מדבר נמיב הוא מדבר באפריקה הדרומית, המשתרע לאורך רצועת החוף במערב נמיביה ובדרום מערב אנגולה, בין האוקיינוס האטלנטי למתלול נמיב. מקור השם "נמיב" בא משפת הנאמה ופירושו "מקום נרחב". בשנת 2013 הוכרז שטח של 30,777 קמ"ר מהמדבר כאתר מורשת עולמית בשם "ים החול נמיב".
המדבר מתפרש על פני שטח של 80,900 קמ"ר ונמתח לאורך 1,600 קילומטרים במקביל לחופה של נמיביה עם האוקיינוס האטלנטי. רוחבו של המדבר נע בין 50 ל-160 קילומטרים. חלקו הצפוני של מדבר נמיב, החל מגבול המדינות נמיביה ואנגולה ועד למרחק של 450 קילומטרים בכיוון צפון ממנו, נקרא בשם מדבר מוסאמנדס (Moçâmedes). ממזרח למדבר נמיב, ובעיקר בקרבה לחלקו הדרומי, שוכן מדבר קלהארי.
בין 55 ל-80 מיליון שנים של מזג אוויר צחיח וצחיח למחצה הפכו אותו למדבר העתיק ביותר בעולם. ממוצע המשקעים השנתי במדבר עומד על 5 מילימטרים במערב ועד 85 מילימטרים בגבולותיו המזרחיים של המדבר.
גאולוגיית המדבר מורכבת מימות חול בסמוך לרצועת החוף, וממישורי חצץ והרים מרוחקים ופזורים בעומק היבשה. דיונות החול במדבר נמיב אשר מספר מהן משתרעות אף עד לאורך של 32 קילומטרים הן השניות בגודלן בעולם, לאחר דיונות החול שבמדבר בדאין חרן שבסין. מספר נחלים עוברים במדבר נמיב, אך כל אלו שמדרום לנהר קונני (Cunene) שמהווה את חלקו המערבי של גבול אנגולה-נמיביה ועד לנהר אורנג' המהווה את הגבול בין נמיביה לדרום אפריקה, הם כולם נחלי אכזב ומים זורמים בהם רק לאחר סופות הגשם של הקיץ.
רובו של מדבר נמיב מוגדר כפארק לאומי, פארק נמיב-נאוקלופט. הפארק משתרע על פני שטח של 49,768 קמ"ר משטחי מדבר נמיב ומסיב הרי נאוקלופט (Naukluft) באזור מרכז נמיביה, ובכך הוא נחשב לשמורת הטבע למערכת האקולוגית, במקום גידולה הטבעי, הגדולה ביותר באפריקה והרביעית בגודלה בעולם. חלקו המפורסם ביותר של הפארק הוא מדבר המלח והחרסית סוסוסבלאי (Sossusvlei), שהוא גם אחת מאטרקציות התיירות המובילות בנמיביה.
מרבית הפאונה במדבר נמיב היא ממערכת פרוקי הרגליים כמו עקרבים או נמלת המרוץ וממספר מיני חיות קטנות המסוגלות לשרוד באמצעות כמויות מים מועטות ביניהם בולטים זיקית נאמאקה המותאמת לחיים במדבר שלא כדרך זיקיות, ונחש עכן הנע עם גופו כלפי מעלה כך שלא ייגע בחול הלוהט בשל החום הקיצוני ששולט שם, וכמוהו עושה גם לטאה שטוחת-אף שמרימה שתי רגליים בכל פעם שהיא הולכת ומחליפה אותם לסירוגין. יצור נוסף ייחודי הוא החפרפז שהוא חפרפרת חול האנדמית למדבר ונעה בתוך החול כך שהיא נראית כמו נחש. בצפון האזור ניתן למצוא גם בעלי חיים גדולים יותר. בין בעלי החיים במדבר ניתן למצוא מספר זנים לא רגילים של בעלי חיים, וביניהם: קטת נמקוואה, אנטילופות מהמין דלגן ומהמין ראם הצבי, בבון, סוריקטה, זברת הרים ותן שחור. בחלקים מסוימים של המדבר ניתן למצוא פילים מדבריים ואריות נמיב ובאזור החוף ישנם דובי ים מהמין דוב ים איוני וטורף הגורים שלהם צבוע חום.
למספר מיני חיפושיות אנדמיים במדבר נמיב, כגון חיפושית מדבר נמיב, ישנן תבניות מיוחדות על כנפי החפיה ובהן גבשושיות הידרופוביות ושקעים הידרופיליים אשר מנקזים את טיפות הטל המתעבות מהלחות שבערפל הבוקר הישר לתוך פיהן. חיפושיות מהמין Lepidochora discoidalis טוות קורים לאיסוף טיפות טל. בין הצמחים הייחודיים למדבר נמיב, ניתן למצוא את הצמח האנדמי למדבר זה, הולויטשיה. בעוד שבמרבית שטחי המדבר אין צמחייה, בגבולו המזרחי של המדבר ניתן למצוא דשא, שיחים וצמחים בעלי מחזור חיים קצר, ובאזור החוף ישנם צמחים סוקולנטים וחזזיות.
על אף שהמדבר כמעט אינו מיושב והתנועה בו קשה מאד, ישנן התיישבויות קבע דוגמת ססריאם (Sesriem), הסמוכה לסוסוסבלאי והידועה כשער הכניסה לפארק הלאומי, שם ישנן דיונות חול הנישאות לגובה 300 מטרים. בגבולות המדבר, על חוף האוקיינוס האטלנטי, ישנם מספר יישובים, בהם העיירה מפרץ וולביס (Walvis Bay) הקרויה על שם המפרץ בו היא שוכנת, העיר סווקופמונד השוכנת מצפון לשפך נהר הסווקופ (Swakop) ועיירת הנמל לידריץ בדרום רצועת החוף של נמיביה. כמו כן, העיר נמיבי (Namibe) בדרום-מערב אנגולה, שוכנת בסמוך לקצה מדבר נמיב. מספר שבטים של ילידים חיים במדבר נמיב, ובהם שבט ההימבה (Himba) ושבטי הנאמה (Nama) וההררו (Herero). במהלך רצח העם של ההררו והנאמה, בתחילת המאה ה-20, השלטון הקולוניאלי הגרמני השמיד כ-80% מאוכלוסיית ההררו ולפחות מחצית מאוכלוסיית הנאמה.
רסס המים הנישא באוויר מן הים והאוויר היבש של המדבר יוצרים ערפל כבד וזרמים חזקים בקרבת החוף אשר גורמים למלחים רבים לאבד את דרכם. החוף הצפוני של המדבר זרוע בשברי ספינות גם בעומק 50 מטרים לתוך המדבר. הדבר נובע מתופעה של התקדמות המדבר מערבה אל תוך הים.
מדבר נמיב הוא אזור חשוב לכריית טונגסטן, מלח ויהלומים.
בתחילת המאה ה-20 בדרום המדבר נבנתה טירת דוויסיב.
^ 1 2 3 Goudie, Andrew (2010). "Chapter 17: Namib Sand Sea: Large Dunes in an Ancient Desert". in Migoń, Piotr. Geomorphological Landscapes of the World. New York, NY: Springer. עמ' 163–169.
^ 1 2 Spriggs, Amy. "Namib desert (AT1315)". Wild World. World Wildlife Fund. בדיקה אחרונה ב-11 בדצמבר 2011.
אוחזר מתוך "https://he.wikipedia.org/w/index.php?title=מדבר_נמיב&oldid=28354716"
דף זה נערך לאחרונה ב־19:05, 7 ביוני 2020.