זה לא מבחן דרכים רגיל, אפילו כלל לא רגיל. לא רק מהסיבה שברכב הנבחן שוכן שמלפנים מנוע חשמלי ומאחור ישנה סוללה גדולה וכבדה, שכן זהו בנוסף מבחן לטכנולוגיית ההנעה העתידית ולשאלה האם הטכנולוגיה החשמלית כפי שהיא מוצגת בפלואנס Z.E והעושה שימוש ברשת הטעינה והחלפת הסוללות של בטר פלייס, היא אכן אלטרנטיבה למכונית משפחתית סטנדרטית כיום ובשנים הקרובות.
מהצד השני, זה עדיין מבחן רגיל לכל דבר ועניין שכן הנעה חשמלית או לא, בסופו של דבר זהו רכב האמור לשמש את בעליו ככלי התניידות לכל מטרה בין אם זה לנסוע לעבודה, לקחת את הילדים לחוג או "לקפוץ" לחרמון עם כל עם ישראל ביום הראשון של השלג.
"בדיוק כמו הפלואנס שלי”, זה מה שיאמר כל בעל רנו פלואנס עם מנוע בעירה פנימית כאשר יביט לרגע מהחוץ אל הפלואנס Z.E החשמלית. אז נכון, היא קצת שונה למראה מהפלואנס הרגילה בשל תוספת של 14 ס"מ לאורך בכדי לפנות מקום לסוללה או הפנסים מאחור ומלפנים מעוצבים באופן שונה עם מראה מודרני/הייטקי ומלפנים הגריל שונה (אך לא לטובה), אך בשורה התחתונה זו בוודאי לא מכונית בעלת מראה עתידני הזועק "אני ירוקה וחדשנית" כמו ניסאן ליף או טויוטה פריוס.
רנו פלואנס Z.E היא למעשה מכונית "החוסר ברירה" של בטר פלייס שכן רנו, הייתה היחידה שהסכימה לייצר עבורה מכונית חשמלית עם סוללה מתחלפת והפלאונס, הייתה המתאימה ביותר לתפקיד ההסבה בזמנו. גם בבטר פלייס מודים שהם היו שמחים אם מכונית הדגל הראשונה שלהם הייתה קצת אחרת בכל הקשור לעיצוב.
"בדיוק כמו הפלואנס שלי", הפעם את המשפט הזה נשמע כלפי פנים המכונית. שוב כמו החוץ, ישנם מספר הבדלים, אך באופן עקרוני זו אותה הפלואנס, מרווחת מלפנים ובמיוחד מאחור, עם איכות חומרים בינונית אך בסך הכל נעימה לעין ולמרות שאין תיבת הילוכים, בפלואנס Z.E תמצאו בדיוק את אותו מוט הילוכים של הפלואנס הרגילה ולידה בלם יד מסורתי ולא חשמלי. אפילו "ההתנעה" מתבצעת באמצעות מפתח רגיל ולא כפתור.
גם את אותה הנדסת אנוש לא מוצלחת של הפלואנס הרגילה תמצאו בזו החשמלית, בעיקר בכל הקשור לתפעול מערכת בקרת האקלים ובמיוחד במערכת השמע, הסובלת מעודף כפתורים שלא ברור מה כל אחד מהם עושה והמיקום נמוך מידי ולא אידאלי.
במה תא הנוסעים כן שונה? בלוח השעונים בעל הגוון הכחול, כיאה למכונית "אפס זיהום". את שעון הסל"ד והדלק מחליפים שעון מצב סוללה וצריכת "KW” רגעית בהתאמה וגם מסך מחשב הדרך הותאם להנעה חשמלית. הפלאונס Z.E מאובזרת במיוחד, למעשה יותר מכל משפחתית אחרת וכבר מרמת הבסיס תמצאו מערכת בקרת אקלים, מערכת שמע מקורית עם שליטה ממוט מאחורי ההגה, כניסות USB+AUX, חיישני תאורה וגשם, בקרת שיוט, מגביל מהירות ועוד (פירוט מלא במפרט הטכני המצורף מטה).
