1.המערערת הייתה נשואה לאחר ולשניהם דירה הרשומה בלשכת רישום המקרקעין ב** בבעלות שניהם בחלקים שווים, כאשר על הדירה רובצת משכנתא לטובת בנק הפועלים (להלן: "הדירה").
2.ביום 11.10.04 ניתן לטובת המערערת פסק דין המחייב את בעלה לשלם לה 6,000 ₪ מדי חודש בגין מזונות ילדיהם המשותפים (תמ"ש 3491/03 בבית המשפט לענייני משפחה באילת).
ביום 24.10.04 הטילה המערערת עיקול במסגרת תיק הוצל"פ על חלקו של הבעל בדירה בשל פסק הדין הנ"ל למזונות.
3.המשיב הוא עו"ד במקצועו וייצג את בעלה של המערערת. ביום 02.02.05 הטיל המשיב עיקול על חלקו של הבעל בדירה בשל חוב שכ"ט עו"ד.
4.ביום 06.07.05 אושר הסכם גירושין בין המערערת ובעלה בתמ"ש 3493/03 בבית המשפט לענייני משפחה באילת (להלן: "ההסכם").
א. על פי סעיף 5.2 להסכם, סכום המזונות יופחת ויעמוד על 1,000 ₪ לחודש בכפוף למילוי מלוא התחייבויות הבעל על פי ההסכם.
ב.על פי סעיף 5.3 להסכם, יאופס החוב שצבר הבעל בגין דמי המזונות, בכפוף למילוי מלוא התחייבויותיו על פי ההסכם.
ג.בסעיף 7.3.2 להסכם התחייב הבעל להעביר למערערת את חלקו בדירה כשהוא נקי מכל עיקול או זכות כלשהי של צד ג'.
5.מנסח הטאבו שצורף להודעת הערעור ניתן לראות שחלקו של הבעל בדירה לא הועבר על שם המערערת והעיקול לטובת המשיב לא נמחק, כך שלכאורה ניתן לאמר שהמבקש לא "מילא את כל התחייבויותיו של פי ההסכם" ולפיכך חוב המזונות בהוצל"פ לא אופס והמזונות לא הופחתו ל – 1,000 ₪ לחודש.