יותר אנשים מאי פעם בהיסטוריה האנושית ייסיימו אוניברסיטה. תחומי העיסוק הפכו להיות יותר ויותר מצומצמים. היום רופא הוא מומחה בשדה אחד. מדען בשדה אחר. חוקר מעביר את רוב ימיו בחקר דבר אחד ויחיד.
התקבל בהערכה בחברה ועתידו למעשה היה מובטח.
אם הוא רצה בכך כמובן.
היום, תואר ראשון שווה קצת יותר מפיסת הנייר עליו הוא מודפס.
אם אין לך תואר שני, לא מדברים איתך.
ודוקטורט הוא התואר השני שהיה לפני מספר שנים.
יותר אנשים מאי פעם בהיסטוריה האנושית ייסיימו אוניברסיטה.
תחומי העיסוק הפכו להיות יותר ויותר מצומצמים.
היום רופא הוא מומחה בשדה אחד.
מדען בשדה אחר.
חוקר מעביר את רוב ימיו בחקר דבר אחד ויחיד.
העיסוקים הפכו להיות ספוראדים, מצומצמים.
כמו סוס עם כיסוי עיניים, אנחנו הולכים ישר מבלי להבין שהיופי לעתים קרובות נמצא בעיקולים.
שאותם אנו כמובן, לעולם לא רואים.
לבתי הספר בכל העולם ישנה היררכיה אחת.
בכל מדינה בה תהיו, תמיד יימצאו המקצועות הריאלים בראש הסולם.
מתמטיקה ושפות יהיו בראש.
אומנות תהיה בתחתית.
הסידור הזה נוצר מתוך צורך שנולד עם המהפיכה התעשייתית.
העולם היה זקוק למהנדסים, ולא לרקדנים.
למדענים ופיזיקאים ולא לציירים.
הילדים בכל העולם כוונו ע"י הצורך של המדינה.
לעתים קרובות על חשבון הצורך שלהם עצמם להביא את כשרונם לביטוי בדרכים אחרות, מועילות פחות למין האנושי המתרחב במהירות.
יותר ילדים היום מאובחנים עם בעיות למידה, ADHD ועוד שלל הפרעות פסיכיאטריות מומצאות.
הכל כדי להרגיע את הכשרון האנושי שעולה על גדותיו.
הכל כדי להפוך את הילדים לממושמעים.
זה יתפוצץ לנו בפרצוף.
למעשה, זה כבר מתפוצץ לנו בפרצוף.
יותר ילדים מתאבדים עקב דיכאון וחרדות.
יותר ילדים פונים לסמים קשים, או ספורט אקסטרים שבו הם פורקים חלק מהתשוקה הבוערת להיות שונה.
תשוקה שהוכנעה ע"י ההורים שעצמם הוכנעו בתורם.
תגלו שהרבה מאוד מהגאונים ומפורצי הדרך עשו זאת למרות ולא בגלל החינוך שקיבלו.
כדי לגלות משהו חדש, שלא היה קיים עד כה בעולם, חייבים לחשוב מחוץ לקופסה.
הבעיה היא שבתי הספר שלנו מחנכים אותנו לחשוב בתוך הקופסה.
האם זה העולם שבו אנו רוצים לחיות?
שוקדים על מאמר אקדמי כזה או אחר, על עוד מחקר חסר תועלת וערך אמיתי?
עולם שבו קשת הצבעים של הדמיון האנושי תישא אותנו למחוזות רחוקים של תקווה ושגשוג.
גולש יקר שלח לי קישור להרצאה מרגשת, מלאת הומור של אדם בשם סר קן רובינסון.
אני ממליץ לכם לראות את ההרצאה ולשלוח אותה לכולם.
הקטע המצחיק הוא עם הסיפור שכאשר עוד לא היה את הADHD שזה נראה כאילו יש כיום כבר יותר מדי שאין מה לעשות איתם ואז למעשה נותנים להם שתי ברירות, או להתמכר לתרופות היקרות ולדכא את עצמך או שתחייה עם זה והם כבר מאיימים עליך עם התוצאות.