מה שבאמת מבדיל בין הפלואנס הרגילה לזו החשמלית, בכל הקשור לתא הנוסעים, זו כמובן מערכת הניווט והמולטימדיה של בטר פלייס המכונה "אוסקר", פרי פיתוח בלעדי של בטר פלייס. מה אוסקר תעשה עבורכם? קפה לא, אבל את כל מה שצריך בכדי לחיות עם מכונית חשמלית, כן.
מערכת אוסקר מבוססת מסך מרכזי הממוקם בחלקו העליון של הדשבורד ויש לציין שהוא גדול, איכותי וקריא בכל שעות היום. תפעול המסך נעשה דרך מספר כפתורים וחוגה בין המושבים. התפעול לא אינטואיטיבי ומיקום הכפתורים בין המושבים לא ידידותי ובכדי להכניס יעד נסיעה ללא עזרה מהנוסע, מומלץ בכלל לעצור בצד הדרך.
שתי תלונות נוספות יש לי ל"אוסקר", האחת היא שאוסקר "גונב" מקום למחזיק כוסות קדמי אחד וכן שמערכת הניווט לפעמים קצת איטית בתגובות שלה בחישוב מסלול מחדש.
מה שאנחנו כן רוצים להתמקד בו אלו שלושת הנתונים החשובים ביותר המוצגים בכל המסכים והם: מצב הסוללה, צריכת “הדלק” הרגעית ב-KW והנתון החשוב מכולם, כמה אחוזים אני צריך בסוללה בכדי להספיק להגיע לעמדת החלפה/טעינה. עבורי, כמי שלא רגיל לרכב חשמלי, הנתונים האלו הציגו את מד "הפחד" המודד אם אמתין לגרר או אספיק לאכול ארוחת ערב בבית.
גם במכונית כזו, שבבטר פלייס שואפים להפוך אותה למכונית הנמכרת בישראל, צריך לקחת מטען וזו כנראה נקודת החלושה העיקרית של הפלואנס Z.E כרכב משפחתי. דף הנתונים יספר על נפח נאה ומספק של 317 ליטר - כמו של סופרמיני גדולה - אך בפועל זה לא המצב. כלומר יש 317 ליטר (כנראה, לא מדדתי), אך הנפח הנמדד כולל גם נפח לא שימושי במיוחד בין הסוללה לדופן ימין של המכונית. מצד שני, המצב לא כל כך רע וכפי שתראו בתמונות, בהחלט אפשר לחיות עם זה גם כמשפחה. בתא המטען לא תמצאו גלגל חלופי אלא ערכה לתיקון תקרים.
רנו פלאונס Z.E, נמכרת בשתי רמות גימור, 'אקספרסיון' הבסיסית הנמכרת במחיר של121,200 ש"ח ו'דיינמיק' הגבוהה יותר המוסיפה בין היתר לרשימת האבזור, ריפודי בד משולב בעור, חישוקים קלים, הגה מצופה עור וחיישני חנייה מקוריים. כל זאת במחיר של 128,100 ש"ח. המחיר ביחד עם חבילת השירות כוללים שירות גרירה, עמדת טעינה ביתית, החלפת סוללה ללא הגבלה, שירות לקוחות 24/7, שירות דרך (חילוץ וגרירה).
אם כבר הזכרנו גרירה, אז במקרה של צורך בגרירת הרכב בשל סוללה שהתרוקנה לחלוטין, על הגרר נמצאת עמדת טעינה ניידת המספיקה להטענת הרכב בכדי שיוכל לגשת לעמדת הטעינה או תחנת החלפת סוללות ואין כל צורך לדחוף את הרכב במצב זה. צריך להזכיר שכמו בכל מכונית, גם בפלואנס יש “רזרבה” של 5% כאשר מד הסוללה מראה 0.
