מושב היוגב הוקם בשנת 1950 כאשר על גרעין מייסדיו נמנו חלוצים שהשתכנו קודם לכן באזור הנגב, בבית אשל (מזרחית לבאר שבע). לאחר מלחמת העצמאות, אשר במהלכה בית אשל הייתה נצורה ונתונה להפגזות קשות ביותר מצד הצבא המצרי, חבריה התפנו למחנה זמני ובסופו של היום עלו לעמק יזרעאל. שם, בשנת 1950, הם הקימו את מושבם החדש בחסות הסוכנות היהודית. דרכם לא הייתה קלה ואתגרים רבים ניצבו בפניהם. למשל, בשל התקציב הדל, לא עלה בידם לסיים את בניית בתיהם ובמשך תקופה לא קצרה התושבים במקום גרו בבתים לא מטויחים וללא דלתות פנימיות. חרף הקשיים הכלכליים והאקלימיים, התושבים לא נשברו ונאחזו בקרקע מתוך תחושת שליחות וציונות.
בסופו של דבר, מאמציהם נשאו פרי (תרתי משמע). המשק החקלאי החל להתפתח, האוכלוסייה התחזקה ועימה גם הכלכלה המקומית. כיום, עם כניסת הטכנולוגיה לענף החקלאות, המבנה המשקי במקום עבר תמורות משמעויות. היוגב איננו עוד מושב מעורב אשר כל אחד מחבריו מחזיק קצת מזה וקצת מההוא. ענפי החקלאות התמקצעו בכיוון אחד מרכזי תוך שילובם עם ציודים טכנולוגיים מהמתקדמים בעולם.
בימינו, ניתן למצוא במושב היוגב רפתות לחלב ולבשר, שדות תבלינים, בתי צמיחה לפרחים ועוד. עם זאת, תהליך המיכון היה בעל השלכות נוספות על חברי המושב, ורבים מהם עברו מחקלאות לתעסוקה חופשית. כיום, מושב היוגב משלב בין חקלאים לבין בעלי מקצועות חופשיים. יודגש כי האוכלוסייה במקום נותרה מגובשת ומלוכדת, ומדובר בקהילה חמה ומיוחדת במינה.
לא קיימת שכונת הרחבה במושב הפתוחה בפני תושבים חדשים (ו/או בנים חוזרים). עם זאת, עדיין ניתן להצטרף למושב על ידי רכישת נכסים באופן פרטי ועצמאי. הכניסה למשפחת היוגב דורשת מהמועמדים לעמוד בפני וועדת קליטה. במסגרת הליך הקבלה נבחנת התאמתן של המשפחות המועמדות לאופי המושב ולאורח החיים במקום.