הבוקר מתחיל. קמתם בזמן? כבר קיבלתם שתי נקודות. אם זכרתם לצחצח שיניים, זה עוד שתי נקודות. ואם צחצחתם בקולגייט זה כבר ארבע נקודות. יוצאים לעבודה. נסעתם היום בתחבורה ציבורית ולא באוטו? קבלו עשרים נקודות ותג איכות סביבה. אם בשעות הערב סיימתם לקרוא את הרומן השלישי ברצף של סטיבן קינג, זכיתם בשדרוג לאוואטר שלכם וגם ב־100 נקודות בונוס.
התרחיש הזה אינו דמיוני. משחקים מסוג חדש, כאלה שאורגים את עצמם אל חיי היומיום, מסתמנים כאחת המגמות המעניינות בעולם הגיימינג, האינטרנט והחיים בכלל. לדברי מומחים, הם יכולים גם לשנות את האופן שבו אנו מתנהגים.
"באמצעות משחק אפשר לתגמל ולעודד ביצוע פעולות משעממות אך חשובות לתפקוד היומיומי", אומר ד"ר יאיר עמיחי־המבורגר, ראש המרכז לחקר הפסיכולוגיה של האינטרנט במרכז הבינתחומי בהרצליה. "ויש גם יכולת להשפיע על המגרש הגדול באמת - למשל משחקים שיעודדו ילדים ומבוגרים לשנות את התנהגותם היומיומית לטובת הסביבה".
שילוב של שיטות ניקוד בחיי היומיום שלנו אינו דבר חדש. חברות כרטיסי האשראי, למשל, מתגמלות את הלקוחות בנקודות על כל קנייה. אבל ההתפתחות הטכנולוגית הביאה עמה גידול באלמנטים של משחקיות בחיי היומיום. מה שהתחיל בגיאוקשינג (משחקים מבוססי GPS שבהם המשתתפים צריכים למצוא מטמון שהוחבא בשטח) התקדם למשחקים מבוססי מיקום דוגמת Foursquare או Gowalla, המתגמלים משתתפים בתגים, נקודות ודירוגים על ביצוע צ'ק־אין - הודעה על הגעה למקום מסוים.
בימים אלה מנסה סלקום לחדור בעצמה לתחום זה בישראל, באמצעות אפליקציית "מטרופולין". מדובר בשירות מבוסס מיקום הדומה לפורסקוור, אך כולל אלמנטים נרחבים יותר של משחקיות וחברתיות (למשל, תחרות על רכישת נכסים בכסף וירטואלי ושדרוגם). לדברי סמנכ"ל השיווק של סלקום, עדי כהן, אלמנטים של תחרותיות יהוו אבן יסוד בהצלחת משחקים מסוג זה: "הרצון לשחק ולנצח הוא חלק מהאופי שלנו. אנחנו רואים את זה אצל בני הנוער, שמנסים להגיע לשלב המתקדם ביותר בפיפ"א ואצל המבוגרים שמשחקים ברידג'. חייבת להיות התייחסות לתחרותיות כדי שמשחק יצליח, אבל לא רק. במטרופולין יש שילוב של חברתיות, של סביבה וירטואלית שמשתלבת עם הסביבה הפיזית".
אפליקציה ישראלית בולטת אחרת שמשלבת משחקיות בפעולות יומיומיות היא יישום הניווט Waze. "אנחנו מתמקדים בתחום של הנהיגה היומיומית, ואחת המטרות שלנו היא להפוך את הדבר המשעמם הזה למעניין", מספרת יעל אליש, סמנכ"לית שיווק מוצר ב־Waze. במשחק ב־Waze, הנקודות נצברות על ידי ביצוע פעולות כמו עצם השימוש באפליקציה והעברת עדכוני תנועה, או פעולות מתקדמות יותר כמו סימון כבישים חדשים. "באמצעות המשחקיות אנחנו לא רק הופכים את החוויה למעניינת יותר, אלא גם גורמים לאנשים לדווח יותר, משפרים את החוויה לטובת הכלל", אומרת אליש.
