העולם נפרד מהאייקון הקולנועי קארי פישר, שמעבר לקריירת המשחק גם פעלה למען המודעות לבריאות הנפש, כשחשפה את ההפרעה הדו קוטבית שממנה סבלה. אז מה זה בעצם הפרעה דו קוטבית וכיצד מתמודדים עמה?
ההודעה על פטירתה של השחקנית והסופרת קארי פישר זעזעה את עולם הבידור. אבל הנסיכה ליאה מסדרת סרטי "מלחמת הכוכבים" הקאנונים לא רק נלחמה בכוחות הרשע בסרט, אלא גם נלחמה בשדים משלה במציאות. פישר סבלה מהפרעה דו-קוטבית ומהתמכרות לסמים ולא חששה לדבר על זה.
היום כוכבות כמו ליידי גאגא, סלינה גומז ודמי לובאטו מדברות בפתיחות על מחלות נפשיות שהן סובלות מהן, אבל זה לא היה כך תמיד. קארי פישר הייתה אחת הנשים הראשונות בהוליווד שחשפה כי היא מתמודדת עם בעיות נפשיות עוד לפני כ-20 שנה, תיארה בכנות את החיים בצל המחלה והפכה לשגרירה בכל הנוגע לבריאות הנפש והפרעה דו קוטבית, מחלה שרבים מהלוקים בה חוששים להיחשף. "אני לוקה במחלה נפשית. אני יכולה להגיד את זה. אני לא מתביישת בזה. שרדתי את זה ואני עדיין שורדת את זה", אמרה פישר בראיון לדיאן סוייר בשנת 2000. אז מה זו הפרעה דו קוטבית?
״מחלת מצב רוח״ מתאפיינת בכך שללוקה בה יש תנודתיות גדולה במנעד של מצב הרוח שלו: בעוד שלרוב האנשים יש אמפליטודה של מצבי רוח בין עצוב לשמח (ורוב הזמן הם לא שמחים ולא עצובים) - לאנשים עם מחלה אפקטיבית ביפולארית (דו-קוטביות - זה השם המקובל כיום להפרעה זו) יש מצבים של שמחה-ללא-גבול, או דיכאון תהומי עד כדי אובדנות.
נעשה שימוש בדימוי: האדם הרגיל נוסע באוטוסטרדת חייו שבה יש נתיב נסיעה, מצידה השמאלי נתיב האצה/עקיפה ומצידה הימני שוליים בהם יכול לעצור ולמשל להחליף גלגל. האדם הסובל ממאניה דפרסיה נוסע בכביש חד-מסלולי ללא שוליים: כל ניסיון ״לצאת לעקיפה״ יסתיים בהתנגשות ברכב המגיע ממול במהירות גבוהה (מאניה), וכל ניסיון לעצור בשוליים יסתיים בהתדרדרות לתהום (דיכאון).
יש אנשים הלוקים במאניה דפרסיה, ויש הלוקים רק ב״חצי״ ממנה - דהיינו רק בדפרסיה (מחלה יוניפולארית, חד קוטבית). בהגדרה - אם האפיזודה הראשונה היא מאניה - זו מאניה דפרסיה. אם האפיזודה הראשונה היא דיכאון - זו דפרסיה ועד שלא תופיע אפיזודה מאנית זה לא יאובחן כמאניה דפרסיה.
להפרעה הזו עוצמות ביטוי שונות- (מצב רוח מרומם מהתקין אך לא בעוצמה של מאניה יקרא היפומאניה; מצב רוח ירוד מהתקין אך לא בעוצמה של דיכאון יקרא דיסתימיה - ובהתאם - יש אנשים הסובלים מדרגות שונות של ביטויי מחלת הנפש הזו. בכל מקרה, מאניה דפרסיה היא מחלה פסיכוטית בהגדרה - לא בהכרח לכל חולה יש גם פסיכוזה, אך pure mania היא נדירה, ואילו דיכאון פסיכוטי זו דרגת חומרה קשה של הדיכאון.
האבחון הוא קליני, והטיפול הוא תמיד תרופתי, בליווי פסיכותרפיה.
״מייצבי מצב רוח״ הם טיפול הבחירה במאניה דפרסיה (ליתיום מוכר מאז שנת 1949 כתרופת הבחירה היעילה ביותר - בעשורים האחרונים הצטרפו לכך גם חלק מנוגדי האפילפסיה ובשנים האחרונות גם מעט נוירולפטיקות מהדור החדש), ובמקרה של אפיזודה דיכאונית אצל חולה ביפולארי אין לטפל בנוגד דיכאון ללא מייצב (switch into mania) ויש וויכוח גדול האם לטפל בכלל בנוגד דיכאון במצב כזה.
חשוב לזכור שתפקיד המייצב הוא למנוע יציאה מאיזון. בדימוי הכביש, לצורך העניין, התרופה היא מעין ״מעקה בטיחות״ (guard rail) משני צידי נתיב הנסיעה בכביש הצר של חיי החולה, המונע אותו מלעבור לנתיב הנגדי או ליפול לתהום. הניסיון מלמד שיש להתמיד בנטילת התרופות ללא הגבלת זמן, שכן הפסקת הטיפול בליתיום למשל, תגרום בשכיחות גבוהה לכך שאם יחודש בהמשך עקב אפיזודה מאנית חוזרת, יש אפשרות שהוא כבר לא יעבוד.
דיכאון חמור (דיכאון בכלל ופסיכוטי בפרט) ומאניה מטופלים גם בנזעי חשמל (ECT) אשר בשונה מהמקובל במרבית מדינות המערב, בישראל יש הגבלות מיוחדות על טיפול מאוד יעיל זה (למרות שתופעות הלוואי שלו פחותות לעיתים מאלו של טיפולים תרופתיים ויעילותו גדולה יותר), ובשנים האחרונות דיכאון מטופל גם בטכניקות של גרייה מגנטית למוח ( TMS - rTMS; dTMS).