כותב רשימה זאת (עו"ד גיל נדל, המבקש) ביקש לעיין בחומר המסמכים הנמצא בתיק בית משפט, במסגרת הליך של יבואן מול רשות המכס. הצורך בעיון בתיק המשפט נבע מכך שהסוגיה שנידונה באותם מסמכים נוגעת לעניין אחר שבטיפולו של המבקש.
רשות המכס, כמו גם היבואן, התנגדו לבקשת המבקש, כאשר הנימוק העיקרי להתנגדות היה החסיון שעומד לנישום במגעיו מול רשות המכס.
בית המשפט קיבל את בקשת הח"מ ואפשר את העיון בתיק.
ככלל, קבע בית המשפט, כי העיקרון המנחה בענייננו הינו עיקרון פומביות הדיון, שהוא עקרון חוקתי.
בית המשפט קבע כי לאור העובדה שהתיק התנהל בדלתיים פתוחות, ופסק הדין התפרסם במספר אתרים משפטיים, ולא ניתן צו איסור פרסום כלשהו - יש להתיר את העיון בתיק.
אמנם ניתן לסייג את זכות העיון מטעמים שהיו מביאים, למשל, מלכתחילה להורות על ניהול התביעה בדלתיים סגורות, והדבר לא נעשה קודם לכן מחמת שההצדקה לכך נוצרה בשלב מאוחר יותר, אלא שבית המשפט מצא, בנסיבות העניין, כי ההליך כולו התנהל בדלתיים פתוחות, ועיקרי טענות הצדדים והעובדות הרלבנטיות כבר פורסמו בפסק הדין, שהיה נגיש לכל דיכפין, וכי ולא נוצרה כל עובדה חדשה או לא נודעה כל עובדה חדשה שיצדיקו "סגירת הדלתיים" או איסור הפרסום דווקא עתה.
בית המשפט ציין כי המסקנה האמורה היתה מתחייבת גם אילולא היה למבקש עניין מיוחד לעיון בתיק. קל וחומר, כאשר מדובר ברצונו של עורך דין ללמוד מתיק אחר לצורך ניהול תיק שבטיפולו, שכבר הוכר כסיבה המצדיקה, כשלעצמה, היעתרות לבקשת העיון.
נציין בהקשר זה גם את החלטתו של בית המשפט המחוזי בירושלים, (בש"א 1632/06), שם חייב בית המשפט את רשות המכס למסור ליבואן מידע אודות סיווג מוצרים מיובאים, לרבות מוצרים שיובאו על ידי יבואנים מתחרים, תוך שדחה את טענת החסיון שנטענה על ידי רשות המכס. היבואן יוצג על ידי הח"מ, ובקשת רשות ערעור של רשות המכס על החלטה זאת עדיין תלויה ועומדת.