וכוחות צה"ל פלשו לשטח לבנון.
מלחמת לבנון השנייה החלה ב-12 ביולי 2006 עם חטיפתם של שני חיילי צה"ל. הלחימה הסתיימה ב-14 באוגוסט 2006 בעקבות כניסתה לתוקף של הפסקת אש שהושגה בחסות האו"ם.
(1982 - 1985) במהלכה פלש צה"ל לשטח לבנון.
- אזור בסמוך להר דב, במפגש הגבולות ישראל-סוריה-לבנון, אשר הריבונות עליו שנויה במחלוקת. ישראל כבשה את האזור מסוריה במלחמת ששת הימים.
אולם לטענת חיזבאללה האזור שייך ללבנון והיה אמור לשוב לריבונות לבנונית עם נסיגת צה"ל מלבנון ב-2000.
2. סכסוך גבולות בנוגע לשטח הכפר רג'ר, אשר קו הגבול ישראל-לבנון חוצה אותו לשניים.
מתקדם, במערכות קשר והאזנה, באמצעי ראיית לילה, בטילי קרקע-ים ואף במזל"טים.
מומחי צבא ומודיעין אירניים נטלו חלק פעיל בהכשרתם ובאימונם של לוחמי החיזבאללה בהפעלת אמצעים וביישום שיטות לחימה מתקדמות. כמו כן, הוקמו עבור החיזבאללה מוצבי פיקוד ומערכות שליטה ובקרה שמרכזן במטה הארגון ברובע דאחיה השיעי בדרום ביירות. מערכת נרחבת של מוצבים ובונקרים (שזכו לכינוי "שמורות טבע") הוקמה גם בדרום לבנון בסמוך לקו הגבול עם ישראל. לאחר נסיגת צה"ל מלבנון (אשר יוחסה לפעילות חיזבאללה) המשיך החיזבאללה בפעילות פוליטית להעצמת מעמדו בלבנון ואזורים לא מעטים בדרום לבנון התנהלו בפועל תחת חסותו. ב-2004 קיבלה מועצת הביטחון של האו"ם את החלטה 1559, בדבר נסיגת צבא סוריה מלבנון ופירוק המליציות החמושות במדינה (ביניהם החיזבאללה, על אף שהארגון לא צוין בשמו בהחלטה). יישומה של ההחלטה על ידי ממשלת לבנון נמנע בין היתר בשל כוחו הפוליטי ההולך וגובר של הארגון.
גם לאחר ביצוע העסקה נותרו בכלא הישראלי מספר אסירים לבנונים, הידוע ביניהם - סמיר קונטאר, אשר נכלא לאחר שהשתתף בפעולת טרור רצחנית בשטח ישראל ב-1979. החטיפה בצפון ב-12 ביולי 2006 פתח חיזבאללה במתקפה ארטילרית מתוכננת לאורך גבול הצפון (בה נפצעו חמישה אזרחים ישראלים). בחסות הירי תקף מארב מתוכנן שני רכבי סיור צה"ליים מדגם "האמר" שנעו לאורך גדר המערכת. בהתקפה נהרגו שלושה חיילי צה"ל, ונפצעו שניים. שני חיילים נוספים נשבו על ידי חיזבאללה והוברחו במהירות לשטח לבנון. אופן פעולת חיזבאללה באירוע זה דמה במידה ניכרת לפעולת חטיפת החיילים באוקטובר 2000.
וספגו אבדות לא מעטות. למרות הכוחות הרבים והמאמצים שהושקעו בהשגת מטרת המבצע, לא הצליח צה"ל לטהר לחלוטין את הרצועה מלוחמי חיזבאללה או להשיג שליטה בכל מוצביו ועמדותיו. עם זאת, במסגרת שלב זה נפגעה במידה לא מעטה תשתית החיזבאללה באזור.
ב-4 באוגוסט נחתו מספר רקטות בשטחים פתוחים בעיר חדרה, הנקודה הדרומית ביותר בישראל שנפגעה במהלך המלחמה. ב-6 באוגוסט פגע מטח קטיושות קטלני בקבוצת אנשי מילואים שהתאספו בסמוך לקיבוץ כפר גלעדי, והרג 12 חיילים.
