המשיב 1 (התובע) הגיש כנגד המבקשים (הנתבעים) תביעה כספית, אשר התבססה על חתימתם של המבקשים על כתבי ערבות להבטחת תשלום חובותיה של המשיבה 2 (ביתו של המבקש 1 וגיסתו של המבקש 2) כלפי התובע. המשיבים לא כפרו בחתימתם על כתבי הערבות ויתר מסמכי הבנק וטענו, בעיקר, כנגד גובה סכום הערבות עליה חתמו, כי התובע הטעה אותם בעניין זה ואף הוסיף את סכומי הערבות על כתבי הערבות בדיעבד, וכנגד הפרת חובתו של התובע ליידע אותם בפרטי מידע רלוונטיים באופן המצדיק את ביטול הערבויות. ביום 2/4/2013 ניתן פסק דין לפיו חויבו המבקשים לשלם למשיב 1 סך של 151,330.85 ₪ וכן שכ"ט עו"ד בסך 18,000 ₪ + מע"מ והוצאות משפט בסך 6,000 ₪.
המבקשים הגישו הודעת ערעור על פסק הדין, והם עותרים לעכב את ביצוע פסק הדין עד לגמר הדיון בערעור. המבקשים טוענים כי סיכויי הערעור טובים, כמפורט בהודעת הערעור. כן טוענים התובעים, כי מאזן הנוחות נוטה לטובתם. טענה זאת מתבססת על אמירה כללית, כי הנזק אשר עלול להיגרם למבקשים, אם לא יעוכב ביצוע פסק הדין ולאחר מכן הערעור יתקבל, גדול מן הנזק הצפוי להיגרם למשיב 1, אם ביצוע פסק הדין יעוכב והערעור יידחה. זאת משום שהטל עיקולים על חשבונות הבנק שלהם תוביל לשיתוקם, ולפגיעה אנושה בתפקודם ופרנסתם.
לטענת המשיב 1 יש לעכב ביצוע פסק דין רק בהתקיימם של טעמים מיוחדים המצדיקים למנוע מהזוכה בדין ליהנות מפירות הזכייה ורק אם יש בידו של המבקש להוכיח כי אם יזכה בערעור לאחר שפסק הדין כבר בוצע יהיה קשה להשיב את המצב לקדמותו. הזוכה הוא תאגיד בנקאי וחזקה שיוכל להשיב למבקשים את סכומי הכסף שיקבל מהם אם יזכו בערעור. עד להכרעה בערעור עלול מצבם הכספי של המשיבים להיפגע והמשיב עלול לעמוד במצב בו יקשה עליו יותר לממש את פסק הדין. תיתכן אף אפשרות של גרימת נזק ללא תקנה לאפשרות לגבות את החוב הפסוק, בגין הוצאת נכסים מחזקת המבקשים.
הכלל בעניין במימוש החלטות שיפוטיות הוא, כי הזוכה בדין זכאי לקבל את פירות זכייתו מיד עם הינתן ההחלטה. הצדקה לעיכוב ביצוע החלטה עד להכרעה בערעור ניתן למצוא כאשר עלול להיווצר מצב בו, גם אם יתקבל הערעור, יעמוד הזוכה בערעור בפני שוקת שבורה ולא ניתן יהיה להשיב את המצב שהיה קיים לפני ביצוע פסק הדין לקדמותו, או שיהיה קשה מאוד לעשות כן.
הנטל להוכיח את הקושי באפשרות השבת מצב לקדמותו מוטל על המבקש.
המבקשים כלל לא טענו, וממילא לא הביאו ראיה כלשהיא, כי התובע יתקשה להחזיר את אשר ישלמו לו אם הערעור יתקבל.
יתר על כן, כאשר אל מול המבקש עומד גוף אשר איתנותו הכספית איננה מוטלת בספק, כמו למשל בנק, חזקה כי אם יפסיד בערעור יהיה בידו להשיב למבקש את שקיבל ממנו, ואין לעכב את ביצוע פסק הדין.
במצב הנדון, ואל מול זכותו של המשיב, כבעל דין שזכה בדין לממש את זכייתו, טענת הנתבעים, כי מאזן הנוחות נוטה לטובתם איננה יכולה להכריע את הבקשה לטובתם.
ואוסיף, כי פסק הדין מבוסס, בעיקרו, על ממצאים שבעובדה, המתבססים, בין השאר, על ממצאי מהימנות, כמו גם על טענות הנתבעים כי לא עיינו במסמכי הערבות בטרם חתמו עליהם ועל ההלכות החלות על טענות מסוג זה. בהתחשב בכך, סיכויי הערעור להתקבל, גם אם אינם מבוטלים, אינם גבוהים במיוחד.
אשר על כן, אני דוחה את הבקשה לעיכוב ביצוע פסק הדין.
הצו הארעי לעיכוב ביצוע פסק הדין, שניתן ביום 17/5/13, מבוטל.