ההקלטה הראשונה שעדיין קיימת, הוקלטה על ידי קלרנס אשלי וגוון פורסטר בשנת 1934, אולם לעיתים ההקלטה "The Risin' Sun" של טקסס אלכסנדר משנת 1928 מוזכרת כהקלטה הראשונה לשיר. הגרסה המסחרית הראשונה לשיר הוקלטה ב-3 בנובמבר 1938, על ידי רוי אקאף. לאחר פרסומו בשנות השישים הפך השיר לסטנדרט, ובוצע על ידי להקות ואמנים רבים. רוב המבצעים היו להקות מועדונים, אך גם אמנים מפורסמים רבים ביצעו והקליטו גרסאות שונות. ביניהם: נינה סימון, בוב דילן, ג'ימי הנדריקס, מיוז, בון ג'ובי, טרייסי צ'פמן, ג'וני קאש, דוראן דוראן, הדלתות, האיגלס, וייקליף ז'אן, בי בי קינג, לד זפלין, הרולינג סטונז, יו 2 וגרין דיי, הווייט סטרייפס ועוד עשרות אומנים בתחומי הרוק, הבלוז, הג'אז, הפופ, הדיסקו, הפאנק (Funk) והפולק.
המקור לגרסה הפופולרית ביותר של השיר, זו שהפכה אותו ללהיט בינלאומי, והוקלטה ב-1964, הוא כנראה העיבוד שעשה זמר הפולק האמריקאי, דייב ון רונק, ואשר השפיע על בוב דילן שהקליט גרסה בעיבוד דומה. The Animals הושפעו מהעיבוד של דילן, אך עם זאת, שינו את המילים ועשו לשיר עיבוד מהפכני, שבו קיבל אורגן ה-VOX (אנ') תפקיד מרכזי בליווי, בכך שהוא מספק גם את הקצב. הקרדיט לשינוי ניתן אמנם לקלידן הלהקה, אלן פרייס, אך ככל הנראה העיבוד כולו נעשה בידי כל חברי הלהקה. יחוד נוסף בגרסת "החיות" היה קולו המחוספס ורב העוצמה של סולן הלהקה, אריק ברדון. לאחר שכבשו עם השיר בגרסתו הארוכה את ראשות המצעד הבריטי, הצליחו "The Animals", יחד עם "בית השמש העולה", להפוך ללהקה הבריטית השנייה (אחרי הביטלס) אשר הגיעה לראש מצעד המכירות האמריקאי, ובכך ביססה את "הפלישה הבריטית".
ייתכן גם כי בית השמש העולה הוא מטפורי, ומדובר בכינוי שניתן למכלאה של עבדים שחורים. מכלאות כאלה שימשו מוטיבים לשירי בלוז רבים בתחילת המאה ה-20. דייב ואן רונק, זמר פולק מברוקלין כתב באוטוביוגרפיה שלו, כי ראה תמונות של כלא נשים בניו אורלינס, ובחזיתו התנוססה תמונה של שמש עולה. בהסתמך על כך העלה סברה כי השיר הוא אודות בית סוהר בשם זה.
אוחזר מתוך "https://he.wikipedia.org/w/index.php?title=The_House_of_the_Rising_Sun&oldid=28481467"
דף זה נערך לאחרונה ב־05:08, 22 ביוני 2020.