קדימה! מי האייל הנבון והמבין שידע מדוע אני מגיש למועמדות (אך לא בהכרח תומך ב) את ההצעה הזו כאחת המתחרות הרציניות?
התשובה נמצאת ב- http://www.nyx.net/~gthompso/quine.htm . השאלה היא האם אפשר לכתוב תוכנית שתייצר וריאציות אקראיות של עצמה, שימשיכו להתקמפל ולעשות אותו הדבר.
אני חושב שאחת התחושות היותר מעקצצות שיש היא לגלות שרעיון מהפכני שחשבת עליו לגמרי לבד כבר קיים, מכיר את ההרגשה?
גם אני מאד מתעניין באפשרות הזו של תוכנה מתרבה ושוגה (מוטציות).
בסוף אני אמצא משהו שיהיה לגמרי שלי..
מכירים אולי איזה פורום (פיסי, לא וירטואלי) מצומצם של אנשים שאיתם אפשר לעשות סיעור מוחות על רעיונות והמצאות?
אולי תנסה כאן? הנה, אני משאיר מקום בדיוק מתחת למלבן הזה.
בכל מקרה, בראבו!
"בראשית הייתה המשכפלת (רפליקטור)". אנו רואים באותו צבר אטומים או מולקולות את ראשית, או מקור, החיים. צבר זה היה לו תכונה מעניינת: ללא כוונה, כמובן, הוא יצר תנאים כך שיווצר צבר זהה לו (זהה, הכולל גם את התכונה "שיווצר צבר זהה לו"). אנו רואים במשכפלת את מקור החיים, אולם המשכפלת איננה אלא הנשא: אין שום דבר מיוחד באטומים עצמם, יש דבר מיוחד *בעקרון הלוגי*. הצבר איננו אלא "האטומים עליהם נעשית המניפולציה הנ"ל". לכן אני מרכז את המשמעות באלגוריתם הלוגי, שהוא החיים (או, לפחות בינתיים, "יכולת השכפול העצמי"). האלגוריתם המבריק הזה, אין לו דבר עם האטומים עצמם, עם החומר. החיים אינם החומר כשם שהציור איננו הצבע ובחירת ליבך איננה נתח הבשר האנושי שאתה מחבק. ממש כשם שהאלגוריתם איננו האובייקטים עצמם אלא המניפולציה עליהם. הוא לא החומר, אלא *מובנו*; הוא לא ה matter, אלא ה information, *המשמעות* של הדבר, ולא הוא עצמו‏1.
בכל מקרה, כנער נורא אהבתי לכתוב תוכניות-קואיין שכאלו; נסו! זה כיף.
‏1 אני מתנצל מראש, אני במצב-רוח "קלטי" מעט... ובכל זאת!
פעם נהגתי לקרוא C, וכן אסמבלי, אלא שאז היינו ילדים וזה היה מזמן, אני ופסקל וה-AT הקטן.. בקיצור, הבנתי בעיקר את העברית (ואולי קצת את ה-main וה-printf, לא את כל ה-ascii שמעבר).
יכולת רבייה היא מאפיין חשוב, אך לא די בה ליצירת חיים in-silico (האח החדש של in-vivo ו-in-vitro), יש צורך גם ב"מוטציות" ו"סלקציה", כדי לעודד "אבולוציה".
התחום המרתק שנקרא (A-life (Artificial life, מנסה לעשות את זה ע"י הכנסת שגיאות אקראיות לקוד, איחוי קטעי קוד שונים באקראי, ובחינת פעילותם עפ"י מבחן יעילות אשר "נותן בראש" לגרועות, ומעלה כיתה את הטובות.
אם יש בנמצא מישהו שמעודכן על התפתחויות אחרונות בתחום, הוא יותר ממוזמן לספר.
"החיים אינם החומר"
מסכים איתך, הם רעיון, אינפורמציה, קונספציה, אבל לא חומר.
"בחירת ליבך איננה נתח הבשר האנושי שאתה מחבק".
GeG, עלית פה על משהו.
‏1 כלומר, התוכניות הללו הם הלוגיקה של הגן האנוכי, המקור.
