יש טוענים שכל הבעיות של חוסר צניעות בצבא אינן חדשות, כבר היו מאז ומתמיד, ועד כה שרדנו בו וכן נמשיך. אין צורך לצעוק לכל עבר.
טעות חמורה. יש הבדל גדול בין עברה של אדם פרטי לבין עברה ממוסדת. אדם פרטי, הינו אח, אהוב בכל מצב. גם איננו מתערבים בחייו האישיים. אף אחד אינו מלאך. אדם נידון על פי רובו. אמנם יש חייל מקולקל בענייני צניעות אך יתכן שבתחום אחר הוא זהב.
אך כאשר זה ממוסד, כאשר זה מקבל לגיטימציה על ידי מנהיגי החברה, זה כבר רקב נורא. כאשר המדינה, או החוק, או בית המשפט, או הצבא, או הממשלה, מלבישים אותה נבלה בהסברים כאילו רציונליים-הגיוניים-משפטיים-מוסריים, אז אין תקנה. מרן הרב קוק מסביר שזו היתה הסיבה העמוקה של חורבן בית ראשון: "אותה הנבלה של השחתת המוסר המתלבשת בכלים של נימוס (=סדר חברתי-משפטי) שאין השכלול המדיני מכריח את בחירתם והוא כנחש ישך ויפיל למשואות כל עם ולשון" (עין איה שבת פרק ו אות כב).
כמובן אין זו המצאה של מרן הרב קוק. כידוע מהנביא יחזקאל, סדום נחרבה כי לא קיימו בה מצוַת צדקה. והרי אנשים רבים הם קמצנים ולא פותחים ידיהם לעניים? אלא מסביר רבי יצחק עראמה, שבסדום היה חוק שאין לתת צדקה, לכן נתחייבה כליה (עקדת יצחק שער כ).
וזה פשר פרשת בני גד ובני ראובן שהקימו מזבח בעבר הירדן ושבטי ישראל יצאו נגדם למלחמה. והרי הם לא היו הראשונים שעשו זאת?! אלא מסביר הרמב"ם שכאשר איסור נעשה ביד רמה על ידי קהל ועדה בישראל יש לזה דין עיר הנידחת (מורה נבוכים ג מא). ומרן הרב קוק מזכיר זאת לגבי סדרי תפילה לא צנועים (מאמרי הראיה 515-514).
יש לחזור לשפיות, לשכל ולדעת, ולהשתחרר מכל מיני יועצי רע מכל סוג ומכל זן. וכבר היו דברים מעולם. ישעיהו הנביא כותב: "עמי נוגשיו מעולל, ונשים משלו בו, עמי מאשריך מתעים, ודרך אורחותיך בלעו" (ישעיהו ג יב). פירוש מצודת דוד: "נוגשיו בלעו - הליצנים שבהם (=בימינו העיתונאים). והנשים משלו בו - והנואפות המה משלו בהם כי הטו לב השרים אחרי דעתן. מאשריך מתעים - המנהיגים המדריכים אותך המה מתעים אותך מדרך הישר".
לעת כזאת, אל לאנשי הרוח ולאנשי אמונה לטמון ראשם בחול ולשתוק, אלא לומר בקול ברור את אמיתה של התורה, אמיתה של האומה, אמיתה של האנושות. גם על זאת הזהיר ישעיהו הנביא: "צופיו עורים כולם לא ידעו". שרי העם המדריכים את העם אינם משגיחים לתקן דרך העם ועושים את עצמם כאלו לא ידעו בקלקול הדור. "כולם כלבים אלמים". כל השרים מישראל אינם מזהירים את העם על התשובה ולא יועילו להם והמה ככלבים אלמים (ישעיהו נו י מצודת דוד).
חזק ונתחזק בצבאנו ובטהרת מחננו.