פייר רוד (בצרפתית: Jacques Pierre Joseph Rode; ‏16 בפברואר 1774 - 25 בנובמבר 1830) היה כנר, מלחין ופדגוג צרפתי.
רוד נולד בבורדו, אקיטן. בגיל 13 יצא לפריז והפך לתלמידו של ג'ובני בטיסטה ויוטי, שמצא אותו מספיק מוכשר כך שיזכה למלגת לימודים מלאה. רוד המשיך את המסורת של מורו, שהצטיינה בצליל מעודן, כיאה לסגנון האיטלקי. (לדוגמה: שימוש בטכניקת פורטמנטו - סוג של גליסנדו). בשנת 1802, רוד ביחד עם קרויצר ובאיו הוציאו את המתודה הרשמית של הקונרבטואר בפריז לנגינה בכינור. במהלך תקופת המלחמות הנפוליאוניות רוד יצא לסיורים ברחבי מערב אירופה, ואף חי מספר שנים (1804–1809) ברוסיה (בסנט פטרבורג ובמוסקבה), כשהוא עובד עם המלחין פרנסואה-אדריאן בואלדייה.
כשרוד חזר מפריז, הוא מצא שדעת הקהל השתנתה כלפי המוזיקה שלו. לואי שפור כתב שרמת הנגינה של רוד ירדה באופן משמעותי. לפי עדויות היסטוריות אחרות, זה נבע ככל הנראה כתוצאה מדלקת שגרמה לכשל במערכת הלימפה (הוא לא היה מסוגל להפיק תנועות עדינות מספיק). בטהובן הקדיש לרוד ולרודולף, ארכידוכס אוסטריה את הסונטה האחרונה שלו לכינור ופסנתר בסול מז'ור op.96. בנוסף, רוד והארכידוכס ביצעו את היצירה בבכורתה בשנת 1812. רוד היה ידוע בביצועיו של הקונצ'רטי של ויוטי והקונצ'רטי פרי עטיו. בנוסף, בתקופת שהותו בברלין (1814–1819) רוד כתב כ-24 קפריסים (קפריצ'י) לכינור סולו, ככל הנראה בהשפעת 24 קפריצ'י לכינור מאת פגניני. ב-1828 ביצע רוד את ניסיונו האחרון בהופעה בקונצרט פומבי, אשר הסתיים בפיאקסו, וייתכן שגרם להקדמת מותו. הוא נפטר ב-25 בנובמבר 1830 בשאטו דה בורבון, על יד העיירה דמאזאן, לוט וגארון אקיטן.
רוד בעיקר כתב מוזיקה רומנטית וירטואוזית לכינור: 13 הקונצ'רטי, ה-Quatuors brillants (אוסף של רביעיות מיתרים), 24 הקפריסים לכינור סולו ועוד. כיום המוזיקה שלו כמעט ולא מבוצעת, אך ניכרת בה השפעתו על תלמידו לואי שפור.
אוחזר מתוך "https://he.wikipedia.org/w/index.php?title=פייר_רוד&oldid=28131933"