לסרטן הריאות שני סוגים מרכזיים, המבוססים על האופן שבו תאי הסרטן נראים במבט מיקרוסקופי: סרטן ריאה של תאים לא קטנים (NSCLC, כלומר Non Small Cell Lung Cancer) שהוא השכיח מהשניים ובו תאי הגידול נראים במיקרוסקופ כגדולים ומלאים; וסרטן ריאה של תאים קטנים (SCLC כלומר Small Cell Lung Cancer), שבו ניתן לראות במיקרוסקופ תאי גידול קטנים. פחות מ-2% מהגידולים הסרטניים בריאות אינם ניתנים לסיווג לאחת משתי הקבוצות, ומקוטלגים תחת הקבוצה 'others' (אחרים).
הסוגים השונים של סרטן הריאות של תאים לא קטנים (NSCLC) מכונים על פי סוג תאי הגידול הנצפים תחת מיקרוסקופ בדגימה שהוצאה בביופסיה. לא תמיד ניתן לאבחן את הסוג הספציפי של סרטן ריאות מסוג תאים לא קטנים, ולעתים התאים אינם מפותחים, או שאין די תאי גידול כדי לקבוע בוודאות את הסוג המדויק.
סוג זה הוא הסוג השכיח ביותר של סרטן הריאות של תאים לא קטנים, ומהווה כ-40% מהגידולים מסוג זה. אדנוקרצינומה מתפתחת לרוב מתאים שמרכיבים את שקיקי האוויר הקטנים בריאות הקרויים 'נאדיות הריאה' (אלבאולי, alveoli). תאי גידול מסוג זה בלוטיים בצורתם, ונוהגים לייצר נוזל סמיך ודביק בשם 'מוקוס' (mucus).
אדנוקרצינומה עשויה להיות מקומית, ואז שיעורי ההישרדות בחלוף חמש שנים מהאבחנה עומדים על כ-50%, אולם כמחצית מהחולים מפתחים גרורות ואצלם מדווח על שיעורי הישרדות נמוכים ביותר. סוג זה אמנם קשור במחקרים רבים לעישון סיגריות, אך נכללים בו גם מרבית החולים בסרטן הריאות שאינם מעשני סיגריות בהווה או בעבר.
סוג זה מהווה כ-25% עד 30% מגידולי סרטן הריאות של תאים לא קטנים, ומאובחן בקרב רבים מהמעשנים הכבדים שלוקים בסרטן הריאות. גידולים מסוג זה מתחילים להתפתח בסמפונות, ותאיהם נראים רזים ושטוחים, ונראים כמו קשקשי דג. סוג זה קרוי לעתים גם 'קרצינומה אפידרמואידית של הריאות'.
סוג זה של סרטן מאופיין בתאי גידול עגולים גדולים, שלהם גרעין גדול ונוזל תוך תאי בכמות גבוהה, והתפתחותם יכולה להתחיל ממספר אזורים בריאות. סוג זה מכונה לעתים גם 'קרצינומה בלתי ממוינת של סרטן הריאות' (Undifferentiated Carcinoma). סוג זה מהווה כ-10% מכלל סוגי סרטן הריאות.
סוג נדיר של סרטן הריאות המערב קרצינומה של תאים גדולים בשילוב עם קרציומה של תאי כישור (spindle cells) בעלי מראה ייחודי, מהווה 0.1% עד 0.4% מכלל מקרי סרטן הריאות.
סוג לא שכיח של סרטן הריאות, שמאפיין פחות מאחוז מהחולים, מכונה לעתים 'גידול נוירו-אנדוקריני של תאים גדולים' (Large Cell Neuro-endocrine Tumor) בשל צורתו המאפיינת גידולים סרטניים נוירו-אנדוקריניים, שעשויים להתפתח באזורים שונים בגוף. הגידולים הללו מתפתחים לרוב בקצב איטי יותר מסוגים אחרים של סרטן הריאות, ומקורם בתאים נוירו-אנדוקריניים, שתפקידם לזהות את איכות האוויר שאנו נושמים (את רמות החמצן והפחמן הדו חמצני) ולשחרר חומרים כימיים הורמונאליים שמסייעים לריאות לתפקד באיכות אוויר משתנה. בקבוצת מחלות סרטן הריאות של תאים קטנים, גידולים נוירו-אנדוקריניים הם שכיחים, כפי שיוסבר בהמשך.
