מדי שנה חולדות מסבות נזקים בשווי מצטבר של עשרות ויתכן אפילו מאות מיליוני דולרים. סדר גודל עצום זה של נזקים מתרחש מאחר שחולדות גורמות נזק היקפי – לא רק שהן מכלות מזון במהירות עצומה, הן גם מכרסמות את דרכן דרך קירות, חיווט חשמלי ודלתות - ואת כל אלו יש לתקן.
כמו כן, חולדות יכולות להעביר שלל מחלות קשות שמסכנות ואף גובות את חייהם של לא מעט בני אדם מדי שנה. לאור כל זאת, אין כל ספק שמהרגע שבו חולדות מוצאות את דרכן אל תוך ביתנו יש צורך להיפטר מהן, אך באיזה אופן?
הפיתרון שאליו פונים אנשים רבים שביתם נפגע מחולדות הוא שימוש ברעל עכברים. לא ניתן להתווכח על האפקטיביות של שימוש ברעל – אם הוטמן כהלכה החולדות יאכלו אותו וזמן קצר לאחר מכן ימצאו את מותן. אולם רגע לפני שמחפשים מדביר כדי שיטמין את הרעל חשוב לזכור שמדובר בשיטה שצופנת בחובה מספר חסרונות משמעותיים.
הבעייתיות הראשונה של הדברה עם רעל היא שלא ניתן לדעת היכן ימותו החולדות, וזאת מאחר שהרעל מתחיל את פעולתו מספר ימים לאחר בליעתו על ידי החולדה. הסיבה לכך היא שחולדות הן חיות חכמות למדי, ואם חולדה אחת תראה את חברתה נפגעת זמן קצר לאחר אכילת הרעל היא כנראה תבין שעליה להתרחק מפיתיונות מורעלים. אולם כאמור, להשהיה זו ישנה תופעת לוואי שעשויה להיות לא נעימה במיוחד – החולדה יכולה למצוא את מותה בתוך חריצים בקיר, תחת המרצפות ועוד מקומות קשים להגעה וניקוי, מה שיכול ליצור ריח רע חזק בכל רחבי הבית.
בנוסף, השימוש ברעל לא ידידותי לסביבה, ומהווה סיכון בריאותי גם לאדם – כבר קרו מקרים שבהם בעל חיים, או חמור מכך, תינוק או ילד, אכל רעל שפוזר בבית. במקרה הטוב מקרים שכאלו הסתיימו בלילה אצל הווטרינר או בבית החולים. במקרה הרע, הם עלולים להסתיים במוות.
סוג נוסף של מלכודות הוא מלכודות שטיח, הנקראות גם מלכודות דבק. סוג זה של מלכודות נראה לרוב כמו שטיח או משטח שעליו נמרח דבק עוצמתי, שמדביק את החולדה אליו. השימוש במלכודות אלו מסב סבל רב לחולדה ולכן הן לא נחשבות כהומאניות ואינן מומלצות. שיטות ממיתות אחרות הן שימוש במלכודת קפיץ שככל הנראה לא גורמת סבל רב לחיה וכן שימוש במלכודת גז שאף זיכתה את מפתחיה בפרסים עקב ה'יעילות', המהירות וחוסר הסבל שהיא גורמת בהריגת החיה. מלכודת נוספת היא שימוש בחשמל שהורגת את החיה תוך שתי דקות ונחשבת כואבת יותר לחיה.
קיימות שלל שיטות להדברה ירוקה של חולדות. אלו שיטות שנחשבות כירוקות מאחר שהן לא מבוססות על כימיקלים, לא מסכנות בני אדם ובעלי חיים, ולמעשה חלקן כלל לא פוגע בחולדות. חשוב גם לציין שמדי שנה יותר ויותר מדבירים מעדיפים אותן על פני השימוש ברעל, שאותו הם מעדיפים לשמור בעיקר להדברה בביוב.
1. שיטה מתקדמת להרחקת חולדות היא הדברה אלקטרונית. שיטה זו מבוססת על השמעת רעשים בתדרים שמפרים את שלוות החולדות. אוזן האדם לא מסוגלת לשמוע את התדרים הללו, כך שמבחינת בעל הדירה אין שינוי בשגרת החיים. אולם עבור החולדות הרעש בלתי נסבל, כך שהן יוצאות מהבית מעצמן ומחפשות מקום אחר לשהות בו. יש לציין שיעילות שיטה זו עדיין לא הוכחה מעל לכל ספק במחקרים שבדקו זאת. בנוסף קיימים אמצעי הרחקה לחולדות על בסיס מנטה שגם כן יעילותם לא ברורה, השיטה שנמצאה יעילה ביותר להרחקת חולדות היא דווקא שימוש בכדורי נפטלין אותם ניתן להטמין בארונות ובחצר. 2. שיטה נוספת להדברה ירוקה של חולדות היא שימוש במלכודות כלוב הלוכדת את החולדה, כשלאחר מכן ניתן לשחרר אותה בשטח פתוח.
3. שיטה נוספת להדביר חולדות באופן ירוק היא להכניס חתול לבית. החתול הוא האויב הטבעי של החולדות. לא רק שהוא יצמצם את אוכלוסיית החולדות שבבית, עצם נוכחותו ירתיע את החולדות מלהיכנס אליו, כמו גם מזיקים אחרים.
בנוסף לשיטות הללו חשוב להבין שלהתאמה של סביבת המגורים הביתית קיימת השפעה רבה על חדירת חולדות לבית ורצונן להישאר בו - חולדות ימשכו לבתים מבולגנים שבהם ניתן למצוא שיירי מזון ומקומות מסתור. לפיכך, שמירה על בית נקי, גיזום והמנעות מזריקת פסולת בחצר, איטום פתחי ביוב ומניעת נזילות יצמצמו את הסיכון שחולדות יחדרו לבית, יתנחלו ויתרבו בו.