הנשים בעולם המערבי עברו מהפך: בתוך עשרות שנים, מעמדן השתנה מן הקצה אל הקצה. זו לא מהפיכה עתיקה, זו מהפיכה בת זמננו. מי שאיננו בעל תודעה פמיניסטית מתקשה להאמין כי זכויות בסיסיות המתקיימות כיום כשיגרה, כמו: הזכות לבחור ולהיבחר, הזכות ללמוד, הזכות לשוויון בתנאי העסקה. אלה זכויות הקיימות בעולם המערבי רק כ-100 שנים. הסרוויס שסבתא שלי הורישה לי, שעומד בויטרינת המטבח שלי, קיים יותר שנים.
אז נכון שהייתה גולדה מאיר ונכון שהיו לוחמות בפלמ"ח, אבל כאשר מסתכלים על הנתונים והסטטיסטיקה, מבינים שאנחנו רק עכשיו בעיצומה של המהפכה האמיתית – הפיכת הנוכחות הנשית בזירות משפיעות לדבר שבשגרה, כלומר: להתייחס לנשים שנמצאות בטבורה של העשייה הציבורית, לא כיוצאות דופן, אלא ככלל.
אחת הנשים המרתקות שעשו קריירה בעולם המשפטי אמרה לי: "ביום שתמונה מנהלת בכירה בינונית בביצועיה, זה היום שנדע שהמהפכה הושלמה". ההומור משקף תמונה אמיתית, הנשים שמגיעות כיום לתפקידים בכירים, הן טובות יותר, שאפתניות יותר וחזקות יותר. ומה אנחנו רוצים? אנחנו רוצים שהן תהינה כמו כולם, שתימדדנה כמו כולם. שהן לא תאלצנה להוכיח: שמחויבות הבית והילדים לא נוגסות ביכולות הניהול שלהן (כשם שגברים לא נדרשים לכך) שהן לא קיבלו את התפקיד כי היו מקורבות למנכ"ל הקודם (גבר כמובן) שהן לא גבריות ולא ביצ'יות, אלא פשוט כי הן מתאימות לתפקיד.
בראשות רשויות מקומיות: כיום רק 5 נשים, מתוך 255 רשויות מקומיות, מכהנות ואנחנו זוכרים רק את יעל גרמן ומרים פיירברג. אלו נשים שהן סמל לניהול נקי, עיקש ועקבי ואין שום סיבה שעוד נשים לא תצטרפנה למשחק.
בכנסת: יותר מ19% הנשים המכהנות היום כחברות כנסת. מהקואליציה והאופוזיציה יש שורה של נשים פעילות בנמרצות ומחוקקות חוקים בתחומי הבריאות, החינוך והתעסוקה שמשנים את פני החברה שלנו.
בצבא: אולי סופסוף נוכל לראות אישה בדרגת אלוף בצבא, ולא, היא לא תהיה ראש אכ"א דווקא.
בראשות חברות ציבוריות ועסקיות: אפילו בארה"ב יש רק שתי נשים שעומדות בראש חברות ברשימת ה- 500 של פורבס. נשים כמו אינדרה נוי, מנכ"ל פפסיקו העולמי מהוות מודל וימשכו אחריהן עוד ועוד נשים. גם בישראל לנשים כמו: זהבית יוסף, עופרה שטראוס, גליה מאור יש השפעה ממריצה על נשים אחרות לרצות להגיע ולהצליח.
ביני לבין אמי מפרידות 25 שנים, היא שירתה בצבא בזמן שרוב הנשים לא לחמו להיות יותר מפקדות. ביני לבין הבת הבכורה שלי מפרידות פחות משלושים שנים: אני שירתתי בצבא בתפקיד שלפחות בהגדרתו כבר לא היה פקידותי ,אבל רוב החיילות עדיין היו פקידות. הבת שלי בת ה13 כבר חולמת על קורס טייס או קורס מ"כיות חי"ר.
מי אמר שלא קרה כאן משהו בשנים האחרונות?
מתוך הבלוג של שרון כידון.