Mouse Cafeבמהבמה סדנה שנתית למשחק במטרה להקים תיאטרון קהילתי חדש !
סדנה שנתית למשחק במטרה להקים תיאטרון קהילתי חדש !
בסדנאות המשחק המשתתף לומד להכיר ולתרגל יכולות חדשות (לא חוג דרמה) אלא ידע מקצועי וטכניקות שונות הלקוחות מאחורי הקלעים של עולם התיאטרון בסטודיו למשחק וחדרי החזרות של השחקן (ניסיון מעל 20 שנה). התלמיד מוכשר להשתמש ביכולת זו ולהעביר אותה לתחומי מקצועות אחרים הנפגשים בקהל. חווית הכיף והקלות בלנהל את עצמך בהופעה, בשיעור, הרצאה, באודישן, בראיון עבודה או סתם בשיחה, להצליח להעביר מסר וגם רגש ולהשאיר רושם בצורה משוחררת, מגרה, עינייני ואפקטיבית, היא חוויה אדירה בתחושתה ותוצאותיה מגשימות.
ידע שכזה דורש מיומנות אותה תרגמתי לסדרת סדנאות מקוריות, מותאמות לכל אחד ולכל מקצוע הנפגש בקהל, ללא צורך בניסיון קודם.
שאלה: למי מיועדת הסדנה ?
לבעלי מקצועות הבאים במגע מול קהל - מורים, יזמים, מנהלים, עורכי דין, אנשי שיווק ומכירות, רואי חשבון, מזכירות, דיפלומטים ומרצים, לרכזי קהילה ותרבות, מנהלי מתנ"סים ולכל מי שנכון להרפתקאה להקים תיאטרון קהילתי חדש ברוחו !
השחקן עובר חוויה אוטנטית (אמיתית) על הבמה!!! האם החוויה טובה או רעה תשאלו? עצם השאלה טומנת בחובה שיפוטיות ובמילים פשוטות ביקורת (בעין המתבונן או בעיני עצמי). התרגילים בסדנאות למשחק שנה א' וב' נועדו כדי לעבור משלב הביקורת - שם הצופה נמצא (שילם, יושב על הכסא בחושך ולכאורה לא מסכן כלום) לשלב הפעיל - שחקן הנמצא במרכז החוויה וגורם להתרחשותה.
למלא הוראות ולקיים את דרישות התרגיל (הכי שאת/ה יכול/ה, כמה? = מיליון) תוך כדי שימוש בכלים הנלמדים בתרגילים כמו: ריכוז, דמיון, אומץ - העזה, כנות, הבעה קולית וגופנית, אינטנסיביות ועוד. השחקן (או התלמיד) צריך להכיר את עצמו לא רק באופן שכלתני (מה אני חושב מכיר יודע שאני) אלא לפעול, מתוך נתון, וללא שפיטה, להעיז לא לחפש תוצאה (את זה במילא הביקורת תעשה), או אז נמשיך לשלב הבא – מודעות ושליטה. כל התהליך הנ"ל קורה לא מפני שמישהו מכריח אותי או בגלל שהדרך קלה או קשה או כי מרגיש אני כך או אחרת - אלא רק כדי למלא התחייבות שנתתי לעצמי: הרצון והסקרנות להשקיע וללמוד מה זה משחק? והאם זה מתאים לי?