מחקר חדש חושף את מה שכולנו כבר הרגשנו-הילדים מכורים למסכי המחשב והסלולרי הרבה מעבר למומלץ, אבל מה זה בדיוק עושה?
מה באמת ההשלכות של המסכים?
הבייביסיטר הנפוץ ביותר כיום בעולם המערבי הוא המסך. הורים רבים מחפשים "שקט תעשייתי" ושולחים את ילדיהם לצפייה ארוכה וממושכת מול הטלוויזיה ומסכי המחשב והסלולרי, מחקר חדש מגלה עד כמה הדבר התפתח והאם הוא מסוכן.
במחקר, שנערך על ידי ד"ר ג'סיקה אדלר מאוניברסיטת מינסוטה, התבקשו הורים לתעד באופן מדויק את מספר השעות בהם ילדיהם עד גיל שנתיים צופים בטלוויזיה ובמחשב. המחקר שהתפרש על פני תקופה של 18 שנה בדק האם יש הבדל בין כמויות הצפיה של ילדים מלפני עשור ושניים לימינו.
תוצאות המחקר הראו שבעוד שלפני עשור הילד הממוצע מתחת לגיל שנתיים הסתכל במסכים קצת פחות משעה וחצי, כיום נתוני הצפייה עומדים על למעלה מ3 שעות לילדים מתחת לגיל שנתיים. החוקרים מציינים כי נתונים אלו צריכים להדאיג את רוב ההורים מכיוון שההמלצות הרפואיות המקובלות מדברות על זמן מסך מקסימלי של עד כשעה לילדים ופעוטות בני חמש ומטה.
ההשלכות של צפייה ממושכת ובלתי מבוקרת עלולה לפגוע בהתפתחות הבריאה בגילאים צעירים, ואף אצל בני נוער. בגילאים הצעירים, ובמיוחד מתחת לגיל 5, המוח מתפתח בצורה משמעותית בעיקר מהתנסויות ופעילויות. החוקרים טוענים כי בינתיים אין אנו יודעים מספיק על דרך ההתפתחות של המוח בשביל לדעת כיצד הישיבה מול הטלוויזיה עלולה להשפיע על התפתחות זו, אבל ככל הנראה זו לא הדרך האידיאלית בשבילו.
אך, המסכים לא פוגעים רק בילדים, אלא גם בנוער ואף במבוגרים. מחקרים הראו כי ילדים ונוער המבלים זמן רב מול המסכים הם בעלי סיכון גבוה פי 4 לעודף משקל ולסכרת. נערים שמבלים חלק ניכר מזמנם בישיבה מול המחשב או הסלולרי, עושים זאת על חשבון פעילות גופנית, ולרוב גם אוכלים יותר.
בנוסף, התכנים המופיעים על גבי רוב תכנית הטלוויזיה הם לרוב אלימים וכן בעלי נטייה לסיכונים יותר מאשר המציאות הרגילה. חוקרים מאוניברסיטת קולומביה לדוגמא, הראו כיצד בני נוער ואף מבוגרים שצפו כ3 שעות טלוויזיה ביום, דווחו כיותר אלימים מאשר אלו שצפו רק שעה אחת. המוח אינו יודע להבחין בין המציאות הדמיון, והאלימות שנחווית במסך, הופכת ללגיטימית לאחר זמן מה.
לפי מה שנראה כיום, הקפדה על ההמלצות לעד שעת צפייה לילדים ביום- נראית כמלחמה אבודה מראש, אבל עורכי המחקר עדיין אופטימיים שניתן עדיין, לצמצם מעט את התופעה.