לאחר כשלושה שבועות של סגר מדי פעם וסדרת תקנות חירום שאסרה על אזרחים בגילו לצאת את ביתם במהלך חג הפסח, כולל הקלה מסוימת ומגוחכת של יציאה עד לטווח מאה מטרים מהבית; מצב בלתי נסבל ובלתי מובן זה מנע מראובן סולל אלמן מזה כחמש שנים, לפגוש את בני משפחתו, נכדיו האהובים ואת ידידתו מזה כשנה ומחצה, כמעט לכל אורך התקופה המקוללת הזו; תקופת התפשטות מגיפת הקורונה.
פריצת המגפה החלה לפני כחודשיים ומלבד סגירת הגבולות דבר לא נעשה עד כמה שהיה ידוע לו, מהתקשורת ומהעיתון היומי עליו הוא חתום כמינוי. אולם בערב חג הפסח הוחלט על סגר כללי על כל הישובים במדינה, מבלי להתייחס למוקדי ההתפשטות בריכוזי החרדים בירושלים ובבני ברק, עקב הלחץ התמוה של שני שרים חרדיים.
האם הסגר הוא אשר הביא לדעיכת התפשטות המגיפה, ולמצב שאינו שונה במאום מרף התחלואה משפעת, זיקנה ומחלות אחרות בכל שנה ושנה? הוא לא חדל לתהות. האם בריאות הציבור הייתה הסיבה הבלעדית לנקיטה באמצעי חירום קיצוניים…? המצב כאמור השתפר ללא הכר ניתן לומר, ואולי ניתן לחזור לשיגרה מלאה… אולם מקבלי ההחלטות מסרבים לדון באפשרות הברורה הזו לדעת רוב הציבור, ואזרחים רבים בגילו הנמנים על אוכלוסייה בסיכון, נדרשים עדיין להוסיף לחיות בתנאי סגר בלתי נסבלים.
והנה בערב זה שעה שצפה בשידור החדשות ובבשורת ההקלות בערוץ המקובל עליו, התברר לו כי על אף שבהלת ההדבקות במחלה שככה במידה רבה, והמצב השתפר באופן ניכר ובלתי צפוי כלל, הוסיפו השופרות של הממשלה להזהיר מפני גל שני וזוועותיו… והודעה חוזרת ונשנית כי במידה ואכן יתחולל גל שני, תתבטלנה כל ההקלות אשר אינן כוללות אזרחים בגילו בכל מקרה, ויוחזרו תקנות החירום.
‘מתי הם יחדלו כבר מההפחדות שלהם…?’ הןא רטן בלחש אשר ביטא את תסכולו הרב. מתי הם יחדלו לזלזל באינטליגנציה של הציבור, וייזכרו שהם נציגיו החייבים לדאוג לביטחונו, בריאותו ורווחתו?
אבל הגרוע מכל מה אתנו, עם המוגדרים כאוכלוסיה בסיכון? צפה ועלתה השאלה מנבכי מוחו, בעודו מתבונן במסיבת העיתונאים הראשונה הכוללת את תיאור ההקלות; אשר הוא ודומיו אינם נכללים בהן.
כלומר אם לא היו המונים גודשים את הגנים הציבוריים, חופי הים והטיילות בערים הגדולות הרי "המושיע" כביכול לא היה עורך את מסיבת העיתונאים הזו… הסגרים היו מוסיפים לחנוק את הציבור החילוני, בעוד החרדים עושים ככל העולה על רוחם. אולי גם אנו בני הגיל השלישי חייבים להתעלם מהתקנות ולצאת לרחובות, לבתי המסחר ולכל מקום שעולה על דעתנו לבקרו; וכך לאלץ את מקבלי ההחלטות לבטל את הגזירות לאחר שהחליטו להכניס אותנו להסגר, כדי לקדם את המטרות הפוליטיות שלהם…!
כן זה רעיון גדול ספק אם ניתן להוציאו לפועל, וכך ללא כל ברירה אחרת אצטרך כשאר עמיתיי למרות ניסיוננו הרב ושיקול דעתנו החיובי נאלץ להוסיף להמתין ליוזמה הברוכה של הצעירים מאתנו.
@ חיים קדמן 10 למאי 2020 – כל הזכויות שמורות.