מי שכבר ספד לעיתון 'מעריב' והיה בטוח כי הוא סיים את חייו וכעת נותר לקבוע רק את תאריך הפטירה, הפתע בוודאי בסוף השבוע שעבר. לעזרת העיתון, כך התברר, בא מושיע חדש, איש העסקים נוחי דנקנר. קבוצת דיסקונט השקעות שבשליטת דנקנר חתמה כבר השבוע עם בעלי השליטה הנוכחיים עופר נמרודי וזקי רכיב, על מזכר הבנות לרכישת השליטה במעריב. זאת תמורת הזרמתם של 120 מיליון שקלים לעיתון ותשלום של 20 מיליון עבור חלק ממניותיו של איש העסקים זקי רכיב בעיתון. בסיום המהלך צפוי דנקנר להחזיק ב- 59 אחוז ממניות העיתון ולהפוך לבעל השליטה בו. רכישת השליטה בעיתון חשוב ומשפיע כמו מעריב על ידי איש העסקים אשר נחשב לחזק במשק הישראלי, מעוררת שאלות באשר להשפעתו של מהלך כזה על שוק התקשורת בישראל.
אורן טוקטלי, מחבר הספר 'מדיניות תקשורת בישראל' ומומחה לעולם התקשורת הישראלי, מציין כי מהלך מסוג זה אכן מחזק את החששות אשר קיימים באשר לטיב הקשר בין עולם הכלכלה הישראלי לבין עולם התקשורת. "מקובל לדבר לא פעם על הביטוי 'הון-שלטון', אולם למעשה מדובר במשולש של הון-פוליטיקה-תקשורת, אשר החיבור ביניהם יוצר חשש מובן מאליו לעתידם של חופש הביטוי וחופשיות השיח התקשורתי. כל שליטה של איש עסקים פעיל ומשפיע על כלי תקשורת מעלה את החשש מפני חסימתן של דעות וחסימתו של חופש הביטוי באותו כלי תקשורת".
מנגד מזכיר טוקטלי, כי האלטרנטיבה להשתלטות של דנקנר על מעריב היתה עלולה להיות סגירתו של העיתון, דבר שבהחלט עמד על הפרק ונחשב לאופציה ממשית במצב אליו נקלע מעריב בשנים האחרונות. "השאלה שכרגע עומדת על הפרק איננה תאורטית. צריך לחשוב מה היתה האלטרנטיבה למצב שנוצר. האם סגירה של כלי תקשורת ותיק ומשפיע כמו העיתון מעריב היתה משפרת את חופש הדעות? ודאי שלא. כל סגירה של כלי תקשורת מקטינה את הגיוון התקשורתי ומצמצמת את הפלורליזם התקשורתי. במצב דברים זה יתכן בהחלט שרכישת מעריב בידי דנקנר היא דבר נכון, למרות כל הבעיות שיש בכך".
טוקטלי מציין כי ניתן להתגבר בדרכים מסוימות על הקושי שנוצר, תוך הבנה שאיננו חיים בעולם מושלם. "יתכן בהחלט שהפתרון נעוץ בשקיפות. בהצהרה מפורשת של דנקנר ושל כל בעל שליטה בכלי תקשורת על האינטרסים הכלכליים שלו, וכך אני צרכן התקשורת אדע לא לחפש ביקורת על 'שופרסל' בעיתון מעריב. שילוב בין גילוי נאות שכזה, גיוון של כלי תקשורת וחינוך לצריכת תקשורת ביקורתית עשוי להביא לתוצאה סבירה, גם אם לא מושלמת".
