ניתוח הקיבוע הוא מהניתוחים השכיחים המבוצעים בחולים הסובלים מכאבי גב. המטרה בניתוח זה היא למנוע תנועה בין החוליות הגובלות בדיסק הניווני ועל יד כך להקל את הכאבים הנגרמים בגלל דיסק זה. אינדיקציות לניתוח קיבוע הן כאשר קיים כאב גב מכאני הנובע מאי-יציבות פתולוגית בין החוליות (למשל במצבי ניוון דיסק מתקדם, ספונדילוליסתזיס וכדומה), וכן כאשר האינדיקציה הראשונית היא לשחרור לחץ בתעלת השדרה (למשל, בהיצרות תעלת השדרה).
כאב גב, צליעה לסירוגין, קושי בשכיבה, כאבים והחלשות של הרגליים.
הניתוח מבוצע בהרדמה מלאה כאשר החולה שוכב על בטנו. בניתוח זה מקבעים שתי חוליות או יותר זו לזו, לרוב באמצעות מתלי מתכת.
הניתוח מבוצע דרך חתך באורך של 10-15 ס”מ במרכז הגב. לאחר חשיפת החלק האחורי של חוליות עמוד השדרה מוחדרים ברגים לחוליות ומחברים ביניהם במוט או בפלטה מתכתית. לעיתים יוציא המנתח גם את רקמת הדיסק הנמצאת בין החוליות ויחדיר אל החלל משתל ייעודי שמטרתו להגביר את היציבות בין החוליות.
במהלך הניתוח נעשה שימוש בשתלי עצם עצמית, אלוגרפט (שתל עצם מבנק העצם), או סינטטית המוחדרים בין החוליות. לעיתים קרובות נעשה שימוש במעודדי צמיחת עצם, עם או ללא משתלים. שתלי העצם מעודדים צמיחת עצם המגשרת בין החוליות ויוצרת למעשה קיבוע ביולוגי בנוסף לקיבוע המתכתי המבוצע בניתוח.
חזרה לתנועה מיידית לאחר הניתוח. רוב המטופלים מדווחים על הקלה מיידית בכאבים.