האם סטנדאפיסטים הם בעלי מאפייני אישיות פסיכוטית?
כמה אנרגיה שורפים בזמן סקס?
ביבי צדק. למה צריך להפסיק לצלם כל כך הרבה?
לפני כמה שבועות התפרסם וידאו שבו נראה ראש הממשלה נתניהו מעיר הערות לא רשמיות לפני ראיון כלשהוא. בוידאו (שנמצא למטה) מביע ביבי את דעתו שכולנו עבדים לגאדג’טים שלנו ושואל-תמה (תוך אינספור קליקים של מצלמות שמצלמות אותו) למה אנחנו מצלמים כל כך הרבה? צריך לחיות ולא ולצלם הוא טוען. הטענה המובלעת שלו היא שמי שמצלם לא ממש חווה את החיים. באופן מפתיע או לא, הוא גם צודק ויש ראיות מדעיות שתומכות בדבריו.
מה מניע סטנדאפיסטים לבחור בקריירה של סטנד-אפ?
ישנה אמונה רווחת כי קומיקאים וליצנים עצובים יותר או סובלים מדיכאון גדול יותר בהשוואה לאנשים אחרים. ישנן דעות שונות על הסיבות לכאורה שמובילות לדיכדוך הזה, אבל רבים חושבים ששורשי הדיכאון נעוצים בילדות עשוקה או אומללה ובמערכות יחסים בעייתיות עם ההורים. על פי ההשקפה הזו, ההופעות על הבמה משמשות את הסטנדאפיסטים כמנגנון הגנה שעוזר להם להתמודד עם הבעיות שלהם ולברוח מהשדים וצרות היום יום שאולי רודפים אותם.
האם חשיפה לנופים טבעיים גורמת לאנשים לחשוב על העתיד?
אחת הבעיות המרכזיות שעומדת בפני אנשים היא תכנון נכון של העתיד והם יכולים לשכוח מהאבולוציה שתעזור להם. בני אדם מעדיפים באופן כללי סיפוקים מיידים מכיוון שרוב ההיסטוריה האבולוציונית שלנו חיינו בעולם שבו לא היה צריך לתכנן מעבר לימים ספורים בלבד. ציידים לקטים חושבים על הארוחה הבאה, איך לצוד או ללקט מזון, איך למצוא בן או בת זוג או איך לבנות מקלט או מקום מגורים, כולם מצריכים חשיבה לטווח קצר למדי. מהבחינה הזו, החיים המודרניים מהווים אתגר למוח האנושי כי כיום אנחנו כן נדרשים לתכנן דברים לטווח הארוך. כתבתי בעבר איך אנשים נוטים להמעיט בערך סכנות עתידיות ואיך אנחנו לא תופסים סיכונים של מחלות בצורה נכונה בגלל הצורה שבה המוח שלנו עוצב אבולוציונית. אקטאוריה של סיכונים כמו מחלות מסובכת מדי עבורנו ואנחנו נוטים להמעיט במחשבה שנחלה במחלות עם סיכון גבוה, ולעומת זאת תופסים סכנות נדירות כנפוצות הרבה יותר (חישבו על ההבדל בין הסיכון ללקות בסרטן המעי הגס לעומת החשש להפגע מכריש). אותה הטייה קיימת גם בנוגע להשקעות כספים, ובעיקר לחסכונות. בני אדם לא טובים בחיסכון לטווח ארוך, שוב, כי לא היינו צריכים לחסוך שום דבר רוב ההיסטוריה האבולציונית שלנו. ציידים לקטים הם בעלים של מעט מאוד חפצים רוב החיים שלהם, ויש לנו בעייה לתפוס מושגים ערטילאים כמו כסף בבנק. לכן השקעות בבורסה אינן טבעיות בשבילנו ויכולות להוביל בקלות לאבדן כספים. מחקר חדש בוחן את הנושא מזווית אחרת.
אחת מהשאלות שהטרידו וממשיכות להטריד נשים וגברים מאז ומעולם נוגעות לגודל הפין. נשים רבות התחבטו בשאלה האם אורך הפין או עוביו משפיעים על ההנאה המינית שלהן. גברים רבים, לעומת זאת, סבלו וסובלים מדימוי עצמי נמוך שנובע מהחשש שהפין שלהם לא גדול מספיק כדי לספק נשים. האם החשש הזה מוצדק? האם גודל הפין מהווה גורם משיכה עבור נשים? האם יש קשר בינו לבין ההנאה המינית שלהן? שני מחקרים שנעשו לאחרונה מנסים לשפוך אור על הסוגייה (את שניהם ניתן לקרוא במלואם ברשת).
היום חד ההודייה בארה”ב, חג שידוע בעיקר בזכות שתי מסורות מרכזיות ובלתי נפרדות עבור האמריקאים: אכילת תרנגול הודו וצפייה במשחקי פוטבול. יש כמובן קשר הדוק בין צפייה בספורט ובין אוכל. במגרשי ספורט מציעים מאכלים שונים, החל מנקניקיות וכלה והמבורגרים וכלה בגרעינים, ואם צופים במשחק בבית אז אין גבול למה שאפשר לאכול בזמן צפייה במשחק ורבים מנצלים את הזמן הזה לאכילה. שאלה מעניינת שעולה בהקשר הזה היא איך משפיעה התוצאה במשחק על הרגלי האכילה של האוהדים וכאן יש כמה ממצאים מעניינים שעולים ממחקר חדש (שניתן לקרוא במלואו פה).