"'בחירת ליבך איננה נתח הבשר האנושי שאתה מחבק"
ואחרונה חביבה, שפה שלקחה רעיון חביב כמו RISC, והפכה אותו, למחזה עוועים של מוח מעוות, URISC. בעלת instruction יחיד וגם אופרנד יחיד שהיא Turing tar pit מושלמת!
ישנם שלושה סוגים של אנשים: אלה שיודעים לספור, ואלה שלא.
נננה, אבל שלי יותר יפה!
שלי יותר יפה בגלל ה self-reference שבו.
משאל עם? מילות הקוד: "מי לשוטה, אלי"
מז'תומרת? גם במשפט שלי יש self-reference: הרי 10 זה 2 בבינארית. בשלך הדובר שייך לקבוצה שלא יודעת לספור, בשלי הדובר שייך לקבוצה שיודעת בינארית.
חוץ מזה, שלך מצלצל טיפה שבלוני יותר; במחילה, הוא מזכיר הומור שכבר שמענו. שלי מצלצל מקורי יותר, לדעתי האישית.
"מי ל GeG אלי!"
חוץ מזה, שלי גיקי יותר.
ומכיוון שזהו אתר הגיקים הישראלי, הרי שזהו נוקאאוט.
די נו. תלמד להפסיד בכבוד.
שכ"ג יותר עממי, GeG יותר מקורי. אבל אני אתמוך בשכ"ג למען ימים עברו.
מה?! זה לא פייר! הבדיחה שלי טובה יותר, אבל שכ"ג מקבל את קולך בגלל שיקולים אישיים?! קולך נפסל בזאת!
טוב, אני רואה ששוב אני נגרר לשטויות. כמאמר הכותרת אני אלך לישון (מה גם שעוד חמש שעות אני צריך לקום...). לילה.
''יקר לי השוטה, אך האמת יקרה לי יותר''.
אולי ינחם אותך לדעת שב-‏15.38 שעה לפני הודעתך נעקצתי בירך ע"י עקרב קטן ושוטה.
אם היית נעקץ שעה לפני ההודעה *שלך*, זה היה יכול להסביר את הרפיון המחשבתי הקל שתקף אותך. כפי שהדברים עומדים כרגע, בפעם הבאה זה יהיה צפע.
אני אתך, GeG, רק חבל מאוד שאי אפשר להגיד את המשפט הזה, רק לכתוב אותו.
הזנתי ל text-to-speech את המחרוזת: ani itkha geg, והוא דווקא אמר את זה יופי.
אי אפשר איתכם, אנשי המחשבים, עם הלוגיקה הסמנטית הזו שלכם. התכוונתי, כמובן, למשפט שבתגובה 102191.
כמי שקרא פעם לחתול שלו 'טרקטטוס', אין ספק שהלוגיקה הסמנטית הזו מתערבת בחיי קצת למעלה מן הרצוי (<בקול חנוק> "אבל העולם כולו הוא הלוגיקה הסמנטית, גבולות עולמי הם גבולות שפתי").
אולי בגלל זה יש לי חולשה לבדיחות סמנטיות; מישהו מכיר עוד בדיחות שמובנן קיים רק במישור הטקסטואלי (כך שאי-אפשר להגיד אותן)?
1. למה אי אפשר להגות את ההלצה שלך? 10 הוא "עשר" גם כאשר מבטאים אותו, וגם כשהוא 10 בינארי.
2. להופשטטר יש משפט שאומר : אם פיי היה 3 אזי המשפט הזה היה נראה כך" (באנגלית, כשהאות "O" מצוירת כמשושה).
1. זה כמובן נכון, אלא שלפחות במקום ממנו אני באתי, השתרש מנהג לומר "אחד אפס" ולא "עשר", כאשר עוסקים במספרים בינאריים, כדי למנוע בילבולים (גם "שתיים" היה מבלבל, כמובן). למיטב הבנתי זהו מנהג נפוץ, אבל בסה"כ אתה צודק‏1.
