במיוחד המבוגרים כאן.
גם זרים אפשר כמובן.
מעבר אליהם, זה לפני תקופתי.
לא היה שום דבר גדול בתקופה של זהבי ימ"ש בהפועל. שחקן מצוין, אבל לא יותר.
ורמוט, אניימה, דמארי, טועמה, אבוקסיס, גרשון, אלימלך, תקווה והולמאי. אלה הכי גדולים שיצא לי לראות.
מיסטר דארדן יצאת סופר מגניב, כל הכבוד לך.
אלי קוקוס כהן, יעקב אקהויז, משה סיני.
מדר, רביבו, מוסקאל, חרזי, שלום תקווה, גילי ורמוט, סלים טועמה.
שמעון גרשון, אסי דומב, וינסנט אניימה, שביט אלימלך.
ווינסנט אניימה בלי מתחרים בכלל.
בחיים אני לא אשכח את ההצלה בארווה נגד פ"ת(הפועל?).כפיים למי שיביא..נגד חוקי הפיזיקה.
גם וויצציביץ היה פוטנציאל ענק,חבל שנפצע.
התקפית ורמוט בסוף העונה של הדאבל היה בלתי ניתן לעצירה.
מבחינת מאמן - דוביד שוויצר ללא עוררין.
תדמור מה עם דוד פרימו?
בשער - חודורוב האחד והיחיד, שוער ענק, שולט ברחבה, סמל, איש ענק.
במרכז השדה - גדעון טיש, שחקן ענק, שליטה בכדור, חזק, מתקל מס' 1, שיחק קשר אחורי אבל יכול לשחק (וגם שיחק לעת מצוא) בכל עמדה במרכז השדה - בלם, קשר וחלוץ מרכזי עם יכולת הבקעה מדהימה בראש וברגל.
בשער: אבי בנימין, צעיר ענק, גבוה, עמד בשער באליפות של 1969. הלך לאירופה והלך, תרתי משמע.
אחריו מחליפו בן גילו אריה בז'רנו, נמוך ממנו ב30-20 ס"מ.
בהגנה - דוד פרימו האחד והיחיד, בלם מהיר, חזק, משחק ראש, שליטה בכדור, לוקח את הכדור מהחלוץ, עובר אותו ומנהל התקפה. כוכב בליגה האמריקאית בקבוצת קוסמוס. סגר את גדול חלוצי איטליה במונדיאל 1970 - ג'יג'י ריבה שלא נגע בכדור. פלה הגדול ששיחק אתו בקוסמוס בשלהי הקריירה שלו אמר שהוא הבלם הטוב ביותר ששמר עליו בכל הקריירה.
אחריו:הבלם אמציה לבקוביץ' , המגינים שמעון (שים) בן יהונתן (ימין - עם שליטה מדהימה בכדור ובעיטת פצצה, ראיתי אותו מבקיע גם משלושים מטר) ונחמן קסטרו (שמאל) הקשרים שאר ישוב (שאבי) בן ברוך, דני בורסוק, חיים נוריאלי, יחזקאל חזום הענק והפוטנציאל הענק הבלתי ממומש רוני קלדרון, שאם אופיו היה כמן היכולת שלו, היה מס' 1 בכל הזמנים (הדיח מהרכב אייאקס את נייסנס הגדול, אבל התגעגע לאוכל של סבתא וחזר לתת לנו את האליפות של 69).
החלוצים: אברהם פרידריך ("גיבן כסופה" כי היה מכניס את הראש בין הכתפיים ואיש לא היה יכול להשיג אותו בריצה, אולי אולי פיני בלילי) הקיצוני הימני, גורג' בורבה הקיצוני השמאלי \ חלוץ מרכזי, החלוצים המרכזיים משה בורסוק, דניאל דניאלי ווהגדול מכולם, הנשמה, מלך השערים, האיש שכמעט לא החטיא - שייע פייגנבוים.
ואם שכחתי מישהו, עימו הסליחה!
באופן אישי לא חושב ששחקן שעבר אחר כך למכבי יכול להיות אגדה של הפועל.
כנ"ל לגבי שחקנים שאת עיקר הצלחתם עשו במקום אחר-לא רלונטי לדעתי.
עוד חבר'ה ותיקים?
שלום תקוה !
לדעתי השחקן הגדול ביותר ששיחק אי פעם בהפועל וגם ישראל זה וינסנט אניימה.
אני באמת חושב שבזמן שהוא שיחק בהפועל הוא היה אחד השוערים הטובים בעולם ובשיא היכולת שלו.
תזכרו איך במונדיאל של 2012 בקיץ שלאחר הדאבל הוא עצר את מסי במו ידיו.
תזכרו בהופעות הגדולות שלו בקריית אליעזר ובליגת האלופות.
לא נראה לי שיש דוגמה נוספת לעילויים בעולם שהיו בליגה הישראלית בשיא הכושר שלהם ולא בסוף הקריירה.
אני לא בטוח שדאגלס נופל מדומב.
בסופו של דבר אני עוקב מסוף הניינטיז וממה שראיתי - לחלוטין וינסנט.
(בעיטה לחיבור דקה אחרי הגול שלנו), ובקריית אליעזר 2011 (ההרמה של סלליך שפגעה בבן דיין) הן מהמרשימות שראיתי בכדורגל באופן כללי.
מונדיאל 2010, זכה בשניים משלושת המשחקים בתואר השחקן המצטיין. כולל משחק שהיה אשם בו בשער שהדיח את ניגריה.
לא ראתי אם כבר כתבו אבל גילי לנדאו ומוריס ז'אנו.
בכלל במה מדובר.
הגנה-ינקה זאנה שמעון גרשון דגלאס.
קישור-אלי כהן אבוקסיס הולמאי שלום תקווה ורמוט.
היתה ממש חוויה לראות אותו משחק עשה דברים גדולים מאד.
משה וכל השאר כאמור.
השחקן הכי גדול ששיחק בישראל זה הבן של אלוהים.
שמעון גרשון יכול להחשב "אגדה" בהפועל? ורמוט? מי אלו האנשים שגולשים פה בפורום ואיזו קבוצה הם אוהדים?
בדיוק. יש הבדל בין להרכיב את רשימת השחקנים הכי טובים ששיחקו בהפועל, לבין להרכיב רשימה של "אגדות".
תשאל את עצמך אם הבן של אלוהים היה אחד הקשרים הטובים בעולם בזמן ששיחק בהפועל. לדעתי זה פשוט בלתי נתפש ששוער בסדרי הגודל האלה היה בהפועל ובליגה הישראלית בכלל.