מעבר מיתר – פועלים עברו באופן שוטף. אין עיכובים. התחלנו בכביש 60. בצומת כרמה עמד ג'יפ צבאי.ליד דיר ראזח עמד ג'יפ וחיילים לידו.צומת דורא / אל-פאוואר – שלושה חיילים ירדו מהפילבוקס ואיישו את ה"בטונדה" הפונה לכיוון דורא: מחסום פתע. חייל אחד עמד על הגבעה הצופה על הכביש כצופה-מאבטח (רובה בהיכון). השניים האחרים איישו את הבטונדה ועצרו מכוניות. בתוך דקות ספורות נוצר תור מכוניות ארוך, והצומת הפכה פקוקה. לאחר דקות ארוכות, חיילים הזיזו מכונית אחת שרצו לבדוק, והתור החל לזרום באופן שוטף. אולי התצפית ונוכחותנו בסיוע מצלמה השפיע על פתיחת הצומת.
צומת הכבשים – המעבר המה אדם, אבל התנהל כשורה ללא נוכחות צבא.
1. לשמור על הילדים בצומת הזו מפני המתנחלים, בעיקר מפני פגיעה ממכוניות המתנחלים שנכנסות במהירות לצומת מבלי להתחשב בילדים שבדרך.
2. להבטיח שילדים גדולים יותר לא יתעמתו עם החיילים.
3. לראות שאין שום בעיה.
לדבריו יש לו קשר טוב עם "קולונל אריק" שנתן לו את מספר הטלפון שלו בכדי שיוכל להתקשר אליו במקרה של בעיות בבקשת עזרה (השמש שיבח את התנהגות איש הצבא). הוא שמח על נוכחותנו ואמר שהיום בזכות היותנו במקום המעבר פועל באופן מהיר. פגשנו במקום משמרת של ה-EAPPI, והם אמרו שישנה "יחידת עילית" בעיר ויש הקשחה בנוהלי השמירה. ביררנו למה כוונתם. מסתבר שיחידת צנחנים שהייתה בלבנון לאחרונה פועלת בחברון מזה שבוע.
בהמשך בכיכר גרוס עמד חייל בבטונדה וג'יפ של המשטרה. צומת תרפ"ט (חסם שוטר) - “עסקים כרגיל".עלינו לתל רומיידה, שם פגשנו בצנחנים שאיישו את עמדות השמירה. הם נמצאים מזה שבוע, מה שמסביר את ההקשחה, עצירת הולכי הרגל, הבדיקות הקפדניות, הרמת חולצות וכדומה. פגשנו אנשי ISM שסיפרו (בחור בשם דאווד) על אירוע שהתרחש ערב קודם: ילדיי מתנחלים זרקו אבנים על שני צעירים פלסטינאים. חיילים הדפו את הילדים חזרה לבית הדסה, מתנחלת הגיעה לתגבור וקיללה את החיילים. מתנדבת ISM צילמה, וחטפה נאצות (“נאצית, לכי לאושוויץ"). החומר המצולם עבר לידי פעילים צעירים ואח"כ יעבור למשטרה. היה פרסום בעניין ב- ynet, כולל צילומים.עזבנו את חברון ונסענו לצומת שויוח/סעיר. מעברים פתוחים. בגשר חלחול תנועה ערה ושוטפת. המעבר ההומניטרי פתוח.