סינדר היא אחותה היהירה, המרשעת והמפונקת של קאגורה, שכישפה את אביהן כדי שיעדיף אותה, ועכשיו מנסה לרמוס את קאגורה בכל דרך אפשרית. זה בכל אופן מה שקאגורה מספרת. ידוע לך שהיא חזקה, אבל קאגורה כמעט התחילה לבכות כשאתיאס שאל מה היכולות שלה בפירוט.
איוב, קוסם האש מגיע עם עוד שלושה קוסמים. איוב הוא אציל במקורו, אבל אחרי שסדרת אסונות הרסה את ביתו ומשפחתו פנה בצר לו ללימודי כשפים ויסודנות, ועשה חיל בכל. זעמו וצערו מלבים את האש הקטלנית שלו.
הוא מביא איתו את בלאדיו, אליפאס וסופארו, שלושת קוסמי היסודות - הראשון שולט באוויר, השני במים והשלישי באדמה.
כעבור כמה ימים, נער מגיע לדלתו של נייף, דופק בדלת. נייף פותח בגבה מורמת, אבל עוד לפני שהוא מספיק לשאול, הנער דוחף לידיו מעטפה ונעלם. נייף סוקר את המעטפה. ''מג'ק'', כתוב שם. הוא פותח את המעטפה וקורא את המכתב.
נשלחת למשימה פשוטה מאוד - להרעיל את הבאר של המחנה הצבאי.
עבר כמעט שבוע ואנחנו לא שומעים כלום על מחלה שהתפרצה במחנה החיילים. שליח ששלחנו לאזור לא מצא אותך גם במרחק יום רכיבה מהבסיס.
אם נגלה שהפרת פקודה, אל תחשוב שנשכח לך את זה. אני מקווה מאוד שלא נצטרך לגלות שהפרת פקודה, כי אז... תיזהר לך. החופש דורש קורבנות, ולוחמי החירות לא מוכנים לקבל פחדנים רכי לב.
קאגורה מביטה בה במבט שמביעה תדהמה, זעם, שנאה. היא נושכת את ידה של סינדר ומזנקת מהמיטה, לבושה רק בפיג'מה.
יוזמה לקאגורה - 2.
אתה צריך להיות מאוד חסר מזל כדי לא להספיק להגיב למתקפה הבאה שלה.
בעיקרון הנשיכה כואבת אבל לא ממש חמורה.
לפני שהוא יוצא, אתיאס פונה אל איוב, שכרת ברית עם יסודני האש, או לפחות טוען כך, ואל שאר הקוסמים: "הפעם האויב חזק מאוד, ושולט באש - ייתכן שיש לו ברית עם הדרקונים, ולכן עלינו להתמקד בקסמי הגנה פיזית ומנטלית, להגן על הנערה השרופה ועל הבנין. איוב - עם קסמי האש שלך תוכל לתעל את הקסמים של סינדר. אליפאס - נסה לנגוד את הלחשים שלה - עם יכולות השליטה שלך במים תוכל להחליש אותם מספיק. סופארו, אתה תתמקד בחסימת לחשים, ובלאדיו - תתמקד בהסטת הלחשים שלה. אני סומך עליכם."
ואז הוא הולך אל החדר של הנערה, מלווה בקוסמים* לפגוש את הפולשת.
יתכן מאוד שהיא מנהלת את השיחה הזו בזמן שהיא חומקת מפרצי האש של קאגורה, אתה יכול להניח שהצורה בה היא אומרת את זה לא בהכרך מתאימה לתיאורים למטה.
סינדר מביטה בה בחיוך עצוב "אני רק רוצה לדבר קאגורה" היא מרימה את ידיה מעט בתנועה שאומרת אי אוינות (אך נוחה מספיק בשביל לבטל את ההתקפות של קאגורה בצורה שלא תפגע בה כמו תנועה הרחק מאיזור ההתקפה שלה הבטה לא כואבת של המתקפה או ביטול הלחשים שלה)) ואומרת "אני רק רוצה לדבר, באמת... נעשה לך אבל בידי, אבל נעשה לך אחד גדול יותר בידי האדם שמכנה את עצמו אבינו, הוא הביא אותך לעולם בשביל להיות תחליף עבורי" סינדר מביטה באחותה הקטנה בצער שרק אחות מסוגלת להביט בו "הוא הביא אותך להיות כלי, גם אימי השתמשה בי ככלי, אך בניגוד למצב שלך עדיין הייתי הבת שלה, יצור שהיא אוהבת באמת ומתמים, אבל הוא מעולם לא אהב אותך" סינדר נאנחת "הוא לעולם לא יאהב אותך כי את לעולם לא תהיה מה שהוא רוצה, את לעולם לא תהיה אני" היא נועלת מבט עם קאגורה "כי את את,] זה מה שהופך אותך למיוחדת, וזה לא אשמתך, זו אשמתו שהוא עיוור מכדי לראות את זה"
המסר מלחיץ את נייף שיוצא באותו הלילה אל הבסיס אבל הפעם במקום לטפס על החומה הוא מנסה למצוא בה מקומות חשופים/ שערים צדדיים ורק לאחר מכן מתגנב פנימה. אם הוא לא מוצא מקום טוב לפריצה הוא שוב מטפס מעל הגדר מהמקום שהכי קרוב לבאר (לפי מה שהבין בלילה הקודם) בגלל הלחץ שהולך וגובר בכל רגע.
