אנרי קרטייה ברסון (בצרפתית: Henri Cartier-Bresson ‏ 22 באוגוסט 1908 - 3 באוגוסט 2004) היה צלם צרפתי, מאבות צילום העיתונות המודרני, מהצלמים המשפיעים בדורו על צילום הרחוב בפרט, ואמנות הצילום בכלל. קרטייה ברסון היה ממקימי סוכנות מגנום, והוא זכור גם בזכות ניסוח עיקרון הרגע המכריע שפיתח.
קרטייה ברסון לקח חלק בהפיכה של המצלמה לכלי אמנות ולכלי דיווח על ידי תפיסה אשר נקראת "הרגע המכריע" ("The Decisive Moment") שהיא נקודת זמן בה מתמזגים כל יסודות התוכן והצורה, הארעיים ובני החלוף, המצויים במעמד מסוים לידיי קומפוזיציה הרמונית. במילים אחרות, קרטייה ברסון הגיע למסקנה, כי בכל מצב ניתן לגלות את אותו שבריר השנייה, את הרגע החולף, המתמצת את משמעותו של האירוע כולו ומאפשר לבטאו בלשון חזותית רבת עוצמה.
את שירותו הצבאי עשה קרטייה ברסון בחיל האוויר הצרפתי, בבסיס ברוג'ה שבצפון פריז. בתקופה זו התיידד עם זוג אמריקאי מבוסטון שגר בקרבת הבסיס שלו, הארי קרוסבי ורעייתו קרס. הארי היה בן למשפחת בנקאים עשירה, שנטש את עסקי המשפחה והקים עם אשתו את הוצאת הספרים Black Sun, בה פרסמו יצירות של סופרי אוונגרד מובילים. אצל בני הזוג פגש קרטייה ברסון את אנדרה ברטון, את סלבדור דאלי, מקס ארנסט, ואת הגלריסט והאספן לעתיד האמריקאי, ג'וליאן לוי, שימלא תפקיד חשוב בהתפתחות הקריירה של קרטייה ברסון בארצות הברית, ויהיה מהראשונים להעריך את חשיבות עבודתו.
ב-1933 הציג קרטייה ברסון את תערוכת היחיד הראשונה שלו בניו יורק, בגלריית ג'וליאן לוי. הצלם האמריקאי ווקר אוונס התרשם מאוד מתצלומיו של קרטייה ברסון, שנבדלו מסגנון הצילום הטהור שהכתיבו באותה תקופה אלפרד שטיגליץ ואדוארד סטייכן, בעיקר במראן האקראי והמקרי, וטען שקרטייה ברסון הוא אחד המחדשים הנדירים בצילום. בשנת 1935] הציגו שני הצלמים תערוכה בגלריה של ג'וליאן לוי, יחד עם אלוורז בראבו. באותן שנים החל קרטייה ברסון לפרסם את תצלומיו בעיתונות המאויירת, דוגמת Vu, Voillà, Regards, ו-Ce Soir כמו גם בכמה עיתוני אוונגארד.
במהלך שהותו בניו יורק, פגש קרטייה ברסון בצלם פול סטרנד (Paul Strand) שעבד באותה תקופה על סרט דוקומנטרי. בעקבות סטרנד, ובהשפעת קולנוענים סובייטים, החליט קרטייה ברסון לעסוק בעצמו בקולנוע. לאחר חזרתו לצרפת התמנה לעוזרו של הבמאי ז'אן רנואר (Jean Renoir), בנו של הצייר האימפרסיוניסט פייר-אוגוסט רנואר, בסרט התעמולה של המפלגה הקומוניסטית הצרפתית "La Vie est à Nos" מ-1936. הם המשיכו לעבוד יחד בעוד מספר סרטים (Partie de Compagne, La Regle du Jeu) בהם הופיע לעיתים קרטייה ברסון בתפקידים קטנים. באותן השנים ביים קרטייה ברסון בעצמו מספר סרטים תיעודיים. הראשון, Victoire de la Vie ("ניצחון החיים", 1937. פורסם בארצות הברית תחת השם "Return to Life"), עסק בסיוע הרפואי שניתן בספרד במהלך מלחמת האזרחים שם. הסרט, במימון הון אמריקאי, הוזמן על ידי הלשכה הרפואית וועדת הסיוע הצפון-אמריקאית לדמוקרטיה הספרדית. השני, L'Espagne Vivra, נעשה ב-1938.
בתחילת מלחמת העולם השנייה צורף קרטייה ברסון לשירות הסינמטוגראפי של הארמייה השלישית, והוצב במזרח צרפת, שם צילם את הארטילריה הצרפתית, מטחי הפגזות, ואת תנועת הכוחות לאורך קו מאז'ינו. ב-23 ביוני 1940, נפל קרטייה ברסון בשבי הגרמני בסַן-דִיֶיה. הוא שהה בשבי קרוב לשלוש שנים, רובן בסטלג VA בלודביגסברג. הוא ניסה לברוח שלוש פעמים מהשבי, ובפעם השלישית הצליח. קרטייה ברסון חזר לצרפת בשנת 1943.
כאשר עבד ברסון בתחום העיתונות, פגש את רוברט קאפה ואת דוד סימור (David Seymour), שניהם עיתונאים וגם צלמים, איתם ייסד בשנת 1947 את סוכנות הצילום "מגנום" ("Magnum"), אשר הפכה במרוץ השנים לאחת מסוכנויות הצילום החשובות בעולם. ברסון שימש כנשיא האיגוד בין השנים 1956–1966. הסוכנות הייתה שייכת לצלמים שעבדו בה והייתה מנוהלת כקואופרטיב. בשלהי שנות ה-70, עבדו בסוכנות כעשרים וחמישה צלמים-עמיתים בארצות שונות.
^ 1 2 3 Bernstein, Adam. "The Acknowledged Master of the Moment". Washington Post, 5 Aug 2004: A01.
^ 1 2 3 4 לנגפורד, מיכאל. המדריך השלם לצילום! הכל על אמנות הצילום ומלאכתו. ירושלים: כתר, 1978. עמ' 184.
^ 1 2 לנגפורד, מיכאל. תולדות הצילום. רמת גן: פוקוס, 1994. עמ' 168.
אוחזר מתוך "https://he.wikipedia.org/w/index.php?title=אנרי_קרטייה_ברסון&oldid=27980450"
דף זה נערך לאחרונה ב־17:55, 1 במאי 2020.