פנטארכיה (מיוונית πεντε - חמש ו-αρχη - ממשל) הוא כינוין של חמש הפטריארכיות המסורתיות שהיו מרכזן של הכנסייה העולמית בעולם העתיק ולפני הפילוג הגדול ב-1054. מאוחר יותר הוחל הביטוי על קבוצות אחרות שמנו חמש פטריארכיות, ובהקשר הרחב הוא עשוי לסמן כל הקבץ של חמישה בעלי כוח שלטוני כלשהו.
במאה ה-4 כאשר הנצרות החלה צוברת כוח פוליטי והשפעה בקיסרות הרומית, נחשבו ערים אלה (למעט ירושלים) לחשובות בתחומה. יש הסוברים כי פטריארכיית ירושלים הוכרה כמרכזית ונכללה ברשימה רק לאחר ועידת ניקיאה הראשונה בשנת 325, ואילו אלכסנדריה עשתה כן לאחר ועידת כלקדון ב-451 שהביאה לפרישת כנסיות המזרח.
לאחר הקמתה של פטריארכיית מוסקבה ב-1589 והשתחררותה מעולה של קונסטנטינופול, רווחה בקרב הזרם הנוצרי האורתודוקסי הנטייה להחליף את רומא במוסקבה ולצרפה לארבע הפטריארכיות האורתודוקסיות בארבע הערים המקוריות האחרות.
במאה ה-19 כונו חמישה חברי פרלמנט שמאלנים איטלקיים אשר התנגדו לראש ממשלת איטליה אגוסטינו דפרטיס (Agostino Depretis) בשם זה.
הכינוי רווח במאה ה-18 ובמאה ה-19 לתיאור חמש המעצמות האירופיות בריטניה, צרפת, אוסטריה, פרוסיה ורוסיה.
EnglishCatalàDeutschEspañolFrançaisBahasa IndonesiaItalianoLatinaМакедонскиPolskiPortuguêsРусскийSrpskohrvatski / српскохрватскиСрпски / srpskiSvenska中文	עריכת הקישורים	דף זה נערך לאחרונה ב־16 בפברואר 2017, בשעה 10:41.