מזה"ל - המזרח התיכון לאן?: האם הרש"פ בדרך לקריסה?
"אינתיפאדת הסכינים" במתכונתה הנוכחית איננה מהווה איום על יציבותה של הרש"פ.
הרש"פ מעדיפה את השת"פ הביטחוני עם ישראל על פני פיוס לאומי עם תנועת חמאס השואפת לנצלו כדי להשתלט על הגדה.
הנשיא האמריקני ברק אובאמה שאירח ב-9 בדצמבר בבית הלבן את נשיא המדינה ראובן ריבלין, הביע בפניו את דאגתו ממצבו הפוליטי של יו"ר הרש"פ מחמוד עבאס ויציבותה של הרש"פ.
עשרה ימים לפני כן, בעקבות ביקורו האחרון של שר החוץ האמריקני ג'ון קרי באזור וחוסר יכולתו להביא לחידוש המשא ומתן בין ישראל לרש"פ, התכנס הקבינט המדיני-ביטחוני בישראל לדון בתרחיש אפשרי של קריסת הרשות הפלסטינית והשאלה כיצד ישראל צריכה להיערך לאפשרות הזו.
עפ"י פרסומים שונים בתקשורת, ראש הממשלה בנימין נתניהו וכמה שרים בקבינט סבורים שהאפשרות הזו רעה לישראל בעוד שכמה שרים אחרים דווקא סבורים שקריסת הרש"פ עשויה לשרת את האינטרס הישראלי ולכן אין צורך לפעול נגד תרחיש כזה.
השאלה הנשאלת היא, האם בכלל יש סכנה ממשית לקריסתה של הרש"פ עקב פריצתה של "אינתיפאדת הסכינים" לפני כחודשיים וחצי ?
כל הנתונים מהשטח מעידים כי בנושא הר הבית חלה רגיעה ממשית בעקבות ההבנות שהושגו בין ישראל לירדן, בתיווך אמריקני, כולל הצבת מצלמות שיפקחו ברציפות על המתרחש במתחם.
מהבחינה הזו אין איום ממשי מהשטח על יציבותה של הרש"פ לאחר הרגישות הדתית האסלאמית הגבוהה שליוותה את הנושא הזה בשנה האחרונה.
הרשות הפלסטינית ממשיכה לשלוט בשטחי הגדה הנתונים לאחריותה (שטחי A), ו"אינתיפאדת הסכינים" מתנקזת כרגע לפיגועים המבוצעים על ידי בודדים המחפשים לפגוע בחיילי צה"ל או במתנחלים ולא באנשי הרש"פ, היקף הפרות הסדר בגדה יורד בהדרגה.
הרש"פ הצליחה בחודשיים האחרונים "להכיל" את כל הפרות הסדר במוקדי החיכוך שם צה"ל בגדה ולא לאפשר לפרץ הזעם והאלימות להתפשט לכל רחבי השטחים ולצאת מידי שליטתה.
ביקורו האחרון של שר החוץ ג'ון קרי בישראל היה עפ"י בקשתו של הנשיא אובאמה במגמה להשיג רגיעה אך הוא לא הצליח במשימתו וגל הפיגועים נמשך, עם זאת המשך הטרור במתכונת הנוכחית איננו מסכן את יציבות הרש"פ.
פריצתה של "אינתיפאדת הסכינים" הביאה לכך שיו"ר הרש"פ מחמוד עבאס הפסיק את איומיו כי הוא מתכוון לפרוש מתפקידו והוא מנסה כרגע לשלוט בגובה הלהבות של גל האלימות כדי לנסות ולמנף אותו לצרכיו המדיניים.
במקביל נמשך קרב הירושה בצמרת הרש"פ דבר שמעיד על כך שגם בכירי הרש"פ מעריכים כי אין שום סכנה להמשך יציבותה של הרש"פ ויש כמה מועמדים הרואים את עצמם ראויים להחליף את מחמוד עבאס בתפקיד יו"ר הרש"פ.
למרות האירועים האלימים, הרש"פ ממשיכה ללא הרף את מאבקיה המדיניים נגד ישראל בזירה הבינלאומית.
