נזקים בתעשייה וגם בחקלאות ועוד.
איך האבנית מתגבשת?
לעיתים אף מגיע למצב קיצוני של סתימת הצינור. מסיבה זו נחשבת האבנית למפגע כלכלי ו/או אסתטי אך לא למזהם סביבתי.
פן נוסף לאבנית הנו בהקשיית תהליך ההקצפה בדטרגנטים ובכך נפגמת יעילות הניקוי.
דבר המצריך העלאת כמויות הדטרגנטים כלומר בזבוז של כסף מיותר המזיק לכיס וגם לאיכות הסביבה.
במדיחי הכלים למשל הטיפול באבנית מתבצע ע"י שרף בשיטת החלפת יונים, כך שבתהליך הריענון משתחררים לביוב (כלומר לאקוויפרים-מי תהום) גם מי מלח וגם דטרגנטים.
נזקים של מיליארדים למשק הישראלי.
נזקי האבנית בישראל (במגזר הפרטי בלבד) בסדרי גודל של 2 מיליארד ₪ לבשנה, אבל הנזק הגדול נגרם לתעשייה, מועצות מקומיות מחוז ולמדינה.
לצריכת חשמל, סולר, דלק וגז עלות המתבטאת ב-15% תוספת בצריכת האנרגיה.
סיליפוס - כדורי מינראליים .
קיימות שיטות שונות לטיפול באבנית, כשהפופולארית והבטוחה ביותר היא שימוש בפולי פוספט, המוכרים יותר בשמם המסחרי – 'סיליפוס'. אנשי מקצוע איכותיים ידעו לספר לכם, שכדורי הסיליפוס הם "כדורי מינראליים", הגורמים לטובת מניעת נזקי האבנית . בתהליך זה תופסים את מקומם של המינראליים ומונעים את התגבשות האבנית. נכון, לא תראו יותר אבנית בקומקום, גם במקלחת , מה שעשוי לגרום למגוון תענוגות ללא חשש לבריאות וסיבוכים לתינוקות, לילדים ולמבוגרים כפי שקיים חשש במים ממוגנטים שקשורים ל: אסטמה ומגוון מחלות כרוניות קשות אחרות.
זאת ועוד, הקפה ההפוך למשל או אספרסו הקצר שאתם לא יכולים להתחיל את היום בלעדיהם (הציוד והטעם), מושפעים ביותר מאיכות המים. מסיבה זו מרבית בתי הקפה בארץ ובעולם, משתמשים במרככי מים על בסיס מלחים או מתקני חילוף יונים, המוסיפים מלח מידי יום ביומו באופן עצמאי. במלים אחרות ניתן לומר שאנו מזמינים קפה הפוך, ומקבלים אותו כמו בכל בעת קפה בעולם.
בדומה לכך גם המכבסות בבתי המלון, בתעשייה ובקיבוצים, משתמשות כמעט כולן במלחים לריכוך המים, בכדי למנוע נזקי אבנית, ובכך נמנעים מהוצאות כספיות אדירות עבור נזקי האבנית.
לאחרונה חלה עלייה בצריכת הסיליפוס לתעשייה כפתרון ירוק וטבעי שמונע נזקי אבנית ולא מזהם את הסביבה.
אם כן, כפי שציינו בתחילה, האבנית חשובה אמנם לבריאות, אבל מאידך מזיקה מאוד לתעשייה ומשפיע ישירות על החקלאות ( מחזור המים בישראל הוא עם אחוז מלחים גבוה במיוחד המשפיע על הקרקע מאגרי המים והיבול) . כלומר, נחוצה מערכת, שמצד אחד נלחמת באבנית אך מצד שני שומרת על ערכם המינראלי של המים.
(אני מקווה שאני לא מחדש דבר לאף אחד).הצפייה הדרוכה הנה למשפט ...עוד חזון למועד.
אבל ממש לו,גם החזון וגם המועד חיים בצוותא במוצר מהפכני שנקרא N EVEN.
מה שמבטיח את הוצאת האבנית, הסיליפוס, הסינון מנירוסטה מבטיח את הוצאת החלקיקים המיקרונים.
כדורי סיליפוס לא נעזרים באנרגיה חיצונית או שחרור של שדה מגנטי לטובת הטיפול באבנית. ושדות מגנטים אף עתידים לצאת מכלל שימוש ובהמשך אף מחוץ לחוק.