סוג נדיר זה של סרטן הריאות נחשב לאלים יותר ופחות מגיב לטיפולים כימותרפיים, ומסווג לשני תתי סוגים: 'קרצינומה מסוג Adenoid Cystic' ו'קרצינומה מסוג Mucoepidermoid'. תאי גידול מסוג זה אינם נבדלים היסטולוגית מתאי בלוטות הרוק, וההערכה כי מקורם בבלוטות עץ הסימפונות שמצוי בריאות. גידולים אלה מהווים כ-0.1% עד 0.2% מכלל הגידולים הסרטניים בריאות.
סוג נדיר זה של סרטן הריאות, המהווה פחות מ-1% מכלל החולים, הוא מעין קבוצה הכוללת קרצינומות נוספות של תאים לא קטנים שמתפתחות בריאות ואינן ניתנות לסיווג לפי אחת הקטגוריות הקיימות.
במסגרת הליך האפיון הפתולוגי של סרטן ריאות מסוג תאים לא קטנים, נעשות במעבדה בדיקות שונות בניסיון לאתר גידולים חיוביים או שליליים למוטציות בגנים/חלבונים מסוימים – המאפשרות קביעת טיפול תרופתי יעיל יותר במסגרת הטיפולים התרופתיים הביולוגיים החדשים שפותחו בשנים האחרונות לסרטן הריאות.
מוטציה בגן/חלבון EGFR אופיינית בעיקר לחולים בסרטן ריאות מסוג אדנוקרצינומה, ושכיחותה גבוהה אצל נשים ללא עישון בעבר וכן וממוצא אסייתי. מחקרים זיהו את המוטציה בקרב 17% מחולי סרטן הריאה מסוג תאים לא קטנים במדינות המערב. כיום קיימים טיפולים ביולוגיים לסרטן הריאות שיעילים ספציפית לאנשים חיוביים למוטציה בגן/חלבון זה בתרופות טרסבה, אירסה וג'יוטריף.
פגם בגן/חלבון ALK מזוהה בקרב 2% עד 7% מהחולים בסרטן ריאות מסוג NSCLC, אולם למרות שכיחותו הנמוכה, מחקרים בשנים האחרונות הציגו יעילות גבוהה לטיפולים תרופתיים המיועדים ספציפית לבעלי פגם זה בתרופות זיקאדיה וקסאלקורי.
הסוג השני והפחות שכיח של סרטן הריאות הוא סרטן מסוג תאים קטנים, שבו תאי הגידול הסרטני שנאספים בביופסיה נראים שטוחים וקטנים במיוחד מבעד למיקרוסקופ, וכוללים בעיקר גרעין עם כמות מזערית של נוזל (ציטופלזמה) מסביבו. צורת התאים הקטנים מקנה לסוג זה גם את הכינוי 'קרצינומה מסוג תאי שיבולת שועל' (Oat cell Carcinoma).
סרטן ריאות של תאים קטנים מיוחס ברוב המקרים לחשיפה לעישון, ומופיע רק לעתים נדירות בקרב אנשים שאינם מעשנים. המדובר בסוג שנחשב לסרטן קטלני יחסית, שמתבטא בקצב התקדמות מהיר. סוג זה מהווה כ-15% מכלל סוגי סרטן הריאות הקיימים.
זהו הסוג המרכזי והשכיח, ומקורו ככל הנראה בתאים של המערכת הנוירו-אנדוקרינית הקרויים 'תאי APUD' המצויים בסמפונות, ומפרישים הורמונים בתגובה לחשיפת הגוף לרמות מסוימות של חמצן ופחמן דו חמצני באוויר.
סרטן זה לרוב מתפשט במהירות רבה יותר, וברוב המקרים מאובחן בשלבים מתקדמים. בקרב מרבית המאובחנים בסוג זה של סרטן הריאות ניתן לאתר מעורבות של הסמפונות ובלוטות לימפה במיצר בית החזה.
סרטן ריאות של התאים הקטנים עלול להוביל להפרשה חריגה של הורמונים מסוג ADH (הורמון מעכב השתנה) או ACTH (הורמון בלוטת יותרת המוח) – תהליך שעלול להוביל מצדו להתפתחות מספר תסמונות, לרבות תסמונת קושינג.