הרש"פ ממשיכה להתקיים, היא מתנהגת באופן פסיבי ומתחמקת מחידוש המשא ומתן עם ישראל וממתינה להזדמנות שתביא לפריצת דרך בנושא הבעיה הפלסטינית, בינתיים היא ממשיכה בניהול חיי היום יום של האוכלוסייה הפלסטינית בתחומי שליטתה בגדה.
למעשה, הפיצול הפיזי והפוליטי בין הגדה לרצועת עזה יצר מצב ששתי ישויות מדיניות, הרש"פ וממשל חמאס ברצועה, פועלות במקביל כשכל אחת מהן מנהלת בשטח הנתון לשיטתה את חיי התושבים על פי תפיסותיה הפוליטיות.
הרש"פ מקבלת את תמיכתן של מדינות ערב המתונות שאינן מעוניינות באינתיפאדה.
המדינות התורמות וישראל אף הן אינן רוצות בקריסת הרש"פ לכן הן ממשיכות להזרים לה כספי סיוע ואת כספי המיסים שישראל גובה עבור הרש"פ.
פקידי הרש"פ ממשיכים לקבל את משכורותיהם מדי חודש דבר שמהווה אלמנט מובהק של יציבות.
הנקודה החשובה התורמת ליציבותה של הרש"פ הינה התיאום הביטחוני עם ישראל שהוא חלק מהסכמי אוסלו.
לא רק ישראל מרוויחה ממנו אלא גם הרש"פ, מאז מבצע "חומת מגן" בגדה, צה"ל חודר לכל מקום, כולל בשטחי הרש"פ, ומסכל כל איום טרוריסטי על ישראל ועל שלטונו של מחמוד עבאס.
מאידך גם הרש"פ פועלת מדי פעם לסכל פיגועים נגד ישראל, עפ"י נתונים של הפלסטינים מאז תחילת "אינתיפאדת הסכינים" סיכלה הרש"פ כ300 ניסיונות לבצע פיגועים נגד ישראל, גם אם הנתונים מוגזמים מאוד הרי שהדבר מעיד על כך שהרש"פ מבינה שהמשך שלטונה מותנה ברגיעה ביטחונית והיא איננה מעוניינת בשבירת הכלים עם ישראל.
"אינתיפאדת הסכינים" לא מצליחה לתפוס גובה בהעדר מפקדה אחת המתאמת את הפעולות, עדיין מדובר באינתיפאדה של יחידים שאינם נשמעים לרש"פ או להנחיות הפלגים הפלסטינים.
בשטח יש מתח רב והרבה תסכול ושנאה לישראל המלובים על ידי מערכת הסתה ותעמולה ארסית, אולם כל זה איננו מספיק לערער את יציבותה של הרש"פ, כוחות הביטחון של ישראל נוקטים בצעדי מניעה וכן גם מנגנוני הביטחון של הרש"פ, כל צד מעוניין להרגיע את השטח מסיבותיו שלו.
בהיעדר אופק מדיני כרגע, בגלל סירובה של הרש"פ לחדש את המשא ומתן עם ישראל ללא תנאים מוקדמים, נראה שהמצב הנוכחי יימשך עוד תקופה ארוכה.
ברש"פ יודעים היטב שאין סיכוי לפריצת דרך מדינית לפני הבחירות לנשיאות בארה"ב, ממשל אובאמה איננו יכול לספק את הסחורה.
מאידך גיסא, הרש"פ חוששת שתנועת חמאס תנצל כל חולשה או פרצה כדי לנסות ולהשתלט על הגדה, לכן היא מעדיפה את המשך המצב הקיים ושיתוף הפעולה הביטחוני עם ישראל על פני פיוס לאומי ושת"פ עם חמאס החותרת למוטט את שלטונה.
מאזן הכוח בגדה נוטה לטובתה של ישראל והיא שמכתיבה את המציאות הביטחונית הקיימת המשמרת גם את הרש"פ ואת יציבותה, אם המצב הזה ישתנה והפלסטינים ישלטו בשטח עלול לקרות בו מה שקרה ברצועת עזה, אנשי חמאס ישליכו את פעילי פת"ח מגגות הבתים ויכבשו את המוקאטעה ברמאללה.
בכירי הרש"פ מבינים זאת היטב.