המגמה העולמית הגוברת להגנה על הסביבה מהשפעתם המרעילה של השדות האלקטרומגנטים, יוצרת גידול בדרישה לשיטות חלופיות לטיהור מים וטיפול באבנית, ולטכנולוגיות ידידותיות לסביבה. המצאה בקנה מידה עולמי, שהינה פרי פיתוח ישראלי ושילוב פטנט ארופאי, עומדת לחולל מהפכה בשוק מטהרי המים העולמי, למגזר הפרטי התעשייתי והחקלאי.
גם אתם רוצים לשתות מי מפלים טריים ורעננים? כבר היום תוכלו להתחיל ליהנות ממערכת סינון וטיהור מים 'ירוקה' וידידותית לסביבה, מערכת מים חיים שאינה מחייבת החלפת סננים, אינה צורכת כל אנרגיה.
א) כשאתם בחו"ל או בכל מקום אחר ואתם רוצים לשתות בבטחה עדיף משקאות מוגזים היות וה-CO2 מוריד את יחס ההגבה (PH) לערכים שמיקרואורגניזמים אינם מסוגלים לשרוד, לתינוקות ו/או להכנת מזון לתינוקות ,יש לקנות מי סודה לפתוח את הפקק ולהמתין עד אשר הגזים יתנדפו..
ב) כשאתם לא משתמשים במתקן השתייה/מטהר המים למשך של יממה יש תחילה לתת למים לזרום למשך זמן מה, ורק אז לשתות.
ג) לתינוקות יש להרתיח כל סוג של מים ,ובכללם מים מטוהרים, מינרלים ומי ברז. מומלץ להרתיח מים עד גיל שנה לפחות.
ד) למכונות אספרסו/מגהצי קיטור/רדיאטור יש להרתיח את המים תחילה ולתת לאבנית לשקוע ובכך משיגים מים רכים היות ואבנית לא שוקעת פעמיים.
ה) בבחירת מטהר/מתקן מים יש לזכור שברוב המקומות בארץ המים איכותיים לשתייה ולא תמיד קיים הצורך בפתרון נוסף, במידה והנכם מגלים צורך עקב איכות מים ירודה צרו קשר עם חברה מקצועית שמסוגלת לתת לכם פתרון איכותי ונקודתי לבעיה הספציפית שלכם.
ו) הרתחת מים נכונה פותרת את כל בעיות המיקרואורגניזמים החיים במים, אך אינה מסוגלת להוציא את הכימיקלים מהמים.
ז) החלק הבעייתי במים אינם בהכרח החיידקים אלא החומרים האורגניים במים אותם ניתן לסלק ע"י פחם פעיל דחוס אמריקאי, מתחת ל-1 מיקרון.
ח) באזורים בהם ידועות בוודאות בעיות של מתכות כבדות וניטרטים רק אוסמוזה הפוכה תפתור את הבעיה שאר השיטות כולל הרתחה אינן יעילות.
ט) אספרסו ומגהצים- לא בהכרח מכשירים אלו צריכים מים רכים, קיימים מכשירים עם גוף חימום פנימי שעלול להינזק ממים רכים יש לקרוא את הוראות היצרן ועדיף לקרוא זאת בשפת האם של המכשיר, ברוב מכונות האספרסו משתמשים במים פשוטים ואחת לתקופה מפעילים את ה-Self Cleaning.
י) במכשיר אדים עדיף לשים מים מטוהרים מכלור אך לא מים רכים ו/או מי אוסמוזה אחרת לא יתבצע תהליך האידוי היות והאלקטרודות במים לא יזהו זו את זו ולא יתבצע תהליך של אידוי.
מחליפי היונים (מרככי מים) הינם הפתרון המוחלט לאחת הבעיות הנפוצות ביותר: בעיית המים הקשים = מים המכילים אבנית. בעיות הנובעות משימוש במים קשים תיפתרנה ע''י שימוש במחליף יונים (מרכך מים). תהליך חילוף היונים המקובל הינו תהליך הנקרא חילוף יונים קטיוני, בתהליך זה מוחלפים יוני הסידן והמגנזיום החיוביים ביוני נתרן חיוביים והיונים הטעונים במטען שלילי נותרים במים. חשוב לדעת שתהליך החלפת יונים אינו מקטין את כמות המלחים המומסים במים TDS אלא משנה את הרכבם.
