הכירו את ה"1st Special Forces Operational Detachment-Delta". לא אומר לכם כלום? אולי השם הלא רשמי יצלצל מוכר יותר: "כוח דלתא" (Delta Force), יחידת העילית של צבא ארצות הברית.
פעולותיה מסווגות, ויחד עם צוות 6 של ה-Navy SEALs, היא עומדת בשורה הראשונה של היחידות למשימות מיוחדות בארה"ב. משימותיה העיקריות של היחידה כוללות לוחמה בטרור, פעולה ישירה והתערבות לאומית. לוחמי היחידה האגדיים מאומנים כמעט בכל טקטיקת לוחמה שתוכלו לחשוב עליה, ויכולים לבצע אינספור משימות, כולל פשיטות וחילוץ והצלת בני ערובה.
כל לוחם ב"כוח דלתא" נקרא "אופרייטור" – "מבצע". בתחילה הכוונה הייתה להבדיל בין כוח האדם הלוחם ותומך הלחימה ביחידה, אבל עם השנים השתרש המונח ככזה המתאר לוחם ב"כוח דלתא" שסיים את קורס הכשרת המבצעים המפרך.
"כוח דלתא" הוקמה עקב פעולות טרור רבות ומפורסמות שהתרחשו במהלך שנות ה-70. אלה הובילו את ממשלת ארצות הברית להכיר בצורך ביחידה המיועדת ללוחמה בטרור. צ'ארלס בקווית', קצין ששירת כנספח צבאי זר ב-SAS הבריטי, הציג עם שובו דוח מפורט שמציג את פגיעותו של צבא ארה"ב, הנגרמת בשל העובדה כי אין לו יחידה דומה. הכוחות המיוחדים של צבא ארה"ב התמקדו בתקופה ההיא בלוחמה בלתי קנבנציונלית, אבל בקווית' ראה בחזונו יחידה גמישה, שפועלת בצוותים קטנים המאומנים בשלל מתארים ומומחים בשלל יכולות מיוחדות. באמצע שנות השבעים, כשאיום הטרור גבר, הורה הפנטגון לבקווית' להקים את מה שהפך ל"כוח דלתא".
בנובמבר 1979, 53 אמריקאים נלקחו כבני ערובה בהשתלטות על השגרירות האמריקאית בטהרן. לוחמי היחידה הצעירה קיבלו את הפקודה להיכנס לאירן ולחלץ את בני הערובה באמצעות כוח. הלוחמים של "כוח דלתא" התאמנו במתחם דמה והרכיבו תכנית מסובכת לנחיתה מהאוויר בלילה, אבל עקב כשלים תעופתיים, שמספרם עמד על לא פחות מ-23 לפי תחקיר שנערך מאוחר יותר, המבצע בוטל.
אחרי המבצע הראשון ההוא שלא קרה, לקחה "כוח דלתא" חלק באינספור מבצעים – אבל רובם המכריע נותר מסווג עד היום. כמעט כל המידע אודות היחידה סודי ביותר, ופרטים לגבי משימות או מבצעים ספציפיים לא מפורסמים בציבור. המועט שידוע קשור דווקא בכישלונות – כמו תמיד כשזה מגיע ליחידות מסווגות, שפעילותיהן נודעות לציבור רק אם משהו משתבש.
לפי מספר מקורות, כיום מונה כוח האדם ביחידה בין 800 לאלף אנשים. כ-250 מתוכם הם לוחמים שאומנו לסיור בשטח האויב, פעולה ישירה ולוחמה בטרור, הפועלים בצוותים של ארבעה עד שישה אנשים.
ואם מישהו דואג כיוון שלא הרבה ידוע לגבי היחידה הזו, אפשר להתנחם ב"כוח דלתא", סרטו של מנחם גולן מ-1986 בכיכובם של צ'אק נוריס ולי מארווין, ששם את היחידה על המפה. הסרט, שהופק בישראל, הצמיח גם שני סרטי המשך, וזכה לביקורות מעורבות, בלשון המעטה – אבל נחשב כיום לאחד מסרטי הפעולה הטובים באייטיז.
אבל אם נחזור לעולם האמיתי, הקבלה ליחידה הזו ממש לא כרוכה בכמה ביצועים של צ'אק נוריס, אלא בעבודה קשה ובמתיחת גבול היכולת. מרבית המגויסים ל"כוח דלתא" מגיעים מהיחידות המיוחדות של צבא ארה"ב ומיחידת הריינג'רס, אבל ישנם גם כאלה המגיעים מיחידות אחרות בצבא. על פי מקורות שונים, כ-70 אחוז מלוחמי "כוח דלתא" החלו את שירותם בריינג'רס.
