להלן החלטה בבקשות לגילוי מסמכים, צו לשאלון והפקדת ערובה.
1.לעניין מועד הגשת הבקשה, כיוון שהוגשה תביעה שכנגד מתוקנת ובהחלטה מיום 4.6.15 ניתנה החלטה חדשה בנושא גילוי מסמכים, שלמעשה מאריכה את המועדים שנקבעו בעניין זה בהחלטות קודמות, אין לדחות את הבקשה רק משום העיתוי שבו הוגשה.
2.לגופה של בקשה – המסמכים המבוקשים הם כתבי טענות בהליכים שהמשיב ניהל או מנהל כנגד צדדים שלישיים וכן פירוט הליכי הוצל"פ בהם המשיב הוא חייב.
מעיון בכתבי הטענות עולה כי המחלוקת המרכזית בין הצדדים היא בשאלת קיומם של יחסי עובד – מעביד. כן קיימת מחלוקת לגבי נסיבות סיום ההתקשרות בין הצדדים. התביעה שכנגד עניינה באבדן הכנסות המיוחס למשיב, החזר הלוואות וציוד שנלקח על ידי המשיב ורכיב של עגמת נפש.
3.על פני הדברים, המסמכים המבוקשים אינם רלוונטיים למחלוקות נשוא הליך זה. יש להם קשר לטענת המבקשת כי מצבו הכלכלי של המשיב היה הרקע לבקשתו להתקשר עם המבקשת באופן שבה הצדדים התקשרו. עם זאת, במסגרת בקשה לגילוי מסמכים יש לשקול גם שיקולים של מידתיות, היינו מה היחס בין מספר המסמכים שגילויים התבקש ובין המחלוקות העיקריות בהליך. במקרה זה, התבקש מספר רב מאד של מסמכים, הנוגעים לעניין המהווה רקע ואינו עומד בלב המחלוקת בין הצדדים.
4.בנסיבות שתוארו לעיל ובשים לב לשיקולים שפורטו, הבקשה מתקבלת באופן חלקי, היינו כי המשיב יגלה תוך 30 ימים את פירוט תיקי ההוצל"פ, כמפורט בסעיף 4 למכתב הדרישה שצורף לבקשה.
5.דרך המלך בבית הדין לעבודה היא כי העדים ובכללם בעלי הדין נחקרים על תצהיריהם ואינם משיבים לשאלון (ר' גם נוסח תקנה 46(ב) לתקנות בית הדין לעבודה (סדרי דין), תשנ"ב - 1991). מעיון בשאלות שמבוקש להציג למשיב נראה כי מדובר בשאלות שיכולות להיות מוצגות גם במסגרת חקירה נגדית ולא ברור כלל מהו היתרון הדיוני שינתן למשיב אם ישיב לשאלות אלה בפני בית הדין, במסגרת חקירה נגדית.
על כן הבקשה בחלק זה נדחית.