זרע תורם וביצים: הרבייה בכל דרך שהיא?
ציור עם התינוק: המשחקים הראשונים ושיעורים. מתי להתחיל?
מה הקרקע לקנות שתילים בבית?
"אולי זה באמת נכון לצאת לחופשה עם בעלי, "חשבתי ביום השלישי. בכל קיץ, הבחור לוקח את הבנים במשך כמה שבועות ויוצא איתם לאוקראינה או חצי האי קרים. ואני נרגעת בבית, והם מצליחים להירגע. אבל מאחר שהמקומות האלה כבר היו רחוקים מאוד, בעלי חשב ללכת לאבחזיה השנה. ניהלתי מחקר מפה לאוזן, ואבחזיה הוחלפה על ידי ג'ורג'יה.
עם רכישת כרטיסי טיסה ואת הבחירה של בעיות המלון יש arisen. כמה קליקים, וקבצי מסלול מטושטשים כבר זחלו מתוך המדפסת. סטירות, גזעי שחייה וזבובים של פנמה טסו אל תוך המזוודה, ואני לאט לאט התחלתי לתפוס את עצמי חושבת שאני רוצה איתם, בייחוד אחרי שווריה נשארה איתי, וגם היא לא היתה רעה בים. חבר שהמליץ ​​על כיוון זה תיאר היטב את הקסם המקומי, ואמי ואחותי שיכנעו אותי ששינוי הנוף יהיה מועיל.
יום לאחר מכן התבגרתי לבסוף, אך כפי שהתברר, היה מאוחר מדי: כבר לא היו כרטיסים למטוס. ואנשינו עפו בלעדינו.
כמובן, אפשר יהיה להגיע מאוחר יותר, אבל הבת שלי לא נכנסת לדרכון שלי. היתה לי תקווה קלושה שאפשר לתקן את זה במהירות. ופשוט לשים את האנשים שלנו במונית, הלכנו איתה למשרד הדרכונים.
למרבה האכזבה שלי, המזכירה במקום אמרה שהם לא יכולים לכתוב לי ילד. הם הציעו להפוך את בתם לדרכון נפרד. "במיוחד משום שזה מהיר עכשיו, רק שבועיים! "אמר הדרכון בעליצות, "אם יש לך את כל המסמכים איתך, הרישום ייקח 15 דקות," הוסיפה הנערה. אני לא יודע למה הסכמתי (אחרי שבועיים אני כבר אחזור), אבל עברנו את המסמכים. זה היה יום שלישי, 13 באוגוסט.
ואז הכל היה כמו פלאי הסרט. ביום שישי בבוקר, כשחפרתי לתוך מחשב נייד, אני בטעות ירד מתוך אתר סימניה עם כרטיסי טיסה. רק מתוך סקרנות, לחצתי על הכיוון הנכון - ואני בשמחה נפלה את הכרטיסים ליום ראשון. "כן, עכשיו הם שם כשאין מסמכים, "חשבתי בעצב, והיד כבר הושיטה את ידה אל הטלפון: "תגיד לי, אני יכולה לברר על הנכונות של הדרכון?" שאלתי. שאלתי את המפעיל בצד השני בהתנשפות. "רק שנייה, "ענתה הנערה, ובמקלט נשמע קול נרגש של מפתחות. "כן, אתה יכול לקחת את זה, "נשמע כאילו נתנו לי קופה בבית הקזינו.
בתוך 1.5 שעות דחפנו למזוודה בגדי ים, שמלות ושקיות חוף. "אתה משועמם?" - כתבתי לבעלי sms. לאחר שקיבלה תשובה חיובית, היא דיווחה על מספר הטיסה עם הצוות לפגוש את מפלגת הנחיתה של הבנות. תארו לעצמכם את הפנים המופתעים של בעלה באותו רגע.
יום ראשון. מטרו. Paveletsky תחנת הרכבת. Aeroexpress. דומודאדובו. קבלה. בקרת דרכונים. שער היציאה דרך אגב, אני לא צריך שום מסמכים נוספים למעט שני דרכונים בכלל, כולל קבלות המסלול. התברר שלא היה קשה כלל לעוף לנוח, אפילו עם ילד קטן. עוד 2 שעות בשמים, ו Gamarjoba, ג'ורג'יה!
