אשוקה הגדול (אֲשַׁוְּקֶהָ, בסנסקריט अशोकः‏; 304–232 לפנה"ס), או בשמו המלא אשוק בינדוסרה מאוריה, היה שליט הודי, הקיסר השלישי של האימפריה המאורית משנת 268 לפנה"ס ועד 232 לפנה"ס. הוא נחשב לאחד השליטים הגדולים ביותר בהודו ובעולם כולו, לאחר ששלט על רוב שטחה הנוכחי בעקבות סדרה של כיבושים צבאיים. בתקופתו השתרעה האימפריה המאורית מפקיסטן ואפגניסטן של היום במערב, עד לבנגלדש ומדינת אסאם של היום במזרח, ובדרום עד לקארנאטקה.
גוג'ראט (להאזנה (מידע • עזרה)) היא מדינה בהודו. ויש לה גבולות ימיים עם האוקיינוס ההודי. גוג'ראט משתרעת על פני כ-196,204 קמ"ר, וגובלת עם המדינות מהאראשטרה, מדיה פרדש ורג'סטן אשר בהודו, וכן עם פקיסטן. קו החוף שלה נמתח לאורך כ- 1,600 ק"מ. אוכלוסייתה של גוג'ראט היא יותר מ-60 מיליון נפש. במדינה נמצאים כמה מהערים החשובות של תרבות עמק האינדוס, בהן לות'אל ודהולאווירה (Dholavira).
טריטוריית הבירה הלאומית דלהי (National Capital Territory of Delhi - NCT), החופפת בגבולותיה למטרופולין דלהי (דלהי: दिल्ली או Dillī בהינדי ובנגלית, וدیلی באורדו), היא טריטוריית איחוד מיוחדת המנוהלת במשותף על ידי ממשלת הודו, ממשל מקומי ושלושה תאגידים עירוניים - "המועצה העירונית ניו דלהי", המהווה את עיר הבירה של הודו ובשטחה מצוי מושב הממשל המרכזי, "התאגיד העירוני של דלהי" (האחראי על רוב שטח המטרופולין) ו"מועצת מחנה דלהי" (בפיקוד הצבא ההודי).
דלהי היא המטרופולין ה-8 בגודלו בעולם מבחינת גודל האוכלוסייה, והשני בהודו (אחרי מומבאי) - במטרופולין דלהי מתגוררים למעלה מ-18 מיליון בני אדם. מבחינת שטחה היא הגדולה בהודו.
הדרך הראשית הגדולה (באורדו: شاہراہ اعظم) היא דרך היסטורית מהחשובות והארוכות בדרום אסיה. הדרך נוסדה בתקופת האימפריה המאורית במאה ה-3 לפנה"ס והיא הורחבה במאה ה-16 תחת האימפריה הסורית. הדרך שימשה כנתיב חשוב בצפון תת-היבשת ההודית אשר מחבר בין מפרץ בנגל במזרח לבין אפגניסטן ובירתה קאבול במערב. הדרך נמצאת כיום ברובה בהודו לאורך נהר הגנגס והיא עוברת בערים החשובות והגדולות של בנגלדש, הודו ואפגניסטן, בהם צ'יטגונג, קולקטה, ורנאסי, אללהאבאד, קאנפור, דלהי, לאהור, פשוור, מעבר ח'ייבר, ג'ללאבד ולבסוף קאבול.
היידראבאד (בסינדהי حیدرآباد) היא עיר בפרובינציית סינד שבפקיסטן המשמשת כבירת מחוז היידראבאד. במפקד האוכלוסין שנערך ב-1998 מנתה אוכלוסיית העיר כ-1.167 מיליון נפש, לעומת אוכלוסייה של 4.339 מיליון נפש שנמנתה במחוז היידראבאד. העיר השוכנת על גדתו המזרחית של נהר האינדוס, נוסדה ב-1768 על ידי מיאן גולם שאה קלהורו, שליט משבט קלהורה ששלט במחוז באותה תקופה. העיר נוסדה על הריסות עיירת דייגים מתקופת האימפריה המאורית. היידראבאד היא העיר השנייה בגודלה בפרובינציית סינד והשישית בגודלה בפקיסטן. היא נמצאת כ-150 קילומטר מצפון מזרח לקראצ'י, בירת סינד ומהווה חוליה מקשרת בין העורף הכפרי ובין המטרופולין של קראצ'י.
