עד כמה היה מעורב המפיק יצחק "איז'ו" שני בסרטו הבלתי נשכח של אסי דיין, "גבעת חלפון אינה עונה"? בראיון לפרויקט "מאגר העדויות של הקולנוע הישראלי", מסביר שני מדוע החליט לשנות את השם המקורי "הגשש החיוור במילואים". "אמרתי להם שאני לא הולך לעשות סרט על הגשש", הוא אומר, ומבהיר כי לפני שיצא הסרט, השלישייה עדיין לא היתה אז עדיין בשיא תהילתה.
שני חושף גם חוויות מהעבודה עם הבמאי אסי דיין ("תמיד היה פתוח לרעיונות ושינויים"), מספר כיצד החליט לצרף להפקה גם את מיקי קם וחנה לסלאו ומסביר מדוע שונתה סצנת הסיום של הסרט ברגע האחרון.
יצחק (איז'ו) שני נולד בקרית חיים ב-1935. הוא למד משפטים באוניברסיטה העברית, שימש כעורך דינו של אפרים קישון והשתתף בהפקת הסרטים "ארבינקא" ו"תעלת בלאומילך". ב-1972 הפיק את סרטו הראשון, "עזית הכלבה הצנחנית", בבימויו של בועז דוידזון. באותה שנה אירגן קבוצת משקיעים ורכש את אולפני "ברקי-פאטה-המפריס" (לשעבר "אולפני גבע") והפך למנכ"ל האולפנים.
במהלך השנים שחלפו שני הפיק סרטים רבים, ביניהם "גבעת חלפון אינה עונה" (1976), "הגונב מגנב פטור" (1977) ו"אלכס חולה אהבה" (1986). ב-1978 הוביל לאיחוד בין "ברקי-פאטה-המפריס" ל"אולפני הרצליה" ופרש מניהול האולפנים.
ב-1980 פתח יחד עם אשתו נורית שני את בתי הקולנוע "לב" בדיזנגוף סנטר. ב-1998, שני פתח קומפלקס בתי קולנוע התחנה המרכזית החדשה בתל-אביב תחת השם "ששת המופלאים" - אולם המקום הפסיק את פעילותו תוך חודשים ספורים.
הקטע לקוח מתוך הראיון עם יצחק (איז'ו) שני לפרויקט "מאגר העדויות של הקולנוע הישראלי" של מרט פרחומובסקי ואביטל בקרמן, בתמיכת מפעל הפיס, קרן הקולנוע הישראלי, סינמטק ירושלים וסינמטק תל-אביב.