הרוזן לאו פון קפריבי דה קפררה דה מונטקוצ'ולי (בגרמנית: Georg Leo Graf von Caprivi de Caprera de Montecuccoli;‏ 24 בפברואר 1831 - 6 בפברואר 1899) היה איש צבא בדרגת תת אדמירל ומדינאי גרמני שהיה יורשו של אוטו פון ביסמרק בתפקיד קנצלר גרמניה, תפקיד בו שימש בין השנים 1890 ל-1894.
לאו נולד בשרלוטנבורג (כיום מחוז בברלין), ליוליוס פון קפריבי (1797-1865), משפטן שאף שימש כשופט בבית המשפט העליון וחבר בבית הלורדים של פרוסיה. מקור משפחתו של אביו באיטליה ובסלובניה, שם משפחתם המקורי היה קופריבה אשר הגיע ממחוז קופריבניק בדרום סלובניה.
קפריבי נכנס לשירות הצבאי בשנת 1849, ונלחם במלחמת שלזוויג השנייה בשנת 1864. במלחמת אוסטריה–פרוסיה בשנת 1866 שירת בדרגת מיור בצוותו של פרידריך קרל, נסיך פרוסיה, ובמלחמת צרפת–פרוסיה בשנים 1870–1871 כראש מטה הקורפוס ה-10. לאחר המלחמה שירת קפריבי במשרד המלחמה הפרוסי, ובשנת 1882 מונה למפקד הדיוויזיה ה-30. בשנת 1883 מונה קפריבי לשר הצי, ולמרות התנגדויות מצד מפקדי הצי הצליח קפריבי לשפר מאוד את מבנה הצי. בשנת 1888 נקלע קפריבי לעימות עם וילהלם השני, קיסר גרמניה על מבנה הצי, ובעקבות כך התפטר מתפקידו. קפריבי מונה למפקד הקורפוס ה-10, ופיקד עליו עד לפברואר 1890.
הממשל של קפריבי התאפיין במה שידוע להיסטוריונים כ"קורס החדש" במדיניות חוץ ופנים כאחד, עם מהלכים לקראת פיוס של הסוציאל-דמוקרטים בחזית המקומית, ובהתקדמות כלפי מדיניות החוץ הפרו הבריטית אשר באה לידי ביטוי בהסכם האנגלו הגרמני של יולי 1890 שבו הבריטים ויתרו על האי הלגולנד לגרמניה תמורת שליטה של ​האי​ זנזיבר. כמו כן, באותה תקופה נוספה לדרום-מערב אפריקה הגרמנית (נמיביה של ימינו), רצועת קפריבי, בליטה כלפי מזרח בין בוצואנה, אנגולה וזמביה של ימינו.
אוחזר מתוך "https://he.wikipedia.org/w/index.php?title=לאו_פון_קפריבי&oldid=27489741"