החיילים חושבים שהגדר היא הגבול של ישראל, על הקו הירוק מעולם לא שמעו!
שגרת כבוש, הכל מתנהל בשקט וכולם יודעים את מקומם.
עברנו במחסום אליהו, רגוע, אין מכוניות בתור. בכפר ג'מל ביקרנו אצל ז'. כיבוד נדיב של תה וקפה ותמרים, סירבנו לעוד שהציעו לנו בשפע. הוא סיפר כי בנו עובד בישראל. הוא יוצא מהבית ב3:30 בבוקר, הקבלן המעסיק אוסף אותו בערך ב-5:00-5:30, והוא מסיים את עבודתו בשעה 15:00 בערך. לביתו הוא מגיע בסביבות שעה 17:30. הוא מרוויח ביום עבודה 250 ₪ (לאחר הפרשות לקבלן מתווך. התשלום הכולל ליום עבודה הוא כ 400 ₪), מתוכם כארבעים ₪ הוא משלם לנסיעות.
16:05 הגענו למחסום ואנו רואות מעבר לו ממתינים לאחר יום עבודה בשדות לחזור הביתה.
16:20 החיילים הגיעו באיחור של 10 דקות. עקב אירוע, אומרת חיילת שחוקרת אותנו מדוע אנו באות, מה מטרתנו ואם אנחנו חושבות שעמידתנו במחסום תפסיק את הפעילות העוינת של הפלסטינים ואת ניסיונותיהם לפגוע בנו. נינה עונה לה בסבלנות, נראה שהיא אינה משתכנעת. על הקו הירוק לא שמעה והיא גם לא הבינה שהאזור שבו הפלסטינים עובדים ואיליו היא מאפשרת להם לעבור (בין הגדר והקו הירוק- מרחב קו התפר) אינו ישראל.
16:35 השער נסגר.
16:40 השער כבר פתוח ועוברים טרקטורים משטחי העיבוד עמוסים בנוסעים, עובדים שחוזרים לביתם.
16:50 סוגרים את השער. נקווה שלא היו מאחרים שלא הספיקו לעבור. מה הם עושים במקרה כזה – לא ברור.