בתי הספר לא אמורים לעצב חינוך אלה ללמד יסודות השכלה אבל אין ברירה כמובן.. הכל צריך לזרום ולתקתק ואין זמן לעצור לרגע..רגע של עצמאות מחשבתית נקיה ולחשוב "האם אנחנו יודעים לאן אנחנו הולכים או לאן מכוונים אותנו שם למעלה.. שהדברים אמורים להיות כפי שהם, "הדברים אמורים להיות כפי שהם" מישהו צעק פה?
קח תוספי מזון בחטיפים ילד! הדברים צריכים להיות כפי שהם.
מערכת ה"חינוך" תעצב לך את התודעה ותראה לך את הדרך ילד, אבל עד הסוף! הדברים צריכים להיות כפי שהם.
ההורים שלך?, אל תדאג אנחנו פה בשבילך ולמענך, אנחנו מגדלים אותך ושומרים עליך כי יום אחד תביא לנו תועלת בכל מקרה.. או שלא ואם לא, אפילו לעצמך לא תועיל! הדברים צריכים להיות כפי שהם.
כפי שהם ולא ניתנים לשינוי, לא ניתנים לשינוי כי אנחנו(הממסד) אחראים על מצב הקיים. לא ניתנים לשינוי כי הפרדנו אותך מהתודעה שלך ועכשיו אתה חלק מהחברה המעוצבת שהראנו לך בתחילת הדרך. לא?
לא ניתנים לשינוי כי הכל מתוכנת לדרך שבה הכל מכירים..כן כן גם אלה שישבו לידך בכיתה…גם הם פה..משחקים את אותו משחק.
לאף אחד מהם לא באמת אכפת אם אתה קיים ילד!
זה בדיוק כמו עובד בחנות שוקולודים שכבר מאס בשוקולד ורואה בו כמקור לערך מסויים.
וואי,וואי..עכשיו אני קורא את זה ונזכר איזה מזל שפרשתי מוקדם מבית ספר, לא להמשיך ולהירקב בתלם הטמטום עם כל העדר.
אימי רצתה שאקבל השכלה, אז בכיתה ט' פרשתי מהמוסד כליאה הזה שנקרא בית ספר.
מערכת הלימודים המסועפת, האדירה והמונופוליסטית של ימינו, שולטת על מרחב גילאים ענק. מגיל שנתיים לערך, עד גיל 18 בחינוך חובה ועד גיל 30-35 למי שחפצים להגיע לראש הפירמידה הממסדית. כלומר עד שכל מערכת החשיבה העצמאית של האדם מתקבעת סופית. רק אז מרפה ממנה המנגנון הממסדי. מערכת הלימודים עצמה נקבעת על ידי אנשים פוליטיים שיושבים במשרדים ממשלתיים והם אלה המעצבים את תכנית הלימודים. כלומר נציגי ושליחי הממסד. והם, דרך מערכת הלימודים שעיצבו, חולשים על החשיבה העצמאית של העוברים את מערכת הלימודים הזו.
בית הספר הפך לסוג של בית כלא הכולא ילדים וילדות, נערים ונערות וצעירים וצעירות – תאבי חיים, בכיתות לימוד חסרות מעוף והשראה. וזו לא כל הצרה כולה. אם בוחנים את מערכת החינוך וההשכלה הקיימות, בכלי אבחנה של אינטליגנציה פלואידית (זורמת), מוצאים כי ברמות היותר עמוקות, החדרת הידע במערכת החינוך, למעשה משמשת כלי להחדרת מסרים סמויים של נורמליזציה וקונפורמיות לגבי הסדר הקיים.
צורת לימוד כזו הופכת את חשיבתם של הלומדים, ליבשה, ליניארית, חד ממדית, חסרת מעוף, עומק וברק. אדם שעבר את כל שנות הלימוד הללו יודע למחזר עובדות אך אינו יודע בהכרח ליצור הבנה ותובנה מתוך חומרי הגלם של החיים והמציאות.
מערכת הלימוד הקיימת מפתחת את הזיכרון, לא את היכולת להבין. וככל שהאדם זוכר יותר ומבין פחות כך הוא פחות יודע. בעולמנו קיימים הרבה מאוד אנשים משכילים. אך מעט מאוד אנשים חכמים. מערכת הלימוד הקיימת אינה מכשירה אנשים חכמים, אלא פקידים של ידע.