לדברי אליש, המשתמשים מייחסים חשיבות רבה לנקודות שצברו לעומת משתמשים אחרים: "אנשים הם חיות חברתיות, וברגע שיש קבוצת התייחסות מסוימת זה יוצר אצלם עניין. המשתמשים הכבדים נוסעים המון שעות ומשקיעים זמן בצבירת נקודות. כולם שמים לב לניקוד, ואם יש איזו בעיה קטנה, אנחנו מיד שומעים על זה".
אבל זו רק הסנונית הראשונה של משחקים המשתלבים בחיי היומיום שלנו. יישום האייפון הבריטי Epic Win, שיושק בהמשך החודש, מקצין את התפיסה הזו כמעט לכל היבט בחיים. מדובר במשחק תפקידים (RPG) בזמן אמת, שבו השחקנים מזינים מטלות שונות שעליהם לבצע: כתיבת דו"ח בעבודה, ניקוי הבית, שטיפת המכונית, הורדת זבל ועוד. עם השלמתן הם מקבלים בתמורה נקודות ניסיון, שדרוגים ויכולות חדשות לדמות האווטאר.
"יש כבר יישומים שמוסיפים שכבה של משחקיות לחיים האמיתיים, אבל Epic Win הוא צעד ראשון בדרך להפוך את החיים האמיתיים לסיפור", אומר ל"כלכליסט" טאק פונג, אחד משני יוצרי המשחק. "מבחינת המשתמש, המשחק מושך בכמה רמות. אפשר לאסוף שלל, שאותו ניתן להראות לחברים באמצעות רשתות חברתיות שונות. האווטאר של השחקן מתקדם ומתפתח לאורך המשחק, וזו דרך מוחשית מאוד לראות איך אתה משתפר. בחיים האמיתיים אין תמיד תיעוד להצלחה שלנו, אבל אם עשית כביסה במשחק, כלומר מטלה מבוססת סיבולת, אז הסיבולת של הדמות שלך עולה. בהמשך נרחיב את היישום למשחק מרובה־משתתפים, שבו חברים יוכלו להתחרות זה בזה ולראות מי משלים משימות טוב יותר".
"אנשים רבים משחקים משחקי מחשב, זוכים להישגים ומבצעים מטלות שונות במשחק — אבל לא תמיד מצליחים לנקות את הבית", מוסיף רקס קרול, שפיתח את Epic Win יחד עם פונג. "זה קצת מוזר, כי לפעמים פעולות שעושים במשחק הן יומיומיות: אתה לוקח דברים, נושא אותם ממקום למקום. Epic Win הוא דרך לאחד את שני הדברים, ולעודד אנשים לבצע מטלות אמיתיות באמצעות ההפתעות, הפרסים והסיפור שיש במשחק".
לדברי ד"ר עמיחי־המבורגר, משחקי החיים עתידים לזכות להצלחה בזכות העובדה שהם מנצלים רצון בסיסי הקיים במרבית האנשים: להיות ווינרים. "אנשים יכולים להפוך יכולות שאינן מתוגמלות בסביבה הפיזית המיידית לנכס במגרש האינטרנטי", הוא אומר. "אנשים שבמגרש הפיזי היו אולי בתחתית הסולם החברתי, פתאום יכולים להיות שחקנים מובילים במגרשי משחק וירטואליים. המגרשים האלה יכולים להפוך לפקטורים משפיעים ביותר על הדימוי העצמי. מכיוון שחיזוקים חלקיים קשה להכחיד, וסביר שעל הדרך השחקן יחווה פה ושם הצלחה קטנה, בינונית או גדולה — הוא יישאב פנימה עד לרמה של התמכרות אמיתית".
והמרוויחות העיקריות מההתמכרות הזו עתידות להיות חברות מסחריות, שיוכלו לקיים פעילות שיווקית ברמה שלא הכרנו עד היום. "משחקים מסוג זה מאפשרים לבנות מערכת תגמול שתעצים את יכולת ההשפעה של מסרים פרסומיים, כך שגם מגרש המשחקים יתועל באמצעות חברות־העל לטובתן", אומר עמיחי־המבורגר. "אנחנו גם זקוקים לאהבה, לטפיחה על השכם והאגו, אנחנו רוצים להרגיש שייכים. מי שייצור מעטפת המתגמלת ומחזקת את האדם על התנהגות רצויה עבורו עסקית יעשה קופה".
