הנאשם הורשע, על פי הודאתו, בביצוע עבירות של נהיגה בזמן פסילה, נהיגה ללא רישיון נהיגה תקף ונהיגה ללא פוליסת ביטוח בת תוקף.
בתאריך 20/05/12 הגיעו הצדדים להסדר טיעון שבמסגרתו עתרו הצדדים להטלת ששה חודשי מאסר בפועל, אשר ירוצו בדרך של עבודות שירות, מאסר על תנאי, פסילה בפועל למשך שנה במצטבר לכל פסילה אחרת שהוטלה על הנאשם, פסילה על תנאי וקנס.
בתאריך 26/06/12 ובתאריך 08/07/12 התקבלו חוות דעת מטעם הממונה על עבודות השירות, לפיהן הנאשם אינו מתאים לביצוע עבודות שירות, ובתאריך 15/07/12 חזרו בהם הצדדים מההסכמה אליה הגיעו וביקשו לטעון לעונש באופן חופשי.
ב"כ המאשימה עתרה להטלת מאסר בפועל בין כתלי הכלא, מאסר על תנאי, פסילה למשך מספר שנים, פסילה על תנאי, קנס והתחייבות. ב"כ המאשימה טענה לסיכון הנשקף מן הנאשם ולתעוזתו והפנתה לחומרת עבירת המקור, שעניינה תאונת הפקרה, לעובדה שהופר בנדון צו פסילה שיפוטי שניתן ע"י בית משפט מחוזי ולכך שהעבירות בוצעו במהלך ריצוי עבודות שירות.
ב"כ הנאשם ביקש להסתפק בעונשים מותנים, תוך התחשבות בהודאת הנאשם ובנסיבותיו האישיות כמי שחי במשפחה אומנת והוריו גרושים, אשתו בהריון ומאושפזת בבית החולים בשל הפלות קודמות והנאשם מסייע לחמו שהנו לקוי ראיה. עוד טען הסנגור לנסיבות ביצוע העבירה כיון שהנאשם הסיע את אשתו ואחותה לבית חולים לאחר תאונה. לדבריו, הנאשם למד לקח.
הנאשם עתר להתחשבות בית המשפט, הסביר כי הוריו אינם מתעניינים בשלומו, כי מצבו הכלכלי קשה ביותר וכל רצונו לפרנס את אשתו ובנו. לדבריו, ביצע את העבירות כטובה לאשתו ואחותה - לאחר שנפגעו בתאונה, לקח אותן לבית חולים כי לא היה אף אחד אחר שייקח אותן.
בתי המשפט בערכאות השונות ציינו את חומרתה של עבירת הנהיגה בפסילה.
נהיגה בכבישי הארץ בזמן פסילת רישיון טומנת בחובה סיכונים רבים לביטחונם של המשתמשים בדרך - נוסעים והולכי רגל כאחד.
בנוסף, משקפת נהיגה בזמן פסילה התייחסות מבזה לחוק ולפסיקת בית המשפט.
לפיכך, נקבע בפסיקה כי יש לבטא את חומרת העבירה בענישה מרתיעה הכוללת עונשי מאסר בפועל בין כותלי הכלא לתקופה משמעותית ועונשי פסילה ממושכים (רע"פ 3878/05 יעקב בנגוזי נ' מדינת ישראל; רע"פ 9399/04 יחיא קרקי נ' מדינת ישראל; ע"פ 324/88 אבראהים אלאעסם נ' מדינת ישראל - פורסמו במאגרים המשפטיים).
עם זאת, מלאכת הענישה הנה אינדיבידואלית ולכן בבוא בית המשפט לגזור את הדין עליו להפעיל את שיקול דעתו ולהתחשב בנסיבות ביצוע העבירות ובנסיבותיו האישיות של הנאשם. מדיניות ענישה כללית ועקרונית לעולם לא תוכל לבוא תחת שיקול דעתו של בית המשפט, המתחשב הן ב"עושה" והן ב"מעשה" (רע"פ 3674/04 אבו סאלם נ' מדינת ישראל; רע"פ 6115/06 מדינת ישראל נ' מוראד אבו לבן - פורסמו במאגרים המשפטיים).
הנאשם הורשע כי בתאריך 16/05/12 בשעה 14:50 נהג ברכב בזמן פסילה, ללא רישיון נהיגה תקף וללא פוליסת ביטוח בת תוקף.
העבירות אותן ביצע הנאשם חמורות, מהוות סיכון לשלום הציבור ומחייבות הטלת עונש הולם ושליחת מסר הרתעתי ברור.