ברגע שמדובר באבן גלפגוס ובנקודת עצירה לאמזונס, הנוסעים מגלים כעת את הקסם הקולוניאלי ואת הזמזום הקוסמופוליטי של מוקד הגאווה של אקוודור, קיטו.
גולת הכותרת של ארץ שמציעה את ההיתוך הנדיר של ג 'ונגל, ההר ואת החוף scintillating, קיטו היה פעם גבול חיוני, הצפוני של האימפריה האינקה ענק. היום נותר מעט להיסטוריה הפרה-היספאנית של הבירה, אך העיר המורמת מאפרה היא עדיין מראה מופלא.
כך השתמר ללא רבב למעשה, המרכז ההיסטורי שלה היה אחד המקומות הראשונים לקבל אונסקו מעמד מורשת עולמית. המבקרים נדהמים כאשר מטפסים על הרחובות התלולים והזהובים של העיר העתיקה או כאשר מתפעלים מהבתים היפים והמטופחים שהפכו למסעדות, לחנויות ולבתי מלון.
בעיר הזאת יש יותר מ 50 כנסיות, תפילות ומנזרים לחקור כמו גם כמה מוזיאונים ברמה עולמית. אחרי הכל, זה היה הבית מיגל דה סנטיאגו, מנהיג בית הספר היוקרתי קיטו. גאוני בן זמננו, אוסוואלדו גואיאסאמין, חי כאן גם הוא וקאפילה דל האמברה הוא אחד ממפגי האמנות היקרים ביותר באמריקה הלטינית.
קיטו הוא מבורך עם יופי טבעי ניכר מדי. נבנה על המדרונות המזרחיים של הר הגעש Pichincha, הוא מטפס על כמעט 3,000 מ '(9,843 רגל) בתוך האנדים הנשגבים. מגגות העיר העתיקה, מביטים אל בנייני האפרסק הזוחלים אל אל פנסילו ואל פסל הבתולה המוזר שלה. יתרה מזאת, לנצל את גונדולה TelefériQo עבור כמה נופים מרהיבים.
המריסקל, הגרעין שסביבו מתנהל חיי התרבות של העיר, מראה את נכונותו של קיטו לשלב את הערעור של התקופה הקולוניאלית ביעילות של המאה ה -21. חיי הלילה התוססים שלה מתמלאים עם נהנתנים של כל התיאורים כמו הערב נסחף פנימה זה גם הבית של המסעדות הטובות ביותר של קיטו, עם כמה מעניינת מעניינת לוקח על מטבח אקוודוריאני סצנה בסדר האוכל.
בסופו של דבר המבקרים יוצאים למסע הר געש, או לג'ונגל, או אפילו לטיסה לאיי גלאפאגוס, אך רק חרטה מעטה בילתה יותר משאר לילה קלוש באחד המטרופולינים העשירים ביותר מבחינה היסטורית ודינמית בצד הזה של העולם.