לפני כמה חודשים ביקרו אלי יוסון ובעלה בונו באפריקה. זה היה ביקור אחד מני רבים, אבל הפעם הם פגשו שם את איל האופנה רנצו רוסו, מייסד המותג דיזל, והמפגש הוליד התגלות: מדוע שלא ליזום שיתוף פעולה? והרי כל השלושה מאמינים בלהט בפוטנציאל של אפריקה -­ בונו פועל למען היבשת זה יותר מ‑25 שנה; רוסו פעיל בה זה שנים. התוצאה של ההתגלות ההיא נחשפה לפני כשבוע: מעתה יימכרו בדיזל פריטי אופנה המיוצרים באפריקה, תחת שם מותג המשותף לרשת ול-Edun, המותג שהקימו בונו ויוסון ב‑2005. המותג החדש הזה, דיזל+אדון, מזניק את הפילנתרופיה באופנה קדימה, לעסקים מסוג חדש.
"בונו ואני מכירים את רנצו רוסו יותר מעשר שנים", אומרת יוסון. "הפעם החלטנו לנסוע לאפריקה לראות הן את 'כפר המילניום' במאלי, שהוא תומך בו, והן מיזם גידול כותנה שיש לנו בצפון אוגנדה. ידענו שהתוצאה תהיה מסע משותף מדהים, שיניב קו של בגדים יפהפיים, מיוצרים מהכותנה שלנו וכולם מתוצרת אפריקה".
בונו עצמו אינו שש לדבר על "אפריקה המתעוררת". על פי גישתו, אפריקה אינה יבשת ענייה, אלא מקום שמציע שפע בכל תחום: קרקעות, מגוון אנושי, ובעיקר צעירים: 60% מהאוכלוסייה הם צעירים שגילם נמוך מ‑25 שנים.
"מניסיוני, רוח היזמות כאן חיה ובועטת. בנסיבות קשות של עוני קיצוני אינסטינקט ההישרדות הוא דחף יצירתי וחדשני", אומר איש להקת יו2- ומוסיף: "אנשים רוצים לשלוט בגורלם. אפשר לראות את זה באביב הערבי, אפשר לראות את זה בקמפוסים האוניברסיטאיים, ואפשר לראות את זה ברחובות ניירובי. כלכלנים צופים שבשנים 2010‑2015 שבע מבין עשר המדינות מהירות הצמיחה יהיו אפריקאיות. מי שחושב שהמאה ה‑21 שייכת לסין, כדאי שיסתכל איפה נמצאים הסינים: הם באפריקה!"
כשהקים את המותג Edunיחד עם יוסון הגשים בונו הלכה למעשה את הדברים שאמר מזכ"ל האו"ם באן קי מון: "מה שנחוץ לאפריקה אינו צדקה אלא השקעות ושותפות". אך החברה התקשתה לייצר אך ורק באפריקה. Edun, שמאז 2009 מחזיק תאגיד היוקרה LVMH ב‑49% ממנה, אמנם מייצרת את פריטי ההלבשה שלה בטנזניה, תוניסיה, אוגנדה, קניה ועוד, אך גם בסין. הקו המשותף לדיזל ולה, לעומת זאת, ייוצר כולו באפריקה.
רוסו נחרץ לא פחות מבונו כשהוא מדבר על אפריקה ונשמע נלהב מהשותפות החדשה. הוא אמנם הקים קרן פילנתרופית, "Only the Brave", אשר למרות ההפיכה הפוליטית שהתחוללה לא כבר במאלי ושיתקה את המדינה לא נסוגה ממטרותיה: בניית בית ספר יסודי עם פנימייה לתלמידים מכפרים רחוקים, הקמת מעבדות המשמשות ללימודי מקצוע ומתקנים מודרניים נוספים. אבל לדבריו, הפרויקטים שלו באפריקה מבוססים על אינטרס עסקי.
"אני חושב שהבחירה שלנו לעבוד באפריקה היא אמיצה וחכמה כאחד: אמיצה כי אנחנו משקיעים זמן וכסף בבניית ידע בחלקים האלה של העולם, וחכמה כי אפריקה היא השוק הגדול הבא, והסינים הבינו את זה לפני כולם", הוא אומר. "אני לא מרגיש שאני עושה את זה מטעמי פילנתרופיה. אנחנו עושים את זה כדי ליצור פיתוח ארוך טווח".
אפריקה היא יבשת עשירה: עשירה במשאבים, עשירה בתרבות, עשירה בשאיפה להיחלץ לצמיתות מבעיותיה, אומר גם היזם האיטלקי, שמלבד דיזל הוא בעליהם של מותגי היוקרה מרטין מרג'יאלה וויקטור אנד רולף, וכן של חברת הייצור סטאף אינטרנשיונל, העובדת בזיכיון עם מותגים כמו Dsquared2ו‑Just Cavalli. רוסו רוצה שתעשיית האופנה לא רק תביא לאפריקה פעילות מסחרית, אלא גם תשקף ותחשוף את היצירתיות של היבשת בכל הנוגע לסגנון, לעיצוב הגרפי של הבדים ולעבודת היד.
ולמה בעצם חבר רוסו לבונו ויוסון? יוסון אומרת ששיתוף הפעולה יניב תועלת כפולה: מצד אחד קושרים כך בין שימור הכותנה של Edun לכישורי ייצור הג'ינס של דיזל, מצד שני מוסיפים לכוח המשיכה המסחרי של המותג דיזל.
מבחינתם של שלושת היזמים, המפעל הזה הוא חלק קטן אך משמעותי מתמונה גדולה. "בפרויקט הזה אנחנו רוצים להראות לצרכנים ולתעשייה כאחד שבהחלט אפשר לעבוד עם אפריקה, לייצר באפריקה וליצור סחר בן קיימא ­ ובאמצעותו פיתוח ­ באפריקה", אומר רוסו. יוסון אמנם מודה כי "בכל תעשייה יש מכשולים שצריך להסיר", אך אומרת כי היא ובעלה מחויבים ליצור "בגדים נהדרים" ובתוך כך גם ליצור מקומות עבודה ולשרת את הצרכנים.
"אנחנו חברה קטנטנה עם שאיפות גדולות, ואחת מהן היתה לשכנע כמה מהשחקנים הכבדים בתחום האופנה לגלות עניין בחלק הזה של העולם", היא אומרת. "הסביבה העסקית נעשית קלה יותר במקומות רבים ביבשת, וככל שיגדל מספר האנשים והחברות שיגלו בה עניין, כך יתחוללו שינויים מהירים יותר".