שאול טשרניחובסקי נולד בכפר מיכאילובקה בשנת 1875. כיום נמצא הכפר, שהיה בינתיים לעיירה, בתחומי של מדינת אוקראינה. במאה ה-19 האזור היה חלק מרוסיה הצארית, מן האזור הדרום-מערבי שלה, ונכלל ב"תחום המושב" שהצאר הגדיר החל בסוף המאה ה-18 ושרק בו הותר ליהודים להתיישב. היהודים חיו בתחום המושב בכפרים ובעיירות, וטשרניחובסקי מרבה לתת לכך מקום ביצירתו. אצל טשרניחובסקי, הקיום היהודי בתחום המושב מוצג באופנים אחדים. זיכרונות ילדות ונעורים מצוירים יחד עם תמונות של אורחות החיים היהודיים וגם חייהם של בני עמים אחרים שישבו באותו אזור. טבע, חיים, פולקלור ומנהגים ממלאים מקום מרכזי ביצירות הנוגעות לחיים בתחום המושב. אלא שבנוסף לכך, טשרניחובסקי מרחיב את מבטו אל העבר ומעמיד תמונות פואטיות עשירות הנוגעות לפרקי עבר גדולים וגם טרגיים בחיי היהודים באזור רוסיה-אוקראינה-פולין וגם מעבר לכך לתחומי גרמניה, החל בימי הביניים ועד לעת החדשה.
ונושק את אדמת הסתיו: שאו שלום מאת שר של חורף!"
אותה אידיליה נפתחת בשורות המציגות את הארץ שבה מתרחשים הדברים, כשהנוף והיהודים ומחזור השנה ופעולות הבית, כולם חלק אורגני ממציאות חיים.
וראשון בחדשי האביב, הנאוה על שדמות אוקרינה..."
'הנני אליכם הז'ידקים!' ומרים את שוטו כמצליף."
קשקוש עליז וחי, כי באו עד קצה ביליבירקה.
ממלאים חלל האוויר בנביעות עליזות וקול ששון".
מתוך כל חרסית נקובה.
יהודים קטנים, נאים"
ביחס עם דלעות זהבהבות, שתבנית הנבל להנה"
אך תאבל נפש הבנים"
מן הדיביזיות שלקו במימי אגמי-מזורים.
בני מליטופול העיר וגם מחברי 'ההתסדרות'.
בשבע מצוות בני-נח, וקפחו צרורות פקעותי".
ארגמן הקודש לא שוא ירטיב ארץ!
ונקמה בארץ עוד ישנה!"
שני אבירי-היחש עם שנים שלישים.
ובת הרב איה היא? בתו אי היפה?
על יד הרב מטלת בתו זו היפה"
במדרגות התגלגלו שלש גופות.
כרע האב, מתעלף בדמיו"
מתחום המושב ועד אשכנז, היהודים ידעו רדיפות, פרקים של זוועה והרג, שהותירו חותם בזיכרון הדורות. הגורל היהודי ראה בחזרתם של פרקים טראומתיים, ואין להתפלא על כך שהמשורר מגיב לידיעות הראשונות על השואה המתחוללת באירופה בשירים שמתייחסים לפוגרומים ורדיפות בימי הביניים וראשית העת החדשה. ביצירה הענפה של טשרניחובסקי שזורות התייחסויות לצדדים הטראומתיים של חיי היהודים באירופה גם ללא קשר לרגע היסטורי מסוים. הדרמה של ברוך ממגנצא, אולי הדמות המפורסמת ביותר בקטלוג היהודים הנרדפים של טשרניחובסקי, מייצגת יהודים מדורות רבים: מימי מסעות הצלב ועד לשואה, שלא הסתיימה אלא שנתיים לאחר מות המשורר.
כסהו, מעלה אד חם!
בצלות יהודים על האש"