קלדרון מביאה איתה לכנסת משב של תורה נשית, רחומה, שלמה יותר, של בית. אם יש גישה שחיבלה באופי הפלורליסטי של ההלכה היהודית האותנטית, הרי זוהי הגישה החרדית שרווחת במאה השנים האחרונות. את הסטארט-אפ שמציעה קלדרון כבר הגה מישהו לפני 2013 שנים. המענה לצורכי הדור איננו "תורה מונחת בקרן זווית וכל הרוצה ליטול יבוא ויטול" אלא "גדול תלמוד שמביא לידי מעשה"
פרשה פוליטית: ומה עם כבודה של אשת המנהיג?
יש ציווי תנ"כי לא לפגוע בכבוד המנהיג ולא לזלזל בו, גם אם לא בחרנו בו. אבל לעיתים דווקא כבודה של אשת המנהיג הוא דבר שאפשר לוותר עליו. מציאות חיינו תוכיח, שאפשר לזלזל בכבודה של אשת המנהיג, שנכון להשמיץ אותה, שמותר להפריח עליה סיפורים. האם כבודה אינו חשוב?
האם תוכל תנועה רעיונית לתקן את החברה שלנו?