אנרגיה – האבנית המתגבשת על גבי גופי החימום יוצרת שכבה מבודדת אשר מאלצת אותנו להשקיע אנרגיה רבה יותר על מנת לקבל את אותה תוצאה של חימום המים אלמלא נוכחותה. כל מכשיר חשמלי כגון דוד חשמל, קומקום, מכונת כביסה וכו' עלולים לסבול מתופעה זו. צריכה מוגברת של אנרגיה משמעותה בזבוז כסף למשק הפרטי ובזבוז משאבים למדינה.
בזבוז דטרגנטים – חלק גדול מחומרי הניקוי בהם אנו משתמשים מופנה היום לריכוך המים בטרם תהליך הניקוי, שימוש במים רכים מאפשר לנו להשתמש בכמות קטנה ביותר של חומר הניקוי על מנת להשיג את אותה התוצאה. בנוסף לכך חומרים רבים כגון מרככים, מלח למדיח מסירי אבנית וכו' יוצאים מסל הקניות שלנו מאחר ואין לנו עוד צורך בהם. החיסכון בדטרגנטים חוסך לנו כסף רב ובנוסף מונע השפעה שלילית רבה ביותר של הסבונים על איכות הסביבה.
בלאי מואץ – כל אביזר אשר בא במגע עם מים מושפע בדרך זו או אחרת מנוכחות האבנית, בין אם מדובר בתדירות החלפת מכונת הכביסה ובין אם בנזקי צנרת, הן הכבסים והן הכלים הסניטרים, כל אלו ועוד יחזיקו מעמד זמן רב יותר ובאיכות גבוהה יותר באמצעות שימוש במים רכים.
בריאות ואיכות חיים – מים רכים מפחיתים במידה רבה בעיות עור אשר נובעות מהמצאות האבנית במים וכן מעניקים לגוף ולשיער מראה ותחושה רעננה ונעימה במיוחד.
אם כך, שימוש במערכת ריכוך מים אשר תספק זרימת מים רכים בכל נקודות השימוש בבית תסייע במספר תחומים בחיינו ותהפוך אותם לקלים ונעימים יותר.
מי הגשמים אשר יורדים דרך האטמוספירה סופחים בדרכם גזים חומציים מסוימים כגון דו תחמוצת הפחמן ודו תחמוצת הגופרית, בהגיעם לקרקע המים מחלחלים דרך שכבות הקרקע וסופחים רכיבים שונים אשר מתמוססים במים.
ככל שמי הגשמים חומציים יותר כך ספיחת הרכיבים בקרקע גדולה יותר. הן מי התהום והן מי הכינרת מכילים כמות מסוימת של רכיבים מומסים בתוכם. חלק גדול מחומרים אלו הינם תרכובות כימיות אשר יוצרות במים יחידות טעונות חשמלית הנקראות ''יונים''.
שניים מהיונים הנפוצים ביותר הינם סידן (ca) ומגנזיום (mg), שני יונים אלו הינם יונים חיוביים הנקראים קטיונים ונושאים מטען חשמלי חיובי ++.
הימצאות יונים אלו במים יוצרים את תופעת ה''מים הקשים'' המוכרת אשר גורמת לנו לנזקי האבנית על גבי הצינורות, גופי החימום, הכלים הסניטרים וכן לבלאי מואץ ולבזבוז רב של אנרגיה. יונים חיוביים נוספים כגון נתרן, אשלגן, ברזל ומתכות נוספות נמצאים במים בנוסף אך הסידן והמגנזיום הם הגורמים העיקריים לקשיות המים.
בעיות הנובעות משימוש במים קשים תיפתרנה ע''י שימוש במחליף יונים (מרכך מים). תהליך חילוף היונים המקובל הינו תהליך הנקרא חילוף יונים קטיוני, בתהליך זה מוחלפים יוני הסידן והמגנזיום החיוביים ביוני נתרן חיוביים והיונים הטעונים במטען שלילי נותרים במים. חשוב לדעת שתהליך החלפת יונים אינו מקטין את כמות המלחים המומסים במים TDS אלא משנה את הרכבם. על מנת למנוע הצטברות חומרים מזהמים על גבי מצע המרכך חשוב לוודא כי המים המזינים את מרכך המים הינם באיכות ראויה וכאשר עולה חשד לגבי איכות המים יש לוודא איכותם ולשקול טיפול מקדים.
