סטטוס: נשואה + 5 ..
מאין את שואבת את השראתך בכתיבתך? סודות לא מגלים מן המערכת!
כמה זמן ארכה כתיבת ספרך? הספר נכתב תוך שלושה חדשים מיום ה 28.4.11 ויצא לאור ב 18.8.11.
איזה ספרים קראת לאחרונה? "העלמה והמשורר" מאת אידה צורית, סיפור אהבתם של המשורר אלתרמן ואהובתו צילה בינדר, ציירת תל אביבית. אני קוראת כתבי יד ששולחים אלי בהיותי עורכת ומוציאה לאור. אני נהנית לקרוא יצירות לפני שיצאו לאור.
מי הסופר שכתביו הרשימו אותך יותר מכולם, והאם הייתה לו השפעה כלשהי על כתיבתך? קשה לי לבחור מישהו, אני מאמינה שזו מזיגה של יוצרים שונים. סופרים קאנוניים, עגנון, צ'כוב, וגם ביאליק וטשרניחובסקי, יעקב שבתאי, רחל, לאה גולדברג ויונה וולך. אילו ספרים קראת בילדותך? אגדות על נסיכים ומעשי קסמים. סיפורים מיתיים. קשה לזכור מה קראתי, נדמה לי שהקריאה שיקפה תקופה: קופיקו, דנידין. אני זוכרת שגם אהבנו ספרי אלבומים עם צילומים. למשל, אלבומי הניצחון של מלחמת ששת הימים. אנציקלופדיה תרבות.
מאיזה גיל את כותבת שירה? אני כותבת שירה מגיל שבע עשרה, מעת שאחי הבכור טוביה נהרג בתאונת אימונים בסיני. כתבתי שירי געגועים אליו. כתבתי בשנות העשרה יומן .
מי המשורר ששיריו הרשימו אותך יותר מכולם, והאם הוא היווה גם השראה לכתיבתך? למעשה, כתיבתה של המשוררת יונה וולך השפיעה עלי רבות בבגרותי. כשקראתי אותה וכתבתי עליה את עבודת המחקר שלי לצורך קבלת תואר שני בספרות ידעתי שמותר לכתוב על הכל, גם על נפש מפוצלת באינסוף.
אילו שלושה ספרים תיקחי איתך לאי בודד? ספר התנ"ך. מילון עברי עברי כלשהו להעשיר את השפה. מאה שנים של בדידות. האם הוצאת בעבר ספרים נוספים או שזה הוא ספרך הראשון? זהו ספרי השביעי, הוצאתי לאור 4 רומנים ו 3 ספרי שירה.
תבואת השיגעון, צור אות, שירים, 2006 איפה את חיה פיוטית, צור אות, שירים, 2008 לאחות את הקרעים, פיוטית, רומן, ויג וגולדנברג, 2010 הקונטרס שלי, שירים, הוצאת פיוטית, 2011 כיוצרת אני כותבת בכל מרחב, אני שונאת חדר עבודה. אני מסוגלת לשבת בסלון הבית ולכתוב. פעם חשבתי שאני צריכה לצאת החוצה כדי לכתוב, למצוא איזו פינה נידחת, כעת אני יודעת שאפשר לכתוב בכל מקום. זהו צורך, זוהי מחויבות למילה הכתובה. אני מאמינה שיש מקום לכותבים רבים בעולמנו. העולם מכיל אותנו ואנו נכיל את כל מה שקיים כאן. למעשה אני מסוגלת להינתק מכל מה שסובב אותי ולכתוב . הכתיבה היא מפלט חלומי. ספרי קצת על הספר שכתבת: הספר מגולל תוך מכתבים בין גבר לאישה מערכת יחסים ללא מוצא. ספר חסר עלילה שעוסק בדיון פילוסופי על חיי סופרים בימינו. במידה מסוימת הספר מצייר תמונה עכשווית על המתרחש במלייה הספרותי.
הספר השמות שמורים במערכת יצא לאור מתוך שיתוף פעולה ייחודי בין שני יוצרים. המשורר הוותיק בלפור חקק והמשוררת שושנה ויג . שניהם כתבו דיאלוג מקורי ובו רבדים רבים. הספר דן במצבו של הכותב בן זמננו, בו נדחק מקומו של הספר וכל שכן, מעמדו של הכותב. בספר דיון נרחב בארספואטיקה, רצון לקרב את הקורא וליצור עבורו חוויית קריאה חדשה ושונה. שושנה ויג יוזמת הפרויקט מאמינה שמתוך כתיבת הספר ניתן לדון עם קוראים בנושאים רבים. מיתוסים, סמלים ומוטיבים רבים שזורים בספר. מיתוס גן העדן האבוד, מוטיב המנעול, וכן הלאה. הספר מתאים לתלמידי תיכון בו חווים בני הנוער רצון ליצירת קשרים בין המינים והספר עוסק ביחסים בין גבר לאישה. קולותיהם של הכותבים הם קולות של גבר ואישה.
האם את כותבת בימים אלה ספר נוסף או מתכוונת להוציא ספר נוסף בתקופה הקרובה? אין לי רצון להוציא לאור בקרוב ספר. אם יתהווה ספר זה יהיה מפתיע, ההרגשה היא של התרוקנות, ואני צריכה להתמלא בצורך הזה שמוליד ספר.
מה הטיפ שלך לסופר מתחיל? היה אמיץ! אל תחשוש לומר את האמת שלך. נסה לא לייפות את דבריך.
משפט מסכם: כתבו על ספרי האחרון "השמות שמורים במערכת" מאמרים רבים. אחוש החמצה ואף עצב מסוים אם הספר ישקע ולא יעורר הד כשיחלוף זמן מיציאתו לאור. חיי המדף של ספר בישראל מאוד קצרים, ואני מאמינה שהספר האחרון שכתבתי ייחודי מהיבטים שונים. קיימת תמימות דעים באשר למקוריותו של הספר. הייתי שמחה לו החשיפה הייתה קופצת מדרגה לרמה ארצית. בינתיים זה לא קורה. ספרות אינה נתפסת כמצרך חיוני בחיינו העכשוויים. התרבות הפופולרית נוגסת ביד גסה בתרבות הפנאי ולכן קריאת ספר היא מעשה שולי בחלק ניכר מן הבתים בארץ. החינוך לקריאה אינו חלק מרכזי מחיינו העכשוויים.
אני מצטערת שלא התמדתי בכתיבה מגיל צעיר. פרסמתי שירים כשהייתי בת עשרים ואחר כך החיים נתבו אותי להוראה. אי אפשר להתפרנס מכתיבה אך אפשר לזכות להערכה ולתמיכה.
כמוציאה לאור אני חולמת שאוכל להפיק ספרים בעלות נמוכה עבור יוצרים השואפים להתפרסם וראויים לכך. את הרומן הראשון פרסמתי בגיל 40. ולפני כשלוש שנים הקמתי הוצאה לאור פרטית פיוטית בניסיון להקל על הוצאה לאור גם עבורי וגם ליוצרים אחרים, מספרת שושנה ויג.
השמות שמורים במערכת, מאת שושנה ויג ובלפור חקק, הוצאת פיוטית, שנת 2012.