טרייבון מרטין בן ה-17 נורה למוות בעיירה סנפורד בפלורידה לפני כחודש, כשעשה דרכו חזרה מהמכולת ובידיו שקית סוכריות ובקבוק משקה. האיש שהרג אותו, ג'ורג' צימרמן, חבר במשמר האזרחי של העיירה, טען שמרטין נראה לו חשוד, ושירה בו מתוך הגנה עצמית. משטרת סנפורד האמינה לצימרמן וסגרה את התיק נגדו.
האירוע היה נותר מקרה סטטיסטי זניח אלמלא עקשנותה של משפחת מרטין, אלמלא התגייסו לטובתה פעילי המדיה החברתית בפלורידה, אלמלא השתכנעו אמצעי תקשורת מרכזיים לחקור את הפרשה, אלמלא העובדה שמרטין השחור נראה כמו ילד-טוב-ירושלים וצימרמן ההיספני נראה כמו בריון שכונתי, ואלמלא נגעה הפרשה בעצבים החשופים של היחסים בין לבנים ושחורים בארצות הברית.
לאיש אין ספק שאילו מרטין היה לבן, צימרמן כבר מזמן היה יושב במעצר ומואשם בהריגה או ברצח. אבל באמריקה של 2012, צעיר שחור שהולך ברחוב כשראשו מכוסה בברדס ובידיו עצמים לא מזוהים, נחשב לסכנה ברורה ומיידית, איש מת מהלך, במיוחד ב-24 המדינות, רפובליקאיות כולן, שבהן נחקקו בשנים האחרונות חוקי "עמוד על שלך", המאפשרים לטעון להגנה עצמית כמעט בכל מקרה שבו אדם חש מאוים.
הנשיא ברק אובמה, שהגיב על הפרשה באיחור, אמר שאילו היה לו בן, הוא היה יכול להיראות כמו מרטין. ניוט גינגריץ', שכישלונו המביך בפריימריס הרפובליקאיים גורר אותו למחוזות מבישים, טען שאובמה מנסה לרמוז שאילו מרטין לא היה שחור, הריגתו היתה פחות נפשעת. צבע עורו של הנשיא, הטקסט והסאב-טקסט של מערכת הבחירות, מעניקים תהודה מיוחדת למקרה של מרטין בפרט, ולמצבם של השחורים בכלל.
הסטטיסטיקה אינה משקרת: הכנסותיהם של עובדים שחורים נמוכות ב-30%-40% מאלה של לבנים בעלי כישורים זהים. תוחלת החיים שלהם קצרה משל הלבנים בחמש שנים, והם זוכים לשירותי חינוך ובריאות נחותים בהרבה משאר האוכלוסייה. יותר מ-60% מהילדים השחורים גדלים במשפחות חד-הוריות, לעומת 20% בקרב האוכלוסייה הלבנה. השחורים מהווים רק 14% מהאוכלוסייה אך כמעט 40% מאוכלוסיית האסירים באמריקה, והמדד היעיל ביותר להעריך אם יוטל עונש מוות על רוצח מורשע הוא, באופן מובהק, צבע עורו של הקורבן.
אין יום שהשלכות היחסים המעורערים בין הגזעים אינן תופסות מקום נכבד בסדר היום הציבורי, מעל ומתחת לפני השטח: השבוע היתה זו הפגנת השחורים בפתיחת העונה החמישית של סדרת הטלוויזיה "מד מן", שיחסה לשחורים כבר זכה להתייחסות רחבה בעבר. בימים אלה מתקיימות גם מחאות ציבוריות נגד חוקים חדשים, הדורשים מבוחרים להציג תעודה מזהה עם תמונה - השחורים משוכנעים שכל כוונתם היא לשלול מהם את זכות ההצבעה. וכל זאת לצד הפגנות "מיליון הקפוצ'ונים" שנועדו להתנער מסטיגמת הלבוש, שאולי תרמה להריגתו של מרטין.
כפי שיהודים וגרמנים חיים בצל טראומת השואה, כך להבדיל, אך לא בהרבה, חיים שחורים ולבנים באמריקה בצל עברם השחור, ואולי ביתר שאת, כי העבר הזה חי, קיים ומביט לאמריקאים בעיניים גם היום.
המועמד הרפובליקאי ריק סנטורום אוהב לקרוץ למצביעיו ולהשוות את בחירות 2012 לאלה של 1860, לפני פרוץ מלחמת האזרחים, ובמידה רבה של צדק: כשהאמריקאים ילכו לקלפי בנובמבר, הם יחשבו על אובמה, ובתוך כך יקיימו משאל עם בשאלה האם עליהם להתמודד עם מורשתם המורעלת או להתכחש לה.