פורים, חג הצחוק, התחפושות והשכרות, מסתיר מתחת למסכותיו סיפור דרמטי המסמל את הגורל היהודי בגולה. מגילת אסתר הידועה מתארת את המציאות המפחידה של עם ללא הגנה, אך גם את סיפורה של מנהיגה – אסתר המלכה - שהעזה לחרוג מתפקידה ומאישיותה ולהביא למהפך. זהו חג שמציע בו זמנית כאוס ובלבול הבאים לידי ביטוי בתחפושות ובשכרות לצד חיבור ואחווה הבאים לידי ביטוי במשלוחי המנות ובמתנות לאביונים.
רציונל: בחג הפורים נהוג לחלק משלוחי מנות לחברים ולשכנים. מצווה זו נלמדת ממגילת אסתר: לְקַיֵּם עֲלֵיהֶם לִהְיוֹת עֹשִׂים אֵת יוֹם אַרְבָּעָה עָשָׂר לְחֹדֶשׁ אֲדָר וְאֵת יוֹם חֲמִשָּׁה עָשָׂר בּוֹ בְּכָל שָׁנָה וְשָׁנָה, כַּיָּמִים אֲשֶׁר נָחוּ בָהֶם הַיְּהוּדִים מֵאֹיְבֵיהֶם, וְהַחֹדֶשׁ אֲשֶׁר נֶהְפַּךְ לָהֶם מִיָּגוֹן לְשִׂמְחָה וּמֵאֵבֶל לְיוֹם טוֹב; לַעֲשׂוֹת אוֹתָם יְמֵי מִשְׁתֶּה וְשִׂמְחָה, וּמִשְׁלֹחַ מָנוֹת אִישׁ לְרֵעֵהוּ וּמַתָּנוֹת לָאֶבְיֹנִים (אסתר פרק ט, פסוקים יט-כב). הרמב"ם, שכתב סדרה של ספרי הלכה, מדגיש בהלכות פורים: וכן חייב לשלוח שתי מנות של בשר, או של מיני תבשיל, או שני מיני אוכלין לחברו, שנאמר "ומשלוח מנות, איש לרעהו" (אסתר פרק ט) - שתי מנות לאדם אחד. וכל המרבה לשלוח לרֵעים, משובח. ואם אין לו, מחליף עם חברו - זה שולח לזה סעודתו וזה שולח לזה סעודתו, כדי לקיים "ומשלוח מנות איש לרעהו". (רמב"ם, הלכות מגילה ב, יז). כלומר, המצווה במקורה מזמינה אנשים לתרום מנות זה לסעודתו של זה, ככל הנראה כדי לדאוג, בראש ובראשונה, לכל חברי הקהילה, גם אלה שאין להם כיצד לקיים סעודת חג. אך מצווה זו מחברת גם בין שאר חברי הקהילה, אלה שיכולים לדאוג לעצמם, מתוך כוונה ליצור שיתוף וחיבור ביניהם. לבנות קהילה! ישנן עדויות על כך שבעבר, רבנים הרחיבו את המצווה ובמקום לשלוח דברי מאכל, שלחו זה לזה ספרים, כלומר העניקו זה לזה את המזון הרוחני או התרבותי שלהם, כשם שרוב היהודים מעניקים זה לזה את מזון הסעודה. בפעילות זו אנחנו מציעים להוסיף על מנהג משלוח המנות המקובל, גם משלוח מנות תרבותי רוחני בקהילה, כדי לחלוק אחד עם השני את עולמות הרוח והתרבות האישי והמשפחתי וכך ליצור חיבורים קהילתיים חדשים. הרעיון הוא שכל משפחה תכין 'משלוח מנות תרבותי/רוחני', אותו תחלק לכלל המשתתפים או למשפחה אחת, על פי מה שיחליט הצוות המארגן, וכך תתמלא הקהילה בשירים, סיפורים, תמונות או עצות של חברי הקהילה השונים.
הסבירו את מהותו של משלוח המנות ואת המחשבה להוסיף השנה משלוח מנות תרבותי.
הדגישו את הרעיון שזו הזדמנות להציג בפני אחרים את אוצרות התרבות של משפחתכם, את עולמכם ואת הערכים שלכם.