אפגניסטן (במובן המילולי: "ארץ האפגנים") הייתה ארץ חשובה מבחינה אסטרטגית לאורך ההיסטוריה. הארץ שימשה כשער להודו, וניצבה על דרך המשי העתיקה דרכה התקיים מסחר בין ארצות הים התיכון לסין. היא שוכנת באזור בו עברו דרכי מסחר ומסלולי הגירה רבים, וזכתה לכינוי "הכיכר של מרכז אסיה". אפגניסטן היא מקום מפגש בין דרכים מהמזרח התיכון, מעמק האינדוס דרך המעברים של הינדו-כוש, ממזרח אסיה דרך אגן טארים, ומהערבה האירואסייתית.
ציוויליזציה אורבנית התקיימה באפגניסטן כבר מ-2000 או 3000 לפנה"ס. הכתבים הראשונים שנמצאו באזור אפגניסטן נכתבו בסביבות שנת 500 לפנה"ס, בתקופה של האימפריה האחמנית. אלכסנדר הגדול והצבא המקדוני בהנהגתו הגיעו לאזור שנקרא היום אפגניסטן בשנת 330 לפנה"ס בעקבות קרב גאוגמלה. שושלות וממלכות חזקות רבות הקימו את ערי הבירה שלהן באזור אפגניסטן, ביניהן ניתן למנות את האימפריה המאורית, אימפריית קושאן, השושלת הצפארית, השושלת הסאמאנית, השושלת הע'זנווית, שושלת ע'וריד, השושלת הטימורית, האימפריה המוגולית ועוד.נהוג לחשוב שהעמים האפגנים הם במקור ארים ממרכז אסיה, שהגיעו לאפגניסטן בתקופה הפרה-היסטורית, בסביבות 20 אלף לפנה"ס, והשפות שהם דברו שרדו בצורה של פשטו ודארי, השפות המדוברות באפגניסטן כיום. אימפריות שמרכזן היה באפגניסטן, כגון האימפריה הע'זנווית, האימפריה הטימורית והאימפריה הע'ורידית, הפכו אותה לכוח עולמי חשוב בימי הביניים וכמו כן למרכז אינטלקטואלי שהצמיח מתוכו את האינטלקטואלים החשובים של התקופה, כולל אבן סינא, אל-בירוני, ג'לאל א-דין רומי ומלומדים רבים נוספים.מירוויס ח'אן הותכּ ולאחריו אחמד שאה דוראני איחדו את השבטים האפגנים בשנים המוקדמות של המאה ה-18 ויצרו את האימפריה האפגנית האחרונה. הריבונות האפגנית אבדה זמנית במהלך המלחמה האנגלו-אפגנית, בשנות ה-80 במהלך הכיבוש הסובייטי של אפגניסטן, ובמהלך המלחמה באפגניסטן מאז שנת 2001 שמנוהלת על ידי כוחות נאט"ו. העם האפגני מורכב מקבוצות אתניות רבות ומגוונות כולל פשטונים, טג'יקים, הזארים, אוזבקים, טורקמנים, איימאקים, בלוג'ים, ונוספים. הפשטונים הם הקבוצה הגדולה ביותר באפגניסטן והם מונים למעלה מ-10 מיליון מאזרחיה. יש לפשטונים עצמם שתי תאוריות חלופיות לגבי מוצאם כאשר האחת טוענת שהם צאצאיהם של עשרת שבטי ישראל והשנייה טוענת שהם צאצאים לאב קדמון בשם קייס עבד אל-ראשיד שחי במאה ה-6 לספירה. לעומת זאת חוקרים מאמינים שהם קונפדרציה של מספר שבטים שהתאחדו בתקופה מסוימת תחת כללי הפשטונוואלי, הקוד האתי של הפשטונים.