נייף מצליח להתגנב למחנה דרך משלוח דגים מלוחים גדול שלמזלו מגיע באותו היום. הוא נכנס לאחת החביות, ומגיע בהצלחה אל המחנה.
כשהוא מוודא שאין בסביבתו אנשים, הוא יוצא מהחבית. הוא נמצא כנראה במזווה של הבסיס. חשוך שם. מה הוא עושה?
קאגורה עוצרת. היא מביטה באחותה בחשדנות. ''את... באמת חושבת ככה? הוא אוהב אותך. לא יכול להיות שאת רואה בו רשע... הוא... את באמת מאמינה שאני... שווה כמוך?''.
לחדר נכנס לפתע גבר קצוץ שיער במדים צבאיים, יחד עם ארבעה אנשים בגלימות מוזרות וצבעוניות. הוא רואה מולו את הנערה קאגורה משוחחת עם אישה צעירה בבגדים אדומים צמודים מאוד, בעלת שיער שחור ארוך. הן נראות כאילו רק לפני שנייה נלחמו.
''את... באמת חושבת ככה? הוא אוהב אותך. לא יכול להיות שאת רואה בו רשע... הוא... את באמת מאמינה שאני... שווה כמוך?'', קאגורה שואלת את האישה השנייה במבט חשדני.
"ילדה, זה בית חולים, תשמרי על השקט, ואת לא מפחמת פה אף אחד." אומר אתיאס, צועד אל תוך החדר באקדח שלוף, ומכוון אותו על סינדר. "את זקוקה לטיפול רפואי, או שתואילי להתלוות אלי בדרכי החוצה?" הוא שואל אותה. "את הדרקון ביער מצאתי כבר, עכשיו הגיע הזמן לתפוס אותו."
שיער קצוץ ומדים צבאיים? נו באמת, זה אמצע הלילה, והחיילים של אתיאס הם חצי פיראטים. הוא לא לובש מדים, בטח לא באמצע הלילה.
סינדר מרימה גבה שמלווה בסגירת אגרוף, האקדח מתפוצץ בידו כאשר אבק השריפה מתלקח אך במקום שהפיצוץ יפנה לתוך קנה האקדח הוא פונה כלפי מעלה, משמיד את האקדח ובנס לא את ידו "ההורים שלך לא לימדו אותך שלא נלחמים באש בעזרת אש?" היא פותחת את ידה, אוחזת בקליע העגול בידה "אתה מפריעה לעניין משפחתי, אל אף שאני סקרנית לדעת כיצד אתה יודע את שפתי, אני יותר סקרנית לדעת מה העסק שלך עם אחותי".
שימוש בהתעתקות אש בשביל לקחת את הכדור בלי שיעוף עליה בנוסף להעצמת הפיצוץ וכיוונו מחדש, כשאני חושב על זה זה רעיון ממש רע להילחם בסינדר באמצעות נשק חם.
ליזי - כי שכחתי להגיב.
האימפריה לא השגיחה היטב על הגבול הזה - כי איזו סכנה אמיתית מהווים שבטי הג'ונגל?
צבאה של אלכסנדרה מתחזק במהירות, ואחוזות רבות נופלות לידי הצבא. כעבור כמה ימים, מגיעים שליחים מחיל החלוץ. הם כורעים בפני אלכסנדרה ומוסרים לה שהם מצאו עיר גדולה ומבוצרת ליד החוף.
יאיי איזה מגניב! ד"שים נפגשים.
הוא מוצא מהר פתח בתקרה מעליו. הוא מציץ החוצה. אחרי הסינוור הראשוני הוא רואה שבחוץ יום, והמחנה הומה חיילים.
האקדח לא מתפוצץ כלל, למרות שסינדר לא מצליחה להבין למה.
נייף מחפש ארון או משהו אחר להתחבא בו ונח, ממתין עד לרגע שבו הוא חושב שכבר לילה.