בית המשפט העליון דחה לאחרונה ערעור של תושב ראשון לציון וקבע כי מבנה שנבנה בניגוד לחוק ייהרס: לאחר שהוצא צו הריסה מנהלי למבנה ברחוב נחמה בעיר הגיש התושב ערר על ההחלטה לבית המשפט המחוזי מרכז וביקש לעכב את ביצוע הצו. לאחר שהערר נדחה התושב לא אמר נואש והגיש ערר לבית המשפט העליון.
לטענת המערער, הבנייה במבנה נעשתה לאחר התייעצות עם בעל מקצוע, על מנת לחזק ולתחזק את המבנה הקיים ותו לא. מהרגע שהתגלה לו כי נדרש היתר בניה עבור ביצוע חלק מהעבודות שנעשו הוא פתח בהליך הכשרת חריגות הבניה, וזאת רק כאשר התוודע לצו ההריסה שנתלה ברחוב מגוריו. לשיטתו, ההיתכנות לקבלת ההיתר הינה גבוהה וקבלת ההיתר מצויה בהישג יד, כפי שעולה מהמסמכים שהגיש לבית המשפט. העירייה התנגדה לעיכוב צו הביצוע וציינה כי הואיל והבנייה במבנה נמשכה לאחר שהומצא הצו למערער, הוא אינו עומד בתנאים לקבלת עיכוב ביצוע הצו. כמו כן, המסמכים שהציג המערער אינם מעידים על היתכנות גבוהה לקבלת היתר, וסיכויי הערעור שלו נמוכים. העירייה עמדה על כך כי עקרונית יש לקיים צווי הריסה מנהליים במועדם, לאור תכליתם, ואין במקרה זה כדי לחרוג מהכלל.
השופט דוד מינץ, דחה את הערעור ונימק בפסק הדין: "לאחר שעיינתי בערעור ובנספחיו, ושמעתי את טיעוני הצדדים, הגעתי למסקנה כי יש לדחות את הערעור. עניינו של המערער נדון זה מכבר לפני שתי ערכאות שיפוטיות אשר בחנו את טענותיו, ואינני מוצא פגם בהחלטותיהן וטעם להתערבות. אין די בטענות בעלמא בדבר קיומו של הליך תכנוני כלשהו מעיון במסמכים אשר צורפו לבקשה, אשר כללו בקשה לקבלת תיק מידע מהוועדה המקומית לתכנון ובניה והודעת דוא"ל המאשרת כי בקשה זו הינה תקינה, לא עולה כי ההיתר אכן נמצא בהישג ידו של המערער בעת הזו. משמצא בית המשפט לעניינים מקומיים כי המערער המשיך לבצע את העבודות במבנה גם לאחר שהומצא לו צו ההריסה, ולא עלה בידיו להראות כי יש מקום להתערב בממצאים עובדתיים אלו, אין כל מקום לעכב את ביצוע הצו".