על החשיבה על כל פרט שיאפשר לנו לפתוח עוד ועוד חלונות ומראות אלינו בריטריט הכתיבה שחווינו בסוף השבוע הזה.
בצילומים: את. על קצה הצוק בזריחה, בקבלת השבת ובשיר הסוגר את שחרחורת ופותח את הלב.
איזו מהות מהממת את.
איריס אליה כהן על קצה המצוק..
התחלנו במשתה כתיבה… יפה פה להלל!
מדרום תיפתח הכתיבה 20-22 בדצמבר 2018. אין לתאר, בחיי.
לא רוצים לעזוב. מדרום תיפתח האהבה. היה מושלם.
מתקשים להיפרד. מהמדבר, מהחברותא, מהשירה, מהאהבה. הלוואי ויסעו איתנו כל הדרך חזרה.
שוב בביתי בשפלה. מעניין שבמהלך סוף השבוע לא כתבתי כאן מילה. רק עכשיו מתחילה לתפוס מה חוויתי בריטריט "מדרום תפתח הכתיבה" עם הסופרת והמשוררת והנהדרת איריס אליה כהן.
מפתיע כמה הרבה מקום היה לויזואליות בסופשבוע טקסטואלי. מעניין אותי להביט בתמונות שצילמתי, להבין מה צר לי שלא צילמתי, מה יש לי רצון לשתף ומה לא מתאים שייחשף.
בתמונות כאן קיבלתםן: פרחים מגינת המלון, ששימשו אותי בהתנסות עם נושא המוקד בצילום. פרסום על טנדר, שנראה לי הולם את המיקום. יש אופטימיות במחשבה על קיאקים במצפה רמון. ואותי, לא מתאפקת, רגע לפני החזרה, לתעד כמה נהדר מסתדר לי השיער במדבר.
יצאתי באמונה שאני אישה שליבה ודעתה פתוחים. גיליתי שיש בי עוד אזורים סגורים ששמחים להפתח, נקודות מצומצמות שצמאות למרחב. הופתעתי מהאפשרות להכיר א/נשים דרך הטקסטים שלהםן. ויותר מזה הופתעתי לגלות אותי דרך הטקסטים שלי.
לקרוא ולהכיר שירה. קראתי בשעה אחת היום יותר שירה משקראתי ב 43 שנותי, ואהבתי את זה.
לכתוב יותר כהתנסות, כגילוי עצמי, כתרגיל פנימי.
זכיתי לחיות בעידן מופלא, שבו קיימת האפשרות ליצור קשר ממשי עם סופרת ומשוררת שכתיבתה נגעה בי. הרגשתי במהלך סוף השבוע, שזכיתי לשתות מים חיים היישר מהמעיין.
וכאילו כל זה לא מספיק, כמתנה מאלת החברויות – זכיתי במפגש ממושך ואמיתי עם מי שאהבתי הוירטואלית נתונה לה שנים רבות. היה שווה לחכות לזה 16 שנים Ilana Sarig Hughes.
בקיצור, מחר ריטריט הכתיבה במצפה רמון! איחולי הצלחה יתקבלו באהבה!
הקודם השקת "גלבי"