1. ביום 9.10.05, נפגע התובע 1 בתאונת דרכים.
2. כתוצאה מהתאונה, סבל התובע 1 משבר בעמוד השדרה הצווארי עם נזק לחוט השדרה, ונותר משותק לגמרי בגפיו התחתונות ומשותק באופן כמעט מלא בגפיו העליונות.
3. בגין נזקיו בתאונת הדרכים הנ"ל הוגשה תביעה, היא ת.א. 8137/06, התיק העיקרי.
4. לבחינת מצבו של התובע 1, מונו בתיק מומחים בתחומים אלה: האורולוגיה, הנוירולוגיה,האורטופדיה והפסיכיאטריה. כמו כן מונתה ד"ר אילנה פרבר כמומחית לשיקום.
5. ב"כ התובעים, עו"ד נהאד ארשיד, הגיש את כלל חוות הדעת של המומחים ביום 2.4.08.
למומחים נשלחו שאלות הבהרה, אשר נענו.
6. ביום א' בניסן תשס"ח (6.4.08), התקיים קדם משפט, אשר בסופו הוחלט על הגשת תחשיבי נזק מטעם הצדדים.
קדם משפט מורחב לדיון בתחשיבי הנזק, נקבע ליום ל' ניסן תשס"ח (3.7.08).
7. תחשיבי הנזק מטעם התובעים הוגשו ביום 15.5.08.
לשם הערכת עלויות צרכי התובע 1, כפי שנקבעו על ידי המומחית לשיקום, ד"ר פרבר, התבססו התובעים על חוות דעתם של אנשי מקצוע אלה: הכלכלן משה קצין לעניין ניידות ורכב; מיזוג אוויר וכביסה מוגברת; השמאי, מר יעקב פטאל, לגבי עלויות התאמת הדירה; והעובד הסוציאלי, מר אורי כרוך, לגבי עלויות רפואיות, ציוד ואביזרים.
8. ביום 24.6.08, הגיש ב"כ הנתבע 4, עו"ד אלון בלגה, בקשה זו למינויו של מומחה מטעם בית המשפט לשם הערכת עלויות צרכי שיקום, דהיינו: קביעת מחירם של אותם צרכי שיקום, אשר נקבעו בחוות דעתה של ד"ר פרבר.
9. לטענת ב"כ הנתבע 4, בנושא עלויות השיקום צפויים פערים משמעותיים בין עמדת מומחה התובע לעמדת מומחה הנתבע. על כן, לדעתו של ב"כ הנתבע 4, יימצאו כל הצדדים נשכרים אם ימונה מומחה מטעם בית המשפט, אשר יפעל לצידה של ד"ר פרבר, ויציג בפניי בית המשפט תמונה מאוזנת ואובייקטיבית בדבר עלותם הסבירה של צרכי השיקום אשר נקבעו על ידי המומחית לשיקום, ד"ר פרבר, שמונתה על ידי בית המשפט.
10. בתגובתם, מיום 3.7.08, התנגדו התובעים לבקשה. לטענתם אין מדובר במומחה רפואי היכול להתמנות על פי תקנות פיצויים לנפגעי תאונות הדרכים (מומחים) תשמ"ז - 1986 (להלן - "תקנות המומחים"), אלא במומחה מקצועי אשר יכול להתמנות על פי תקנה 130 לתקנות סדר הדין האזרחי, התשמ"ד - 1984 (להלן: "התקנות") כאשר יש מחלוקת בין המומחים מטעם בעלי הדין. לטענת התובעים, כיוון שלא הוגשה חוות דעת מטעם הנתבע 4, במקרה דנן, טרם התגבשה המחלוקת.
11. דומה, כי אין מחלוקת בין הצדדים כי מינוי מומחה לעלויות השיקום, אינו בגדר מינוי מומחה רפואי על פי תקנות המומחים.
12. שיטת הבאת הראיות, כאשר אין מדובר בחוות דעת רפואית על פי תקנות המומחים, הינה אדברסרית. מכאן, שנטל הבאת הראיות מוטל על הצדדים.
13. על אף זאת, על פי הוראת תקנה 130 לתקנות, יכול השופט למנות מומחה מטעמו בתחום הדורש מומחיות.