לא חשוב אם אתם משפחה שיוצאת לטבע מדי פעם עם הילדים, או חובבי שטח שכל שבוע כובשים מסלול מטיבי לכת, עם בוא הפריחה כולם יוצאים אל המרבדים האדומים או אל האירוסים המרשימים הפורחים ברחבי ישראל. כדי לעשות לעשות לכם סדר בדברים וכדי שתוכלו להתכונן מראש ולבחור את הפרחים האהובים עליכם, הכנו לכם מדריך לטיולי הפריחה היפים ביותר לחורף-אביב 2017. בישראל סוגים רבים של פרחי בר, ולמנות את כולם יהיה כמובן בלתי אפשרי, בשביל זה יש מגדירים מקצועים, ולכן בררנו לכם רק את המקומות והפרחים הכי הכי שווים.
ב21 בדצמבר מתחיל החורף באופן רשמי, ויחד עם השנה החדשה הטבע מחליף את פריחת הסתיו, שהחצב הוא מבשרה והחלמוניות הן הנציגות הכי מפורסמות שלה בפריחת החורף. מעכשיו ועד לסוף האביב נזכה לראות את הארץ לא רק ירוקה אלא גם פורחת, בשלל צבעי הקשת.
מלך הביצה הוא חלוץ הפריחה, קצת גשם קצת קור והוא כבר צץ מבין הסלעים מתוך אדמת המדבר הקשיחה או מהאדמה הרכה ספוגת המים של המרכז ושל צפון הארץ. מאמצע דצמבר ועד אמצע פברואר פורחים הנרקיסים מהגולן ועד להר הנגב. המקומות הכי שווים לראות אותם נמצאים באזור נחל חצץ שבאזור שדה בוקר, סמוך לעיר דימונה, ובמיוחד בשמורת נוב שבדרום רמת הגולן שם מרבדי הנרקיסים מרשימים במיוחד.
השיר מספר שהרקפת פורחת מתחת לסלע, אבל האמת היא שהרקפת היא חובבת צל מושבעת ולכן חובבת את צל הסלעים. אולם היא אינה קטנונית וכל צל איכותי הוא הזדמנות לראות את הפרח היפה והצנוע הזה, המזוהה כל כך עם הטבע הארץ ישראלי. המקומות הטובים ביותר לראות רקפות הן יערות קק״ל, לא רק שהרקפות אוהבת את צל העצים, הן מחבבות במיוחד אורנים, שכידוע נמצאים בשפע ביערות קק״ל.
את הרקפות ניתן לראות במקומות רבים, אולם אם אתם רוצים לראות מרבדי רקפות, תוכלו למצוא אותן בכמות מרשימה בכמה גבעות שגם לרוב זכו לכינוי ״גבעת הרקפות״. אחת הגבעות היא גבעת הרקפות סמוך למושב טל שחר בהרי ירושלים, ועוד אחת היא גבעת הרקפות בכניסה לקיבוץ גלעד שברמות מנשה. הרקפות פורחות במשך תקופה ארוכה וניתן לראות אותן במספרים יפים מסוף הסתיו באזור נובמבר כמעט עד האביב.
הגענו לדבר האמיתי. לא עוד כמה פרחים פה וכמה פרחים שם, בפברואר מתחילה הפריחה האמיתית. זו שמכסה את צידי הדרכים בשלל צבעים, וממלאת את היערות ושדות הבר במרבדים צבעונים. זה הזמן לצאת לטבע, גם אם אתם לא חובבי פריחה מושבעים אין ספק שלא תוכלו להישאר אדישים לצבעים ולריחות.
פסטיבל דרום אדום הוא כבר מוסד ישראלי שכולם מכירים. יציאה אל מרבדי הכלניות הממלאים את צפון הנגב, היא כמעט בגדר מצווה. המוני בית ישראל משוטטים בין אלפי הכלניות ועל הדרך קופצים לשוק איכרים חביב, משתתפים בסדנאות יצירה בטבע, ורוכבים באופניים. ככה זה שהכלניות הן תירוץ מושלם לצאת קצת מהבית. מי שירצה לראות כלניות אבל יעדיף לעשות זאת ללא אווירת הפסטיבל יוכל לנסוע לראות כלניות בתל בית שמש או למנחת מגידו. לא פחות מרשים מהמרבדים האדומים ביער שוקדה או בבארי רק בלי פסטיבל, פרחים נטו.
