייה עם עלייה לכיתה א' וכו'."
אם כך, איפה הקושי שלכם עם זה?
בתקשורת עם צוות הגן טוב יהיה אם את כל ההתנגדויות תהפכו לשאלות. כשבעלך אומר שהוא לא מוכן לאבחן את הילד הוא בעצם אומר שהוא מוטרד מכך וכך דברים. ועל זה תדברו. על הדברים שאתם מוטרדים מהם.
לא עניתי כול השבוע כי כולם חוץ ממני היו חולים!! (כולל בעלי) עכשיו מתחיל להירגע, טפו, טפו.
בעלי לא רוצה ללכת לאבחון גם כי זה מוקדם מדי וגם כי אנו לא מאמינים שיש לו דבר כזה.
אנו מאמינים כי זה עניין של גיל וזה עניין שכן, הילד לא "רובוט" ולא אוהב מפגש בוקר אז לא צריך לרוץ וללכת לאבחון בגלל זה!
התחלתי את שיטת המדבקות לחיזוק חיובי בבית וזה ממש עוזר ואני הולכת להציע לה לנסות זאת גם. אני מאמינה שהיא יכולה להשקיע 30 שניות על מדבקות- לא? הפגישה שלנו נדחתה בכול מקרה עקב המחלות.
אנו מוטרדים למעשה מזה שישר מסיקים מסקנות שיכולות "למתג" אותו ככזה ואז יתחייסו אליו כך. גם אמרתי לה את בפעם הראשונה שדובר על כך.
והקושי הנוסף שלי הוא שאני לא יכולה לראות מה קורה בגן ביום יום ולראות אם יש בדבריה משהו או שהיא מחפשת מוצא קל.
אני לא נמצא בגן וברור שאני לא יודע במה מדובר, אין ספק שאתם מכירים את הילד שלכם הכי טוב. עם זאת, יש להורים הרבה פעמים איזושהי תפיסה חשדנית כזאת כלפי המערכת, הרבה פעמים לא בצדק, וכדאי לדעתי לבדוק שזה לא מה שקורה לכם כרגע. שוב.. אני לא מכיר ולא יודע, אבל שימי לב למשל לאמירה החוזרת שלך על כך שהילד הוא לא "רובוט", מה שאומר שהצוות המקצועי בגן חושב שהילד הוא כן "רובוט"? או שכך הוא מצפה ממנו להיות?
"אנו מוטרדים למעשה מזה שישר מסיקים מסקנות שיכולות "למתג" אותו ככזה ואז יתחייסו אליו כך"
ואני אומר... בואו נניח שאתם צודקים, והאבחנה אכן היתה או תהיה פזיזה, מה לדעתכם יקרה? הרי אף אחד לא יכפה עליו גננת שיח אם הוא לא ירצה (לדעתי הוא ירצה) או אם אתם לא תרצו. אתם הרי יודעים שלא מדובר באבחנה דרמטית שתתייג את הילד שלכם כמי שלא ראוי להמשיך ללמוד בגן "רגיל" ולהתקבל לביה"ס "רגיל". ולכן אני שואל את עצמי ואתכם היכן החשש הגדול, מה יכול כבר לקרות?
וכמעט באותה המידה אני חושב ככה גם לגבי האפשרות השניה - כלומר שגם אם לא תקבלו את המלצת הגן ולא תיגשו לאבחון הכל בסדר. לפחות בשלב זה.
לגבי המדבקות - אני חד משמעית נגד. הפרסים והמדבקות יוצרים מראית עין של פתרון כי הם עשויים להיות יעילים לטווח הקצר, אבל... את מי מעניין הטווח הקצר. לילד, לכל ילד, יש מוטיבציה בשמיים ליישר קו עם קבוצת ההשתייכות שלו והוא לא זקוק למוטיבציות חיצוניות. בסופו של דבר, הן משאירות אותו עם תחושה של כישלון, ולא במקרה.
המדבקות הן רק מדבקות, ללא מתנות. דווקא זה שיפר את התנהגותו בבית להפליא והוא מאוד מחכה לזה כול ערב. אז אני כרגע לא מפסיקה את זה... אך מבינה למה התכוונת.
לאור כול מה שראיתי ושמעתי עד היום, אנחנו נחכה לפחות עד שיהיה בן חמש ונמשיך משם.
מעולה... תודה על העדכון. זה טוב שאת נותנת עדיפות ל"מה שעובד" ולמה שאת מרגישה שנכון לך. כאמור, יש מצבים שהחשדנות כלפי הצוות המקצועי אינה במקומה, אבל תמיד יש גם צד שני ולפי מה שאת מספרת נראה שהביקורת שלכם דווקא כן ראויה. בהצלחה!!