מזל עקרב נשלט בידיהם של פלוטו – אל השאול ומרס – אל המלחמה. הוא מסמל את כוחה המסתורי וחסר הרחמים של האש.
מזל עקרב שולט על החיים ועל המוות, ומכאן השפעתו החזקה על בני האנוש. העקרב שייך לאלמנט המים- המסמל את עולם הרגשות, תואם את גילאי 49-56 , משתייך לצלב הקבוע שור, אריה, עקרב ודלי – המסמל את הגוף. כל עוד האדם חי ללא מודעות, הוא חושב, מדבר ופועל, ללא אחריות וללא שליטה ובחירותיו לעיתים שגויות. לעיתים נקלע למצבים קשים ומסובכים, המולידים בתוכו מחד- את האכזבה, את הכאב ואת הייסורים, ומאידך, תחדד את חושיו, את רגישותו ואת פגיעותו.
כאשר השמש נכנסת לעקרב, מסתלקים החיים מעל פני האדמה, הצמחייה קמלה והולכת, הטבע מסתגר בתוך עצמו, ומתכונן לתרדמת החורף ומתמסר לכיליון.
כוחם המופלא של העקרבים הוא ביכולתם המופלאה למות כדי להיוולד החדש. לעיתים מיוצג העקרב על ידי הנחש – המסמל את העורמה, את החוכמה ואת הכניסה לעולם הנסתר והמסתורין. אך בדרגתו הגבוהה והמפותחת ביותר של העקרב תהיה הנשר – המסמל את הנחש שהצמיח כנפיים בעזרת האיכויות הרוחניות שבו. בתוכו של העקרב נאבקים שתי כוחות בעוצמה עזה – יצרו הנחות, האפל, החייתי, השורד והמשחית, וטבעו הגבוה, היוצר והרוחני.
העקרב דורש תשומת לב, חום וחמימות, הוא אמיץ, אינטואיטיבי ואינו בורח מקשיים וסכנות, נהפוך הוא, המכשולים מחשלים אותו ומציבים לו אתגר. בעיתות סכנה, העקרב מגייס את מיטב כוחותיו ומסוגל לתהפוכות ולמעשי התעלות מופלאים. ניתן לומר, שהעקרב הוא הביטוי המושלם של המושג העזה ואומץ לב להפגנת נוכחותו. העקרבים, מחשבתם זריזה, קרה ומאופקת, אולם עוצמת רגשותיו, היא המעניקה לו תחושה של חיים.
במזל עקרב שולטים שני כוכבי לכת – מרס ופלוטו.
מרס הוא אנרגיה של אש קוסמית, המגלמת את העוצמה, את כעס האלים ואת צבאות השמים(ככתוב במיתולוגיה). זוהי הפלנטה המעניקה לעקרבים אומץ לב, העזה, אמביציה, אינטנסיביות רבה וכעס,– אשר לעיתים מאיים על העקרבים עצמם. הכעס – הוא גורם התפתחותי רב עוצמה. כאשר משתמשים בו נכון, הוא הופך לשליח האלים. לכבוש את הכעס, אין פירושו להתעלם ממנו, אלא ללמוד להשתמש בו כאנרגי שניתן לנווטה לאפיקים אחרים (היהדות מדברת על כך רבות). ברפואה הסינית, הכבד הוא איבר הקשור לכעס, למרדנות ולחוסר צדק, והאש מסמלת את הראייה הבהירה ואת האינטואיציה.
אדם החדל להאשים את הזולת בכישלונותיו, המפנה את כעסו כלפי עצמו, יש ביכולתו להזיז הרים וגבעות ממקומם. אנרגיית הכעס נהפכת בתוכו לכוח שינוי והתמרה אדיר ומלא עוצמה, והוא מתעלה על עצמו ועל כעסו ומקרין אנרגיה של אהבה ושל נתינה. ניתן לומר, שזהו כעס הבורא ההופך לאהבת הבורא.
צבעו של מרס הוא אדום כדם, ומתכתו היא ברזל. הוא מסמל את האסרטיביות ואת דחף ההישרדות, את כוח הגברא ואת האלימות. האנרגיה של מרס באה לידי ביטוי בגוף הפיזי, ואין ביכולתה להתמיר עצמה לגופים מעודנים יותר, כל עוד לא מושגת שליטה עצמית מלאה. זוהי אנרגיה חיונית המעודדת את החיה שבאדם,את תשוקותיו, את להט רגשותיו ואת התענוגות.