ירי הרקטות המתמשך לשטח ישראל יצר קשיים כלכליים והומניטריים עבור רבים מתושבי יישובי הצפון, בניסיון למצוא מקלט באזור המרכז, בקיום היומיומי במרחבי הביטחון ובמקלטים ובהתמודדות עם פגיעה בנפש וברכוש שגרמו הרקטות עצמן. למרות כל האמור לעיל, נמנעה ממשלת ישראל מהכרזה רשמית על מלחמה, מהלך בעל משמעויות כלכליות ומשפטיות נרחבות. היערכותה של ממשלת ישראל למתן פתרונות לקשיים אלו זכתה לביקורת נוקבת במהלך המלחמה ובמיוחד לאחריה.
על מנת לסייע בפיתרון קשיים אלו, נרתמו כמה ממדינות ערב ומדינות בעולם המערבי, והחלו במשלוחי סיוע ללבנון. אולם המצור שהטילה ישראל והפצצתם של מתקני תשתית רבים דוגמת גשרים, כבישים וקווי תקשורת, הקשו על העברת סיוע הומניטרי לזקוקים לו. כמו כן נוצר קושי בפינויים של אזרחים זרים ולבנונים בעלי נתינות זרה אשר ביקשו לצאת מלבנון. בנושא זה התגבש במהלך המלחמה שיתוף פעולה בין ישראל למדינות המערב, שהוביל ליצירת נתיבים בטוחים להעברת סיוע הומניטרי אל לבנון ולפינוי אזרחים זרים ממנה.
פעולות צה"ל הביאו גם למותם ולפציעתם של מאות אזרחים לבנונים שלא היו קשורים ישירות לארגון חיזבאללה. מצב זה נגרם בין היתר בשל הטמעתה של תשתית חיזבאללה (מתקנים, מחסנים, אתרי שיגור וכו') בתוך האוכלוסייה האזרחית.
את המועד המדויק של היציאה לפעולה. המבצע נועד לסייע לצה"ל להשיג הכרעה ברורה במלחמה, להפחית את ירי הרקטות לעבר ישראל וכן לשמש כמנוף לחץ במו"מ הבינלאומי שהתנהל לסיום המלחמה.
ב-12 באוגוסט התכנסה מועצת הביטחון לדיון מיוחד על מנת לאשר את נוסח הסכם הפסקת האש שהושג במו"מ בין צרפת (כנציגת לבנון) וארה"ב (כנציגת ישראל). לאחר דיון קצר הועלה ההסכם להצבעה ואושר פה אחד. במקביל לדיונים באו"ם הורה רה"מ לצה"ל לפתוח במבצע שתוכנן. בשעות לאחר מכן יצא המבצע לפועל, בין היתר באמצעות הטסת כוחות רבים במסוקים לעומק השטח הלבנוני.
המבצע הצבאי לא נפסק גם לאחר ההצבעה במועצת הביטחון וקבלת ההחלטה על ההפסקת אש. במהלך כ-48 השעות מקבלת ההחלטה ועד לכניסת הפסקת האש לתוקף (14 באוגוסט) המשיך צה"ל בהרחבת הפעילות הקרקעית בדרום לבנון. בקרבות באותן שעות נהרגו 24 חיילי צה"ל. פעילות צה"ל באותן שעות, והקורבנות שגבתה פעילות זו, הפכו מוקד למחלוקת ולביקורת בתום המלחמה.
ב-14 באוגוסט 2006 נכנסה לתוקף הפסקת האש, ובאופן רשמי המלחמה הגיעה אל סופה, כאשר כוחות צה"ל נותרו בשטח לבנון. במהלך הימים לאחר מכן דילל צה"ל את סדר הכוחות בלבנון, זאת במקביל לפריסתו של צבא לבנון וכוחות בינלאומיים בדרום לבנון. בתחילת חודש ספטמבר הסירה ישראל את המצור האווירי והימי על לבנון. ב-1 באוקטובר 2006, לאחר פריסת כוחות יוניפ"יל וצבא לבנון, יצאו כוחות צה"ל משטח לבנון ונערכו מחדש על הגבול בין המדינות.
לחקר אירועי המלחמה.
ואלוף פיקוד צפון אודי אדם, רמת המוכנות הצבאית למלחמה, הן באימון הכוחות והן בציוד, היציאה למבצע הקרקעי המקיף בשעות האחרונות למלחמה ומנגד עצירת המלחמה מבלי שהושגו תוצאותיה המוצהרות. כמו כן נשמעה ביקורת רבה נגד התנהלותה של התקשורת הישראלית במהלך המלחמה.
- ועדת חקירה ממשלתית בראשות השופט בדימוס אליהו וינוגרד. הוועדה קיבלה לידיה סמכויות זהות כמעט במלואן לאלה של ועדת חקירה ממלכתית.
