"בוקר אחד כשהסתכלתי במראה, פתאום הצוואר שלי נראה בעיניי נורא. הלחיים נפולות כמו שקיות מרוקנות, קו הלסת שלי נעלם והקמטים נראו בולטים כל כך - שלא ידעתי מה לעשות עם עצמי. בהתחלה הסתובבתי עם צעיפים וחשבתי שאני נראית מאוד אלגנטית, אבל איך שהגיעו הימים החמים התחלתי לסבול ושלא נדבר על זה שנראיתי פאתטית...חמסין, כולי מתכסה זיעה והעיקר שאני מחביאה את הצוואר הנפול שלי מתחת לפיסות בד. ואז בבוקר חם במיוחד, חברה טובה זרקה לי "למה שלא תעשי מתיחת צוואר וזהו?"
כמה ימים אחר כך מצאתי את עצמי בודקת במה מדובר, קראתי קצת, צלצלתי לכל מיני מקומות ואפילו קבעתי תור לייעוץ בקליניקות של רופאים מוכרים יותר או פחות, רובם מאזור תל-אביב.
אבל למרות שכולם באמת היו מאוד מקצועיים ונחמדים אלי - רעדתי מפחד. חששתי לעבור ניתוח. חשבתי לעצמי 'למה לי עכשיו באמצע החיים לשים את עצמי על שולחן הניתוחים? ועוד בהתנדבות?' פחדתי מההרדמה ומכל מה שמשתמע מכך... מאשפוז ללילה, מאינפוזיה, מהתאוששות קשה וארוכה... זה הרגיש לי כמו להכניס ראש בריא למיטה חולה וידעתי שזה לא בשבילי.
זו הייתה תקופה מאוד מתסכלת בשבילי. הרגשתי בסוג של מלכוד, הרגשתי שאני רוצה אבל לא רוצה. שאני נעה בין פחדים וחששות ובין הרצון לחזור ולהיראות טוב ולהרגיש שלמה עם עצמי. רצון להסתכל במראה ולזהות את עצמי, אותי, להיראות כמו שאני זוכרת את עצמי כמו שאני מרגישה שאני נראית מבפנים - ולא כמו האישה שמביטה בי עכשיו מהמראה.
ואז ערב אחד כשנכנסתי לפייסבוק קפצה לי מודעה על ניתוח למתיחת פנים וצוואר בהרדמה מקומית – כמו שעושים טיפול אצל רופא שיניים. זה סיקרן אותי אז לחצתי על הפרסום וקראתי שהיום יש בארץ אפשרות לעשות ניתוח מתיחת פנים וצוואר כמו שעושים באמריקה: ללא אשפוז, ללא אינפוזיה ללא הרדמה כללית... ושאחרי מנוחה קצרה המנותחים משוחררים הביתה. זה עניין אותי מאוד ורציתי לראות במה מדובר. אז התקשרתי למספר הטלפון שהופיע שם והפקידה קבעה לי פגישה לאבחון וייעוץ ללא תשלום וללא כל התחייבות מצדי - עם אחד מהפלסטיקאים הבכירים שלהם.
הגעתי לקליניקה שנמצאת בתל-אביב, לא רחוק מקניון עזריאלי, והתרשמתי מאוד מהמקום ומהצוות שקיבל אותי בחום ובאדיבות.
בזמן שהמתנתי לתור שלי, הם נתנו לי לצפות בסרטון אווירה, בתוך חדר עגול ואינטימי עם תאורה ייחודית ומוסיקה שלווה ובאוזניות שנתנו לי שמעתי משפטים חיוביים שהעבירו אותי לתדר אחר, תדר שקט, רגוע ושלוו.
אחרי פגישת הייעוץ והאבחון עם הפלסטיקאי, שהיה מאוד מקצועי והסביר לי על היתרונות העצומים של ניתוח בהרדמה מקומית במצב חצי ישיבה, יצאתי עם הצעה שנראתה לי הוגנת מאוד וידעתי שזה מה שאני רוצה, שזה מה שהכי מתאים לי.
שבוע לפני הניתוח הגעתי לקליניקה לפגישת הכנה עם דניאלה גולן, מפתחת שיטת ביוטיפול-מיינד, שדוגלת בהכנה נפשית של המטופלות לשינוי שהן עומדות לעבור ויצירת התאמה בין הפנים לחוץ.