צבעונים הם הגרסה המשודרגת של הכלניות, כאילו לקחו כלנית ועשו להן עדכון גרסה. הפרח מעוצב יותר, נראה עמיד יותר, ובעיקר משדר יוקרה שלכלניות עם כל הכבוד פשוט אין. צבעוני ההרים הוא הדגם הקלאסי, המגיע בצבע אדום עז, ניתן למצוא אותו בכל רחבי הארץ.
מקומות מומלצים הם חברת ניחה הסמוכה לכפר גלעדי באצבע הגליל, וקרוב יותר למרכז הארץ בשמורת בני ציון הקטנה והמגוונת. אם אתם מחפשים פרחים מיוחדים, ממתינה לכם הגירסה המתקדמת והמיוחדת: צבועני ססגוני. הפרח אינו אדום ואינו נפוץ, ונמצא בעיקר באזור הר הנגב, כאשר בורות לוץ הם המקום הטוב ביותר לנסות לתפוס את הפרח המרשים והחמקמק הזה.
מסיבה לא ברורה לא זוכים התורמוסים לאותו מעמד כמו הכלניות, ואם יציאה לכלניות היא בגדר חובה מוסרית, מרבדי התורמוסים הם אופציה למתקדמים בלבד. בפועל מדובר באפליה לא מוצדקת, שכן התורומסים יפים לא פחות, וקצת בדומה לרקפות הם מזוהים מאוד עם טבעי ארץ ישראלי. מרדבים מכובדים של הסגול-סגול הזה אפשר למצוא בחורבת שוכה שבעמק האלה, בפארק חגית שברמות מנשה, ובכמויות מרשימות במיוחד ליד נאעורה למרגלות גבעת המורה.
החורף הקצר שלנו מגיע במרץ אל סוף דרכו. מזג האויר נותן רמזים לאביב המתקרב, ואפילו איזה חמסין טועה אינו נדיר במיוחד. זה הזמן של הפרחים הגדולים לפרוץ אל השדות הירוקים. סוף החורף ותחילת האביב זה זמן האירוסים: גדולים, קטנים, לבנים, ושחורים, בצפון הרחוק או אי שם בנגב, המגוון גדול והם כולם יפים ומיוחדים. מכל מגוון האירוסים שיש לארצנו הקטנה להציע בחרנו שלושה, אחד צפוני אחד מרכזי, ואחד דרומי.
אירוסים כבר הפכו כל כך מזוהים עם הגלבוע שלפעמים אפשר לשכוח שהגלבוע נתן לאירוס את שמו ולא להפך. אולי זה בגלל הנוף הנשקף מפסגת הר ברקן שיוצר עם פרחי האירוס סינרגיה נפלאה, וזו הסיבה שאירוס הגלבוע מפורסם כל כך, ואולי אלו רק הפרחים שבמסלול הליכה קצר צצים מכל עבר ויחד עם הפלומה הירוקה של סוף החורף יוצרים אווירה של אחו באווירה אירופית. איך שלא יהיה לא סתם מדובר באחד מטיולי הפריחה הכי פופלארים בארץ.
כשאומרים "טבע עירוני" בדיוק לזה מתכוונים. חלקת טבע קטנה שבין בתי העיר נתניה לחוף הים שלה הכוללת אוצר. בסוף האביב פורחים פה, מקבצים מקבצים, עשרות פרחי אירוס ארגמן. זהו אירוס מרשים, צבעו עז והפרחים גדולים ויפים, לגמרי לא משהו שהיינו מצפים לפגוש בלב העיר הגדולה. מתכנני שביל ישראל לא התעלמו מן הפנינה ודאגו להעביר את השביל בלב הפריחה, כך שאפשר גם להרוויח מסלול יפה בשביל ישראל וגם ולראות את האירוסים.
שמורת האירוסים בירוחם היא תופעת טבע ייחודית. באמצע המדבר, על גבעה קטנה שנראת מקרית לחלוטין בלי שום סימן או רמז, פורחים מאות אירוסים נהדרים. במרחב כולו אין זכר לפרחים, אלא רק על אותה גבעה וזו סיבה מצוינת לבוא לבקר. אל תשכחו, מדובר באחד האירוסים הנדירים ביותר בארצנו שצומח רק על הגבעה הזו. שימרו עליו.