הטבלה בדוח תלונות הציבור של הפיקוח לשנת 2014 לפיה רק 1.7% מהתלונות נגד חברות הביטוח נמצאו מוצדקות.
ביום 12/8/2015 שודרה בערוץ 10 כתבתה בשם: "ביטוח לא בטוח" במדור "לא עושות חשבון" של לינוי בר גפן ונטע אחיטוב. בכתבה שמתפרסמת עדיין באתר ערוץ 10 מופיעה עם לינוי בר גפן סיון קלינגוויל.
המסר העולה מהכתבה הוא שכל מה שחברות הביטוח מעוניינות זה לגבות פרמיות מהמבוטחים וכאשר קורה מקרה הביטוח הן עושות כמיטב יכולתן על מנת לחמוק מתשלום.
בקיצור, השחרה מוחלטת של חברות הביטוח ובאמירת אגב, גם השחרה של סוכני ביטוח.
הכתבה אינה מבוססות, על מחקר (המוגדר בויקיפדיה כ: "פעילות שיטתית לאיסוף ידע או ניתוחו"), אלא על תחקיר עיתונאי, (שלפי האמור בויקיפדיה לגביו: "העיתונאי החוקר איננו חוקר משטרתי, ואינו יכול להגיע לאיסוף ממצאים כמוהו. יכולתו לאסוף פרטים בדרך כלל מוגבלת").
הכתבה מלווה בסיקור סיפורים אישיים נוגעים ללב של מספר מבוטחים שמצאו את עצמם בעימות מול חברות הביטוח והתייחסות של מומחים בעלי עניין אישי בעל היבט כלכלי מובהק להבליט ולהדגיש את הצד הפחות יפה של חברות הביטוח ולהתמקד בו, על מנת לקדם את עסקיהם המבוססים על תביעות נגד חברות הביטוח (חיים קליר כעו"ד וחיים אטקין כשמאי פרטי מטעם המבוטחים) וגורם המייצג את אגוד בעלי המוסכים (רונן לוי) הקובל על תופעת "מוסכי ההסדר" הנוגסת ברווחי המוסכים וראש מדור רכב באיגוד השמאים (שמאי הרכב יהודה יגן) הנמצא במאבק מתמשך מול חברות הביטוח בכל הנוגע לשכרם של שמאי ביטוח הרכב.
כלומר, לכל המומחים הנ"ל, קיים אינטרס כלכלי מובהק להציג את חברות הביטוח באור שלילי עד כמה שניתן על מנת לקדם את עסקיהם.
היעדר מידע לגבי אפשרות לחיסכון בהוצאות ובהתדיינות משפטית מיותרת ומניעה או השהייה של סיכון להפסד כספי – בכתבה לא ניתן כל מידע שהוא מידע לגבי אותם מקרים שבהם מבוטחים פנו לבית המשפט ותביעתם לא נתקבלה. מהצפיה בכתבה ניתן להבין בטעות ולחשוב כאילו מדובר באופציה שאינה קיימת. ולא כך הדבר, לא מעט מבוטחים מצאו את עצמם מפסידים בהליך משפטי ומספידים את הכסף הפרטי שהשקיעו בניהול התביעה. מי שאינו מפסיד מניהול התביעה הוא בדרך כלל עורך הדין המקבל את כספו מהלקוח (אלא אם כן הוא עובד על בסיס הצלחה, ואם כך מקובל במשרדו של עו"ד קליר, הרי שמן הראוי היה לציין זאת בכתבה).
גם מקרב לקוחותיו של עורך הדין חיים קליר המככב בכתבה, היו כאלו שהפסידו בבית המשפט ומן הראוי היה שעו,ד חיים קליר יציין את שיעור הצלחת משרדו בתביעות ביטוח בכתבה.
בסקירות הפסיקה שמתפרסמות על ידי משרד קליר, הוא אינו נוהג לציין את שמם של עורכי הדין שמייצגים את הלקוחות, כך שהקורא התמים עשוי להסיק מהפרסום, כאילו משרדו של חיים קליר הוא זה שהביא למבוטחים את שלל הניצחונות בבית המשפט ולא כך הוא הדבר.