הכל תלוי במזל, גם תזמון של כתבה. כך קרה לכתבה על תעסוקת חרדים שפרסמנו לאחרונה בעיתון. אם מותר לחשוף מעל דפי העיתון מעט מהמתרחש מאחורי הקלעים, אספר לכם כי במערכת טענו שהכתבה אמנם טובה, אולם חסרים בה נתונים. האם באמת מתרחשת אל מול עינינו מהפכה? עד כמה קיימת עלייה במספר הסטודנטים החרדים שלומדים מקצועות אקדמיים, ומה באשר להשתלבותם של החרדים בשוק העבודה? כאשר ניסיתי למלא את מצוותה של המערכת ולנסות להביא לכם נתונים בדוקים ומוסמכים, גיליתי שפשוט אין בנמצא נתונים שכאלו. כל המספרים שהצלחתי לאסוף היו בלתי רלוונטיים, משום שהתייחסו לתקופות מוקדמות ולא שיקפו את הנעשה במגזר החרדי בעיצומם של הימים הללו.
מי שהרים את הכפפה בנושא זה, ופרסם (אמנם באיחור מה מבחינתנו) נתונים מעודכנים בנושא, הוא בנק ישראל, הנוהג מדי שנה לפרסם פרקים נבחרים מהדו"ח השנתי של מחלקת המחקר, טרם פרסומו של הדו"ח המלא. בפרק שפורסם בראשית השבוע קובעים חוקרי הבנק כי מספר הסטודנטים החרדים (גברים ונשים) הלומדים בתוכניות לימוד המופנות למגזר החרדי עלה מכאלפיים בשנת 2005 לכששת אלפים בשנת 2010. מספרם של הגברים החרדיים הרוכשים השכלה אקדמית צמח ממאות בודדות בשנת 2005 לכ-2,500 בשנת 2010. בבנק מעירים כי נוסף על אלה לומדים סטודנטים חרדים בתוכניות ובמוסדות לימוד כלליים, שם אין דרך לזהותם בסטטיסטיקות. ההערכה היא שהמספר הכולל של הסטודנטים החרדיים ב-2010 היה כששת אלפים, מתוכם כ-42 אחוזים גברים. בבנק ישראל מציינים כי מעל 90 אחוזים מהסטודנטים החרדיים לומדים מקצועות עם זיקה חזקה לשוק העבודה. עם זאת, הנתון המפתיע העולה מהסקר הוא העובדה שלמרות תהליך האקדמיזציה, לא נמדדו בסקרי כוח האדם, עד כה, שינויים משמעותיים בשיעורי התעסוקה של הגברים החרדים.
בבנק בדקו גם את שיעור הלומדים במקצועות השונים, והתוצאות לא מפתיעות אך בהחלט מעוררות מחשבה. המקצוע המוביל בקרב גברים חרדים היה משפטים (800), במקום השני עסקים ומדעי הניהול (524), במקום השלישי מדעי החברה (507) ורק במקום הרביעי מקצועות ההנדסה (123). בקרב נשים חרדיות המדרג אולי דומה, אולם הפערים המספריים מצומצמים הרבה יותר. במקום הראשון עסקים ומדעי הניהול (659), במקום השני מדעי החברה (531), במקום השלישי מקצועות עזר רפואיים (497) ובמקום הרביעי מקצועות ההנדסה (404).
למרות הנתונים הנמוכים של ההשתלבות בשוק התעסוקה, אשר לא עלו במהלך התקופה שבין 2005 ל-2010, בבנק מביעים אופטימיות לנוכח הזינוק במספר הסטודנטים החרדים, אשר מתמקדים במקצועות בעלי פוטנציאל גבוה להשתלבות בשוק העבודה. לדברי החוקרים, "המדיניות הממשלתית יכולה לסייע להתגבר על חסמים שונים המונעים מחרדים להשתלב בלימודים אקדמיים ומקצועיים. אם מגמה זו תתעצם, ייווצר בעתיד שינוי משמעותי בדפוסי התעסוקה של האוכלוסייה החרדית. שינוי זה יכול להשפיע רבות על מצב המשק הישראלי, ולמנוע ממנו להגיע למצב שבו שיעורי השתתפות נמוכים בכוח העבודה יכבידו על יכולתו לצמוח".
