1. ביום 12.3.08 הגישה התובעת, באמצעות בעלה שהוא גם בא כוחה והמצהיר מטעמה, תביעה בסדר דין מקוצר נגד המבקשים ושלושה ערבים לפינוי דירת התובעת ברח' הפודים 31 ברמת גן (להלן: "הדירה") וכן לתשלום הסך של 183,600 ₪ המורכב מפיצוי מוסכם בגין איחור של 1,190 ימים בפינוי הדירה בניכוי דמי השכירות ששולמו עד חודש 12/07.
2. הדירה הושכרה ע"י התובעת למבקשים בהסכם מיום 11.11.02 אשר הוארך לשנה נוספת. בכתב התביעה נטען כי החל מיום 10/11/04 המשיכו המבקשים להחזיק בדירה בניגוד לרצונה של התובעת תוך שהם משלמים את דמי השכירות כפי שנקבעו בהסכם האחרון בסך של 500 דולר בחודש בהעברה בנקאית.
3. ביום 20.5.08 הודיעה התובעת לביהמ"ש כי הדירה הוחזרה לה ביום 1.4.08 באמצעות המתווך. במסגרת אותה הודעה מסרה התובעת כי כל חמשת הנתבעים לא הגישו בקשת רשות להתגונן ולכן יש ליתן נגדם פסק דין בהעדר. לבקשה זו צורפו אישורי מסירה מהם עולה כי ב"כ התובעת מסר את התביעה וכן בקשה שהוגשה לפיצול סעדים למבקשים באמצעות המבקשת 2 ביום 16.3.08 בדירה ברח' הפודים 31 ברמת גן. אישורי המסירה אינם חתומים במקום המיועד לחתימת המקבל. במסגרת תגובת התובעת לבקשה לביטול פס"ד צורף תצהיר של ב"כ התובעת בו ציין ב"כ התובעת כי מסר את כתבי התביעה בצירוף הזמנות לדין למבקשת , אשר סירבה לחתום על אישורי המסירה.