• מזג אוויר: כדאי לבדוק מראש את מזג האוויר באי שאליו רוצים לנסוע. באופן כללי: בדרום־מערב המדינה, ים אנדמן (פוקט, קראבי וקו פי־פי), גשום במאי־אוקטובר; בדרום־מזרח, מפרץ תאילנד (קו סמוי, קו פנגן), גשום באוקטובר־ינואר.
• הכנות: באיים לא מפותחים אין כספומטים. כדאי להצטייד מראש בכסף וגם במוצרים חשובים כמו תרסיס נגד יתושים וקרם הגנה.
• הגעה: בנוסף למידע שפורט לגבי כל אי, יש לדעת כי ביעדים מסוימים יש כמה קווי מעבורות, שיוצאות מרציפים שונים ולעתים גם מגיעות לרציפים שונים במקום היעד. בכל סוכנות נסיעות, כאשר מבררים את שעות העזיבה, אפשר לקבל גם את שם הרציף שממנו יוצאים ואת שם הרציף שאליו מגיעים.
קו צ'אנג (Ko Chang) הוא האי השני בגודלו בתאילנד (492 קילומטר רבוע), חלק מפארק לאומי הכולל 47 איים ליד גבול תאילנד־קמבודיה. קו צ'אנג מתפתח במהירות אחרי שממשלת תאילנד הכריזה שהוא אמור להפוך ל"פוקט שני", ובשנים האחרונות ניטש מאבק בין אנשי עסקים, קבלנים ופוליטיקאים ובין הארגונים הירוקים לגבי מידת הפיתוח הנחוצה.
פעילויות: ביקור במפלים, טיול בהרים, רכיבה על אופני הרים, צלילה או הסתלבטות על החוף. אפשר לרכוב על פילים בחוות Baan Kwan Chang, המנוהלת על ידי פִּיטָאיָה הוֹמְקְרַאי־לֶאט, פעיל סביבה עשוי ללא חת, שישמח לספר לכם על בעיות הסביבה. חלק מהכנסות החווה הולכות לקהילה ולשימור הטבע.
קל להגיע לכאן באוטובוס מבנגקוק. בין נובמבר לאפריל יוצאות מכאן מעבורות לאי הסמוך קו מאק (Ko Mak) שמציע חופים בתוליים. במאי־ספטמבר גשום.
• אוטובוס ומעבורת: אוטובוסים יוצאים מתחנת האוטובוס המזרחית בבנגקוק. הנסיעה אורכת כחמש שעות. משם נוסעים במוניות שירות אל רציף לם נגופ (Laem Ngop). ההפלגה אל האי אורכת כשעה. יש גם מיניבוסים מרחוב קאו סן (Khao San) בבנגקוק ישירות אל הרציף, והם מתואמים עם שירות המעבורות.
קו פנגן (Ko Phangan) הוא מוקד משיכה לתרמילאים מכל העולם, במיוחד למסיבות הירח המלא (פול מון) ההמוניות שלו בחוף הד רין נוק (Haad Rin Nok), שלעתים מגיעים אליהן 10,000 איש.
אחת לחודש מתחילה זרימה היסטרית של מטיילים מכל חלקי תאילנד לכיוון קו פנגן. רובם משתמשים בדרך הזולה – נוסעים באוטובוס מבנגקוק לסורט תאני (Surat Thani) ומשם במעבורת אל האי. יש גם שירות מעבורות מקו סמוי (Ko Samui). לעתים מגיעים אל המסיבות שוטרים בלבוש אזרחי ועוצרים משתמשים בסמים. כאן רואים פחות משפחות ויותר טיילים צעירים א־לה גואה.
בקו פי־פי (Ko Phi Phi), שהם למעשה שני איים – קו פי־פי לה (Ko Phi Phi Leh) וקו פי־פי דון (Ko Phi Phi Don) – החוף יצא מגלויה, החול בדיוק כמו שצריך והמים מי טורקיז. באאו מאיה (Ao Maya) שבקו פי־פי לה צילמו את הסרט "החוף", מה שגורם לאלפי תיירים ביום להגיע אל נקודת הציון ההיסטורית הזו. עודף המבקרים מורגש בהחלט, במיוחד בקו פי־פי דון, עם שורה אינסופית של מסעדות, חנויות אינטרנט ובתי קפה.
כדאי לטפס אל נקודת התצפית ב־ Phi Phi Viewpoint Resort. פעילויות נוספות: שריצה על החוף, הפלגות באזור הכוללות צלילה ושנורקלים וכן ביקור באיים בלתי מיושבים ושיט קיאקים.
