התניידות מהירה או סכנת חיים? מספר רוכבי האופניים ההרוגים עלה באופן דרמטי בשנים האחרונות. השילוב של היעדר הסבלנות בקרב הנהגים בישראל לצד חוסר הזהירות של הרוכבים בזמן הנסיעה - מביאים למפגשים קטלניים על הכביש: "המדינה צריכה לסלול שבילי רכיבה בטוחים"
התאונה שאירעה אתמול (שני) בבוקר בכביש 5511 סמוך למחלף הדרים והביאה למותם של יניב לוגסי ותומר ויינשטיין ז"ל לא הפתיעה את רוכבי אופני הכביש בישראל, שנאלצים מדי יום להתמודד עם נהגי רכבים שלא מבחינים בהם תוך כדי הנסיעה. רוכבי הספורט יוצאים לכבישים עם שחר, בדיוק בשעות שבהן בליינים שיכורים חוזרים לביתם או שנהגים עייפים מסיימים לילה ארוך בדרכים. בהיעדר תשתיות ואכיפה, המפגש עלול להיות קטלני - ובשנתיים האחרונות נרשמה עלייה של יותר מ-40% במספר רוכבי האופניים שנהרגו.
בשנת 2017 נהרגו בישראל 12 רוכבי אופניים, בשנה שאחריה הנתון עלה ל-16, וב-2019, שטרם הסתיימה, נהרגו 17 רוכבים בסך הכול. חלק מהתאונות הקטלניות אכן נגרמות בשל תרבות הנהיגה הישראלית, אך לצד חוסר הסבלנות ישנם גם רוכבי אופניים שלא נזהרים ונוסעים בלב הכביש המהיר.
סמנכ"ל אסטרטגיה ותקשורת בעמותת "אור ירוק", עוז דרור, טוען כי יש לכך פתרון - אך הוא לא מיושם. "מה שהמדינה צריכה לעשות זה להתחיל לסלול שבילי רכיבה בטוחים", אמר. "יש לסלול בערים ובעיקר במקומות שיש בהם ריבוי של רוכבי אופניים לשם ספורט".