לקוראי שפונדרה – אביא לפניכם חוויות ועבודות הקשורות בעץ.
לקריאת כל הכתבות, בחרו בתפריט מה יש לאכול? את קטגוריית בית מלאכה.
כבר המון זמן אני עוסק בעץ. אחד מהדברים הראשונים שאני זוכר שקשורים בעץ הוא העובדה שאבא שלי בנה כוננית לספרים ולטלוויזיה. אבא שלי תמיד בנה המון דברים ומבחינתי המציא את המושג "עשה זאת בעצמך". כנראה שירשתי ממנו את ידיי הטובות.
כשהשתחררתי מהצבא (1998) (כן, אני כזה זקן…) וגרתי בקיבוץ, בניתי את הכוננית הראשונה שלי. יש לי אותה עד היום ומאוד גאה שהיא בשימוש בסלון ביתי. ככה כל העניין התחיל, ברגע שהייתי צריך ריהוט פשוט השגתי עץ ובניתי.
עד היום בניתי 3 כונניות, 2 מסגרות למיטות, 3 שידות קטנות על גלגלים, שולחן נמוך לסלון, וגם שולחן אוכל גדול. ברצוני לציין שרק ב-3 פריטים מכל הרשומים מעלה בעצם קניתי את העץ. ליתר הפריטים השגתי עץ מהעבודה. בניתי את כל הריהוט ע"י מיחזור ארגזי עץ ומשטחי עץ. כל זה עדיין לא כולל את תחביבי האחרון – לבנות ריהוט מחביות יין משומשות.
לפני יותר משנתיים הזמנתי 3 חביות יין משומשות מ”השתול" ביקבי רמת הגולן. חבית יין אחת השארתי שלמה כדי שיהיה יפה בעין ואת שתי האחרות פירקתי לגורמים. מי שחושב שלפרק חבית יין זו עבודה קלה שיחשוב אחרת. בעצם לא רציתי רק לפרק וזהו, אלא רציתי לפרק ולשמר את העץ במצב טוב ע"מ שאוכל לבנות ממנו כל מיני דברים.
התחלתי לאט לאט להתנסות עם העץ ולהבין איך לעבוד איתו. גיליתי שעץ אלון מאוד דחוס וחזק. גיליתי שלפעמים מאוד קשה לעבוד איתו. גיליתי שהעץ לא אוהב נייר חול גס אלא נייר חול עדין. לקוראים שזהו לא תחומם אז יש ניירות חול בדרגות שונות, כאשר 40 הכי גס, ועד 500 שהוא הכי עדין. אם העץ מלוכלך מבחוץ אז הייתי מעביר עליו נייר 40, אח"כ 80, ואח"כ גם 100. אם רציתי הרגשה ממש חלקה ונעימה, השתמשתי גם בנייר 150. נייר 150 מספיק עדין להרגשה טובה של העץ (נייר 500 ומעלה בשימוש בעיקר במכוני פחחות וצבע לרכב).
ליטוש אחת מקורות החבית. לאורך זמן מצטברת קורוזיה מסביב לחישוקי החבית.
ליטוש מכסה החבית.
סיבי עץ האלון.
וזהו להפעם, מקווה שנהניתם.