נושא התשוקה וההתלהבות במקום העבודה מעסיק ארגונים רבים בתקופה זו. מחקרים בארגונים מצביעים על כך שהתשוקה וההתלהבות של המנהלים הבכירים, מנהלי הביניים והעובדים בכל הדרגות, משפיעה באופן ישיר על התמודדות אפקטיבית עם אתגרים אסטרטגיים ויצירת יתרון תחרותי מבדל, בעולם היפר-תחרותי ומשתנה.
אז מה היא תשוקה והתלהבות?
תשוקה ממלאת אותנו באנרגיה והתלהבות. היא מקימה אותנו בבוקר ומחזיקה אותנו ערים בלילה. כשאנו חווים אותה, אנו מאבדים את תחושת הזמן ושוקעים במשימה שעל הפרק. תשוקה והתלהבות זה הרגש שרובנו רוצים לחוש בבוקר, כשאנו מתחילים את יום העבודה שלנו ולהרדם אתו בערב.
עובדים ומנהלים שמגיעים לעבודה כשהם מלאי תשוקה והתלהבות – ממוקדים, מחוברים ומחוייבים להגיע לביצועים הטובים ביותר אליהם הם מסוגלים להגיע, ולהמשיך לעשות זאת לאורך זמן. הם מחוברים רגשית לתחום בו הם עוסקים, ביודעם שהם יוצרים ערך אמתי.
סקר שהתקיים ב- 2014 ע"י חברת Deloitte העולמית, מצא שישנם חמישה מיתוסים הנוגעים למושג תשוקה והתלהבות במקום העבודה.
יש נטייה לשייך התלהבות לנעורים מחד, או מאידך, לשייך תשוקה לנסיון הנצבר עם הגיל. בפועל, לא נמצא קשר בין גיל לבין רמות התשוקה. יחד עם זאת, נמצא קשר חזק מאוד בין התשוקה בארגון לסגנון הניהולי וסוג המנהלים שיש בו. מנהלים שמסוגלים להנהיג יוצרים תרבות ארגונית שמעוררת בקרב עובדיהם התלהבות רבה יותר מעבודתם.
יש נטייה לחשוב שבארגונים קטנים יש אווירה משפחתית בה לעובדים יש יותר חופש ליצור, לקבל החלטות, ללמוד ולהיות משמעותיים. המחקר גילה שאין קשר בין גודל הארגון לרמות התשוקה של המנהלים והעובדים. מה שכן קובע היא העובדה שלעובד יש הזדמנויות ללמוד, להתפתח, לקבל החלטות ולהיות משמעותי. שוב, מדובר בסגנון ניהולי ובתרבות ארגונית שמאפשרים זאת.
יש נטייה לראות תחומים מסויימים המצויים בעיקר במרכזים עירוניים תוססים כמקומות של התלהבות ותשוקה, לעומת התעשיות האפורות בפריפריה המנומנמת. גם כאן, המחקר מצביע על כך שמקום המגורים של אנשים ותחום עיסוקם אינו משפיע על רמות התשוקה וההתלהבות במקום עבודתם. התלהבות ותשוקה במקום העבודה ניתן בהחלט למצוא בכל מקום (תל-אביב, חיפה או באר שבע).
גם תפיסה זו אינה עומדת במבחן המציאות. בכל הנוגע לתחושת ההתלהבות והתשוקה, המחקר מצביע על כך שאין הבדל משמעותי מבחינה סטטיסטית בין אנשים בעלי השכלה גבוהה לכאלה שאינם.
למרות שהמחקר הצביע על כך שמנהלים אכן מקבלים תוצאות גבוהות יותר מעובדי קצה, ישנם אנשים בעלי תשוקה והלהבות בכל דרגות הארגון. ההסבר לכך יכול להיות שבעולם העבודה של האתמול רק מנהלים התבקשו להיות ראש גדול, לחקור, להתפתח ולקבל החלטות, מה שהוביל אותם לחוש יותר משמעותיים ולכן בעלי תשוקה רבה יותר. כיום, בעולם אשר משתנה בקצב גבוה, גדלה התחרותיות ועימה הדרישות ליעילות, איכות ובטיחות. כתוצאה, גובר הצורך בזיהוי הזדמנויות, מציאת פתרונות ויצירתיות דווקא בקרב עובדי הקצה, מפס הייצור ועד לעמדות השירות הטלפוניות. במאה ה- 21, לאף ארגון אין עוד את הפריווילגיה לטפח התלהבות ורצון להשפיע, רק בדרגות מסויימות.