שאלה: ראיתי באינטרנט תמונת אדם שצלם מקצועי צילם, ומשכתי אותה לעמוד הפייסבוק שלי. עתה, הצלם תובע אותי על הפרת זכויות יוצרים במאה אלף שקל. האם זה הוגן? מה איכפת לו?
תשובה: השאלה אינה אם זה הוגן או לא, אלא מה אומר החוק. אכן, החוק מאפשר פיצוי בגובה זה, על הפרת זכויות יוצרים, גם ללא צורך להוכיח נזק. יש צלמים בישראל ובעולם, המנצלים חוק זה, בעזרת תוכניות איתור הפרת יוצרים, כדי להרוויח מיליונים, לאין ערוך יותר מאשר במכירת התמונות. לכן יש מאוד להיזהר.
עצם הענין של זכויות יוצרים קיים על פי ההלכה, מתוך נימוקים שונים. אך כמובן, לא כתוב שיש לשלם סכום כה גדול על הפרה. כי אם נחשיב זאת כגזל, יש רק להחזיר את הגזלה, כלומר כמה שיהיה עולה לו לקנות. אלא אם כן נחליט שיש צורך בקנס.
אבל מה שאפשר לעשות הוא לבדוק אם הצלם עצמו לא הפר את החוק בצלמו אדם ללא הסכמתו. צילום אדם בלי רשותו והכנסת תמונתו בטלוויזיה או באינטרנט היא עבירה על החוק. לכן בדוק אצל המצולם אם היתה הסכמה מצידו.
אמנם על פי ההלכה, זו מחלוקת אם מותר לצלם אדם בלי רשותו. הגרי"ח זוננפלד אומר שאין איסור כיון שאינו מזיקו ואינו מחסרו כלום, ואין זה נקרא עושה סחורה בפרתו של חברו, כי אין זו מצלמה של חברו, וכי אפשר לאסור עליו לצייר אותו מזכרון? אין אדם אוסר דבר שאינו ברשותו (שו"ת שלמת חיים ב יט. ד כה). על פי זה פסק שו"ת בצל חכמה: "מדינא קשה למחות במי שמצלם בר ישראל נגד רצונו" (ד פה).
אבל הג"ר מנשה הקטן אוסר משום גזל כיון שהוא יכול למכור את התמונה למי שירצה, נמצא מזיקו ממון (שו"ת משנה הלכות ז קיז), אם כי אפשר לדין בדבריו, כי מבטל כיסו של חברו אינו אלא גרמא.
אך לכל הדעות, הדבר אסור משום ואהבת לרעך כמוך. אבל כיון שאתה נתבע על פי החוק שאסור להשתמש בתמונה שצילם מישהו אחר, אז בדוק אם הצלם עצמו לא עבר על החוק.
לסיום, יש תמונה מפורסמת של מרן הרב קוק בכורסה, שצולם שלא בידיעתו בזמן שהותו בלונדון בימי מלחמת העולם הראשונה כשחיכה להשתתף בברית מילה. אחר כך הצלם בא אל מרן הרב, הגיש לו את התמונה ואמר: אמנם העזתי וצילמתי את כת"ר שלא ברשותו, אולם עכשיו משאלה בפי, שיואל נא בטובו לעשות לי טובה, להרשות לי לעשות צילומים לשם פרסום, והפצתה תשמש לי מקור לפרנסה. מרן הרב ענה לו בחיוך על שפתיו: הלא מקרא מלא הוא [שמות כא טז]: "וגונב נפש ומכרו"!... (מרן הרב קוק זצ"ל מהרב ז"א רבינר קי-קיא).