בפנינו ערעור הסנגוריה על הכרעת דינו וגזר דינו של בית המשפט קמא.
המערער הואשם בשורה של עבירות הנוגעות לשוד משאיות כדלקמן: שתי עבירות של שוד בנסיבות מחמירות, שתי עבירות של ניסיון לשוד בנסיבות מחמירות ושמונה עבירות של קשירת קשר לניסיון לשוד בנסיבות מחמירות. בתמצית, על פי המתואר בכתב האישום המערער היה נוהג ליצור קשר עם נהגים המעוניינים למכור את משאיתם, אנשים מטעמו היו נפגשים לנסיעת מבחן ושניים משותפיו של המערער היו דוחפים את בעל הרכב מן המשאית, תוך כדי איומים, ונמלטים עם המשאית.
מפאת היקף האישומים והראיות לא נפרט לגביהם כעת, אלא במסגרת סקירת פסק דינו של בית המשפט קמא, והתייחסות ממוקדת לראיות הרלוונטיות. יחד עם זאת, נקדים ונציין כי עיקר פסק דינו של בית המשפט קמא ועיקר הטענות בערעור סובבים סביב שאלה אחת הנוגעת לזהות האדם אשר הניע, הוביל ופיקד על ביצוע העבירות, ואשר הוקלט במסגרת האזנות שבוצעו על ידי משטרת ישראל.
בית המשפט סקר את הראיות הרבות שהוגשו במהלך ההוכחות ואף קבע ממצאי מהימנות בנוגע לכל אחת מהעדויות.
בית המשפט קמא סיכם כי הוגשו ארבעה מקבצים של ראיות. הקלטות של מאות שיחות ותמלול חלקן; אמרות המפלילות את המערער שניתנו על ידי עדים שנעצרו במסגרת ניסיונות השוד נשואי פרטי אישום 1 ו-4; עדות המתלוננים בנוגע למקרי השוד; אמרות המערער ומוצגים שנמצאו בביתו.
"לדברי העדה הראשית בעניין, ראש מחלקת האזנות סתר במחוז ש"י, המאזינות מחפשות בכל אחת מעמדות ההאזנה שיחת בסיס שעל פיה יוכלו "לשייך" את הטלפון לאדם מסוים, היעד של ההאזנות ולאחר אותה שיחת בסיס הן יכולות לקבוע אם שיחות נוספות נעשו על ידי אותו יעד, וזאת באמצעות השוואת קולות לשיחת הבסיס. כעקרון, מעדותם עולה כי שיחת בסיס יכולה להיות שיחה בה היעד מזדהה בשם, או שהוא מוסר פרטים אחרים מדויקים וייחודיים מספיק שניתן לקבוע כי הוא אכן המחזיק בקו או במכשיר.
לדברי העדות, וכך נטען על ידי התביעה בסיכומיה, בנוגע לכל אחת מעמדות ההאזנה קיימת שיחת בסיס אשר על פיה עשו את הזיהוי. כמו כן העידו העדות, כי בעקבות שיחת הבסיס, ועל סמך כישוריהן, יכלו הן לקבוע כי המדבר בשיחות רבות נוספות אשר הוקלטו, הינו אותו אדם אשר דיבר בשיחות הבסיס, ועל סמך הזיהוי של הדובר בשיחת הבסיס כנאשם, הן יכלו לקבוע כי המדבר בשאר השיחות היה גם הנאשם. עוד נטען על ידי השוטרות שלמעשה ברגע שקיימת שיחת בסיס אחת, ניתן אף לשייך שיחות אשר נעשו מטלפונים אחרים לאותו דובר בשיחת הבסיס. היינו, אין בעקרון צורך בשיחות בסיס לכל עמדה ועמדה, ודי בזיהוי וודאי אחד, כדי לערוך השוואת קולות לטלפונים אחרים ושיחות אחרות, והסקת מסקנה שבמידה והקול אמנם זהה, שהדובר הינו אחד." (עמ' 16-17 להכרעת הדין).
בית המשפט קבע כי עדותן של המאזינות הייתה אמינה, וכי הן לא התכוונו לשקר לבית המשפט, אם כי קבע שאין הדבר מחייב לקבל את מסקנותיהן המקצועיות. בעניין זה קבע בית המשפט כי יש להפריד בין שני התחומים עליהן העידו המאזינות. בנוגע לזיהוי המערער בשיחת הבסיס נקבע כי בית המשפט חייב להשתכנע באופן עצמאי מהראיות אשר עמדו בפני השוטרות המאזינות, ובעניין זה אין להן יתרון על פני בית המשפט. עם זאת, בנוגע לשאלה האם כל השיחות נעשו על ידי אותו אדם שזוהה בשיחת הבסיס, קבע בית המשפט כי יש להתייחס למומחיות המאזינות, אשר עדותן נמצאה מהימנה, כאמור.