אם אתם בני 25-30 ויוצאים לדרככם הכלכלית, או שמא אתם בני 40 ונמצאים באמצע הדרך או אפילו בגיל 50, בישורת הכמעט אחרונה, יש לי חדשות טובות וחדשות רעות. החדשות הטובות: אפשר להיות מסודר פיננסית ליום הפרישה. החדשות הפחות פשוטות: צריך לעבוד קשה ולעבוד על תכנון פיננסי פנסיוני. לא מדובר במהלך חד פעמי. כל שנה-שנתיים צריך לעשות מחדש 'צ'ק-אפ פיננסי פנסיוני' ולבדוק לאן הגעתם ומה עוד צריך לעשות. קחו בחשבון שהמחקרים מצביעים על האתמול ואתם צריכים לדאוג למחר.
ניסיון החיים הארוך שלי בתחום הפנסיוני (25 שנה) בכובעים שונים שחבשתי, לימד אותי שמרבית עם ישראל אינו מסודר פנסיונית, לא דואג לעתידו וחי את הרגע מאירוע לאירוע. הורינו היו מייסדי המדינה וחשבו אחרת. אנחנו חשבנו שאנחנו מבינים הכל ומגיע לנו הכל. ואילו ילדינו חיים בעולם אחר, מתחילים להסתכל על התחלת החיים רק בגיל 35 ושוכחים שתוחלת העבודה מסתיימת לעיתים בגיל 50, ותוחלת החיים אצלם עשויה להגיע לגיל 90, זאת למרות שגיל הפרישה הרשמי הוא 67.
את הפנסיה צריך לתכנן כבר היום. אל תלכו ליועץ פנסיוני עצמאי תאורטיקן שרק עוסק בהיבטי מס, אל תלכו לייעוץ אצל היועץ של המעביד כי הוא מונחה של המעביד. פנו ליועץ עם ניסיון שמכיר את עולם התכנון הפנסיוני, התכנון הפיננסי ותכנון הפרישה מבפנים, מישהו שיעורר בכם אמון ומסתכל עליכם בגובה העיניים. לא תמיד מי שמבין בסעיפי החוקים הפנסיונים יודע להמירם לתוכנית ישימה לחיים. שימו לב לכך שבישראל החוקים בנושאים אלו משתנים כל שני וחמישי כך שהכל בר שינוי וצריכה להיות דינמיות בתוכנית. ולבסוף, קחו בחשבון שאין פתרון בי"ס, לא לחיים ולא לתכנון הפנסיוני.
הכנסת אישרה בקריאה שניה ושלישית ברוב של 78 תומכים מול 2 מתנגדים את הצעת חוק מיסוי רווחי נפט, המכונה גם 'חוק ששינסקי'. על פי החוק יגדל באופן ניכר חלקה של המדינה ברווחים אותם יפיקו שותפויות חיפושי הגז והנפט ממכירת אוצרות הטבע.
נגיד בנק ישראל הפתיע את השוק, ולמרות הערכות מוקדמות העלה ביום שני את הריבית בשיעור חד של חצי אחוז לרמה של 3 אחוזים. בבנק ציינו כי "ההחלטה להעלות את הריבית לחודש אפריל ב-0.5 נקודות אחוז לרמה של 3% עקבית עם התהליך של החזרת הריבית לסביבת ריבית 'נורמאלית'".
השופט בדימוס סטיב אדלר, אשר שימש בורר בין הפרקליטים לבין האוצר, קבע כי פרקליטי המדינה יקבלו תוספת שכר של 3.5 אחוזים, בנוסף ל-12 האחוזים עליהם כבר סוכם. מנגד, דחה אדלר דרישה לפיצוי מיוחד על האיסור לעבוד בעבודה נוספת, דרישה להעלאת מכסת ימי ההשתלמות ודרישה לתשלום פיצויים על ימי השביתה.
במחקר שערך מנהל מחקר וכלכלה במשרד התמ"ת נמצא כי כ-80 אחוזים מהמעסיקים בישראל מודים כי יש אפליה כנגד נשים על רקע הורות. שיעור דומה מודה בקיומה של אפליה על רקע גיל ו-70 אחוזים מהמעסיקים מודים באפלייתם של ערבים ועולי אתיופיה.