• מעבורת: אפשר להגיע לקו פי־פי במעבורות מפוקט (Phuket) בשיט של כשעתיים, מקראבי (Krabi), בכשעתיים וחצי, ומקו לנטה (Ko Lanta), בכשעה וחצי. דצמבר־מרץ הם החודשים היבשים יותר. ממאי עד ספטמבר גשום בדרך כלל, וכדאי לעקוב אחר תחזית מזג האוויר; לעתים יוצאות מעבורות גם במזג אוויר סוער, אבל עדיף להמתין עד יעבור זעם.
מפרץ מאיה בקו פי פי. כאן צילמו את הסרט "החוף"
קראבי (Krabi) הוא שם מחוז (וגם שמה של העיר המרכזית במחוז), שנמצא בדרום תאילנד, במרחק כאלף קילומטר מבנגקוק. האטרקציה העיקרית היא בחופים ראיליי (Railay) ותונסאי (Thonsai) שהגישה אליהם אפשרית באמצעות סירות בלבד בשל הצוקים העוטפים אותם מכל צדדיהם.
זה אינו אי, אבל התחושה היא של אי. המקום פופולרי אבל לא מפותח מדי, והרשויות מנסות לשמור על הטבע. Rayavadee, אתר הנופש היחיד שנמצא בחוף פרה נאנג (Phra Nang) המשקיף אל איים מסולעים, הוא אחד המלונות הטובים בתאילנד. בעליו מתגאים בכך שבמהלך הבנייה לא גדעו אפילו עץ אחד. מחיר בונגלו ללילה מסתכם בכמה מאות דולרים. יש, כמובן, אפשרויות זולות יותר בחופים הסמוכים. חוף אאו נאנג (Ao Nang), שאליו הגישה קלה, עמוס במסעדות איטלקיות, כספומטים וסוכנויות נסיעות. תיירים שישנים בחופים המבודדים מגיעים אליו כדי לעשות סידורים.
• טיסה: יש טיסות מבנגקוק, מקו סמוי ומסינגפור.
• מעבורת: מקו פי־פי (כשעתיים וחצי), מפוקט (כשעתיים) ומקו לנטה (כשעה וחצי).
• אוטובוס: יציאה מתחנת הרכבת בבנגקוק המשרתת את דרום תאילנד ("סאי טאי מאי"), מסורט תאני (ארבע שעות) ומפוקט (שלוש־ארבע שעות). יש גם אוטובוסים ישירים מרחוב קאו סן בבנגקוק.
קוֹ סמוי (Ko Samui) הוא אחד האיים האהובים על תיירים מכל העולם, בין השאר על ישראלים. שומרי כשרות ימצאו כאן בית חב"ד ומסעדות ישראליות. האי מכוסה כמעט כולו ביערות גשם ומפותח מאוד – חוץ ממקדונלדס וכמה רשתות בינלאומיות נוספות, יש כאן גם שדה תעופה השייך לחברת התעופה "בנגקוק איירווייז", שמפעילה טיסות לבנגקוק, סינגפור, קראבי, פוקט ופטאיה. חדרים אפשר למצוא בקשת של מחירים, מחדר פשוט בגסטהאוס בחמישה דולרים ללילה ועד וילה מפוארת ב־500 דולר ללילה.
החוף העמוס ביותר הוא צ'אוונג (Chaweng) – שורה אינסופית של חנויות, דוכני דיסקים פיראטיים, בגדים, מסעדות, ברים וחנויות אינטרנט, ומאחוריהם אחד החופים היפים באי. החופים הצפוניים מציעים שקט ושלווה אבל חיי לילה מועטים וכדאי לחשוב מראש על תחבורה, כי בערב שקט שם כמו במושב בנגב. רבים מהתיירים שוכרים אופנועים, והאי מקושט בשלטים המזכירים לנהגים הזרים שבתאילנד נוהגים בצד שמאל.
קו סמוי מתאים מאוד למשפחות – הכבישים סלולים היטב, יש בתי חולים, אוכל מערבי אם מתחשק והכל קל. רשימת הפעילויות היא אינסופית: צלילה, שנורקלים, גלשני רוח, סקי מים, רכיבה על פילים, חוות תנינים, חוות פרפרים, מצנחי רחיפה, עיסוי תאילנדי מסורתי (למשל ב־ Baan Sabaiאו ב־Tamarind), בית ספר לבישול תאילנדי, ובמקדש וואט קונאראם אפשר עדיין לראות את גופתו החנוטה של אבי המקדש.
