גליקריה: "לא חשבתי שהרומן עם ישראל יימשך 25 שנה. אני מודה על כך"
עוד משנות ה־50 נשזרה המוזיקה היוונית שתי וערב בתרבות הישראלית, והשפיעה רבות על הפסקול הישראלי. לא מעט מהאמנים היווניים שהגיחו לביקור בארץ אומצו בחום על ידי הקהל הישראלי כבני בית, וניהלו כאן קריירות מוצלחות. בעבר היו אלו אריס סאן וטריפונס הקפריסאי. בחצי היובל האחרון, היבוא היווני הבולט כאן הוא גליקריה, שמ־1994 ועד היום מלווה אותנו בנאמנות, עד שהפכה אחת משלנו. "כשהגעתי בפעם הראשונה לישראל, לא חשבתי שהרומן עם הקהל הישראלי יימשך כל כך הרבה זמן", היא מודה. "לקחתי את זה כחוויה חד־פעמית, ופתאום זה צבר תאוצה גדולה, גם כתוצאה מהעובדה שנפגשתי עם כל כך הרבה אמנים ישראלים. זאת הפעם הראשונה שבה אני אומרת את זה, אבל הם אלו שדחפו אותי לקריירה בישראל, ועל זה אני מאוד מודה להם".
הקלטת לא מעט שירים בעברית. השירה בעברית באה לך בטבעיות?
"העברית בשבילי היא שפה מאוד קשה. בהתחלה היה לי קשה והייתי צריכה עזרה של שני מתורגמנים. היום אני יכולה לשבת עם ציון קדם, המנהל שלי בארץ, על שיר חדש לבד, ותוך שעה להקליט. זה מה שקרה גם עם השיר החדש, 'קצת אהבה'. אחרי 25 שנה בישראל, טבעי שאוצר המילים שלי גדל".
"קצת אהבה" הוא שיר חאפלה קצבי בעברית, שיצא בימים האחרונים אחרי תקופה ארוכה שבה גליקריה לא הקליטה בעברית. את המילים כתב ציון קדם, והלחן יווני אסלי של המלחין קוסטאס פלקוניס. "זה שיר יווני ישן שאני מאוד אוהבת", היא אומרת. "ציון נדלק עליו, וחשבנו שהוא יתאים לקהל הישראלי".
יש בקנה אלבום חדש?
"האמת היא שאנחנו עדין לא סגורים על זה. אנחנו לא יודעים אם להוציא אלבום שלם. אתה בטח יודע מה קורה היום בענף, אבל אני בהחלט מתכוונת להוציא כמה שירים חדשים לרדיו".
מה השינוי שחל במוזיקה היוונית מאז שהתחלת את הקריירה?
"זה פשוט עולם אחר. פעם היו יוצרים מוזיקה עם הרבה נשמה ועבודה קשה. לשירים הייתה משמעות. היום הכל מהיר ודינמי. מישהו מקליט שיר והולך לטלוויזיה או ליוטיוב, ולמחרת הוא כוכב. מהמקום שממנו אני באתי, עבדנו מאוד קשה כדי להצליח. אני מתנחמת בכך שהחומרים שלנו, הזמרים הוותיקים, יישמעו לנצח. אני מקווה".
הקריירה של גליקריה (65) החלה ב־1974 ביוון, ובשנות ה־80 פרצה ברחבי העולם. בחלוף הזמן הוציאה 15 אלבומי אולפן ביוון ו־14 אלבומים שיצאו בישראל, צרפת, טורקיה ואנגליה. היא אומנם מתגוררת באתונה, אך מופיעה לעתים קרובות בישראל, והיום מדברת עברית לא רעה. בסוף החודש היא צפויה להגיע לישראל לסיבוב הופעות, שיכלול את פסטיבל הלדינו בים המלח, פסטיבל יוון באילת והמועדונים זאפה, גריי, ברלה ועוד.
"בהופעות בישראל אבצע את כל הרפרטואר שלי שאהוב על הקהל הישראלי", מבשרת גליקריה. "מובן שאני משלבת את הלהיטים שלי ביוונית ובעברית, ותמיד משלבת את מוזיקת הרמבטיקו שאהובה עיי ועל הישראלים".
אילו שירים עבריים או אמנים ישראליים את אוהבת לשמוע?
"זה לא סוד שאני שרופה על חוה אלברשטיין. אני שומעת הרבה חומרים מישראל כדי להיות מעודכנת. בכל פעם אני מגלה עוד ועוד אמנים ישראלים מאוד מעניינים. אני אוהבת במיוחד את הסגנון של מירי מסיקה, שלומי שבת, יהודה פוליקר ויואב יצחק. מאוד אהבתי את האלבום הפרסי של ריטה ועכשיו אני שומעת את נסרין קדרי, שנכנסת לי לנשמה".
יש דואט עם אמן ישראלי שאת חולמת עליו?
"דואט עם נסרין יכול להיות מאוד מעניין".
איך את שומרת על רלוונטיות לאורך השנים?
"אני מתחדשת כל הזמן ומנסה לעבוד על סגנונות מוזיקה קצת אחרים, כמו ספרדי וישראלי, שלא תמיד מתאימים לסגנון היווני. זה מאתגר אותי. לדוגמה, 'רחוק רחוק', השיר שכתבה לי חוה אלברשטיין, היה רחוק מאוד מהסגנון שלי, אבל ניסיתי והופתעתי מההצלחה שלו".
את עדיין מתרגשת על הבמה?
"ביום שאאבד את הריגוש, אני פורשת. אולי לא תאמין, אבל עדיין יש הופעות שמרוב התרגשות אני לא ישנה לפניהן בלילה".