חוכמת האנשים אומרת: "ברוסיה, שתי חולות - טיפשים וכבישים". מסכים או לא עם ביטוי זה פופולרי הוא הבחירה האישית של כולם. אבל כמעט אף אחד לא מתווכח עם העובדה שמדינה ענקית כזה פשוט לא יכול להתקיים בעתיד ללא כבישים טובים. הכבישים, או, כפי שהם נקראים כיום, הנתיבים הפדרליים, לאחד את השטח הענקי להפליא של רוסיה לתוך שלם אחד.
רשת הדרכים הקיימת בארץ כיוםהוקמה על פני כמה מאות שנים, כהרחבה הטריטוריאלית של האימפריה הרוסית. פיתוח תשתיות התחבורה נמשך עד היום. ורק האופטימיסטים הקליניים יכולים להביע שביעות רצון מתוצאותיה. חלק ניכר מהכבישים ברוסיה אינו מתאים לרמה הנדרשת להתפתחותה המוצלחת של המדינה. קודם כל, זה נוגע עצוםהמרחבים של סיביר והמזרח הרחוק, שם, כמו בעבר, במקום בכבישים, הכיוונים שולטים. ואת חוסר התקווה הישן של מצב זה גורם אחד לחשוב על העובדה כי המצב הנוכחי של הדברים יכולים להשתנות רק כאשר כבישי האגרה מוצגים ברוסיה. אין כמעט חלופה סבירה לפתרון זה. כיום, בניית כבישים ממומנת בעיקר על ידי מס המשולם מדי שנה על ידי המדינה לכל בעל הרכב. אבל זה לא מאפשר לצבור בהיקף הנכון את הכספים הדרושים להקמת ותפעול של מתקני תשתית משמעותיים כמו כבישים בין עירוניים.
ניסיון חיובי בבנייהניצול כבישים מודרניים כבר הושג. כביש האגרה ברוסיה כבר קיים, הוא כביש הפדרלי M-4 "דון", המוביל מן הבירה לעיר רוסטוב על דון ועוד לכיוון צפון הקווקז. כביש זה מאופיין בכמות גדולה של מטענים ותנועות נוסעים. לפי שעה, רק ארבעה מגרשים משלמים במלואם. אבל זה, כמו שאומרים, פרויקט טייס. כל הקטעים בתשלום על הכביש המהיר M-4 "דון" יש חלופות שונות של תנועה בין נקודות הראשוני הסופי שלהם. הנוכחות של מסלולים כפולים היא דרישה חובה להחליט אם להעביר כביש מסוים לקטגוריה בתשלום. מעניין לציין כי רוב אלהמשתמש בכביש המהיר M-4 "Don" כל הזמן, הפסיק לחשוב על מציאת הזדמנות ללכת מסביב אתרים בתשלום על נתיבים כפולים. הבחירה לטובת כבישי אגרה נעשית על ידי מי מעריכים את הזמן שלהם ונוחות יותר הזדמנות לחסוך כסף. בנוסף, מסלולים חלופיים עקיפים הם תמיד יותר מאלה הישירים. דלק כדי להתגבר עליהם הוא בילה יותר, ואת החיסכון נראה מאוד בספק.
הבסיס של רשת הדרכים המודרנית ברוסיהמהווים נתיבים פדרליים. כבישים אלה לחבר את הבירה של המדינה עם כל מרכזי ניהול אזורי. המימון שלהם נעשה על חשבון התקציב הפדרלי. שאר רשת הכבישים מדורגת לפי מעמד אזורי ומקומי. מערכת הכבישים הפדרליים היא מרכיב חשוב של התשתית הטכנולוגית הכוללת המספקת תקשורת בין חלקים של מדינה אחת. כל מודרניזציה וחדשנות בעקרונותהגישה לבניית כבישים יכולה להיעשות רק על ידי החלטת הרשויות הפדרליות. לכן, שילם נסיעות בכבישים של רוסיה מתחיל להיות בהדרגה בהדרגה על הכבישים הפדרליים. כיום, היא קיימת רק בחלק האירופי של המדינה.