מה שקורה לנו בבית הספר משול לפיטום אווזים, האווז משמין, והופך אומנם תאווה לחיך, אך תפקוד הכבד שלו נפגע ונפגם. כך קורה אצל אדם שעובר את מערכת הפיטום של הלימוד הקונוונציונלי: כתוצאה מעודף ידע, נטול משמעות מיידית לחייו של הלומד, קיים סיכוי סביר כי היכולת שלו להפריד עיקר מטפל, ולחשוב בצורה זריזה ותכליתית – נפגמת. בית הספר מלמד עובדות מוגמרות אבל לא את הדרך לפצח חומר גלם כדי להפיק מממנו משמעות.
רוב מה שנקרא "הפרעות" או "ליקויים בלמידה" זו רק תגובה אלרגית לבית הספר. ישנם ילדים שנולדים עם אינטליגנציה רוחנית מפותחת. הם לא יודעים את כל התשובות. הם לא הגורו של ההורים שלהם. אבל הם נשמה שמבקשת תשובות. בתי הספר משעממים אותם במקרה הטוב, ומקטלגים אותם כילדים עם מופרעות במקרה היותר רע.
מערכת החינוך שלנו לא שואלת ובוודאי שלא משיבה על שאלות קיומיות מהותיות עבור כל ילד מחונן באינטליגנציה רוחנית.ספרות, פילוסופיה, מדיטציה, יוגה, וחשיבה ביקורתית נזנחו .
פשוט אין משמעות או תפיסת עולם מגובשת בנושאים האלו; למה נולדנו? מהו המוות? מי זה אלוהים? מה הייעוד שלנו? מהו חולי ומהי בריאות? מהי נתינה ומהי קבלה? מהן אנרגיות?
על טלפתיה הם שומעים בתכניות של אורי גלר ונמרוד הראל, שם אומרים להם שזה הכול טריקים של קוסמים ואין דבר כזה.
פשוט עוברים על זה לסדר היום. אולי כי מאמינים שלילדים אין צורך בתשובות מהסוג הזה או מפני שלמורים אין שמץ של עניין, או מושג איך להעביר את המידע הזה. למורות אין דרך להעביר שאלות, הן נצמדות לקלישאות ולעובדות ידועות ברמה הכי שטחית שיש. אחד ועוד אחד שווים שניים הן אומרות בקול מרגיע השואף לגסיסה, וזה כל מה שעליך לדעת.
במצב הקיים, המוח כבר לא חדיר למידע נוסף. והדרך העיקרית שבה המידע החדש יכול לחדור היא על ידי גירויים, בידור או פרובוקציה. בדרך כלל עצם המחשבה על עוד מידע, גורמת לתחושה של מיאוס והתנגדות.
מה שהאדם זקוק לו מבחינה חשיבתית היא הנגישות למידע רחב ולא את האכסון שלו.
רוני, למה להעתיק? הדעות שלך לא מספיק חשובות?
ומילא להעתיק, אבל למה לא לתת קרדיט למי שכתב את הטקסטים האלו?
מסביר את תעלומת המינים המתחלפים בטקסט שכתבת לפני כמה שבועות. יש לזה שם, אפילו שניים – הפרת זכויות יוצרים וגניבה ספרותית.
וכותבת עלומה בפורום אילתי.
פששש.. סחתיין יעלי.
נכון מאוד. העיפו אותי מהלימודים ורצו שאני יקח תרופות ובמשך שנה הם סיממו אותי. עד שהגעתי למסקנה שהם לא שווים כלום-הופ שלוש שנים מהחיים הלכו לי. אבל לא נורא חייתי אותם למדתי מהם לא לחזור על הטעות ולהיות מקובע. צריך לשאול למי זה משתלם? לאלה שלא רוצים שנתעורר ונשבור את אזיקי העבדות שלנו. אני מאמין בחזון של מרקס שאמר המנוצלים ישתלטו על אמצעי היצור והקפטליזם ימצה את עצמו מתי שהוא. נקווה. אם היו אומרים לאימא שלי כמה אני מיוחד כאדם במקום לסמם אותי היום היתיי במקום אחר- כנראה.. פרויד ומרקס מתהפכים בקבר..
