יש משהו כמעט מיסטי כאשר מטיילים באזור נחל הבשור בנגב הצפוני: המרחבים המתכסים מעת לעת בפרחים ונחל הבשור ובו פארק מסודר, אינם מסגירים פרשיות מסעירות הקשורות בגיבורים המיתולוגיים של עם ישראל לדורותיו, ביניהם דוד המלך וגיבורי 'המשולש הרומנטי' בכיכובם של אברהם, שרה והגר השפחה המצרייה. אל פארק אשכול, תל שבע וממשית.
אזור נחל הבשור הוא האזור בו ניהל דוד המלך מרדף עיקש והרואי אחר העמלקים כאשר הללו השתלטו על רכושו ועל הקהילה שבראשה עמד. בסיפור המקראי הנודע, המסופר בספר שמואל א' פרק ל', מתוארת הפרשה כולה: ראשיתה בחזרתו של דוד לצקלג, לאחר שנועד עם הפלישתים בניסיון לשכנעם לסייע לו במאבקו נגד שאול. שם מגלה דוד, כי ביתו התרוקן וכי בהיעדרו בזזו הפלישתים את רכושם של בני עירו והשתלטו גם על הנשים והילדים בקהילה. אז מחליט דוד לצאת יחד עם גדודו למרדף נועז אחר הבוזזים, בסיומו הם מפתיעים את הפלישתים במקום מנוחתם, ומצליחים להחזיר את הרכוש, הנשים והילדים לצקלג.
סיפור נוסף מסיפורי המקרא המתקשר ככל הנראה לאזור, הנו סיפור בריחתה של הגר השפחה המצרייה מפני גבירתה שרה, הרודפת אותה. הסיפור מתחיל כאשר שרה, אשת אברהם אינה מצליחה להרות והיא מציעה לבעלה לשאת לאשה את הגר, בתקווה שממנה יוולד לו ילד. אברהם שומע בעצתה ועד מהרה מגלה הגר את דבר הריונה. ההיריון המיוחל גורם לה להתנשא מעל גבירתה, וזו בתמורה מתנכלת לה ומחליטה להראות לה מי הגברת האמיתית בשטח. אז מחליטה הגר לברוח מפני שרה והיא מתחילה לנדוד במדבר ומגיעה לאזור נחל הבשור.
שני הסיפורים הללו הם רק שניים מסיפורי התנ"ך בארץ האבות, המעידים על התיישבות קדומה באזור ועל החיים שתססו כאן לפני מאות ואלפי שנים.
נחל הבשור, הנמצא לא הרחק מצאלים, נחשב לאחד הנחלים הגדולים בארץ.לאורך הנחל פינות חמד, מים זורמים, פריחה מרהיבה בעונת האביב ומסלולי הליכה רבים לכל המשפחה. המסלול כולו מגיע ל-14 קילומטרים של דרך נופית יפה לאורך הנחל, המשופעת בצמחיה מרשימה וזרימה של מים.
פארק אשכול ממוקם בלב המדבר ומשתרע על פני 3,500 דונם ובו משטחי דשא, מתקני פיקניק וצמחייה עשירה. בחלקו הצפוני של הפארק מתנשאת גבעה הנקראת ח'ירבת שלאלה, ממנה אפשר לצפות על הפארק המרשים. במרכז הפארק גבעה נוספת שבה נחפרו שרידי האתר עין הבשור. זוהי תחנת דרכים מצרית מסוף האלף ה-4 לפנה"ס. למרגלות הגבעה נובע מעיין עין הבשור. מהמעיין נוצרה בריכת מים בה זורמים מים חמימים בכל השנה (הרחצה במקום אסורה).
בפארק נמצאים שרידיה של כנסייה עתיקה, שנבנתה ככל הנראה במאה השישית לספירה. בזמן מלחמת העולם הראשונה נחשפה רצפת הפסיפס בכנסייה על ידי קבוצת חיילים אוסטרלים ששהתה במקום. בסיום המלחמה העבירו החיילים את הפסיפס המרהיב לאוסטרליה ומהכנסייה הביזנטית העתיקה נותרו רק שרידים.
איך מגיעים: מכביש מספר 40 נוסעים לכיוון באר שבע עד צומת קמה, שם פונים ימינה. בתחנת הדלק פונים שמאלה לכיוון משמר הנגב וצומת הנשיא. משם ממשיכים על כביש כביש מס' 25 עד צומת גילה, ממשיכים לצומת אורים ופונים שמאלה לכיוון צומת צאלים. משם מגיעים אל "דרך הבשור" (יש שילוט מכוון) עד לדרך עפר בואכה פארק אשכול.
