הביוש (שיימינג) ברשתות החברתיות – לא מושתת על הוכחות מעבר לכל ספק סביר, לא מכיר בחזקת החפות ולא נותן לחשוד המואשם הזדמנות סבירה להגן על עצמו. בדיוק כמו שהביוש הוא בלתי נסבל כשהוא נעשה לחושפת הטרדה מינית או אחרת – כך הוא מסוכן כשהוא נעשה למי משנטען נגדו שנהג באופן לא ראוי ולא מוסרי.
אחד ההישגים הגדולים ביותר של העידן המודרני הוא שבירור האחריות למעשה פלילי יתבצע רק בהליך משפטי יסודי, שמאפשר לנאשם הזדמנות להוכיח את חפותו. הזכות להליך משפטי הוגן היא אחת מזכויות האדם הבסיסיות ביותר. היא מבטיחה את כבוד האדם, ובתוך כך את החירות, השוויון, הפרטיות ושאר ערכי היסוד. חולשתו של ההליך המשפטי מצד אחד (סחבת, יתרון לבעלי ממון, פרוצדורה אינסופית) ותקשורת ההמונים מצד שני, חברו יחד והחזירו אותנו לשיטה מסורתית של ביוש פומבי. שיטה זו, אף שלפעמים נדמה שהיא מבטיחה צדק, היא נטולת כל איזונים ובלמים, והיא כוחנית וייצרית בלי סייגים.
לפעמים מי שנתלים על ידי ההמון אכן נהגו באופן מעורר דחייה; אבל ההליך עצמו כל כך מסוכן – שלא ברור שהוא מצדיק את התוצאה הספציפית במקרה מסוים. רשויות אכיפת החוק בכל הרמות צריכות לעשות חשבון נפש יסודי.
כדי לחזק את שלטון החוק, ואיתו את זכויות האדם וערכי היסוד חייבים להקל על חושפות התנהגות מינית מטרידה – לפנות אל מנגנוני המשפט הממוסדים. המשטרה, הפרקליטות ובתי המשפט צריכים להתעורר. ובמקביל גם אנחנו, הציבור, צריכים לחשוב על ה"איך" ולא רק על התוצאה הסופית.
כשם שאנחנו דורשים – בצדק – מבעלי הכוח להתפטר כשהם נתפסים מקלקלתם, כך אנחנו צריכים לדרוש מעצמנו למצוא את הדרך לעשות צדק בלי לוותר על כבוד האדם, על חירותו ועל שאר ערכי הליבה שלנו.
הדרך לא תימצא ביום – אבל צריך לצאת לחפש אותה. ביוש ברשתות החברתיות המועצם בתקשורת הופך לצונאמי של השמצות והשפלות – לא יכול להיות התשובה.
הטענה שה"שיימינג" כנגד כל חשוד מוצדק בעיקר בגלל המסר הערכי הגלום בו: אדם שביזה והשפיל נשים, ראוי שיהיה מבוזה ומושפל בעצמו", הוא הבעייתי.
האם מוצדק לעודד "חיסול חשבונות" בפייסבוק או בעיתונות, במקום להסתמך על ממצאי רשויות אכיפת החוק? מלכתחילה, הקונספט לפיו העיתונות הממוסדת יכולה לפרסם כתבות על אדם ללא משפט, הוא בעייתי ואפור מצד עצמו ולעניות דעתי אסור להצדיק אותו.
עכשיו נקבעה נורמה חדשה: כל אחד יכול לפרסם הכפשה מלוטשת בפייסבוק ולהרוס חיים של אדם ומשפחה. הרי יש לנו את "תלייני הפייסבוק" וכבר אין צורך בשופטים…כולם הפכו לנו פתאום למומחים !!!
וכך, אנו מעודדים "משפט פומבי" ללא יכולת אמתית להתגונן, בלי חזקת החפות, בלי ביקורת, בלי חקירה נגדית, בלי השוואת עדויות, בלי בדיקות של המשטרה, בלי דרישת ראיות מינימלית, בלי כל המוסדות והמנגנונים שמבטיחים לנו, אזרחי המדינה החופשית, משפט צדק ששואף להוציא את האמת לאור. זה מסוכן !!!
אני חייב להודות, מיד כאשר פורצת הפרשה התורנית, אני שהורגלתי להתלהב מהאשמות, מהעלבונות והכתישה הקרה והמחושבת של כל אדם חשוב או סלב. לא הצלחתי לגייס מתוך עצמי רגע אחד של אמפטיה עבורם… ונבהלתי מעצמי. חשתי איך ההמון השועט קדימה למרגלות הארמון סוחף אותי עמו במצהלות, שאגות, קללות ויריקות, מיידה תפוחי אדמה, עגבניות ובצלים על העגלה בתוכה מובל הנידון התורן למוות ואין נחמה עד שראשו ניתק מן הגוף ונחבט בסל הקש.
בהחלט. יאיר עשה, כדרכו, עבודה טובה!