אני מבקשת ממנו להפסיק לבייש את המחנה שלנו ולהודיע מרצונו על פרישה.
שנרב: כתבת אתמול "יאללה ברושי הביתה".
שלי: כן, נימקתי את זה יותר בהרחבה, מבחינתי די היה במעשה המגונה שהוא ביצע בח"כ איילת ורבין נחמיאס.
לא מדובר ב'נגע בישבנה' אלה באירוע מאוד מאוד חמור, זה ביטוי קצת עדין לתאר את מה שהיה שם, מעשה מגונה בפומבי לעין כל וזה מספיק.
בדרך כלל, מי שמבצע הטרדות מיניות או מעשים מגונים וכאן בעדות של הבחורה הזאת מדובר על תקיפה ממש, בדרך כלל זה לא חד פעמי.
בטבע הדברים כשסיפור אחד יוצא אז באים אחרים, לא יהי חלקינו עמו, בשלב הזה הוא מכתים את מפלגת העבודה והמחנה ציוני, אנחנו חיים בעידן חדש לגמרי והתנהגויות כאלה לא עוברות בין החברה בהחלקת כף ובסלחנות סביבתית.
אין סליחה יותר, מי שלא הפנים עוד, מתחוללת כאן מהפכה היסטורית, נקבעים גבולות חדשים, אם כי גם לפי הגבולות הישנים מאוד מה שהוא עשה, לפי התיאור הזה, היה עבירה פלילית חמורה.
תראה ישי, אין דרך חוקית להדיח ח"כ מכהן, אלה אחרי שהוא מורשה בדין, ויש לך לא מעט ח"כים, שרים ואפילו ראש ממשלה שנמצאים בהליכים פלילים מתקדמים ביותר וממשיכים לשבת על כיסאם.
לכן הקריאה שלי לברושי היא לא חוקית או חוקתית, אני מבקשת ממנו להפסיק לבייש את המחנה שלנו ולהודיע מרצונו על פרישה.
שנרב: חרף כל האמירות הברורות שלך, ברושי אומר שהוא לא יתפטר והוא לא עשה כלום.
שנרב: אומר בומבך 'הוא צריך להתפטר על דבר כזה? לא היה ולא נברא'.
שלי: קודם כל אני לא מתאמתת עם יחצנים של ח"כ, ולצורך העניין הזה העו"ד שהוא ששכר לא מייצג אותו בבית משפט אלה משמש כיחצן שלו במקום שהוא יגיע לדבר.
אני מצפה מברושי, אם הוא אכן כל כך בטוח בחפותו, שיבוא וידבר ולא ישלח שכירי חרב מטעמו.
כן, כנראה שיש גם דור שלם של עו"ד שלא מבין שקרה כאן דבר, שגם הסובלנות הציבורית והסובלנות של נשים, מבוגרות וצעירות כאחד, לעבור בסלחנות לסדר היום על הדבר הזה, הסלחנות הזאת התפוגגה והלכה, ואנחנו חיים בעולם שיש בו נורמות חדשות, עולם שהוא טוב יותר.
מהבחינה הזאת עשינו קברת דרך מדהימה.
שנרב: אולי דווקא בעולם הזה יש מקום לזהירות ולאמירה שאי אפשר להיות גם השופטים וגם התליינים, ותלונה אנונימית לא צריכה להרוס את חייו של אדם בטרם התבררו הדברים.
שלי: את האמירה הזאת שאולי דווקא בעולם הזה אני שומעת עשרות שנים, כי אני עוסקת בנושא עשרות שנים, אז זה דבר שתמיד אומרים 'חומת ההגנה' שנבנית סביב מטרידן מיני או עבריין מיני היא כמעט אוטומטית אם כי הולכת ומתפוגגת עם הזמן.
שנרב: הוא אומר, כמו ששמענו עוד כמה גברים שהואשמו בדברים דומים "אם אתם לא אומרים לי במי מדובר, ואני לא זוכר את המקרה, איך אפשר להאשים אותי על מישהי שאני לא יודע בכלל מי היא?"
שלי: אני מניחה שבשיחה אישית עם יו"ר המפלגה הוא גם ישמע את השם, אין שום סיבה לפרסם בפומבי את שמה של הבחורה שעזרה עוז אחרי 15 שנים, ואני רוצה לשבח אותה על כך.
חלק מגל הנגד, המאבק על כבודן, גופן על ושלומן של נשים הוא להגיד 'למה שתקת?', אני לא אומרת למה שתקת, אני אומרת – צר לי וכואב לי על מה שהטראומה שספגת ומה שעברת במשך 15 שנים מאז, ואני שמחה בשבילך שעזרת עוז להתלונן ואני קוראת לנשים נוספות להתלונן אם יש כאלה, ואם הן חוששות להתלונן במשטרה הן מוזמנות לדבר איתי וזה קורה לעיתים מאוד קרובות.