בתת-היבשת ההודית הייתה התיישבות ותרבות אנושית החל מתקופת ההומו ארקטוס. הממצאים הארכאולוגיים מצביעים על שרידים ראשונים של הומו ספיינס מלפני 34,000 שנים.
העידן ההיסטורי מתחיל בהדרגתיות בין המאה החמישית והמאה השלישית לפני הספירה. בתקופה זו הייתה תת-היבשת מאוחדת תחת האימפריה המאורית. הודו התיכונה הייתה נתונה לסדרה של מסעות כיבוש מוסלמים שהובילו לחלוקה למספר ממלכות, עד לאיחוד המחודש תחת המוגולים במאה ה-17 לספירה, שהוחלפו בתורם על ידי הבריטים אחרי 1858.
הודו זכתה שוב בעצמאות ב-1947, לאחר החלוקה לרפובליקה של הודו ולפקיסטן. שתי המדינות החלו מיד להילחם, ופקיסטן המזרחית השיגה את עצמאותה כבנגלדש ב-1971.
קיומה של מגדהה מוזכר בוודות מהמאה ה-6 לפנה"ס. האזכור הקדום ביותר של אנשי מגדהה התגלה בוודה הנקראת "ודת את'רווה", שם הם מוזכרים ברשימה יחד עם עמים נוספים בשם "גנדהריס", "אנגאס" ו"מוג'אווטס".
לב הממלכה היה האזור של ביהאר מדרום לנהר הגנגס; עיר הבירה הראשונה שלה הייתה ראגַ'גרהה (כיום ראג'גיר, בצפון מזרח הודו), ואחריה פאטאליפוטרה (כיום פטנה).
ראג'אריה כונתה בתחילה "גיריווריג'ה" ונותרה מזוהה בשם זה גם מאוחר יותר, בתקופת שלטונו של אג'אטאשטרו. מגדהה התרחבה וכללה את רוב ביהאר (לאחר כיבוש קונפדרציית ואג'י) ובנגל (לאחר כיבוש אנגה), בסופו של דבר כללה הממלכה של מגדהה את ביהאר, ג'הרקאנד, אודישה, מערב בנגל, מזרח אוטר פרדש, והאומות של בנגלדש ונפאל.
הממלכה העתיקה של מגדהה מוזכרת רבות בטקסטים ג'איניסטים ובטקסטים בודהיסטים. שמה מוזכר גם בספר ראמאיאנה, ובספר מהאבהארטה והפוראנות.
בתקופת האימפריה המאורית וממלכת גופטה, שמקורותיהן כאמור במגדהה, נראתה התקדמות רבה בתחומי המדע, המתמטיקה, האסטרונומיה, הדת והפילוסופיה, ותקופה זו נחשבת לתור הזהב של הודו. ממלכת מגדהה כללה קהילות ציבוריות כגון קהילת ראג'אקומרה. לכפרים היו אספות ציבוריות משלהם תחת המנהיג המקומי שלהם שנקראו גראמאקאס. שיטת הממשל שלהם התחלקה לרשויות - מבצעית, שופטת וצבאית.
פשאוור (בפשטו: پښور; באורדו: پشاور) היא עיר בצפון מערב פקיסטן שאוכלוסייתה מונה כ-1.4 מיליון נפש. היא הבירה של פרובינציית ח'ייבר פח'טונח'ווה והמרכז המנהלי של טריטוריית האזורים השבטיים המנוהלים פדרלית.
