רק לפני שבוע הם עוד ישבו בדירת הסבתא שבפריז - תחנת המעבר הסופית - סביבם 15 מזוודות שבתוכן מקופלים חיים שלמים. כעבור כמה ימים עלו יורם, ג'סיקה ושלושת ילדיהם על טיסה ובידם כרטיס לכיוון אחד - ישראל. כאן תשתקע משפחת ויצמן בביתה החדש, בירושלים, ממניעים אידיאליסטיים, או כמו שמסביר יורם: בסופו של דבר, כאן זה הבית.
אם נדמה היה שהילדים מקבלים את המעבר בשלווה יחסית, הרי שדמעות רבות נשפכו בשדה התעופה שארל דה-גול שבפריז, ולאורך היממה שקדמה לפרידה הסופית מהמשפחה והחברים, בדרך לטיסת המאה של הסוכנות היהודית. באולם היוצאים הסתובבה הבת הגדולה, שירה, כשהיא דומעת ומחבקת את אביה, ואימה של ג'סיקה ליוותה את יקיריה עד לנקודה שממנה אי אפשר היה להמשיך עוד. "ככל שהם יותר גדולים, ככה זה יותר קשה", סיפר יורם. "ברגע שהילד גדול אז יש לו חברים ויש לו חיים ויש לו קשרים. אבל אין להם כל כך ברירה, אז הם 'זורמים' עם זה".
הדאגה לילדים הייתה אחת הסיבות שהובילו את המשפחה לעלות לישראל, והיא השפיעה רבות על המיקום שבו בחרו לגור ועל החיים החדשים בארץ. "הכול היה קשור לבית הספר של הילדים, זה היה מרכז העניינים", סיפרו ההורים. "אחרי שמצאנו את בית הספר, חיפשנו דירה באותה השכונה וברוך ה' מצאנו".
האם, ג'סיקה, לא הסתירה את ההתרגשות המלווה בחששות: "הדבר הכי קשה בשבילי זה לעזוב את המשפחה והחברים פה. מה יהיה בישראל? אני בטוחה שיהיה טוב, אבל זה מה שהכי קשה לי".
גם אצל יורם התחושות בלילה שלפני הטיסה מעורבות: "זו תערובת של שמחה ומרירות. מצד אחד אני שמח לעלות, ומצד שני גם קצת מריר לעזוב את המקום ואת הקשרים שפיתחנו. זה הכול תערובת של תחושות שאני לא יודע להגדיר אותן דווקא ברגע הזה – כשמחר עולים".
"עולים כי יש אידיאלים"
הסיבה המרכזית שבעקבותיה עלו בני המשפחה היא השתייכותם לציונות הדתית, ויורם ויצמן מסביר כי זה חלק מהאמונה בכך שכל יהודי צריך לחיות בארץ ישראל. שכאן נמצא הבית האמיתי. כך גם הבהירו לילדים: "הסברנו להם שיש אידיאל, שיש סיבה שבגללה אנחנו עולים. גם אם הם לא מבינים - אין להם ברירה ובסוף עולים".
כששאלנו את ההורים מה הדבר הראשון שהם רוצים לעשות כאזרחים ישראלים, הודיע יורם ש"על האש" מיוחד לכבוד האירוע - ואילו ג'סיקה הביעה את רצונה להצביע בבחירות הקרובות לכנסת: "יורם אפילו עשה לי תקציר קצר של הפוליטיקה הישראלית".
אחרי קצת יותר מארבע שעות טיסה נחתו חמשת בני המשפחה בטרמינל 1 בנתב"ג, בארץ הקודש. "זו שמחה גדולה להיות סוף-סוף בארץ", סיפר יורם בתחתית מדרגות המטוס, וג'סיקה סיכמה: "זה הכי בבית בעולם".
בצמוד לכבש המטוס, רגע אחרי שנחתו, פגשו את יו"ר הסוכנות, יצחק הרצוג, שהגיע לברכם באופן אישי. בשיחה עם ynet אמר: "אני שמח בשמחתם של מי שעשו את המסע ההיסטורי מצרפת לישראל, ביתם ההיסטורי, ופותחים פרק חדש בחייהם. אנחנו מצפים לראות עוד אלפי עולים חדשים שישתלבו בפסיפס ובסיפור הישראלי".
בעשור האחרון ישנה עלייה חסרת תקדים מצרפת, בין היתר בעקבות ריבוי המקרים האנטישמיים במדינה. "כולם בפריז מרגישים שהמצב השתנה", סיפר ל-ynet רב קהילה בעיר. "כולם משתוממים בפני העובדה ששבעה עשורים אחרי השואה האנטישמיות שבה והתעוררה. כולם חשבו שזה לא יכול לקרות שוב".
הוא הוסיף: "יש אצלנו בקהילה כאלה שעלו לארץ כדי לקיים את מאמר חז"ל 'איזהו חכם הרואה את הנולד'. הם שאלו את עצמם באיזו צרפת הילדים שלהם יחיו בעוד עשור או שניים, ואמרו שעדיף לעלות לארץ עכשיו, בשלווה. הם עולים מדאגה לעתיד, ולא מפחד ממשי".
מנגד, פרנסיס כליפה, יו"ר ארגון הגג של יהודי צרפת, טוען כי אמנם יש עלייה באנטישמיות, אך בוודאי שלא מדובר במצב שלפני שואה. "צרפת היא לא מדינה אנטישמית. זה לא כמו שהיה שנייה לפני מלחמת העולם השנייה. היום המדינה והאליטה מגינות על היהודים ומגנות את האנטישמיות".
עם זאת, ציין כי יש הרבה מה לעשות כדי לשפר את המצב במדינה - בין היתר בתחום של חינוך הילדים בצרפת ובנושאי הענישה. לדבריו, השופטים גוזרים על מורשעים בעבירות אנטישמיות את סף הענישה הנמוך ביותר שניתן – והדבר משפיע על ההרתעה מפני ביצוע תקיפות אנטישמיות.
התגברות התקריות האנטישמיות בצרפת מובילה לתופעה של הגירה פנימית, שבמהלכה יהודים עוזבים את השכונות המוחלשות ועוברים לשכונות טובות יותר בעיר, או לכאלו שבהן קהילה יהודית חזקה. בכמה מפרברי פריז נסגרו בתי כנסת וקהילות בעקבות מעבר של תושבים לשכונות אחרות או לישראל.
כ-119 אלף יהודים עלו לישראל מצרפת מקום המדינה ועד היום בסיוע הסוכנות היהודית. ביום רביעי נחתה בישראל "טיסת המאה" שציינה את פתיחת עונת העלייה של הסוכנות.