1.ביום 27.1.08 הגיש התובע את התביעה דנן כנגד הנתבע.
2.ביום 11.5.08 ולבקשת התובע ניתן פסק דין כנגד הנתבע בהעדר הגנה. לבקשה צורף אישור מסירה לנתבע.
3.ביום 31.12.09 הגיש הנתבע בקשה להארכת מועד לביטול פסק הדין וביטולו. הנתבע טוען כי נודע לו על ההליכים המשפטיים הננקטים כנגדו רק ביום 18.11.09 וזאת בגין ביצוע פקודת מאסר שהוצאה כנגדו במסגרת ההליכים בהוצאה לפועל.
הנתבע מוסיף וטוען כי אכן הוא קיבל את כתב התביעה עוד ביום 24.3.08 ולפיכך יצר קשר עם ב"כ התובע ומאחר שזה מסר לו כי הוא כבר לא מטפל בתיק, הוא הבין כי התיק נסגר.
כמו כן, טוען הוא כי הוא לא ידע על פתיחת תיק ההוצאה לפועל שנפתח נגדו, שכן הכתובת המופיעה באישורי המסירה אינה הכתובת בה הוא מתגורר וכי הוא מתגורר החל משנת 2000 בשועפט.
הנתבע מוסיף וטען כי הוא סובל מבעיות בריאות שבגינן היה מאושפז במועדים שונים. יתר על כן, כתוצאה ממצב בריאותו אף מצבו הכלכלי קשה והוא אינו עובד.
לגוף התביעה טוען הנתבע כי את הרכב נשוא כתב התביעה הוא לא קנה עבורו אלא עבור צד ג' והוא שימש כשליח בלבד עבור אותו צד ג'. לא זו אף זו, הרכב אינו רשום על שמו. הנתבע מוסיף וטוען כי לבקשת המשיב נרשמו השיקים שאותם מסר לצד ג' כתמורה לרכב על שמו ועם פרעונם הוא יעבירם למשיב. במועד מאוחר יותר התברר כי השיקים חוללו ולפיכך הם הוגשו לביצוע בלשכת ההוצאה לפועל ואילו הסכום שנגבה בפועל קוזז עבור שכ"ט עו"ד והוצאות לעו"ד גנאים אשר טיפל בגביית השיקים.
4.ב"כ התובע מתנגד לבקשה. בתגובתו הוא מציין את הודאתו של הנתבע כי אכן קיבל את כתב התביעה עוד ביום 24.3.08. כמו כן, טען התובע כי אין זה נכון כי מסר לנתבע כי אינו מטפל בתיק. עוד מציין ב"כ התובע כי הבקשה הוגשה לאחר שעברו 36 ימים מיום חקירת הנתבע בלשכת ההוצאה לפועל.
5.לאחר עיון בטענות הצדדים, הגעתי לכלל מסקנה כי דין הבקשה להידחות.
אין מחלוקת בין הצדדים כי כתב התביעה נמסר כדין לידי הנתבע ביום 24.3.08. הטענה כי היתה פניה לב"כ התובע לבירור העניין אין בה כדי להועיל לנתבע ואין בה כדי לפטור אותו מלהגיש את הגנתו במועד. אף הטענה כי נמסר לו ע"י ב"כ התובע כי אינו מטפל בתיק, עובדה המוכחשת על ידי ב"כ התובע, אף היא אינה יכולה לסייע לנתבע. על הנתבע היה לפעול במהירות הסבירה לשם הגשת כתב הגנה במועד ולא הונחה כל תשתית עובדתית כי היה פטור מלהגיש כתב הגנה.
הנתבע אף לא הצביע על טעם מיוחד לאיחור הרב מיום 18.11.09 עת הובא ללשכת ההוצאה לפועל עקב פקודת מאסר ועד להגשת הבקשה בפועל ביום 31.12.09. בהעדר טעם מיוחד ואף לא טעם רגיל, אין מקום להיעתר לבקשה.
6.בשולי הדברים יוער כי ככל הנראה נפלה טעות בפסיקת שכ"ט ב"כ התובע שזהה לסכום התביעה וטוב יעשה ב"כ התובע כי ידאג לתיקון הטעות ולעדכון החוב בתיק ההוצאה לפועל.
7.לאור כל האמור לעיל הבקשה נדחית.