בָּאוּ קְרָאחֶנבוּרְך קורא לילה אחד סקירה בעיתון על CD חדש עם הקלטות ישנות של הפסנתרנית בעלת הקריירה הבינלאומית, וַאנדה ויריקֶה, אשתו-לשעבר, שלא ראה אותה שנים. הוא מופתע לגלות שוואנדה לא עקרה לאמריקה, כפי שסבר, אלא פרשה לפני למעלה מ-15 שנים מן הקריירה שלה (שאותה העדיפה על-פני אהבתו), והיא חיה בכפר קטן בפירנאים. הוא מחליט לנסוע לבקר אותה.
איזה מקום תופס בחייה של ואנדה אדון דה-ליאון, המורה-לפסנתר היהודי שלה, המאמן של אמה, זמרת האופרטות, אשר נלקח לעיניה על-ידי הגרמנים? איך יוסברו יחסיה עם אביה? אולי ניגנה תמיד לאיש בבגדים כהים ובכובע שחור העומד בסוף האולם - אבל מיהו האיש הזה?
זהו ספר על כוחה של המוסיקה, ועל כישלונן של המלים. לא קל להעביר במילים את מה שמעבר לגבולותיהן, ואנה אנקוויסט עושה זאת בכישרון גדול.
אנה אנקוויסט, פסיכואנליטיקאית, מספרת ומשוררת, ילידת 1945, היא גם בעלת הכשרה של פסנתרנית קלאסית. היום היא מן הסופרים הפופולאריים ביותר בהולנד.
בארץ התקבל 'הסוד' בהתרגשות ונכתבו עליו לא פחות מ-15 ביקורות מתפעלות, שבהן משפטים כגון: "את התענוג הצרוף שכרוך בגילוי של סופר אהוב, אחד שהולך ללוות אותך מכאן והלאה, קשה לפרק למלים"... "התקפים עזים של חשק לרוץ ולרכוש את הספר לאהוביך פוקדים אותך עוד בטרם סיימת אותו"..."'הסוד' הוא הספר הטוב ביותר שקראתי זה זמן רב"... "לאנקוויסט יש כל מה שזקוק לו סופר גדול - חוש תזמון מדהים, חמלה אינסופית כלפי הדמויות שלה, רגישות ואנושיות"... "כשקראתי את הספר ידעתי רק דבר אחד: שאני לא רוצה להפסיק לקרוא בו. כשסיימתי, ידעתי רק דבר אחד: שהוא הפעים אותי".