TheMarker Cafeעידנהנחושתאזוטרי, אקלקטי ואידיוסינקרטילמה? למה? למה עזבתיני?
אזוטרי הוא דבר סודי הידוע רק למביני עניין.
מקור המילה הוא ביוונית, במילה esoterikos, שפירושה "שייך לחוג הפנימי" (esōteros הוא "פנימי").
השימוש המקורי במושג מיוחס לאריסטו, הפילוסוף היווני, שחילק את הידע לשניים: ידע אקזוטרי (חיצוני), שהוא נחלת הכלל, וידע אזוטרי (פנימי), הידוע רק לאנשי סוד.
ביטויים קרובים: "ליודעי ח"ן" (=חכמת הנסתר).
אקלקטי - לַקטָני, נאסף ממקורות שונים, נלקח מכאן ומשם.
אידיוסינקרטי - An idiosyncrasy is an unusual feature of a person. The term is often used to express eccentricity or peculiarity.
The term idiosyncrasy originates from Greek ἰδιοσυγκρασία [idiosynkrasía], "a peculiar temperament", "habit of body" (ἴδιος, [idios] "one's own", σύν, [syn] "with" and κρᾶσις [krasis] "mixture").
כלומר - אולי אני רוצה להגיד שאני מיוחדג'ת. אבל בעצם לא מובנת. נחשבת מוזרה. לא מתאימה לאף תבנית. לגמרי אחרת.
למה? למה? למה עזבתיני?
באחרונה עזבו אותי.
קטע נוסטאלגי ענק.
ושלוימל'ה, כשהיה צעיר.
בונבון. לפני שהפך מעצבן ברמות.
עד אור השחר.
אחר נעלמה כחלום.
למה, למה, למה עזבתיני?
למה, למה, למה שכחתיני?
בצרתי ענבי ביכורים.
קיוויתי לעשות ענבים.
ושכולה היא האם.
מי זה אותה ינחם?
דל ומצחיק המאורע.
אליך תשוב במהרה.
הרב שיח בתגובות הוא לקוראי כתב ברייל בלבד. אני הלכתי לאיבוד.
מי אבד? למה אבד? מה נהיה?
ושלמה, מה לעשות, פשוט מלך. האחד והיחיד.
כתב ברייל זה טוב.
כי התמונה הראשונה שלי פה, הייתה של הלן-קלר ומורתה אן סאליבן.
הלוואי והייתי מצליחה להתמודד עם כתב ברייל.
והסכמנו ששלמה לא מאוד אהוב בפורום הזה... 'צטערת.
זה שיר פרדוקסאלי : המנגינה שמחה, והתוכן טראגי.
כן, זה זכור לי כשיר שאהבתי בילדותי. אז רק המנגינה השמייחה דיברה אליי. לא עצרתי כדי להקשיב למילים בכלל.
זו אותה פנינה.
לו משהו כמו "עכשיו תספרו את זה לבמבי"
ב ד י ו ק !
אעדיף להגיד שאוהבת את תכניות שיש אחה"צ שלו בגל"ץ (למרות שכבר המון זמן שלא שמעתי) או שכשהיה צעיר היה חביב. לפני שפיתח את כל המניירות שלו.
רק שאינני זוכר אותה במדויק.
שלו הפכו להיות מופלצות.
The term nostalgia describes a longing for the past, often in idealized form. The word is a learned formation of a Greek compound, consisting of (νόστος nostos "returning home", and άλγος algos "pain"). It was described as a medical condition, a form of melancholy, in the Early Modern period, and came to be an important topic in Romanticism.
In common, less clinical usage, nostalgia includes a general interest in past eras and their personalities and events, especially the "good old days" of a few generations back recast in an idyllic light, such as the Belle Époque, Merry England, Neo-Victorian aesthetics, the US "Antebellum" Old South, etc.
היא לא דיברה שם כל כך הרבה, אבל היא כן אמרה : "אם אין לך משהו טוב להגיד, עדיף שלא תגיד כלום"
לזה התכוונת עידנה?
שמת לב ש'עזוב' מזכיר את 'אזוב'?
ו'אזוב' מזכיר את 'איוב'?
תמיד יש לי הרגשה שמשהו ביחס שהוא מבקש/מתחנן מזייף.
מסכים. גמני לא סובל אותו.
אין לי מה להגיד.
אין על זיקו המלך!!!
ויהיה בסדר .
הכי אהבתי אותו במצעדים: עם תזמורת צה"ל.
ואני כבר חשבתי שראיתי הכל... .
כפרות על ניר.
למה? למה? למה הוא עזב אותנו???הא?!?
גמני לא אוהבת אותו.
אבל גם מלא מעצמו.
לא אוהבת אנשים שמלאים מעצמם.
(אני עדיין לא מבינה איך אני שורדת במדינה הזו, לפעמים נראה לי שכאן זה הריכוז הגדול ביותר של אנשים מלאים מעצמם בעולם כולו!!!
אבל אני גם מתה על המדינה הזו.
ראיתי שאין כמו בבית.
אין כמו בארץ.
לא צריך להכליל משלמה ארצי לכל האנשים.
יפה. פיסת נוסטלגיה.
וללא טיפת ציניות?!?!
מדדת חום לאחרונה???
שמת לב שאת המילים ניתן לפרש בכמה רמות?
א. אהבה תמימה, שעדיין לא בצרה את כרמה.
תני כוכב. בחיאאת.
ואז אחרי ניסוח יותר מפורט של השאלה, אשמח לענות!
אז למה שיר עם אופי טראגי כל כך לפעולה יומיומית כל כך של עזיבה?
שמת לב לבית האחרון???
למרות המילים, היא נשמעת לי מלאת שימחת חיים.
The great tragedies of Aeschylus*, Sophocles*, and Euripides* were performed annually at the spring festival of Dionysus, god of wine, and inspiration.
Tragic drama developed in Athens in the 6th century B.C., probably arising from the choral cult songs of the Great Dionysia. Tragedy (the Greek word "tragoidia" means goat-song) began with the introduction of an actor, who played various roles by changing masks, whose actions the chorus commented upon in song, and who exchanged dialogue with the leader of the chorus. A tradition began in which three poets would each present at the festival a tragic play in three parts, followed by a satyr play*.
יש לי הרגשה שהגעתי לטרגדיה יוונית.
תגידי לי שאני טועה .
Tragedy (Ancient Greek: τραγῳδία, tragōidia, "goat-song"
דברים שרציתי לומר..