אני מודה לך על תשובותייך מאירות העיניים. אני אכן מרגישה הרבה יותר טוב. השיפור הוא הדרגתי.
בביקורי אצל הרופא לפני כמה שבועות הוא אמר שאקח את התרופה במשך שנה לפחות. אם הבנתי נכון, המרקפטיזול לא "מרפא" את הבלוטה, אלא רק חוסם את כניסת היוד אליה. אם כך, איך מגיעים בסוף למצב שאפשר להפסיק את הכדור ולחיות באיזון?
ועוד שאלה קטנה, אני נהגתי לקחת תוסף המכיל סידן מגנזיום וויטמין D3. הכמות הייתה: 750 מ"ג סידן,375 מ"ג מגנזיום ו300 יחידות ויטמין (כל זה בשלוש כמוסות). לפני שהתחלתי טיפול בבלוטה עלתה רמת הסידן בדם ל10.1, ואף על פי שזה היה בתחום הנורמה הפסקתי את התוסף. כעת, במקביל לשיפורים האחרים, רמת הסידן חזרה לערך הקודם של 9.4. האם כדאי לחזור ולקחת את תוסף הסידן?
ליתר תריסיות יש מספר סיבות, והשכיחה שבהן היא מחלת Graves, שבה יש נוגדנים כנגד בלוטת המגן המפעילים אותה. מחלה זו מתאפיינת במהלך של "גלים" וביניהם הפוגות. מקובל לתת טיפול ממושך ב"גל" הראשון של המחלה, הרבה מעבר לנדרש כדי להחזיר את תפקודי התריס לתקינים. זאת מתוך מחשבה שהדבר יכול לדחות את הופעת הגל הבא, כלומר להשפיע על המהלך העתידי של המחלה. בתום תקופת הטיפול עוקבים אחרי תפקודי התריס. הם יכולים להיות תקינים תקופה ארוכה ללא כל טיפול. במידה ומופיע גל נוסף של יתר תריסיות, הרופא והמטופל שוקלים ביחד האם לחדש את הטיפול התרופתי או לבחור בטיפול אחר כגון יוד רדיואקטיבי.
לגבי השאלה השניה- עליה בסידן אופינית ליתר תריסיות וסביר מאד שהסידן חזרה לנורמה יחד עם החזרה של T4 T3 לנורמה. מבחינה זו אפשר לחדש את התוסף. יחד עם זאת, כדאי לשקול עם רופא המשפחה את הצורך בתוסף. לרבים מתוספי המזון המוצעים בשוק ללא צורך במרשם רופא אין כל ערך טיפולי.