"וַאֲנִי אַקְשֶׁה אֶת לֵב פַּרְעֹה" (פסוק ג) - יש בכך תשובה לטענתו של משה בסוף הפרק הקודם: "הֵן אֲנִי עֲרַל שְׂפָתַיִם וְאֵיךְ יִשְׁמַע אֵלַי פַּרְעֹה" - לא בגלל שאתה ערל שפתיים פרעה לא שמע אליך, אלא בגלל שה' הקשה את ליבו.
לגבי הסתירה בין הכבדת ליבו לבין עיקרון הבחירה החופשית ר' רמב"ם הלכות תשובה ו ג.
בהמשך מופיע הביטוי "כָּבֵד לֵב פַּרְעֹה" (פסוק יד) - ישנה סברה שהביטוי מגיע מתפיסה התרבותית-דתית במצרים העתיקה לגבי הנשמה וטקס שקילת הלב. לאחר המוות האלים שוקלים את הלב אל מול "נוצתה של מעת'" ואם הוא כבד יותר, כתוצאה מתכונות רעות וחטאים, הוא נאכל על ידי שד. אם כן הפסוק מדבר עם פרעה בשפתו: ה' גרם לליבו להיות כבד, להיות מלא בתכונות רעות.
אוחזר מתוך "https://he.wikisource.org/w/index.php?title=ביאור:שמות_ז&oldid=800481"
דף זה נערך לאחרונה ב־16:13, 13 בנובמבר 2017.