שיר שלא נשלח: "כמעט אב ביום קרב"
השיר שאיתן הס ז"ל כתב מזירת הלחימה ולא שלח: "כמעט אב - ביום של קרב"
"איזה רגש עובר בי עכשיו / הרי היום אני למעשה כמעט אב": סגן איתן הס לחם בימי קרב בגזרה הסורית ב-1970 - בעוד הוא ממתין ללידת בנו הבכור. את תחושת הציפייה והמתח לקראת הלידה במהלך הקרבות תיעד בשיר בשם "כמעט אב - ביום של קרב". את השיר הוא תכנן לשלוח לרעייתו, אך המכתב מעולם לא נשלח ונמצא בין חפציו לאחר מותו. את בנו הבכור פגש כשחזר מהחזית, אך לאחר כשנתיים נהרג בתאונת אימונים - ואת בנו השני, שנקרא על שמו, לא זכה מעולם להכיר.
הס, שנולד בחולתה שבגליל ב-1947, התגייס ב-1965 לנח"ל ופיקד על היאחזות מי עמי. ביוני 1970 נשלח לשירות מילואים ברמת הגולן והשתתף בימי הלחימה העזים - שאף זכו לכינוי "מלחמת שלושת הימים". במהלך אותם ימים הפגיזו הסורים את רמת הגולן וניסו להשתלט על מוצבים של צה"ל. ישראל תקפה בעומק סוריה, השמידה מוצבים ואף לקחה שבויים סוריים רבים.
בזמן שהשתתף בקרבות, זמן קצר לפני לידת בנו הבכור, תיאר הס במכתבו את המצב המתוח בגזרה ואת הציפייה להיות אב. כשנתיים לאחר מכן, ב-19 ביולי 1972, נהרג בתאונת אימון בעת שירות מילואים כחודש לפני יום הולדתו ה-35. הוא הותיר אחריו את רעייתו גליה ואת שני ילדיהם: בנו השני, אותו לא זכה להכיר, נקרא על שמו.
מכתב שיצא לאור עוד זמן די רב.
אך הקץ למצב עוד נראה כחלום.
יום שאינו שונה מכולם.
שביום השישי הוא ברא את אדם.
שדבר מה לא רגיל היום יתרחש.
כמו על סיר פלא העניין החל.
בלי בגדים - הכל במקלחת נשאר.
ולא - יתכן וספדנו אחד.
ואתי עוד אחד ולו בבית ילדה.
מלווה בקולות כמו פח בום טרח.
של מאה שישים או תותח מכוון.
רגם, חמש, לא יותר.
רק תן לירות... לא יכול...פגיעות ישירות!
חזור לבונקר! נפעיל ת'תותח.
לעמדה! מעל לוי "הלבן" מטווח.
עשרים מ"מ, תרביץ! אל תחסוך!
ישמרני האל, איתן, יש ברוך.
פגיעות לידי, הכל ממוסך.
נדמה לי שגם הקנה הלך.
נופלת עיני על החייל סלוודור.
זו מקלחת ראשונה שלי תחת אש.
הרי היום אני למעשה כמעט אב.
כאשר התותחים רועמים - המוזות שותקות.
קשר, מבצעים, בקש מאה עשרים!
אז במה אוכל להכניס לישמעאלי?
לא לחשוב, זה לא חינוכי.
החזק מעמד, זה בכל הגזרה!
המכתב של הס מתפרסם בחוברת "געגועים" של ארגון אלמנות ויתומי צה"ל, בה מובאים גם מכתבים ושירים שכתבו אלמנות ויתומים לזכר יקירם שנפל.