'באולינג לקולומביין' זכה בפרס איגוד התסריטאים לתסריט המקורי הטוב ביותר, וכאן צריך להוסיף הבהרה: כן, לסרטים תעודיים יש תסריט, אם כי זאת הפעם הראשונה בתולדות האיגוד שהוא מכיר בכך. 'השעות' לקח על תסריט מעובד.
יומית 'באולינג לקולומביין' זכה בפרס איגוד התסריטאים לתסריט המקורי הטוב ביותר, וכאן צריך להוסיף הבהרה: כן, לסרטים תעודיים יש תסריט, אם כי זאת הפעם הראשונה בתולדות האיגוד שהוא מכיר בכך. 'השעות' לקח על תסריט מעובד.
בכך. 'השעות' לקח על תסריט מעובד.
תסריט לסרט תיעודי?
זה עלוללהיות פתח לכל מיני סרטים, שנראים כאילו הם תיעודיים, אבל בעצם הם מתוסרטים מהתחלה עד הסוף.
לסרטים כאילו תעודיים שמתבססים על תסריט וקו עלילה מוכנים.
יש את "פרויקט לאראמי" שמבוסס על סיפור אמיתי בו בוצע לינץ' בנער בעיירה לאראמי בגלל היותו הומוסקסואל. הסרט מבוסס על מחזה שכתב התסריטאי בעקבות סרטים תעודיים אמיתיים על הארוע שגם אותם הוא עזר לצלם. הסרט נראה ממש מציאותי אם מתעלמים מהקטע שסטיב בושמי, ג'נין גרופלו וכריסטינה ריצ'י גרים בעיירה לא יותר גדולה מחצי רמת-גן.
סרט נוסף והרבה פחות מוצלח הוא "החייזרים באים" שכולו צולם כביכול במצלמה ביתית בידי נער שמשפחתו חוזה בנחיתת חייזרים והתקרבותם לבית. הסרט אמנם מפחיד, אבל האמינות שלו מינימלית. הוסיפו לו קטעי מעבר בהם אנשים דנים האם הסרט אמיתי או מזוייף. רעיון נחמד, אבל אחרי צפייה אחת, אין יותר מה לראות.
לך למקור- ספיינאל טאפ (או לפחות נראה לי שהוא היה הראשון).
אם הטענה של מייקל מור הייתה שאמריקאים נוטים יותר משאר העמים לרצוח זה את זה בנשק חם, לא בגלל היסטוריה אלימה, לא בגלל מעורבות אתנית, לא בגלל עוני ולא בגלל ריבוי בנשקים אז מה הייתה המטרה שלו בראיון עם צ'רלטון הסטון?
הרי הוא אמר לצ'רלטון הסטון שהם היו בקנדה, שם למרות שיש 7 מיליון נשקים ב10 מיליון בתים, אין אותה כמות של מקרי רצח ברובים כמו בארה"ב, לכן ריבוי הנשקים הוא לא הגורם לתופעה. למה זה אמור להעמיד את נשיא ה NRA בפינה? אם ריבוי הנשקים הוא לא הבעיה אז מהי התלונה?
אם המטרה הייתה להראות שהאמריקאים ששים לממש זכויות שלהם רק כי הם יכולים ולא כי יש בכך צורך, למה לדבר עם נשיא ה NRA?
מה שהוא אומר זה שאת האמריקאים מאכילים כל יום בפחד ושנאה, מה שגורם להם לממש את זכותם הדמוקרטית לתקוע כדורים אחד בשני יותר מבשאר המדינות, נניח קנדה.
ולכן לא צריכים להיות להם רובים מלכתחילה.
זה שהוא עשה כינוסים של ה-NRA "במקרה" כמה ימים אחרי שהיה אירוע ירי במקום: כינוס בדנבר שבוע אחרי הירי בקולומביין וכינוס ב- (שכחתי) אחרי שהילד ירה בילדה מהכיתה שלו. קצת רגישות כנראה אין לו.
אבל מה זה מעניין אותך, העיקר הדעות.
יש שתי גרסאות.
גרסא ראשונה: מייקל מור רצה לעשות סרט נגד נשק חם, ולצורך זה ראיין את צ'רלסטון הסטון. איפשהו במהלך ההפקה השתנתה לו התזה, והוא עבר לדבר על פחד, אלימות, אמריקה כ"שוטר עולמי" וכיבוש משחית. הדיסוננס שזיהית נובע משינוי זה בעמדתו.
גרסא שניה: ה- NRA, טוען מור בסרט, הוא בסך-הכל גירסא מרוככת של ה- KKK, וממשיך את דרכיו. אמריקה היא אלימה כי היא שונאת זרים, כושים ובכלל. לכן הסטון אשם.
יש אפילו תאריך ל"איפשהו באמצע" הזה: 11/9/2001.
אתה מוכן להסביר?
למה בדיוק שאסון התאומים יעורר במייקל מור רצון לשנות כיוון ולעשות את הסרט על הפחד והקסנופוביה של האמריקאים?
אחרי נפילת התאומים, האצבע המאשימה הופנתה חד-משמעית לאל-קאידה. בעידוד הממשלה, פורסמו בתקשורת "פרופילים" של מחבלים אפשריים ואנשים הוזהרו לפקוח שבע עיניים. בנוסף, רמת האבטחה בנמלי תעופה עודנה גוברת משבוע לשבוע, כשהחשד העיקרי הוא כלפי אזרחי המזרח התיכון וצפון אפריקה. המון בעלי עסקים זרים בכל רחבי ארה"ב ובניו-יורק בפרט, מיהרו לתלות בחנויות דגלים אמריקאיים ולהסתיר סממנים דתיים, בעיקר מוסלמים. הציבור, שחיפש לפרוק עצבים ורגיל לבלוע כל דבר שנאמר ב-CNN, פיתח חשדות ברמה כמעט מקרתיסטית כלפי אזרחים זרים. יש השערה שהחשדנות והכעס העצור גם הפכו את האצבע על ההדק לקלה יותר.
בכנות, אני לא חושב שזה מה שהוביל לרציחות המוזכרות בסרט. כמו מרילין מנסון, משחקי מחשב וצ'רלטון הסטון, די ברור שהסיבה היא הרבה יותר עמוקה.
כפי שאני הבנתי אותה מהסרט, היא המדיניות האמריקאית האנטי-סוציאליסטית. עניין פשוט של איכפתיות מאנשים אחרים. חברה שבה האזרחים דואגים אחד לשני ולא יורים בכל מי שנכנס לגינה שלך.
שבמהלך כל הסרט מייקל מור יוצא נגד הקלות המגוחכת שבה ניתן להשיג נשק בארה"ב והזמינות העצומה לתחמושת, אבל לקראת סוף הסרט כשהוא נותן את דוגמת קנדה לדעתי הוא פוגע קצת במסר הזה. זה גורם לאנשים לחשוב שאם בקנדה יש לכולם רובים ואין בעיות אז כך גם בארה"ב, כשזה לא באמת כך.
יש כאן עיוות מסויים, קנדה אולי מדינה חמושה מאוד, אבל אין לה היסטוריה אלימה ממש, הגבולות שלה הם עם האמריקאים ופינגווינים- אף אחד מהם לא מחרחר ריבים.
בעוד שדוגמת גרמניה היא ההפך, מדינה בעלת היסטוריה אלימה אבל לא חמושה במיוחד.
מור עושה מניפולציה. לפי דו"ח רשמי שכבר הבאתי, בארה"ב נרצחים באופן יחסי בערך פי שלושה בני אדם מבקנדה. לא פי שלושים, ובטח לא פי אלף. מי שרוצה למצוא אותו, מוזמן לחפש, שכחתי איפה לינקקתי.
פינגווינים חיים בקוטב הדרומי, קנדים חיים בקוטב הצפוני. הסיכוי לגבול משותף לא גדול במיוחד.
אני מוחה על זה.
יש פינגווינים באלסקה, ויש שם אסקימוסים שחיים באיגלו, וכל היבשת עשויה מקרח שצף על מים. ראיתי את זה בפרסומת, אז זה בטוח נכון.
גם ראית שמי שמנקבים לו את חליפת הלחץ על הירח מייד עף לחלל. כוח המשיכה הוא תלוי חליפה כידוע.
טוב אז גבול עם קנדים וסנטה קלאוס, בסדר?
לדעתי מייקל מור פשוט ניסה להתחקות אחר שורשי האלימות, וירה לכל הכיוונים בניסיון כנה ואמיתי למצוא את הסיבה. הוא לוקח אותנו איתו במסע הזה ונותן לנו להחליט מה לקחת איתנו בסוף המסע. וכמו שהכותרת של הסרט מרמזת, הסיבה לירי בקולומביין יכולה להיות פיקוח על הנשק ויכולה גם להיות משחק הבאולינג המשחית את הנוער….או כל דבר אבסורדי אחר.
מה עם הביקורת שהובטחה כבר מזמן?
ארה"ב היא דמוקרטיה ליברלית על כל מה שמשתמע מזה.
מה שאפסאלון התייחס אליו (וגם אני) הוא ראיון של מור, שבו הוא סיפר על ההשפעה העמוק של 9/11 על *תהליך הפקת הסרט*. יש שם ציטוט שלו, שאומר משהו כמו "הנה אני עושה סרט על למה רובים זה רע, וכרגע בוצע הפשע הגדול ביותר בתולדות האנושות, בלי להשתמש באקדח אחד". התוצאה – הוא שינה את הסרט מן היסוד, והלך לנסות לסתור את תזת "יש לנו המון רובים" ולהציג תזה אחרת.
1. מור הוא קולנוען לא אתי, ולמרות שהוא שינה את התזה שלו (למשהו הרבה יותר אמורפי הכולל בתוכו "שנאת זרים", "הסתגרות" וכד') הוא לא רצה לוותר על חומר טוב שהוא כבר צילם (הכניסה לבנק וקבלת הנשק, השיחה עם צ'רלטון הסטון) ולכן איכשהו הכניס אותו עדיין לסרט.
2. הראיון עם הסטון *כן* משתלב בסרט של מור, בגלל שהתזה החדשה שלו תוקפת את ה- KKK שהוליד את ה- NRA, וזו הסיבה לכך שהוא בסרט.
בגרסא הראשונה מור הוא מניפולטור חלקלק. בגרסא השניה הוא דוקומנטריסט החושף בפנינו חלק מתהליך העבודה הנפשי שעבר עליו. מה נכון? תשפטו בעצמכם.
כשצפיתי לראשונה בסרט באולינג לקולומביין ציפיתי לקצת תעמולה והגזמות. חשבתי על מייקל מור כעל שמאלני קצת קיצוני אך עם לב ומצפון כמו כול אחד אחר, ועל אף ששנאתי את מה שהוא עושה ואיך שהוא עושה את זה, ידעתי שזה שאני לא אוהב אותו לא אומר שהאנשים שאחריהם הוא רודף הם קדושים. וזו צורת מחשבה שחשוב שאנשים יאמצו. זה שצד אחד בויכוח הוא טוב לא עושה את הצד השני רע. ואם צד אחד הוא רע, השני אינו בהכרח קדוש. לכן שמחתי כשלשם שינוי, במקום להעביר ביקורת על מפעלים לייצור נשק בקולומביין (שהתברר בסופו של דבר שמיוצרים בהם לוויני תקשורת), מור בחר להעביר קצת מביקורתו על מי שזכה לביקורת זו בצדק. מנוול שפל אחד בשם צ'רלטון הסטון!
הסטון, שהיה נשיא הNRA ב 1999, הגיע עם חברים רבים מאירגונו לדנבר 11 יום לאחר הירי בקולומביין. רבים בארה"ב לא היו מרוצים מזה. אגב, חשוב לציין שראיתי את גירסת הקלטת VHS של "באולינג", כיוון שישנם הבדלים קלים בין סרט הקולנוע, גירסת VHS וגירסת DVD. אך הבדלים אלה אינם קשורים ל"פרשת הסטון", לכן אניח להם כרגע.
כאשר מור טען בסרט שהסטון החליט להעביר את הישיבת NRA לדנוור לאחר הירי, הייתי בשוק. איך המנוול יכול לעשות את זה? צפיתי בסרט עם ידידה שלי, מעריצה של מור. האמת, זה היה בדירה שלה. צפינו בסרט בקלטת שלה.
פניתי אליה בהתפעלות. "ואו, לא ידעתי שהוא החליט ללכת לשם אחרי הירי. חשבתי שזה מקריות. באמת, אני בטוח שראיתי משהו על זה בטלויזיה פעם!" זה לא ציטוט מדוייק, אבל אני לא זוכר מילה במילה. זה מה שעבר לי במוח. כמובן שהיא תיקנה אותי ולראיה הציגה לי את מה שראינו על המסך ושמענו בטלויזיה. לא פיקפקתי. שיערתי שפשוט שמעתי לא נכון, או שמי שדיווח טעה, כמו שקורה לפעמים. בכלל, עברו שלוש שנים, לך תדע מה ראיתי ומה שמעתי. קיבלתי את מה שמור אמר כאמת, וזה לא נראה לי מופרך לגמרי עקב ההתנהגות הגועלית של הסטון, שהניף באוויר את הרובה שלו וצעק "מידיי הקרות והמתות". היה לי ברור שזוהי תגובה על הביקורת שהוטחה בו על שהגיע לדנוור עם החבר'ה שלו. ביקורת שהבנתי. זה משהו חסר טקט להגיע לדנוור ולעשות בלגנים ולהשתמש ברצח של ילדים לכותרות בעיתון. גם אם הוא היה מתכנן את זה שנים מראש, רצח של ילדים ע"י ילדים, ועוד עם נשק חם ובכזה היקף, הוא סיבה טובה לא לקיים במקום ישיבה של איגוד הרובים הלאומי.
טוב, שמחתי שהועמדתי על טעותי, אפילו אם זה היה מייקל מור שתיקן אותי.
מאוחר יותר במהלך הסרט, מור דיבר על הירי בפלינט, כשהוא מצטלם עם ידו מסביב לאישה שאיבדה תלמידה בת שש. יופי, מור, רק אל תגיד לצלם להפסיק לצלם לרגע מתוך אכפתיות כלפי המורה. חשוב שנראה כמה אתה אוהב את הבריות ונראה אכפתיות על המסך!
