הערעור שבפנינו מופנה כלפי חומרת העונש שהוטל על המערער לאחר שהורשע עפ"י הודאתו בשתי עבירות שעניינן סיוע אותו העניק למבוקשים בשנת 2002 ובשנת 2006, על מנת לאפשר להם להימלט מפני כוחות הביטחון, וכן קשירת קשר לשלח מחבל מתאבד. בעניין זה הודה המערער כי בחודש מאי 2006 פנה לאדם והציע לו לבצע פיגוע התאבדות, ולאחר שאותו אדם הסכים לעשות כן, פנה המערער לפעילים צבאיים והציע להם לשלח את המחבל הפוטנציאלי לבצע פיגוע התאבדות כאמור. בסופו של דבר מעצרו של המערער ושל המחבל הפוטנציאלי מנע את התקדמות הקשר.
בגין הרשעה זו, גזר בימ"ש קמא על המערער 7 שנות מאסר, מתוכן 5 שנים לריצוי בפועל מיום מעצרו.
ב"כ המערער לא השלים עם העונש האמור, ועל כן, הגיש את הערעור שבפנינו. בטיעוניו ציין תחילה הסנגור כי תיק זה נבדל מתיקים דומים עקב נסיבותיו המיוחדות הטמונות בהודאת המערער באשמה ללא צורך בשמיעת עדים, ובעובדה כי המערער לא פעל במסגרת חברות בהתאחדות בלתי מותרת. שנית, טען הסנגור כי לא היה מקום לערוך הבחנה כה בולטת בין עונשו של המערער לבין העונש שהוטל על שותפו (תיק שומרון 3799/06), בגין חלקו בקשירת הקשר, קרי שלוש שנות מאסר. בעניין זה ציין הסנגור כי נסיבותיהם של השניים דומות, ועל כן, גם אם המערער הורשע בעבירה נוספת, אין בזו כדי להצדיק פער עונשי כה גדול.
התביעה הצבאית התנגדה לערעור, תוך שהדגישה במיוחד את עונשו של השותף, אשר שימש את בימ"ש קמא כאמת מידה לעונשו של המערער בשינויים המתחייבים מההרשעה בעבירה נוספת ומפער הגילים בין השניים.
דין ערעור זה להידחות.
המערער הורשע בשתי עבירות חמורות אשר האחרונה שבהן נועדה לגרום למותם של רבים ככל האפשר. בעניין זה ציין בצדק בימ"ש קמא כי המערער, בשונה משותפו, היה ה"רוח החיה" מאחורי תכנון פיגוע ההתאבדות, כאשר פעל רבות לגיוס המפגע הפוטנציאלי וליצירת הקשר בינו לבין המשלח.
מעבר לכך, אין להתעלם מהרשעת המערער בעבירה נוספת ובעיקר מהעובדה כי המערער שבפנינו היה בן 26 עת ביצע העבירה המרכזית, בעוד שותפו היה קטין כבן 16.
בנסיבות אלה, ולאחר שהתרשמנו כי בימ"ש קמא שקל את כל השיקולים הרלוונטיים לקולא ולחומרה ואיזן ביניהם נכונה, הננו דוחים את הערעור.
הוחלט כאמור, בפסק דינו של המשנה לנשיא סא"ל נתנאל בנישו.
ניתן והודע היום, 30 ביולי 2007, ט"ו באב התשס"ז, בנוכחות המערער, ב"כ והתוב"ץ.