‏1 אתה מכיר את אותם מתכנתים שמדברים לעצמם תוך כדי שהם מקלידים? אתה תשמע ליד אחד כזה: "ואז נשארו לי אחד אפס דרגות חופש". הוא לא יגיד שנשארו לו עשר דרגות חופש, הוא אולי יגיד שנשארו לו שתי דרגות חופש, וכך הוא יצטרך לומר דבר אחד ולהקליד אחר. בעיה.
ברצינות, אנשים מדברים אל עצמם בבינארית? האם הם גם חולמים על כבשים חשמליות?
"אותם מתכנתים שמדברים לעצמם *תוך כדי שהם מקלידים*" - הכוונה כמובן *בזמן התכנות*. כשהם מבקשים מהמזכירה שתביא שני סנדויצ'ים, הם לא מבקשים אחד אפס כאלו, אני יכול להבטיח לך.
גם כשאחראי הרכש מדבר על שני ספקי המחשבים, הוא אומר "שני החארות האלו" ולא "אחד אפס". אם כי לכל אחד מהם בנפרד הוא אומר "אפס אחד". אבל זה בכלל מבדיחה אחרת.
אני מדבר אל עצמי (ולא רק אל עצמי) בהקס-דצימלית. תשעים ודי, אפים ושבע, אי מאות דיים ושלוש. אף מליון איי מאות שלושים ודי אלף בי מאות סיים וחמש וכו'.
יש לזה גם יתרונות, בצורה הזאת אני עדיין Teenager. מצד שני תוחלת החיים שלי (לפי איזה אתר אינטרנט לא אמין במיוחד) היא בין חמישים ואיי לשישים וארבע.
אבא היה משנה לנו את בסיס הספירה מידי פעם, בטענה, שזה שנולדנו במקרה עם 10 אצבעות לא מקנה בהכרח עדיפות לבסיס העשרוני.
אני לא מתכוון לחטט בחייך הפרטיים, אבל משום מה הינחתי שאת באה מבית דתי, ואז, פיזיקאי או לא פיזיקאי, לא הייתי מצפה מאביך לטעון ל"מקרה", אלא לתכנון שיש בו איזו סיבה או תכלית נסתרת. את יודעת, משהו טלאולוגי (הומאז' קטן ל Geg).
ראי את עצמך משוחררת מכל התייחסות.
''ידה ידה ידה, התחתנתי עם מתמטיקאי''.
אבא שלי רק היה צועק עלי כשהייתי גומר את הנקניק.
כי אז הוא לא היה יכול לגמור בנקניק.
אבל זה לא לגברות.
1. אני חולק עליך, וגם על שי שאמר שעקרונית אתה צודק. אם אתה רוצה לאפשר *לדבר* בבינארית, אתה צריך להחליט על קונבנציה. לומר שרצף הצלילים "עשר" קשור לסימן הגרפי 10, ולא למספר האצבעות ברגלינו, זו קונבנציה אפשרית, אבל בכלל לא מובנת מאליה. הייתי אפילו אומר שנראה לי טבעי יותר ההיפך: רובנו למדנו לספור בקול רם (עד עשר) לפני שאנו לומדים לכתוב מספרים (עד עשר).
באופן יותר מעשי, אני חושב שאם תספר את הבדיחה (עם ה-‏10 סוגי אנשים) בעל-פה, גם מי שיבין יצחק הרבה פחות.
ואני חולק על המשפט האחרון שלך. דוקא מכיוון שאולי ייקח לשומע איזה פרק זמן קצר עד שיבין, הצחוק יהיה חזק יותר בגלל שהוא יפרוק יותר מתח (תסלח לי אם אני אדלג על האנאלוגיה המתבקשת להתפרקות קבל).
זאת, אגב, גם הסיבה שאני מוסיף להחזיק בדעתי שהמשפט שאני הבאתי (תגובה 102202) מצחיק יותר, כיוון שכשאתה מסיים לומר אותו יש רגע של שתיקה בו כולם מחכים לשמוע מהי הקטגוריה השלישית, ורק אחריו באה חוויית ה"א-הה!" המשחררת.
