עוד סיבה טובה לאכול שוקולד... הקקאו מכיל פלבנואידים ואלה מעודדים יצירת ניטריק אוקסיד-NO בכלי הדם וכך הרחבת כלי הדם, הגברת רגישות לאינסולין, הורדת לחץ דם ועוד מיגוון הטבות בריאות.
עומד לנסות את המתכון, נראה מבטיח, את הסטיביה אחליף בממתיק.
הכנתי, יצא מדהים. לצערי היתה לי רק אבקת קקאו, בטעם זה יוצא מעולה אבל כדי להוריד את כמות הפחמימות וליצור שוקולד איכותי יותר עדיף לדעתי להשתמש בעיסת קקאו, זה מה שאני מתכוון לנסות בפעם הבאה. תודה לך תמורה.
אני מכינה משהו דומה עם טחינה גולמית, שמן קוקוס, קקאו וסילאן. יוצא נהדר.
מחזק את דעתי שהחיים מתוקים יותר משוקולד.
5. "מומלץ לשלב בתזונה שוקולד מריר"
לא נכון. התקשורת מלאה בפרסומים המהללים את סגולות השוקולד המריר, תוך טענה שהפוליפנולים שבשוקולד הם מקור לנוגדי חמצון רבי עוצמה. בתוך כך, צריכתם אף מקושרת לשריפה מוגברת של שומן ולהקטנת הסיכון להתפתחות דלקות, לתחלואה קרדיווסקולרית, לסרטן ולמחלות ניורולוגיות.
למרבה הצער, רוב השוקולדים אינם מספקים הגנה ממשית מפני מחלות, משום שככל שמוצר מעובד יותר כך כמות הפוליפנולים בו יורדת. לרוב השוקולדים מוסיפים חומרים כימיים המקטינים את רמות החמוציות ומשפרים את הטעם, אך הדבר כרוך בהרס של כ-80% מחומרי ההזנה.
בשורה התחתונה: כדי ליהנות מההגנה שמספקים נוגדי החמצון שבפולים צריך לאכול מהסוג המריר בלבד, המכיל לפחות 70% מוצקי קקאו. בנוסף, לא ניתן להתעלם ממרכיב מרכזי הנמצא בכל סוגי הממתקים - סוכר. מומלץ להגביל את כמות הסוכר הפשוט בתפריט, והדבר כולל הגבלה על כמות השוקולד המריר שאוכלים ביום.
מה יותר פשוט מספירת 60 גרם פחמימות ביום?
אבל האושר מסתיים כשהמתוק הופך למר.
קרוב לרבע מתכולת השוקולד השחור = פחמימות.
מתוק להפליא ומשמין להחריד. מניסיון אישי.
עד לאבדן החושים.
בניגוד לדיאטות בהן נדרשים חישובים, הדיאטה דלת הפחמימות היא מאוד פשוטה, כי הפחמימות יורדות לרמה מינימאלית, וכל מה שאין בו פחמימות הוא לכאורה מותר, כך שמי שעושה את הדיאטה הזו, לא צריך להסתובב כל היום עם מחברת ועט. הרמה המינימאלית שאנחנו צריכים לתפקודי הגוף השונים היא בין 50 ל-60 גרם פחמימות ליום" .
יוכי לביאן הצטרפה לתוכניתי בגלל מחלת הסוכרת שממנה החלימה לחלוטין כשהתייצבה לתמיד על המשקל שאליו התכוון הטבע ומי שמעליו.
מערכי סוכר בדם בצום בשיעור 220-240 ירדה ל-80-100 בסוף התוכנית. חלפה המחלה לחלוטין . וכבונוס זכתה למראה צעיר ורענן . שבעה ממתכוני צמד-הספרים שכתבתי , ושבעת-רצון מול הראי .
סוף סוף רכשתי עיסת קקאו, זה במטבעות. המסתי את המטבעות בשמן קוקוס במיקרו, הוספתי מעט ממתיק ויצא ממש שוקולד, אחרי הכל אבקת קקאו עם שמן צמחי זה למעשה צימקאו, שוקולד חייב להכיל חמאת קקאו. בקרוב ארכוש גם מטבעות של חמאת קקאו ואחליף חלק מעיסת הקקאו בחמאת קקאו, בשביל הטעם וגם כדי להוריד עוד את כמות הפחממות.
את משווה את הכותבת ,הגב' cat evelin, שהיא בעלת תואר "RN with a Bachelor of Science in Nursing" לחוות דעת של המכון לבריאות הציבור של אונ. הארווארד ושל ה-AHA?
לגוף העניין, אין לי כמובן זמן לעבור על כל מאות המאמרים שהתפרסמו בנושא, ואפילו לא על אלה שהיאר מזכירה, אבל שימי לב שהעמדה שלה אינה קשורה לשאלת שמן הקוקוס בלבד אלא לשומנים רוויים בכלל, ואפילו לשאלת הצורך בנטילת סטטינים, ואגב כך היא מאשימה את ה AHA שהם שליחים של חברות התרופות. הטענות האלה אינן חדשות, אבל נראה שככל שמצטברים יותר מחקרים הסטטינים מואים באור חיובי יותר ויותר. ראי, לדוגמא, מטא-אנליזה מהימים האחרונים ממש שהתפרסמה בז'ורנל של JAMA (לעניות דעתי מקור רצת יותר אמין ממאמר של אחות מוסמכת).
מה שאולי נכון וראוי לשומת לב הוא שהבדיקות לקביעת רמות הכולסטרול שמצדיקות טיפול אינן מתייחסות לסוגים שונים של LDL מטעמי מחיר, וכאן אולי באמת יש מקום לביקורת על קופות החולים. אבל להמליץ *לחולי סוכרת* על שומן רווי גובל בחוסר אחריות, במיוחד כאשר לשמך מוצמד התואר ד"ר ולא כל הקוראים מודעים להבדל בין MD לבין PhD. עם כל הכבוד שאני רוחש לך ולפעילותך באתר, דומני שמן הראוי היה להדגיש את זה.