ברגל וברכב: חונים ליד מגדל התצפית שמראשה ניתן להשקיף על הנוף כולו. בעלי הרוח הספורטיווית מוזמנים לטפס. משם מומלץ להמשיך בנסיעה עד הגשר מימין, התלוי מעל בריכת מים טבעית. מי שרוצה להגיע אל הגדה השנייה יכול לעלות על הגשר ולהגיע אל גבעה קטנה ממנה נשקפים נופי בראשית. משם אפשר להמשיך במסלול המסומן בירוק עד לחווה החקלאית ופארק אשכול.
כדאי לדעת: מידי פעם נערכים בפארק אירועי תרבות והופעות. מומלץ לברר מראש מתי נערכים האירועים. טל': 08-9985110. הכניסה לפארק כרוכה בתשלום.
אחד הפארקים היפים באזור הדרום הוא פארק אופקים, הממוקם לא הרחק מפארק אשכול. בפארק, המשמש את תושבי העיר, נסללה "דרך אפק" לכלי רכב פרטיים, המסומנת בירוק. בפארק מתקנים לילדים ולפיקניקים, ופסל הקרוי נשר המשמש כמתקן שעשועים.
בקרבת הפארק נמצאת מערת אלג'ריר בה ישב המושל הטורקי עם כמה מחייליו בשנת 1894, כאשר המתין לסיום בניית המבצר הנמצא בסמוך. זהו מבצר פטיש ששימש את התורכים ואת הבדואים באזור, שהפכו אותו למרכז מנהלתי. בורות המים במקום הם מהתקופה הביזנטית, והאלמוגים המאובנים שתמצאו כאן הם זכר לאגם קדום ששכן כאן.
בתל שבע, הסמוך לבאר שבע, אפשר לראות מקרוב כיצד נראתה עיר מתקופת מלכי יהודה. אפשר לראות כאן שרידים של בתים שהחדרים האחוריים שלהם שימשו כחומה, באר עתיקה ששמשה את נוודי האזור ומגדל תצפית ממנו ניתן להשקיף על נוף היסטורי בראשיתי. מעניין במיוחד ההעתק המדוייק של מזבח הקרנות הנמצא בכניסה לאתר.
מפעל המים שנפתח לאחרונה למבקרים הוא עוד עדות לחיים שהיו כאן פעם: המאגר התת קרקעי נבנה במאה ה-10 לפני הספירה (לפני 3,000 שנה), והוא משמש דוגמה להנדסת אנוש קדומה.מקורם של המים שנצברו במאגר הוא במי השיטפונות שזרמו בנחל חברון.
שעות פתיחה: 8:00-17:00. טל' 08-6467286. הכניסה בתשלום.
ממשית, העיר הנבטית הקדומה, היא ללא ספק אחד האתרים בהם ניתן לחוש ביתר שאת את ימי זוהרו של האזור. מיקומה האסטרטגי של ממשית, שישבה על הציר שבין הערבה לחברון וירושלים, הפכו אותה לעיר מסחר שוקקת, ולצומת מרכזית בדרך הבשמים – אותה דרך עתיקה ומפורסמת (שהוכרזה לאחרונה ע"י אונסק"ו כאתר שימור), בה העבירו סוחרים ונוודים מור, לבונה, מיני בשמים וקטורת ריחנית.
העיר משתרעת על פני 40 דונמים משוחזרים להפליא, שהביקור בהם מהווה הצצה אל חיים קדומים בתקופת הנבטים. אחרי הכיבוש הרומי, כאשר ענף המסחר הלך ודעך, פנו תושבי המקום לגידול סוסים והפכו את הענף הזה למשגשג ופורה. דוד בן גוריון, ראש הממשלה הראשון של ישראל, ששאף לטפח את הנגב, רצה להפוך את העיר הקדומה לבירת המדינה.
ממשית מייצגת את האדריכלות הנבטית במיטבה: באתר רחובות שלמים עם מבנים שנותרו על כנם ובהם מרפסות, חדרים וחצרות. המבנים, הבנויים כולם מאבן מסותתת, מעידים על המחסור בעץ, עליו התגברו תושבי ממשית הקדומה באמצעות טכניקת בנייה מיוחדת. בכנסייה המערבית הנקראת כנסיית הנילוס רצפת פסיפס עם דגמים גיאומטרים ועיטורים מסוגננים הכתובים ביוונית. בכנסייה המזרחית בימת הטפה מרשימה הניצבת מעל עמודי שיש קטנים, ששרידים מהם נמצאים כיום באתר.
שעות הפתיחה של אתר ממשית: 8:00-17:00, טל' 08-6556478. הכניסה בתשלום.
אם הגעתם עד הלום, אין ספק שמגיע לכם רגע של נחת: תצפית צומת הערבה בשעת שקיעה תהא ללא ספק גולת הכותרת במסע אל העבר: הרי אדום שנצבעים בגוונים של אדום-כתום ובריכות ים המלח הנשקפות מרחוק, יוצרים תמונה שלמה, מכושפת ורומנטית. אל תחמיצו.