נשים רבות בעמדות כוח מתגלות כחסרות אונים ומאפשרות להשפילן ביחסים זוגיים. הן מצליחות מקצועית, מבוססות כלכלית ועומדות על דעתן וזכויותיהן בנחישות בתחומים אלה. יחד עם זאת, כשהן נקלעות לעולם ההיכרויות, מתגלה פאן אחר לגמרי שלהן: הן מוכנות להסתפק במועט, לקבל יחס לא מכבד ולרצות בכל מאודן קשרים לא נעימים. למה זה קורה להן וכיצד ניתן לשנות את המצב?
שירה (השם האמיתי שמור במערכת), צעירה אטרקטיבית במיוחד ובעלת תפקיד בכיר בהיי-טק, הגיעה אליי אחרי שבן זוגה עזב אותה לתדהמתה ואילץ אותה לחזור בעל כורחה לעולם הדייטים התל-אביבי. התיאורים שלה את עולם הדייטים טלטלו אותי. זכור לי סיפור מכונן שבו הציע לה בחור להיפגש בשכונה שלו, אבל ביקש שהיא תתקשר אליו מהרחוב כדי שהוא יוכל לראות אותה מהמרפסת. כאשר המראה שלה סיפק אותו, ביקש שתעצור במכולת השכונתית ותקנה לו חלב.
שירה עשתה כבקשתו, עלתה לדירתו, ואחרי לילה שבילו יחד, היא לא שמעה ממנו יותר. היא ניסתה לחפשו והוא לא השיב לאף אחת מהודעותיה. הבנתי כבר אז ששירה מרשה לגברים להתייחס אליה באופן שאינו מכבד אותה. התחלנו להיפגש מדי שבוע, ובמשך תקופה ארוכה עסקנו בפגישותינו בנושא התזונה וההיגיינה בחייה. אלו היו תחומים שהיא התקשתה להתמודד איתם, ושמחתי לכל מחווה של טיפול טוב שלה בעצמה: היא הייתה שולחת לי תמונות של מזון שהכינה לעצמה, ודיווחה על הרגלי היגיינה חדשים שהיא מסגלת, כאשר בעבר הקרוב הרגליה גבלו בהזנחה והיו כרוכים בקושי ובמאמץ.
היא שיתפה אותי במערכת יחסים מנוכרת מאוד עם ההורים, שנפגשים איתה בתל אביב בדרכם לבילויים. בפגישות הקצרות שלהם יחד הוריה מיעטו להתעניין בחייה, ביטאו חששו שתפוטר ולא העניקו לה קרדיט על הצלחתה הגדולה. שירה חשה דחויה ומוזנחת. היא התייחסה לעצמה כך ואפשרה לגברים להתייחס אליה באותו האופן. עוד שיתפה על חוויות של ניצול מיני שחוותה בצבא, ועל רומן חדש ומייסר בו פצחה עם גבר נשוי.
בשלב מסוים בטיפול חדלה שירה מלהתייחס לדייטים בפגישות שלנו והייתה עסוקה בקידום בעבודה. לנגד עיניה היתה דמות בכירה ונערצת ששלטה בסביבתה והשיגה את כל מבוקשה בחיים האישיים והמקצועיים. שירה היתה בת טיפוחיה, ויחד הן שקדו על מהלך קידום שהיה כרוך בפיטוריו של עמית לעבודה. יש לציין כי בעבודתה לא היה זכר לשירה של הדייטים, שם היתה מבוגרת שאפתנית החותרת להשגת מטרותיה, גם במחיר של יחס אכזרי לעמיתיה למשרד. התמונה המלאה יותר עליה אפשרה לי להבין טוב יותר את התנהגותה בתחום הדייטים, בהם תפסה עצמה כילדה חסרת ישע שנתנה ל"מבוגרים" בעלי כוח לעשות בה כרצונם.
הפגישות ביננו לבשו צורה של מאבק, כאשר בחדר הטיפול שירה לקחה את תפקיד המבוגרת שזיהתה לעיתים נקודות תורפה והיתה נבזית, בזמן שאני הייתי הילדה היודעת לעמוד על זכויותיה ומשתפת בתחושותיי הלא קלות כשהיתה פוגעת בי, וזאת מבלי לפוצץ את היחסים. אט אט הדרמה התמתנה ו'גלשה' מחדר הטיפול לחייה. בעבודה החלה לבחור תפקידים בהם עזרה ותמכה בעובדים חדשים. היא הצליחה לראות באהדה רבה יותר עובדים לא מתפקדים במצבי חוסר אונים. בהמשך היא גם אימצה כלבה וטיפלה בה במסירות, דבר שהסב לה סיפוק אדיר.