הזכירו שלכולנו יש אוצרות, ומה שנראה למשפחה אחת כרעיון מובן מאליו, הוא אוצר עבור משפחה אחרת.
הבטיחו למשתתפים סיוע (ראו להלן).
בקשו ממי שרוצה לקחת חלק להירשם עד תאריך קרוב (ומספיק רחוק מפורים, כדי שיוכלו להספיק להכין את המשלוח.
מומלץ, כמו תמיד, לא להסתפק רק בפרסום כתוב, אלא גם לשוחח עם כמה שיותר אנשים ולעניין אותם ברעיון, וכך ליצור התלהבות בקהילה.
לאחר שתתקבל רשימת המשתתפים החליטו האם תרצו שכל משלוח יגיע לכל המשתתפים או רק למשפחה אחת (במידה ויש משתתפים רבים, מומלץ לבחור באפשרות השנייה כדי לא להעמיס).
שלחו לכל משפחה דף הכנה שיסייע להם בהכנת המשלוח (ראו בהמשך) והנחיות ברורות למי עליהם לשלוח את המשלוח ומתי. אנחנו ממליצים לקבוע מועד סמוך לפורים, כך שבמשך יומיים שלושה לכל היותר יישלחו ויתקבלו כל המשלוחים.
לאחר מועד המשלוח, עודדו את המשתתפים להגיב בקבוצת הווטסאפ או בפורום מושבי אחר כדי ליצור תהודה גם למי שלא השתתף וחיבור נוסף בין חברי המושב.
מה תרצו להעניק מעולמכם לחבריכם במושב? הנה כמה שאלות שיוכלו לסייע לכם בהחלטה. מומלץ לקיים דיון משפחתי משותף. המטרה שלכם היא לבחור משהו שהוא חלק מההווי המשפחתי שלכם, מהמנהגים, מהמסורות, מהסיפורים או מהרעיונות מעוררי ההשראה שלכם.
השאלות הבאות מבקשות לעזור לכם לחשוב על הדבר האחד אותו תבחרו לתת לחבריכם, כך שתוכלו לענות על כל השאלות ואז להחליט מהו הדבר הטוב ביותר שתרצו להעניק, או לבחור שאלה אחת או שתיים שמתאימות ובעזרתן לנסח את מה שתרצו לתת.
מהו הספר / הסרט / הטיול האהוב ביותר במשפחתנו? למה?
האם יש לנו 'שיר משפחתי'? מתי אנו אוהבים לשיר אותו?
האם יש לנו במשפחה 'מתכון מנצח'? מה הסיפור מאחוריו?
האם יש פתגם, עצה או טקסט קצר שמשפיע עלינו במיוחד?
מהו המוטו של המשפחה? (הקדישו מחשבה לשאלה הזאת, גם אם מעולם לא חשבתם על כך, ואולי תגלו שיש לכם 'מוטו' מעורר השראה).
האם יש סיפור מעורר השראה שעובר מדור לדור במשפחתנו?
כעת, אחרי שעניתם על השאלות, תוכלו לבחור מתוך התשובות שלכם את הדבר שאותו תרצו להעניק לאחרים.
הכינו את הבחירה שלכם כתובה יפה למשלוח והוסיפו לה ברכה. אם תרצו להסביר את בחירתכם, תוכלו להוסיף, אך אפשר להסתפק בסיפור, שיר, עצה, מתכון או כל דבר שמגיע מעולמכם וישמח את חבריכם.