איך בדיוק יכולה לעבוד מערכת כזו? "הטכנולוגיה נעשית זולה יותר ויותר", הסביר ג'סי של, מחבר הספר "The Art of Game Design" בהרצאה בכנס Dice 2010. "בקרוב בכל פחית קולה או קופסת דגנים נוכל לשלב מעבד, מסך, מצלמה וחיבור WiFi. במידע שייאסף ניתן יהיה להשתמש לצורך שילוב אלמנטים של משחקיות בחיי היומיום. למשל, אתה קם בבוקר לצחצח שיניים, והמברשת מזהה אותך מצחצח וקיבלת עשר נקודות. אם צחצחת בכל יום השבוע, קיבלת בונוס. למי זה אכפת? ליצרניות משחות השיניים - ככל שמצחצחים יותר כך משתמשים ביותר משחה".
אבל לא צריך לחכות לחיישנים כדי לבנות מאגרים עם מידע מסוג זה. כבר היום, משתמשי פורסקוור מספקים מרצונם מידע על המקומות שהם מבקרים בהם, הנוסעים ב־Waze על מסלולי הנסיעה שלהם, והמשחקים ב־Epic Win (כך מקווים היוצרים), יספקו מידע נרחב על הפעולות הבסיסיות ביותר שלהם. "מאגרי מידע מסוג זה מאפשרים לעשות שיווק ממוקד יותר", אומר פונג. "אם אתה הולך למקום מסוים ומשלים משימות מסוימות הקשורות למותג כלשהו, תוכל לקבל שובר למבצעים; אם יודעים שאתה קונה אבקת כביסה מסוג מסוים, אפשר ליצור פרסומות ממוקדות יותר. המידע נמצא בבעלות החברות שמפעילות את השירותים, ובכפוף לתנאי השימוש ניתן למכור אותו הלאה למפרסמים". פונג מדגיש, אגב, שבשלב זה לא צפוי Epic Win לכלול שיתופי פעולה מסחריים.
Waze. "משפרים את החוויה לטובת הכלל"
אמצעים שיווקיים יעילים יהיו כאלה שמשתלבים באופן טבעי עם חוויית השימוש באפליקציה. "הסביבה של Waze יכולה להיות אטרקטיבית מאוד למפרסמים", אומרת אליש. "הם רוצים לראות את המותג שלהם על המפה ורוצים שמשתמשים ירדפו אחריהם". אבל עדי כהן מבהיר שאם מהלכי השיווק השונים יהיו דורסניים מדי, הם עלולים לאבד את היעילות שלהם. "הבאלאנס נורא חשוב. אם אתה לא יודע לשמור על המקום של המסחריות עד גבול מסוים, היא מאבדת את הערך ואת האטרקטיביות".
"אנחנו הופכים לחברה מציצנית שמתעדת הכל, והמשחקים יכולים לשמור מידע שלא תמיד ידוע לנו מה עושים בו", אומר עו"ד יהונתן קלינגר, העוסק בדיני מידע. "האם הסכמנו שישתמשו במידע לפרסום ולשיווק? זה לא אדם אחד או שניים אלא מאות אלפים, מה שמאפשר לעשות הרבה דברים במידע".
שימוש אפשרי אחד, אומר קלינגר, הוא למכור למשתמש מוצרים שאינו מעוניין בהם. "בתיאורה, קוקה־קולה יכולה לקבל מידע על קנייה שלך בסופר. כשתעבור באזור המשקאות היא תוכל לשלוח לך SMS: 'אולי תקנה אחת?'". קלינגר אף מזהיר שההשפעות לא מוגבלות לתחום המסחרי: "אם מזהים למשל שאתה נוסע באוטובוס בתל אביב אפשר להעביר לך מסר: 'רון חולדאי רוצה להרוס את התחבורה הציבורית, תצביע לדב חנין'".
ואולם, עמיחי־המבורגר טוען כי לא כל ההשלכות של משחקי חיים הן שליליות בהכרח ושאפשר גם לרתום אותם לטובת הכלל. "משימות לטובת הקהילה וכדור הארץ יתורגמו לנקודות, למשל בנושא המיחזור. משחקים משמעותיים יוכלו לחנך ילדים ומבוגרים לשנות את התנהגותם היומיומית לטובת הסביבה".
מי בא לנקות לי בית תמורת 10 נקודות?