נשיא המדינה נשא דברים בכנס דב לאוטמן למדיניות החינוך שעסק בנושא "שפה יוצרת מציאות" - אתגרי החינוך לדמוקרטיה ולשותפות בישראל.
נשיא המדינה ראובן (רובי) ריבלין השתתף בכנס דב לאוטמן למדיניות החינוך.
הכנס התקיים בסימן חמש שנים להקמת פורום דב לאוטמן תחת הכותרת "שפה יוצרת מציאות" - אתגרי החינוך לדמוקרטיה ולשותפות בישראל.
בכנס שנערך בקמפוס האוניברסיטה הפתוחה ברעננה נשא דברים גם יו"ר קרן לאוטמן, נעם לאוטמן וביצע משיריו הזמר יונתן רזאל.
בראשית דבריו אמר הנשיא שנושא הכנס, "שפה יוצרת מציאות" מביא אותו לדבר על אביו שהיה מורה ומנהל בית ספר גם לאחר שהפך לפרופסור ומרצה באוניברסיטה. עוד סיפר הנשיא על מלחמתו של אביו למען הוראת העברית במכללות להוראה, ועל משימת חייו- מפעל התרגומים מערבית. ״אני חושב שהשפה יכולה למלא חלק משמעותי בהשבתו של רגש הקרבה, הנחוץ לנו כל כך״, אמר הנשיא.
"אינני תמים, אין טעם להדחיק או להתעלם מהמציאות הקשה. בין הציבור היהודי לציבור הערבי במדינת ישראל מונחים משקעים אדירים של איבה. אין מדובר רק ביחסים מורכבים בין שתי קבוצות אתניות אלא בשני עמים שחלומם, תמצית מאווייהם ושאיפותיהם, עומדים בסתירה זה לזה״, הוסיף הנשיא והמשיך: ״על בסיס כזה לא קל לבנות שותפות אמתית, הדדית, בין שווים - לא קל אבל הכרחי. אני מרשה לעצמי לומר כי כיום יש ניצוצות של אופטימיות לאפשרות של השותפות הזו. יש ארגונים ופעילות בשטח שמוכיחים שאפשר לעבוד על זה.
"יש שיח ציבורי ער, יש עבודה משמעותית במשרדי הממשלה ובקרב מעסיקים במגזר הפרטי, ויש פירות שמתחילים לצוץ כתוצאה מהעבודה הקשה הזו ומוכיחים שהשותפות הזו אפשרית. ואציין לטובה במיוחד את השותפות שפורום לאוטמן עמל עליה עם שותפיו ובית הנשיא ביניהם בחמש השנים האחרונות".
"שותפות לא תהיה שלמה אם השותפים לא ידעו איך לדבר זה עם זה, זה בשפתו של זה", אמר הנשיא בסיום דבריו: "הערבית צריכה להיות שפה שהילדים והנכדים שלנו יחושו בה בנוח. באותה מידה שבה עברית מדוברת, יומיומית, חייבת להיות שפת בית עבור הדורות הצעירים של הערבים במדינת ישראל. אלה גם אלה צריכים להרגיש בהן בנוח, להיות מסוגלים לדבר בהן. קודם כל בינם לבין עצמם, אחר כך אלה עם אלה.
''שפה משותפת מנמיכה חומות, מפוגגת זרות, מצליחה למנוע אי הבנות. אני חושב שכשהילדים שלנו יידעו לדבר עברית וערבית שוטפות יהיה להם קל יותר להבין שלא נגזר עלינו, אלא נועדנו, נועדנו לחיות כאן יחד. ואולי הם ידעו לבנות ביננו גשרים של אמון ושל תקווה ישראלית".