מושיטים יד על פני התהום (9) מאת עקיבא אלדר - שירות החדשות "קומון גראונד-מזרח תיכון"
מאת עקיבא אלדר29 מאי 2007הדפסהשלח/יסלמה היקר כשקראתי את נתוני "מדד השלום" האחרון של מרכז תמי שטינמץ למחקרי שלום, שהתפרסם ב"הארץ" בראשית אפריל, חשבתי על הסבב הקודם בחילופי המכתבים שלנו. שמתי למצוא בסקר החשוב אישור לדברי העידוד שהצעתי לך בעקבות מכתבך הקודם שהיה רווי בפסימיות, על גבול הייאוש. הסקר, שנערך למחרת הפסגה הערבית בריאד, מגלה כי בקרב הישראלים ששמעו על היוזמה הערבית יש רוב ברור (52.5%) לתומכים בפתיחת משא ומתן על בסיס תוכנית השלום הערבית, מול -41% מתנגדים. כפי שאתה יודע, התוכנית הערבית מבוססת על נסיגה ישראלית מהשטחים שנכבשו ביוני 1967, כולל מזרח ירושלים ורמת הגולן. כשאתה קורא את הנתונים האלה, סלמה היקר, כדאי שתזכור כי רוב הישראלים נולדו למציאות של הכיבוש או באו לתוכה. במשך 40 שנה לימדו אותם שירושלים היא עיר מאוחדת שלא תחולק מעולם. יש אפילו חוק יסוד שמחייב רוב של 61 חברי כנסת, כדי להעביר לגורם זר אפילו שכונה פלסטינית אחת במזרח העיר. מבחינתם, אין הבדל בין מעלה אדומים ואריאל השוכנות מעבר לקו הירוק ( גבול 67') לבין מבשרת ציון וכפר סבא. התפיסה של ארץ ישראל השלמה רווחה בקרב ציבור נרחב במשך שנים רבות והופיעה כאידיאולוגיה רשמית כמעט של רוב המפלגות עד שנות השבעים.
בסקר שנערך בפברואר 1968, נמצא כי 91% מהיהודים בישראל חשבו שאין להחזיר שטח כלשהו, או שיש להחזיר רק חלק קטן מהגדה המערבית, כ- 85% חשבו כך על רצועת עזה, כ-93% חשבו כך על רמת הגולן וכ-57% חשבו כך על סיני. רוב המתנגדים לויתורים טריטוריאליים בגדה המערבית דבקו בעמדה זו על בסיס האמונה בדבר הזכות הבלבדית של היהודים על הארץ. ההצדקות הנוספות שהועלו היו "מניעת הקמתה של מדינה פלשתינית" ו"שמירה על עומק אסטרטגי עבור מבצעים צבאיים". מיעוט טען שיש להחזיק בשטחים כדי לנצלם כקלף מיקוח במשא ומתן בעתיד.
פורסם במקור בשירות החדשות של "קומון גראונד" (CGNews) ב- 28 במאי 2007, www.commongroundnews.org. הפרסום אושר על-ידי בעלי הזכויות.
"יש לכם אישור [לפרסם את מאמרי]. נהנה כתמיד משירות החדשות." - ג'ון אספוסיטו, מרצה ומנהל מייסד של "המרכז על-שם הנסיך אל-ואליד בן-טלאל להבנה מוסלמית-נוצרית" באוניברסיטת ג'ורג'טאון. It takes 200+ hours a week to produce CGNews. We rely on readers like you to make it happen. If you find our stories informative or inspiring, help us share these underreported perspectives with audiences around the world.