אך כמו שאמרתי, העובדה שאני לא מחבב את מור במיוחד לא אומרת שלפעמים החיצים שלו לא פוגעים במטרה לגיטימית. שוב, צ'רלטון הסטון. הפעם, הסטון הממזר אץ ורץ לו לפלינט מיד אחרי הרצח! ושוב, יש צילומים שמראים את זה, ואני לא יכול לפקפק, ומור לא יכפיש ככה בן אדם בלי סיבה. אם הועידה בדנוור נראתה כמו טעם רע והומור שחור מצידו של הסטון קודם, עכשיו ברור שיש פה דפוס. ועידת ה NRA בדנוור לא הייתה סתם גחמה טפשית. הזבל הזה עושה הכול בכוונה תחילה עם מחשבה מראש.
גם בראיון איתו לא נראה שהוא מתנצל. הוא היה די אדיש. למרות שאני, באופן אישי, שמחתי לראות שהוא לא מתלהם וצועק כמו בדנוור. הבן אדם יודע גם סתם לשבת ולדבר.
לאחר השיחה, שהופסקה באמצע ע"י הסטון, היה איזשהו קטע מוזר בעריכה. אולי אני סתם מחפש מה לשנוא בסרט, אבל היה משהו. מראים את מור משתי זוויות שונות, שנראות קצת מוזר. פעם עם הגב למצלמה ופעם בקלוז-אפ עם התמונה של הילדה שנורתה. הוא מראה את התמונה להסטון ומכריז שזו הילדה. עשיתי בעבר סרטים קצרצרים עם אנשים אחרים בבית ספר. לא יצירת אומנות או משהו, אני לא מומחה, אבל זה נראה כמו איזשהי עריכה. כשמור נכנס עם הצלם לביתו של הסטון, ובמהלך הראיון, לא הייתה ראיה לצלם שני. במצלמה הראו רק את מור. עכשיו, יכול להיות שמה שמור עשה הוא שאחרי שהוא הראה להסטון את התמונה, והאירוע צולם כשגבו של מור למצלמה, הוא עשה שחזור מזווית אחרת, כשהסטון כבר לא היה שם. זוהי טכניקה נפוצה ומקובלת שמטרתה לעזור בעריכה. המראיין שואל את הנשאל כמה שאלות, ולאחר מכן, למטרות עריכה, אותו מראיין שואל את האוויר את אותן שאלות, ומהנהן בעניין. הנהונים ושאלות שאח"כ מוכנסות בעריכה. אם מור עשה את זה, אין לי בעיה עם זה. הרבה אנשים עושים את זה, ולא מדובר בחוסר כנות במדרגה שצריכה ביקורת. זה יותר ליטוש אסתטי של הראיון, כול עוד מציגים מה באמת היה שם בהקשר הנכון.
עדיין, כול הקטע עם התמונה נראה לי מאוד מאולץ. זה שהסטון הוא נבלה לא אומר שמייקל מור הוא קדוש, והקטעים המאולצים האלה עם התמונה, כולל זה שהוא מניח אותה על האדמה, נראו כמו תעמולה שמטרתה להציג את מור כמו איזה גיבור. דווקא אם הוא היה נצמד יותר לנושאים החשובים שהוא הראה בסרט, היה לי הרבה יותר כבוד אליו. אבל זה רק אני.
הביקורת על הסטון והNRA לא התחילה ונגמרה בקטעים האלה. הבה לא נשכח את הסרטון הקטן על ההסטוריה של ארה"ב. סרטון שידידתי, ג'ני, מתה עליו. מראים שם איזשהו קטע הומוריסטי של כמה דקות שמציג בין השאר את הקשר ההדוק בין הKKK (קו קלוקס קלאן) ארגון שבעבר רצח בני מיעוטים ועד היום פעיל פוליטית ומסיט נגד מיעוטים, לבין ה NRA. מראים שם איך חברי הקלאן הופכים לחברי NRA, ואיך שחברי ה NRA לא מרשים לשחורים לגעת בנשק. אח"כ מראים איך ה NRAעוזר לקלאן לשרוף צלבים וכו'. שני ארגונים גזעניים לבנים שעוזרים אחד לשני לשנוא ולהרוג שחורים. מצויין שם שה NRA נוסד ב-1871, אותה שנה בה הקלאן הוכרז כארגון טרור.
לאחר הסרט, שבעיקרון ירד רצח על ארה"ב, ג'ני צחקה ואמרה שזה שיעור ההסטוריה הכי טוב שהיא קיבלה בחיים שלה. מדובר באמריקאית. לא שאלתי אותה, אבל אני מניח שהיא למדה בביה"ס היסטוריה אמריקאית כול חייה. אני לא יודע אם ההסטוריה לפי מור רחבה או מדוייקת כמו מה שילדים אמריקאים לומדים בבית הספר, אך אני משוכנע ששיעור ההסטוריה של מור מצחיק יותר.
זה מה שחשבתי עליו לפני הספר. מה שהיה אחרי הספר הוא עניין אחר לגמרי!
אני מעריץ די גדול של ביל אוריילי. כמו מור, גם הוא נולד למשפחה לא הכי עשירה, וגם הוא אט אט התקדם בעולם העיתונות והפך את עצמו למותג. שלא לדבר על העובדה ששניהם גם הרוויחו לא מעט כסף. ובכול זאת, יש ביניהם הבדלים אדירים. אחד נוטה לשמאל, השני שמרן. אחד קיצוני שזורק טיעונים מטורפים בלי גבול, השני מתון שמתנגד לכול טיעון שאין מאחוריו הוכחות או ראיות תומכות, מראה את שני הצדדים, ומבקר אנשים על מעשיהם, בלי קשר למשנתם הפוליטית. זו רק דעתי כצופה ותיק של אוריילי.
ביל אוריילי הזמין שמאלנים וימנים רבים לראיונות בתוכניתו, ביניהם אפילו מור עצמו שהוזמן לשני ראיונות. ביל אפילו הרשה להפוך את הראיון השני לדו צדדי, כשכול אחד מהשניים שואל את השני שאלה לפי תורות!
באחת מתוכניותיו היו אצלו שני כותביו של הספר Michael Moore is a big fat stupid white man, דיויד הארדי וג'ייסון קלארק. זה היה מצחיק לראות, כיוון שבמסגרת עבודתו כעיתונאי מאוזן, אוריילי היה צריך להגן על מור מדיי פעם כשהוא חשב שהארדי וקלארק מגזימים בהאשמותיהם. אוריילי אפילו ציין באירוניה לקראת סוף הראיון, שההאשמה של הסופרים שמור משקר לגבי הרקע הצנוע שלו, מזכירה האשמה של שמאלנים רבים, שאוריילי עצמו משקר בנוגע לרקע הצנוע שלו!
אני קצת צף מחוץ לנושא המרכזי של המאמר הזה, אז בואו נחזור לעיקר. במהלך הראיון ביל שאל את הסופרים אם היה איזשהו שקר אחד שבלט יותר מכול. משהו שהוציא אותם מכליהם. אני כבר ספקתי ידיים בהתרגשות, חושב על הראיון עם מרילין מנסון, והשטויות עם המסרק בפרנהייט, והביקורת המטורפת על בוש ומה לא?! הארדי, המבוגר מבין הסופרים, פתח את פיו ואני נצמדתי לכול מילה במתח עוד לפני שדיבר. הוא ענה לביל שהשקר הכי גדול קשור להסטון והNRA. מה? שאלתי בקול רם. מה לעזאזל? זה היה הדבר היחיד שאי אפשר לחשוד בו כשקר! יש למור את הוידאו להוכיח את זה. הגם אתה קיצוני כמו מור ומכפיש סתם? הגם אתה, הארדי? כנראה שלא.
הארדי הסביר שחלקים מהראיון נלקחו בעצם מראיון אחר, ושהנאום שלו בדנוור לא היה מתלהם כמו שזה נראה, ובעצם הנאום היה מאוד נחמד ומבודח. לי, באופן אישי, לא נראה שום דבר מבודח בהנפת רובה באוויר בנסיבות שבהן הוא הונף, אבל אתם יודעים מה? לא הראו בסרט מה הוא אמר שניה לפני שהוא הניף את הרובה. מור לא מראה את זה. עם כול מה ששמעתי על מור, וכול מה שראיתי אותו מדווח ועושה בתוכנית הטלוויזיה שלו ובסרטיו, הייתי מוכן בהחלט לתת להארדי ליהנות מהספק.
ככול שהתקדמתי בספר, וקראתי דוגמאות קצת יותר מפורטות, הייתי מזועזע. היו בספר הזה כול כך הרבה דוגמאות, עוד מהסרט הראשון של מור "רוג'ר ואני", לעיוותים קשים של המציאות. עיוותים שהמשיכו עם השנים, ומור אף הודה בחלקם וזרק תירוצים טפשיים.
ואכן, הדבר הכי מדהים היה מה שקראתי על הסטון וה NRA. אם אתם מאמינים למור ולמה שהוא אומר יותר מאשר אתם מאמינים לי ולמה שאני אומר, בבקשה תודיעו לי, ותגידו לי בדיוק למה המקורות שלו יותר טובים משלי ולמה הוא יותר אמין ממני. אם אתם רוצים לחפור עמוק יותר כדי למצוא הוכחה שאני טועה, בבקשה. אם אתם רוצים שאני אחפור עמוק יותר ואוכיח לכם משהו שאני טוען, בבקשה! תקנו אותי אם אני טועה. לא אם מייקל מור אומר שאני טועה, אלא אם אתם יודעים ממקור אחר שאני טועה, ואני אתנצל ואתקן בכיף.
הנה מה שאני יודע: לפי החוק האמריקאי, על ה NRA להיפגש לא פחות מפעם אחת בשנה, במקום שייקבע שנים מראש. הוועידה חייבת להתרחש במקום ובזמן שנקבעו. מספר שנים מראש נקבעה העיר דנוור בתור מקום המפגש של 1999. אסור לבטל ועידה, אך מותר להעביר את המיקום כול עוד מתריעים על כך מראש. כול עוד התרעת על כך ושיניתי את המיקום בפרק זמן שקודם לעשרה ימים לפני הועידה. זאת אומרת, אם יש פגישה ב 16 בינואר 2005, מותר לך לשנות את המיקום כול עוד העניינים מסודרים עד ה 6 בינואר של אותה שנה. הירי בקולומביין התרחש 11 יום לפני הועידה. לצ'רלטון הסטון היו פחות מ 24 שעות להעביר את הועידה למקום אחר. זה לא היה אפשרי. הועידה הייתה חייבת להתרחש במקום ובזמן שנקבעו שנים מראש. הועידה הייתה אמורה להיות אירוע בן 3 ימים, אירוע חגיגי עם אירועים וארוחות ערב מפוארות, וכו. הסטון ביטל את כול זה. הוא ביטל את האירועים, הוא ביטל את ארוחות הערב, הוא ביטל כול דבר ודבר שהחוק האמריקאי הרשה לו לבטל. הוא השאיר אך ורק אירוע אחד שבו הוא נאם נאום שאתם לא שמעתם. חלקים בו הושמטו, חלקים נוספו, ושודרו במסגרת סרט תעמולה שנועד להכפיש את הסטון בין השאר.
"Were already here", מור לא הכניס לסרטו אף חלק מהנאום. אין לי עותק של הסרט, אך למי שיש, מוזמן לבדוק ולדווח לי.
And yes, NRA members are surely among the police and fire and SWAT team heroes who risked their lives to rescue the students at Columbine.
Dont come here? Were already here. This community is our home. Every community in America is our home. We are a 128-year-old fixture of mainstream America, the Second Amendment ethic of lawful responsible firearm ownership span the broadest cross section of American life imaginable.
So, we have the same right as all other citizens to be here. To help shoulder the grief and share our sorrow and to offer our respectful, reassured voice to the national discourse that has erupted around this tragedy.
NRA members are, above all, Americans. That means that whatever our differences, we are respectful of one another and we stand united, especially in adversity.
הבנתם למה הוא התכוון כשהוא אמר כשהעביר ביקורת על בקשת ראש העיר לא לבוא ואמר שהם כבר שם? הוא לא התכוון שארגון ה NRA שם כי הוא טייל לשם. הוא התכוון שיש חברי NRA בכול ארה"ב בכול מקרה. חברי NRA חיים בכול מקום בארה"ב, כולל בדנוור עצמה. ולא היה שום אזכור לידיים קרות ומתות. אגב, בעמוד 70 של הספר, מצויינות עוד דוגמאות לדברים שחתך מור מקטע הנאום, ביניהם ביטול האירועים בדנוור וכמה מילים על שירותו של הסטון בויאטנם.
הגירסה השניה שעליה אני מדבר נמצאת באתר האינטרנט של מרטש הנאום עצמו: מייקל מור! נתקלתי בלינק, אם אני לא טועה, דרך האתר mooreexposed.com האתר של דייויד הארדי.
כפי שאמרתי, זהו לינק לאתרו הפרטי של מור, ושם תמצאו גירסה כמעט זהה למה שהבאתי לכם מספרם של הארדי וקלארק. הייתי בשוק כשראיתי את זה. זה כאילו שמור רוצה להיתפס! רק תשוו בין גירסת הנאום מאתרו של מייקל מור ובין גירסת הנאום בסרט של מייקל מור ותיווכחו בעיוותים!
הנה מה שמור כתב בלינק מעל. חתכתי וצבעתי את הגירסה של מור במלואה, בלי להשמיט דבר. אני משאיר השמטות לאנשים יותר מוכשרים ממני.
I want to welcome you to this abbreviated annual gathering of the National Rifle Association. Thank you for coming and thank you for supporting your organization. I also want to applaud your courage in coming here today. Of course, you have a right to be here.
Wellington Webb, the mayor of Denver, sent me a message: "Don't come here. We don't want you here, "
I say to the Mayor, I volunteered for the war they wanted me to attend when I was 18 years old. Since then, I've run small errands for my country from Nigeria to Vietnam. I know many of you could say the same. But the Mayor said, "Don't come."
I'm sorry for that. I'm sorry for the newspaper ads saying the same thing. "Don't come here." This is our country. As Americans we are free to travel wherever we wish in our broad land.
They say we'll create a media distraction. But we were preceded here by hundreds of intrusive news crews. They say we'll create political distraction. But it has not been the NRA pressing for political advantage, calling press conferences to propose vast packages of new legislation.
