מפנטזים שהסכסוך הישראלי־פלסטיני יגיע לקצו ותוכלו לצאת עם פלסטיניות באיזי, בלי חסמים רגשיים ולאומיים ובלי החשש הסטריאוטיפי שאחיה ירצחו אתכם? שני היפסטרים אמיריקאים מצאו את הפתרון המושלם בשבילכם. כיאה למתנרמלת שאני, לא יכולתי לעמוד בפיתוי הסיוע להתבוללות.
ח'אלד (שמעדיף לא להזדהות בשמו המלא), פלסטיני שנולד וגדל בסעודיה עד גיל 16 וכיום מתגורר בניו יורק, הוא מוזיקאי ופעיל פציפיסט. ח'אלד מאמין כי הדרך לשלום עוברת דרך שיח כן ופתוח. "ככל שנדבר יותר נכיר יותר, הקולות הקיצוניים יחדלו מלנהל את השיח ואנחנו אלה שנוליך אותו".
ח'אלד יצא בעבר עם ישראלית ואף בא איתה למסיבה שבה פגש את מת'יו נולאן, מפתח אמריקאי שנדהם מסיפורם של ח'אלד ושל בת זוגו דאז. במפגש ההוא נולד הרעיון של Verona – Dating for Peace – אפליקציית שידוכים הפועלת בצורה דומה לטינדר: נכנסים לאפליקציה, היא מתחברת לפייסבוק, מזדהים כפלסטינים או ישראלים, מסמנים גיל וטווח מרחק ומוצאים פרטנרים מהצד השני.
קלישאת "עשו אהבה ולא מלחמה" נושאת על גבה עוד ועוד קלישאות. יוצרי האפליקציה מספרים: "אנחנו מאמינים כי אהבה היא המוטיבציה האולטימטיבית לדבר ולהכיר. לישראלים ולפלסטינים יש מסורות ומנהגים משותפים, ואנחנו מנסים להבליט את המשותף ולא את השונה".
יודעים מה עוד יאה לקלישאות? הן נעות במרחב הבטוח. האפליקציה שווקה בינתיים רק בארצות הברית. מאז השקת גרסת הבטא ב־1 באפריל נרשמו אלף משתמשים והמספר הולך וגדל. רוב המשתמשים בה מתגוררים בניו יורק, סן פרנסיסקו ודטרויט. ח'אלד אחראי על היח"צ ועל השיווק, ובהתכתבות איתו, שנערכה באנגלית כיאה לשני משתכנזים שכמונו, הבהיר כי בניו יורק הכל קל יותר – אנשים קלילים וזורמים יותר, אין להם מגבלות חברתיות שגורמות להם לשאול איפה היית ועם מי. "האנשים בניו יורק גם נינוחים ופתוחים יותר לדיאלוג מאשר אנשים שנמצאים בשיא הקונפליקט ובתוך הסכסוך".
אחת המטרות של האפליקציה היא ליצור קהילה של חבר'ה צעירים משני הצדדים, ובין שיטות השיווק היו גם מסיבות, מפגשים וערבי עיון על הנרטיבים השונים של בני כל עם. הפצעים עדיין מדממים, ואף שנציגי שני הצדדים רוצים להכיר ולדבר – עדיין יש היסטוריה ויש משקעים לא קלים. בערבים אלה המשתתפים מבקשים להכיר, לשמוע ולהתעניין במה שעובר על הצד השני, בדרך להבנה או למיטה.
הייתי בטוחה שמת'יו יהודי – נציג של קהילה המרגישה שהסכסוך הארור הזה נכפה עליה ורוצה לפעול לשינוי או לפחות להרגיש טוב עם עצמה. אך מת'יו אינו יהודי, הוא רק התעניין בסיפור של הזוג המעורב וחשב שיהיה מגניב לשווק פתרון לסכסוך בחסות אהבה ומיניות. בסטארט־אפ הזה שותפים עוד שני בחורים אמריקאים, אחד מהם יהודי. הצעד מבורך בהחלט, אך כאמור, כרגע רוב המשתמשים אמריקאים. כשהורדתי את האפליקציה המסך נתקע על תמונת הרדאר בניסיון עקר לאתר בני שיח. הרחבתי את טווח החיפוש אך עדיין, כלום. על פי נולאן, 15 אחוז מהמשתמשים נמצאים בישראל ובגדה והיחס בין שני העמים ושני המינים עומד על 1:1. נולאן הביע שביעות רצון מכך שבמשתמשים יש גם גייז.
הפלטפורמה מתמקדת לאו דווקא ברומנטיקה, "אבל היא בהחלט יכולה להיות שמישה גם לדייטינג. אנשים אולי נבהלים בגלל הדמיון לטינדר, אבל האפליקציה לא נועדה רק למציאת סקס. עוד נראה איך ולאן זה יתפתח, ובסופו של דבר המטרה שלנו היא גם לעורר שיח ולהפגיש בין האנשים".
היותו פלסטיני לא מונעת מח'אלד לקבוע בהתנשאות מסוימת: "רוב האוכלוסיות הפלסטינית והישראלית אצלכם עדיין שמרניות, למרות הנכונות כביכול לצאת עם אנשים מהצד השני. פה בניו יורק אנשים יותר חופשיים. ניו יורק היא מקום פרוגרסיבי שבו אפשר לנשום ולעשות דברים חדשים ומהפכניים". כששאלתי אם נרשמו תגובות זועמות מצד פלסטינים שחששו כי האפליקציה משחיתה את בנותיהם, הוא צחק ואמר שעד כה לא היו כאלה.
השיחה עם ח'אלד הסתיימה גם היא בפנטזיה: שיום אחד אראה לו את הים בתל אביב, אחרי שיקבל ויזה לביקור בארץ. אולי גם הפלסטינים צריכים אפליקציה שתחבר בינם לבין עצמם. אני לא יודעת מה קורה שם ברחבי ברוקלין וקווינס, אבל אולי כאן אפליקציה כזו תחסוך ממני פיק־אפ ליינס כמו "יש לך שם ערבי כי ההורים שלך היו בשליחות בתוניס?", או "וואלה! אני בעד כל העדות והדתות".