1.בתביעה שבפנינו מבקש התובע כי בית הדין יקבל תביעתו להכרה באירוע מיום 9/1/07 כתאונת עבודה.
2.בטופס התביעה נרשם כי התובע דווח על התאונה למעסיק בחודש 6/07. בהודעתו לחוקר ציין התובע כי מר גדליה, מנהל העבודה, ידע על התאונה ביום התרחשותה.
3.הנתבע כופר בהתרחשותה של התאונה, בין היתר, משום לטענתו, התובע לא דווח למעסיקו על התאונה עם התרחשותה והודעה על התאונה נמסרה למעביד רק לאחר חלוף כחצי שנה.
4.בסוף ישיבת יום 4/1/2010 ביקש הנתבע להגיש את הודעתו של מר גדליה צור ז"ל, מטעם המעסיק, אשר נגבתה ע"י חוקר המל"ל.
ב"כ התובע התנגדה לבקשה מן הטעם, שמר צור נפטר ולא ניתן לחקרו בחקירה נגדית על תוכן הודעתו.
5.סעיף 32 לחוק בית-הדין לעבודה, התשכ"ט – 1969, קובע כי בית-הדין איננו כבול בדיני הראיות. כבר נפסק כי אין בכך משום ביטול גורף של דיני הראיות וכי בית הדין קשור בעקרונות הצדק בבסיס דיני הראיות (ראו: דב"ע נז/ 268-3 ראדא תעשיות אלקטרוניות בע"מ נ' אורי תדמור, עבודה ארצי, כרך ל (9),245; בש"א 201018/99 (ת"א) "בזק" החברה הישראלית לתקשורת בע"מ נ' בתיה אברהם ואח', עבודה אזורי, כרך י,690).
6.המגמה בפסיקה מצביעה על מעבר משלילת קבילות הראיות לבדיקת משקלם.
"... יש לזכור כי המגמה הכללית בתחום הראיות היא מעבר מקבילות למשקל, כדי לאפשר לבית המשפט תמונה ראויה, והוא שיקבע בהמשך את משקלה של כל ראיה".
7.מן המפורסמות כי על מסמך להיות מוגש באמצעות עורכו. עם זאת, הגשת מסמך שלא באמצעות עורכו אינו קביל כראיה לאמיתות תוכנו, אלא רק להוכחת העובדה כי ניתן.
"..אין אנו מוצאים פגם, בנסיבות העניין שבפנינו, בהתרת הגשת הודעתה של המנוחה באמצעות חוקר המוסד, הודעה המתווספת לראיות נוספות העומדות בסתירה לגרסת המערערים." [עב"ל (ארצי) 381/05 גומעה מוסלמי נ' המל"ל, טרם פורסם)].
גם בענייננו, מדובר בהודעת נפטר שנערכה על ידי חוקר המוסד במסגרת תפקידו, כאשר חזקה כי עשה מלאכתו נאמנה.
עקב המגמה הכללית הקיימת כיום להרחיב את כשרות הראיות מבחינת קבילותן, תוך שימת דגש על המשקל, סבורים אנו כי יש להתיר הגשת הודעתו של מר צור ז"ל. משקלה של ההודעה ישקל בהתחשב במכלול הראיות והנסיבות שפורטו לעיל.
8.אשר על כן, נתיר הגשת ההודעה כראיה לנתינתה, להבדיל מתוכנה.
על ב"כ התובע להודיע תוך 7 ימים האם מוסכם עליה צירוף ההודעה ללא צורך בחקירת חוקר המל"ל, אזי תנתן החלטה על הגשת סיכומים, או, שברצונה לחקור את החוקר ואזי יקבע בית הדין ישיבה נוספת לצורך כך.
למעקב ביום 14/1/2010.