There are thousands of NRA members in Denver and tens upon tens of thousands in the state of Colorado. NRA members labor in Denver's factories, populate Denver's faculties, run Denver corporations, play on Colorado sports teams, work in media across the front range, parent and teach and coach Denver's children, attend Denver's churches, and proudly represent Denver in uniform on the world's oceans and in the skies over Kosovo at this very moment.
NRA members are in City Hall, Fort Carson, NORAD, the Air Force Academy and the Olympic Training Center. And yes, NRA members are surely among the police and fire and SWAT team heroes who risked their lives to rescue the students of Columbine from evil, mindless executioners.
One more thing. Our words and our behavior will be scrutinized more than ever this morning. Those who are hostile toward us will lie in wait to seize on a soundbite out of context, ever searching for an embarrassing moment to ridicule us. So let us be mindful … the eyes of the nation are upon us today.
עד כאן ענייני דנוור. עכשיו אתם יודעים למה הסטון הופיע בכנס NRA לאחר טרגדיה עקובה מדם. אך זה עדיין לא מסביר את צירוף המקרים המדהים בנוגע לדנוור ופלינט, עיירת הולדתו של מייקל מור. שני מקומות עם מעשי ירי? בשניהם הסטון צץ מייד לאחר המוות? אז זהו, ש"אחרי" יכול להיות הרבה דברים. ילד בן שש ירה בילדה בת שש למוות בפברואר 2000. מור לא אומר מילה על התאריך שבו הסטון בא, אך באמצעות עריכה מבריקה גורם לנו להאמין בשניות שהסטון בא לפלינט 48 שעות לאחר הרצח.
אבל הסטון הופיע בפלינט שמונה חודשים לאחר הירי! וזה לא היה מפגש של אגודת הרובים. זה היה בזמן בחירות לנשיאות. בחירות צמודות ביותר! הסטון הגיע לפלינט, כמו רבים אחרים מימין ומשמאל, במסגרת אירועי בחירות! כולל בוש וגור שהתמודדו לנשיאות! מייקל מור אמור לדעת את זה. הוא היה שם כתומך של המועמד העצמאי רלף ניידר!
טוב, אולי יש לו בעיה בזיכרון לטווח הארוך. מה אם הטווח המאוד מאוד ארוך? נגיד, מאה ומשהו שנה אחורה? גם כאן יש קצת בעיות. זוכרים את אחוות הנפש בין ה NRA והקו קלוקס קלאן? קודם כול, הקלאן לא הוכרז כארגון טרור ב1871, אלא כמה שנים לפני כן, קצת אחרי היווסדו. הארגון הארור הזה נוסד ב 1866, אגב.
ב 1871, הנשיא ה-18 של ארה"ב, יוליסס ס. גרנט, חתם על חוק שייתן עוד כוח לחיילים לדכא פעילות של הקלאן. במקרה, ה NRA נוסד באותה שנה, מה שלא אומר כלום! זה מקרי בדיוק כמו העובדה שהנשיא גרנט ואני חולקים את אותו יום ההולדת (27 באפריל, תזכרו לשלוח מתנות).
הלבנים הגזענים לא אהבו את החוק הזה, או את גל המעצרים שנולד בעקבותיו, אך הסנאטור השחור פרדריק דאגלס אהב את החוק הזה. דאגלס, אגב, לידע כללי, נולד כעבד ועבר הרבה כדי להגיע לסנאט ארה"ב. אני מציין את זה כי לא שמעתי בחיים שלי על הפרש שכזה בין נקודת ההתחלה לסיום של אף אדם בהיסטוריה.
גראנט, שלחם בגזענות ושובח ע"י שחורים רבים, נבחר לנשיא ה NRA השמיני לאחר פרישתו מנשיאות ארה"ב. אגב, הארגון נוסד ע"י גנרלים צפוניים, ושמונה מתוך עשרת הנשיאים הראשונים של הארגון הזה היו גנרלים של צבא הצפון במלחמת האזרחים נגד הדרום. וכולנו יודעים ששחורים בארה"ב תמכו בצפון, וכולנו יודעים גם למה!
שלא לדבר על העובדה שהיו התארגנויות של חברים שחורים וסניפים שחורים ב NRA בשנות ה-50 וה-60. הם התאגדו כדי להרוג אנשי קלאן.
אסיים בציון עובדה קטנה שמוזכרת עוד בספר של הארדי וקלארק. אדם בשם רוברט וויליאמס שירת בו-זמנית כראש סניף ה NAACP המקומי שלו (ארגון אפרו אמריקאי ידוע), וכראש מועדון הנשק המקומי. כול האשמותיו של מור על ידידות בין NRA ו-KKK הן מגוחכות!
אבל הסרט ממשיך לדון בחצאי אמת וחצאי שקרים, ובטיעונים המגוחכים שמפעלי נשק גורמים לילדים לרצוח אחד את השני. וממשיכים לשוחח על כול מה שקרה בפלינט כשהסטון היה שם, כאשר הצופים (כולל אני) לא מבינים את ההקשר האמיתי בזמן הצפייה. בראיון מאוחר יותר בסרט, הסטון נראה אדיש כי גם הוא לא מבין את ההקשר. אנחנו רואים את מור מראיין אותו על רצח של ילדה בת שש, והסטון מגיב באדישות כי הוא חושב שמור מדבר איתו על אירועי בחירות 2000!
בספרם של הארדי וקלארק, קראתי דוגמאות לשקרים של מור לפני הדוגמאות על הסטון וה-NRA, וגם אחרי. ועדיין, אני חייב להודות, המשכתי לתהות למה הוא עשה את זה להסטון. עם כול הדוגמאות והאנשים חשבתי לי עדיין, למה דווקא הסטון? אולי כי זה סרט על רובים? הוא היה הרי יכול להציג את הסטון כאיש טוב ואותו כחבר שלו או משהו. כמו שהוא עשה עם מרילין מנסון ומאט סטון. אנשים טובים באמצע הדרך שעוזרים לגיבור (מור) בדרכו אל האמת. אז למה להכפיש את הסטון? אולי כי הוא מטרה טובה יותר ממנסון וסטון. הוא עשיר, מפורסם, מנהיג של ארגון שנוי במחלוקת, שחטף מכה חזקה במוניטין שלו אחרי הרצח בקולומביין לא פחות מהוליווד ומרילין מנסון. כמה עשרות אם לא מאה ומשהו עמודים אח"כ, קיבלתי את תשובתי. מור הוא חבר ב-NRA, ורצה להתמודד על נשיאות הארגון. הוא לא ידע שיש ועדה מצומצמת שמחליטה, והוא לא קיבל את מה שרצה. הפרזיט המסריח הזה, שעושה כסף מדם של ילדים מתים, החליט שהוא הורס את נשיא ה-NRA המכהן, וזה מה שהוא עשה. הוא ריסק אותו, האשים אותו בחוסר רגישות, באחריות לקולומביין, בזמן שהוא עצמו, מייקל מור, לא התבייש לגבות כסף בהקרנה מיוחדת של באולינג למשפחות הנרצחים. הוא עצמו, מור, שם תמונה בפרצופו של הסטון (שלא בטוח אם עמד שם. זוכרים את זוויות הצילום?) וניצל את הילדה הקטנה שנרצחה בשביל להכפיש אדם שהוא יודע שלא קשור לכך. אם מישהו הראה על המסך כמה שהוא מעוות את האמת ומנצל אמריקאים מתים בשביל כסף זה מייקל מור. מספר האמריקאים המתים שהוא מנצל עלה בכמה אלפים ב F9/11, וחשבון הבנק שלו בעשרות מליונים!
זוהי לא ביקורת שלמה על כול הסרט "באולינג לקולומביין", רק בנושא אחד קטן בסרט. זו אפילו לא ההתחלה. האיש משקר בכול הזדמנות. תחשבו על שאר הסרט. תחשבו על כול הסרטים שהבן אדם הזה ערך כתב ביים ועיוות. תחשבו על כול הספרים שהוא כתב. אין לו אלוהים, הוא ידרוך על כול אחד. רואים את זה בסרטים שלו, בספרים שלו, ובאתר שלו. רק צריך לחבר את הנקודות בצורה הוגנת, אמיצה, ורלוונטית. בניגוד למור שמחבר ביחד דברים שאינם קשורים, ויוצר מציאות וירטואלית חסרת כול קשר למה שבאמת קרה. אתם ראיתם קמצוץ קטן מאוד מהדוגמאות.
ומעולם לא שמעתי על הטענה שמור רצה להיבחר לנשיאות ה-NRA.
מה שכן, רוב מוחלט של הטענות נגד 'באולינג' נכונות, למיטב ידיעתי, ומחיפושים שערכתי באינטרנט על ענייני סטטיסטיקה, הסתבר לי שמור עשה כמה מניפולציות מוזרות מאוד בנתונים כדי לקבל את הטענות שלו.
זה לא ג'יהאד. זאת מלחמת התשה.
אנשים כדוגמתך וכדוגמת האנשים שאתה מצטט מצאו להם מטרה אחת: לפגוע במייקל מור. במקום להתייחס לבעיה אותה הוא מציג (במניפולציות לפעמים- ומותר לו. הוא לא מתיימר לתעד מציאות) מתייחסים ליוצר.
במקום להתייחס לבעיה שקוראים לה כלי נשק בארה"ב וילדים שיורים אחד בשני בבית הספר, יורדים על השמן עם המצלמה. במקום להתרכז בקטע שנשיא ארה"ב נתן אישור לקרובי משפחתו של בין לאדן להמריא בזמן שלאף אחד אחר אסור היה, מתריסים כנגד מור שיש 5 חברי קונגרס עם קרובי משפחה בעירק ולא רק אחד כמו שהוא אמר בסרט.
עד מתי אפשר לטעון טיעונים כנגד מייקל מור במקום לטעון טיעונים כנגד הדברים שהוא מציג? אתה ושכמותך לוקחים את הדרך הקלה להתנגד למה שהוא אומר: "הוא שקרן!", במקום להתייחס לבעיה שהוא מציג, להגיד שלמכור כדורי רובים בסופר זה לא הגיוני (או אולי לדעתך זה כן הגיוני?), להגיד שלגייס חיילים לצבא ארה"ב בקניון זה נראה אירוני במיוחד (או שאולי לך אין בעיה עם זה שהעניים מקריבים את חייהם בשביל העשירים?). להגיד שלהעביר 5 מפעלים ולפטר 20,000 עובדים בין רגע רק בשביל להרוויח יותר זה תאוות בצע (או שלדעתך בעסקים מותר הכל?).
מייקל מור לא מציג לך סידרת מציאות (שגם היא כמובן לא מתעדת מציאות). מייקל מור מציג לך את האג'נדה שלו ודרך המחשבה שלו, וככזאת מותר לו להשתמש במידע בכדי להוכיח את צדקתו. אתה חושב שהוא לא צודק? אז תגיד למה. אל תשתמש בטיעון הפחדני: "הוא שקרן!" בשביל לסתור את דעותיו.
נו באמת (כה''ב).
אם אני חושב, לצורך העניין, שהמלחמה בעיראק מוצדקת כי סדאם חוסיין הוא שליט רשע שיש לו נשק להשמדה המונית, ובסוף מסתבר שאין לו. ונניח שנשיא ארה"ב ידע מראש שאין לסדאם שום נשק להשמדה המונית.
אתה חושב שזו פחדנות לבוא ולומר "שקרן", במקום להתווכח עם הדעה שסדאם חוסיין היה ראוי לעוף מכסאו?
אין מה לעשות. אם הטיעון שלך מבוסס על שקרים, אז לא צריך להתווכח עם הדעות שלך, כי קרוב לודאי שהן שקריות.
אתה לא חושב שיש לזה השפעה על הדעה?
מה בדיוק גורם לך לטעון שבעובדה מסויימת צריך להתרכז ובעובדה מסויימת לא?
מותר לי להסכים עם מור שאידיוטי למכור נשק בקיי-מארט. אבל זה לא אומר שאם הוא משקר ביחס לממדי הבעיה, היקפה (הידעת שמאז 1995 יש ירידה עקבית בפשיעת קטינים בארה"ב?), ומקרים המשתייכים אליה, אני צריך לתת לו קרדיט על הדעות.
אם הוא לא נותן לצופים שלו מספיק קרדיט כדי לשפוט על סמך *נתונים*, ובשביל זה מציג שקרים, למה לדעתך אני צריך לתת לו מספיק קרדיט כדי להתווכח עם הדעות שלו?
אבל אם אי אפשר לנהל שום דיון על בסיס הנתונים שמור מביא, בגלל שלפחות חצי מהם הם שקרים ועוד רבע חצאי אמיתות, איך אפשר להתווכח עם הדעות שלו?
(עם עיון בקורלציה בין מצב כלכלי ותקוות לשינוי. הצבא נתפס, ובצדק, ככלי של מוביליות חברתית. זה אמנם לא קשור ישירות לתגובה, אבל זה מעניין. אותי לפחות).
לא מעט בני אדם התעצבנו על מייקל מור לא לפני אלא אחרי שהסתברו המניפולציות והשקרים. אני בזמנו כתבתי ביקורת חיובית על 'באולינג', למרות שידעתי שכמה דברים הם לא מדוייקים (לא פורסמה. עד שכתבתי, הסרט ירד מהמסכים). היום, אחרי שאני יודע שהסרט הרבה יותר מניפולטיבי (וגם הרבה פחות משכנע בגלל כל השקרים) אולי הייתי כותב אחרת. אם כי אני עדיין חושב שהוא בידור טוב.
השיטה שלך, של "אם מישהו חושב שאסור לשקר אז הוא פנאט חשוך ששונא את מייקל מור", לא נראית לי עניינית מדי גם-כן, צר לי.
קודם כול, מר לינקס, אני לא יודע מה זה אנשים כדוגמתי. אני לא רוצה לפגוע במייקל מור, וגם אם אצליח איכשהו לפגוע לו בכיס, אני מאמין שיש לו כמה זוזים, והוא יצליח לגמור את החודש, השנה, והמילניום, עם סגנון חיים לא רע בכלל. גם אם אני תומך באנשים שנלחמים נגד תופעת מייקל מור, אני לא אפיץ עליו סתם שקרים ואזרוק תאוריות שאני לא מאמין בהן. אם אעשה זאת, אהיה אשם בדיוק במה שאני מאמין שמור עשה. אתה מוזמן לקרוא עליי תיגר, כפי שכבר ציינתי תשעת אלפים פעם, ואכן עשית זאת, עם שאלה שאתייחס אליה בהמשך.
