"זכור את יום השבת לקדשו"
האם מותר להרכיב פאזלים בשבת?
חלק קטן מתוך מבחר של עשרות הפאזלים להשאלה ב"בית אריאלה"
עשרות פאזלים למבוגרים – חדשים ומשומשים – יעמדו לרשות מנויי הספריות בתל-אביב להשאלה ללא תשלום.
השירות יינתן בקומת ההשאלה באמצעות הספרנית בעמדת היעץ באולם ההשאלה למבוגרים בימים: א,ב,ד,ה בין השעות 19:00-10:00, ו' 12:00-9:00.
רעיון שהתחיל מפנייה בפייסבוק והפך לאוסף של פאזלים להשאלה: חנה ברמן קליין פנתה אלינו והציעה לתרום את אוסף הפאזלים שלה. נדלקנו על הרעיון, רכשנו פאזלים חדשים וכך יצרנו אוסף פאזלים להשאלה בספרייה.
מחכים לכם בבית אריאלה עם כל החלקים!
חשוב לציין כי האוסף מונה פאזלים המונים אלף (1000) חלקים ויותר, והוא מיועד למבוגרים.
בניית פאזל אחד עשויה לקחת שבועות של התמדה ועקשנות.
כיון שיום שבת, שבו מרובות שעות הפנאי, מתאים לעיסוק בפאזל ענק מהסוג שאנחנו משאילים, האם מותר לעסוק בבניית פאזל ביום שבת?
למען הסר ספק אקדים ואומר: אין כאן כלל שאלה לגבי שירות השאלת פאזלים של "בית אריאלה", שהוא ראוי, רצוי ומותר. אני מפרסם אותו כאן וממליץ עליו לכל מי שעתותיו בידו.
מה שמרתק בעיני תמיד הוא דרך ההסקה ההלכתית וגם כאן זו הזדמנות להציץ ל"מעבדת הפסיקה ההלכתית".
אחת מהמלאכות האסורת בשבת היא מלאכת "כותב". במלאכה זו כלול כתיבת אותיות, ציורים וכל שרטוט בעלת משמעות.
במלאכת כתיבה או ציור קלאסיים אנחנו אנחנו רושמים את הסימנים (אותיות, קוים וכדומה). בעשיית פאזלים החלקים אינם "נכתבים" כעת אלא רק מצורפים זה לזה ובכך נוצרת תמונה בעלת משמעות. השאלה שלפנינו: האם צירוף אותיות זה לזה הוא "כותב"?
עקרון זה יש ללמוד מתוך סוגיה בתלמוד הבבלי במסכת גטין דף כ. העוסקת בהלכה אחרת לגמרי. בהלכות גט ישנה דרישה: "וכתב לה ספר כריתות". כלומר יש לכתוב את הגט. גם שטרי שחרור עבדים שווים בדיניהם לגטי נשים. בתלמוד מביאים סוגים שונים של כתיבה: ראויה ולא ראויה.
עבד שיצא בכתב שעל גבי טבלא ופינקס – יצא לחירות, אבל לא בכתב שעל גבי כיפא ואנדוכתרי!
אנדוכתרי – תכשיט ורוקמין עליו צורות במחט כעין ברושדי"ר בלע"ז ואם רקמו עליהן אותיות הגט אינו כתב, לפי שאינו כתוב וקבוע אלא מוטל על הבגד וב' ראשיו תחובים.
משמע בגיטין דף כ' שאם תוחב אותיות של כסף ע"ג בגד מקרי כתב ע"ש וא"כ אפשר דאסור לעשותו בשבת.
למדנו מדברי ה"מגן אברהם", שכתיבה אינה רק יצירה חדשה של אותיות אלא גם צירופם זה לזה. הדוגמא שנקט לאיסור, כאשר תוחב אותיות של כסף ע"ג בגד, היא באותיות קיימות שמצרפם ביחד.
חידושו של ה"מגן אברהם" הועתק להלכה באחרונים, בדגש שמדובר בחיבור קבוע ולא ארעי. (ראה חיי אדם, הלכות שבת כלל לז אות ו).
כעת השאלה ההלכתית שעומדת לפני הפוסקים: האם ביצירת פאזלים יש חיבור קבוע? האם חיבור חלקים זה לזה בפאזל נעשה בצורה מהודקת ונחשב כמו חיבור אותיות על גבי בגד ?
לבקשתי, הרב יעקב אפשטיין, מחבר סדרת הספרים "חבל נחלתו", כתב בירור הלכתי רחב על "הרכבת פאזל בשבת". ראו נא כאן.
ההמלצה שלי: כל שואל פאזל יעשה "שאלת חכם" במקומו.
נכדי עוז שלח לי תמונה זו כשסיים לעשות פאזל של 400 חלקים !
לענ"ד יש מקרים רבים שאחרי השלמת הפאזל (הַתַּצְרֵף) לא מפרקים אותו אלא ממסגרים אותו, כי זו חוויה חד פעמית שלקחה הרבה שעות וההנאה שבהצגת התוצאה על הקיר גדולה כנראה מההנאה של הרכבה חוזרת של הפאזל. בוודאי כשמדובר בפאזל למבוגרים עם 1000 חלקים ויותר.
מדברי הרב אפשטיין לא ברור אם הוא מכיר מציאות זו ולא ברור אם הכרעתו להיתר (בהסתייגות כמובא בדבריו) אינה תלויה בכך שהפאזל אינו נחשב ככלי של פרקים.
אמת שכאן יהיו חייבים לפרק כדי להחזיר את הפאזל לספרייה, אך אינני בטוח שזה מספיק כדי להתיר.
אם יורשה לי הערה בעברית: פאזל (תַּצרֵף) – לענ"ד "מרכיבים", לא "עושים".
כדי שהניקוד יראה יש להגדיל: תַּצרֵף.
תודה על הסיפורים המעניינים ואף חשובים.