לו היו מפיקות הכתבה אוזרות אומץ, יכלו להכין כתבה מרתקת למדי המבוססת על דמותו של עו"ד חיים קליר עצמו, הכתבות, ההפסדים, הניצחונות, נועם הליכותיו ואולי גם סקירת התקופה של 13 השנים שבהן היה נשוי למשוררת דליה רביקוביץ, ז"ל שהיא אם בנו עידו.
מערכת ההפקה של התוכנית, בחרה מסיבה שאינה ברורה (ואולי אף מחוסר ידע) שלא להציג בפני הציבור את האפשרות העומדת בפניו לפנות לבירור תלונות לפיקוח על הביטוח (מערכת שהוקמה ביזמתו של המפקח על הביטוח בעבר ומנכ"ל אגוד חברות הביטוח והתאחדות חברות ביטוח חיים, מאיר שביט).
בירור במחלקת פניות הציבור במשרד הפיקוח על הביטוח, בניגוד להליך משפטי אינו כרוך בתשלום ואינו סוגר את דלתו של בית המשפט בפני הפונה אם וכאשר תוצאות בירור פנייתו במחלקת פניות הציבור אינה עונה לציפיותיו.
פרסום מסוג זה, היה מקדם את ענייני הציבור הרחב אך מטבע הדברים שלא היה תורם לאינטרסים הכלכליים של עו"ד חיים קליר שקיבל ממפיקות התוכנית פלטפורמה לפרסומת בחינם, על גבם של המבוטחים תוך הסתרה של מידע חשוב וחיוני מפניהם.
שמאי הביטוח והמקרקעין, חיים אטקין, מככב אף הוא בכתבה. אטקין עוסק במתן חוות דעת למבוטחים בתביעות רכוש מול חברות ביטוח.
לפי האמור בכתבה ניתן להבין, כאילו המעבר של אטקין מעבודה עם חברות ביטוח לעבודה עם מבוטחים מונע כולו ממניעים מצפוניים טהורים ואין לו כל קשר שהוא לנושא התגמול הכספי הגבוה שמתקבל ממבוטחים לעומת הסכומים הנמוכים יחסית בעשרות או אפילו במאות אחוזים המשולמים לשמאים על ידי חברות ביטוח.
וכאן יש לזכור, כי תשלום שכר טרחת שמאי בביטוח רכוש המהווה חלק מעלות הטיפול בתביעה נעשה על חשבונה של חברת הביטוח ומבוטח הפונה לשמאי פרטי, עשוי למצוא את עצמו שלם לשמאי אחוזים נכבדים מהפיצוי שהמתקבל מחברת הביטוח. אכן עוד נושא חשוב וחיוני שלא נזכר בכתבה.
דני טל, המפעיל את שרות פורשור, מוציא את לחמו מהתמודדות מול חברות הביטוח וגם כאן מן הראוי היה להראות בכתבה את התמונה הכוללת ולא להסתפק רק בדברים שדני טל בחר להראות.
המומחית גלית בן שמחון המרואיינת בכתבה אינה נשאלת לגבי נסיבות עזיבתה את עבודתה בחברת "הפניקס".
הכתבה נעדרת התייחסות לפרסום בכלי התקשורת לפיו פרישתה של בן שמחון היתה בסמיכות זמנים לאירוע שבמהלכו אמרה שמחון בפאנל (של כנס "עדיף" בסוף חודש פברואר 2013) כאילו בשנים הקודמות התנהלו חברות הביטוח בצורה חזירית מול הלקוחות.
אמירה שנאמרה בשנת 2013 בלשון עבר ופתאום בכתבה ששודרה בשנת 2015 בערוץ 10 שבה לתחיה בזמן הווה לאחר עזיבתה של בן שמחון את תפקידה בחברת הפניקס.
מה עוד חסר בכתבה? הו, כל הדברים היפים והטובים שבזכותם קיים הביטוח כמו למשל אמירתו של הנרי פורד לפיה ללא ביטוח, לא היו קיימים גורדי שחקים. אף משקיע לא היה מממן בניינים אשר בדל סיגריה יכול לשרוף.
