לפני בקשה לביטול פסק דין שניתן בהעדר.
לאחר עיון בבקשה, בתגובה ובתשובה, איני מוצאת להיעתר לבקשה.
מקום בו הנתבע עצמו טוען כי כתב התביעה הומצא לידי אחיו בכתובתו, הרי שגם אם תתקבלנה כל טענותיו העובדתיות ביחס לכך, יש לראותו כמי שבוצעה לידיו מסירה כדין.
בהינתן הנתונים העובדתיים הנוספים אשר התבררו מתגובת התובעת על נספחיה, כמו גם תשובת הנתבע, מקבלת מסקנתי זו משנה תוקף.
משכך, ביטול פסק הדין יעשה בהתאם לשיקול דעת בית המשפט ותוך מתן הדעת לטעמים בגינם לא הוגש כתב ההגנה במועד, סיכויי ההליך ומועד הגשת הבקשה.
גם לשיטת המבקש, פסק הדין הומצא לידיו עוד בחודש ינואר 2015.
הבקשה לביטול פסק הדין הוגשה רק ביום 16.3.15, ומכאן כי עסקינן בפסק דין חלוט.
באשר לסיכויי ההליך – אציין כי הללו אינם ברורים שעה שעסקינן בתאונת שרשרת, ואולם ניהולו של הליך בבית המשפט לתעבורה והכרעת דין בעניינו של המבקש (הנזכרים במסגרת הבקשה), אין בהם לכאורה כדי לסייע לעניינו.
עם זאת, וככל שהיה מדובר בבחינת שאלת סיכויי ההליך, וזאת בלבד, דומה שהיה מקום להורות על ביטול פסק הדין, על מנת לאפשר לנתבע להביא טענותיו כדבעי, ולו כנגד הפקדת ערבויות.
ואולם, באשר לטעמים בגינם לא הוגש כתב ההגנה, מצאתי את גרסתו של הנתבע 4 כתמוהה, וחסרה באופן מהותי.