התוכון האוסטרלי הוא קרוב משפחה של תוכים ממשפחת הלורים ולתוכי התאנה.
הם שייכים לסוגי התוכים המיוחדים הקטנים עם זנבות ארוכים, שטוחים ומחודדים.
גם בטבע וגם בשבי הם מתרבים בזוגות ומתי שהתנאים והסביבה להם מתאימים.כמו גשמים, שפע מזון וטמפרטורה.
הם תוכים קלים ופופלרים לגידול בגלל העלויות הנמוכות יחסית לציוד, אביזרים וכל שאר הדברים שדרושים כדי לספק את תנאי הגידול הנדרשים לתוכי זה בשבי.
בשבי הוא מצוי בשלל צבעים (כחול צהוב לבן ועוד וגם שילובי צבעים) אבל בהסבר זה אנו נדבר על המראה של התוכון בטבע.
התוכון בטבע מצוי בצבע ירוק, כאשר כל גופו ירוק מלבד פניו ומצחו הצהובים, גב הראש הכנפיים והגב העליון בעלי נוצות שחורות עם קצוות צהובות אך, נוצות התעופה שחורות.במבט מלמעלה-חציו העליון של הזנב ירוק וחציו התחתון כחול כהה, במבט מלמטה שליש הזנב העליון ירוק השליש האצעי צהוב והשליש התחתון שחור, איזור הביב לבן.
כאשר התוכון מגיע לגיל 4 חודשים לזכר משתנה צבע הדונגית לכחול לעיתים גם סגלגל עם נטייה לכחול ולנקבות חום קרמי או ורוד.
תוכונים הם המין היחיד בסוג Melopsittacus אוסטרלי, ונמצאים בטבע בכל רחבי החלקים היבשים של אוסטרליה שבו המינים שרדו את תנאי היבשה הקשים במשך חמש מיליון השנים האחרונות.
הם ניזונים בעיקר מזרעים, התוכון מסיר בעזרת לשונו העבה ומקורו את הזרעים מקליפותיהם והוא אינו אוכל את קליפת הגרעין.
הזרעים שהתוכון אוכל הם מסוג: דוחן, סיטריה, שיבולת ,בוראה, לפתית, פשתן ועוד.
יש להקפיד על מים ומזון טריים, לבד מן הדוחן שהוא מזונם הבסיסי, הוויטמינים והמינרלים דרושים לקיומם ועל כן יש להוסיף אבן סידן אותה הם מגרדים במקורם, לבד מאלו יש צורך להעשיר את תזונת התוכון בירקות, פירות, גרעינים וזרעונים אחרים.
אהובים עליהם גם עלי אקליפטוס ועשבי השדה הגדלים בכל מקום שעדיין לא נתכסתה האדמה בבטון ואספלט.
אסור בשום אופן לתת לתוכונים אבוקדו ושוקולד מכל סוג שהוא.
חשוב שיהיה אוכל ומים זמין כל הזמן בכלוב.
תוכונים אוהבים לנשנש באוכל כל הזמן.
הם מגיעים לבגרות בגיל 5 חודשים.
הרבייה של התוכון כלל לא קשה להשגה, התוכונים מגיעים לבגרות מינית בגיל 5 חודשים אבל לא רצוי לזווג אותם לפני שהם מגיעים לגיל 10 חודשים.
מספר ביצים בהטלה, בין 4-9 ביצים, זמן דגירה 18 יום.
מתרבה כל השנה רצוי לא יותר מ-3 מחזורי ריבוי בשנה אחת.
חשוב שהכלוב יהיה גדול, מרווח ומצויד בענפים (או בפלסטיק המדמה ענף) כדי שהתוכון יוכל לעמוד עליו בשעת מנוחה ובשנת הלילה.
בשבי, בניגוד לטבע, עונת ההטלה והדגירה מתרחשת כל השנה, דבר זה עלול לגרום לריבוי עצום של תוכונים, אם אין מפרידים בין הזכר והנקבה, שכן בדרך כלל מיד אחר צאת הגוזלים מתא ההטלה יתחילו ההורים במחזור קינון נוסף.
בנוסף, לעתים, משום מה ינקרו ההורים את צאצאיהם בראשם עד זוב דם, דבר העלול, ואף מצוי, שיגרום למוות מיידי, כדי להבטיח אורך חיים ארוך כדאי לאחר כל מחזור תטולה להוציא את תא ההטלה למשך כחודש ולתת להורים להתאושש קצת לקראת המחזור הבא, כל תטולה מתישה את גוף הנקבה ועלולה לגרום למוות בגיל צעיר.
שמירה על היגיינה, תזונה טובה, לשחרר אותם במקום גדול לתעופה, לא לתת להתרבות כל הזמן ועוד הרבה גורמים שיעזרו להם לשרוד המון שנים בשבי.