"אם כן, מטלפון זה יש שתי שיחות עם השם חאתם, שתי שיחות המתייחסות לג'מעין, ומספר שיחות המתייחסות לאדם שהשתחרר ממעצר, כאשר אין מחלוקת שהנאשם אכן השתחרר ממעצר ביום האמור... כפי שעוד ניווכח, שיחות אשר בוצעו מטלפון זה מצביעות באופן די ברור על כך שהמדבר בשיחות אלה מתכוון לעקוץ מוכרי משאיות. כפי שראינו לעיל, יש בתיק מספר ראיות נוספות, במיוחד הדברים של פואד, אם גם מציאת כרטיסי סים בביתו של הנאשם כאשר בכרטיסים אלה מופיעים מספרים של אדם אשר השתתף באחד ממקרי השוד בתיק זה, בעוד הנאשם מכחיש כל קשר לאדם או לסים, וראיות נוספות אשר מהן ניתן ללמוד שאכן, הנאשם עוסק במעשה עוקץ של מוכרי משאיות. ניתן לדעתנו לעשות שימוש בראיות אלה לחזק את המסקנה אליה הגיעו המאזינות, שהדובר בשיחות הטלפון בהן מתבצע מעשה עוקץ דומים הינו הנאשם, כאשר יש כאמור ראיות טובות מתוך פרטי הזיהוי העולים בשיחות עצמן, שהדובר הוא לא אחר מהנאשם.
על כל אלה יש להוסיף נקודה נוספת אשר לא מצאנו לה אזכור בסיכומי התביעה, אך לדעתנו מהווה ראיה חשובה נוספת לקישור בין הנאשם, לבין מספרי טלפון אלה. אמנם כפי שצוין לעיל, האדם אשר עושה שימוש במספרים אלה מזדהה בשמות שונים. אך, כאשר בוחנים כל אחת ואחת מהשיחות ניווכח לדעת שרק כאשר מנהל הדובר שיחה עם מוכר פוטנציאלי הוא מזדהה במספר רב של שמות שונים. לעומת זאת, בכל שיחה עם אדם אחר אשר לכאורה על פי השיחה מכיר את הדובר אופן אישי, השם היחידי המוזכר כדובר הוא חאתם. אין באף שיחה אדם אשר לכאורה מכיר את הדובר באופן אישי, ועדיין קורא לו שם אחר מהשם חאתם. אמנם בדרך כלל אין זיהוי של הדובר כלל, אך כאשר יש כזה, הזיהוי הוא חאתם, וחאתם בלבד. כמו כן, כל פרט זיהוי אחר שעולה משיחות אלה תואם את פרטיו של הנאשם, בין אם מדובר במקום מגוריו, ובין אם מדובר בכינוים שיש לו. לאור זאת, ובעקבות המסקנה כי הדובר בכל השיחות הנ"ל הינו אותו אדם, אנו סבורים שהתביעה העמידה די ראיות להוכיח כי אכן הדובר בשיחות הוא הנאשם, כמו גם שאר השיחות מאותו קו בהן זוהה הדובר על פי קולו כנאשם." (עמ' 29-30 להכרעת הדין).
עם זאת, על אף מומחיותן של המאזינות, בית המשפט הגיע למסקנה כי בנוגע לקו טלפון לגביו אין ראיות חיצוניות המאפשרות את זיהוי המערער, לא ניתן לסמוך על זיהוי המבוסס על השוואת קולות בלבד.
המערער העיד להגנתו. בית משפט קמא קבע כי באופן כללי עדותו לא הייתה מהימנה, ובחלקה קבע כי הינה שקרית. אף אמרותיו המשטרתיות לא היו עקביות ולפיכך קבע בית משפט קמא כי אין בעדות לשנות את תמונת הראיות הכוללת לכאן או לכאן.
בשלב זה, פנה בית משפט קמא לדון בכל אחד מפרטי האישום שיוחסו למערער. הואיל והתביעה לא ערערה על זיכויו של המערער מחלק מפרטי האישום, נסקור בקצרה רק את פרטי האישום בהם הורשע.