משמעות השם פשאוור הוא "המצודה הגבוהה" בפרסית ובפשטו היא ידועה כ"פחאוור". העיר והאזורים הסמוכים אליה נשלטו במשך השנים על ידי אימפריות רבות, ביניהן: הממלכה האחמנית, אלכסנדר מוקדון והממלכה הסלאוקית, הסקיתים, האימפריה המאורית, אימפריית קושאן, שושלת שאי, האימפריה המוסלמית, האימפריה הע'זנווית, האימפריה המונגולית, האימפריה המוגולית, האימפריה הסיקית והאימפריה הבריטית.
באזור שבו יושבת כיום פשאוור הייתה קיימת בעת העתיקה התיישבות חשובה בשם פושפפורה שנוסדה על ידי אימפרית קושאן. פשאוור הוקמה על ידי השליט המוגולי אכבר הגדול במאה ה-16 ואז קיבלה את שמה הנוכחי. במשך חלק גדול מההיסטוריה שלה, הייתה העיר אחת מנקודות המסחר העיקריות שעל דרך המשי והייתה צומת מרכזי בחילוף תרבויות בין דרום אסיה, מרכז אסיה והמזרח התיכון. מיקומה בקצה מעבר ח'ייבר, בסמוך לגבול האפגני הפך אותה בסוף המאה ה-20 לבירה הכלכלית, המסחרית, הפוליטית והתרבותית של הפתאנים בפקיסטן. בעשור הראשון של המאה ה-21 הפכו פשאוור והאזור שסביב לה לאזור שאינו יציב מבחינה שלטונית. אירעו בה התקפות של מורדים שכללו גם פיצוצים ורציחות על רקע פוליטי ודתי והתקפות של כוחות מוסלמיים הקשורים לתנועות הטליבאן ואל-קאעידה על שיירות וכוחות אמריקאים שנעו בנתיבי אספקה לאפגניסטן.
אזור פשאוור רבתי, שבו כשלושה מיליון תושבים, מוגדר כ"מחוז פשאוור" והממשל המקומי בו כולל 25 מועצות.
צָ'אנַקְיַה (בסנסקריט: चाणक्य, ‏ Cāṇakya; ‏ 350-283 לפנה"ס) היה פילוסוף, איש ממשל וצבא והוגה פוליטי וצבאי הודי. הוא נחשב למייסד מקצועות הכלכלה ומדע המדינה. בעולם המערבי הוא נחשב למקביל ההודי של מקיאווליֻ, על אף שעבודותיו של צ'אנקיה קדמו לאלו של מקייאווילי בכ-1,800 שנה. צ'אנקיה נחשב למחברו של הטקסט ההודי הקדום על ממשל ופוליטיקה, ה"ארטשסטרה".צ'אנקיה היה ראש ממשלה בימיו של קיסר האימפריה המאורית הראשון, צ'נדרגופטה מאוריה, וכן היה יועצו של הקיסר והמתכנן העיקרי של עלייתו לשלטון. צ'אנקיה היה מורה בטקסילה, מרכז למידה עתיק, והיה אחראי ליצירת האימפריה המאורית, שהייתה הראשונה מסוגהּ בתת-היבשת ההודית. עבודותיו אבדו לקראת סוף ימי ממלכת גופטה, ונתגלו מחדש רק ב-1915.
קטמנדו (בנפאלית: काठमाडौं, בנווארית: यें देय् - יֶן דֵיי) היא עיר הבירה של נפאל, והעיר הגדולה ביותר במדינה. אוכלוסיית העיר מונה כמיליון נפש. קטמנדו ממוקמת בגובה של 1,400 מ' מעל גובה פני הים, בעמק קטמנדו במדינה מספר 3 במרכז נפאל, על גדות נהר הבגמטי.
קרנאטקה (בקאנדה: ಕರ್ನಾಟಕ, באנגלית: Karnataka) היא מדינה בדרום הודו שגובלת בצפון-מערב עם גואה, בצפון עם מהרשטרה, במזרח עם אנדרה פרדש, בדרום-מזרח עם טאמיל נאדו ובדרום-מערב עם קרלה. גבולה המערבי הוא חופי האוקיינוס ההודי.