לפניי בקשת רשות ערעור על החלטת רשמת ההוצאה לפועל, כב' הרשמת ל' בולוס, מיום 29.3.15, לפיה נדחתה בקשת המבקשת למתן צו למסירת מידע בנקאי אודות זכויותיה של המשיבה, החייבת, בבנק הבינלאומי הראשון.
כפי שעולה מאישור המסירה שבפניי, בקשת רשות הערעור יחד עם החלטתי מיום 3.5.15 הומצאה למשיבה, וזו לא הגיבה לבקשה, על אף חלוף המועד לכך.
לאחר שעיינתי בבקשה, אני סבורה כי יש לתת למבקשת רשות לערער, ואף לקבל את הערעור לגופו.
"רשם ההוצאה לפועל רשאי, מיוזמתו או על פי בקשה, לצוות על כל אחד מן הגורמים המפורטים בטור א' בחלק א' בתוספת השנייה, למסור לידיו מידע על החייב המצוי בידו בהתאם למפורט בטור ב' לצדו, אף שלא על יסוד כתב ויתור על סודיות, ובלבד שהחייב הוא בעל יכולת המשתמט מתשלום חובותיו, או שרואים אותו ככזה לפי סעיף 7ג, 69(ד), 69יא(ד), או 69יג(ד) וחלפו 45 ימים ממועד המצאת האזהרה לחייב במסירה מלאה".
2. לטענת המבקשת, אף שנתקיימו ביחס למשיבה-החייבת כל התנאים הקבועים בסעיף 7ב(א2) הנ"ל, דחתה כב' הרשמת את הבקשה, ללא הצדקה.
"הבקשה הוגשה באופן כללי באופן שאין לי אלא לדחות אותה.
לא הוכח לחייב חשבון בנק, לא הוכח כי קיימות יתרות זכות ולא הוכח כי הוטל צו עיקול וככל שהוטל, מתי עוקל חשבון הבנק והאם ביום הטלת העיקול הייתה לחייב יתרת זכות שעלתה על יתרת החובה של החייב בבנק.
זאת ועוד ככל שהוטל עיקול על חשבון הבנק ומשלא נמסרה הודעה ע"י הבנק לפיה הגיעו לידיו נכסים של החייב במהלך התקופה של שלושת החודשים שלאחר המצאת הצו, קיימת חזקה כי לא הגיעו נכסים כאלו לידיו. חזקה זו ניתנת לסתירה אך בבקשת הזוכה שבפני לא מצאתי כאמור תשתית אשר תצדיק העתרות לבקשת הזוכה".