אורח חייםבריאות ורפואהכללי 148: גלישת גלים: הריטלין של הטבע.
הנה השורה התחתונה: גלישת גלים טובה כמו ריטלין לפחות, וללא תופעות הלוואי שלו.
לא מעט הורים מגיעים אליי עם ילדיהם המאובחנים כבעלי הפרעת קשב וריכוז, בבקשה כי אתן להם פתרון טבעי, שיחסוך מהם את הצורך בנטילת תרופות, הידועות בתופעות הלוואי שלהן.
המערכת בקונוונציונלית מכירה רק דרך אחת לטפל בתופעה, והיא מתן תרופות ממשפחת האמפטמינים (המוכרים כ"ספידים" בשפת העם, ראו מאמר קודם שלי בנושא), המקנים לילדים אלה, שיפור זמני של יכולת הריכוז, ומפחיתים את האימפולסיביות והתזזיתיות המאפיינת אותם. אלא שתופעות הלוואי של תרופות אלה לא פשוטות, ויש מחקרים הטוענים כי הן כלל אינם יעילות לטווח הארוך.
ברמה המעשית מאלץ העיסוק בפעילות גופנית את העוסק בו (לרוב ילד) להיות פחות אימפולסיבי, יותר בפוקוס, ופתוח לאפשרות ללמוד ולהפנים.
תוצר נוסף של פעילות גופנית מן הסוג הגלום בגלישת גלים היא היכולת להתגבר על כשלונות, ולתקוף כל פעם מחדש בעיה, גם אם נכשלנו בה מאות פעמים, עד שנתגבר ונצליח.
זו תרופה נהדרת להלך הרוח בקרב לא מעט בעלי הפרעות קשב וריכוז, הרגילים לכשלונות, והמשננים לעצמם "לא משנה מה אעשה- נועדתי להכשל".
גונן רווה הגיב:	18 בדצמבר 2011 בשעה 8:35	שלום לכולם. המילים חודרות ואמיתיות. בתור גולש גלים מגיל 13 (היום בן 41), חווית הגלישה בנתה אותי ואת חבריי לספורט בצורה מדהימה. לא אספר בשבחנו, אך אספר מה זה עשה לנו כנערים וכבוגרים. הים, הגלישה, החופש והמהירות, הקימה בשעה חמש בבוקר, הגלישה במשך 365 ימים בשנה ובכל מזג אוויר, היכולת לחוש שונים ומיוחדים ולהתחבר אל הרצונות שלנו וגם להתעמת עם פחדינו (היו ימים רבים שהים מפחיד אך אנו המשכנו לגלוש שעות ארוכות), הרעב לאוכל טעים לאחר 4 שעות במי-מלח, החברות בגלישה, התחרותיות הטובה והמשפרת, ועוד הרבה תחושות טובות ומחזקות. אנא, הסירו את המילה ריטאלין מהלקסיקון, תנו לילדכם גלשן החל מגיל חמש, תימכו בו ותנו לו לבנות את עצמו יחד עם הים.
ראובן הגיב:	18 בדצמבר 2011 בשעה 8:57	תודה!!! עשה מצווה, תפיץ את המאמר, שתף בו כמה שיותר אנשים!
אסף רוזנברג הגיב:	20 במרץ 2012 בשעה 9:50	כתבה מעולה, בתור מדריך גלישת גלים וגולש מזה למעלה מ-20 שנה, אני ממליץ בחום רב על הספורט הזה כמרגיע, משקם, מעצב (גוף ונפש) והכי חשוב – מהנה!
אלון הגיב:	7 בספטמבר 2012 בשעה 13:44	כל הכבוד, כאחד שעובד במערכת החינוך לא מפסיקים להמליץ (המלצה ….)לילדים על ריטלין, גם כאלה שלא ממש צריכים. הגיע הזמן לחשיבה אחרת ולפתרונות אחרים.
שרון הגיב:	17 באפריל 2013 בשעה 14:59	אני חושב שהכותב לא כותב מניסיונו האישי ולא מביא מחקרים שמוכיחים את הטענות האלה. בתור בעל הפרעת קשב וריכוז שלא אובחן שנים רבות (28 שנים) וכן עסק בפעילויות ספורט שונות (כושר, כדור עף, כדור סל, ספורט מוטורי, צלילה) – אין שום קשר בין כמות הספורט שעשיתי ליכולת שלי להתמודד עם מטלות יומיומיות. צר לי לאכזב אתכם, אבל הפרעת קשב הינה בעיה פיזיולוגית ולא פסיכולוגית. זה שאתה יודע מה אתה אמור לעשות, לא אומר שתעשה את זה, כשם שאדם הזקוק למשקפיים לא יכול להתגבר על קוצר הראייה שלו ללא פתרון אמיתי פיזי.
חשוב להסתכל על הדברים באופן מפוכח. זה שריטלין הוא בעל תופעות לוואי לא אומר שמתן תרופה אינו הפתרון הנכון. כרגע זה הפתרון הרע במיעוטו ועם השנים יפותחו תרופות טובות יותר. הטענות נגד ריטלין הן כמו הטענות נגד חיסונים עם כספית. הבעיה היא לא החיסון אלא הכספית. אז המציאו חיסון בלי כספית, לא ביטלו את כל החיסונים בגלל זה.
ובקיצור, יש להתייחס להפרעת קשב כמוגבלות פיזית ולא ניתן לצפות מאדם בעל מוגבלות להתגבר עליה בכוחות עצמו.
ראובן הגיב:	21 בפברואר 2015 בשעה 17:35	תודה!
ארבל עמיר הגיב:	2 ביולי 2015 בשעה 15:10	מתחבר ומזדהה ממקום קצת אחר.
כל העקרונות שציינת כאן נכונים גם שם.
היום אני עוסק בתחום המחול הקלאסי (בלט) ומוצא גם שם מזור נפלא למציאת האיזון, לשימוש במומנטום וחיבור אנושי, לשיפור עמידות פיזית ומנטאלית.
אורן הגיב:	3 בינואר 2016 בשעה 10:26	חייב להוסיף כאן משהו כמדריך גלישה מספר שנים וכגולש כבר 30 שנים וככל הנראה בדיעבד בוודאי הייתי מתאבחן כבעל סימפטום של הפרעת קשב וריכוז כיום אני עובד עם מספר לא קטן של ילדים מאובחנים חלקם קשים יותר וחלקם פחות וחייב לציין שהתגובות של ההורים שמקבלים את הילדים לאחר שיעור גלישת גלים הם מאוד חיוביות וראויות לשבח הילדים משנים את התנהגותם בלי להרגיש את השינוי וההשפעה נמשכת הרבה יותר זמן מכל תרופה אחרת שהם נוטלים.כדאי לבדוק את זה אישית ולאמשנה באיזה גיל.