בניית כביש דורשת משמעותהשקעה. אין התנגדות לעובדה הפשוטה כי קילומטר של הכביש המהיר רב מסלול מודרני הוא יקר מאוד. אבל בשביל זה אנחנו צריכים להוסיף עוד ועוד עלויות בלתי נמנעות לפיתוח של תשתית הכביש - גשרים, overpasses, רב מחלפים ברמה, דרכי גישה לרוחב וחניה. כדי למצוא בתוך זמן קצר את המשאבים הכספיים הדרושים לבניית כבישים מודרניים יסייע רק את ההקדמה של מערכת עמלות על השימוש בכבישים ברחבי רוסיה. במקרה זה, בניית כבישים ממומנת על ידי כל מי שנוסע דרכם.
מורכבות התחבורההתשתית ותחזוקת יעילותה ברמה הנדרשת מחריפה מאוד על ידי הטמפרטורות הנמוכות האופייניות לרוב השטח הרוסי. הבדלי טמפרטורה גדולים מובילים ליותרהרס אינטנסיבי של פני השטח בהשוואה למדינות עם אקלים ממוזג. זה מגדיל עוד יותר את העלות של בניית כביש ברוסיה. קודם כל, זה חל על אזורים של אוראל, סיביר והמזרח הרחוק.
אין זה סוד כי עצם הביטוי "שילםכביש ברוסית "הוא תגובה שלילית חדה של חלק ניכר מאוכלוסייתה. האנשים במשך מאה רגילים לרכוב בכבישים בחינם, קשה מאוד לשכנע כי בין חוסר תשלום את התפיסה המסורתית של הכבישים הרוסים הוא הגרוע ביותר על פני כדור הארץ, קיים קשר ישיר מאוד . זהו הסיכוי היחיד להביא את רשת הכבישים בהדרגה הארץ בהתאם לסטנדרטים בינלאומיים מקובלים - היא להציג אגרה בכבישים החשובים ביותר. כדי לשנות באופן קיצוני את המצב הקייםיכול רק להיות מודעים לעובדה כי כביש האגרה ברוסיה היא דרך טובה. ואין דרך אחרת מזו שעובדת בהצלחה ברוב המדינות המתקדמות מבחינה טכנולוגית בעולם. כמובן, זה אפשרי רק בתנאי התשלום עבור כבישי האגרה ברוסיה ילך במיוחד לשיקום והבנייה שלהם. ולא על חשבונות בנק אישיים של קבוצה צרה של בעלי עניין.
על כל ייחודה של רוסיה עם גבולותיההמרחבים הגיאוגרפיים, זו לא המדינה הראשונה בעולם שעומדת בפני הצורך למצוא משאבים כספיים למודרניזציה ובנייה של תשתית כבישים. וכל חוויית העולם של סלילת כבישים מאפשרת להסיק מסקנה חד משמעית כי כבישים טובים קיימים קודם כל איפה הם צריכים לשלם עבור הנסיעה שלהם. אופייני, עקרון זה טוב באותה מידהעובד הן בקנדה חסרת הגבולות והן בגודלו המיקרוסקופי. במדינות שונות מאוד, באותם כבישים איכותיים. הנסיעה בהם היא בתשלום.
מערכת כבישי האגרה ברוסיה כבר קיימת. בנוסף לארבעת האתרים בתשלום על הכביש המהיר M4 "דון" מ -11 בספטמבר 2015, קטע של מסלול M-11 מכביש הטבעת מוסקבה כדי שרמטיבו שולמו. אורכו של החלק המשולם של המסלול הוא 43 ק"מ. באותה שנה, חלק בקוטר המערבי המהיר ליד סנט פטרסבורג קיבל תשלום. כבישי אגרה ברוסיה עבור משאיות הופיע ב -15 בנובמבר 2015. תאריך זה היה תחילתו של תהליך בלתי הפיך בתחום של כלי רכב כבדים. לעת עתה זה חל רק על תחבורהכלומר, שמשקלו עולה על 12 טון. בעלי המשאיות לשלם רק צריך לעבור על מסלולים פדרליים. התעריף הוא 3 רובלים 75 קופיקות לקילומטר של הדרך. ההחלטה על הכנסת מטענים למשאיות נעשתה ברמה הגבוהה ביותר. הוא לא בוטל אפילו על רקע מתח חברתי ניכר ופעולות מחאה של נהגי משאיות. אם ניקח בחשבון את העובדה כי מדובר במשאיות כבדות שגורמות לנזק הגדול ביותר על פני השטח, אזי ההחלטה מוצדקת לחלוטין.