אתה אומר שמותר להשתמש במניפולציות? נגיד אני עושה סרט, או כתבת אינטרנט, ואני לוקח ציטוטים שלך, ושם אותם בסדר אחר? "קאט" ו"פייסט". מור עושה את זה כול הזמן. אם יהיו לי מספיק תגובות עם ציטוטים שלך, אני אוכל להעתיק ולצבוע, ולגרום לך להיראות כמו מה שאני רוצה. פשיסט, קומוניסט, הומו, מעריץ של בוש, מבקר קיצוני של מייקל מור. כול מה שאני רוצה! אתה חושב שזה בסדר? שאני יכול להכפיש את שמך בשביל ביקורת על מישהו או משהו? לשקר כדי להראות נקודה? אם הנקודה שלי נכונה, למה לא להראות את האמת? למה לרסק פעיל זכויות אדם כמו הסטון בשביל הערך הסנסציוני? אגב, מור עשה ראיון דומה עם חבר שלו, העו"ד לארי סטקו, ושם אותו בסרטו "רוג'ר ואני" בצורה שהכפישה את סטקו. סטקו תבע את מור, ובסוף הייתה איזה פשרה או משהו. סטקו קיבל הרבה כסף. אני אחפש אח"כ את הפרטים בשבילך אם אתה רוצה. למה להכפיש עו"ד שמאלני בשביל להדגיש את הנהנתנות של עשירי פלינט?
אגב, הארדי וקלארק טוענים שמטרת הסרט "רוג'ר ואני", שהיא יצירת מודעות להידרדרות של פלינט לאחר גל פיטורים, היא מטרה ראוייה וחשובה. אין להם שום בעיה עם זה. ולידיעתך, לינקס, גם לי אין שום בעיה עם הבאת עוני ואבטלה לידיעת הציבור. מטרתו של מור הייתה ראוייה, אך שקריו לא! אגב, בלי להיכנס לפרטים, בסרט מראים אירועים שקרו לאחר גל הפיטורים. כך לפחות זה נראה. למעשה, האירועים התרחשו ב 1980 (ביקורו של המועמד לנשיאות רייגן), 1982, 1984 ו-1985. גל הפיטורים הגדול אירע ב 86! ככה אתה גם מקבל סדר כרונולוגי שגוי, וגם את התחושה שהביקור היה ביקור נשיא ארה"ב, כשלמעשה מדובר במועמד! אם אתם רוצים עוד מידע על זה, רק תבקשו. אגב, מור אישר את הכול בריאיון עם הרלן ג'ייקובסון, ומייד האשים את ג'ייקובסון והעיתון שלו בקונספירציה, כמו שהוא עושה תמיד!
אתה אומר שהוא לא מתיימר לייצג מציאות. מה לעזאזל אתה חושב שאתה רואה בסרטיו אם לא מציאות? כשאתה רואה את באולינג לקולומביין אתה באמת מאמין שלא מדובר במציאות? אתה מאמין שהוא משקר וחושב שזו המטרה? אני לא מבין אותך. כדאי שתסביר לי הכול שוב, ולאט! כול הבעיה היא שהפיקציה על המסך אכן נראית כמציאות. זאת מטרתו של מור! אתה רוצה להגיד לי שזה בסדר להעמיד פנים שהסטון ביקר בפלינט לאחר רצח של ילדה שחורה כדי להתגרות בתושבים? אולי נעליל על ביילין שהוא ימני קיצוני שמתגרה בערבים שקרוביהם מתו.
מה שמור עושה בסרטו הוא לא להתמקד בבעיה, אלא להתרחק ממנה למחוזות הזויים.
הוא מתחיל להמציא סיפורים על זה ששני הנערים הלכו לשחק באולינג בבוקר הרצח, מה שלא היה ולא נברא, הוא מראה איך הNRA הרע שונא שחורים וילדים, ועל זה כבר דיברתי קודם. אני אומר שהוא עושה כסף מדם של ילדים, ואני גם מביא דוגמאות לניצול הציני שמור מנצל מקרי מוות, ולכך שהוא גובה כסף מהמשפחות. רוצה שאני אביא ציטוטים ממשפחות הנרצחים? רוצה שאני אחפור למידע על אם החייל שהוא ראיין ב- F911 ומה שהיא חושבת על מור היום? אני יכול לעשות את זה. רק תגיד!
אתה אומר שאני סתם קורא למור שקרן. אני נגד לקרוא לאנשים שקרנים סתם, גם אם שמם הוא מייקל מור. אם בן אדם מגבה את ההאשמות בעובדות, זה כבר משהו אחר. אני גיביתי את מה שאמרתי בלא מעט עובדות, וחזרתי ואמרתי, כמו גם עכשיו, שזה עדיין לא הכול.
שקרים ומניפולציות, מימין, משמאל וממרכז לא מקובלים עליי, נקודה!
ונקודה אחרונה בעניין זה: רוג'ר סמית', שאחראי על גל הפיטורים של GM בפלינט ב-86, הוא לא קדוש. רחוק מזה. אך זכור מה שאמרתי מהתחלה. אפשרי שהטובים יעבירו ביקורת זה על זה, ואפשרי שהנבלות יעבירו ביקורת זה על זה. השחיתות של סמית' לא הופכת את מור לקדוש, והשחיתות של מור לא הופכת את סמית' לקדוש. גם העובדה שאני ואתה לא מסכימים לא הופכת אף אחד מאיתנו לרע או לקיצוני.
בעניין משפחת בין לאדן: קודם כול, אם מור מעביר ביקורת עליהם בגלל קשר משפחתי לטרוריסט בין לאדן, נראה שהוא מודה שבין לאדן אחראי לפיגועי התאומים. זה מוזר מפני שבספריו הוא תוקף את ממשל ארה"ב על שהם מניחים ישר שבין לאדן הוא האחראי. מור רומז שבין לאדן חף מפשע. כאילו שמאשימים אותו סתם. נראה שכול מה שארה"ב תעשה יחשב בעיני מור להתעלמות מהטרוריסט האמיתי, מי שזה לא יהיה.
הוא רומז על הקשר בין בני משפחת בין לאדן לטרור, כולם מלבד אוסאמה. זה נראה לכם טיעון עקבי?
אבל בואו נאמר שהוא שינה את דעתו ובטוח שבין לאדן אשם. מי אמר שמשפחתו קשורה? משפחת בין לאדן היא משפחה סעודית חילונית. הם מגנים טרור וחתכו את קשריהם עם אוסאמה לפני הרבה זמן, בגלל דיעותיו הקיצוניות ושנאתו למערב. כמובן, תנסה לספר את זה לאזרחי ארה"ב שהיו שטופי זעם עקב פיגועי ה-11 בספטמבר. לאחר הפיגועים היו מעשי איבה רבים כנגד מוסלמים בארה"ב, שכללו שני מעשי רצח לפחות. (מייקל מור כתב בעבר על כמה שהגזע הלבן אלים.) אתם חושבים שבין לאדן זה שם טוב להסתובב איתו במדינה הזאת בתקופה הזאת? אין סיכוי! אז העיפו אותם משם.
שכחתי משהו? כמובן שכן! הראיונות. וכאן אני מגיע אל אחד המוטיבים המעניינים ביותר של ביקורות כלפי מייקל מור. הקשב היטב, מר לינקס, אני חושב שאתה תאהב את זה!
מה שמאוד מעניין הוא שגם בשמאל אפשר למצוא מבקרים למור, כפי שהזכרתי בעבר. זה חשוב כיוון שעל כול ימני שמעביר ביקורת על מור, אפשר לתהות אם הוא היה מדבר ככה על אנשים מהמחנה שלו.
אני רוצה להזכיר לכולכם את ריצ'רד קלארק. מי מכם שראה את F9/11 בוודאי יזכור אותו. קלארק הוא האדם שאמר בסרט שבוש שלח פחות חיילים לאפגניסטן מאשר מספר השוטרים שיש במנהטן, ושהוא בכוונה עיכב את צבא ארה"ב במרדף אחרי בין לאדן. בנוסף הוא טען שממשלו של בוש רצה ממנו למצוא קשרים בין עירק ל-11 בספטמבר. את כול מה שהוא יכול (הוא הזכיר את בוש ורמספלד בשמם).
אתם יודעים מה? הנה שניים מהציטוטים שלו מהסרט. מי מכם שרוצה את תסריט הסרט כולו שרק יבקש.
DICK CLARKE: The President, in a very intimidating way, left us – me and my staff – with the clear indication that he wanted us to come back with the word that there was an Iraqi hand behind 9/11 because they had been planning to do something about Iraq from before the time they came to office.
DICK CLARKE: Well, Don Rumsfeld said, uh, when we talked about bombing the al Qaeda infrastructure in Afghanistan, he said there were no good targets in Afghanistan, let's bomb Iraq. And we said but Iraq had nothing to do with this. And that didn't seem to make much difference. And the reason they had to do Afghanistan first was it was obvious that al Qaeda had attacked, and it was obvious that al Qaeda was in Afghanistan. The American people wouldn't have stood by if we had done nothing on Afghanistan.
אז עכשיו כשאנחנו כולנו יודעים מי זה קלארק, ויודעים מה הוא חושב על בוש, אנו יודעים שהוא בחיים לא ישקר כדי להגן עליו. הוא לא מפחד ממנו, וכשהוא חושב שבוש מעורב בשחיתויות הוא פותח את הפה שלו! כמו שצריך! הוא אפילו שימש מקור למייקל מור בסרטו.
קלארק הוא אדם הגון, ולא מגביל את הופעותיו רק לימין או שמאל. הוא מתראיין אצל כולם. לפני מספר חודשים הוא הופיע אצל ביל אוריילי וטען ש-F9/11, הסרט בו הופיע, דיווח עובדות לא נכונות. לטענותיו של קלארק, הוא היה אחראי על חקירת בני משפחת בין לאדן ששהו בארה"ב, והם רואיינו. לאחר הראיונות, ניתן היה לשים אותם על מטוס רק באישור של קלארק עצמו, וכך היה. קלארק עצמו טוען שהוא עצמו, ולא בוש, הוא האחראי על עזיבתם של בני המשפחה את ארה"ב. אין סיכוי שקלארק משקר בקשר לזה. לראייה ישנו ספרו, ראיונותיו, וסרטו של מייקל מור. בבקשה! אדם שמעביר ביקורת גם על בוש וגם על מור.
מר לינקס, למה שלא תחפש מידע על עדותו של קלארק בפני ועדת ה 11 בספטמבר? אני מתערב איתך שהוא שחט את בוש. הייתי בודק את זה, אבל בדקתי מספיק להיום. אני חורש את הרשת בשביל חלק מהדברים שאני כותב. אני לא סתם זורק תאוריות באוויר. קלארק לא קרא למור "שקרן" בזו המילה, אבל אני לא מבין איך אפשר להתעלם מהעובדה שזה בעצם מה שקרה! מה יש לך לומר על זה, לינקס? קלארק שקרן? בחייך!
כול הביקורת שלך כלפיי הייתה כאילו אני תוקף את מור בלי להתייחס בכלל למה שקורה סביבי. בינתיים, אתה היחיד מבין שנינו שלא הציג אף טעון מקורי. כול המידע שאתה מציג נלקח ממייקל מור, שהוא הבן אדם שעל אמינותו אנו מדסקסים. אין לך אף מקור אחד נוסף! הדבר היחידי שאתה טוען שמור לא אמר לך זה שאני סתם אחד שצועק "מור שקרן". ובכן, ידידי, אני לפחות מראה לך מה מוביל אותי למסקנה הזאת. אני בודק את העובדות וקובע דעות על פיהן. אני לא ננעל על דעה או אידיולוגיה וזורק את העובדות שלא מתאימות. כתבתי כבר על יחסי למור בתחילה. נתתי לו צ'אנס, עם חשד זהיר, וראיתי מה יצא! למה אתה מגן עליו כול כך? אתה מכיר אותו? הוא קדוש? מאיפה אתה משוכנע במאה אחוז שהוא לא שקרן? אתה אוהב אותו בגלל שהוא שונא את בוש? אפשר להסתכל על העובדות ולקרוא לשניהם שקרנים. ריצ'רד קלארק עשה את זה!
ודבר אחרון, בקשר לגיוס החיילים. ראיתי את שני החבר'ה שמור הסתובב איתם. אפשר לערוך הכול בכול דרך ולגרום להם להיראות רע. אבל אתה יודע מה? בוא ניתן למור ליהנות מהספק. בוא נגיד שהם כלבים אמיתיים. זה לא רלוונטי.
אני מכיר באופן אישי כמה חיילים אמריקאים. הייתי מוצב איתם זמנית לשבועיים כשהם הוצבו בישראל במלחמה. בנסיעות הארוכות שלנו ביחד שוחחנו המון. עם שניים מהם אני שומר על קשר עד היום. הם באמת בני אדם על רמה. ממש. למדתי קצת על הרקע של חלקם, מאיפה הם באו, מה המנטליות של המקום ממנו הגיעו, וכו'. הרושם שקיבלתי הוא שהצבא די הציל אותם. הם חיו חיים טובים בגרמניה, קיבלו כמות לא רעה של כסף, וגם מבחינת מגורים ותנאים בבסיס בגרמניה הם חיים לא רע. הגיוני עקב העובדה שהם שכירים. אני מדבר איתך כאן, כדוגמא, על אחד שהיה מסומם. לא דברים קשים, אבל מספיק קשים שהוא כמעט נהרג פעם על שטויות. עד שהגיע לצבא, לא הכיר כמעט אף אדם לבן. הייתה לו היכרות שטחית עם כמה סוחרי סמים לבנים, אבל כלום מעבר לזה. הוא הבין מה זה לבנים רק כשהתגייס ושוכן בחדר עם אחד. כשפגשתי בו לראשונה לא יכולתי אפילו לנחש מי ומה הוא היה בעברו. כשהכרתי אותו הוא היה חייל ארה"ב, גבר בן 22, עם אישה וילד שחיו איתו בגרמניה. זו רק דוגמא אחת. אם אתה רוצה לשוחח עם שני החבר'ה שאיתם אני עוד בקשר, ציין זאת בתגובה הבאה שלך.
