ספר זיכרון נעשה בראש ובראשונה עבור המשפחה הקרובה. לא כל בני המשפחה יהיו חלק מתהליך הפקתו של הספר. לא לכולם יש את הכוחות הנפשיים, לא לכולם יש את הזמן. אבל חשוב לשתף את כולם בתהליך, ולשמוע את הערותיהם.
במהלך העבודה על הספר אני מזמינה את בני המשפחה להגיע לסטודיו, לראות את הסקיצות ולהביע את דעתם. במידת הצורך אני מאפשרת לקחת את הסקיצות של הספר בשלבים שונים של העיצוב אל מי שאין לו אפשרות להגיע אלי.
חשוב להיות קשובים לדעתם והערותיהם של בני המשפחה, לתת להם הרגשה שהם שותפים בתהליך היצירה, שהספר הוא שלהם. לא להשאיר מילה או משפט שמפריעים למישהו.
לא כל בני המשפחה משתתפים בהפקת הספר. לא כולם מתחברים, לא כולם מצליחים לכתוב. בדרך כלל במסגרת תהליך הפקת הספר ההתנגדות מתפוגגת וגם מי שלא התחבר - נפתח, משתף פעולה וגם כותב.
צריך לזכור שספר הזיכרון זה מה שנשאר.... לא עושים חלק ב'. ולכן חשוב מאוד מאוד לעודד את כל בני המשפחה לכתוב. מי שלא כותב מצטער מאוד אחרי הוצאת הספר לאור.
כאמור - הספר הוא בראש וראשונה עבור המשפחה. זה קהל היעד הראשי ולכן - חשוב להכניס לספר כל מה שהוא משמעותי עבור המשפחה בלי לחשוב אם לקוראים אחרים זה יהיה מתיש / ארוך / משעמם. ספר זיכרון הוא ספר בו מעלעלים, מסתכלים על התמונות והכותרות וכל אחד קורא את מה שקרוב לליבו. מי שלא מענין לו פשוט ידלג.
חשוב מאוד - לא להתפשר. זהו פרויקט בו מושקעים המון כוחות נפש, שעות עבודה, ולא מעט כסף. הוא אמור להביא נחמה. חס וחלילה לא לגרום לתסכול וכאב נוסף. פשרה משמעותה - כאב לב.
אני מאפשרת להתלבט, לשנות, לתקן ניסוח, להחליף תמונה באחרת, להוסיף קטע שנכתב שניה לפני שהספר הורד לדפוס... אני לא מלחיצה, ולא נותנת הרגשה לא נוחה. חשוב לי שהספר יצא הכי הכי הכי נכון ומדויק מבחינת המשפחה.
אני מגיעה לעיצוב ספר זיכרון ממקום של צניעות. אני מעצבת רבת ניסיון ויכולות, וכמובן אוהבת להראות זאת, אבל הספר לא נוצר כדי להבליט אותי ואת כישורי אלא את מושא הספר. אעשה כל מה שאני יכולה ויודעת כדי להוציא מתחת ידי ספר מכובד, מרגש ויפה, אשר דמותו של אהובכם, חייו ויצירתו הם במרכז.
ספר זיכרון הוא ספר שבא מכאב ומאהבה. כל מי שכותב, עוזר ומעורב בהוצאת הספר עושה זאת מאהבה ובאהבה.
ולי יש את הזכות הגדולה להתחבר לאהבה הזאת, להכיר אדם על כל צדדיו ורבדיו, ולהצטרף לאוהביו. עבורי זאת תמיד חוויה מיוחדת וזכות גדולה.