לאחרונה ניתנה בבית המשפט המחוזי בתל אביב (הש´ י. שיצר) החלטה, לפיה ניתנת למבקש רשות להתגונן כנגד תביעת בנק, בטענה של הלוואה והלוואת non-recourse ( פופקין אלון נ´ הבנק לפיתוח התעשייה , ת.א. 1958/02, בש"א 19743/02).
העובדות, בקצרה, היו כדלקמן: המבקש היה מנהלה של חברה בורסאית, ארט אין טכנולוגיות אינטרנט בע"מ (להלן: "ארט אין" ), אשר חתם על שני כתבי בקשות לקבלת הלוואות מהבנק לפיתוח תעשיה. כתוצאה מאי פרעון ההלוואות הגיש הבנק תביעה בסד"מ כנגד המבקש.
טענת המבקש היתה כי לבנק לא קיימת עילת תביעה כנגדו, מאחר וסכומי הכסף ניתנו לו כהלוואת "נון-ריקורס" (non recourse loan). ההלוואות ניתנו למבקש לצורך רכישת חלק ממניות ארט אין. פירעונן של ההלוואות נועד להתבצע אך ורק באמצעות דיבידנדים שיתקבלו בגין אחזקת המניות ו/או באמצעות התמורה שתתקבל ממכירת חלק ממניות החברה.
מן הראוי ליתן מעט רקע בנוגע לסוגייה הנדונה. הלוואות מסוג - NON RECOURSE - ללא זכות חזרה ללווה, הן הלוואות הניתנות כנגד שיעבוד מניות לטובת הבנק המלווה באופן שמניות אלו מהוות את הבטוחה היחידה והבלעדית שבידי הבנק, לפרעון ההלוואה, האמור להתבצע מתוך הכנסות שיניבו המניות (או במקרה הכללי - הנכס שלרכישתו ניתנה ההלוואה). הבנק לא רשאי לחזור ללווים עצמם, גם אם השעבוד שהיה בידי הבנק אין בו כדי לכסות את יתרות החובה בגין ההלוואה.
במקרה דנן, לא היתה מחלוקת כי דבר היות ההלוואה - הלוואה מסוג "נון ריקורס", לא עוגן במסמך בכתב. טענתו של המבקש היתה מבוססת למעשה על משכון המניות כבטוחה והענקת אופציות לבנק לרכישת נתח ניכר ממניות החברה במחיר נמוך וקבוע מראש. לטענת המבקש, גם תחילת הפירעון המאוחרת של החוב היתה אופיינית להלוואות "נון-ריקורס" והצביעה על כך שהכוונה היתה לסילוק החוב באמצעות הדיבידנדים שיתקבלו בגין המניות, ותו לא.
טענה נוספת של המבקש היתה כי פקידי הבנק הטעו אותו בדבר מהותן האמיתית של ההלוואות, וכי הגיע איתם להסכמות בדבר היות ההלוואות - מסוג "נון-ריקורס".
נקבע כי במסמכים שצירף המבקש לא נמצאה כל התייחסות או אזכור לגרסת המבקש כי בהלוואה מסוג נון-ריקורס עסקינן, או להסכמת הבנק להמנע מלחזור ישירות אל המבקש. עם זאת, קבע בית המשפט, עומדת טענת המבקש כי הגיע להסכמות שונות עם פקידי הבנק, וכי אין לשלול את האפשרות כי באמצעות חקירתם, המבקש יצליח להוכיח את נכונות גרסתו.
לאור האמור לעיל, ניתנה למבקש רשות להתגונן כלפי תביעת הבנק בטענה כי עסקינן בהלוואה מסוג "נון ריקורס" וכי הבנק הטעה את המבקש באשר למסמכים עליהם חתם.
תיקון 132 לפקודת מס הכנסה אשר נכנס לתוקף בשנת 2003, הפך את שיטת המס בישראל משיטת מס על בסיס טריטוריאלי לשיטת מס על בסיס פרסונאלי, לפיה מי שמוגדר בסעיף 1 לפקודה כ"תושב ישראל" (יחיד ותאגיד), יחויב במס בישראל על כלל הכנסותיו, ללא קשר לשאלה היכן הופקו, נצמחו, או נתקבלו ההכנסות.
ישראלים רבים המקיימים פעילות עסקית מחוץ לגבולות ישראל באמצעות חברות זרות ומחזיקים במניות באותן חברות, נוהגים מעת לעת למשוך תשלומי דיבידנד מאותן חברות מבלי לדווח על אותן החזקות ו/או על אותן הכנסות לרשויות המס בישראל.
בתאריך 01.02.12 ניתן פסק דין בבית המשפט העליון בשבתו כבית משפט לערעורים אזרחיים שעניינו פרשנות דרישת אי-התלות הקבועה בסעיף 66(ד) לפקודת מס הכנסה [נוסח חדש], התשכ"א-1961 (להלן- "הפקודה").
האם יזמי נדל"ן יכולים לבצע עסקאות נדל"ן וליהנות משיעורי מס נמוכים?
מה סיווגן של עסקאות שעושים יזמי נדל"ן במגרשים פרטיים אשר ברשותם? האם עסקאות אלה הן הוניות או פירותיות? כידוע, האבחנה המרכזית במיסוי הכנסות היא בין הכנסות פירותיות להכנסות הוניות. בסיס האבחנה בתורת המקור האנגלית המבקשת להבחין בין מכירת פירות העץ (הכנסה פירותית) למכירת העץ (הכנסה הונית).
במסגרת הליך פירוק של חברה, לפי ס' 350 לחוק החברות ניתן שחברה תיכנס להליך שנקרא "הקפאת הליכים". במסגרת הליך זה החברה מקבלת מבית המשפט הגנה מפני נושים. הרציונאל של הגנה זו ושל ההליך כולו הוא למקסם את תשלומי החובות לנושים.
סכומי הכספים המוחזקים על ידי ישראלים בחשבונות זרים בחו"ל מוערכים במאות מיליארדי שקלים.עם החלתה של הרפורמה במס בשנת 2003, תושבי ישראל חייבים בדיווח על הכנסות שמקורן מחוץ לישראל והמופקדות בחשבונות בנק בחו"ל, והן בגין הכנסות ריבית הנובעות מכספים המצויים בחו"ל.
סמכותה של רשות המס להמיר את העמדתו של החשוד בעבירת מס לדין, בתשלום כופר כסף כחלופה להליך הפלילי כנגדו, קיימת בכל חוק מס (להלן סע' 221 לפקודת מס הכנסה, סעי' 101 לחוק מיסוי מקרקעין, סע' 121 לחוק מע"מ, סע' 231א' לפקודת המכס, סע' 25 לפקודת מס קניה וסעי' 60 לחוק מס רכוש וקרן פיצויים).
סעיף 50 לחוק מס ערך מוסף קובע שבגין הוצאת חשבונית מס שלא כדין ישלם מוציא החשבונית "כפל-מס" כלומר פעמיים את המס המצוין בחשבונית.בנוסף קובע הסעיף כי האדם לו מונפקת החשבונית ( להלן:"הנישום") חשוף גם כן לסנקציה של כפל המס.
אמנות למניעת כפל מס הן הסכמים בינלאומיים בין שתי מדינות, הנחתמים במטרה לקבוע את חלוקת זכויות המיסוי לגבי סוגים שונים של הכנסה. אמנות אלה מהוות את התשתית לשיתוף פעולה כלכלי סדיר בין מדינות בתחום המס, ומטרתן לגרום לכך שנישומים לא ישלמו כפל מס על אותה הכנסה.