1. מלחמת לבנון השנייה הסתיימה ללא הכרעה או ניצחון ברורים של אף אחד משני הצדדים הלוחמים.
2. לאורך כל המלחמה הצליח ארגון חיזבאללה לשמר בידיו יכולת משמעותית לשיגור רקטות לעבר מרבית צפון ישראל. יכולת כזו נותרה בידיו גם לאחר המלחמה. בהתאם ניתן לקבוע כי אחת ממטרותיה המוצהרות של המלחמה - הסרת האיום הרקטי על צפון ישראל - לא הושגה, או לפחות לא הושגה במלואה.
3. פעולות צה"ל במלחמה הביאו לפגיעה ניכרת בתשתית הצבאית של חיזבאללה, במיוחד בדרום לבנון, אולם לא בצורה בלתי ניתנת לשיקום. כמו כן ניתן לקבוע כי החל מסוף המלחמה עוסק חיזבאללה באופן מתמיד בשיקום והרחבת תשתית זו.
4. פעולות צה"ל במלחמה לא הביאו לשיחרור החיילים, אשר חטיפתם היוותה את המניע המוצהר לפתיחת המלחמה.
5. מלחמת לבנון השנייה שינתה את יחסי הכוחות בזירה הפנים לבנונית והביאה לבחינה מחודשת של מעמד חיזבאללה מול מוסדות השלטון הלבנוני וצבא לבנון.
6. מהלכי המלחמה חשפו כשלים שונים בתפקוד צה"ל ובהערכות מוסדות המדינה מול הפיכת העורף האזרחי לחלק מחזית הלחימה.
אי-הצלחתה של ישראל להשיג את יעדיה העיקריים במלחמה (להסיר את איום הרקטות על צפון המדינה, לשחרר את חיילי צה"ל החטופים ולהניע תהליך שיביא לפרוקו של חיזבאללה מנשקו), עלולה להביא לשחיקה בדימויה העצמי בפני אזרחיה שלה, לפגיעה בדימויה האזורי והבינלאומי, ולכרסום בכוח ההרתעה שלה למול אויבים כמו סוריה, אירן וחמאס. גורמים עוינים לישראל שעקבו אחר מהלך המלחמה עלולים להסיק שצה"ל מתקשה להתמודד מול כוחות נחותים ממנו הנוקטים באסטרטגיה המתאימה. מאפייני הלחימה בעימות בין צה"ל לחיזבאללה נלמדים על ידי צבאות סוריה, אירן וארגון החמאס, ולקחים שונים, כמו למשל יעילותו ושרידותו של מערך רקטות הקרקע-קרקע (רק"ק) שהפעיל חיזבאללה כמו גם יעילותם של טילים נגד טנקים (נ"ט), נתפשים בעיניהם כחשובים לקראת עימות צבאי נוסף בעתיד. פריסתו של צבא לבנון בדרום המדינה ותגבור הכוחות הבינלאומיים באזור עשוי להביא לחיזוק ריבונותה של המדינה במרחב זה וערעור שליטתו של החיזבאללה.
חשיפתם וחקירתם של הכשלים שנחשפו במהלך המלחמה עשוי להביא להערכות טובה יותר של מדינת ישראל וצה"ל לקראת עימות עתידי.
בתחום החברתי-כלכלי חשפה המלחמה קווי שבר וסדקים בלכידות ובחוסן החברתי של הציבור הישראלי. אותן סוגיות ואותם שסעים המאפיינים את החברה הישראלית בעתות שלום, התבלטו ביתר שאת בעת המלחמה. אי-השוויון והפערים הכלכליים המתרחבים והולכים בין עשירים ועניים בישראל, ותפקוד לקוי של מנגנוני התמיכה והסיוע האזרחי, גרמו לכך שהאוכלוסיות החלשות ביישובי קו העימות ואף דרומה לו, מצאו עצמן נסמכות על חסדיהם של ארגוני צדקה ונדבנים פרטיים. בתחום זה בלט איש העסקים והנדבן ארקדי גאידמק, שיזם הקמת כפר אוהלים בחוף ניצנים עבור המתפנים מיישובי הצפון אשר ביקשו להתגורר מחוץ לטווח הרקטות ולא מצאו פתרון אחר. יחסי יהודים-ערבים בעת המלחמה, נעשו אף הם מורכבים וטעונים. הרקטות שנפלו על יישובי הצפון לא הבחינו כמובן בין יהודים וערבים, אך ברבים מהיישובים ומהשכונות הערביות לא נמצאו מקלטים או מרחבים מוגנים מן הסוג המצוי ביישובים היהודים. סוגיית "הזהות החצויה" של אזרחיה הערביים של ישראל התבטאה גם ביחס הדו-ערכי שגילתה המנהיגות הפוליטית הערבית בשאלת המלחמה. דברי ביקורת של חברי כנסת ערביים על מהלכי המלחמה זכו לתגובות עוינות ביותר מצד הימין ואף מצד המרכז הפוליטי הישראלי. ציטוטים "הלא כבר שנה אני מבטיח שקונטאר (סמיר קונטאר, אסיר לבנוני בישראל) יחזור הביתה. מאחר שכל הנסיונות לגייס את דעת הקהל העולמית לא צלחו, נותרה רק דרך אחת: מבצע איכותי של חטיפת חיילי האויב (...) המטרה שלנו היתה לשבות חיילים ישראלים כדי להחליפם. אנחנו לא מעוניינים בהסלמה בדרום לבנון". (חסן נסראללה, מנהיג החיזבאללה, במסיבת עיתונאים שעות לאחר החטיפה, 12 ביולי 2006).
