1. לפני בקשת התובעים למחיקת תביעתם זו לפירוק שיתוף במקרקעין, כשהתובעים עתרו שלא לחייבם בהוצאות.
הנתבעים התנגדו לעצם מחיקת התביעה ואף טענו להוצאות נכבדות.
2. כפי שכבר הובהר בהחלטה מיום 20.11.19 ,בסיס הבקשה הינה הצעת המומחה שמונה מטעם ביה"מ. המומחה הציע בסעיף 14.7 לחוות דעתו שתערך תכנית מפורטת לצורך התאמת המצב התכנוני למצב הקיים בשטח, כך שאם התכנית תאושר והכביש הקיים יוזז, חלוקת המקרקעין תהיה מאוזנת יותר והחסר של התובעים, לאחר פירוק השיתוף, יהיה קטן יותר מזה שייוצר כתוצאה מפירוק השיתוף ע"פ המפורט בחוות דעתו בטרם שונתה התכנית.
3. ההלכה הינה כי התובע הינו אדון לתביעתו ולא ניתן לאלצו להמשיך בהליך אותו יזם. בצד האמור, כבר נקבע ,לגבי הפסקת תביעה לדוגמא, כי אין לאפשר מצב בו עקב הפסקת התובענה יפסיד הנתבע יתרון בו כבר זכה, כגון ממצא לטובתו שנקבע במהלך הדיון. במקרה כזה יש להגן על זכויות הנתבע על ידי קביעת תנאי שיבטיח הכללתה של הראיה הפועלת לטובת הנתבע. (ע"א 302/83 חשולי הכרמל בע"מ נ. משה נסלחהשווילי פ"ד ל"ט (2) 831) .
4. במקרה דנן התביעה נמצאת בשלב בו כבר הוגשו לתיק חוות דעת מומחים מטעם ביה"מ לעניין פירוק השיתוף במקרקעין. לפיכך אני מורה על מחיקת התביעה. אולם, בהתאם להלכה כמפורט לעיל, אני קובעת כי בכל תביעה עתידית לפירוק השיתוף במקרקעין, יהוו חוות דעת אלו חוות דעת מטעם מומחה ביה"מ, בכפוף להשלמות שיידרש ליתן המומחה השני, אם וככל שתשונה עד אותו המועד התכנית הרלוונטית.