1. מונחת בפני תביעה כספית בסך 6,810 ש"ח.
2. חברת רשת שוקן בע"מ (להלן: "התובעת") הינה חברה המוציאה לאור עיתונים ומקומונים. לטענתה, חברת שלטון מסעדות ואירועים בע"מ (להלן: "הנתבעת") הזמינה ממנה פרסומים של מסעדה אשר הפעילה בשם 'אגדה' במקומון 'עכבר העיר'.
3. לאחר שנוהל משא ומתן והוחלפו מספר התכתבויות בדואר אלקטרוני התבקשה הנתבעת למלא את פרטי ההזמנה שהוסכמו בין הצדדים. בשם הנתבעת חתם מנהלה ואחד מבעליה, מר ליפשיץ גל (להלן: "הנתבע"). כמו כן, בתוך טופס הזמנת הפרסום (להלן: "הטופס" או "טופס הפרסום"), התבקש הנתבע לחתום על שטר חוב בגובה סכום ההזמנה. טענה התובעת כי הנתבע אכן חתם על שטר החוב ועל ערבות האוואל דנן והעביר את ההזמנה חתומה ומלאה באמצעות פקס.
4. התובעת עמדה בהסכם דנן ופירסמה את המודעות כפי שסוכם. אולם, מלוא שכרה לא הועבר אליה ונותר חוב אשר שוערך ליום הגשת התביעה בסכום שלעיל. משלא הצליחה התובעת לגבות סכום זה, נאלצה להגיש תביעה זו כנגד הנתבעת וכן כנגד הנתבע אשר לטענתה ערב על חובותיה של הנתבעת.
5. מאידך, הכחיש הנתבע את טענות התובעת מכל וכל. לטענתו, לא התבקש ולא הסכים להיות ערב לחובות אלו. הנתבע אכן מילא את הפרטים הנדרשים בטופס אולם כאשר נוכח לגלות שמדובר בערבות, לא צירף את חתימתו לשאר הפרטים. משכך, טען הנתבע כי מאן דהוא זייף את חתימתו. לשיטתו של הנתבע, מכיוון שלא מדובר בחתימתו הרי שיש לדחות את התביעה כנגדו.
6. תביעה זו הועברה מפסים של 'סדר דין מקוצר' לפסים של 'סדר דין מהיר' ומשכך פסק הדין יהיה מנומק בתמציתיות כפי שנקבע בתקנות סדר הדין האזרחי, התשמ"ד - 1984.
7. בתאריך ה - 23/09/07 התקיים בפני דיון ההוכחות בתיק זה, בו העידו בפני הנתבע בעצמו וכן נציגת התובעת, הגב' דינה זוהר, אשר טיפלה בהזמנת הפרסום של הנתבעת. לאחר מכן כל צד סיכם את טענותיו בעל פה.
8. שני הצדדים העלו טענות מהותיות ולגופו של עניין. אולם, לאחר שעברתי על כל המסמכים שהוגשו לתיק ושמעתי את עדויות הצדדים, הגעתי למסקנה לפיה יש לדחות את התביעה נגד הנתבע והכל כפי שיפורט להלן.
9. התובעת טענה כי הנתבע חתם על כתב הערבות. גב' זוהר שלחה את הטופס ממולא ככל שיכלה והיה על הנתבע להשלים פרטים אותם גב' זוהר לא ידעה לרבות מספר ת.ז של הנתבע, מס' ח.פ של הנתבעת ועוד. הנתבע מילא את הפרטים דנן ובסופם אף חתם במקום המאשר את עצם הזמנת הפרסום. הנתבע, אף הודה כי מילא פרטים אלו לפי בקשתה של גב' זוהר במהלך חקירתו הנגדית בבקשת הרשות להתגונן מה - 27/02/07.
10. כמו כן, במהלך דיון ההוכחות העלה ב"כ התובעת מספר טיעונים התומכים בטענותיה. הנתבע שלח את הטופס לפחות "ממולא חלקית" במלבן של שטר החוב, אולם למרות שהנתבע כביכול גילה שמדובר בשטר חוב, לא טרח למחוק את הפרטים שמילא עד כה.
11. שנית, הנתבע אינו חסר ניסיון בכל הנוגע לניהול עסקים ומתן ערבויות. הנתבע העיד כי עקב ניסיונו בעבר סירב בכל תוקף מלחתום על ערבויות כגון דא. אם הדבר נכון, מדוע "לא הבחין" בכך שמדובר בערבות גם כאן? ודוק: לא מדובר בניסיון נסתר וחסר תום לב לגבות את הערבות. המדובר בחלקו העליון של החצי התחתון של הטופס, אותיותיו אינן קטנות ומתחיל במילים המודגשות כך: " שטר חוב " ומסתיימות במשפט שאומר ומודגש כך: " ערבות אוואל: הנני ערב...".
12. שלישית, וזאת עוד לפי נספח א' לתצהיר עדותו של הנתבע אשר צירף מספר חתימות "אמיתיות" הרי שלא ניתן לטעון כי לא קיים כל דמיון ואף יתרה מכך, החתימות שהציג הנתבע לא הראו על דפוס קבוע שאינו משתנה. עקב כל הסיבות דנן, הרי שיש לקבל את התביעה.
13. מאידך, הנתבע העלה אף הוא מספר טענות. ראשית, הנתבע חזר באופן עיקש בעדותו ובתצהירים מטעמו כי הוא לא היה זה שחתם על הטופס במקום החתימה של הערבות. הנתבע מילא את הפרטים שנדרשו, חתם בתחתית הטופס בשם הנתבעת עבור ההזמנה עצמה ואף החל למלא את הריבוע של שטר החוב אולם החתימה לעניין זה איננה שלו.
14. שנית, התובעת, ועם כל הכבוד לעדה מטעמה, החתימה לא בוצעה מול אדם מסויים. הטופס לא נחתם על ידי הנתבע פנים מול פנים עם גב' זוהר. הטופס נשלח בפקס.
15. שלישית, קיימים הבדלים בין החתימה השנויה במחלוקת עם חתימות שונות שהציג הנתבע בתצהירו. כל הטענות הללו מובילות למסקנה לפיהן התובעת לא עמדה בנטל המוטל עליה ואף לא פעלה כראוי כאשר הסתמכה על טופס שנשלח בפקס. היה עליה לשלוח נציג מטעמה שיראה את הנתבע חותם על ההתחייבות מולו. כשלא פעלה כך, הרי שאין על הנתבעת אלא מלהלין על עצמה.
16. ידוע הוא כי הטוען טענה החשובה לעמדתו במשפט נושא בנטל השכנוע להוכחתה, כך תובע המבקש סעד, נושא בנטל השכנוע שנתקיימו כל העובדות המהוות את עילת התובענה, קרי, עובדות אשר את התקיימותן מתנה הדין המהותי על מנת לזכות בסעד המבוקש, (ראה ע"א 642/61 טפר נ' מרלה פ"ד 1000, 1005 - 1004 וכן ע"א 641/66 שפיר נ' קליבנסקי פ"ד כ"א (2) 358, 364).