וזה בסדר להיות שונה כפי שזה בסדר ללכת בתלם , כל אחד מה שמתאים לו.
זה מובן, אבל אני לא יכולה לא לתהות אם אני סתם עוד איזה אחת שמעלה משהו שאלף אחרים העלו. המחשבה להיות כמו כולם היא גם קצת מפחידה, אני מודה.
מה זה עוד איזו אחת?
את לא תעשי סתם דווקא בשביל להיות שונה.
כן גם אותי זה מרתיע להיות כמו כולם.
וזה לא פשע לחשבו כמו כולם.
ברור שלא, אחרת לא הייתי חיה חיים קונבנציונליים כמו עכשיו. אין לי מה לעשות "דווקא", אלה שאלות ביני לבין עצמי, אז אני עושה דווקא לעצמי? זה לא עניין של פשע, זה פשוט איזשהו ביטול עצמי שאני מעדיפה לא לעשות. אם אני בדיוק כמו כולם מה זה משנה אם אני חיה או לא? הרי אפשר להחליף אותי ואף אחד לא ישים לב. ויכול להיות שזה באמת לא משנה. ואני לא אקפוץ מבניין, אבל זה מעציב.
אבל עצם זה שאת מעלה את זה כתהיה זה כבר הופך אותך לשונה!
עצם זה שאת לא רוצה להיות אחד מני זה כבר הופך אותך לשונה!
עצם זה שאת מתלבטת זה כבר הופך אותך לשונה!
למרות שאני חי חיים כביכול רגלים מרגיש מאוד שונה.
למה את מרגישה שאת "רגילה" ?
לא יודעת, קשה להגיד למה. כנראה שזה בגלל שאני מתנהגת כמו כולם, לומדת כמו כולם, לא עושה משהו עם החיים. כמו כולם. אולי זה פשוט עניין של מצב רוח, הלימודים מורידים אותי למטה הרבה. אולי אני מנסה לתפוס לעצמי קצת צבע ולהרגיש טוב יותר עם עצמי. האמת, לא יודעת.
אין דבר דומה ואין דבר מיוחד.. וזה הקסם בלהיות חיי.
אל תשכחי שכלום לא חשוב ושאף אחד לא חשוב.
יחי הפרדוקסליות. או הפילוסופיה, תלוי בנקודת המבט.
בתכלס, אנחנו דומים ולא דומים אחד לשני.. מצד אחד אנחנו כולנו בני אדם אבל מצד שני בכל אחד יש את הייחודיות שלו.. את ה"צבע" שהוא מביא.
את תמיד תהי מיוחדת כי את זאת את..ואין עוד אחת כמוך.
תודה. אני לא יודעת אם כתבת את זה בכוונה טובה בהכרח, אבל זה החמיא לי, עוד לפחות שימח אותי קצת.
את מיוחדת וזה מקסים שכך.