פעוטה סורית הגיעה לרמב"ם עם מום לבבי ובמצב קשה. אחרי חודשיים של מאבק על חייה, היא שוחררה לפני כמה ימים לביתה.
חודשיים הם זמן רב במציאות המזרח תיכונית: שלטונות מתחלפים, יציבות מתערערת והסכמים נרקמים ומתפרקים. חודשיים הם גם פרק הזמן שבו רופאי רמב"ם נאבקו על חייה של א', פעוטה כבת שנה, שהגיעה ממציאות לא פשוטה בסוריה אל ישראל. במקרה של א', זה סיפור עם סוף טוב.
בין מאות הפצועים הסורים שמגיעים לטיפול רפואי בבתי החולים בישראל, מגיעים כמה בודדים מטעמים שאינם קשורים באופן ישיר אל שטחי הלחימה שמעבר לגבול. א', פעוטה כבת שנה, הגיעה לפני כחודשיים אל הקריה הרפואית רמב"ם, בנסיבות שכאלה. היא הובאה אל בית החולים החיפאי יחד עם סבתה, כשהיא סובלת ממום לבבי מולד הנקרא בעגה המקצועית מום לב כחלוני.
עם הגעתה לבית החולים, עברה הפעוטה צנתור, אותו ביצעו מנהל יחידת קרדיולוגית ילדים ברמב"ם, פרופ' אברהם לורבר וד"ר אסעד חורי, רופא בכיר ביחידה. מספר ימים לאחר מכן, כאשר התאוששה, עברה א' ניתוח מתקן למום המורכב שממנו סבלה. בניתוח, שארך כשלוש שעות, ביצעו ד"ר צבי אדלר- רופא בכיר בקרדיולוגית ילדים ובמחלקת ניתוח לב ברמב"ם, ופרופ' דודי משעלי, מנהל המחלקה לכירורגית לב ילדים בבית החולים אדמונד ולילי ספרא לילדים, אשר מנתח גם ברמב"ם מידי שבוע, סגירה של הפגם הממוקם במחיצה שבין חדרי הלב של הפעוטה. לאחר מכן השתילו הרופאים שתל משולב, שכלל צינור סינטטי ומסתם תותב ביולוגי, אשר באו לחפות על הפונקציות החסרות שבלעדיהם א' נולדה. אולם, כאן עדיין לא הסתיים המאבק על חייה של א'.
מפאת גילה ומצבה הרפואי המורכב, א' הקטנה אושפזה מיד לאחר הניתוח ביחידה לטיפול נמרץ ילדים ברמב"ם. במשך שבועות, נאבקו רופאי היחידה על חייה של א', שהתקשתה להתאושש מהפרוצדורה המורכבת שעברה. במהלך האשפוז, ביצעו רופאי רמב"ם טיפולים נוספים בליבה של א', במטרה לנסות ולייצב אותה. לבסוף, בתום שבועות מורטי עצבים, התאוששה הפעוטה והועברה למחלקת ילדים להמשך השגחה וטיפול. לפני מספר ימים, במקביל לחנוכת בית החולים רות רפפורט לילדים ברמב"ם, חנכה גם א' פרק חדש בחייה, והשתחררה מבית החולים כשהיא חשה בטוב.
"הניתוח הצליח והוא יאפשר לה לגדול ולהתפתח בצורה תקינה", מסביר ד"ר אדלר את התוצאה הטובה, "בעוד כמה שנים, א' תזדקק לניתוח חוזר כדי להחליף את השתל שהכנסנו לליבה, כיוון שהוא מתבלה עם הזמן ולא גדל איתה. מבחינה רפואית, אנחנו צופים לה ילדות טובה וחיים רגילים. נקווה שהסביבה שבה היא חייה תאפשר את זה. כאשר היא הגיעה לרמב"ם, סבתה אמרה לנו, הרופאים, שהיא מאמינה בנו וסומכת עלינו שנציל את חייה של נכדתה. זה בדיוק מה שעשינו".