הכתבה חסרה גם אזהרה ברורה של מבוטחים מפני הסכנה של ויתור מוחלט על ביטוח חיוני, כמו למשל היעדר קיומו של ביטוח רעידת אדמה ממשלתי כאשר הפתרון היחיד הוא ביטוח בחברת ביטוח מסחרית, אזהרה מפני מעורבות בהונאת ביטוח. כי הונאה של חברת ביטוח אינה "מצווה" ואין כל כלל האומר שחברות הביטוח הן "גנבות" גדולות ומי שגונב מגנב פטור, אלא שמדובר בעבירה פלילית לכל דבר שדינה מאסר וגם קנס.
כן חסרים בכתבה שמות של אישים ודמויות שנטלו חלק בתעשיית הביטוח בישראל כמו טל ברודי ומיקי ברקוביץ ולפניהם מאיר דיזנגוף וזאב ז'בוטינסקי. וכן חסרה התייחסות לתדמית השלילית המקובלת של ענף הביטוח שמשתנה פלאים כאשר פורצת מלחמה או קורה אסון גדול בארץ או בחו"ל ואז כולם פתאום מחפשים את הביטוח.
מה עוד לא הוצג בכתבה? תוצאות דוח הפיקוח על הביטוח לגבי תלונות הציבור לפיקוח על הביטוח בשנת 2014 שנמצאו מוצדקות. מדובר בסך הכל ב 111 תלונות המהוות 1.7% מכלל התלונות.
אם נמשיך בסקירת החסר בהתייחסות לפרסומי הפיקוח על הביטוח, אז במקום לראיין את שאול אמסטרדמסקי הנכבד לגבי הערכתו את שיעור התביעות שמתקבלות בחברות ביטוח, ניתן היה פשוט לגשת למדד החברות המתפרסם באתר הפיקוח על הביטוח ולדלות ממנו באופן מפורט ביותר את שיעור תשלום התביעות, משך הטיפול בכל תביעה בממצע לכל חברות הביטוח לכל ענף בענף ולכל חברת ביטוח בנפרד.
עוד בכתבה ניתן למצוא גם התעלמות מוחלטת מחוזר צירוף מבוטחים לביטוח המופיע בשקופית של הפיקוח על הביטוח בסוף הכתבה, אשר באופן תמוה אינה כוללת ראיון מצולם עם אף גורם שהוא מהפיקוח על הביטוח ומי מהסוכנים והמבטחים.
אבל למה לבלבל עם עובדות את מי שכבר תקע את החץ בעץ ולאחר מכן שקד לצייר סביבו את המטרה?
לערוץ 10 יש עניין הכלכלי בפרסום כתבה המשלהבת את רוחות הציבור במטרה להגדיל את הרייטינג על מנת למשוך מפרסמים וביניהם כן, גם חברות ביטוח אשר הח.מ. היתה מצפה מהן שימשכו את ידן מהמשך הפרסום בערוץ זה לפחות לזמן מה עד שתפורסם כתבת המשך מתקנת ומאוזנת יותר לטובת ציבור הצופים והמבוטחים.
למערכת האתר הגיעה ידיעה לפיה לצורך הכנת הכתבה רואיין במשך שעות ארוכות גורם בכיר ביותר בתחום הביטוח שדבריו לא שודרו בכתבה וכפי שנמסר לאתר, אותו גורם עצמו, מתקשה להשיג ממערכת ערוץ 10 את החומר שצולם.
התייחסות נוספת לאחר פרסום מגורם בכיר העוסק בתביעות ביטוח כללי באחת החברות הגדולות בישראל: בנוסף היה ניתן להציג בכתבה של ערוץ 10 את הסטטיסטיקות שכבר מפורסמות על ידי הפיקוח על הביטוח לגבי שיעור התביעות שמסולק על ידי כל אחד מהמבטחים בתוך 30, 60 יום וכו', מיום הגשת התביעה ומהו אחוז הדחיות של התביעות על ידי כל אחד מהמבטחים.