התשמ"ד-1984 אפרט להלן בקצרה את עיקרי נימוקי פסק הדין.
התובע, מר דרור אבני (להלן: " המוכר") היה בזמנים הרלבנטיים בעליה של מכונית מסוג איסוזו טרופר (להלן: " הרכב").
המוכר היה מעוניין למכור את רכבו ופרסם לצורך כך מודעה בעיתון.
ביום 3/3/06 הגיע הנתבע, מר אייל בר לב (להלן: " הקונה") לפגישה עם המוכר, התעניין ברכישת הרכב, השניים הגיעו להבנות ונחתם ביניהם זכרון דברים לגבי מכירת הרכב (להלן: " זכרון הדברים").
" הקונה ראה את המכונית במצב והיא נראית לו כפי שהיא"
"בכפוף לבדיקה ובהנחה כי לא יימצאו סייגים משמעותיים מתחייב הקונה לקנות את המכונית בסכום של 101,000 ש"ח".
5. אין אף מחלוקת בין הצדדים כי ים לאחר מכן, ביום 4/3/06, התקשר הקונה למוכר והודיע לו כי הוא מעוניין לחזור בו מהקנייה וביקש יומיים נוספים על מנת לשקול את העיסקה.
המוכר טוען כי הוא לא הסכים לביטול זכרון הדברים ומסר לקונה באותה שיחת טלפון ביום 4/3/06 שזכרון הדברים מחייב והוא יהיה מוכן לבטל אותו רק כנגד קבלת פיצוי. עוד הוא טוען שלאחר שחלפו ימים נוספים והוא לא שמע מהקונה, הוא מכר את הרכב לצד שלישי אחר, מר אנואר מרעי (להלן: " הצד השלישי") אך הרכב נמכר לצד השלישי כנגד 97,500 ש"ח בלבד.
לטענת המוכר, הקונה הפר את זכרון הדברים ולפיכך עליו לפצותו בסכום של 3,500 ש"ח (שהינו ההפרש בין המחיר החוזי עליו הוסכם בזכרון הדברים - 101,000 ש"ח לבין המחיר שבו נמכר הרכב לידי הצד השלישי - 97,500 ש"ח) וכן הפיצוי בגין עגמת נפש ובזבוז זמן בסך של 15,000 ש"ח.
הקונה בכתב ההגנה שהוגש מטעמו טען כי הסיבה לכך שהוא הודיע על כוונתו לבטל את זכרון הדברים הייתה כי כמה שעות לאחר שחתם על זכרון הדברים הוא גילה בעיתון ידיעות אחרונות כתבה המתיחסת לרכבים מסוג הרכב הרלבנטי וכי לאור הכתבה הרי שעולה שהרכב הרלבנטי איננו בטיחותי ויש לו חסרונות רבים (כאשר העתק הכתבה אף צורף לכתב ההגנה של הקונה).
לשיטת הקונה נושא הבטיחות היה רכיב חשוב במיוחד במסגרת שיקוליו לקנות את הרכב הרלבנטי והוא התבסס על טענתו של המוכר לפיה הרכב אכן בטיחותי ביותר.
לצערי הצדדים לא הצליחו להגיע להסכמה באשר לפשרה זו או אחרת או באשר להסמכת ביהמ"ש ליתן פס"ד מכח סעיף 79א' לחוק הן במסגרת הדיון אשר התנהל בפני כב' הרשמת ספרא-ברנע והן בפתח הדיון שהתנהל בפניי. אף לאחר שנשמעו העדים הרלבנטים הצעתי לצדדים שוב הצעת פשרה וכן הצעתי להם לחילופין להסמיך את ביהמ"ש ליתן פס"ד מכח סעיף 79א' כאמור.
המוכר הודיע שהוא מוכן שיינתן פס"ד לפי סעיף 79א' כל עוד פסה"ד יהא מנומק והקונה הודיע שהוא יתן הסכמתו כאמור רק אם פסה"ד לא יהיה מנומק. התנצחות מיותרת זו בין הצדדים אינה שונה בהרבה מאשר ההתנצחויות המיותרות ביניהם במהלך כל ההליכים בתיק זה, אך כיון שאני למדה מההודעות של ההצדדים שלמעשה אין הסכמה באשר למתווה הדיוני המדוייק הרי שיינתן פס"ד שלא על דרך הפשרה.