אז אמנם אין מנוע בנזין מלפנים, אבל יש מנוע-חשמלי כמובן, ויש גם נתונים טכניים אך שונים במעט מהמוכר לנו. הפלואנס Z.E מצוידת במנוע חשמלי סינכרוני בהספק מרבי של 70KW (כ-95 כ"ס) המתקבל בין 3,000-8,900 סל"ד. המומנט המרבי עומד על 23 קג"מ ומתקבל בין 400-2,500 סל"ד. לפלואנס Z.E אין תיבת הילוכים וישנה תיבת הפחתה בלבד.
דף הנתונים הטכני יספר לנו על 13.4 שניות 0-100 קמ"ש ועל מהירות מרבית שעומדת על 135 קמ"ש. השאלה כמו בכל מבחן היא איך זה מרגיש בפועל, בחיי היום יום וכן מול משפחתית 1.6 אוטו' ממוצעת.
עוד לפני הניתוח הטכני, כבר נספר שלמרות שהביצועים די ממוצעים בסך הכל, עבור רוב רובם של הנהגים המשפחתיים הביצועים מספקים בהחלט. בנוסף, המספרים היבשים לא מספרים את הסיפור כולו ומה שכן מרשים בפלואנס Z.E (גם אם מתרגלים לכך מהר), זו הצורה בה הביצועים מתקבלים שהיא חסרת תחרות בכל הקשור לשקט מיחידת ההנעה (למרות שלהנעה חשמלית יש רעש משלה), הזריזות בעיר והצורה החלקה בה הכוח עובר לגלגלים. בכלל, זו חוויה שכל אחד צריך להתנסות בה שכן גם אם הפלואנס Z.E לא מתאימה לכם, אתם תבינו מהר מאוד שכך אתם תרצו להרגיש בעתיד.
בניגוד לרכבים רגילים עם תיבה מרובת הילוכים, שם הנהג נהנה מהמומנט המרבי בכל הילוך, בפלואנס Z.E זה עובד אחרת שכן כאמור ישנו יחס העברה אחד בלבד. עד מהירויות של 50 קמ"ש בערך, לרשות הנהג מומנט מרבי זמין בכל לחיצה על הדוושה, מה שאומר שהיציאה מהמקום החלטית וזריזה למדי וכמובן שקטה לחלוטין. זה המצב התמידי בעיר ושם ההנעה החשמלית מפגינה עליונות על כל מכונית משפחתית ממוצעת.
בכביש הבין עירוני והמהיר, החל ממהירויות של 70-80 קמ"ש, כבר מורגשת דעיכה בקצב שינוי המהירות (תאוצה) וזאת בשל העבודה שהמומנט מעל ל-2,500 סל"ד יורד ומגיע לערכים נמוכים מאוד ככל שמתקרבים למהירות המרבית. לכן גם תאוצת ביניים 80-120 קמ"ש עורכת כ-10 שניות, נתון איטי לעומת רוב המשפחתיות 1.6 ליטר הממוצעות (כגון יונדאי i30 ) בהן הנתון המדמה עקיפה עומד קרוב יותר ל-8 שניות.
האם זה מאוד מוחשי או משנה? בשימוש מתון ורגיל במישור לא במיוחד, אך בעליות זה בהחלט יורגש. צריך כמובן לזכור שמנוע חשמלי לא משמיע "צווחה מתכתית" כאשר הוא מתאמץ כמו מנוע של משפחתית בנזין, כך שבעליות אתם תרגישו מחסור בכוח, אך לא תתלווה לכך כל תופעת לוואי אחרת וזה כמובן נעים.
אציין שבזמן שיוט במהירות קבועה בכביש המהיר, התחושה בסך הכל לא שונה במיוחד ממשפחתית בנזין שכן בידוד הרעשים בפלואנס Z.E זהה לפלואנס הרגילה, כך שתזכו לרעשי רוח וצמיגים/כביש בדיוק כמו בכל מכונית משפחתית אחרת.
