וְהַמִּלִּים מִצְטָרְפוֹת לִדְבַר מָה שֶׁל מַמָּשׁ.
הֵן אֵינָן מְשַׁנּוֹת.
(מָה שֶׁמְּלֻכְלָך – מְלֻכְלָך).
מַהִי הַפְּעוּלָה שֶׁלַהֶן?
אֶלָּא שֶׁאֲנִי יְצוּר מִלּוּלִי וְכָךְ נָעִים וְטוֹב.
יֵשׁ לִי עִנְיָנִים אֲחֵרִים.
דְּבָרִים עַל טוֹסְקָנַה אֲנִי יוֹדַעַת מִמָּה שֶׁכָּתַבְתּ וּמֵהַדִּמְיוֹן.
אֲנִי גַם חוֹשֶׁבֶת עַל אַרְטִישׁוֹק, פְּרָחִים וּכְמֵהִין.
אַךְ לֹא טִילִים וְלֹא פְּצָצוֹת, וְלֹא כָּל הַשְּׁקָרִים שֶׁנִּמְאֲסוּ עָלַי כְּבָר.