זוהי תביעת שיבוב בגין כספים ששילמה התובעת למובטחת שלה עקב נזקים שנגרמו לרכב המבוטחת בתאונה מיום 2.11.11.
המבוטחת העידה כי נכנסה לעיר נתיבות בשעות הצהריים. אחרי 50 מ' מצומת מרומזרת היתה מונית טרנזיט מולה שביצעה לפתע פניית פרסה. היא ניסתה לבלום, אך לא הספיקה ופגעה במונית. לדבריה נהג המונית (הנתבע 1) הודה באחריות. עבר שם עובר אורח שמכיר אותה ואת בעלה והוא הזעיק את בעלה. הנתבע נתן את מספר תעודת הזהות ובסופו של דבר חתם על מסמך בו הוא מודה באחריות (צורף לכתב התביעה).
הנתבע העיד כי נכנס לנתיבות לרחוב הראשי. אחרי כ-200 מ', עמד לבצע פניית פרסה כדי לקחת נוסעים. הוא הסתכל קדימה, ועמד כמו שצריך, אותת פנה קצת ופתאום שומע מכה מאחורה בצד השמאלי של הרכב ללא שסיים את הפנייה.
לבית המשפט הוגש מסמך עליו חתום הנתבע ובו צוין כי הוא ביצע פניית פרסה תוך שהוא נכנס לנתיב הנגדי ופגע ברכב המבוטחת. הוא מאשר כי התאונה באשמתו. הנתבע אישר בחקירה הנגדית כי הוא חתום על הטופס אך לא מבין מה כתבו בו ורק נאמר לו שמדובר בכך שהוא היה מעורב בתאונה. הנתבע אמר כי לא הכריחו אותו לחתום ולא כפו עליו. יש במסמך זה יותר מראשית הודאה על נטילת אחריות.
אך גם בלא מסמך זה סבורני כי האחריות על הנתבע: המבוטחת אמרה בחקירה הנגדית כי הכביש היה ריק ופנוי. גם תמונת הכביש ממקום התאונה שהוגשה לבית המשפט מראה כי מדובר בכביש ישר ללא מגבלות ראות או מכשול. לפיכך, נאמנים אליי דברי המבוטחת כי נסעה לתומה בכביש והופתעה מפניית הפרסה הפתאומית שביצעה הנתבע לתוך נתיב נסיעתה. סביר להניח כי אילו לא היה מפתיע אותה הרי שלאור תנאי הכביש המישורי היא היתה מבחינה בו מבעוד מועד ומספיקה לבלום.
עדותו של הנתבע כי הוא בנתיבו וכי המבוטחת היתה מאחוריו ואז פגעה בו אינה הגיונית. אם אכן כך היה הרי שלאור העובדה כי מדובר בכביש ישר אין להניח כי המבוטחת מחליטה סתם כך לשעוט לעבר רכבו. בחקירה הנגדית אמר הנתבע כי עמד בצד הדרך בצמוד למדרכה ואותת כדי לבצע את פניית הפרסה. לפיכך, נסיבות התאונה מתיישבות עם עדות המבוטחת ועם המסקנה כי הנתבע החל בביצוע הפנייה ללא שווידא כי הדרך פנויה וללא שנתן דעתו לרכב המבוטחת, תוך כדי שהוא מפתיע אותה כך שלא הספיקה לבלום כדי עצירה מוחלטת. אילו לא היה הנתבע מפתיע אותה סביר להניח כי היתה מספיקה לעצור בבטחה.
הנתבעים ישלמו לתובעת 19,991 ש"ח בצירוף הפרשי הצמדה מיום תשלום תגמולי הביטוח, בתוספת אגרת משפט כפי ששולמה, שכר עדות ככל שנפסק ושכ"ט עו"ד בשיעור 4,000 ₪.
ניתן היום, י"ד תשרי תשע"ה, 08 אוקטובר 2014, בהעדר הצדדים.