היום פסיכולגיה זה תשלים אם המצב, אתה חולה, תציית,קח כדורים אופס הזמן נגמר 200 שקל בבקשה! ואל תתנו לי להתחיל לדבר על עובדים סוציאלים!
ליעל, הטקסטים האלו הם הבשורה החדשה. צריך להטיף אותם מעל הגגות…אל תבלבלי לי את המוח ואל תטיפי. "טלית שכולה תכלת"..
ודרך אגב, שום תגובה עניינית לגבי הטקסט עצמו? כל מילה שם היא אמת צרופה בסלע.
כשתתחיל ההשמדה ההמונית…מעניין אם גם אז יגידו..רגע…הם הרי הורגים "זכויות יוצרים".
הפינק פלויד לא אכפת להם שאיזו להקה אוסטרלית מקומית תשחזר את השיר שלהם. למה?
כי הם מעוניינים שמישהו ימשיך את הבשורה ואת ההתעוררות מהמטריקס.
אני מכבדת את הבקשה שלך אבל אני בוחרת להגיב בכל אופן על ההודעה הזו.
אין שום רע בלהפיץ טקסטים של גבריאל רעם, אבל אני בטוחה שהוא ישמח אם תיתן לו קרדיט על דברים שהוא כתב במקום לקחת את הקרדיט עליהם בעצמך. זה לא אומר שאי אפשר להפיץ אותם, רק צריך לכתוב מי כתב אותם בסוף הטקסט.
קוראים לזה "רכוש רוחני", והשמדה המונית או לא, האמנים הם האנשים הכי חשובים בחברה ולדעתי זה לא עוזר לקחת מהם טקסטים ולטעון שאתה כתבת אותם.
בלי קשר אם הדברים שכתבת חשובים או לא.
אם הם מועתקים ממקום אחר (שזה בסדר גמור, גם אני עושה את זה לעתים) חשוב להוסיף את המקור לדברים.
לרוני- מה הקשר לפינק פלויד? יש איזה צופן או משהו בשירים?
"כל וכל מה שאנו רוצים הוא תשחררו את ילדינו איננו רוצים שליטה מחשבתית"
למרות שנחשבתי המורה הכי נחמד של התלמידים הרגשתי כאילו אני סוהר וראיתי שם דברים נוראים.
בשיעור הראשון שלי הבאתי משהו כ"כ יפה ללמוד, וראיתי רק זגוגיות ריקות של ילדים זקנים בגיל 14(טוב אולי היו שם 5-6 בענייינים שקלטו כמה השיעור היה מעניין ומדליק). זה האיר לי נורה אדומה.הם פשוט היו גמורים מדי כדי לשים לב למשהו מעניין שמגיע אחרי שנים של שעמום טוטלי בבית ספר.
היום אני מלמד באקסטרני. רק חבר'ה שרוצים ללמוד, מבוגרים, אני מנסה שם לתקן את הפצעים אבל גם שם אני רואה כמה מקרים קשים של אנשים שפשוט איבדו את המצפן הפנימי.
בתחילת הקורס שאלתי לכמה יש הקלות בבחינה,כלומר הפרעות למידה, יותר מחצי כיתה הצביעה. לפני 10 שנים אולי רק 2-3 היו מצביעים. הרבה שמחים על כך שהם נוטלים ריטלין….
ואני מנסה להסביר להם שזה לא חובה ללמוד, שהיום אפשר להתפרנס מהרבה דברים אם אתה מגלה אמת פנימית ופועל ממקום נכון. הם לא מקשיבים ולרוב הדברים הם לא מתייחסים.
לפעמים אני נדהם מהציניות המתפרצת של ילדים בני 20, לפעמים הם נראים לי כ"כ זקנים.
בוהה בשמש – איזה סיפור מדהים. אני ממש מבינה אותך.
זה קשה. אני שמחה לאללה שאני לא תלמידה יותר. לא קל להיות תלמיד ואני בטוחה שלא קל גם ללמד. את התיכון שלי למדתי בשדה בוקר וזאת הייתה חוויה דיי טובה – באופן כללי באים לשם אנשים קצת יותר שמחים מהממוצע. אבל היסודי והחטיבה היו לא מהנים בכלל, במצפה רמון המיואשת.