לעקרב אנרגיה שופעת, יש בו היכולת לעבור ממשימה למשימה, מהלחה להצלחה ללא לאות, אולם בכדי להשתחרר מרגשותיו החזקים המקננים בתוכו, יש בו הצורך לגבור על עצמו ועל יצר ההרס, על יצר הנקמה המפעם בתוכו לעיתים, ועל תשוקותיו ולפנות מקום בתוכו לאנרגיה חדשה אשר תמלא ותשנה אותו בכל הרבדים. ובסופו, אנרגיית ההרס המקננת בתוכו תפנה מקום ותיהפך לאנרגיה נקייה מתוך אמביציה לרצון חזק לגבור על עצמו ועל נטיותיו ההרסניות. ישנם בו עוצמות עזות אשר מאפשרות לעקרב לעבור מהרס לבנייה, מטבעו הנחות לטבעו הנשגב והנעלה, מעקרב הזוחל על גחונו לנשר מגביה עוף ופורש כנפיים לעולמות רחוקים.
פלוטו, הוא כוכב הלכת המרוחק ביותר מן השמש, מכונה גם "נסיך העלטה". בגלל ריחוקו, קטנה השפעתו על חיי היחיד וגדולה השפעתו על התפתחות החברה כולה. תפקידו – לפוצץ, לחסל ולסלק את הבלתי נחוץ ואת הבלתי מועיל, וכך ליצור מקום ואפשרות להתחדשות.
פלוטו מחבר את העבר עם העתיד בכך שהוא מעלה על פני האדמה את הקבור במעמקיה ויוצר מציאות חדשה. פלוטו הורס ובונה, הוא מאלץ אותנו להתבונן על הדברים ועל ידי כך להשתנות, לצמוח ולהתפתח. יש בו היכולת להוציא לאור את נסתרי הנפש ולהעלותם ממעמקי תת-ההכרה של האדם, הוא משמיד את הצורות הישנות ומאפשר בכך צמיחה של צורות חדשות, וניתן לומר, שפלוטו הוא האחראי לתהפוכות ולשינויים הגדולים החלים בנפשו של האדם. פלוטו הוא המעלה הגבוהה והעליונה של מרס.
בעוד מרס משמיד והורס, פלוטו עוקר מן השורש, משנה את המבנה הבסיסי העמוק, את דרך החשיבה הסטטית ומאפשר התחדשות, בגלל יכולתו לרדת למעמקי הנפש ומפני שהוא מולך על התת-מודע. כוחותיו של פלוטו מעניקים לעקרבים הכרה חדה ורצון עז להתעלות מעל עצמם ולהתפתח בכל מצב. פלוטו מעמיד לרשות העקרב כושר ניתוח חד ומחשבה חודרת ומעמיקה אשר בעזרתם יוכל העקרב לחצות את המכשולים הנקרים בדרכו.
לפלוטו איכויות פראפסיכולוגיות ויכולת ליצור קשר עם הנסתר, בגלל המעמקים שבו הוא נמצא. העקרב הוא המזל המסתורי ביותר בגלגל המזלות, בגלל השינויים שדורש מאיתנו העקרב בתוכנו, הרס ובניה מחדש, זוהי המהות של ההתמרה לשינוי.
ניתן לומר, שכאשר העקרב נמצא בתוככי האדם, הוא נדרש לשינויים גדולים בכל מעשיו, לבניה או להרס, זוהי בחירתו של האדם. לעיתים קרובות מייצגים אותו הנחש והנשר, המסמלים את הדואליות של השמיים ושל הארץ, של הבניה ושל ההרס. הנשר – הוא מלך ממלכת הציפורים, שליח האלים (במיתולוגיות) והאש השמימית. הנשר מתואר בספרות כסמל למהירות התעופה, לכוח ולעוז. בתנ"ך בספר שמואל ב' – "מנשרים קלו ומאריות גברו". ובספר שמות נאמר: "נשאו על כנפי נשרים". ברוב התרבויות העתיקות, מסמל הנשר את הדרגה העליונה של החוכמה הרוחנית.
