ויהי - ו' בטעמא (גרשיים) בסיפרא: ראה ש"א ד , יח.
ויהי בבא - [ל'].
ועמלק פשטו אל נגב וגו' - כלומר: קודם שבא דוד ואנשיו צקלג , ועמלקי כבר פשטו אל נגב ואל צקלג.
ועמלקי פשטו - בבואם ביום השלישי שנסעו משם ללכת עם אכיש , מצאו שעמלקי פשטו אל צקלג , כי חפשו הדבר עד שמצאו כי מצקלג היו יוצאים להם השוללים; אע"פ שדוד לא היה מחיה איש ואשה שיגיד , הם חפשו הדבר עם השכנים עד שמצאו. ומסבות הבורא יתברך ומשמירתו את אוהביו היה שלא המיתו איש ואשה , שהרי דוד הרג כמה מהם. אל נגב - כתרגומו: "אל דרום"; והוא חסר הנסמך: 'אל נגב כרתי' ו'אל נגב כלב' הנזכרים למטה (להלן , יד). או הוא שם עיר נקרא 'נגב' , וכן "ולאשר ברמות נגב" (להלן , כז) , ואפשר כי היא היא; והראשון - נכון. ויכו את צקלג - אינו אומר שהרגו אנשי צקלג , שהרי אומר "לא המיתו איש" (להלן , ב) , אלא פירוש ויכו: הרסו העיר ושרפוה באש. ואמר ויכו על שריפת הבניין על דרך הרחבת הלשון , כמו שאמר על הבניין "וירפא את מזבח יי'" (מ"א יח , ל); "ויואב יחיה את שאר העיר" (דה"א יא , ח).
והעמלקי פשטו אל הנגב - פירוש: אל נגב יהודה , כדכתיב "על נגב יהודה" (ש"א כז , י).