מושָה מלים מן התיבה.
נביא שֶׁקֶר , אני לו.
זה מקסים, פשוט מופלא. מדוייק ונעים לקריאה. דורש קריאה חוזרת לחיזוק ההרגש וההבנה, כ"כ נכון, כ"כ אמיתי, כ"כ מבטא ועושה זאת יפה. פשוט נפלא!
אני חשבתי שהכתיבה אמורה לבוא מהמקום הדינאמי, המשתנה, מהמחשבות החדשות, לא מאלו שפחלצנו אתמול בתיבה. ואולי זו הנקודה של ה"במקום" שבכותרת?
טוב אני לא טובה בתגובות אבל עדיף זה על כלום: מקסים מקסים מקסים! פירסמת כבר ספר?
אני צריך להודות לחברים במפגש-כתיבה-'צורה' שהערותיהם המדויקות עזרו לי כאן ובמקומות אחרים.
ערוגה . מנחם אלוף החיתוכים.
ועכשיו אני שם לב: אני חושב שיהודה עמיחי כבר מיצה את הנושא של השינוי ואלהים, לא? אני חושב שהחלק הראשון של השיר עומד בפני עצמו.
כן ילד, זה בהחלט נכתב כשעמיחי מהדהד לי. זה זמן רב שחשבתי איך לשלב את הוריאציה שלי לשינוי ולאלוהים, עד ש זה הגיע. אבל לך תדע, אולי אולי אתה צודק.
אלוף העולם אתה. די מספיק מנחם ליום אחד.
[ליצירה] זה מקסים, פשוט מופלא. מדוייק ונעים לקריאה. דורש קריאה חוזרת לחיזוק ההרגש וההבנה, כ"כ נכון, כ"כ אמיתי, כ"כ מבטא ועושה זאת יפה. פשוט נפלא!
[ליצירה] מעניין אני חשבתי שהכתיבה אמורה לבוא מהמקום הדינאמי, המשתנה, מהמחשבות החדשות, לא מאלו שפחלצנו אתמול בתיבה. ואולי זו הנקודה של ה"במקום" שבכותרת?
[ליצירה] טוב אני לא טובה בתגובות אבל עדיף זה על כלום: מקסים מקסים מקסים! פירסמת כבר ספר?
[ליצירה] מנחם אלוף החיתוכים.
[ליצירה] כן ילד, זה בהחלט נכתב כשעמיחי מהדהד לי. זה זמן רב שחשבתי איך לשלב את הוריאציה שלי לשינוי ולאלוהים, עד ש זה הגיע. אבל לך תדע, אולי אולי אתה צודק.
[ליצירה] * תיאור עדין ויפה.
[ליצירה] הייתי קצת מופתע מן ההנאה שחשתי מתיאור הרגע בו היא מסלסלת בשערה שלה וחשה את העקצוצים של קצות שערותיו. אהבתי את זרימת התיאור ופחות שמתי לב לבית העלמין, עם כל הכבוד לחשיבות שלו בסיפור.