ארה"ב והטאליבן, אויבים מרים לאורך שנים, חתמו לפני ימים אחדים על הסכם שלום שיאפשר את הוצאתם המדורגת של חיילי ארה"ב מאדמת אפגניסטאן. ביממה האחרונה שוחח נשיא ארה"ב, דונלד טראמפ, עם מנהיג הארגון.
ד"ר שאול שי, מנהל המחקר במכון למדיניות ואסטרטגיה בבינתחומי ובעבר סגן ראש המל"ל, מתייחס להסכם שבו הוא רואה יותר חסרונות מיתרונות ואף מגדיר אותו ככישלון האמריקאי הצורב ביותר מאז מלחמת וייטנאם.
"יש בהסכם הזה הודאה של כישלון אמריקאי צורם, שבו אחרי עשרים שנות מלחמה בטאליבן הם סוללים לו את הדרך חזרה לכאבול. זה אולי הכישלון הצורם ביותר מאז מלחמת ויטנאם. הצד החיובי של ההסכם הוא שהוא נותן סיכוי כלשהו להורדת האלימות, כאשר המו"מ יצטרך להיות בין הטאליבן לבין המשטר הקיים היום באפגניסטאן והוקם בעמל רב על ידי האמריקאים, כאשר ברור שכוחות ארה"ב ונא"טו עוזבים בתוך זמן קצוב את המדינה התוצאה ברורה, הטאליבן יחזור לשלוט באפגניסטאן".
ד"ר שי מדגיש כי הטאליבן מגיע להסכם מבלי שהביע התמתנות כלשהי בעמדותיו. "אין אפילו ניסיון להציג התמתנות שכזו", הוא אומר ומציין כי שלשום בוצעה מתקפה גדולה של הטאליבן נגד כוחות הממשלה באפגניסטאן, עדות מוחשית לעמדותיו ומגמותיו של הארגון. "למעשה כבר היום הם שולטים במחצית המחוזות באפגניסטאן. הזיכרון הוא קצר, אבל הטאליבן לא שונה בהרבה מהמדינה האיסלאמית. הוא רק קדם לו. כלומר כל אותם דברים נוראיים שהעולם יצא בשמם למלחמה נגד המדינה האיסלאמית רלוונטיים לגבי הטאליבן באותה מידה".
ניתן להבין מדבריו של ד"ר שי שאכן דאגתם של ארגוני נשים ברחבי העולם מהצפוי לנשות אפגניסטאן לאחר ההסכם, וכך גם הדאגה לעתיד מתנגדי הטאליבן במדינה, כל אלה יש להם בהחלט על מה להתבסס. "תחת משטר הטאליבן, ששלט באפגניסטאן מ-96' ועד 2001, נשים שיצאו מהבית צריכות להיות לבושות בבורקה מלוות בגבר מהמשפחה, איסור לעבודה מחוץ לבית, אין לימודים לנערות בבתי הספר ועוד ועוד".
כאשר זו המציאות ניתן להבין בהחלט מה הוביל את הטאליבן להסכם. הנימוק האמריקאי להסכם נשמע פחות משכנע, אבל גם לארה"ב אינטרס בהסכם הזה לפי ראות עיניו של דונלד טראמפ. "הטאליבן רוצה לחזור ולשלוט באפגניסטאן וכדי שזה יקרה הוא צריך שהכוחות האמריקאים יצאו. הוא הרי לא יכול להביס את האמריקאים מבחינה צבאית, אז הוא עושה את זה דרך המו"מ. מבחינת האמריקאים, אחרי עשרים שנה ומאות מיליארדי דולרים שהושקעו במלחמה ובניסיונות לשקם את אפגניסטאן, במידה רבה של צדק טראמפ אומר שמספיק ונשאיר את זה לאפגאנים שיפתרו את הבעיות".
"אחד הסעיפים בהסכם הוא שהטאליבן לא ישתף פעולה עם אל-קעידה, אבל הם מחוברים עוד לפני התאומים ואחרי התאומים. הישג גדול בהסכם הזה הוא שהטאליבן יילחם במדינה האיסלאמית אבל הם ממילא נלחמים במדינה האיסלאמית כי הארגון רואה בהם מתחרים ולא רוצה שתהיה להם דריסת רגל באפגניסטאן. יש פה מראית עין של הישג. לצערי זה מסר רע מאוד".
מחדד ד"ר שי ומציין כי לפי שעה אין ממש הסכם למעט סעיף הסגת הכוחות האמריקאיים מאפגניסטאן. "עכשיו המו"מ צריך להיות בין הממשלה האפגאנית והטאליבן, ושם התוצאה ברורה לחלוטין". לזאת הוא מוסיף ומעיר כי לבד מהממשלה האפגנית "יש שחקנים נוספים באזור שיש להם עניין במה שקורה באזור. ראשונה היא פקיסטן שהמודיעין שלה הוא שהקים את הטאליבן ב-1994, אבל הגולם קם על יוצרו.
”היום יש גם טאליבן אפגני וגם טאליבן פקיסטני, והפקיסטני מהווה איום על המשטר באיסלאמבאד, כך שהמהלך האמריקאי, במידה וטאליבן אכן יחזור לשלוט, יוצר בעיה אמתית לפקיסטן ולהודו. אפגניסטאן תחזור להיות מוקד טרור מרכזי כפי שהייתה בעבר".