"ישראל לא תסכים לחיות בצל איום הטילים או הרקטות נגד תושביה. יש רגעים בחייה של אומה שבהם היא חייבת להביט אל המציאות נכוחה ולומר עד כאן. ואני אומר לכולם - עד כאן. ישראל לא תהיה בת ערובה. לא של כנופיות טרור, לא של רשות טרור, וגם לא של אף מדינה ריבונית". (אהוד אולמרט, ראש ממשלת ישראל, מתוך נאומו בכנסת בתחילת המלחמה, 18 ביולי 2006).
"ישראל היא שכופה עלינו להמשיך בהפצצות. השלב של חיפה הסתיים. במסגרת הרחבת הלחימה אנחנו מתחילים במערכה של 'אחרי חיפה'. נמשיך במאבק יהיה אשר יהיה. אם נצטרך, נגיע גם הרבה הרבה מעבר לחיפה". (חסן נסראללה, מנהיג החיזבאללה מתוך נאום שנשא במהלך המלחמה, 25 ביולי 2006).
"יש כאן הרס של התשתיות, הרג של כאלף אזרחים, שליש מהם מתחת לגיל 12, מיליון פליטים. טבח נורא אירע בכפר חולא שם נהרגו יותר מ-40 בני אדם בשל הפגזה ישראלית נוראה. הצבא הישראלי לא השאיר גשר, דרך, ומרפאה שהוא לא פגע בהם ומוצבים של האו"ם. הכל למען הנקם ושום דבר חוץ מנקם". (פואד סניורה, ראש ממשלת לבנון, מתוך נאום שנשא במהלך המלחמה, 7 באוגוסט 2006).
"אחרי 25 שנה ללא מלחמה הייתה כאן מלחמה, והיא החזירה אל מרכז הדיון והמחשבה שאלות נוקבות, שהחברה הישראלית העדיפה, בחלקה, להתעלם מהן". (מתוך דו"ח ועדת וינוגרד לחקר אירועי המלחמה).
"הפעולה הצבאית לא השיגה את יעדיה המוצהרים והצבא לא עמד במידה מתחייבת, לאורך תקופה ממושכת, באחת ממשימותיו העיקריות- להגן על אזרחי המדינה מפני פגיעה על ידי אויב חיצוני". (מתוך דו"ח ועדת וינוגרד לחקר אירועי המלחמה). מידע נוסף ניאבק על הזכות לחיים נורמליים - ראש הממשלה אולמרט נשא נאום ראשון מאז החלה הלחימה בצפון. כתבה באתר ynet.
הנופלים - ישראל מבכה את חלליה: אלה שמות הנופלים במלחמה בצפון שהחלה ב-12 ביולי 2006. עמוד זיכרון מיוחד.
טלטלת וינוגרד - פרויקט סיקור מיוחד באתר ynet לרגל פירסום דו"ח ועדת וינוגרד: הכתבות, הפרשנויות והסיכומים.
שיח לוחמים - פרויקט אנציקלופדי מיוחד ובו סקירת כל מלחמות ישראל.
זו הארץ - תולדות ארץ ישראל ומדינת ישראל על ציר הזמן (9,000 לפנה"ס ואילך). פרויקט מיוחד של אנציקלופדיה ynet. לציר הזמן - לחצו כאן יש לכם הערה לערך ?