מיכאל הוא גם חברי באתר ואני גאה על כך!
הכתיבה שלו מדהימה בעיני ובעלת אופי מאד מיוחד.
אך למשל כאן את החיפוש של אל הים - מאד אהבתי!
נסעתי לטייל איתו בסיפוריו מרחבי עולם - הרגשתי ממש שם.
מודה לו על הכשרון בו הוא ניחן!!!
אין לי דרך מובנית להתייחס לשירה.
אינני קורא שירה בדרך כלל.
לא למדתי דבר בשום מקום אודות שירה.
והוא, כנהר רחב ועמוק הזורם לבטח, מעולם לא אכזב.
אני שמחה לראות שנבחרת להיות משורר השבוע, בחירה ראויה בהחלט.
ראשית אתייחס להתנהלותך פה. משורר המכבד את קוראיו, מכבד משוררים אחרים.
קורא לגופה של יצירה, נוגע באמת שלה, וכן נותן משוב ראוי לתגובות של קוראיך.
חכמת השירה, חכמת השפה. שם הספר "אהבה זקופת קומה" נוגע באמת יצירותיך, ביטוי המצטייר יפה, אהבתי.
השירים שנבחרו לדיון הם ברוח יצירותיך, אתייחס לשיר הראשון.
ולאחר חיפוש וחיטוט פנימי מוצא לו האדם את צלמו, את דמותו, את תשובתו בנפשו בקיומו ההוויתי.
אני מאחלת לך שנה טובה והצלחה רבה לקראת הוצאת הספר הבא.
לפני כל דבר, מיכאל רייך בן אדם. איש רגיש לזולתו, מכבד ומתנהל בצורה הכי נעימה ותרבותית שאפשר לבקש. הכתיבה שלו יפה, עם הרבה תובנות ורב גונית.
לשמחתי יצא לי להכיר את מיכאל עוד לפני שהגעתי לדה מרקר. קראתי מיצירותיו והתרשמתי עמוקות ושלחתי לו הזמנה להצטרף לפורום שירה בשין של אז. מאוחר יותר הבנתי את הסתייגותו של מיכאל מכל מסגרת של פורום באשר היא.
בחרתי לי להתעמק בשיר בְּהֶסַּח הַדַּעַת .
השיר במהותו פילוסופי. אשף המטאפיזיקה מחפש מן הסתם תשובות לשאלת השאלות, האם אלוהים קיים ומכוון המציאות? הטענה של "יש אלוהים", היא תזכורת לאדם לזכור שיש מציאות שמחליטה מה יקרה. שיש מציאות אשר בראה את העולם. שיש מציאות שמאחדת את הכול וכולי.
אדם חופר וחופר, מחפש בהסח הדעת את אלוהיו בכל פינה ובכל גרגר, אפילו בחוסר מודעות. ובאותו הסח הדעת האיש עשוי יום אחד פתאום למצוא אותו.
את המשפט הבא אני קוראת בדו משמעות: אלוהים הסתלק מן האדם או האדם המיואש עזב את אלוהיו.
נתת מלים לזה שאינו יכול להיאמר.
שמחה על הבחירה של מיכאל המצייר במילים רגישות ונוגעות.
מיום כניסתי לקפה אני קוראת את שיריו של מיכאל בהתרגשות רבה.
כל אלה מתוארים בדימויים עשירים.
והדרך של מיכאל להעלות הגות עצומה זאת חיפוש האלוהים היכן ?