תיאור: סיפור מפחיד ומרתק עם מפלצות עצוב שרשרת מפחידה מיפלצת תמנון חלק מהאנשים מפחידים ורובוטים .
ואחר-כך מיסיקיט אמר שהמסע שלהם ימשך שבועות והתמנון הענקי בא לביתו של סבא סייליס ואמילי שומרת האבן הצילה את אמא שלה קרן מהתמנון וקרן היתה חולה והצליחו לקחת תרופת -נגד וקרן חזרה להיות בריאה ושלמה והגיע מיפלצת חדשה ורצתה לקחת מאמילי את שרשרת האבן ואמילי הצליחה להרוג את המיפלצת הרשע .
הסוף של הספר !!!
סוף סיפור !
מאותו רגע ואילך קטפה הנסיכה פרחים במשך כל השנה קראה בל וסגרה את ספרה "היה לה הרבה מזל" אמרה בל לחיה ונאנחה בצער. החיה הביט מבעד לחלון בהרים המכסים שלג. אני אוהבת את החורף , אבל הייתי נותנת הכל כדי שהפרחים יפרחו כל השנה חלמה בל בקול רם .
"ואו!"אורורה בהתלהבות "זאת בדיוק השימלה שחלמתי עליה !"כשאורורה ירדה למטה כולם ראו שהשימלה הולמת אותה זות היתה מתנה יפהיפיה לחתונה . חלומות של כל הנסיכה .
בת הים הקטנה -החילוץ של אריאל השמועות התפשטו בממלכת אטלנטיקה התת-מימית בקרבת מקום . "פלנדר",אמרה אריאל ,"בוא נשחה אל הספינה!" "אני לא חושב שזה רעיון טוב ,"אמר פלנדר .אריאל שחתה מעלה אל פני הים וראתה בני-אדם על הספינה. רב החובל החזיק בהגה ולידו עמדה אישה ... שניראת כמו נסיכה !שערה השחור היה מקושט בפנינים קטנות , והיא לבשה שימלה אדומה יפהפיה .לפתע פגעה הספינה בסלעים . אריאל שמעה את השיחה של רב החובל ושל האשה הצעירה:"נסיכה, הספינה תקועה בסלעים. אנחנו צריכים לזרוק את כל הציוד אל תוך המים כדי שהספינה תהיה קלה יותר:לצערי עלינו ליזרוק גם את המטען שלך." אריאל ופלנדר שחו במהרה אל הספינה כדי לתקן אותה. הם כסו את החור באצות ים. לאחר מכן הם שחו מעלה ועזרו לדחוף את הספינה אל החוף."הצלחנו!"קרא פלנדר.אריאל הרימה את ראשה מעל הגלים כדי ליראות שוב את הספינה לפני שהיא חוזרת אל מעמקי הים. היא שמחה שהספינה הגיעה בבטחה אל החוף. כשאריאל הגיע אל מעמקי הים היא ראתה תבה. בהתחלה חשבה שיש בתבה אוצר אבל כשפתחה אותה ראתה בגדים של בני-אדם "פלנדר, התבה הזאת שיכת כנראה לנסיכה !" קראה אריאל. היא מצאה בתבה כובעים , כפפות מחוכים ותכשיטים אריאל לא הכירה את השמות של הפרטים האלה, אבל היא מדדה את כולם! אריאל מדדה גם שימלה כחלה יפהפיה. היא היסתובבה איתה ודימינה שהיא נסיכה אנושית. "לצערי הדברים האלה לא שיכים לי ואני אצטרך להחזיר אותם לבעלים שלהם," החליטה אריאל. בערב. לקחו אריאל ופלנדר את התבה אל החוף."אולי אוכל ביום מן הימים ללכת על האדמה היבשה וללבוש שמלות כאלה, חלמה אריאל בקול רם."אולי ביום מן הימים", אמר פלנדר ," אני אהפך למלך. הכשיו בואי נשחה הביתה לפני שמחשיך." אריאל ופלנדר שחו בחזרה לאטלנטיקה וחלמו שתהינה להם עוד הרפתקאות רבות בעתיד.