תהליך החלפת היונים מתבצע על גבי מצע (שרף) טעון במטען שלילי, מצע זה אינו מסיס במים ומהווה את כר הפעולה. המצע הטעון שלילית מושך יונים חיוביים כמו מגנט ואוחז בהם עד אשר המצע חשוף ליון חיובי בעל מטען חזק יותר אשר יימשך אליו. בתחילה, מצע השרף הנמצא בתוך עמודת המרכך, מכוסה ביוני נתרן na+, אשר הינם בעלי מטען חיובי חלש יחסית. המים אשר נכנסים לעמודת המרכך (מים קשים) זורמים דרך מצע השרף ומגיעים לשימושים השונים להם הם יועדו כגון כביסה, דוד מים, מגדל קירור וכו'. כאמור, למצע השרף הטעון שלילית יש משיכה חזקה יותר ליונים בעלי מטען חיובי חזק יותר כגון סידן ca++ ומגנזיום mg++ מאשר לנתרן na+ ועל כן יוני הנתרן המכסים את מצע השרף יוחלפו ביוני סידן ומגנזיום (קשיות המים) ואנו נקבל מים ללא קשיות, מים רכים.
תהליך החלפת היונים דורש פרק זמן מסוים בו על המים לבוא במגע עם מצע השרף, ותהליך זה קורה במרחב הנקרא ''מרחב התגובה'', גודלו של מרחב התגובה בעמודת המרכך תלוי במספר גורמים כגון קשיות המים, ספיקת המים, TDS ואיכות השרף. כאשר אין במצע השרף עוד יוני נתרן אשר יכולים להתחלף ביוני סידן ומגנזיום, מצב הנקרא רווית השרף, יש צורך לבצע רענון למצע השרף.
שלב א' – שטיפה אחורית, בשלב זה מוזרמים מים דרך מצע השרף בכיוון ההפוך. לשלב זה שתי מטרות עיקרית והן שטיפת החומרים המזהמים אשר נכנסו עם המים ונעצרו על ידי מצע השרף וכן אוורור מצע השרף לצורך קבלת שטח פנים גדול יותר.
שלב ב' – ההמלחה, בשלב זה מוזרמת על גבי מצע השרף תמיסת נתרן כלורי מרוכזת, למרות העדפת מצע השרף את יוני הסידן והמגנזיום הטעונים ++ אופן הזרמת המלחחת מתגבר על משיכה טבעית זו ומביא להחלפה של יוני הסידן והמגנזיום ביוני נתרן.
שלב ג' – שטיפה איטית, שלב זה נועד לשפר את איכות הקשר בין מצע השרף ליוני הנתרן. שלב ד' - שטיפה מהירה, מטרת שלב זה הינה לשטוף את מצע השרף משאריות הנתרן הכלורי.
ישנן מספר דרכים לתזמון מועד ביצוע ריענון עמודת השרף, ככלל מערכת הבקרה של מערכת הריכוך צריכה לקבל חיווי על מועד ביצוע הריענון, ככל שחיווי זה יהיה מדוייק יותר ותואם את מצב רוויית השרף כך הריענון יהיה יעיל יותר הן מן ההיבט הכלכלי והן מן ההיבט של שמירה על איכות הסביבה.
הדרך הבסיסית ביותר הינה עפ''י זמן – ביצוע אומדן של פרק הזמן (עפ''י קריטריונים שונים) בו המרכך צפוי להגיע לרוויה. דרך זו הינה הכי פחות מדויקת.
דרך מעט מתקדמת יותר הינה עפ''י כמות מים – מרכך המים מודד את כמות המים העוברת דרכו ומכניס את המערכת לרענון כאשר עברה בה כמות המים הרצויה אשר הוגדרה מלכתחילה עפ''י פרמטרים שונים הכוללים את כמות הסידן והמגנזיום המצויים במים.
הדרך המתקדמת ביותר היא באמצעות חיישן אשר מצוי בתוך השרף ונותן אינדיקציה קבועה על כמות יוני הנתרן הפנויים בכל רגע נתון, והינה הידידותית ביותר לסביבה.
גורמים המשפיעים על ''איכות הריכוך'' – מים רכים מוגדרים כמים בהם יש פחות מ-20 מ''ג לליטר סידן ומגנזיום.
כמות הנתרן הכלורי המשמשת לצורך הריענון שולטת בכמות הקשיות שניתן יהיה לטפל בה באמצעות המרכך ובאיכות הריכוך, ככל שנצרוך פחות נתרן כלורי, נהיה יעילים יותר באפקטיביות הריענון אך נאלץ להגדיל את תדירות הריעוננים.
רמת ה-TDS של המים הינה בעלת משמעות לאיכות הריכוך, ככל שרמת ה-TDS גבוה יותר יעילות הריכוך קטנה ויש צורך להתחשב בכך בתכנות המרכך.