לפי הספרות המקצועית, זוג מוגדר כ"סובל מבעיית פוריות" כאשר לא הצליח להרות לאחר קיום יחסי מין במשך שנה לפחות וללא שימוש באמצעי מניעה. במקרים בהם האישה כבר חצתה את גיל 35 הזוג יוגדר כ"סובל מבעיית פוריות" כבר לאחר כחצי שנה.
באופן כללי ניתן לומר שבשליש מהמקרים בעיית הפוריות היא אצל האישה, שליש נוסף אצל הגבר וביתר המקרים ככל הנראה מדובר על בעיה משולבת. הרעיון בראשית הפיתוח של הליך ההפריה החוץ גופית היה לנסות לפתור בעיות עקרות קשות אצל האישה אך תוך זמן קצר התברר לרופאים ולמדענים שבעיית פריון אצל הגבר היא אחת הסיבות העיקריות לביצוע טיפולי הפריה חוץ גופית כיום.
הבעיה בפריון הגבר מתגלה כאשר אין כמות מספקת של זירעונים בתנועה (מעל 5 מיליון), אזי זרע בודד לא יחדור לביצית ולא יווצר עובר.
חשוב לזכור שבעיית פוריות אינה מוגדרת כמחלה ולכן, ברוב המקרים, בעיית הפוריות הינה פתירה ומרבית הזוגות מצליחים, בסופו של התהליך, להרות ולממש את זכותם להיות הורים. תפקוד תקין של מערכת המין הינו חיוני להשגת הריון. מערכת המין כוללת את בלוטות המין המשניות ואת מערכת צינורות הזרע שתפקידם הוא העברת הזרעים מהאשכים של הגבר אל איבר המין.
וריקוצלה (התרחבות ופיתול של וריד הזרע וכלי דם נוספים, הגורמת לפגיעה בזרימת הדם לאשכים, ובכך לפגיעה ביצור הזרע), מיקום האשכים (האשכים נוצרים בחלל הבטן כבר בשלב העוברי, ובמהלך החיים יורדים מחלל הבטן אל תוך שק האשכים. שיבושים בתהליך זה עלולים לגרום למיקום לא נכון של האשכים ולפגום ביכולת ייצור הזרע בהם), שפיכה רטרוגרדית (מחלות, תרופות שונות ואף פגיעות מבניות עלולות לגרום לפליטה של השפיכה, נוזל הזרע, אל תוך שלפוחית השתן במקום אל איבר המין, זיהומים במערכת הרבייה, חסימה בצינורות המובילים את הזרע אל איבר המין, נוגדני זרע שמיוצרים בטעות ע"י המערכת החיסונית, גידולים במערכת הרבייה או בבלוטות האחראיות על ייצור ההורמונים המעורבים בתהליך יצור הזרע, בעיות גנטיות, בעיות הורמונליות, אימפוטנציה, סיבות סביבתיות (תנאי הסביבה שגורמים לחימום יתר של האשכים ולפגיעה בתהליך ייצור הזרע – מכנסיים/תחתונים הדוקים, שימוש תכוף בג'קוזי או בסאונה, ישיבה ממושכת ואפילו רכיבה על אופניים) עישון, סמים, אלכוהול והשמנה ניכרת.
ברוב המקרים אי הצלחתו של הזוג להרות בפרק זמן של כשנה תהיה התסמין העיקרי בעקבותיו בני הזוג יפנו למרפאתנו. במקרים ספציפיים עלולים להיות תסמינים נוספים הקשורים לבעיית הפוריות העלולים להשפיע על איכות הזרע, כמו גם על אלמנטים פיזיולוגיים נוספים, אך שכיחותם של מקרים אלה נמוכה ביותר.
בני זוג אשר מנסים להרות ונתקלים בקשיים יפנו בדרך כלל לרופא הנשים, אשר יערוך שיחה ובירור ראשוני. בין הבדיקות שמומלץ לבצע: בדיקת זרע, בדיקה גופנית, בדיקות דם, בדיקות הורמונליות, ובדיקת שתן. בחלק מהמקרים יופנה הגבר לסדרת בדיקות המשך שיכללו גם אולטרסאונד של האשכים, בדיקות ספציפיות אחרות ואף ביופסיה של האשכים.
עם קבלת תוצאות הבדיקות ניתן, במרבית המקרים, להתחיל גם טיפול במקור הבעיה. במידה והבעיה היא מבנית - ניתוח פשוט יחסית יכול לפתור אותה ובמידה והבעיה זיהומית – לעיתים טיפול תרופתי יפתור אותה במהירות. בעיות אחריות בתפקוד המיני יכולות להפתר על-ידי טיפולים פסיכולוגיים, סקסולוגיים ולעיתים אף על-ידי שימוש בתרופות. במקרים חריגים הפריה חוץ גופית (IVF) יכולה להיות פתרון קסם עבור אותם זוגות.
IMSI - Intracytoplasmic Morphologically Selected Sperm Injection . בטכניקה זו מתבצע מיון לפי צורת הזרע, המתבססת על הגדלה מיקרוסקופית מאוד גבוהה, של המורפולוגיה של הזרע למטרת הזרקתו לביצית, איתור הזרעים החזקים מעלה את סיכויי ההצלחה.
החדרת זרע בודד לביצית, הנקראת מיקרומניפולציה (ICSI), בזכות שיטה זו ניתן להפרות ביציות (שקודם לכן לא הופרו) בזרע לא תקין, שיש בו מספר נמוך של זירעונים בתנועה. כתוצאה מהליך טיפולי זה, ניתן היום להפוך את מרבית הגברים העקרים לאבות מאושרים.
במקרי וריקוצלה ביצוע ניתוח וסגירת הורידים האלה, בייחוד כשבדיקת הזרע לא תקינה, משפרת את הסיכויים להפרית ביציות ולהריון, ובמיוחד כאשר בת הזוג תקינה לחלוטין.
פרופ' בידר התמחה בכירורגיה כללית בבית החולים וולפסון, ומשם המשיך וסיים התמחות במיילדות, גניקולוגיה ופריון בבית החולים תל-השומר, ובשנת 1989 הוסמך על-ידי משרד הבריאות כמומחה בתחומים אלה.
פרופ' יעקב לברון הינו בוגר בית הספר לרפואה של הטכניון בחיפה, בו סיים את לימודיו בהצטיינות ב-1982. פרופ' לברון התמחה במיילדות, גניקולוגיה ופריון בבית החולים רמב"ם בחיפה והוסמך ע"י משרד הבריאות כמומחה בתחומים אלה בשנת 1990.