לצבא צדדים רבים. הוא לא רק זורק שחורים להיות בשר תותחים כמו בסאות' פארק. הוא גם בונה אותך, מחשל אותך, נותן לך פוקוס בחיים, עתיד, כסף, אופציות לילדים שלך שחיים חיים יותר טובים משלך היו. איזו עוד מטרה יש לנו בחיים מלבד לתת לילדינו חיים קצת יותר טובים מאלה שלנו היו?
אגב, אם אתה רוצה לראות מה מור כתב על הצבא, רק תגיד!
עכשיו הצבוע הזה רוצה להרים את הפופולריות שלו על ידי ספר שמורכב ממכתבים של חיילים ששונאים את בוש. אצל Moorewatch.com כבר מתארגנים בספר תגובה של חיילים שתומכים במלחמה ולא סובלים את השטויות הנאלחות שמור אומר על צבא ארה"ב.
אני מקווה, מר לינקס, שבאמת קראת את מה שכתבתי ולא סתם עברת על זה ברפרוף כעל איזה מסמך נאצה של עוד אחד שסתם קורא למור שקרן בלי סיבה. מקווה לשמוע ממך שוב.
שמע תומר, בהחלט הרשמת אותי בתגובות הארוכות שלך (ללא טיפת ציניות). עושה רושם שאתה יודע על מה אתה מדבר. בזמן האחרון יש נטיה לתקוף את מייקל מור אישית (מסיבות פוליטיות כמובן) במקום לענות על הטענות שאותן הוא מציג בסרטיו. אני מקווה שאתה לא שייך לזרם הזה.
2. ההשוואה בין ה-NRA ל-KKK היתה הומוריסטית בלבד לדעתי. לא צריך לפשפש בהיסטוריה ולהביא סימוכים שזה לא. מעולם לא חשדתי שצ'רלטון הסטון אוכל כושים לארוחת בוקר, וגם מור לא טען כך. מור עצמו הוא חבר ב-NRA, ובתור שמאלן ותומך זכויות אדם שהוא, לא הייתי חושב שהוא ילך ויתפקד ל-KKK.
3. כל הטענה שלו היתה לחוסר הרגישות של הסטון עצמו ושל הארגון שלו.
אתה כתבת שיש חוק בארה"ב שקובע מתי אסור או מותר ל-NRA לדחות מפגשים. אתה רציני? את זה אני רוצה לראות. אם אתה יכול לתת לי הוכחה, שזכויות המפגש של קבוצת ה-NRA מעוגנים בחוקת ארה"ב או משהו, אני אשמח. זה נשמע לי קלוש לחלוטין.
4. אתה יודע מה? זה לא משנה בכלל אם הסטון הגיע לפלינט 8 ימים או 8 חודשים אחרי הרצח. זה כמו שראש אגודת "תנו לאנסים לזיין" יגיע לביקור בבית מחסה לצעירות שעברו התעללות מינית. זה כמו שנתניהו עלה לקבר של רבין (לי לפחות זה הפריע). שוב, אתה נטפל לקטנות ולא רואה את התמונה הגדולה.
5. אותו דבר בהשוואות הסטטיסטיות. תראו, סטטיסטיקה היא בסה"כ גולם ביד היוצר: כל מה שתרצה היא תיתן לך בסופו של דבר. אבל האם זה משנה בכלל אם יש פי 100 או פי 10 רציחות בארה"ב לעומת קנדה? (ביחס לאוכלוסיה כמובן). שוב, התמונה הגדולה זה מה שחשוב. המסר. לא להיטפל לקטנות. האם אתה תומר, או אתה טווידלדי, טוענים כי בארה"ב יש *פחות* מקרי ירי מאשר במדינה מערבית אחרת? אם כן, נא הוכיחו לי. אם לא, אז על מה אתם מתווכחים בכלל? סמנטיקה? מתמטיקה?
7. בכלל מה הקטע שלך עם מור והכסף? הבנאדם הודיע בפני כולם שלא איכפת לו שיפיצו את הסרטים שלו בצורה פיראטית ושהוא לא יראה סנט מזה. הדבר החשוב אצל מור זה להשפיע, לא לעשות מיליונים. את זה תשאיר למשפחת בוש, צ'ייני, הסטון, לוקהיד, קיי-מארט, וכל השאר.
8. הנערים לא שיחקו באולינג ביום הרצח? עכשיו אתה מפתיע אותי. אפשר הוכחות?
9. מור לא האשים את משפחת בין לאדן. הוא פשוט אמר: נראה לי הגיוני, שאם ממשלת ארה"ב מאשימה את בין לאדן בפיגועים, אז שלפחות יחקרו את בני משפחתו ולא יסייעו להם לצאת מהמדינה בחשאיות בזמן שאפילו לאבא של הנשיא אסור לטוס.
10. אתה אומר שרצו להגן על חייהם? נו באמת. במקרה הזה, הם היו צריכים להוציא את כל מיליוני המוסלמים מארה"ב. מה, כבר אין תוכנית להגנת עדים? כבר אין למשפחת בין לאדן המולטי-מיליונרית כסף לשומרי ראש? אתה תמים או מה? לא זכור לי שהבריחו את גאולה עמיר לארה"ב מפחד שינסו להתנקם בה.כן זכור לי שהמשטרה חקרה אותה (למרות שהרוצח היה כבר בידיה! מפתיע איך המשטרה בישראל חושבת הא? הם ממש טיפשים כנראה).
11. בקשר לחיילים, זה לא המקום לדיון אם זה מועיל לחייהם או לא. וכן, ברור לי שבצבא התנדבותי אחוז האנשים שיגיעו מהתחתית יהיה הרבה יותר גבוה. עדיין, כשאתה מגייס צבא של עניים להילחם במלחמה של עשירים, בשביל להעשיר כמה תאגידים (וכמה אנשים כמו צ'ייני), זה מסריח. ואת זה לא רק מור אומר.
אשמח לשמוע את תגובתך לדברים הללו.
לינקס, אני יכול להבטיח לך שאני לא קיצוני, ולא אוהב קיצוניים. לדעתי הסיבות שאני שונא את מור הן רלוונטיות. בדיוק כמו שאני יכול להגיד שאני שונא פלפל אדום מסיבות רלוונטיות ושונא את ערפאת מסיבות רלוונטיות. אני לא משווה כאן בין השלושה, רק בא להגיד שהמילה שנאה היא לא מילה קיצונית אם מושא השנאה הצדיק אותה. שמחתי לקרוא את תגובתך. אני לא יודע איזה רושם התגובות שלי השאירו עליך, אבל התגובה הקודמת שלך גרמה לך להיראות כקיצוני בעיניי. שמחתי והופתעתי לראות שאתה אדם חושב, ולא עוד פריק מור. אני רק יכול להבטיח לך שגם אני לא פריק של הימין. יש רעים וטובים בכול מחנה, ואין שום סיבה לרדת לרמה של האבקות בוץ.
3. זה לא חוק לגבי ה-NRA ספציפית. זה החוק הכללי לאגודות שיתופיות מסוג מסויים: יש לקיים אספה שנתית (תקציבים, פיקוח וכאלה), ובמקרה שיש לשנות את זמנה ומיקומה נדרשת הודעה בכתב לכל אחד מהחברים באגודה לפחות 10 ימים לפני האירוע.
א. צ'רלסטון הסטון מצורע.
ב. לכן אסור לו להגיע לשום מקום.
ג. אפילו אם זה לא בעניין ה-NRA.
ד. עכשיו תסביר לי את התמונה הגדולה שלך אחרת, כי אני לא רואה אותה.
5. יש הבדל אם בארה"ב יש *יותר* רציחות, או שמספר הרציחות בארה"ב הוא ללא שום השוואה בעולם. כי המקרה הראשון מעיד על שוני שיכול לבוא ממקום אחד או אחר (למשל, התרומה של מלחמות הכנופיות בוואשינגטון לסה"כ הכללי בשנות השמונים-תשעים), ולא להשפיע בכלל על החברה ככללותה או לומר עליה משהו (אחוזי הרצח בוושינגטון היו גדולים פי כמה וכמה מבשאר ארה"ב, ולמעשה הגיעו כמעט לדרגת קולומביה. וכן, הייתה לזה השפעה מרובה על הממוצע).
אם זה לא היה חשוב, מייקל מור לא היה טורח לצטט נתונים מוטעים, אלא יכול היה פשוט לומר את האמת. אבל טיעון בנוסח "בארה"ב יש 5 מקרי רצח לכל מאה אלף תושבים בעוד ששבריטניה יש 2.2" (סתם הקרצתי מספרים עכשיו, לדוגמה) נשמע הרבה פחות רציני מאשר "בארה"ב יש פי מאה מקרי רצח בקנדה".
יותר מזה: אם טיעון הפחד של ארה"ב הלבנה, שהוא כל-כך משמעותי אצל מור, נכון, למה יש הרבה יותר רוצחים שחורים מלבנים באופן יחסי (ואפילו יותר באופן מוחלט, וכנ"ל קורבנות רצח)?
נכון ל-1995, מקרי הרצח בארה"ב היו פי-שניים-שלוש מבשאר העולם המערב אירופאי. עכשיו, האם מכפלה כזו מלמדת על הבעיה באותה מידה כמו מכפלה של פי מאה?
אם כן, למה מייקל מור לא השתמש במכפלה הנכונה?
אם כל זה לא משנה, למה זה שינה למור?
6. והנה, אני מתנגד לגמרי לממכר רובים אוטומטיים. אז מה?
7, 9 הנה, עכשיו אתה נתפס לקטנות. תתמודד עם השאלה הגדולה יותר בלי להיתפס לפיפס זה, לפיפס אחר ולמי יש כסף לשומרי ראש, עניין זניח לחלוטין.
כדי שיהיה יותר נוח גם לי לכתוב, וגם לכולם לקרוא, אני שם מחדש את 11 הנקודות שלך, עם תגובה מתחת לכול אחת. יכול להיות שפיספסתי משהו, או שמשהו לא ברור, תודיעו לי.
תשובה מס' 1: ראיתי את זה בספר. לא איתרתי עדיין את המקום המדוייק בספר (שם זה נמצא במאה אחוז) או ברשימת המקורות (אם זה נמצא שם אני אמצא את זה!). הארדי וקלארק כתבו שהוא ניסה לגייס כמה שיותר ממעריציו לשורות ה-NRA כדי שיצביעו עבורו. מה שהוא לא ידע, לפי טענתם, הוא שהבחירה לראשות הארגון נקבעת לא ע"י החברים, אלא ע"י הצבעה של וועדה מצומצמת. אני אחפש עוד מידע על זה בהזדמנות. אגב, גם אם יוכח מעבר לספק סביר שמייקל מור לא רצה להיות נשיא ה-NRA, זה רק פותח מחדש את השאלה: למה הוא הרס ככה את הסטון? אין שום סיבה לעשות את זה לאיש הזה. מה שמוביל אותנו לנקודה הבאה שלך.
תשובה מס' 2: אף אחד לא המציא סיפורים על זה שהסטון אוכל שחורים לארוחת בוקר או שותה את דמם. המציאו סיפורים הרבה פחות אלימים. כגון שהוא מתגרה בכוונה באנשים שאיבדו את יקיריהם, ומגיע למקומות אלה עם שיירת הרובאים שלו, חמוש ברובה מוסקט, ודורש בהתלהמות לדרוך על כול קטע בארצו הגדולה!
הראו אותו כאדם שבא להתגרות בארגון אמהות על רצח של ילדה שחורה בת שש.
איך ולמה מציגים אדם שצעד עם ד"ר קינג כגזען ציני שבא לדנבר ופלינט להרים את הפופולריות שלו על חשבון כבוד המת? על חשבון כבוד ילדים מתים!
איך ולמה משווים בין ארגון שנוצר כדי להילחם בגזענות עם ארגון גזען? למה הראו בסרטון את שני הארגונים משתפים פעולה? האם אתה, מר לינקס, ידעת ששני ארגונים אלה הם יריבים למעלה ממאה ושלושים שנה? אני לא. אפילו אמריקאים לא יודעים את זה. כשראית את הסרט, מה חשבת על הסטון? מה חשבת על ה-NRA? אני חשבתי שהם מפלצות, וזו הסיבה שדווקא זה השקר בו התמקדתי בתגובה הראשונה שלי, עם 3879 מילים, כפי שמישהו טרח לציין (מלחמת התשה. נקרעתי מצחוק!).
אני לא ממציא שאנשים לוקחים את זה ברצינות. אני לקחתי את זה ברצינות! ואני אופתע ביותר אם אתה לא!
תשובה מס' 3: טוב, כמו שאמרתי, הסטון ביטל את כול המפגשים, כפי שמור עצמו מראה באתר שלו, אך משום מה שוכח לציין בסרט. אותו סרט שבו הוא שוכח לציין שהכנס נקבע שנים מראש, ואף פולט (לא בכוונה, כמובן) שהסטון החליט להעביר את הכנס לדנבר בעקבות הירי.
אני מאמין שטווידלדי מצא יותר ממני בנקודה שציינת.
תשובה מס' 4: לארגון האנסים אין זכות קיום, גם אם יישארו בבית. רוצה לעשות השוואה נאותה? תעשה ארגון "שימוש אחראי בכלי זין". ה-NRA לא מעודד אנשים לירות באנשים אחרים בשביל הכיף. אני לא יודע מה הם עושים, אבל אני מבטיח לך שזה לא עידוד מעשי ירי בבתי ספר. אם הם היו מעודדים את זה, הם לא היו מבטלים את כול האירועים.
הסטון לא בא לפלינט במסגרת כנס NRA. בדיוק כמו שחבר ה-NRA מייקל לא בא לפלינט במסגרת כנס NRA. שניהם היו שם כדי לתמוך במועמדים שלהם. שם היה ה "גראונד זירו" של הבחירות, לדברי כמה אנשים (ציטוט שנעשה באותה תקופה כדי להביע עד כמה האיזור חשוב בבחירות. שום קשר ל- 9/11).
שמונה חודשים הם זמן מספיק כדי שלא יעבירו על הסטון או מור ביקורת, או כול חבר NRA אחר שהיה שם. היו מקרי רצח בעבר בפלינט. אפילו ראיתי תוכנית די מגניבה שסיקרה אחד.