על אף שהצבא מעולם לא פרסם מידע רשמי הממפה את הכוח, הוא פרסם הודעות על מיונים ליחידה מאז שנות ה-90. ההודעות מפורסמות בעיתון של בסיס פורט בראג, שם תוארה היחידה כ"היחידה למשימות מיוחדות של צבא ארה"ב, המאורגנת לביצוע משימות תגובה מהירה עם מגוון רחב של יכולות מבצעיות מיוחדות". לפי ההודעה, על כל המתמיינים להיות גברים בדרגות E-4 (קורפורל, רב-טוראי) עד E-8 (רב-סמל ראשון או רב-סמל), כשלפניהם עוד לפחות שנתיים וחצי של שירות. עליהם להיות בני 21 או יותר, ולהשיג ציון גבוה מספיק במבחן המשולב של צבא ארה"ב, ASVAB – כל זאת, רק על מנת שמועמדותם תישקל.
תהליך המיון מתואר בספר "בתוך כוח דלתא": הקורס הממיין מתחיל במבדקים סטנדרטיים כמו שכיבות סמיכה, כפיפות בטן, ריצת 3.2 ק"מ, זחילה מהופכת ושחייה של מאה מטרים בלבוש מלא. אז עוברים המועמדים לסדרת קורסים לניווטי יבשה, במהלכו הם נאלצים לנווט במהלך מסע לילי בן 29 ק"מ, תוך נשיאת תיק גב במשקל של 18 ק"ג. המשקל והמרחקים גדלים ככל שהמועמד עובר קורסים נוספים, בעוד הזמן הנדרש לסיים את הניווטים הולך ומתקצר. המבחן הפיזי מסתיים במסע בן 64 ק"מ בשטח הררי, תוך נשיאת משקל של 20 ק"ג. הזמן הנדרש לסיים את הניווט לא נחשף.
החלק המנטלי של המבדקים מתחיל במבחנים פסיכולוגיים. אז עוברים המועמדים תחת עיניהם הבוחנות של מפקדי "כוח דלתא" והפסיכולוגים של היחידה, שכל אחד מהם שואל את המועמד שורת שאלות, ולאחר מכן בוחן כל תגובה וכל מניירה, במטרה להתישו. אז אומר מפקד היחידה למועמד האם הוא נבחר. אם המועמד התקבל ל"כוח דלתא", זה לא הסוף: עליו לעבור את קורס הכשרת המבצעים בין חצי השנה לפני שייכנס ליחידה כלוחם.
הקורס בן ששת החודשים כולל אימוני ירי מדויק במטרות נייחות ונעות, גם במצבים הכוללים בני ערובה; חבלה, כולל בניית פצצות מחומרים נפוצים; פריצה לבתים, מכוניות וכספות; יכולות משולבות, כאשר לאימונים מייעצים מומחים מה-FBI וה-CIA, סוכנויות נוספות ואפילו מחברות תעופה אזרחיות; לוחמה בטרור; צליפה; עבודה בצוותים; חילוץ והצלה; תקשורת; טכניקות ריגול; שימוש בכלי רכב וטיס שונים; אבטחה ועוד. בשלב מתקדם נערכים האימונים באש חיה, כאשר במקומם של בני הערובה עומדים מועמדים וחברים ב"כוח דלתא".
במבחן המסכם הידוע לשמצה, המועמדים נדרשים להפגין את כל המיומנויות שרכשו. איך? זה, כרגיל, מסווג. האמת היא שאפילו לגבי המדים שחיילי "כוח דלתא" לובשים מסרב הפנטגון לנדב מידע, מה גם שאת המדים הללו הם לובשים לעתים רחוקות ביותר על מנת שלא יזהו אותם. אפילו המגבלות על אורך השיער ושיער הפנים לא חלות על לוחמי "כוח דלתא", וזאת על מנת שיוכלו להשתלב בקהל ולהימנע מזיהוי אפילו כאנשי צבא בכלל.
מה שכן ידוע הוא ש"כוח דלתא" מתאמן לעתים עם כוחות מקבילים של בעלות ברית, ובהם שירות האוויר המיוחד של ניו זילנד, ה-SAS הבריטי, ה-SASR האוסטרלי וסיירת מטכ"ל.