הנתונים הלא מעודדים מצביעים על כך שאחד מבין שלושה אנשים יסבול, לפחות פעם אחת בחייו, מהתקף חרדה. העובדה כי התקף החרדה עלול להיגרם ממגוון רחב של גורמים, ובכל גיל, מגבירה את המורכבות, ומצריכה מחשבה על דרכים באמצעותן ניתן להקטין את הסבירות להתקפים מהסוג הזה. החדשות הטובות הן שיש מספר טיפולים יעילים שיכולים למנוע, בטווח הקצר או הארוך, התקפי חרדה, או לכל הפחות להפוך את ההתמודדות איתם ליעילה פי כמה.
הטיפול שנחשב ליעיל ביותר להתמודדות עם התקפי חרדה, גם בטווח הארוך, הוא טיפול קוגנטיבי התנהגותי. טיפול זה, הנחשב לקצר מועד, אינו פסיכולוגי במהותו, והוא יוצא מנקודת הנחה שיש קשר בין החרדה לגורם חיצוני. מטרתו של הטיפול "להפריד" את הפחד מהגורם החיצוני, באמצעות חשיפה מבוקרת אליו. הטיפול כולל מספר שלבים, כאשר הראשון שבהם הוא הקניית ידע לאדם על התקפי החרדה, כולל הידיעה שהפחד יעבור גם אם האדם לא יעשה דבר להתמודד איתו. לאחר מכן, כולל הטיפול לרוב "מפגש" עם החרדה הספציפית ממנה הוא סובל.
סוג אחר של טיפול קוגנטיבי שמסייע למניעת התקפי חרדה נועד, פשוטו כמשמעו, למנוע את התגובה להתקפים האלה. ההנחה כאן ברורה: אותה תגובה או פעולה שאדם הסובל מהתקף חרדה עושה על מנת להתמודד איתה, לכאורה, רק מביאה להגברת עוצמתו של ההתקף, כמו גם את הסבירות להתקף חוזר בעתיד. בין השאר, מדובר כאן על פעולות שמבוצעות על ידי האדם בין ההתקפים, או אפילו במהלכם. כך, למשל, טיפול זה מנסה למנוע התנהגות של החזקת כדורי הרגעה בהישג יד בכל רגע נתון, כניסה רק למקומות בהם ממ"ד עקב חשש מפני רעידות אדמה בישראל או שתייה מוגברת במחשבה שבכוחה למנוע מצבים של חנק (בחרדה המקושרת לכך).
הטיפול הבא שמאפשר להתמודד עם התקפי חרדה הוא טיפול דינמי, הנחשב לטיפול פסיכולוגי במלוא מובן המילה. מטרתו של טיפול זה היא לעמוד על הגורמים הנפשיים המביאים להתקף חרדה, מתוך הבנה שפתירה של הקונפליקטים הנפשיים תפתור את החרדה. בעיקרו של דבר, מבוסס הטיפול הזה על שיחות עמוקות בין המטפל למטופל, כשלצורך פתירת הבעיה נדרש לרוב פרק זמן ארוך.
טיפול למניעת התקפי חרדה מבוסס, פעמים רבות, על נטילת תרופות ממשפחת ה-SSRI, ובעיקר תרופות לדיכאון והרגעה – מצבים אשר נגרמים מאותם חומרים ומנגננונים במוח כמו החרדה. חשוב לזכור כי מדובר כאן בתרופות מרשם, אשר יעילות בעיקר לטווח הקצר. כדי להתמודד עם הבעיה באופן עמוק יותר, נדרש לפנות לאחד הטיפולים הפסיכולוגיים. ואכן, את הטיפול התרופתי נהוג לשלב עם אחד מהטיפולים שתוארו מעלה, כשהנחת המוצא היא שהשילוב הזה יגביר את יעילות הטיפול הכולל.
לבסוף, חשוב להדגיש כי גם אורח החיים של האדם משפיע על הסבירות שיסבול מהתקפי חרדה. ברור שההמלצה היא לאורח חיים רגוע ככל האפשר, ללא לחצים או עומסים שמקשים על הגוף. מבחינת תזונה, מומלץ להפחית בקפאין, בסוכרים ובמזונות שמנים ומעוררים.