לפני 19 שנה בהיותי סטודנט התחלתי את דרכי בתחום ההוראה. בפעם הראשונה התחלתי כמתרגל במכללת ישראל ולאחר מספר סמסטרים הפכתי ממתרגל למרצה. מאז ועד היום אני מרצה במכללה האקדמית לישראל בקורסים שונים.
בעיניי מרצה מצטיין מלבד היותו מקצועי ובקיא בחומר חייב להיות קשוב לתלמידים, להבין אותם ולדבר איתם לפעמים בגובה העיניים. כל זה לא אומר שכל מה שהם יבקשו הם יקבלו.
במקצוע ראיית החשבון אשר אותו אני מעביר במכללה – אני מלמד אותם כיצד לקרוא דוחות כספיים. בקורס או בשני הקורסים שאני מרצה לא ניתן להיות רואה חשבון מחוץ ללימודים אלא המטרה שלי זה להקנות להם את המושגים הבסיסיים בנושא דוחות כספיים כך שגם במקום עבודתם יוכלו להבין הרבה יותר על החברה בה הם עובדים ועל תחום הכספים.
אחד הרגעים הזכורים לי היו שסטודנטית שלמדה אצלי על הדוחות כספיים הגיעה אליי שנה לאחר שסיימנו את הקורס ואמרה לי ששבוע שעבר הייתה ישיבה של הנהלת החברה שבה עבדה ובין היתר דיברו גם על הדוחות הכספיים ומצבה הכספי של החברה. קודם כל היא אמרה שהבינה פתאום על מה מדברים ומעבר לזה שלהפתעתה ושמחתה גם היא השתתפה בישיבה ויכלה להשתלב כשווה בין כולם. דבר נוסף שנותן לי סיפוק רב הוא שמגיעים אליי תלמידים משנים קודמות ואומרים לי שהיה אצלי כייף ושהם מתגעגעים לשיעורים שהיו לנו.
הטיפ הראשוני הוא שיש לקחת ברצינות את הלימודים ולא לבוא רק להעביר את הזמן, וכמובן להכין את התרגילים באופן עצמאי מדי שיעור ולחיות את ההרצאות.