הסופר דויד גרוסמן מודאג כמו תמיד מהעתיד שלנו כאן, וכועס על הנאום של נתניהו ביום השואה.
הסופר דויד גרוסמן נחשב כבר מזה שנים לאחד הסופרים החשובים בישראל, ובדומה למרבית חבריו גם הוא אוחז בעמדות שמאל אותן הוא מבטא מפעם לפעם.
בראיון לעיתון 'ידיעות אחרונות' לרגל צאת ספרו החדש, מסביר גרוסמן מדוע בחר לנאום בהפגנת המסתננים הגדולה.
"פתחתי את הרדיו ושמעתי את ח"כ אלי ישי מדבר על הפגנת המהגרים הגדולה שהתקיימה ביום שלאחר מכן בגן הוורדים מול הכנסת. הוא הציע בחוכמתו לראש הממשלה שאם כולם גם ככה מרוכזים שם, אז למה שלא נעלה אותם על אוטובוסים ונשלח אותם למחנה מעצר?", סיפר גרוסמן.
"פשוט קפץ לי הפיוז. הרי יש פה הדגמה לסוג של אכזריות, לא סתם ערלות לב אלא ממש אכזריות. קבוצה מאוד גדולה של אנשים שגורלם המר סיבך אותם בסיטואציה בלתי אפשרית. וחשבתי שאני רוצה לבוא להפגנה ההיא. לא חשבתי אפילו שאדבר שם, בכלל לא התכוננתי לדבר שם, חשבתי לבוא ולהסתכל בהם, לראות אותם לא כהמון אלא לראות אנשים, אחד־אחד, בני אדם". בסופו של דבר גרוסמן אכן הגיע להפגנה ואף עלה לנאום בפני אלפי המהגרים שם.
אולם לא רק אלי ישי מכעיס את גרוסמן. נאומו של נתניהו בעצרת הממלכתית לזכר הנספים בשואה, לפני מספר ימים, גרם לסופר פשוט לצאת מכליו.
"זה היה נאום מזעזע", קובע גרוסמן. "הוא בחש בטראומות של העבר עם הסכנות העכשוויות ומיד קרא לצאת לאיזו דרך פעולה כוחנית שכאילו תרפא את כל המחלה. בנאום כזה ראוי היה להשתהות על האסון והטרגדיה שחווה העם היהודי, בלי לעשות מיד את ההמרה הזאת בין האסון הבלתי יתואר של העם היהודים לבין התקפה על איראן".
הפסקת המו"מ המדיני בעיקר מדאיגה את גרוסמן, "החששות שלי כבדים מאוד ממה שיקרה אם לא יהיה כאן מו"מ עם הפלסטינים וממה שיקרה בינינו לבינם. ואני גם חושש מפני מה שיקרה לחברה בישראל ולנו כמדינה".