"ואל תתעלם מזה שכמה מהם אולי ירצו לבעס אותך כדי שתפסיק להעיר אנשים… הם לא תמימים, אפילו אם הם "ילדים בני עשרים". גם לילד בן 3 יש אג'נדה לפעמים. :)"
זה מדהים כמה שאת צודקת.
לפעמים זה מדהים אותי לראות עד כמה הם מתנהגים כמו סוכני ממשל ללא תשלום.
כאילו הם לא רצו לראות בעולם שלהם מישהו שמתנהג אחרת וחושב אחרת…..
בוהה בשמש – כן, זה ממש ככה.
מצוין..אז יש הסכמה עם יעל הפעם לשם שינוי. אני בטוח שבודהא לא מתהפך בקבר וצועק חמאס על כל מי שמצטט אותו.
גם אם לא נחיה בחברה של כלכלה מבוססת כסף..אז אנשים יתחילו להרוג אחד את השני בגלל אומנות וקנאה. ככה הוא המין האנושי..אין מנוס מהטמטום. האנושות נידונה לטמטום.
צריך ללמד את הליריקה שלהם בשיעורי ספרות בתיכונים שלנו. כאילו שהם באמת ילמדו.
They say America is the land of the free. Free compared to what? Compared to the Third World countries where residents struggle to poke their noses above the poverty line, or fight for the lives, or die for the beliefs. Only without government can man truly be free. Free to live, to breathe, to believe, to move, to speak, but also to murder, to steal, to rape. This is why government has been developed. All of us have been entered, upon birth, without our consent into the social contract of America.
Example, the Patriot Act. They can listen to you talk on the phone, on the computer, at your workplace, in your neighborhood, in your backyard, and if they feel it necessary by their principles and not yours, even in your home. What have you got in turn for this social contract? You have received the statement that this will help prevent future acts of terrorism. I believe a man, Eric Blair, who called himself George Orwell labeled the word 'help' as a weasel word, a fallacy amongst promises. How can one prove they are "helping" to prevent terrorism, and does, "helping" prevent terrorism prevent it? The machine says so, so you believe it. And so, you give the machine consent to take more of your rights so that you may "feel" safer, even though you will not "be" any safer.
When you truly think hard enough, the chaos that rules in third world, may just be the symbol of absolute freedom. The crime there knows no bounds, but crime is a word bound by perspective. What is a crime to Americans may not be a crime elsewhere, so in a way…the rest of the world has more freedom than the land of the free.
As we mature we go through milestones, and each milestone comes with more respect, more responsibility. At least that is what we are told. As we mature, we do reach milestones, but instead of respect we receive less respect and are taught to silently yield to it and not to grow angry. Instead of responsibility, we receive more rules, these rules come in clumps at each milestone because the human spirit is born free and to hold it down takes many chains, that must be put on over time. So in reality…when you are born, the doctor should not say, "It's a boy." Your parents shouldn't say, "How beautiful" they should say, "Son…Welcome to the Machine."
"מערכת הלימודים עצמה נקבעת על ידי אנשים פוליטיים"
טעות קשה מאד, אלו לא אנשים פוליטים ממש לא.
תמיד תהיתי לעצמי, מדוע ישנה לשכה של בונים חופשיים בכל עיר בארץ כמעט? ומדוע יש הכרה כ"כ פשוטה בכת אפילו מטעם האנשים הפוליטים, קראתי באיזו כתבה על זה שאיזה פוליטיקאי הציע להפוך את ירושליים למרכז הכנסים העולמי שלהם.
לפי דעתי הם אלה שמעצבים את המדינה ואת החינוך ואת פני הדברים ומנהלים כל עיר ועיר וכל מערכת שהיא נתונה קודם לפוליטיקאים בידייהם.
רוצה לפרט על לשכה של בונים חופשיים בכל עיר?
בוהה בשמש איך עושים את זה?
"וגם לא להביא את הילדים שלי לשם"
חטה"ב רגילה: רעש. אלימות במסדרונות. לכלוך. דיזנטריה בשירותים. 40 תלמידים בכיתה עם נושא משעמם. דווקא מהמורות הופתעתי לטובה, אבל כמות התלמידים בכיתה זה לא שפוי. בבית ספר שאני לימדתי המצב לא היה שונה.