צ'רלטון הסטון, כשהוא מגיע לעיירה כלשהי או פרבר, אני בטוח שהוא לא מקדיש את זמנו במחשבה על כול מי שנורה שם חצי שנה לפני זה. אתה חושב על כול מי שנורה בעיר שלך בינואר? אם יהיה לך נשק בבית יהיה עליך חובה לחשוב על זה? אני לא יודע מה להגיד לך עוד. שמונה חודשים, בן אדם! הוא לא הגיע כדי ללעוג לאנשי העיירה שמונה חודשים אחרי הרצח, אף על פי שכך זה נראה בסרט, כשרואים אם מעוצבנת על הסטון (כי היא לא תומכת בבוש, אולי?). אין סיבה לחשוב שביקור של סלבריטאי בעיירה באוקטובר (יחד עם עוד סלבריטאים) קשור לאירוע שאירע בעיירה בפברואר. אלא אם כן יוצר סרטים גורם לך לחשוב שזה קרה לאחר 48 שעות, וששנה לפני זה אותו דבר קרה בדנוור.
לאוסטרליה יש 1/14 מאוכלוסיית ארה"ב. לגרמניה יש מתחת לשליש, ולקנדה שמינית. אני לא יודע אם זה נשמע הגיוני. זה מה שמצאתי.
בקשר ל- 11,127 האנשים שמתים כול שנה מירי: על איזו שנה מדובר? בין 1999 ל- 2001 דווח על ממוצע של 8,000 מקרי רצח בשנה, פחות או יותר.
אבל המספרים האלה כוללים לא רק מקרי רצח, אלא גם ירי מוצדק, כגון ירי משטרתי וירי מתוך הגנה עצמית. כמובן, 8,000 זה לא מספר מלבב, וגם הוא היה עושה את אותו רושם בסרט. אני לא יודע אם זה יותר מדיי או פחות מדיי במדינה של 300 מליון איש (לא שאפשרי שיהיו פחות מדיי. אחד זה יותר מדיי).
העובדה שהמספר 8000 הוא גדול ו"מרשים" רק מעצים את התחושה שמור לא משקר בגלל צורך. זה פשוט גורם לך לתהות יותר למה הוא עושה את זה. למה לזרוק עוד 3000 מקרי מוות לא קשורים? טעות תמימה? גם אופציה. אבל זה קורה לו יותר מדיי.
תשובה מס' 6: זו המסקנה אליה הגעתי. אי אפשר להגיד שכול פעם שאתה קורא למישהו פרזיט מסריח אתה קיצוני ולא חשבת על זה קודם. יש אנשים שהרוויחו את הכינוי הזה. יש לא מעט אנשים בארה"ב ובעולם שיחטפו בחילה ממה שאני אמרתי על מור, ובה בעת יצעקו שבוש הוא היטלר.
יש מיעוט קטן שתומך בדעתי, והוא כולל כמה אנשים שאיבדו קרובי משפחה בקולומביין. יש בספר ציטוט מאמא מזועזעת שגילתה שמור דורש כסף בכניסה להקרנה מיוחדת לכבוד בני המשפחות. אז אתה רוצה להגיד לי שהוא עשה את זה ממניעים הומניטריים? אחת האימהות אמרה שאחרי שמור עשה מיליונים מהילדים שלהם, אולי הוא יהיה מוכן לזרוק איזה DVD בכיוון שלהם. שמעתי גם (ואנסה למצוא עוד פרטים, מקווה שגם אתם) שהאם שאיבדה את בנה, זאת מ-F9/11, הופיעה ברשת פוקס וסיפרה שמייקל מור התנפל עליה בתקופה של אבל. שמשפחתה שירתה בצבא במשך דורות, ושכול מה שנאמר בסרט נאמר ברגעי אבל והוצא מהקשרו. אגב, להזכירכם, יש הרבה אימהות שאיבדו בנים בעירק (מור לא יכחיש), ולכול אחת מהן דעה אחרת. ימני שעושה סרט יכול למצוא בקלות אם שכולה ששרופה על בוש.
אני יודע שאני נודד מעבר לנקודה, אבל אתם זוכרים את הפיצוצים של הנגמ"שים? השחקן שלמה וישינסקי, אביו של אחד ההרוגים, יצא נגד שרון, והמדינה, והימין, ומי לא. לגיטימי. אבל בכול ערוצי התקשורת הביאו אותו לדון במצב הבטחוני כאילו הוא איזשהו מומחה. באותם אירועים נהרגו עשרה חיילים נוספים, ובאותה תקופה, באותו איזור, נהרגו שני חיילים מירי צלף. אף אחד מההורים האחרים לא הוזמן לחוות דעה בטלוויזיה.
נחזור לרובים האוטומטיים שמשתוללים בארה"ב. זה לא קל להשיג אותם כמו שמור הראה, וגם העיוור שראו בסרט עם אקדח יודע איך לירות ואינו לגמרי עיוור. הוא נבחן לפני שקיבל רשיון, והוא יורה יותר טוב ממני. מור, בסרטו, שוכח לציין כמה שלבים שהכרחיים אם הוא רוצה לרכוש נשק מחוץ למדינת ניו יורק, שבה הוא מתגורר.
ניסיתי למצוא את נוסח החוק עצמו, אבל לא הצלחתי. אני רק יודע שזה כתוב איפשהו פה!
אני יודע שלא נתתי יותר מדיי פרטים בקשר לחוק עצמו. אני מנסה לא להיכנס יותר מדיי עמוק לדברים שלא שאלת אותי ספציפית עליהם. אם אלך עמוק בכול דבר שאנחנו מדברים עליו, לא יהיה לי זמן לשום דבר אחר.
אז בכול אופן, יש אמת בדבריו של מור. קל מדיי להשיג נשק בארה"ב. אפשר להשיג נשק בוול מארט. זו בעיה רצינית. אני לא מתנגד למה שמור עושה בגלל שאני רוצה להפיץ נשק בארה"ב. אני לא מתנגד לכול דיעותיו. אני מתנגד לחוסר המקצועיות העיתונאית שלו, לחוסר הכבוד שלו לאמת ולהכפשות השקריות והבלתי הכרחיות! במקרה של קניית הנשק הוא רק לא הראה כמה שלבים, ולא על זה קמות תנועות מחאה. לא בגלל זה אני קורא לו פרזיט. אני קורא לו פרזיט בגלל שלי נראה שהוא פשוט מאוד מנצל אנשים שכבר עברו מספיק, והוא היחידי שיוצא מרווח. קרא שוב את מה שכתבתי מתחילת התשובה אם אני נראה לך קיצוני. אתה יכול לדמיין לך שבהקרנה המיוחדת של "הדרך לג'נין", שנעשתה במלון פרק שנה בדיוק לאחר הפיגוע, יוצר הסרט היה דורש תשלום בכניסה מפצועי הפיגוע, משפחות ההרוגים, ומשפחות החיילים שנהרגו בג'נין?
למה הוא תובע את Moorewatch.com על הלינק שהם שמו באתר שלהם להורדת הסרט? הם הודיעו שהם יציגו במשפט את כול הקטעים שבהם הוא מדבר על כמה שזה בסדר גמור ומוסרי להפיץ את הסרט שלו. אני חושב שהוא פשוט מאוד לא תומך בהורדה של סרטו, כי הוא רוצה שאנשים ייצפו וייתנו לו כסף. ועם כול מה שאני חושב עליו, זה בסדר גמור, כי הוא יצר את הסרט. זכותו להתנגד.
אבל מה… הוא יודע שזה לא עובד ככה. כולנו יודעים שכול יצירה שיש לה ביקוש, יש אותה באינטרנט, ומישהו ישיג אותה בלי לשלם. אז מור, כמו כול מי שעשה סרט או שיר, יודע שהוא נדפק בקטע הזה. אז למה לא לרכב על זה קצת? למה לא לתרום לתדמית שלו ולהגיד שהוא בסדר עם זה? ככה הוא אוכל את העוגה ומשאיר אותה שלמה. תובע את מי שהוא לא אוהב על הפצת הסרט, ומודיע לכול העולם שהוא נותן להם את הסרט בחינם. אין שום סיבה שהוא יתבע מישהו שמפרסם לינק. ואם כן, שלפחות יהיה מספיק מוסרי להודיע שהוא מתנגד להורדת הסרט.
תשובה מס' 8: נכון לעכשיו לא מצאתי סימוכין לזה בכתב, אבל אני זוכר שראיתי את זה כתוב איפשהו! אולי בספר, אולי באינטרנט. נראה לי שגם וגם. המקום הספציפי היחיד שאני זוכר שראיתי את זה מוזכר בו זה אתר האינטרנט של מור. וכמובן ששם זה הוכחש. אז אני יכול להוכיח שההאשמה קיימת, רק לא שהיא נכונה… עדיין. אגב, באותו מכתב של מור ראיתי הרבה הכחשות להרבה דברים, כולל שניים שאני יודע שקרו!
תשובה מס' 9: מור הראה סרט שלם איך שמשפחת בוש ובין לאדן קשורות בעסקים, ואיך שבכלל הרבה סעודים קשורים בעסקים. מור קשר את כולם בקשרים רופפים כדי להראות את הקירבה ביניהם. אגב, הארדי וקלארק הצליחו לקשור באותה צורה כמה שמאלנים אמריקאים לחגיגה הזאת, כולל מור עצמו. לא שהם מאמינים שיש לו קשרים עם בין לאדן. הם פשוט רצו להראות שמי שמאמץ את צורת החשיבה של מור יכול להוכיח הכול על כול אחד.
תשובה מס' 10: טוב, נתחיל מהסוף. אני לא חושב שהמשטרה התרשלה במילוי תפקידה כשחקרה את משפחתו של עמיר, ואני לא חושב שקלארק התרשל כשהוא חקר את משפחת בין לאדן. להזכירך, הם נחקרו.
תוכנית להגנת עדים? הם לא עדים נגד אף אחד, והם לא ביצעו פשע. עכשיו, בהקשר לרצח רבין. אני לא אומר שאי אפשר להשוות שום דבר ל-11 בספטמבר, אבל אני לא יודע אם רצח רבין זו דוגמא טובה. לא היה זעם יותר מדיי גדול בישראל כלפי תימנים חובשי כיפה. הבן אדם היחיד שאני מכיר שאי פעם העביר ביקורת על תימני חובש כיפה בהקשר לרצח רבין זה אני, אבל רק כדי לעצבן חבר שלי (וזה עבד!).
אני לא יודע איך המשטרה הייתה מטפלת במשפחת עמיר אם יגאל וחגי היו רוצחים שלושת אלפים ישראלים בכמה שעות. אני מאמין שהיו מספקים למשפחת עמיר הגנה מטורפת רק על רצח של 200 ישראלים ביום אחד.
אבל אתה יודע מה? בוא נאמר שזה לא בסדר. בוא נאמר שזה לא היה בסדר לאשר להם לעזוב. ממה שאני מבין, האחראי מטעם הבית הלבן, והאדם מספר אחת שיחליט לאיזה אזרח מותר לטוס לאן, היה קלארק. אני לא זוכר מה היה שם התפקיד שלו ("צאר הטרור", אולי?) אבל הוא היה האחראי, והוא ביצע את הטעות.
אתה יודע מה? נהיה לארג'ים איתך. נגיד שהבנתי לגמרי לא נכון את העניין. נגיד, רק לצורך הוויכוח, שקלארק רק החליט איזה בין לאדן יעלה על טיסה מארה"ב, אבל אישור לטיסות של בין לאדנים ניתן רשמית מבוש עם חתימה. נגיד אפילו שזה היה לא בסדר ולא מוסרי (אני מאמין שזו הייתה החלטה נכונה, אבל הכול סובייקטיבי). העניין זה לא הטיסה עצמה. העניין הוא שמור מציג את הדברים כאילו שבוש נתן למשפחת בין לאדן לברוח, כאילו שהיה להם איזשהו מידע חשוב (לא מוזכר בסרט שאין להם קשר עם אוסאמה), והמטומטם הזה, ג'ורג' "דאבייה", לא חשב על זה, הטקסני הדפוק. לא מוזכרים שם הראיונות, לא מוזכר שם שקלארק היה אחראי. נותנים לקלארק לדבר רק על איפה בוש ורמספלד היו לא בסדר, ולמקרה שהאמת לא מספיקה, גם ממציאים משהו.
תשובה מס' 11: אני לא יודע. הדברים מוצגים בדרך נורא חד צדדית והחלטית. כול ההחלטות של בוש וצ'ייני ו"הלברטן", וכול זה, אני לא יודע אם להאמין לזה או לא. אני מסתכל ברקורד של מור, ומטיל ספק בהכול. יש גם אנשים לא ממשפחות עניות שמשרתים בצבא ארה"ב כיום, אבל מור לא הראה אותם בסרט. גם אם הוא יציג סטטיסטיקות אני לא יודע אם להאמין לו. הוא הציג סטטיסטיקות מגוחכות בעבר.
אגב, בקשר למשחק הבאולינג בשש בבוקר: כמו בעוד כמה מקרים שבהם מוצגים דברים שמור מציג בצורה שקרית או לא מדוייקת, העובדות הטריוויאליות האלה לא רלוונטיות בהקשר לפרשות הרצינייות שמור מציג.
מור טוען שבארה"ב יש יותר מדיי אלימות. זה לא משנה אם נרצחים 8000 אנשים או יותר, זה לא משנה אם האריס וקליבולד שיחקו באולינג או שש-בש לפני שהם דפקו כדור בפרצוף של מישהו רק בגלל שהוא היה שחור. לא רלוונטי! לא על זה אני מתרעם. אף אחד ממבקרי מור לא מבקר אותו מתוך תמיכה במה שהאריס וקליבולד עשו. אותו דבר נכון על כמה ממבקרי 9/11 שהולכים להצביע, אני בטוח, גם לבוש. העניין הוא אמינות של אדם שיש לו הרבה מעריצים והרבה אנשים שמאמינים לו. אם הוא משקר בכוונה ובבוטות, זה לא אתי, גם אם הוא מפרסם עובדות לא נכונות על השואה.
זוכר את פרשות העיתונאים השקרנים בעיתוני ארה"ב? היו כול מיני חבר'ה שייפו סיפורים, או המציאו אותם, ואפילו מקרה של מישהו שהעתיק כתבה, מילה במילה, מכתבת של עיתון אחר, ופרסם את זה ככתבה שלו, כולל ראיון שהיא עשתה, ולקח קרדיט על הכול.