תוספת הסוללה מאחור (במשקל של 280 ק"ג) מחייבת הקשחת בולמים וקפיצים לתמיכה במשקל הנוסף. כל עוד הכביש סלול היטב נוחות הנסיעה טובה מאוד והתחושה היא של נסיעה על מרבד קסמים בזכות ההנעה החשמלית. מפגש עם כבישים באיכות סלילה נמוכה מחזירים את הנהג למציאות די מהר, כאשר הקשחת המתלים מורגשת והפאלונס Z.E מתקשה להתמודד עם השיבושים ומקפיצה את הנוסעים, במיוחד את אלו מאחור, אך בסך הכל הנוחות ממוצעת וסיברה לחלוטין גם על שיבושים.
תוספת הסוללה מאחור, אמנם מספקת חלוקת משקל של 50/50, אך היא ללא ספק משפיעה על התנהגות הכביש עם נטייה ברורה לתת היגוי והרחבת קו הפנייה. לא ציפיתי למשהו אחר ואפשר לסכם שעם ההגה הקל מידי וחסר התחושה, הפלואנס Z.E קלה מאוד לנהיגה ומציעה התנהגות כביש בטוחה וצפויה והיא תספק לחלוטין את הנהג הממוצע.
מעולם לא חשבתי שאדרש לכתוב על תהליך תדלוק הרכב במבחן דרכים, אבל כן, הפלואנס Z.E היא לא כל מכונית והמכונית הזו כן צריכה דלק מסוג אחר וכל עוד לא מובילים חשמל בג'ריקן או שהסוללות הן לא בגודלן של סוללות השלט בסלון, אז יש להתעכב על נושא זה.
את ההפלואנס Z.E ניתן "לתדלק" בשתי דרכים. הראשונה, כמו כל חשמלית, באמצעות חיבור כבל טעינה לרשת החשמל. הדרך השנייה והייחודית כמובן לבטר פלייס ומה שלמעשה מאפשר את הגדלת טווח הנסיעה ללא צורך בהמתנה של שעות לסיום הטעינה (או לפגוע בסוללה בטעינה מהירה), אלו כמובן תחנות החלפת הסוללה.
בסרטי התדמית של בטר פלייס (או כל חברה אחרת) תמיד מציגים עד כמה זה פסטורלי להוציא מהרכב את כבל הטעינה (שזרוק במקום כלשהו בחלל הרכב, לא יכלו למצוא מקום ייעודי?), להעביר כרטיס RFID לזיהוי המשתמש והפעלת עמוד הטעינה, לחבר את הכבל מצידו האחד אל עמוד הטעינה ומצידו השני אל המכונית החשמלית שלכם.
אז נכון, גם בתחנת הדלק אתם צריכים להעביר כרטיס אשראי ולמלא פרטים שזה יותר מסורבל מכרטיס RFID, אך תהליך "התדלוק" החשמלי הנעשה באופן יום יומי ולא פעם בשבוע בממוצע, מצריך התעסקות מטרידה וזה עוד לפני שדיברנו על יום גשום במידה ואין לכם חניה מקורה ויש לכם שקיות מהסופר ביד האחת, תינוק ביד השנייה וכו'. הנחמה היא שבפלואנס Z.E ישנם בחלקה הקדמי שני שקעים לטעינה משתי צידי המכונית.
לעומת זאת, החלפת הסוללה בתחנת החלפה, נעשית בקלות רבה. חמש דקות בלבד, וכבר אתם ממשיכים בדרככם עם סוללה מלאה. חסרונות? מזגן הרכב לא פועל בשלב זה וביום חם עם ילדים מאחור זה לא תענוג גדול, אך בבטר פלייס מודעים לנושא וכבר החלו להתקין אמצעי מיזוג בתחנות ההחלפה.