בית ספר מקצועי: 10 תלמידים בכיתה מנסים ללמוד מתמטיקה 3 יחידות עם מורה שאיכפת לה ויוצא להם המיץ. לשם מה?
בית ספר לטבע וסביבה בת"א: מקום מקסים. שיעור יצירתי של דיון על בעיה במתמטיקה, השולחנות מפוזרים באקראי, הרבה צבע ויצירתיות. טיול שנתי אורגן ע"י התלמידים בשביל ישראל ולא תמצא שם משחת שיניים בלילה על הפנים של מישהו. כמובן שעולה 800 שקל לחודש ומיונים לילדים.
דמוקרטי: נחמד. אופציה שפויה אבל לא בשבילי. תוכל למצוא שם ילדים בני 12 שלא יודעים קרוא וכתוב אבל יצירתיים לאללה. ראיתי שם ילד שהסתובב כל היום בחוץ מבלי שנכנס פעם אחת לשיעור. הוא היה מרוצה כמובן. לא בשבילי.
אנתרופוסופי: נתתי שם הרצאה על אסטרונומיה לילדים בני 14. היה ממש כיף. הם למדו חודש אסטרונומיה(מישהו למד את זה בבי"ס?). תחילת השיעור כולם לחצו את היד של המורה לבוקר טוב ואפילו היו שם חיבוקים. 15-20 תלמידים בכיתה. התחילו את הבוקר בקריאת שיר. אח"כ יצאו לריצת בוקר ולכל מיני תרגילים קבוצתיים. המקום נראה מקסים.
אני שולח את ילדיי לאנתרופוסופי. זה הכיוון שלנו במשפחה גם לפני כן, אשתי היתה גננת אנתרופוסופית, זו מסגרת מקסימה לדעתי וגם קצת נוקשה בדברים מסויימים. הילד שלי ילמד עד כיתה ג' לסרוג, לנגן בכלי אחד או שניים, אנגלית, ריקוד, ציור, פיסול, גינון ואפייה, וגם כמובן קצת חשבון וקריאה(אני מקווה שלא יותר מדי).
מסקנה: כמעט כל בי"ס שעולה להורים כסף הוא בי"ס טוב וראוי. זו הנוסחא: השקעת כסף קיבלת תמורה.
חינוך ממשלתי בארץ זה חארטה בארטה. מתכון לכשלון…טוב אני לא מחדש הכל פה כבר נאמר ואפילו פעמיים.
אני מעוניין להשאיר את ילדיי בבית לצרכי לימוד ולא לערבב אותם במערכת הממסדית החולה והשפוטה, כמו גם חברה מקולקלת שלא תורמת לילדים שרוצים נורמטיביות שהוריהם הם הורים ולא משועבדים ומוסרים את ילדיהם לצרכי המדינה.
"החייכניים, אופטימים ומחוברים לעצמם שפגשתי"
על זה אני מדבר, על להיות אדם בן אדם, על להיות מחונך אמיתי ע"י הבנת המשמעות של להיות בן אדם, אף אחד לא מושלם..כן?, אבל המושלם צריך להוות שאיפה ע"י כל אחד, וכמו שאני מבין את זה כל אחד יכול להבין את זה.
בית ספר הוא אחד המקומות המסוכנים והמאיימים לילדים, ועם זאת גורמי המדינה הם אוייבים.
יש הרבה הורים שמחנכים את ילדיהם בבית.
רק רגע הם צודקים מה עם ה B12?
(מיקרו אורגניזמים) האלה נעלמות.
לוקח תוסף B12.
ובבדיקה האחרונה עלה הB12 שלי ב-50 אחוז!
ואם בספרי תזונה עסקינן, אז תקרא את "מחקר סין" של קמפבל.
אחרי מחקר ענקי שהוגדר כ"גרנד פרי של המחקרים בתזונה" הוא גילה שתזונה מן הצומח היא הטובה ביותר ללא ספק.
the commercial broadcast after midnight when captive audience stare at the flat screen utters something to the affect…do you have emotions…are they unpleasant…well now you can take a drug to alleviate it…and lo and behold tv watchers stand in line at the pharmacy to get the aforementioned chemical concoction.
since the future starts at this very moment…what are the implications if E-motional global inhabitants are on legal drugs?
will they fulfill their destiny?