1. בפניי כתב תביעה אשר הוגש על ידי הגב' סלאם אבו עווד (להלן: "התובעת" או "המשיבה") כנגד מדינת ישראל (להלן: "הנתבעת" או "המבקשת").
2. מכתב התביעה עולה כי התובעת, תושבת בית ג'אלא, ילידת 20/11/69 "נפגעה באירוע ירי ביום 3/3/02 (להלן: "יום האירוע") ... תוך כדי חציית הכביש, ביציאה מרמאללה (איזור סמירהמיס). הכח שהיה במקום, ירה בשגגה קליע לעבר התובעת ופגע ברגלה השמאלית" (סע' 1 לכתב התביעה). התובעת נפצעה כתוצאה מהירי האמור, והיא תובעת את נזקיה בגין פציעתה.
האחת - בקשה לתיקון כתב התביעה.
השניה - לדחיית התובענה על הסף.
תקנה 92 לתקנות סדר הדין האזרחי, התשמ"ד-1984 (להלן: "התקנות") מאפשרת לבית המשפט להיעתר לבקשות לתיקון כתבי טענות "... כדי שבית המשפט יוכל להכריע בשאלות שהן באמת השאלות השנויות במחלוקת בין בעלי הדין; תיקון של טענה עובדתית, או הוספתה, טעונים הגשת תצהיר המאמת את העובדות", ומכלל הן נשמע הלאו - ולענייננו, אם אין מדובר בתיקון טענה עובדתית, אין צורך בצירוף תצהיר.
"שר הבטחון רשאי להכריז על שטח כעל איזור עימות; ...".
ואכן, ביום 9/2/06 פורסמה בילקוט הפרסומים מס' 5492 "הודעה על הכרזה על איזורי עימות לפי חוק הנזיקים האזרחיים ואחריות המדינה", ובהתאם להכרזה, הוכרזה רמאללה כאיזור עימות מס' 61, ועל כן, אין הבקשה כוללת עתירה לתיקון עובדה, אלא עתירה הנובעת מתיקון החוק, ומשכך, אין הבקשה מצריכה צירוף תצהיר.
מהאמור עולה כי התיקון המבוקש הינו תיקון הכרחי, ונוגע ישירות לשאלות השנויות במחלוקת, ומשכך, הנני מקבלת את הבקשה לתיקון כתב התביעה.
תובעים כאמור בתוספת השניה".
מלשון הסעיף עולה כי אם מושתתת התובענה על "מעשה שביצעו כוחות הבטחון" באיזור עימות - אין המדינה אחראית לפיצוי הניזוק כתוצאה מאותו מעשה, והיות והאירוע נשוא כתב התביעה התרחש בגין ירי צה"לי בפאתי רמאללה - כנטען על ידי התובעת - דהיינו "מעשה שביצעו כוחות הבטחון", והיות ורמאללה הוכרזה כאיזור עימות, הרי שאין המדינה אחראית בנזיקים לנזק שנגרם לתובעת, ועל כן עותרת המבקשת לדחיית התובענה על הסף.