1.לפניי תביעה אשר עניינה תאונה אשר התרחשה ביום 12.4.2010 בין רכבו של התובע לבין משאית של הנתבעת 2, הנהוגה על-ידי הנתבע 1.
2.על-פי גרסת התובע, שעה שנסע בנתיב הימני בכביש דו נתיבי, לפתע סטתה משאית הנהוגה על-ידי הנתבע 1 לעבר נתיבו והדפה את רכבו לעבר רכב חונה.
3.מנגד, טוענים הנתבעים, כי רכב התובע חנה בחנייה כפולה בצד כלי הרכב החונים בצד המדרכה, ורכב התובע התפרץ בפתאומיות לנתיב נסיעתה של המשאית ופגע בה.
4.לאחר ששמעתי את הצדדים, מצאתי כי האחריות לקרות התאונה רובצת על כתפי הנתבעים. ואנמק.
ראשית, לא מצאתי לקבל את הגרסה, לפיה רכב התובע עמד בצד הדרך והתפרץ לעבר נתיב נסיעתה של המשאית. הנתבע 1 מודה בעדותו, כי לצורך עקיפת פח זבל המוצב בצד המדרכה, היה עליו לעבור לנתיב השמאלי ולאחר מכן לסטות חזרה לנתיב הימני. משכך, לפי גרסת הנתבעים עצמם, הרי שהמשאית סטתה מנתיב נסיעתה.
זאת ועוד, הנתבע 1 מודה בעדותו, כי ראה את רכב התובע עומד בצד המדרכה. משכך, וככל שנכונה היתה גרסתו, לפיה רכבו של התובע עמד, הרי שהיה עליו לוודא כי אין בכוונתו של התובע להמשיך בנסיעתו בטרם תעבור המשאית לנתיב נסיעתו של רכב התובע.
שנית, מצאתי להעדיף לעניין זה את גרסת התובע, ולפיה עמד בנתיב הימני, שעה שהמתין להחלפת מופע התמרור לאור ירוק, ומשאית הנתבעת סטתה לעבר נתיב נסיעתו, בלא שהנתבע 1 שם אל ליבו להימצאותו של רכב התובע בנתיב הימני.
5.לאור האמור לעיל, אני מקבלת את התביעה ומחייבת את הנתבעים לשלם לתובע הסך של 7,242 ₪ בגין נזק לרכב התובע על-פי חוות-דעת השמאי, וכן הסך של 780 ₪ בגין שכר טרחת השמאי. סכומים אלו ישאו הפרשי הצמדה וריבית כחוק ממועד הגשת התביעה ועד למועד התשלום בפועל.
כמו כן, ישלמו הנתבעים לתובע הוצאות בסך של 300 ₪ מהיום.