המתח קיים גם בגרסה הטקסטואלית, עבור רוב האנשים שבכלל מבינים את הבדיחה, כי לוקח זמן מה להבין. הניחוש שלי, שהגרסה האורלית תהיה פחות מצחיקה, מבוסס על ההשערה שיקח *יותר מדי* זמן עד ה"א-הה!", והאפקט יתמסמס קצת; וגם (יותר חשוב), הרעיון יובן אבל הניסוח שלו יראה פחות הדוק, מהסיבות שציינתי קודם (זה "לא נכון", במובן מסוים, שעשר זה 10 גם בשבתו כמספר העיניים של רובנו).
אני לא יכול, כמובן, לנסות ולהנות, כי על כל אדם אפשר לנסות את הבדיחה רק באחת הגרסאות. אפשר לעשות ניסוי סטטיסטי, אבל אני לא מתכוון.
מצא חן בעיני שיבוץ הציטוט של קלטי בעמוד,מצד שני הגופן(קלטי עתיק?} של האימרה מעמעם את התפישה הישירה של הבדיחה כי המשושה נתפש ויזואלית כוריאציה של הגופן.
יפה ששמת, אבל במטותא תן את הקרדיט לדוגלס הופשטטר.
האלמוני צודק לגמרי, אתה קצת פחות, אבל שיניתי בכ''ז.
עליך אני מתפלא.
"עָבֵש לוּפךָ? תלוׁש! השִקמָה השְקֵה!"
כמובן שתצטרך גם להוסיף את תיקון הסימטריזציה במקום המתאים (אלמנטרי), והרי לך שיאן הפלינדרומים העברי החדש.
אני עדיין מתרשם. מה תעשה לי?
רף כה הטוש.
ולחינם אטרח בחרטא.
שלום, קפצתי לביקור!
שלום גם לך. לא רק הכותרת אלא הסיפור כולו הוא פלינדרום. שם את ''דעו מאביכם'' בכיס הקטן.
איך לכל הרוחות?! תוכנה?
זה מסביר את התוכן המוזר עד כדי אוקפי של ה"סיפור"..
"איך לכל הרוחות?! תוכנה?"
הנכות, תו חורה לכל, כי את לא שהם.
האם עיינת ב תגובה 356776 ? הדרך יצירת פלינדרומים היא לקחת זרע אחד קטן ולהנביט אותו מהאמצע. עדיין יש צורך בהרבה יצירתיות כדי שייצא משהו סביר, וגם אם הקשה המקשה, שכבר ראה הכל וכבר ניסה הכל לא מתרשם מהלהטוטנות המילולית, אני דוקא כן.
עזוב, מה אתה בכלל מתייחס?
בגלל תגובות כדלעיל, לא זו בלבד שדור הנפילים סרב לקבלני, אפילו הדור הביולוגי שלי עושה כל שלאל ידו בכדי להתכחש ולנער חצנו ממני.
זה נאמר ע''י רבי אברהם אבן עזרא.
הפלינדרום הארוך ביותר בעברית הוא סיפור פלינדרומי בשם "רצון ה' נוצר" (ובאנגלית: "Do god"), שנכתב על ידי נעם דובב.
מה שמיוחד בפלינדרום זה הוא שגם הכותרת שלו היא פלינדרום (בעל משמעות דומה בעברית ובאנגלית), ובנוסף מספר המילים ומספר האותיות בו, אף הם פלינדרומים (303 ו-‏1111 בהתאמה).
(דוגמא של 14 אותיות).
"מאידך יש משמעות דלה למדי דם לה לדת ועם שמשי כדי אם"
"יוצר מלוע שמים השמש, ה' מימש עולם רצוי" (שבגרסתו הסופית מונה 363 מילים ו-‏1331 אותיות) כפלינדרום הארוך ביותר בעברית.
ראיון שנערך עימי ב"הארץ" בעקבות פרסום (גרסה מוקדמת של) הפלינדרום - http://www.haaretz.co.il/news/education/1.1940711 .
הפלינדרום (וקישור לכתבה) מוזכרים בערך "פלינדרום" בויקיפדיה האנגלית - http://en.wikipedia.org/wiki/Palindrome#Long_palindr... .