לפני בקשה למתן פס"ד חלקי.
התביעה הוגשה בסדר דין מהיר. בהתאם לכתב התביעה טוענת התובעת כי ביום 2 ספטמבר 2009 הסב הנתבע-1 נזקים לרמזור שבבעלותה, בפינת הרחובות תל גיבורים וגרוסמן בתל-אביב.
התובעת צירפה לכתב התביעה הערכת שמאי לנזקיה, סה"כ ביקשה לפצותה בסך של 46,343 ₪ נכון למועד הגשת התביעה.
מעיון בחו"ד שמאי הנתבעים עולה כי העריך נזקיה של התובעת בסך של 20,385 ₪ בלבד (בהתייחס להערכת שמאי התובעת בסך 35,665 ₪, ראו עמ' 2 לחוה"ד מר אורי לרנר מיום 3 מאי 2010). עוד בהסברים להערכה התייחס מר לרנר לרכיבי הנזק, העבודה הכרוכה בביצוע התיקונים והצורך בחלקי חילוף ומצאם ברובם סבירים (סעיפים 1 עד 7, שם).
בנסיבות אלו הוגשה על ידי התובעת בקשה לקבלת פס"ד חלקי בגובה הנזק, אשר אינם שנויים במחלוקת. הבקשה הועברה לתגובת הנתבעים. הנתבעים בתגובתם התנגדו לבקשה וטענו כי אין לקבלה, היות וחוה"ד שהוגשה מטעמם מתייחסת למלוא נזקי התובעת ואינה בבחינת סכום חלקי אשר אינו שנוי במחלוקת.
איני מקבלת התנגדות הנתבעים וטעמיהם.
הנתבעים מודים באחריותם לנזקי התובעת. הנתבעים מעריכים את נזקי התובעת, בהתאם לשמאי מטעמם, הרי שעליהם לשלם, בשלב זה, לתובעת את סכום הנזקים שאינו שנוי במחלוקת.
בנסיבות אלו אני מקבלת את הבקשה למתן פס"ד חלקי.
אני מחייבת את הנתבעים לשלם לתובעת סך של 20,385 ₪ בצירוף הפרשי הצמדה וריבית מיום עריכת חו"ד הנתבעים ועד התשלום בפועל. בנוסף, יישאו הנתבעים בהוצאות התובעת ושכ"ט עו"ד בסך של 3,000 ₪, בצירוף מע"מ כדין.
עוד אציין כי הגם ששמאי הנתבעים (בסעיף 13 לחוות דעתו) אינו מקבל את הערכת שמאי התובעת להיקף שעות העבודה לתיקון הנזקים, הרי שבכתב ההגנה מודים הנתבעים כי בוצעה עבודה, אם כי בהיקף נמוך יותר, כמפורט שם. שמאי הנתבעים לא העריך שווי העבודה בחו"ד.
מוצע לפיכך לצדדים לשקול הסדר סופי ולפיו ישולם, בנוסף לגובה פסק הדין החלקי, שכר עובדי התובעת בהתאם להיקף שעות העבודה אשר אינו שנוי במחלוקת או מוכחש כאמור.
ניתן היום, כב' אב תש"ע, 1 אוגוסט 2010, בהעדר הצדדים.