לעיתים משתמשים בו ככינוי לאדם חשוב ורם מעלה, אשר יכולתו להגביה עוף ולהגיע לפסגות המרוחקות והגבוהות ביותר, מהירותו, דרך מעופו ותחושת החופש. הנשר, במבטו הישיר אל השמש מסמל את ההסתכלות החודרת, את יכולת ההתחדשות הרוחנית, את גאוותו ואת אכזריותו.
הנשר, בתרבות האינדיאנית מסמל את "הנשמה", את ההיטהרות והחניכה. מבטו החודר לעמקי הנפש מעניק לו כוחות על טבעיים של ראיית הנולד, ודרך מעופו בשמיים, הוא כדרך ירידת האור על פני האדמה. משמש כמקור בין השמיים הגבוהים, הנשגבים מעינינו לבין האדמה.
העקרב נמצא בגלגל המזלות בעמדה שהוא דורש מאיתנו שינוי משמעותי או מוות. חשוב לעקרב להפנות את מיטב האנרגיה לאפיקים אחרים, אשר בסופו, יהיה מוכן לפגישה עם עצמו במעמקיו האינסופיים שבתוכו ועם בשלותו הרוחנית ויוכל להפנות עצמו למשימות נעלות וינווט את כוחותיו ליצירה ולחיפוש משמעות בחייו. ואולי השאלות שרצוי שנשאל עצמנו בתקופת העקרב בתוכנו, הם: מהן משמעותם של ההרס והאובדן בחיי? האם אני מסוגל, נכון ורוצה להמיר את חולשותיי ביתרונותיי? האם הכעס והייאוש שבתוכי מעניקים לי כוחות או משתקים אותי? האם קיים בתוכי פחד המשתק אותי בלראות את אפשרויות הצמיחה אשר קיימים בתוכי? מהם האיכויות התת-הכרתיות שבתוכי שאינני מודע אליהם בגלל ההתמקדות בהרס ובפחד? האם אני מוכן ונכון לשינויים ולבקשת עזרה למען לשנות את המצב שבו אני נמצא? ואם כן, מה אני עושה בשביל זה?
עקרב שייך לאלמנט המים יחד עם המזלות – סרטן ודגים. אלמנט המים מסמל את הרגשות, את תת-ההכרה, את הרגשות המעורפלים הבאים לביטוי בעולם החלומות. זהו עולמם של התחושות ושל הרגשות שתנועתם בגופנו קובעת לא פעם את מהלך חיינו. המים כרגשות, בזרימתם השקטה וה"נכונה" מעניקים לאדם חיים שלויים, מאוזנים ורגועים, ואולי התפרצויות וחומות, התגעשויות ומעצורים יכולים לערר את האיזון ולעיתים להמיט אסון כבד. שליטה ברגשות בדומה לשליטה בעקרב בתוכנו. זוהי משימה לא קלה לאדם, לרדת אל התהומות האינסופיים בתוכנו, אל מעמקי התת-ההכרה ולהפכם למים שקטים ללא מערבולות. ייחודם של המים הוא בשלשה היבטים: כמקור חיים, כאמצעי טיהור, וכהתחדשות. הם מייצגים את הבטחת ההתפתחות עם איום ההתפוררות, היובש. המים מכילים את כל הכוחות ואת כל היסודות, הם סם החיים, החיות והפוריות.
בתורות העתיקות, המזרחיות וגם בדת הנוצרית, המים מהווים את מקור החיים, את הבסיס להתגלמות, את ההתחדשות הפיזית והרוחנית יחדיו, את הפריון ואת החוכמה המחלחלת לאיטה. בדומה לתינוק, מתחילת העיבור ועד הלידה. רוח אלוהים בחרה במים כסמל הטוהר ולכן המים הם מקודשים. בניגוד לאש הזכרית – היאנג, המים הם נקביים – היין. הם קשורים לנקודות המעבר בין הסתיו לחורף, לקור, להתכנסות פנימה, לכליות ולצבע השחור. בעוד המים העליונים מסמלים את מגוון האפשרויות המופשטות, המים התחתונים מסמלים את מכלול האפשרויות הצורניות.
