וזהו (תהלים ל"ז) צופה רשע לצדיק ומבקש להמיתו, היינו עם רע עין כנ"ל, וה' לא יעזבנו בידו. בידו דייקא, היינו בהתגלות יד ה' כנ"ל. וזהו בחינת עפר ואפר הנאמר בפרה. כי בחינת התפלה, צריכה לבחינת עפר ואפר. כי צריך להכניע הרע, הן בפרט הן בכלל, תחת הטוב, בבחינת "ועסותם רשעים כי יהיו אפר תחת כפות רגליכם". וזה בחינת אפר שיש בבחינת התפלה. גם צריך לתקן בתפלתו בחינת שלש קולות (ליקו"מ נה).
"איך מכניעים אותם, איך מכניעים את ציבור המאמינים והיראים לדבר ה', כבר נסינו גזירות, קיצוצים, חוקי גיוס שונים ומשונים, אבל אי אפשר להם, תמיד הם מוצאים את הפתח איך לצאת ולהסתדר, ולהמשיך בחייהם הרגילים כאילו לא קרה כלום..."
בראש השלחן ישב המבוגר שבחבורה, הוא המהם קלות ואמר, "אנו מוכרחים למצוא דרך שתסגור אותם לגמרי, אם אנחנו הולכים על קיצוץ תקציבי, זה אומר לאטום אותם בלי אפשרות למצוץ תקציב ממשרד אחר, ברור?!"
מקום מנוחה הוא מצא על גזע עץ כרות בשיפולי השדה, הוא ניסה כבכל יום לצאת לדבר עם ה', לשפוך את הלב, ומההתבודדות לאגור כח להתחיל למחרת שוב מחדש, אבל החום דשילהי קייטא העיק עליו, כמו אטם אותו לגמרי..
עד היום, הוא חש תמיד שכשהוא מתחיל לעשות דבר טוב, כוחות הרע והרשעים היו נלחמים בו, אבל מעולם לא אטמו אותו לגמרי ותמיד הוא מצא את הפתח להשתחל, להתחזק, להתחיל שוב.
אבל היום, כאילו הרשע ציפה אותו לגמרי במעטה של אטימות, ומבקש פשוט להמית אותו, הוא מנסה כבר שבוע שלם להתחזק ללכת לאורו של הצדיק, לשלב את קול הגעגוע בקול השמחה, את קול התורה בקול התפילה, קול הרחמנות בקול הגבורה, ולשווא.
אתה חושב שאת מרבץ האפר יצרו הרשעים??
האמת היא, שהובילו אותך לכאן כדי שאתה בהמשך התקווה והאמונה שלך תפריח כאן את השממה, על ידי שתמשיך לקוות לצפות ולייחל לה' כאן, כאן בדיוק, מתוך עפר ואפר, אתה תטהר את כל העולם לקראת תיקונו השלם, ורק כך תכניע את הרשעים!
ואם כך תתחזק, לפאר את האפר, למרות שאינך יכול לזכות לפאר, אזי בכוחך זה יהיה האפר עצמו מפואר!!!