כשבנך או בתך התארסו, נכנסת ללא ספק להילוך גבוה של עשייה.
הרבה עבודה מתווספת לפעילות היומיומית שלך. קניות, ההכנות לשבת אויפרוף או לחילופין לשבת שבע ברכות. יש הספק נוסף, שגם אותו, ללא ספק, הכנסת ללו"ז העמוס שלך.
אני מתכוונת להספק ההדרכה.
הלא צריך לאלף את החתן או הכלה בינה. ללמד הליכות, שידעו לנהל בית לתפארת, כמו שאת עושה. אז בכל הזדמנות את מנחה, מלמדת. וזה טוב וזה חשוב, ובוודאי יכול הילד ללמוד ממך הרבה. מי אם לא את הביא אותו עד הלום? מי אם לא את חינך אותו, השקיע בו? עד שפרח וגדל ונהיה השתיל לעץ. ואז, ביום החתונה, יוצא הילד לדרך עצמאית, מצויד בצידה לדרך חשובה ויקרה, שארזת לו בכיסי הלב שלו ישר מהלב שלך.
כמה מופתעת את כאשר כעבור כמה חודשים, ואולי כמה שנים, מתברר שהילד שלך לא פועל בדיוק כפי שלימדת אותו.
ניקח הפעם לדוגמא את נושא החופש, הנושא הכי בוער בימינו היום, ואולי גם לא קריטי כ"כ. קחו את התובנות הלאה לשאר תחומי החיים, כמו התנהלות כלכלית של בני הזוג הטרי ועוד.
מבחינתך, נסיעה לדירת נופש היא חובה. כל שנה, על טפך ועל מטלטליך נסעתם לחופש. הצימר לא היה צריך להיות יפה. הכי חשוב בעינייך היה הגיבוש המשפחתי, הלהיות ביחד, היציאות ביחד לטבע הרחב. כך גידלת את ילדיך. מובן מאליו, מבחינתך, שכך גם הם יעשו.
לעומתך, המחותנים שלך הם מהזן של "אשרי יושבי ביתך". לא יוצאים לחופש אף פעם. הם דוגלים בשיטה שהכיף מתחיל בבית ונגמר שם. כלתך, או חתנך, שגדלו בבית כזה, ספגו את האווירה הזאת, והביאו את הדפוס גם לבית החדש שהתחילו לבנות.
אז בבית החדש שנבנה עכשיו, דוגל אחד בחופשה בצפון, ולעומתו דוגלת השנייה בחופשה ושחרור בבית. מי ינצח? מי יפסיד? את שואלת את עצמך ועוקבת בדריכות אחרי הנעשה אצלם.
האם יבינו הצעירים עד כמה החופש חשוב ומגבש ותורם להוואי המשפחתי? או לחילופין בפן הכלכלי, כמה חשוב להוציא דווקא כסף על מצרך מסוים ולא אחר?
מה שנרקם מול עיניך, זה להפתעתך, לא הבית שלך. גם לא הבית של המחותנים שלך. זו יצירה חדשה, שעדיין לא קיימת כמוה בעולם כולה. זו יצירה שבה יגיע לביטוי חלק ממה שספג הילד שלך בבית שלך, וחלק ממה שספג בן הזוג בביתו הוא. בחלק מהפעמים חלק אחד יהיה דומיננטי יותר, ובפעם אחרת חלק מהצד השני יקבל מקום נרחב יותר. מה שברור, שזה אף פעם לא יהיה העתק- הדבק מדויק של אחד הבתים ההוריים.
איזו יצירה נפלאה ומקורית נרקמת מול עינינו! ניתן לזה לקרות בהתפעלות ובשמחה.