כמו כן, עדיין צריך לבדוק את העומס על התחנות בימים עמוסים כמו בחגים, כאשר בתחנת החלפה ישנו מסלול אחד בלבד (שניים בעתיד) ואילו בתחנת דלק ממוצעת ישנם לפחות 8 עמדות תדלוק. בבטר פלייס יטענו (ובצדק) שהיחס בין מספר הרכבים החשמליים העתידי (כ-100,000 רכבים) למספר תחנות ההחלפה, זהה ליחס בין מספר מכוניות הבנזין והדיזל לבין מספר תחנות הדלק, אך שוב, תחנת דלק שתוכננה כראוי מסוגלת לטפל בשמונה רכבים במקביל ולא רק בשניים, כך שתחנות ההחלפה נמצאות בנחיתות מספרית.
עד שנגיע לימים בהם טווח הנסיעה ברכב חשמלי יעמוד על מאות קילומטרים, זה יהיה המדד המקביל לצריכת דלק משולבת אותה אנחנו מודדים בכל מבחן. טווח הנסיעה המרבי עליו מצהירה בטר פלייס (ורנו) עומד על 185 ק"מ. כמו ברכב בנזין (אך קצת יותר), זה מושפע מלא מעט גורמים כגון טמפרטורת הסביבה, יעילות מערכת הקירור של הסוללות, הטופוגרפיה וכו'.
המדד המשפיע ביותר על טווח הנסיעה, כמו בכל מכונית, היא כף רגלו הימנית של הנהג. אם תנהגו בצורה לא חסכונית, וקל לעשות זאת שכן בפלואנס Z.E לא מרגישים שמבזבזים "דלק", טווח הנסיעה יעמוד על כ-80 ק"מ בלבד ואף פחות מכך. מי שיסגל לעצמו הרגלי נהיגה חסכוניים (לא באופן קיצוני), די בקלות יכול להשיג טווח נסיעה של בין 120-140 ק"מ ואף יותר.
אין ספק כי בפעמים הראשונות בהן תנהגו ברכב החשמלי, טווח הנסיעה המרבי יעמוד על פחות מ-100 ק"מ. הסיבה העיקרית לכך היא שאתם כלל לא מרגישים את הרכב מתאמץ או מרעיש כמו רכב בנזין ואז המודעות ל"צריכת הדלק" פוחתת. עם הזמן, סביר להניח שאתם תתרגלו בעזרתו של 'אוסקר' ושעון הצריכה בלוח השעונים, לסגל הרגלי נהיגה רגועים וחסכוניים יותר שיגדילו את טווח הנסיעה.
כמכונית, הפלואנס Z.E לא מצריכה כל עקומת למידה או הסתגלות. כנסו לרכב, סובבו את המפתח וצאו לדרך. לטעון את הרכב או להחליף סוללה? כל ילד בגן מסוגל לעשות זאת, גם אם נושא הטעינה מסורבל במידה מסוימת לעומת 'חנה והמשך בחיים' ברכבי בנזין.
החיסרון כמכונית עם הנעה אלטרנטיבית הוא שהפלואנס Z.E מרגישה רגילה למידי ולא מספקת את החוויה המלאה שהיינו מצפים לקבל. מספיק לשבת לרגע בטויוטה פריוס בכדי להבין את המשמעות של החוויה החדשנית שחסרה בפלואנס בצד הוויזואלי.
בכל הקשור לביצועים, בעיר זו מכונית חסרת תחרות עם השקט שלה, הזריזות והאופן החלק בו הכוח עובר אל הגלגלים. תחושה המוכרת (וממכרת) בעיקר מנהיגה ברכי יוקרה, תחושת “מרבד הקסמים”. מחוץ לעיר (ובכביש הררי מהיר) הפלואנס החשמלית מרגישה חלשה ממשפחתית ממוצעת,אבל לא באופן שיהיה מוחשי או מטריד במיוחד לנהג הממוצע.
הפלואנס Z.E מספקת חוויה נהיגה על מוצר שהוא אולי לא מספיק בשל (טווח, מחיר וכו'), אך אין ספק כי כל מי שינהג ברכב חשמלי יאמר שכך הוא ירצה להרגיש בעתיד. יותר ביצועים או התנהגות כביש מהנה אלו כבר שאלות אחרות שקיימות בכל רכב ללא קשר לטכנולוגיית ההנעה שלו.