Batumi התעופה לעומת מוסקבה היה רק ​​צעצוע. דרכון מחייך - שמתי לב שאני בר מזל עבורם. אחד קלטות התחבורה, 10 דקות, ואני תפסתי את המזוודה שלי.
ביציאה לחדר ההמתנה, אדם עם בחורה בתחפושות לאומיות מטופל בקלאווה טעים. "אמא, אמא!" - קריאות שמחה של אנשים. לא ראינו פחות מחמישה ימים, ושלי כבר שזופים. "טוב, בואי נלך, בנות, "אמר הבעל הזוהר.
חזרה במוסקבה, במהלך החיפוש הראשוני של מלון, אנחנו מיד דחה את האפשרות של לינה ב Batumi עצמה. בכל מקרה, זוהי עיר נמל. בחרו מקום קובולטי (Kobuleti), הנמצא במרחק של 20 ק"מ משם. המלון, שמורה באינטרנט, בעלי השתנה כבר במקום לבית הארחה פרטי נעים, אשר מעולם לא הצטערנו על החופשה כולה.
עיר הלילה קידמה את פנינו בגשם ובניחוח המופלא של ענבי איזבלה. הריח הזה ליווה אותי כל הדרך, מתערבב בריחות האקליפטוס, האורנים והים. בית גדול של שלוש קומות עם שתי קומות אורח, רק 12-13 חדרים - מעין מיני מלון. הקומה הראשונה היא דירה של המארחים ידידותי. יש להם גם בית קפה נעים מול הבית. אכלנו שם כל הזמן, טעים מאוד ולא יקר. ארוחת ערב עבור שני מבוגרים ושלושה ילדים עם הראשון, השני קומפוט הלך על 600 רובל. חדרנו המרווח נמצא בקומה השלישית. מקלחת, שירותים, מזגן, טלוויזיה, שולחן, כיסאות, מיטות, שולחן ליד המיטה וארון בגדים, ומרפסת חמודה - כל מה שצריך לנוח הוא במחיר של 1,800 רובל ליום. Wi-Fi הוא בחינם - היכן עושים זאת. נראה שלא שכחתי שום דבר ... אה, אבל כמובן: הים!
הים היה נהדר! מעבר לכביש, 2 דקות הליכה. החוף הוא חצץ, אבל יש מקומות עם כניסה רכה מן החול כהה וולקני. כמה ימים היו גלים גדולים. מטר אחרי 3 מתחיל את העומק, אבל הילדים די מספיק מטר אלה עבור מתיז במים חמים. רוב השאר משתזף על מגבות, ממש על חלוקים, אבל, כמובן, יש גם מיטות שיזוף עם מטריות תמורת תשלום. וכן, Churchkhela, תירס וחטיפים אחרים החוף גם משוחק. הרבה אנשים, אבל תמיד יש איפה להישאר, מבלי להיתקל בסנדלים של אנשים אחרים.
פופולרי במיוחד עם הנופשים הם מתקני שחייה מתנפחים מגוונים. הכל, מגיל צעיר ועד ישן, מתגלגל על ​​בייגל צבעוני רב על הגלים בקו הגלישה, אבל משום מה יחידות נוספות צפות עוד יותר. בכנות, אני לא יודע מה זה קשור. נראה לי שרק מעטים יכולים לשחות.
הו, איזה אוכל טעים יש! כמה מינים אלה khachapuri לבד! ורטבים! Satsebeli, tkemali - זה בדרך כלל שיר! עשיר kharko, odjakhuri עשיר, chkmeruli טעים, mchadi מכרז ויין ... Mmmm, יין גיאורגית אמיתית. בראש כל זה, אוגוסט הוא הזמן הפורה ביותר: אפרסקים, תאנים, מלונים, נקטרינות, אבטיחים, ענבים הם שפע של ממש! והכול הרבה יותר זול מאשר במוסקבה. בטיול אחד אפילו נתקלתי באפרסמון בשלים על עץ, אם כי עדיין, כמובן, לא העונה.
ככלל, כפי שהבנתם, לא רעבנו, שחנו בים לצופים, שקענו והרגשנו כמו בבית. למעשה. התקבלו בברכה בכל מקום, ובכנות. תחושת הפתיחות והאירוח לא הניחה את השאר. תחושת ביטחון מוחלטת. כל התיקנים והפחדים שלי נעלמו אחרי היום הראשון של שהותם בעיר הגאורגית הנהדרת הזאת. בנוסף, הגענו ממש לפני יום ההולדת של ורנקה, ושמחנו לארגן סעודה משפחתית אמיתית עם טוסטים ארציים ועוגה אופנתית לילדת יום ההולדת. כן, ואת הבובה הציגה, מה עשה לי יופי מאושר. דברים קטנים, אבל נחמד בטירוף.
