על התשובה המפורטת והמושקעת. אתה הרווחת את הערכתי והוקרתי בייחוד לאחר שראיתי שענית בשעה 2:30 בלילה לכולם (שהרי ימינו הפוכים) ושראית את בקשתי הארוכה לעזרה חיכית שתהיה רענן יותר שתוכל להתייחס לזה יותר ברצינות. אני ממש מודה לך לא רק על ההשקעה והתשובה המפורטת אלא גם על תוכנה ונכונותה.
1. הדבר היחיד שעוד לא ניסיתי מהדברים שהצעת לשיפור היחסים הוא עניין החיזוקים החיוביים אך יש לי עם זה בעיה עקרונית. כפי שכתבתי במכתבי השני אני לא רואה בזה עזרה אלא מחוייבות ושיתוף. מדוע שאומר תודה על משהו שהוא טרוויאלי וטבעי בעיני ? רק מפני שהוא לא נעשה עד היום? האם זה לא פתח בשביל בעלי לומר (בייחוד שנחזור ארצה) אמרת תודה שעזרתי ועכשיו את רואה בזה מובן מאליו?
אני מרגישה שלפחות אצל אישי, המצב כבר בלתי הפיך והוא רואה בזה מלחמה שיש לנצח בה ומתוך האמוק הזה הוא כבר לא רואה ומעריך אותי בכלל.
2. תיקון עובדות שלא היו ברורות - יש לנו כאן 3 משפחות ארהביות מקסימות שאנו בקשר מעולה איתם ואני עוד יותר עם הנשים וכן - יש לי עיסוקים. הבעיה היא שכשהילדים ובעלי נמצאים אני זו שמקדישה את עצמי טוטלית לילדים ולבית ולי לא נותר זמן לעצמי או להיות עם בעלי מכיוון שהוא כל כך עסוק בעצמו. שאמרתי שהוא על המחשב כל הזמן לא התכוונתי לכך שהוא עובד. מהרגע שהוא בבית הוא אינו עובד אלא משחק, קורא ועל המחשב באופן "פרטי" ולא "עבודתי".