והמאבק הזה ישי הוא מאבק של כולנו, על חברה טוב, בטוחה יותר, מגוננת יותר לנשים, שוויונית יותר ותם עידן, ומי שלא הפנים את זה ילד את זה בדרך הקשה.
שנרב: אמרת שהסיפור של ח"כ נחמיאס ורבין הספיק לך כדי לקרוא לו להתפטר, אבל איך את מסבירה את זה שאת היחידה מכל המפלגה שדרשה את זה ממנו כבר לפני שבועיים?
גבאי לא דרש ממנו להתפטר, וגם חבריך וחברותייך לסיעה, למשל סתיו שפיר ומירב מיכאלי שהרבה נשאו אליהן עיניים, לא קראו לו להתפטר.
שלי: אני לא מדברת בשם אחרים, אני בטוחה שיש להפקה שלך את ספר הטלפונים של כולם ואתה מוזמן להעלות אותם על הקו ולשאול אותם את השאלה הזאת.
אני יכולה לדבר אך ורק בשם עצמי, אם כי אני חייבת לציין לצורך העניין הזה שיו"ר המפלגה אבי גבאי היה זה שראה את המתרחש, קרא לסדר, וביקש מיו"ר הסיעה להביא לידי מיצוי את הדברים.
הוא היה יכול גם להסב את ראשו, לא לראות כמו כולם , להתעלם ולא להעצים את הסיפור זה , והוא בחר כן לעסוק בו ולקרוא לאיתן ברושי וכן הלאה.
זאת הייתה בחירה של ח"כ איילת נחמיאס ורבין, עד שלא עשו לך דבר כזה אתה לא יכול להחליט, זאת אומרת אתה לא יכול להבין עד כמה קשה גם לנשים, מאוד מאוד חזקות ומאוד אסרטיביות כמו איילת, עד כמה זה משתק, עד כמה זה משפיל עד כמה זה מעליב, ולכן התגובות של ח"כ נחמיאס ורבין הן הכרעה שלה שאני ממש ממש מכבד.
לגבי כל האחרים, כאמור ישי אתה מוזמן לשאול אותם בזה אחר זה.
שנרב: כמובן ניסינו, חלקם גזרו על עצמם שתיקה, גם אחרי פרסום הודעה אתמול להתפטר.
העובדה למשל שחברי כנסת כמו ינון מגל מצאו את עצמם בחוץ, גם בתוך המפלגה שלהם, הראו להם את הדלת החוצה בצורה מאוד ברורה, וח"כ ברושי לא.
שלי: כן אבל אני חייבת לציין יו"ר הבית היהודי נפתלי בנט כבר הודיע שח"כ מגל הוא כשיר בעיניו.
שנרב: נכון, אחרי סגירת התיק, אבל בזמן אמת התנערו ממנו גם במפלגה שלו, ובתוך המפלגה שלך את היית כל בודד באפלה.
שלי: הסיפור הזה הוא לא על ימין ושמאל, ויש את הנטייה הזאת שברגע שזה מישהו מהמחנה האחר אז כולם פתאום נורא צדיקים.
הערכים שאנחנו מבקשים ליישם אותם על כלל החברה הישראלית ועל עצמנו, הם חלים על אחת כמה וכמה עלינו, שאנחנו מפלגה נאורה, ליברלית ומתקדמת, שרוב חברי הכנסת מגדירים את עצמם אצלנו פמיניסטים.
ולכן כן, זה סוג של מבחן, והמבחן הפנימי, בסופו של דבר הרבה יותר קשה לבקר מישהו מתוך מפלגתך שלך מאשר להתגולל על הצד השני, וכן זו שעת מבחן.
שנרב: לכן השקט הזה השל חברייך לסיעה היה רועם כל כך, זה הזכיר את הבחירות לנשיאות שגם אז את היית זאת שלא תמכה בפואד, שכבר התבררו חלק מפרשיות השחיתות שלו בזמן שחבריך תמכו בו בפה מלא.
שלי: אני חושבת שמיצינו את השאלה הזאת, ואחד הדברים שאני גאה בהם במהלך הקריירה הפוליטית שלי, זו התמיכה החד משמעית בנשיא המדינה רובי ריבלין שעה שכל סיעתי תמכה בפואד ז"ל.
אני חושבת שצריך לעשות בחירות שהן גם אידאולוגיות וגם פרסונליות גם אם הן קשות וגם אם יש עליהן מחיר פוליטי.
אחרת שתאמר את הדברים לצד השני אתה תהיה בלתי אמין, אז זו דרכי ואני משתדלת מאוד לדבוק בה.