כץ, ג' (2016). אפיון תפיסות למידה במגוון תחומים והשלכתו על הכשרת מורים. החינוך וסביבו, ל"ח, 232-213.
תכניות רבות להכשרת מורים מנסות לחולל שינוי בתפיסות הלמידה של המורים, אך אינן משיגות את יעדיהן, ומורים מתקשים לזמן דרכי למידה עמוקות-אקטיביות. בעיית הלמידה אף מחריפה במערך לימודי היהדות שהלמידה בהם דרך חיקוי ושינון מגבירה את הניכור של התלמידים ממקורות תרבותם היהודית.
תרומתו וייחודו של מחקר זה, אשר עקב אחר קבוצה של סטודנטים-מורים המשתייכים לתכנית להכשרת סטודנטים מצטיינים להוראת מקצועות היהדות ומלמדים בבתי ספר ממלכתיים, הוא בכך שבחן את תפיסות הלמידה של כל אחד ואחת מן הנחקרים בשני תחומי למידה: תוכני היהדות ונורמות התנהגות.
ממצאי המחקר מלמדים שהרוב המוחלט של הנחקרים אוחזים בתפיסות למידה שונות זו מזו, כלומר אותו/ה מורה אוחז/ת בתפיסת למידה עמוקה בנוגע לתחום למידה מסוים ובתפיסת למידה שטוחה יותר בתחום למידה אחר. ממצא משמעותי של המחקר הוא שכאשר בוחנים לא רק את תחום למידת התכנים, הרוב המוחלט של הנחקרים מזמנים תהליכי למידה אקטיביים הבאים לידי ביטוי לפחות בתחום למידה אחד.
מכאן אפשר להציע שבתכניות ההכשרה יכוונו את המתּכַשרים להוראה לאפיון תפיסות הלמידה שלהם בתחומים השונים, ולזיהוי תחום הלמידה שבו תפיסת הלמידה שלהם היא עמוקה כדי שירחיבו תפיסה זו גם לתחומי למידה נוספים.