שאלה: פעם הייתי מאוד עסוקה, מאוד פעילה בחיים משמעותיים: מורה, מנהלת, יועצת עוד. עתה אני כבר לא בגיל הזה, ואני חשה ריקנות בחיים וחסרון יצירה. אז נזכרתי ממה שאמרה לי מורתי הרבנית חנה טאו ע"ה: "אשה יוצאת לכלל ישראל דרך בעלה, ואם תספיק לכתוב איזה מאמר או לתת איזה שיעור מועיל – מה טוב". האם ניתן לקרוא לכל זה חיים יצירתיים?
תשובה: הרבנית טאו היתה צדיקה עילאית ובדבריה משכה אותך כלפי מעלה. אך לנו הקטנים, גם פחות מזה יכולים להיות חיי יצירה. הכל תלוי איך אנו מגדירים היצירה – כמו הגויים או כמו רבונו של עולם.
כולנו מכירים את תחילת פרק א במסילת ישרים, שהאדם נברא כדי להתענג על ד', או במילים אחרות: דבקות בד' או קרבת ד'. וכיצד יעשה זאת?- על ידי קיום מצוות, מה שכמובן גם כולל מידות טובות.