השלב הבא היה שינוי איטי ומעודד מאוד בתחום הדייטים. היא החלה לזהות ולמחות כאשר היחס אליה היה לא מכבד. היא הרגישה פחות ופחות נואשת וחסרת אונים ללא בן זוג, והחליטה על רילוקיישן למדינה אחרת. נדמה היה לי שהיא מבקשת לשנות מקום, כדי להתנסות ביתר תעוזה בדפוסים החדשים.
לפגישתנו האחרונה הביאה לוח ועליו היה כתוב: "בית הוא מקום בלב". שירה יצאה לעולם נעים יותר, שבו פגשה גברים שכיבדו אותה ואת רצונותיה, והצליחה ליצור יחסי זוגיות עדינים ובעלי משמעות רגשית. היא שלחה מפעם לפעם תמונות של ארוחות שהכינה ושל חיי הזוגיות שלה.
לימים למדתי שהמושג "נשים חזקות" מטעה מאוד. נשים רבות בעמדות כוח מתגלות כחסרות אונים ומאפשרות להשפילן ביחסים זוגיים. הן מצליחות מקצועית, מבוססות כלכלית ועומדות על דעתן וזכויותיהן בנחישות בתחומים אלה. יחד עם זאת, כשהן נקלעות לעולם ההיכרויות, מתגלה פן אחר לגמרי שלהן: הן מוכנות להסתפק במועט, לקבל יחס לא מכבד ולרצות בכל מאודן קשרים לא נעימים.
הפער הגדול בין אסרטיביות, כוח וכוחניות מקצועית לבין תלות, חולשה וביטול עצמי ביחסים עם בני זוג פוטנציאליים, נעוץ בדרך כלל בדרמת ילדות שבין ההורה החזק שגידל/ה אותן לילד/ה הקטנה שנזנחה או שצרכיה לא נענו, שננטשה ואולי בוטלה בילדותה. המטרה הטיפולית היא להחיות את הדרמה הראשונית ולפרק אותה. אחת התוצאות תהיה התמתנות הכוח והכוחניות בתחום המקצועי, לצד הצמחה של חמלה ואמפתיה לכפיפים, ועצמאות רבה יותר ביחסים עם בן זוג.
אם את מזדהה עם שירה, נסי להיזכר האם כילדה טופלת ברגישות ובהתחשבות? האם הצרכים הפיזיים שלך נענו? האם נענו לבקשותייך לאכול אוכל שהיה אהוב עלייך? האם נהנו להכינו בעבורך? האם את זוכרת שזכית לטיפוח ותשומת לב? לחניכה נעימה בכל הנוגע לטיפוח אישי, שהיתה מלווה ברגישות ובגאווה? האם מישהו כיבד את העדפותיך ואת כישרונך? האם מישהו שמח בהישגים שלך, ועד כמה שמחו לראותך? איך היית מאפיינת את אופי הסמכות ההורית שחווית - רגישה ואמפטית? או כוחנית ועיוורת להעדפותיך ולמי שאת?
אם מצאת שעיקר תשובותייך חיוביות, המלצתי, שאינה מחליפה טיפול מעמיק, היא שתנסי לחשוב ביתר חיבה ואהדה על הילדה שהיית. כיצד היית מטפלת בה? לעתים טיפול בבעל חיים הוא דרך טובה להחיות רגשות כמו אמפתיה ורגישות. נסי לפעול במישור המקצועי בתחומים שנוגעים לרווחת הפרט. לחשוב כיצד מרגישים עמיתים וכפיפים לך בעבודה עם דמותך, עם סמכותך וחשבי על האופן שבו את מפעילה ומשתמשת בכוח. ככל שתוכלי להיות רגישה ואמפטית לחלשים ממך, תוכלי לזהות ולהתקומם ביתר קלות כשאינך זוכה ליחס זהה בחייך האישיים.
השתדלי לפנק את עצמך ולהיות האם המפנקת של עצמך. למשל, להכין לעצמך אוכל שאת אוהבת ולטפח את עצמך. כשאת יוצאת לדייט חשבי כיצד היית מרגישה וחושבת על הסיטואציה לו הבת שאת מטפחת ומפנקת הייתה נמצאת במצב זהה. כאשר מישהו מציע לך להיפגש בחצות חשבי אם היית מרגישה נוח אם היו מציעים זאת לבתך, וכאשר אינך שומעת למחרת היום ממישהו שפגשת אתמול, חשבי מה את באמת מרגישה ומה היית ממליצה לבת שלך לעשות.
למה לא הולך לי עם גברים?