סיכום הרצאה שניתנה עבור "מידות" ביום עיון ללקוחותיה.
עדי כרמי, בכיר לשעבר בשירות הביטחון הכללי, פרש בתחילת השנה משירות פעיל והצטרף לשוק העסקי בתפקיד מוביל. עדי שיתף בחוויות שלו מהשירות ובמיוחד שיתף בתובנות שלו על הדמיון בין תחום הפעלת סוכנים בעולם הבטחוני לבין ניהול והנעת אנשים בעולם העסקי. אם לסכם במשפט אחד: "הכל זה יחסים בינאישיים, ולגורם האנושי יש תפקיד מפתח בזיהוי ובהבנה של בעיה וחשד ובאופן בו הוא מתמודד איתם".
יחס גורר יחס: עדי סיפר כי שירת תקופה מסוימת בטורקיה מטעם השירות. במהלך תקופה זו התחזקה אצלו ההבנה שהכל מבוסס על קשר בין אנשים. יחס גורר יחס, קשר אישי ואמון מאפשרים להגיע רחוק מאד, לקבל סיוע, להזיז הרים בדרך להשגת המשימות והיעדים שעבורם אתה פועל.
קשר אישי: הוא נזכר: "כשאתה מפעיל סוכן, אין דבר כזה משתף-פעולה שפועל עבור כסף. נוצר קשר אישי. המפעיל עושה כל דבר חוקי ובמסגרת הנהלים על מנת לשמור על הסוכן וכדי לייצר זיקה עם האיש. לעולם עדיף החיוך על קשיחות – חיוך פותח, מאפשר".
בגובה העיניים: האם המפעיל מתנשא מעל המשת"פ או מדבר אליו בגובה העיניים? האם נותן לו תחושה שהוא מוביל? המפעיל מן הסתם יהיה המוביל, הקובע, אבל הסוכן צריך להרגיש שמקשיבים לו, שיש לו שותפות בקבלת החלטות. כך גם ביחסי חוקר – נחקר, וכך גם בעולם העסקי, כשאתה מנהל אנשים חשוב לתת לכל חבר צוות תחושה שדעתו חשובה, שביכולתו לתרום, גם אם לבסוף המנהל יקבל את ההחלטה.
פערי תרבות: חשוב להכיר את מי שאתה עומד מולו, להבין מאיזו תרבות הוא מגיע, מה מקובל בעולם שלו. בין אם אתה בשליחות בארץ אחרת, בין אם אתה מתחקר חשוד מעזה, אם אתה שואף לשיתוף פעולה, עשה מאמץ ללמוד את התרבות שלו, תן כבוד והכר את הקודים של האדם שמולך. עדי סיפר על הידע הרחב שרכש בידיעת הקוראן, המסגדים, המנהגים, הוא כמובן דובר ערבית באופן שוטף. פעם אחת, בתחקור קשה וחשוב, בשעת לילה מאוחרת עת תחקר מחבל ערבי שלא רצה לשתף פעולה, לאחר שעות רבות בהן עדי ניסה לדובב את הנחקר בכל מיני נושאים, הבין שהנחקר אוהב כדורגל. עד מהרה גלשו לשיחה ארוכה בנושא. לבסוף עלה במוחו רעיון, לעשות תחרות הקפצות כדור, והמנצח יכבד את הבקשה של האחר. עדי הפך את הבסיס כדי למצוא כדור-רגל. הוסכם שאם עדי יקפיץ יותר פעמים יקבל תשובות לכל השאלות שלו. אם הנחקר ינצח, ישוחרר. היה לו בטחון מוחלט ביכולות ההקפצה שלו, ואכן עדי ניצח בתחרות.
גם במהלך השליחות בטורקיה, הקפיד ללמוד את ההסטוריה, זיהה מנהיג חשוב ונערץ על העם, ותלה תמונה שלו במשרד. הוא מספר שבכל פעם שביקר אצלו אורח מקומי, התמונה כל כך ריגשה אותו שמיד הציע עזרה והפך חבר קרוב.
דגש למפגש ראשון: כמו בכל תחום בחיים, המפגש הראשון מאד משמעותי. חשוב ללמוד מי עומד לפנינו. יש לבחור בתשומת לב את מקום המפגש כיוון שגם לזה יש השפעה על האוירה בשיחה: האם הפגישה במשרד או בלובי של מלון? חדר ישיבות או בית קפה? רצוי להקפיד על הלבוש שלנו ולבחון מאידך את הלבוש של מי שמולנו. חשוב שתהיה מטרה למפגש (התרשמות? יצירת זיקה? הפגנת יכולת? איסוףף מידע?) ותוך כדי הפגישה עצמה להיות ממוקד במטרתה.
הכל זה יחסים: עדי אמיתי, פתוח. תמיד מעדיף שיחות ב- 4 עיניים. שומר על קשר עם משתפי פעולה גם אחרי סיום הקשר. אתה אף פעם לא יודע…מאמין שמנהלים צריכים לעבור בין החדרים ולהגיד לצוות שלום כל בוקר, לפתח שיחה קצרה, גם כשאתה לא צריך מהם כלום. סטיבן קובי קורא לזה להשקיע בבנק הרגשות. איך אפשר לצפות לשיתוף פעולה מלא כאשר אתה יוצר קשר רק כשאתה צריך משהו? קשר אישי לאורך זמן יניב את הפירות הרצויים ברגע האמת.
סבלנות ואמונה: בעבודה עם אנשים, במיוחד משתפי פעולה, צריך הרבה סבלנות. האמון נבנה לאט ולאורך זמן, מבחינת שני הצדדים. חשוב להגיע לרמת אמינות כנה ומלאה. אף פעם לא יודעים מתי זה יהיה רלוונטי, מתי יעלה הצורך, מתי חלילה יווצר איום בטחוני שאותו משתף פעולה יוכל להתריע עליו, או לעזור בפיענוחו. כך נכון גם בעולם העסקי. תחזוקת קשרים, נטוורקינג, להציע עזרה בכל עת שאתה יכול, כדי שכשאתה תזדקק לעזרה, תקבל אותה.
ערכים ותרומה לקהילה: עדי סבור שגם ארגון שפועל למטרות רווח כלכלי, כדאי שיקדיש ויתרום למען הקהילה בה הוא פועל. כך נוצרת מחויבות רבה יותר בקרב העובדים, הזדהות אירגונית, רגש ואכפתיות שלבסוף חוזרים אל הארגון בגדול.
לסיום, הגורם האנושי קיים תמיד, בכל מקום והוא תמיד הגורם החשוב ביותר.
סמכות נובעת ממנהיגות / פיקוד / ניהול ויכולת מקצועית, הכל יחד – אלו הכלים שעומדים לרשותך כשאתה שואף לשיתוף פעולה מצד אחרים.