דניאלה הסבירה לי שהיא מציעה הסתכלות מחודשת על המציאות - שהיא לראות את התמונה הגדולה. שהפעולה החיצונית של מתיחת הצוואר היא חלק ממשהו גדול יותר שאני רוצה להגשים - - ועל ידי תהליך המזכיר דמיון מודרך ונקרא VISULIZING, היא ניסתה לעורר אצלי את המודעות למה הן המטרות האמתיות שלי.
נתבקשתי לעצום עיניים ובאמצעות הטכניקה הייחודית, שדניאלה פיתחה, הצלחתי להתחבר לעצמי ולמצוא בתוכי את הכוחות לקחת חלק פעיל בהצלחה של הניתוח שלי. וכך בזכות הליווי המקצועי שקיבלתי ממנה הצלחתי להתגבר על החששות והפחדים, שעדיין היו לי, ולהכין את עצמי מבחינה פנימית לפרוצדורה.
והאמת? שזה היה תהליך מדהים, כי כשעשיתי את ה- VISULIZING, פתאום קפץ לי לראש דימוי של פריחה מחדש. והרגשתי שאני הולכת לפרוח מחדש ושאני עם כוחות מחודשים ושמכל עבר עוטפים אותי בהבנה, באמפטיה ומעל הכל ברגישות ובקבלה. והרגשתי טוב. טוב מאוד אפילו עם עצמי ועם ההחלטה.
יום לפני הניתוח קיבלתי SMS שהזכיר לי להגיע עם הכוחות המחודשים שלי, עם המשפט החיובי שיצרתי לעצמי בתהליך ה- VISULIZING ועם ההדמיה המדויקת לאיך אני רוצה להיראות אחרי.
ההליך עצמו נעשה בחדר ניתוח מתקדם ומאובזר בקליניקה, כשאני במצב חצי ישיבה וברקע מתנגנת לה מוסיקה נעימה ומרגיעה. הצוות כלל שתי אחיות חייכניות וקשובות שבדקו לי לחץ דם ודאגו לכל בקשה שלי ושני רופאים, ביניהם הפלסטיקאי הבכיר שאמור לנתח אותי.
כשהפרוצדורה הסתיימה עברתי למשך כשעתיים לחדר אינטימי ושלוו בו הושמעה מוסיקה מרגיעה ומשפטים חיוביים. אחרי כשעתיים, אחרי שמדדו לי לחץ דם וראו שאני מרגישה טוב, נאמר לי שאני יכולה ללכת הביתה.
האמת? שלא האמנתי למשמע אוזני ושאלתי את הצוות 'מה זהו? זה נגמר? אני משוחררת הביתה?' הם צחקו בהבנה ואמרו לי שכן. קיבלתי מהם חוברת הדרכה שבה מפורט כיצד לנהוג בימים הבאים ובתוכם הדרכה מפורטת על שיטת ביוטיפול-מיינד לזירוז הריפוי הטבעי של הגוף.
שמונה ימים אחרי הניתוח כבר חזרתי לעבודה!
ואני מאושרת. מאוד מאושרת וכל כך מרוצה מההחלטה שקיבלתי, מהמעשה שעשיתי, שאני ממש תופסת את עצמי בכוח שלא לגשת לנשים זרות שאני רואה ברחוב – לאלו שמסתירות את הצוואר מתחת לצעיף ולאלו שלא – ולצעוק להן 'זה אפשרי! וזה כל כך קל! גם אתן יכולות להיראות כמו שאני נראית עכשיו עם צוואר וקו לסת מתוחים כמו שהיה לכן פעם. כל מה שאתן צריכות זה רק להיפטר מהפחדים ומהחששות שמונעים מכם להגישם את החלום שלכן'.
ולכן אני כותבת את כל זה, כי אני רוצה שגם נשים אחרות ידעו שאפשר, שאפשר להגשים את החלום, שזה הרבה יותר קל ופשוט ממה שהן חושבות. שידעו כולם שאפשר, אפשר לפרוח מחדש! ועל זה אני אומרת כל בוקר תודה."
רוצה גם? כל הפרטים כאן - לחצי עכשיו!