רציונל: 'מצווה גדולה להיות בשמחה תמיד' – כך אמר ר' נחמן מברסלב ( 1810-1772), ואכן, מצוות המשתה והשמחה בפורים היא הזדמנות נפלאה להזכיר לנו, כפרטים וכקהילה, שכדאי להפנות את המבט לדברים הטובים, המשמחים והמרגשים בקהילתנו; להודות על הטוב הסובב אותנו ולהכיר בו: "כַּיָּמִים אֲשֶׁר-נָחוּ בָהֶם הַיְּהוּדִים מֵאֹיְבֵיהֶם, וְהַחֹדֶשׁ אֲשֶׁר נֶהְפַּךְ לָהֶם מִיָּגוֹן לְשִׂמְחָה וּמֵאֵבֶל לְיוֹם טוֹב; לַעֲשׂוֹת אוֹתָם יְמֵי מִשְׁתֶּה וְשִׂמְחָה וּמִשְׁלֹחַ מָנוֹת אִישׁ לְרֵעֵהוּ וּמַתָּנוֹת לָאֶבְיֹנִים" (אסתר פרק ט, פסוק כב). בפעילות זו נתכנס למפגש של שמחה: נספר סיפורים מקומיים מאירים, נשמח איש את רעהו בפעילויות שונות, נשיר ונצחק, ונערוך 'משתה' כטוב לבנו במאכלים ובשתייה. נקווה ונאחל כי מפגש קהילתי זה, שיהיה מפגש של שמחה, יביא לשמחות קטנות כגדולות בקרב כלל הקהילה ובפרט בקרב מי שזקוק לה. ומכיוון שחג הפורים גדוש לרוב במסורות של מסיבות ותהלוכת תחפושת, אנו ממליצים לערוך פעילות זו כחודש לפני פורים, וכהכנה לו.
מציאת מספרי הסיפורים – נחפש שלושה משתתפים או משתתפות מהמושב שיש להם סיפור משמח ומאיר לספר: סיפור של אהבה, של נתינה, סיפור מצחיק, סיפור אישי-משפחתי או מקצועי, סיפור היסטורי, או סיפור על ימי ראשית המושב. נדגיש כי הכוונה לשמחה ולא לצחוק או שטות. כדאי לחשוב מהי הדרך הנכונה לעשות זאת – לפרסם מעין 'קול קורא' דרך המזכירות, או לחלופין, לתור ולחפש אחר האדם המתאים שיש לו סיפור טוב ושיש לו גם כישרון ויכולת לספר אותו מול קהל. כדאי לברר מראש אם יש צורך באביזרים טכניים, כגון ברקו ומסך.
פרסום ברוח החג – שמותאם כמובן לקהל היעד. אפשר לפרסם רמזים על הערב ולעורר עניין בקרב הקהילה – רמזים על הסיפורים ועל המספרים.
פעילות 'חימום' – במרכז כל שולחן יונחו פתקים ריקים וצבעים / טושים, עם דף הסבר מקושט וברור.
סידור החדר – כדאי לסדר את החדר בשולחנות עגולים מקושטים, צבעוניים ושמחים! הרשו לעצמכם להתפרעJ אנו נערכים לחג הפורים!
אם יש במושב אנשים היודעים לנגן, מומלץ לשלבם.
אוכל – החליטו מראש אם לדאוג לאוכל מתקציב המושב או לבקש שכל משתתף יכין משהו ויביא עמו. אפשר לחלק את המנות על פי רחובות במושב – סלטים, פסטות, מרקים, קינוחים ולרכוש מתקציב האירוע לחמים, שתייה וכלים.
בשעה היעודה יקבלו המארחים (מחופשים וחייכנים) את פני התושבים באולם הפעילות המקושט, ויושיבו אותם ליד שולחנות ערוכים. המשתתפים מוזמנים לקרוא את דף ההסבר.
כפעילות 'חימום' קצרה, נבקש מכל משתתף לכתוב דבר-מה משמח על פתק ולהעניקו ליושב מימינו.
כעת יתחיל המשתה – סעודה כיד המלך.
בסיום המשתה נזמין את שלושת מספרי הסיפורים, בזה אחר זה, לספר סיפור כלשהו של שמחה. רצוי שישלבו בסיפור את הקהל. אפשר 'להרים כוסית' בסוף כל סיפור, כדי לחגוג יחד את השמחה.
נקנח בשירים שמחים. חשוב לבחור בקפידה את השירים, את מובילי השירה, את ליווי הנגנים ועוד.
אבזרי קישוט. למשל – בדים אדומים עם בד זהב, שייתלו על הקירות ויעניקו חוויית משתה מלכותי.
מפות – למשל אדומות עם פס זהב.
פתקים ריקים וטושים כמספר המשתתפים שיונחו על כל שולחן.