זו בקשת רשות להגן של הנתבעת/ מבקשת 3, כנגד תביעה כספית שהגיש התובך 204,345 ₪ ובגין ערבותה לחובות הנתבע ת 1 כלפי התובע.
לתביעה צורפו מסמכי פתיחת החשבון מ 2012 (נספחים א-ב), מסמכי הלוואה מיום 31.3.16 (נספח ד), מסמכי הערבות עליהם חתמה המבקשת 3 (נספח ה) תדפיס הבנק , נספח ג' לתביעה, המאשר לכאורה את היתרה הנתבעת כאן בחשבון, ממנו עולה שמרכיב עיקרי בחוב הנדרש בחשבון הינו בגין פירעון הלוואה על סך 171,057.29 ₪ ב 4/2018 , עובר להגשת התביעה.
כן צורף, כנספח ה, כתב ערבות מתחדשת מוגבלת בסכום של המבקשת מ 15.5.14 , בה מצוין שגובה ההתחייבות בחשבון הנערב ליום חתימת כתב הערבות מגיע לסך 300,000 ₪ בתוספת ריבית .
לטענת המשיב , הנתבעים נדרשו לשלם את החוב אולם לא נענו לדרישה.
המבקשת, ילידת 1935, טוענת כי מעולם לא ביקרה בסניף בירושלים , ולא זכור לה כי התבקשה לחתום על כתב ערבות, טוענת כי חתמה על פי בקשה בנה, הנתבע 2, על מסמכים בנקאיים במספר הזדמנויות, ולא הוסבר לה ולא נאמר לה כי עליה לחתום על ערבות מתחדשת עד לסך של 300,000 ₪ .נטען כי המשיב ניצל את גילה המבוגר, מצבה הרפואי וכושר שיפוטה הלקוי, על מנת להחתימה, תוך הטעיה, על מסמכים כלשהם, ובין היתר, על הערבות. טוענת כי לא נדרשה לשלם תשלום כלשהו.
המבקשת 3 נחקרה בדיון, וחזרה על טענתה כי לא חתמה על ערבות של 300,000 ₪ , ולא זכרה על אלו מסמכים חתמה. טענה כי אינה חתומה על כתב הערבות, וכי החתימות שהוצגו לה אינן שלה , משום ש "החתימה שלי זה עם הצ'וקצ'יק " , לא היתה בסניף ביצחק שדה ולא מכירה את הסניף.
בדיון הוצגה למבקשת חתימתה על ת/1 , הודעה לערב יחיד מיום 15.5.14, אישרה כי יכול להיות שזו חתימתה , ובנוסף הוצגה חתימתה על ת/2 הצהרת ערב מיום 15.5.14, טענה כי לא זוכרת שחתמה על מסמך זה. טוענת כי לא קראה ולא חתמה על כתב הערבות , לא הייתה בירושלים , ועל סכום של 300,000 ₪ לא הייתה חותמת בחיים. כן טוענת כי לא זכור לה שהופיעה בפני פקידת הבנק , הגב' אהובי סעדיה, המצוינת בכתב הערבות, וחתמה על המסמכים , לאחר שהוסבר לה על מה חותמת. מאידך אשרה שבידי המשיב עותק צילומי נכון של ת.ז שלה.
ב"כ המבקשת בסיכומיו מפנה לשלב הדיוני, והכללים הנהוגים בו, תוך ציון הרף הנמוך המקובל בעניין. מציין שהטענות מחייבות בירור, ולא נסתרו. בין היתר הטענה לפיה חלק מהחתימות לא של המבקשת, ובשום שלב לא נאמר לה שחותמת על כתב ערבות מתחדשת או ערבות כלשהי בסכום של 300,000 ₪.
ב"כ המשיב טוען לדחיית הבקשה . טוען כי המבקשת אישרה את חתימתה על ת/1, כן אישרה חלק מהחתימות על כתב הערבות , נספח ו'. טוען כי עולה מההשוואה בין החתימות שמדובר באותה חתימה. המבקשת אשרה שחתמה על מסמכים , אולם אינה זוכרת על אילו מסמכים. ואינה זוכרת אם קראה את המסמכים עליהם חתמה , וההלכה בעניין ידועה. עוד נטען כי אין טענה בתצהיר לפיה מצבה הרפואי של המבקשת אינו מאפשר לה שיקול דעת, וככל שנטענת צריכה להיתמך בחוות דעת , שלא הוצגה.
לאחר עיון בחומר, הדיון ושמיעת הצדדים אני מחליט לדחות את הבקשה, ומשאין בפני הגנה , ולו לכאורית , וכנדרש בשלב דיוני זה.
מדובר בערבות שנחתמה בשנת 2014 להלוואה שנטלה הנתבעת 1 , אשתו של הנתבע 2, בנה .
המבקשת אישרה בתצהירה כי חתמה על מסמכים שונים לבקשת בנה, אולם בדיון, בהצגת חתימותיה על המסמכים הרבתה לא לזכור .
ככלל מדובר בטענות, שנסתרות על פניהן מהודעה לערב יחיד, מ15.5.14 ,ת/1 שהוצגה בדיון ועליה אישרה המבקשת שחתמה, ובקשר לגובה ההתחייבות הרשומה עד לסך 300,000 ₪. כן אישרה שהחתימה על ת/2 – הצהרת ערב דומה לשלה, אבל אינה שלה , וכן ש חתמה על עמ' 1 ו-5 , לכתב הערבות, ושחתימות נוספות שם, דומות לשלה.
בית המשפט אמנם אינו מומחה לכתב יד, אולם מעיון בכלל ה חתימות, עולה כי אכן מדובר בחתימה דומה, וכאשר המבקשת לא מכחישה כי חתמה על מסמכים, אולם אינה זוכרת אלו מסמכים, שגם לטעמה דומים, ניתן להסתמך על מסמכי החבות שצורפו לתביעה.
המסמכים שהוצגו בדיון אודות מצבה הרפואי של המבקשת אין בהם לשלול כשרות לחוב , ולמועד החתימה, והיה עליה לתמוך טענתה בחוות דעת ראשונית מתאימה.
מהדיון עולה גם ,שאכן הערבות המדוברת לא נחתמה בעיר ירושלים, והמשיב לא טען כך, אלא בתל אביב. ככלל מרבית האירועים אינם זכורים למבקשת , להבדיל מהכחשה גורפת, ואין מקום לקביעה שהעניין מצדיק בירור, מול מסמכים שהוצגו, ואין מחלוקת לגבי חלק מן החתימ ות עליהם , וכפי שצוין, והדמיון בשאר החתימות.
גם נסיבות החתימה כפי שעולה מן החומר והדיון, אינם מצדיקים בירור, ובהיעדר תשתית לכאוורית מספקת, שיש בה לבסס בטלות כתב ערבות, שלטעמי נחתם ע"י המבקשת , שעה שלא נסתר שהיתה כשירה, ותוך מסירת הפרטים הנדרשים בדין ולפי טפסי הגילוי שצורפו.
מכל האמור לעיל בקשת הרשות להגן נדחית .
התובע/המשיב זכאי לפסק-דין לפי התביעה, בצירוף האגרה ששולמה, צמוד ונושא ריבית כחוק מיום התשלום , שכ"ט בגין התביעה, לפי התעריף המינימאלי המומלץ של לשכת עוה"ד, וכן שכ"ט בגין הדיון בבקשה בסך 1,500 ₪ צמוד ונושא ריבית כחוק .