DarkChaos ראיתי את הסרט לפני כשנתיים, אני לא זוכר אותו ממש, אך דבר אחד אני זוכר מצויין... מעולם לא חשתי כזה בזבוז זמן אחרי שסיימתי לראות סרט. מדובר בסרט חולני, דוחה, משעמם, לא מובן, מטופש וחסר כל פואנטה. לעיתים אולי נדמה לנו שככל שהסרט יותר הזוי ככה מסתתרת בו איזו גאוניות סמויה. ובכן, בהצלחה עם למצוא אותה. כל מה שאני ראיתי זה במאי חולה נפש ומנותק מהמציאות. והדברים שאמר לאחרונה מעידים על כך.
Determinist לטעמי היצירה האולטימטיבית של לארס פון טרייר, שמן הסתאם לא תתאים לכל אחד. אדם ואישה מאבדים את בנם, האישה נכנסת לדיכאון, והאדם מנסה להוציא אותה מזה בלי כדורים. הפתרון שלו: חזרה למקום ממנו היא מפחדת יותר מכל, למקום החייתי, הראשוני. ל- עדן. והמסע שכבר מההתחלה לא מבשר יותר מידי טובות, מתגלה כגיהנום עלי אדמות, תרתי משמע. פון טרייר, שמעיד על כך שהיה בדיכאון עמוק תוך יצירת הסרט, שופך את הקרביים שלו על הפילם והתוצאה היא יצירה מטלטלת, של במאי שאולי תגידו שיצא מדעתו, אבל לא תוכלו להישאר אדישים אליו. שימו לב, מדובר בסרט ארט-האוס דיי קיצוני, אלים מאוד (!), עמוק ומורכב, עם סבטקסט עשיר והמון אמירות, כולל שורה תחתונה שיכולה לקומם רבים, כך שהצפייה היא לא חוויה קלה. אבל היא בהחלט מתגמלת.
סרט על הפנים חבל על הזמן!