אללים שנוצרו על ידי מוטציות מזיקות, מהן הגורמות לפגמים גנטיים קלים או אף חמורים דוגמת אנמיה חרמשית, הם לעיתים קרובות אללים נסגנים נדירים, העלולים להינשא על ידי פרטים מסוימים באוכלוסייה ולעבור בתורשה לצאצאיהם ללא תופעות מזיקות כלשהן. רק כאשר האורגניזם יורש את האלל הפגום משני הוריו גם יחד הוא ניזוק. הסיכון לאירוע כזה גדול יותר ככל ששני ההורים דומים יותר במטען התורשתי שלהם, למשל משום שהמגוון הגנטי באוכלוסייה מצומצם, או כתוצאה מהכלאה בין הורים קרובים. מאותה סיבה, כאשר ההורים שונים מאד גנטית זה מזה הסיכון להומוזיגוטיות של אללים נסגנים מזיקים קטן, והתוצאה יכולה להיות צאצא בריא וחזק יותר.
בגזעי כלבים, המגוון הגנטי בגזעים נדירים לעיתים מצומצם מאד והכלאות קרובים נפוצות. כתוצאה מכך כלבים "מעורבים" עשויים להיות בריאים וחזקים יותר מהוריהם ה"גזעיים". מחקר באנגליה בשנת 2013 מצא כי תוחלת חיים של כלבים מעורבים ארוכה ב-1.2 שנים מתוחלת החיים של כלבים גזעיים.
אוחזר מתוך "https://www.hamichlol.org.il/w/index.php?title=און_כלאיים&oldid=733765"