טווח הנסיעה של הפלואנס Z.E הוא ללא ספק מגבלה שיש לקחת בחשבון, גם אם את רוב האנשים זה מגביל רק באופן פסיכולוגי. בנוסף, הטווח המוגבל מחייב סיגול הרגלי נהיגה חסכוניים ולא כל אחד (כמוני למשל) מעוניין להיות מוגבל בניצול ביצועי המכונית או להיות מודע לטווח הנסיעה הנותר בכל רגע ורגע, למרות שיתכן וזה רק עניין של הרגל ונסיון. נכון, גם במכונית בנזין ניצול ביצועי המכונית מוביל לקיצור טווח, אך יש הבדל משמעותי בין 250 ק"מ לרכב בנזין לבין 80 ק"מ בפלואנס Z.E.
בנוסף, נסיעה מעבר לטווח המרבי של המכונית מחייבת את תכנון מסלול הנסיעה לפי פיזור תחנות ההחלפה וזו כמובן מגבלה/מטרד נוסף. מצד שני, זו מגבלה שתבוא על פתרונה ככל שיהיו יותר מכוניות חשמליות וכתוצאה מכך גם יותר תחנות החלפה. לשם ההמחשה, בישראל פזורות כיום כ-1000 תחנות דלק לעומת 36 תחנות החלפה של בטר פלייס.
למרות זאת, בשורה התחתונה, חברת בטר פלייס הפכה באמצעות הפלואנס Z.E עם סוללה מתחלפת, טכנולוגיה לא בשלה - יקרה מאוד לרכישה עצמאית ישירה ובעלת טווח נסיעה מוגבל, לטכנולוגיה נגישה וישימה המאפשרת לנהוג ברכב חשמלי בין כל שתי נקודות על המפה בישראל. את זה, שום מכונית חשמלית אחרת שתרכשו באופן עצמאי לא תהיה מסוגלת לעשות בשנים הקרובות בזמן שהוא פחות מ-40 שעות!.
הפלואנס Z.E לא תתאים לכל אחד. בין אם זה בשל טווח הנסיעה הקצר בין “התדלוקים” או תא המטען הלא גדול במיוחד או המחשבה על ערך המכונית לאחר X שנים וכו', אך כמכונית משפחתית, היא מספקת חווית נסיעה נעימה במיוחד והיא שימושית לחלוטין עבור לא מעט נהגים ובהחלט יכולה להוות תחליף למכונית בנזין משפחתית.
הבעיה העיקרית כיום של הפלואנס Z.E הוא נושא התמחור (מכונית+חבילת ק"מ) שכן בתמחור הנוכחי, היא חבילה לא מספיק אטרקטיבית בכדי שהרוכשים יעזבו את המשפחתית בנזין, יתגברו על המחסומים הממשיים והפסיכולוגיים ויעברו למכונית חשמלית.
במחיר הבנזין כיום (8.25 שקל לליטר 95 אוקטן) חבילת הבסיס (65 אג' לק"מ) מציעה שווה ערך לצריכת דלק של 12.7 ק"מ לליטר ו-15 ק"מ לליטר ברכישת חבילת קילומטרים מראש (55 אג' לק"מ) וזה לא מספיק אטרקטיבי, למרות שהיתרון של בטר פלייס הוא שהמחיר קבוע ומובטח מראש והוא לא תלוי לא בשער הדולר ולא במחיר הדלק המשתנה בכל חודש.
בטר פלייס צריכה (ויכולה) למצוא סל תמריצים נוסף (או שמחירי הדלק יעלו עוד) בכדי שמסה של נהגים יבחרו בפתרון החשמלי שהוא מוגבל ומגביל כיום, אך אם הוא ישאיר יותר כסף בכיס, בהחלט שאפשר לחיות עם פתרון זה ואף ליהנות ממנו.