לפני המון שנים החליטו הבריטים להרחיק את הפושעים מקרבם. הם חיפשו מקום מרוחק ככל הניתן, ובתחילה שילחו את הפושעים לאמריקה. עם התנתקותה של אמריקה מהממלכה הבריטית, הוחלט לשלוח את העבריינים הסוררים רחוק יותר – לאוסטרליה. במשך שנים גורשו לשם העבריינים הבריטים בניסיון להפוך את אנגליה למקום נקי מפשע. אבל נחשו מה קרה? היום רמת הפשע בבריטניה שוב גבוהה, לונדון נחשבת ל"בירת הפשע של אירופה", ואילו באוסטרליה רמת הפשיעה היא בין הנמוכות בעולם. מה קורה כאן?
ובכן, ישנו הבדל מהותי בין חברה משקמת לחברה מענישה, ואצלנו נראה כי אנו בדרך להיות חברה מענישה פעמיים. המקרה בו מדובר הוא אישי ציבור מורשעים. ובכן, כידוע לכל בר דעת, נציגי הציבור שלנו נגועים במין מחלה. מדי פעם הם טומנים ידם בקופה הלא נכונה, וחלקם מפרים את החוק. ככל אזרח במדינת ישראל הם עומדים לדין עקב עבירות אלו, ואנו הטלנו על בית המשפט לחרוץ את דינם: הרשעה או זיכוי. לאחר ההרשעה דנים בשאלה אם העבירה טומנת בחובה קלון.
הקלון, מקורו בתנ"ך. עוטה אות הקלון הראשון היה קין, שרצח את אחיו הבל. זאת במטרה לסמנו בצורה ברורה לכל כי ברוצח אחיו מדובר. ומה היום? ובכן, אנו כחברה מוקיעים מתוכנו את העבריינים, שולחים אותם למשפט ודנים אותם. חלקם מורשעים ומתוך אלו יש הנשלחים לתקופת מאסר, אם העבירה נגועה בקלון. אסיר לאחר ריצוי עונשו חייב להמתין שבע שנים נוספות על מנת שיוכל להתמודד שוב על משרה ציבורית. לא קיימת התניה כזו בנוגע לשום משרה אחרת.
מלבד העובדה שיש בכך משום הגבלה של חופש העיסוק, הרי שאותו אדם הרוצה לשוב לתחום – נדרש להיבחר מחדש. אז קמו המקטרגים, ואמרו: לא! למה שניתן לציבור את זכות הבחירה? יש חכמים או במקרה דנן חכמות ממנו, כמו חברת הכנסת ציפי חוטובלי (ליכוד) שמנסה לעשות מעשה ולהחליט עבור כולנו מי יוכל להתמודד לכנסת. לדבריה, "כשאנחנו בוחרים מישהו לכנסת, ואר כך מגלים שהוא מושחת, זה מעצבן. אם נבחר מישהו לכנסת בידיעה שהוא מושחת, זו טפשות. אף חברה עסקית לא הייתה שמה את אולמרט או דרעי כאחראים על הכספים. קשה לי להאמין שמישהו מכם היה רוצה שאחד מהם יהיה הבנקאי שלכם. אז למה זה הגיוני שהם ייכנסו לפוליטיקה חזרה?". היא אף פנתה לוועדת הבחירות המרכזית בבקשה להטיל קלון על אולמרט, כדי שזה לא יוכל להתמודד בבחירות הקרובות.
בית המשפט מצא אותו אשם ללא קלון – אז תחליטו או שבית המשפט קובע או שציפי חוטבלי קובעת — למרות "אהבתי" לבית המשפט אני קצת פחות סומך על חוטובלי!
לדידה, הציבור אינו יודע מה טוב לו, "אני, המחוקק, אחליט עבורו. אני אקבע למי יותר ולמי לא להתמודד בבחירות לכנסת, וזאת בחקיקה". ואני אומר – עד כאן!
יש גבול למה שאנו הבוחרים אמורים לקבל מ"נציגותינו ונציגינו". מדוע שלא ייתנו לנו אפשרות לעשות את הבחירות שלנו? לדידי, עברו שבע שנות ה"צינון" – יתכבדו ויבואו אותם נציגי ציבור שהורשעו בדין על עבירות עם קלון, ויעמידו את עצמם לבחירה. אם יחליט הציבור כי הוא מוכן לתת בהם אמון, אדרבא. אולם, יש סיכוי גדול שיבחרו לא להאמין להם ועוד, וישלחו אותם לביתם בבושת פנים.