כמה דקות הליכה מביתנו היה פארק בילויים גדול עם מגרשי משחקים, מזרקות, ערסלים ומרפסות קיץ, שם בערבים היו קונצרטים שלמים עם הופעות של זמרים ורקדנים. מוסיקה זורמת מכל עבר - מנגינות לאומיות ומקצבים של מוזיקת ​​פופ זרה. יש מקום לכל דבר, הכל מכוון לנוח בין חברים. וריקודים לוהטים אינם מאפשרים רק לשבת על הספסל, ומושך להצטרף.
כמה פעמים נסענו לבאטומי. אני לא יודע מה היה שם בעבר, אבל עכשיו היא עיר נופש יפה מאוד. כל הבתים הישנים שוחזרו ונשמרו עד למקסימום. בניינים יפים חדשים רבים, רחובות מרוצפים, מונומנטים מורכבים ופארקים מעוצבים. יש בהחלט משהו לראות כאן, אין פלא שהם אומרים כי כמות גדולה של כספים מושקע באתר נופש זה. מגדל מסובך, מעוטר במכתבי האלפבית הגיאורגי עם תצפית ומסעדות, מגדל תצפית, סוללת שיק, רכבל, דולפינריום, פארק מים ועוד. אז פעם אחת פשוט לא יכול לראות את כל הנופש.
אגב, עצה: לשאול נהג מונית לחבר להסיע אותך סביב המקומות היפים ביותר באטומי - אני מבטיח לך, העיר תפתח לך מכל צד אחר לגמרי. עבור אוהבי תחבורה אקולוגית ברחבי העיר, מסופי השכרת אופניים ממוקמים. אבל רק כדי לעבור את זה זה תענוג גדול. כביש מוניות כל הזמן רובדי בין Kobuleti ו Batumi, כך להגיע אליו היא לא בעיה בכלל. הנסיעה תימשך כ -25 דקות ועלות 30 רובל.
בפאתי קובולטי יש עוד מקום נחמד - פטרה, חורבות העיר העתיקה. שרידי העיר עצמם אינם מייצגים משהו יוצא דופן, אך הנוף הנשקף מן ההר שבו הם ממוקמים הוא פשוט עוצרי נשימה. הסוללות של קובולטי בצד שמאל והמגדלים המתנשאים של באטומי מימין, כביכול, מחבקים את המרחב האינסופי של הים. אגב, המקומיים גאים מאוד בשקיעה המרהיבה שלהם: השמש שוקעת ממש באמצע, היוצרת נוף בלתי נשכח.
אם אתה אוהב עתיקות, אתה יכול לבלות חצי יום בטיול גוניו. אמנם, למרבה הצער, רק את הקירות של המבצר העתיק נשמרו שם. אבל בשביל הבנים שלי לטפס עליהם היה תענוג גדול.
יום אחד עזבנו טיול להרים. רק את האוויר. בדרך נהנינו ממטעמי המנדרינה ומשדות התירס יחד עם הילדים. וכאשר הם שתו מים ממעיין הרים, באו שלום ושמחה. כן, זה רק נס שהייתי כאן. איך הסכימו הכוכבים לטובה שאני יכול לאסוף לאמי את ענפי האקליפטוס הטובים ביותר, או שאני יכול לעמוד על גשר שנבנה תחת המלכה תמרה ולראות את הנערים שמתחת מנסים לחצות את הסלעים דרך הנחל הרוטט.
10 ימים עבור גאורגיה הוא מעט בטירוף. כל כך הרבה יותר אני רוצה לראות איפשהו ללכת או סתם יותר בים. הארץ הזאת היתה תגלית בשבילי. אנחנו רק לעתים נדירות ללכת פעמיים, אבל אני באמת רוצה גאורגיה להיות יוצא מן הכלל שמח. ואנו שוב לספר לה את hamarjoba, genatsvali! יתר על כן, יש בית נעים עם גפן, שבו האורחים מוזמנים תמיד!