מאחר שמקורו של סרטן זה בתאי המערכת הנוירו-אנדוקרינית, הוא מלווה לרוב בהפרשות חומרים שעלולים להוביל להתפתחות תסמונות פארא-נאופלסטיות, המוגדרות כתסמונות שמקורן בהפרשות שנגרמות על רקע גידולים סרטניים. המרכזי שבהן, במקרה זה, הוא סינדרום הקרוי LEMS (קיצור של Lambert Eaton Myasthenic Syndrome, ובעברית: סינדרום מיאסטני למברט איטון), הפרעה אוטואימונית הגורמת לנוקשות וחולשה בשרירים ולעייפות. כמחצית מהאנשים המאובחנים עם סינדרום LEMS יאובחנו בשלב כלשהו גם עם סרטן הריאות של התאים הקטנים.
זהו הסוג השני של סרטן ריאות של תאים לא קטנים הקרוי בלעז Combined Small Cell Lung Carcinoma או בקיצור c-SCLC. סרטן זה הוא למעשה גידול שמשלב כמה סוגי תאים – סרטן של התאים הקטנים וכן אחד או יותר מהסוגים של סרטן ריאות של תאים לא קטנים. עם זאת, האבחנה הרשמית של סרטן ריאות משולב היא במקרה של שילוב עם סרטן קרצינומת תאי הקשקש או אדנוקרצינומה. הגורם המרכזי לסרטן זה הינו חשיפה לעישון סיגריות.
סרטן זה לרוב מטופל באותו הטיפול המותאם לסרטן ריאות של התאים הקטנים בלבד, אם כי לפי מחקרים חדשים ניתוח בגידול מסוג זה עשוי לשפר את תוצאות הטיפול במידה שהאבחנה נעשית בשלבים מוקדמים.
סוג נוסף של גידול סרטני שמסווג רשמית כסרטן נפרד מסרטן הריאות, הוא סרטן של תאי הצדר – הקרום המצפה את הריאות, ושמה הלועזי של המחלה הוא מזותליומה (Mesothelioma). במקרים אלו הגידול מתפתח מקרום המזותליום שעוטף איברים פנימיים באזור החזה והבטן, אשר באזור הריאות מכונה צדר, ואילו באזור הבטן קרוי צפק.
סרטן זה נקשר בשנים האחרונות לחשיפה מסוכנת לאסבסט. לפי נתוני האגודה למלחמה בסרטן, בישראל מאובחנים מדי שנה כ-50 חולים במזותליומה.
במזותליומה בצדר (הקרויה גם מזותליומה צדרית) שתי שכבות הצדר – זו הפנימית שסמוכה לריאות וזו החיצונית שמצפה את דופן בית החזה – מתעבות ומפעילות לחץ על הריאות, באופן העלול לגרום לתסמינים דומים לסרטן הריאות, ובייחוד כאבים בחזה וקוצר נשימה. בנוסף, בין שתי השכבות עלולים להצטבר נוזלים. הטיפול במזיותליומה כולל בעיקרו ניתוח וכן טיפול תרופתי בפרוטוקול שונה מזה שמקובל בסרטן הריאות.
במקרים בהם סרטן הריאות טופל ונמצא שהגידול נעלם, הוא עלול לחזור – הן בריאות עצמן והן באזורים אחרים בגוף, בייחוד במוח, ובסיכויים נמוכים יותר בכבד ובעצמות. במקרים אלו מכונה המחלה 'סרטן הריאות חוזר' (Recurrent Lung Cancer).
חוקרים מטעם המכון הלאומי לסרטן בארה"ב (NCI) דיווחו במארס 2015 על ממצאים ראשוניים ממחקר שנערך במחוז לומברדי באיטליה בקרב 2,100 נבדקים שאובחנו עם סרטן הריאות לראשונה בשנים 2002 עד 2005. במחקר שפורסם בכתב העת של המכון הלאומי – JNCI – נמצא כי הסיכון לתמותה מסרטן ריאות חוזר גבוה משמעותית מאשר באבחנה ראשונית. בסרטן הריאות המאובחן בשלב 1 זוהה סיכון של 2.7% בלבד לתמותה כעבור שנה, אולם במקרה של סרטן ריאות חוזר – הסיכון לתמותה עמד על 48.3% בשנה הראשונה לאחר האבחנה. בקרב חולים בסרטן ריאות שאובחן בשלב 4 נמצאו שיעורי תמותה של 57.3% בשנה הראשונה בסרטן ראשוני, ואילו 80.6% בשנה הראשונה כשהיה מדובר בסרטן חוזר. בקרב חולים בסרטן ריאות של תאים לא קטנים, ככל שאבחון סרטן הריאות הראשוני היה בשלב מתקדם יותר, כך גדל הסיכון לאבחון בהמשך בסרטן ריאות חוזר.