לאחר סיום המלחמה תידרש וועדת חקירה יסודית, על מנת לחקור את מחדל המנהרות ● תושבי עוטף עזה, שהיום כבר מכונים "שוכני המנהרות", אומרים כי "זאת רמת שאננות שמזכירה את מלחמת יום הכיפורים" ● מסתבר שהיה מי שראה זאת ואף התריע על כך: לפני שש שנים, התארח האדמו"ר מ'שומרי אמונים' במושב תפרח בדרום, ואמר "אני מפחד מחפירת המנהרות"
עניינים ביטחוניים, אזרחיים, כלכליים וחברתיים נדרשים לחקירה ולטיפול מיד לאחר המלחמה. לא ועדת חקירה שנועדה לסמן דמות אשם, לערוף ראש ולזרוק קורבן הרגעה לעם - אלא מערך, אפשר כמה מערכים, שיובילו חקירה יסודית כאשר עיניהם נשואות קדימה, לשנים הבאות. מערכי חקירה והמלצות שלאחריהם יבוא טיפול, ביצוע ויישום שמרגע לרגע מתבררים כקריטיים לעתידנו כאן. הנה מעט מהתובנות המחייבות התייחסות, כפי שנאספו בשיחות עם גורמים בכירים ומרכזיים בתחומים המדוברים. "עיקר העיקרים: שנהיה באמת 'צוק איתן'", אמר אחד מהם.
הבעיה: איום המנהרות היה ידוע היטב, אז למה התעלמו ממנו? כן, בפועל הממשלות, השרים, הצבא, השב"כ והח"כים שהיה בידיהם דוח ביקורת מעורר תהיות - אכן התעלמו. מדי פעם אמנם נשלחו מסרים והועלה הנושא, אבל זה נועד להיות הגנה לקראת ועדת החקירה העתידית.
אולי יש פתרון, אולי אין. אין תשובה כי לא הייתה התייחסות אמיתית. דוח מבקר המדינה 57 ב' שפורסם ב-2005, כלל את הפרק "ההתמודדות עם הלוחמה התת-קרקעית הפלסטינית". נושא שנחקר לאורך זמן ונכתב על ידי אלוף (מיל') מנדי אור, הממונה על ביקורת מערכת הביטחון במשרד המבקר. ניתוח, בהיר, ברור, אמיץ, חד ומפחיד, שחלק ממנו הוסתר מהציבור בהחלטת הצנזורה הצבאית ובאישור הוועדה לביקורת המדינה. בין השורות, בשפה יבשה, מתאר הדוח מלחמות אגו, סמכויות, כבוד וכוח בלב מערכת הביטחון. פטפטת ברמה הכי גבוהה, מתובלת במונחים צבאיים. זה אמר שההוא, ההוא אמר שזה לא הוא. הנה אחד מהמשפטים בדוח: "בביקורת עלה כישלון מתמשך בטיפול בבעיית המנהרות עד מועד סיום הביקורת בדצמבר 2005, עקב התמודדות לקויה עם האיום בשלושת התחומים שנבדקו - תפיסת ההפעלה, המאמץ הטכנולוגי והתמודדות המודיעין עם האיום - כל אחד בפני עצמו ובאופן הכולל..." נוכח מצב דברים זה, כתב אור, "יש לנקוט את הצעדים העיקריים הבאים...". 9 שנים מאז - דבר לא קרה.
"היה כאן אחד מתרגילי ההונאה הגדולים בהיסטוריה", אומרים כמה מאנשי עוטף עזה שמגדירים עצמם "שוכני המנהרות". "אם מה שעשו עלינו הוא דוגמה, אז זה אומר שאם מחר תהיה דליפה נגיד בכור בדימונה והממשלה או הצבא יחליטו לא לדווח, לא להזהיר ולא להודיע לתושבי הסביבה - לא משיקולים ביטחוניים ולא כדי שלא ליצור פאניקה - אלא רק כדי להגן על הפצצה והכור - אז זה אותו דבר". עמיתו אומר בכעס: "עשו לנו פה דליפת צ'רנוביל".
"אנחנו לא אומרים שיש פתרונות, אנחנו גם לא יודעים בביטחון שאין. אבל כשאתם, מערכת הביטחון והממשלה, יודעים שאין פתרונות ובכל זאת אתם מורידים את ההגנה הצבאית על היישובים בעוטף עזה - אז אני אפילו לא רוצה לומר את המילה בגידה, אבל זה מה שאני, אנחנו, כולנו מרגישים". תושבי עוטף עזה, שהיום כבר מכונים "שוכני המנהרות", אומרים כי "זאת רמת שאננות שמזכירה את מחדל מלחמת יום הכיפורים".
סיפור מדהים מתפרסם בימים אלו בחצר שומרי אמונים על האדמו"ר זצ"ל בעל ה'חוקי חיים', שיום היארצייט השני שלו יחול בעוד כחודש - בן מתגלה ראייתו של הרבי למרחוק, באשר כבר בעבר הוא אמר על החמאס כי "הם חופרים מנהרות".
מידי קיץ היה הרבי זצ"ל שוהה במושב תפרח שבדרום לצורך מנוחה, בדירת מקורבו הרב חיים צבי פלדמן, מגדולי מזכי הרבים בדרום וממקורביו, שסיפר את הדברים השבוע.
בביקורו האחרון של הרבי במקום - לפני כשש שנים בתקופת מבצע 'עופרת יצוקה', דיבר האדמו"ר בחדרו בדירת הנופש על הסכנות שאורבות למדינת ישראל, לאור השמועות שאיראן מחמשת את חמאס בטילים וציין שאף טורקיה עומדת לצידם - מה שטרם היה נראה אז.
"אני לא מפחד מאיראן ולא מהקאסמים - אני מפחד מטורקיה והמנהרות", אמר הרבי. מקורבו הרב פלדמן תמה בפני האדמו"ר באיזה מנהרות מדובר? והרבי השיב: "אני רואה מנהרות שהם חופרים ממצרים ועזה עד עמוק בתוך הארץ, ומזה אני מפחד שמשם הם יגיעו".
מקורביו של האדמו"ר ששהו אז לצידו לא הבינו את דבריו, ואף אולי היו שהעלו חיוך למשמע דברי האדמו"ר.
הרב פלדמן סיפר את הדברים אז לגאון רבי יעקב פרידמן, ראש ישיבת תפרח, והוא מספר כי התבייש לספר את הדברים במלואם, משום שנראו אז מנותקים מהמציאות, למרות שידע שדבריו של האדמו"ר אינם נאמרים סתם. לכן התמקד בחלק שעסק בטורקיה והשמיט את הדברים על המנהרות.
השבוע פגש שוב המארח את הגר"י פרידמן שהזכיר לו את הנושא עם טורקיה, הרב פלדמן מצידו השיב לו כי "את החלק העיקרי על המנהרות לא סיפרתי לכם", ויהי הדבר לפלא.