16:14 / יו"ר ארגון המתמחים לנתניהו וגנץ: "מתנגדים לקיצור התורנויות מ-26 ל-21 שעות"
14:57 / נסראללה: "בנט משקר כשהוא מציג לציבור הישראלי את הישגי התקיפות בסוריה"
14:16 / ח"כ פורר: "נתניהו וגנץ ערכו מכירת חיסול למפלגות החרדיות"
13:45 / ראשי המפלגות החרדיות במכתב לנתניהו: "שמור על גוש הימין"
איזו גאווה, איזו שמחה ואושר, הצליחה להנחית עלינו השבוע חבורת המופלאים הזו של בית הלחמי – נבחרת העתודה בכדורסל.
כמו באגדות, בן לילה הפכו דמויות כמעט אלמוניות לגיבורי-על. אחרי הכל, כמה מקוראי שורות אלה בקושי הכירו לפני שבועיים את דני אבדיה, ים מדר, עידן אלבר, יותם חנוכי, רז אדם, תומר פורת וחבריהם.
זו חבורה מדהימה שהותירה תחושה ברורה שנולד כאן זן חדש של ספורטאים, שאנחנו עורגים לו זמן רב. יש בחבורה הזו תופעות שלא ראינו כמותן בשאר הנבחרות הלאומיות שלנו, גם לא בקרב כלל הספורטאים שלנו.
תופעות של הרבה פרגון הדדי, חברות ואחווה מיוחדת, שהופכות אותם לתלכיד מיוחד במינו עם הרבה שקט נפשי, רוח צוות ואינטליגנציה ספורטיבית, מושג שלא מוכר כל כך וגם לא רואים לצערנו במחוזותינו. מושג שמתייחס לבגרות הספורטיבית של ספורטאים בעלי מטען אישי מיוחד, אשר מאפשר להם להתעלות ברגעים קשים, עם יכולת להכיל מצבים קשים (כמו ב-13-0 בפתיחה מול צרפת), לשמור על קור רוח, עם אמון מוצק ביכולת האישית, מלווה בהרבה ביטחון עצמי.
מה שיפה, ומיוחד בעובדות הללו – שהנבחרת הנפלאה הזו גם הקרינה את כל הטוב הזה על הקהל ביציעים. מי שעקב אחר משחקיה של הנבחרת בדרייב-אין, גם ראה קהל נפלא שיודע לעודד ברגעים קשים, ובעיקר לשמור במקביל על רוח ואווירה ספורטיבית נעימה – וכל זה בהשראת אלה שהיו על הפרקט והקרינו משם על היציעים.
לכל הטוב הזה יש כמובן אבות. בראש הפירמידה הזו ניצב המאמן אריאל בית הלחמי, שהוביל יחד עם הצוות שלצדו בדרכו המיוחדת והשלווה את נבחרות העתודה בשנתיים האחרונות לשתי אליפויות מדהימות. בכך גם הונחו היסודות לפסיפס המופלא הזה, שיהיה ללא ספק בסיס מבטיח לכדורסל הישראלי ולנבחרת הלאומית שלנו בשנים הבאות.
מאחורי בית הלחמי – ניצב פיני גרשון. המנהל המקצועי של כל נבחרות ישראל בכדורסל גברים, כשמעבר לתרומתו הגדולה לעובדה שדני אבדיה משחק במדי הנבחרת הלאומית של ישראל ולא של סרביה – גרשון הוא הגורם המרכזי שהביא לקיום היורובסקט הנוכחי בישראל, ומעבר לזכייה של ישראל תרם למעמדה של ישראל בכדורסל האירופי. כמובן שאף אחד לא יופתע כאן כשנשמע בעתיד הקרוב ששחקנים מהנבחרת הזו, בטח דני אבדיה, ישחקו בליגה הטובה בעולם.
העובדה שבנבחרת הזו מככבים חמישה כדורסלנים שבמקור מגיעים מן הקצוות של הכדורסל הישראלי ולא מקבוצות הצמרת הבכירות, כמו: עידו אלבר, תומר פורת, תומר לוינסון ונועם אביבי, שמגיעים מהפועל כ"ס, ואופק מלכה, שמגיע מהוד השרון, אומרת משהו על העבודה הנכונה והטובה שעושה איגוד הכדורסל, שלא פוסח על הפריפריה ומבין שהפוטנציאל הוא לא בהכרח בקבוצות הגדולות והעשירות.
להישג הנפלא הזה יש ויהיה אפקט חשוב מאוד, שייתן את אותותיו בעתיד הקרוב. הרבה ילדים ונערים ירוצו למגרשי ומועדוני הכדורסל הסמוכים אליהם. היכולות של דני אבדיה, ים מדר וחבריהם בנבחרת – מעוררות בקרב כל ילד ונער את הרצון לחקות אותם, להצליח כמוהם, ואין השפעה טובה מזו לעורר במשחק הזה דור צעיר וחדש שיירש את הכוכבים הנערצים של היום.
הכי חשוב, ההישג הגדול הזה של הכדורסל הישראלי חייב להיות שיעור חשוב ומאלף לקברניטי הכדורגל שלנו, שלא צריכים לנסוע מעבר לים כדי לראות וללמוד מה צריך לעשות וכיצד לפעול כדי לקדם את הכדורגל המדשדש שלנו, אין לי ספק שאם ההתאחדות לכדורגל ומִנהלת הליגה יפנו לפיני גרשון ולאריאל בית הלחמי, הם יתרמו להם רבות מניסיונם, אילו עתודת הכדורגל שלנו תגיע להישג הנפלא הזה של הכדורסל, דיינו.