כשאחד מילדיי משתף אותי בחששות הטבעיות המלוות בכניסה למסגרת חדשה, בהתרגשות לקראת שינוי או במחשבות הקשורות לאתגר שהציב לעצמו – יש לי משפט קבוע: "עברת את כיתה א'? תעבור גם את זה!". היום הם כבר יודעים לומר את זה לעצמם ומזכירים את זה בקול רם. גם אני מרגיעה את עצמי באמצעות משפט זה כשעומד לפניי פרויקט חדש שלא התנסיתי בו או אתגר חדש, ומניסיון – זה כדור הרגעה נהדר.
למה דווקא כיתה א'? הרי כולם עוברים את כיתה א'! כי המעבר מהגן אל כיתה א' הוא אחד המעברים בעלי הפער הגדול ביותר בהיבטים רבים, ומי שעובר אותו – יעבור אתגרים קטנים וגדולים נוספים לאורך החיים. המעבר מחממת הגן עם הגננת המחבקת אל מתחם בית הספר שגדול הרבה יותר ממתחם והחצר, השינוי המהותי בעיסוק היומיומי בין המשחקים וההפעלות לבין הלמידה בישיבה במשך כמה שעות (גם בבתי ספר מתוקשבים שבהם לא יושבים מול הלוח בכל השיעורים), הפער בין 30 הילדים בגן לבין 400-500 הילדים בבית הספר; המחויבויות שלא היו קודם – להגיע בזמן, לבצע מטלות שונות, להכין שיעורי בית – כל אלו גורמים למעבר מהגן אל בית הספר להיות עוצמתי עבור ילד בן 6.
אני מזכירה הרבה את השלב של המעבר לכיתה א', כדי שהילדים ייזכרו בתחושות ובחששות ויבינו מדוע אם עברו את כיתה א' – ברור שהם יכולים לעבור כל דבר אחר! משהו במוח שלנו מטמיע את התהליך הכללי של השינוי ומעלה אותו למודעות שוב ברגע שאנחנו מזכירים אותו במטרה להרגיע.
לכן – לקראת פתיחת שנת הלימודים – כדאי לכם להעלות בפני הילדים מעברים ושינויים שעברו בחייהם כדי להעניק להם תחושת ביטחון אמיתית. חשוב לומר שהחששות טבעיים, שכולם חוששים, לשתף איך אתם הרגשתם באותו מעבר שהם עומדים בפניו, וחשוב ביותר ללמד אותם להיזכר, ללכת אחורה להיסטוריה של הרפרטואר שעברו כדי לחזק ולעודד ולטעם אנרגיות טובות להתחלות נפלאות!
בהצלחה לכולם, ובעיקר לילדי כיתה א' שעומדים לעבור את השינוי הגדול בחיים – שינוי שיזכרו לטובה במעברים ובאתגרים הבאים בחיים!
זיכרו והזכירו לילדים: מי שעובר את כיתה א' – מסוגל לעבור ה-כ-ל!