לפניי תביעה להשבת שכר טרחה ששולם ע"י התובעת לנתבעת, שהינה עו"ד וזאת לאחר שהתובעת ביקשה להפסיק את הייצוג בעניינה. לטענתה, טרם נעשו פעולות משפטיות המצדיקות תשלום, מלבד כתיבת שני מכתבים למעסיק התובעת ולחברת הביטוח.
אין מחלוקת כי שכר הטרחה סוכם בין הצדדים ועמד על סך של 10,000 ₪ וכי בפועל שולם סכום של 7,000 ₪ על ידי התובעת.
בין הצדדים ישנה מחלוקת באשר להיקף העבודה עליה סוכם מראש. בעוד התובעת טוענת כי סוכם על ייעוץ משפטי נרחב, הכולל הגשת תביעה לביטוח המעסיק בגין מחלת מקצוע של התובעת ושירותים נוספים, טוענת הנתבעת כי סוכם על ייצוג בתביעה מול הביטוח וייעוץ בעניין זה בלבד.
התובעת טוענת כי לא זו בלבד שהנתבעת לא הכינה ולא הגישה את התביעה בגין מחלת המקצוע נשוא הסכם שכר הטרחה, וזאת על אף שגם לשיטת הנתבעת הגשת התביעה דנן היא מוקד ההתחייבות בין הצדדים, הנתבעת אף לא סייעה לה, בניגוד להבטחותיה, במילוי והגשת הטפסים לביטוח לאומי, לא ליוותה אותה לשימוע, וכל עבודתה של הנתבעת הסתכמה בכתיבת שני מכתבים- למעסיקה ולחברת הביטוח מנורה מבטחים.
מנגד, טוענת הנתבעת כי במהלך עבודתה על התיק של התובעת ובנוסף לכתיבת שני המכתבים דלעיל, ליוותה את התובעת ליווי צמוד, הכינה עבורה תביעת פיצויי פיטורין לצורך הגשתה בבית הדין לעבודה, נתנה לה ייעוץ משפטי בכל הקשור לתביעתה מול המעסיק השקיעה בה שיחות טלפוניות רבות וכל זאת בפרק זמן של חודשיים וחצי, עד להפסקת הטיפול.
בין הצדדים לא נכרת הסכם שכר טרחה כתוב ולא גובשו הסכמות באשר למצב בו הייצוג ייפסק.
לגרסתה של הנתבעת עצמה, תשלום שכר הטרחה הינו בגין "ייעוץ וטיפול מול ביטוח. הייתי צריכה להגיש תביעה נגד הביטוח בין היתר, כל מה שכרוך בהגשת תביעה לבית משפט" (עמ' 1 לפרוטוקול שורות 14-15). בפועל אין מחלוקת כי לא הוגשה כלל התביעה נשוא ההסכם והיא תביעה בגין מחלת המקצוע של התובעת.
אלא שהנתבעת טוענת כי למרות שלא הגישה את התביעה, כאמור, הרי שהיא טיפלה בעניינים משפטיים נוספים של התובעת במשך פרק זמן של חודשיים וחצי ועל כך מגיע לה השכר שנגבה.