אחד המקרים בהם כתבים שיקרו היה כתב שסיקר את הפיגוע בסבארו. הוא דיווח על הראשים הכרותים של ארבעה מבוגרים, והדם, והאימה, וכו. ואתה יודע מה? הוא שיקר. הוא היה באותה עיר, אבל לא באיזור. הוא לא ראה את הפיצוץ, ואף ראש של אדם מבוגר לא נכרת בפיגוע. הוא המציא והקריץ כתבה על משהו שלא קרה באותה צורה. העיפו אותו קיבינימט מהעיתון, וככה צריך. באותה מידה הוא היה מסקר כך משהו שצה"ל עשה אם הוא היה מסתובב בעזה ולא בירושליים, לדעתי.
שאלתי אליכם: האם הוא היה צריך להיות מפוטר מהעיתון? האם מי שפיטר אותו תומך בהכרח בפלסטינים? או חושב שפיגועים אינם נושא רציני?
תראו את מור. ממציא סיפורים על בוש, מציג אותו כדביל, מעוות את המציאות העירקית לפני ואחרי המלחמה, מכסח את הסטון וה-NRA ברמות על, גורם לחבר שלו להיראות כמו עשיר נהנתן שלא אכפת לו מהאבטלה בפלינט, עורך פירסומת פיקטיבית ב"באולינג" וטוען שזו פרסומת מהמסע בחירות של בוש האב, משנה אותה בגירסת הDVD ואפילו מודה בכך באתר שלו. וגם מעוות את מה שכתוב על לוח הנצחה ב"באולינג" מספיק כדי שזה יתאים לסרט (רק בגרסת הDVD).
תראה כמה דברים הוא עשה. בחלקם הוא הודה בפה מלא עם תירוצים טפשיים, ובאחרים הוא מודה באתר שלו, כאילו שהוא רוצה שיחשפו אותו כשקרן. אני לא תומך בוש נלהב, ולא תומך קרי, ולא קבעתי את דעותיי עליהם לפי מה שמור אמר. גם כשהנחתי שהוא שקרן לא נתתי לעצמי להאמין לעצמי. רציתי לבדוק. רציתי לדעת עד כמה. הראיות שכנעו אותי. כמו שאמרתי, גם שמאלנים, כולל מור, מציגים דברים שאי אפשר להתעלם מהם. למרות שהבעיות שהוא מציג בסרטים הן חשובות, עדיין הוא שקרן ומכפיש אנשים. צפו שוב ב"באולינג". תגידו לי איך הסטון נראה שם, והאם מישהו יכול להגיע למסקנה שהאיש אינו מפלצת. אין שום דרך! לפי מה שמוצג בסרט, הוא חייב להיות מפלצת! צפו שוב ב"F9/11" ותגידו לי שאתם אף פעם לא דיברתם עם אף אחד בזמן חופשה על השטויות שהכלב שלכם עושה. כול אחד אומר דברים מגוחכים, כול אחד עושה דברים מגוחכים. כול אחד מאיתנו מחייך גם בחודשים שלאחר אסון לאומי או פרטי שקרה לנו. אם תרכזו את הכול ביחד, תקבלו תמונה אחת מאוד לא יפה ולא נכונה.
מור עצמו טוען באחד מספריו שאין צורך להפיל אדם בפח. תעקוב אחריו מספיק זמן והוא יפיל את עצמו. המטרה שלי, כפי שאמרתי, היא לא שתחשבו כמוני על מור. אני לא עד כדי כך שאפתן. אני רק רוצה לשים אותו בפרספקטיבה אחרת. שתראו אותו כאדם שנוי במחלוקת, ולא כנביא פוליטי. הוא ידאג לתת לעצמו יחסי ציבור טובים, אני ואחרים ננסה לתת קונטרה, וכול אחד יחליט מה שיחליט. אני רק רוצה שאנשים, גם אלה שבוחרים ללכת אחרי מור, יבחרו את הדעה שלהם מתוך מגוון. אני גם חושב שמי שקרא את הארדי וקלארק צריך לקרוא קודם את מייקל מור או לצפות בסרטים שלו (כול עוד הוא אכן יקרא את האתרים ואת הספר).
אני חושב ששני סרטי מור הספיקו לי. אגב, אני מסרב לקרוא אתר ביקורתי על אל פרנקן (עוד שמאלני), עד שאקרא את ספרו של פרנקן, שמעביר ביקורת על הרפובליקנים ועל פוקס. זאת הגישה הנכונה, לא? לבדוק את הדעות משני הצדדים, כולל כמה קיצוניים, ולהחליט.
אם יש לכם גישה לספר של הארדי וקלארק, תקראו אותו. זה מסמך מדהים!
לגבי 1 – מייקל מור אכן ניסה בתהליך הפקת "באולינג" להיבחר ליו"ר ה- NRA ע"י גיוס אנשים לארגון. הוא עשה זאת כדי לתת עוד "בשר" לסרט ולהראות שהוא פועל נגד הארגון. המטרה היתה להבחר לארגון כדי למוטט אותו.
לגבי 3 – כפי שכבר צוין מדובר בתקנות של ניהול עמותות. עמותה חייבת לקיים כנס שנתי ולפעול על פי התקנון שלה.
לגבי 7 – הזכויות על הסרט לא שייכות למור. זה שהוא אמר שזה "בסדר מבחינתו" שיעתיקו את הסרט באינטרנט לא אומר שיש לו זכות להרשות זאת יותר משיש לי. אני מניח שמי שתבע את האתר ההוא היא החברה שבבעלותה הסרט ולא מייקל מור עצמו.
ועוד נקודה כדי להראות את הנחישות של מייקל מור היא הויתור שלו על האוסקר התעודי על פררנהייט 9/11 כדי לאפשר אולי שידור שלו בטלויזיה.
לגבי 8 – הנערים לא שיחקו באולינג ביום הרצח, אך היה אימון של נבחרת הבאולינג באותו בוקר. הרוצחים היו חברים בנבחרת אך לא הגיעו לאימון. כזכור לי, מור אומר שהיה אימון אך לא שהרוצחים השתתפו בו.
אתה מתייחס לספר כאילו הוא האמת האובייקטיבית.
מייקל מור היה יכול לקרוא את תקנון איגוד ה-NRA (או פשוט לשאול מישהו באיגוד) ולדעת שהבחירה נעשית בידי ועדה מצומצמת, בדיוק כמו במרבית האיגודים הגדולים האחרים. אם כבר, דווקא נדיר שבחירה לנשיאות הארגון נעשית על ידי החברים כולם. במקרה הזה, דווקא יותר הגיונית לי הטענה של אפסאלון, שמור עשה את זה כפרובוקציה, כדי לתת עומק לסרט, ולא מתוך התעניינות אמיתית ב-NRA עצמו.
לגבי 2 – לא הבנתי את הטענה שלך. אתה כותב תילי תילים של מילים, שאלות וסימני קריאה, עד שהמסר נבלע ולא ברור מה אתה רוצה להגיד על ה-NRA וה-KKK. נסה לתמצת הכל לשורה אחת (בעצם, הפסקה הזו נכונה בערך לגבי כל הטענות שלך. כמו ששלמקו ניסח ואתה צחקת – זו מלחמת התשה, ולא לכולם יש כוח לקרוא אלפי מילים רק כדי להוציא מזה שורה תחתונה שניתן לתמצת לשתי שורות, כולל נימוק וסימוכין).
הייתי מציעה לך שתיתן קצת קרדיט לאנשים. רובנו יודעים שלא כל מה שמוצג בסרט נכון, ושמור משתמש בהרבה דמגוגיה. אם כל המטרה היא שלא נאמין אוטומטית למור – אתה טוחן מים. את זה כבר ידענו לפני כן (נו, מה לעשות. לא כולם פה כמו הידידה שלך). רובנו גם יודעים שלא כל מה שמוצג בפרסומות נכון, ושאפילו אם חברה כלשהי מתחייבת למשהו או מצהירה משהו, סביר שיש לזה אותיות קטנות וסייגים, ושההתחייבות/הצהרה הזו אינה כה מחייבת כמו שהיא מוצגת.
מצד שני, גם הארדי וקלארק לוקחים חלק במשחק הפרסום, אז אולי כדאי שגם להם לא תאמין אוטומטית. מסמך מדהים ככל שיהיה (נניח), אין להם בעלות על האמת, ונראה לי שאת האמת שלהם לא טרחת לבדוק ולעמת עם נתונים "רשמיים".
טוב, אז קודם כול, אף אחד מלבדי לא אמר שמור ניסה לנקום בהסטון על כך שהוא לא נבחר לNRA. בניגוד לכמעט כול מה שאמרתי, זו הייתה מסקנה פרטית שלי, בהתבסס על הרושם הכללי שלי מהבנאדם. אפילו הארדי וקלארק עצמם לא כתבו את זה במפורש, עד כמה שנדמה לי. פשוט מאוד, לא משנה כמה אני חושב על זה, אני לא מבין למה ללכלך על הסטון. זה שמור לא אוהב את בוש אני יודע. זה שהוא לא אוהב את הימין על כול גווניו, אני יודע, אבל למה ללכת כול כך חזק על הסטון עצמו ולהמציא אירועים? אין לי מושג, אני פשוט לא מבין למה!
לגבי 2: אולי את צודקת. אולי אני כתבתי יותר מהרגש מאשר מההיגיון, וזה לא דבר חכם לעשות. פשוט לפעמים אתה מגיע לנקודה שאחרי טיעון מסויים אתה לא יודע מה להגיד. ההאשמה שלי הייתה כול כך פשוטה וברורה, שאין לי מושג איך מישהו לא יכול לראות אותה. NRA מוקם כדי ע"י יוצאי צבא הצפון, NRA הורג לבנים ומקבל שחורים, NRA הופך בסרט דבילי לארגון הכי לבן וגזען בעולם. אם אנשים לא רואים שיש פה משהו לא אתי, אין לי מה עוד לומר.
בקשר למלחמת ההתשה שלי: כבר ניהלתי ויכוחים קצרים עם כמה חבר'ה, ואיכשהו הרגשתי שכול פעם אני מפספס את הנקודה, ולא מצליח לגרום להם להבין את הטיעון שלי (לא להסכים, להבין!). אז חשבתי שבמקום מליון טיעונים קטנים, אני אבחר שקר אחד בודד, ואכתוב כול מה שאני יכול עליו, בלי חשבון, רק כדי להסביר את הנקודה שלי בצורה מרוכזת.
אגב, לא צחקתי מהבדיחה על מלחמת ההתשה מתוך איזשהי התנשאות או שאני חושב שההערה מגוחכת. זה באמת היה מצחיק.
בקשר לקרדיט לאנשים. אני לא יודע מה היא הדעה הרווחת בארץ כלפי מייקל מור. מה שאני יודע הוא שהרבה אנשים פה (כולל אני) לא באמת יודעים מה הולך בארה"ב, ועלולים להחליט החלטות על סמך מה שמגיע לכאן מארה"ב, לא מה שנשאר שם. ראיתי איך אמריקאים (לא רק הידידה שלי) נמשכים לבנאדם הזה, ראיתי את הסרטים שלו ואני מבין איך הוא מושך את ההמונים. יש לו את הכישרון. כשקראתי תגובות של כמה ישראלים על סרטי מור, שמשוחחים כאילו הם כולם גאונים, זה פשוט עצבן אותי. אני תמיד מנסה לקרוא את שני הצדדים, לראות את שני הצדדים. גם אם המידע לא בא בצורת סרט מצחיק. פשוט קיבלתי את הרושם שהרבה ישראלים דפוקים (כמו גם אמריקאים דפוקים) לא יודעים מה באמת הולך, והצד השני לא מגיע אליהם. כשנכנסתי לפורומים הישראלים, כמו זה, ראיתי שטעיתי.
אולי אני לא נותן לעם ישראל מספיק קרדיט. אולי כמות הפראיירים פה נמוכה ממה שנדמה לי. אבל גם בן אדם אינטיליגנטי יכול ליפול בפחים.
ריצ'רד קלארק כתב על ממשל בוש ספר וביקר אותו בטלוויזיה ובסרט. אונגר כתב ספר על קשרי בוש וסעודיה, וגם שימש כמקור מידע של מור, ומור עצמו ירה לעצמו ברגל במה שהוא כתב באתר שלו. שלא לדבר על כתבות על הסטון ונושאים אחרים שנכתבו הרבה לפני שקולומביין יצא.
מידע יש. יש בשפע. ואנשים צריכים לקבוע דעות לשמאל ולימין על פי המידע בשני הצדדים. אני, באופן אישי, לא חושב שאנשים עושים את זה מספיק. מי יודע, אולי גם אני לא. אבל לפחות יש לי אנשים כמוכם לאיזונים ובלמים.
חג שמח, שנה טובה, ואם אני לא אכתוב כאן שבוע שלם, אז צום קל ונעים!
אה, אבל גם מור הביא מידע וציטטות.
בעצמך העתקת לפה את ציטוט הנאום של הסטון, כפי שהוא מופיע באתר של מור. אז מה גורם לך לחשוב שהציטטות של הארדי וקלארק מדויקות יותר?
לגבי הסטון עצמו – אתה הרי טענת שבסרט מור לכלך גם על חבר טוב שלו, כדי להוכיח נקודה כלשהי שלו. אם הוא עשה את זה לחבר טוב, אין לי בעיה לקבל את זה שהוא עושה את זה גם למישהו אחר, שלא אכפת לו ממנו במיוחד.
טוב, אולי היית צריכה להתמקד יותר במה שכתבתי. את יודעת מה? אולי היית צריכה יותר להתמקד במה שמור כתב, ובמה שהוא ערך לתוך הסרט שלו.
כן, מור הביא מידע, אבל מידע שסותר את הסרט!!!
גרסת הנאום שמופיעה באתר של מור תואמת את הגרסה שמופיעה בספר של הארדי וקלארק. על שתי הגרסאות האלה אין לי שום מחלוקת. זו לא הבעיה. הבעיה היא בגרסה שבסרט. שם היה כזה ערבוב שבא להראות כוונות זדון. בנאום שבסרט גם מופיע משפט שלא היה בנאום. רואים את הסטון אומר את המשפט הזה, אבל הקטע עצמו צולם שנה לאחר הירי, במקום אחר!
עזבי את הארדי וקלארק, תתמקדי במה שישנו באתר של מור.
זה לא תואם את מה שיש בסרט. הוא העלים כול מיני קטעים כדי שהנאום ייראה פרובוקטיבי ומתלהם. זה עיוות המציאות.
הוא הוסיף משפט שלא נאמר שם. זה שקר!