אך הציבור הוא זה שאמור להחליט, ולא לכמה נציגים נגועים בשיקולים ואינטרסים מפלגתיים – צבועים בטהרנות והתחסדות של אמות מידה ומוסר.
אם נאפשר לנציגים שלנו לחוקק חוקים מסוג זה, אנו בעצם הופכים להיות בריטניה: נגלה את בנינו העבריינים אל מחוץ לשירות הציבורי, עד שנתעורר יום אחד ונגלה כי לא הכרתנו את הנגע, והוא פשה בכול, בעוד אותם נציגי ציבור שנכשלו משרתים כעת אדונים אחרים בנאמנות. הבה נזכור כי הריבון הוא הציבור וזכותו להחליט מי יהיו נציגיו, גם אם באופן פרדוכסלי אין הם נושאים חן בעיני חלק מנבחריוו כעת.
הנה קטע מתוכנית פוליטיקה בה דנו בעניין….
אם אהבתן/ם אנא הפיצו!
שנית אשמח אם תעשו לייק לדף הפייסבוק של הבלוג!
דרג:לשתףעודTweetדואר אלקטרונישיתוף ב-Tumblrהדפסה	By hani24, on אוקטובר 13, 2012 at 11:50 am, under פוליטיקה וממשל. תגיות: אולמרט, בחירות, בחירות 2013, בית המשפט, דרעי, הני זובידה, חוטובלי, כנסת, פוליטיקה, קלון.	10 תגובות	Post a comment or leave a trackback: Trackback URL.
Permalink | הגב	במדינה שוחרת זכויות אדם ואזרח, ייתכן שהיה מקום לדון לחומרה את דרעי, אבל בישראל יש אנשים פי כמה יותר גרועים מדרעי שכיהנו בכנסת לאורך שנים. אהוד יתום למשל שרצח אדם כפות, וניסה להעליל ולהפליל את איציק מורדכי, וקיבל מאוחר יותר חנינה בעסיקה מושחתת.
כל הנציגים של ציבור המתנחלים כמו גב' חוטובלי ואחרים שנותנים חסות ועזרה לבזיזת אדמות ומירור חייהם של הערבים. כל המלחמות המיותרות שניהלו פה, כל המשפטים המטויחים לאנשים שגרמו למותם של ערבים, והסתיימו בשנות שירות.
אני מעדיף אלף אריה דרעי על אהוד יתום או חגי סגל אחד.
Permalink | הגב	שחר יקירי אתה עוסק בגופו של אדם ואני עוסק בשאלה העקרונית אפשר להגיד ראותם הדברים על ביבי שפשוט מתעלל במעמד הביניים והמעמד החלש ועוד. אולם החשיבות כאן היא הנושא העקרוני ולא לגופו של אדם.
בית המשפט כבר קבע שהתפטרותו מהממשלה היתה סוג של עונש, לכן הוא חושב שאם הוא יהיה באמצע מסע בחירות, הפרקליטות תשקול שוב את הגשת הערעור.
Permalink | הגב	הי איתמר, אני לא חושב שאולמרט הוא העניין זהו גופו של אדם ולא גופו של עניין. אני חושב שהכי קריטי כאן הוא העיקרון ומה שחוטובלבלי ושטרסנוט עושים זוהי הטעייה ובריונות החוק….
Permalink | הגב	חוטובלי מנסה לעשות מה שכל פוליטקאי עושה: מחפשת להיות פופלרית. זו העבודה והאינטרס של חברי הכנסת. אני לא רואה פה הטעיה. במה הצעת החוק שלה שונה עקרונית מלמנוע מאדם עם קלון לרוץ?
Permalink | הגב	אכן היא עושה זאת והתפקיד שלי הוא להוקיע זאת ולחשוף זאת לציבור שלא יחשבו שיש כאן איזשהו אלטרואיזם.
לגבי שאלת השוני ההבדל הוא הרצון להוציא את כולם למשך כל ימי חייהם לעומת החוק שמדבר על ריצוי העונש ועוד 7 שנים לקלון. ובעצם כך ההתנהגות הפטרונית של חוטובלי שחושבת שהיא אמורה להכתיב לנו במי אנו בוחרים ולמה…עוד מעט יגידו לנו מה לאכול ודי….