מאז ומתמיד ידוע שנשים הן המין היפה. בדמיוננו אנחנו נוהגים לתקשר את הנשיות עם היופי, האסתטיקה והטיפוח, כך שזה מובן ונורמטיבי ביותר בעינינו שניתוחים פלסטיים מבוצעים בעיקר אצל נשים, היות ונשים מעוניינות להיראות יפות יותר ומושכות יותר, והשאלה שמתעוררת היא למה רק נשים? למה רק נשים אמורות להיתפש כמושכות ויפות יותר?
אם נתבונן בעולם החי, למשל, נוכל מיד להבחין שבעולם החי הזכר הוא הנאה יותר, והוא זה שמטפח את עצמו ועושה טקסי חיזור מרשימים עם הנוצות המרהיבות שלו או שהוא מפתח רעמה, קרניים או כרבולת, זאת במטרה למשוך את תשומת הלב של הנקבה ולהגביר עוד יותר את הרושם. ומה בנוגע לאדם? מה עם ההומו-ספיינס?
גם תורו של ההומו-ספיינס הגיע, ויותר יותר גברים כיום מתאמצים להיראות טוב יותר, ומסתבר שאחד מסמלי הסקס הגבריים והדומיננטיים ביותר להפיכת הגבר לזכר אלפא הוא לא אחר מאשר מראה ה"סיקס פאק"- קוביות בבטן.
מה מונע מהחלום מלהתממש?
רבים מאיתנו עושים מאמצים כבירים כדי לפתח קוביות ולזכות באותו המראה של בטן שרירית, אך משום מה, לא כולנו מצליחים לממש את המטרה. הדבר נובע מכמה וכמה סיבות. כל מי שחושק באותן הקוביות מודע לעובדה שפעילות גופנית מהווה תנאי הכרחי ליצירת מסת שרירים מוצקה וטובה, אך ישנו גם פרמטר חשוב נוסף שאסור להתעלם ממנו, והוא מתייחס לעניין המבנה הגנטי. ישנם אנשים שלא משנה כמה יתאמנו וכמה ישקיעו במכון כושר, המבנה הגנטי שלהם הוא כזה שעבורם המראה של בטן קובייתית היה ויוותר בגדר חלום. המרכיב השלישי מכונה "השמיכה". הכינוי הזה מתייחס לעובי שכבת השומן הנמצאת מעל השרירים ומסתירה אותם, כך שגם במצבים של מבנה אנטומי נכון, השקעה במכון כושר ושרירים שפותחו בעמל ויזע, במידה וישנה שכבת שומן מעל לאותם השרירים, אזי שכבת השומן המכסה אותם תמנע מהם להיות גלויים לעין.
למעשה, התנאי להגעה למראה של בטן קובייתית דורש את כל המרכיבים האלו יחד, וגם אם מתקיימים חלק מהמרכיבים הללו, המרחק מהמטרה נותר בעינו. בתהליך הניתוחי הרופא מפסל, למעשה, את השומן אשר נמצא מתחת לעור ובאופן זה מועצם המבנה הקיים. הרופא המנתח אינו קוסם שאמור להמציא קוביות יש מאין, אלא להישען על הקוביות הטבעיות שיש לאותו האדם ולהעצים אותן.
מהן בדיוק אותן הקוביות שעליהן כולנו מדברים?
לכול אחד מאיתנו ישנם שני שרירים ארוכים שמתחילים מהצלעות ומגיעים עד אל המפשעה. שני שרירים הללו מחולקים על ידי מחיצות רוחביות, כך שלמעשה הקוביות הן אותה יחידת שרירים שתחומה באמצעות אותן המחיצות. לאחר סימון המבנה המדויק והספציפי של הלקוח, הוא מסיר את שכבת השומן, תוך הקפדה על השארת מעט שומן מעל למרכז הקובייה והסרת כמות שומן גבוהה יותר בשוליים, כך שלמעשה הוא מעצים, מגביר ומחזק את הקובייה שמלכתחילה קיימת.
למי הניתוח הזה מתאים?
הניתוח הזה מתאים ויעניק תוצאה מצוינת לאנשים רזים בעלי משקל גוף תקין המתאפיינים בעור מתוח ושאינו רפוי, ומוסיף שהניתוח אינו מיועד לאנשים עם כרס גדולה או לאחר ירידה משמעותית במשקל, היות והעור אחרי ירידה משמעותית במשקל הינו רפוי במידה כזו שהוא לא ייצמד ולא יצליח להדגיש ולהבליט את הקוביות שפוסלו מתחת, ובמקרה של כרס הריונית או בטן גדולה, גם אם תהיינה קוביות מעוצבות לתפארת, זה לא ישכנע אף אחד שמדובר בדבר האמיתי.
פיסול השומן או קוביות מסיליקון?
השיטה הזאת של פיסול השומן הינה לדעתי עדיפה יותר מהשתלת קוביות מסיליקון מכיוון שהתוצאה הסופית הרבה יותר טבעית בנוסף לסיכון הנעוץ בקוביות מסיליקון שיכולות לזוז ולצוץ פתאום החוצה בהתאם לתנועה שנעשתה. להבדיל מהשתלת קוביות מסיליקון, שיטת פיסול השומן ועיצובו מהווה חלק מאיתנו ומעניק את התוצאה הכי טבעית שאליה ניתן לשאוף. בנוסף, ניתן גם באותה ההזדמנות לשלב בניתוח את העיצוב של חלקי גוף נוספים להשלמת המראה השרירי, שאחד מהניתוחים הקלסיים לצורך זה הוא הדגשה של גבולות שריר החזה להעצמת המראה הגברי והחטוב, ואפשר גם לפסל את הזרועות וכן הלאה.