העובדה שמייקל מור דקר חבר שלו בגב לפני 15 שנה והציג אותו כעשיר נהנתן לא עושה אותו יותר אמין. זה כמו שאני אספר שקרים עלייך ואז אגיד "תרגעי, סיפרתי גם שקרים על אמא שלי!"
הי, ההודעות שלי מתקצרות! כנראה אני עושה משהו נכון בדיון הזה!
הו, וקוארון נתן את השורה של רון להרמיוני.
הנקודה שלי נורא פשוטה: מור הוא לא טלית שכולה תכלת. אבל גם הארדי וקלארק לא. אם הם לא יביאו משהו עסיסי, הספר שלהם לא ימכור. אני בטוחה שפה ושם גם הם עיוותו את המציאות, מתוך ידיעה ברורה שמה שהם עושים הוא עיוות שמחדד את הנקודה שלהם ומוציא את מור בצורה רעה יותר.
דברים כאלה קרו, וימשיכו לקרות. להגיד שצד אחד (להלן: מייקל מור) מעוות את המציאות תוך כוונת זדון, אבל להיות בטוח שהצד השני (להלן: הארדי וקלארק) הוא שה תמים שרק רוצה להראות לאנשים את האור ואת האמת, זו נאיביות לשמה.
"אתה עוד תגלה שחלק גדול מהאמיתות שאנו דבקים בהן, תלויות במידה רבה בנקודת המבט שלנו".
(אובי וואן קאנובי, 'שובו של הג'דיי').
בינתיים, הטיעונים שלהם הרבה יותר משכנעים, והרבה פחות מגוחכים, לדעתי הצנועה. בינתיים, אנשים מכול הקשת הפוליטית תוקפים את מייקל מור, לא רק הארדי וקלארק.
בינתיים, הוא היחיד שטופל אשמות מטורפות.
בינתיים, הוא היחיד שמפזר הודאות לאשמתו והצהרות לא עקביות, שרק צריך לבדוק.
זה בינתיים. לכי תדעי מה העתיד צופן. ולכי תדעי, אולי במקרה הארדי וקלארק פגעו בול.
אין לי בעיה אם את מטילה ספק בהארדי וקלארק. להפך. אני בעד שתקראי דברים שלהם קודם, ודברים עליהם אם יש. בינתיים, תטילי בהם ספק. כול הבעיה שלי היא עם אמונה עיוורת, אחרת לא הייתי טורח לכתוב כלום באתר הזה. נראה לי ששנינו טוחנים מים, ומנסים לומר זה לזו את אותו הדבר.
אם את לא מאמינה לאף צד באופן מיידי ומקשיבה לשתי הדעות, אין לי ויכוח איתך, ולא משנה מי את או במה את מאמינה.
מצחיק שאחרי כל המתקפה הרצחנית (והמוצדקת למדי) הזאת על חוסר אמינותו של מור, מי שמוצב מולו כנציג המוסריות וההגינות הוא דווקא ביל אוריילי.
שבזמנו לא פורסמה כי הסרט ירד מן המסכים.
היום היו לי עוד די הרבה הערות, בגלל שלא הייתי מודע לחלק נכבד מן המניפולציות של מור, ולדברים שבעיני הם חוסר יושר בסיסי. המסקנה בעינה עומדת, כי 'באולינג' הוא סרט מרתק.
אבל היום לא הייתי מתייחס אליו אפילו כחצי-תיעודי, לא יותר משהייתי מתייחס לביקורת של אופרה על ספרים כקורס אוניברסיטאי. סרט בדיוני, וחסל.
היום אני חושב שגם השאלות שלו לא משהו, בגלל כל העיוותים. אבל הסרט עדיין שווה צפיה.
פעם, בזמן טיול בארה"ב, עצרנו בן-לווייתי ואני בתחנת התרעננות בצידי אוטוסטרדה בין-מדינתית כלשהי. הלך אחד שהיה שם, ראה את הכיפות שלנו ושאל אם אנחנו מישראל. לתשובתי החיובית הוא הגיב, "נהיה ממש קשה אצלכם מאז שהדיחו את השאח' [הפרסי], נכון?". לא התאפקתי, והערתי לו שגם לפני זה לא היה שקט במיוחד אצלנו. מכאן התפתחה שיחה משונה, שהתחילה במודיעין זרים (שהיו מעוניינים בהדחת שליט פרס כדי לערער את היציבות באזור, או משהו), המשיכה בספר היוחסין שלאותו אחד (לדבריו, הוא הבן הבלתי-מוכר של המליארדר האקסצנטרי – מילה יפה למטורף עם כסף – הווארד יוז, שנוצר משילוב הגנים של אביו עם הגנים של אלברט אינשטיין והגנים של גיבור מלחמת העולם השנייה הגנרל פאטון, כי יוז רצה ליצור את הבן המושלם), בימי בית-הספר שלו (יוז היה מגיע לבית הספר לפעמים כדי לראות את ההתקדמות שלו, ה-FBI היה עוקב אחרי הציונים ודופק לו את המבחנים במתמטיקה, או משהו כזה), והסתיימה בקיצור ארוחת הצהריים מצידנו, ובהסתלקות חפוזה לפני שהוא יבקש מאיתנו טרמפ למאה המיילים הקרובים.
הסיפור הזה הוא רק דוגמה לטיפוסים המשונים שארה"ב התברכה בהם. הטיפוס שאני נתקלתי בו היה מהלא-מזיקים, כמו גם אחד עם שם של פרי, שהופיע בסרט אחר, טען שהוא מכוכב אחר, והזיק רק למצב הרוח של אחד מכותבי האתר. נתקלתי גם במישהו מוזר שעמד מול הרציף הריק של הרכבת התחתית ועשה תנועות של חטיפה ודחיפה אל המסילה, לא התקרבתי, ובאחד שהעמיד פנים שאיזה חבר שלי שבר לו את המשקפיים, ובכמה טיפוסים מוזרים אחרים. לא משהו שבאמת הפחיד אותי. כל מישהו שאני מכיר שהיה בארה"ב נתקל באיזה משוגע כזה.
אבל ארה"ב משופעת, כך נדמה מסרטים, טלוויזיה ועיתונות לפחות, גם במטורפים מזיקים הרבה יותר: כתות משונות, רוצחים פסיכופאתים, צלפים סדרתיים, וכל מיני מרעין-בישין לא נעימים לעין.
אחד המקרים היותר ידועים בזמן האחרון היה הטבח בליטלטון, קולורדו. ב-20 באפריל 1999: שני נערים הגיעו לבית הספר התיכון קולומביין, ורצחו תריסר תלמידים ומורה. מי אשם? למה זה קרה? מייקל מור יוצא לברר.
"באולינג לקולומביין" הוא סרט תעודה, שמנסה לענות על השאלה: למה באמריקה יש הרבה יותר רציחות מאשר בקנדה השכנה? מה מיוחד באמריקה? ומי באמת אשם בטבח בקולומביין, האם הרוק הגותי (שהרוצחים שמעו), משחקי המחשב האלימים (שהרוצחים שיחקו בהם), מדיניות החוץ של ארה"ב, או שמא משחק הבאולינג, שהיה הדבר האחרון שעשו הרוצחים לפני הטבח?
השאלה האחרונה, רומזת שזה לא בדיוק סרט תעודה רגיל. סרטי תעודה בנושאים חשובים מופיעים בערוץ 8 כל שני וחמישי, וזוכים לשבריר האחוז הרגיל של הצפיה. אם יש להם מזל, הם יוקרנו בערוץ 2 באיזה ערב. הסרטים של מייקל מור, בכולופן, מוקרנים בקולנוע, ובני אדם באמת משלמים כסף כדי לראות אותם. זה בגלל ש"באולינג לקולומביין" (אומרים לי שגם סרטים אחרים שלו, אבל לא ראיתי), הוא לא סרט תעודה שגרתי. הבמאי תוחב את עצמו לכל פריים וחצי ומחווה את דעתו הנחרצת בסוגיות בהן הוא עוסק, וגם יוצר פרובוקציות, קטעי אנימציה מציגים הסטוריה אלטרנטיבית של ארה"ב, ויש גם קטעים מ"סאות' פארק". הסרט אפילו לא מנסה להציג מראית-עין בלתי-מניפולטיבית; אין מקום לספק מה דעתו של מור בנושאים שהוא מתעסק בהם, והוא נוקט עמדה גלויה לגמרי, ולא מתבייש להיות לפעמים חסר רצינות לחלוטין.
מכל הסלט הזה יוצא סרט מרתק: למור יש את הכשרון להגיע למקומות וטיפוסים ביזאריים לגמרי, והסצנות לפעמים תמהוניות עד כדי הקפאת דם: למשל, בנק מסויים הנותן רובה צייד במתנה, לפותחים חשבון מסוים, או אחיו של אחד מהאחראים לפיגוע ההמוני בבניין הממשל באוקלהומה-סיטי, שבאי-רצון מסכים כי צריכות להיות הגבלה על אחזקתו של נשק-גרעיני טקטי. בהתחלה באתי עם גישה די עויינת לסרט הזה: הייתי בטוח שהסרט יהיה מניפסט פשטני בסגנון "יש רובים, יש רציחות", גישה שיש בה אמת, אבל לא חשבתי שאפשר לעשות ממנה סרט מעניין.
גם מור, כנראה לא חשב שאפשר, ולכן ההסבר שלו הרבה יותר מסובך מזה; בקנדה, מסתבר, יש יותר כלי-נשק לנפש מבארה"ב, ובכל-זאת יש שם הרבה פחות רציחות. די מהר הוא שולל גם את ההשפעה של מוזיקת הרוק, הרס המשפחה, חברה מולטי-אתנית (שם מנומס להסבר גזעני), ומנסה למצוא הסבר אחר. וזה, להפתעתי, לפחות חלק ניכר מהסרט, לא הסבר מובן מאליו. השאלות שלו היו במקום, והוא הטריד מספיק את מנוחתי כדי ללכת אחר-כך ולחפש הרבה פיסות מידע הקשורות לנושא, מה שלא קורה לי הרבה אחרי סרטים. זאת-אומרת, שזה סרט טוב.
הצרה היא, שיש כמה בעיות בהגדרתו כ"סרט תעודה". השאלות שלו מצויינות, התשובות הרבה פחות. חלק מזה נובע מהרבה מניפולציות גלויות וסמויות. למשל, העובדה שבארה"ב אירעו ב-1999 כחמישה עשר אלף מקרי רצח ואילו בקנדה רק 600 עושה רושם גדול הרבה יותר, כיוון שמור שוכח לציין שלקנדה כעשירית מהאוכלוסיה של ארה"ב; פי שלושים כמעט מקרי רצח, נשמעים הרבה יותר טוב מיחס של פי 3.3 רציחות ל-100,000 איש בארה"ב. גם הנסיון שלו לקשור את מדיניות החוץ של ארה"ב חלש, בגלל כמה עיוותי נתונים וחוסר-דיוקים (נורא הצחיקה אותי תמונה של טור עיראקי הפולש לכוויית, בה מור טוען שסדאם עשה זאת בעזרת נשק אמריקאי, ברם כל השריון שם מתוצרת סובייטית למהדרין), וגם העובדה שבין 1995 ל-1999 ירדה כמות הרציחות בארה"ב בכשלושים אחוז לא מוזכרת, והיא משבשת לי את הטיעון שלו. והתשובה שלו מאוד פשטנית, ולא שיכנעה אותי בכלל. נשארתי בסימן שאלה.
אבל, למרות החסרונות הללו, אני חושב שכדאי לראות את הסרט. ואם לא בזכות השאלות, בזכות האנימציה.
תראה, אני לא אכנס לזה עכשיו, אבל הביקורת שלך מבוססת בין השאר על שקרים שהוצגו כעובדות. אתה אומר שמעניין שבקנדה יש פחות רציחות מאשר בארה"ב. מור לא הראה את זה. הוא הראה אזור אחד בו לכאורה יש פחות פשע. יש פשע בקנדה, לא פחות מבארה"ב, וקנדים כן נועלים את הדלתות שלהם, למרות מה שמור מראה בסרטו.
אתה מדבר על בנק שנותן רובה במתנה לכל מי שפותח חשבון… לא היה ולא נברא. לאחר שמור עשה את כל הסידורים הדרושים להשגת הרובה, ושכנע את הבנק להתייחס אליו באופן מאוד יוצא דופן מבחינת הליך קבלת הרובה, הוא הלך לקופאים ושוחח איתם על פתיחת החשבון. הוא ערך את זה לסרט בלי להסביר את ההקשר, והתוצאה שקיבלנו הוא זיוף. קשה לדבר ברצינות על הבעיות שמור מדבר עליהן בסרטו, כיוון שרובם לא קיימות. זה כמו שאני אעשה סרט שטוען שחייזרים ממאדים הגיעו לכדור הארץ, ואז אדבר ברצינות ובכובד ראש על השלכות ההגירה של תושבי מאדים לקליפורניה. מעבר של תושבי מאדים לקליפורניה הוא אכן נושא רציני, אך הוא לא קרה!!! ציינתש שמור מתעלם מנושא האוכלוסיה בארצות עליהן הוא מדבר, אך לא ציינת שגם הרציחות כביכול שמור מביא בסרטו הן לא רציחות. 3000 מתוך 11000 מקרים שמור מדבר עליהם הם ירי מוצדק. הקטעים המצויירים בסרט של מור עם ההיסטוריה האמריקאית (שלא נעשו ע"י יוצרי סאות' פארק) והידידות בין ה NRA וה KKK הם נושאים שחשוב לדבר עליהם בדיוק כמו הברית בין צה"ל לאל קעידה. העניין הוא שצה"ל ואל קעידה הם אוייבים, וכך גם אנשי הNRA הם אוייבים של אנשי הקלאן. חשוב לראות את הסרט הזה, וחשוב עוד יותר לראות את פרנהייט 9/11, אך בהקשר הנכון. בדיוק כמו שחשוב לראות ולהבין כל סרט תעמולה אחר שמשרת משטרים אפלים.
וכבר ציינתי שזה מה שהיה לי לומר *לפני* שהייתי מודע לכל המניפולציות.
אני לא זוכר איפה הדיון, אבל תוכל למצוא שם גם את התקפותי על מייקל מור (אם כי בקנדה יש פחות מקרי רצח ביחס מאשר בארה"ב. זה דווקא נכון).