העקרב הנמצא בדואליות תמידית בין הרס לבניה, בין חושך לאור, כך המים מייצגים את הדואליות: את העליונים והתחתונים, את מי הגשמים הטהורים ואת מי הים הגועשים, את מי הברכה ואת מי ההרס. כשם שהמים בוראים חיים, יש ביכולתם להשחית ולהרוס. במים, לגלים כוח הרס רב, אפשר לטבוע בהם ואשר ללכת לאיבוד בהם. המים הם בלתי צפויים, כמו העקרב, סוחפים, ממוטטים גשרים וסכרים ומעלימים יבשות.
במסורת היהודית והנוצרית, המים הם מקור הבריאה. בברית החדשה המים הופכים לסמל הרוח הנצחית בגלל סגולות הריפוי, הטוהר, ההתחדשות והפריון שבהם. המים הם רחם האם ומקור כל חי ביקום.
העקרב מסמל את הגוף ואת צרכיו, את אנרגיית החיות, את הכרת העובדות והמציאות, את הכבוד לחומר ולצורה, את העקביות והנאמנות, את ההשתרשות ואת כוח ההתנגדות, את העוצמה ואת היציבות. השפעת העקרב מעוררת את התשוקה, מעניקה חיים ומאיצה לפעולה. יש בעקרב היכולת להיות דבק במטרה, לדעת להתרכז ולהגיע למחוז חפצו. עקרב מסמל את החיים והמוות, את תהפוכות החיים ואת הניסיונות המרתקים, את המאבקים ואת ההתנגשויות הפנימיות. בתוכו משמשים בו זמנית בערבוביה כוחות האור וכוחות השחור.
תחושת הפורענות שבו מקרבת אותו להבנת גורלו של האדם באשר הוא: הוא מודע לדלות ולעוני, לאזלת היד, להבלותו של היקום האנושי, לאפסיותו ולחדלונו. רגשות אלה הם נחלתו של העקרב. יש בעקרב היכולת להיות בדואליות תמידית, מאכזבה אל המוות, למען ליצור שינוי, ומניצחון הרוח ליכולת ההתחדשות שבתוכו.
בספירת גבורה בעץ החיים מתגורר מרס. תפקידה של ספירת גבורה לשמור על החוק והצדק. כוחותיו של מרס מעניקים לאדם יוזמה כדי לברוא את עולמו וכך הוא מבצע דברים בזריזות, בנחישות ובהעזה. בספירת גבורה שולט המלאך כמאל – כמיהת האל. גבורה פועלת כסכין חדה החותכת בבשר החי כדי לסלק כל נגע. היא משליטה את חוקי הטבע או את רצון הבורא על האדם ודורשת ממנו להיכנע לחוקים ולרצונות. בספירת גבורה האדם מקבל כוחות חיים המאפשרים לו שינוי ותיקון. כוחותיה העזים של הספירה מעניקים לאדם כוח לחימה ורצון לנצח במאבק הפנימי שלו, על מנת שיוכל לחיות בשלום עם עצמו ועם החברה שבה הוא חי. הספירה גבורה עושה זאת ביד רמה, בחוק ובמאבק, בניסיונות חיים קשים ובאומץ לב, בסבל, בלהט וברגשות עזים. ספירת גבורה נמצאת בעץ החיים בעמוד הדין התוחם, הקשוח וחסר הרחמים. כאן משתנים כוחות החיות והופכים לפעולה, כאן האנרגיה מטמיעה את היסודות הרצויים לה כדי שאפיסת הכוחות והייאוש יהפכו לאומץ, ליוזמה ולרצון להוכיח את עצמך במי שהינך.
גבורה היא ספירה מתגרה, המניעה את האנרגיה המקורית ומעצימה אותה. היא מעוררת את הרצון להשתנות ומאפשרת לאינטליגנציה לפעול. עמוד הדין צר צורות ומעצב בדרך הקשה, הוא מכווץ ומגביל, פועל בכוח הזרוע ובאכזריות, זוהי דרך הוראה והלמידה.יש בספירת גבורה היכולת לדרבן את האדם השוגה, להבליט את טעויותיו ולהעצים אותן עד שיבין, יכעס על עצמו, ימאס בעצמו וירצה באמת ובתמים להשתנות. יש דבר סמלי בספירת גבורה, היא מיוחסת ליצחק, "ויצחק מי שצוחק אחרון". זה המסוגל להשתנות,למות ולהיוולד מחדש.