החודשים היבשים יותר הם דצמבר עד אפריל, אבל גם בחודשים מאי־אוגוסט אין גשמים בכל שעות היום. נובמבר הוא החודש הגשום ביותר, עם כ־300 מילימטר גשם. ביולי־אוגוסט מרגישים כמו באי הספרדי איביזה, כולל תיירים אירופים שיכורים, לחובבי הז'אנר.
• טיסה: אפשר להגיע בטיסה ישירה של "בנגקוק איירווייז" מבנגקוק, סינגפור, קראבי, פוקט ופטאיה. אפשר גם – אפשרות יקרה ומסורבלת – לטוס עם "תאי איירווייז" מבנגקוק לסוּרָט תאני, להמשיך משם באוטובוס אל רציף המעבורות, ומשם לקחת מעבורת אל האי.
• אוטובוס ומעבורת: אפשר לקנות ברחוב קאו סן בבנגקוק כרטיסים משולבים לאוטובוס מבנגקוק לסוּרָט תאני (עשר שעות) ומשם במעבורת אל רציף נה תון (Na Thon) באי (שעתיים וחצי). אוטובוסים רגילים מבנגקוק לסורט תאני יוצאים מתחנת האוטובוס המשרתת את דרום תאילנד ("סַאי טַאי מאי"). אפשר להגיע לסורט תאני באוטובוס גם מקראבי ומפוקט. יש מעבורת לקו סמוי מקו פנגן.
• רכבת: אפשרות נוחה היא רכבת לילה עם דרגשי שינה שיוצאת מדי ערב מתחנת הרכבת המרכזית של בנגקוק (הואלמפונג) ומגיעה לסורט תאני למחרת בבוקר. רשות הרכבות מוכרת כרטיסים משולבים למעבורת, היקרים מעט יותר מאשר כשקונים את כרטיסי הרכבת והמעבורת בנפרד, אבל שינת הלילה עוברת בנעימים הרבה יותר מאשר באוטובוס.
במסיבות החוף שנערכות כאן, הכוללות לעיתים DJ מאירופה, רוב המשתתפים הם בשנות העשרים לחייהם, אבל אפשר לראות גם משפחות רבות עם ילדים. המקום פחות מפותח ונוח מקו סמוי ולכן לא מתאים לכולם. ממאי עד אוקטובר גשום; בספטמבר כמות המשקעים הממוצעת היא 400 מילימטר.
רכבת: אפשר לקחת רכבת לילה מבנגקוק לטרנג (Trang) ומשם מיניבוס לקו לנטה.
מצד אחד, יש כאן הכל – דאבל צ'יזבורגר, ניתוחים לשינוי מין בבתי חולים ברמה מערבית, משט יאכטות, מועדונים מעודכנים (בעיקר בפטונג, Patong), אוכל צרפתי אמיתי וחדר מלון ב־900 דולר ללילה (ב־Amanpuri). מצד שני, זה יכול לפעמים להיות יותר מדי. ב־810 קילומטר רבוע מובטח לכם שתמצאו את חלקת האלוהים הקטנה שלכם, אבל תצטרכו לחפש. רוב התיירים מתרכזים בקארון (Karon), פטונג וקאטה (Kata).
פעילויות: הפלגות (למשל לקו פי־פי), קיאקים, צלילה, שנורקלים, טיולים בגבעות וכל מה שעושים בחופים בתאילנד. בלב האי יש עדיין יער גשם, שדות אורז, מטעי עצי גומי, קוקוס, אגוזי קשיו, קקאו ואננס. בעיר פוקט אפשר עדיין למצוא בניינים הבנויים בסגנון סיני־פורטוגזי – במאה ה־19 היתה העיר מרכז מסחר אזורי שספג השפעות רבות.
• טיסה: יש עשרים טיסות ביום מבנגקוק, וכן טיסות מפטאיה, קו סמוי וצ'יאנג מאי. ישנן גם טיסות בינלאומיות מטייוואן, אוסטרליה, יפן, סינגפור והונג קונג.
• אוטובוס: מבנגקוק, יציאה מתחנת האוטובוסים המשרתת את דרום תאילנד ("סאי טאי מאי"). משך הנסיעה 14 שעות. אפשר להגיע גם באוטובוס מקראבי בשלוש־ארבע שעות ומסורט תאני בכחמש שעות.
• רכבת: חולי רכבות בוחרים לנסוע ברכבת מבנגקוק לסורט תאני, ומשם באוטובוס לפוקט.
• מעבורת: אפשר להגיע לפוקט מקראבי בכשעתיים, מקו לנטה בכשעתיים ומקו פי־פי בכשעתיים.