ברוב המקרים, מדיניות "ההחזק" הינה המדיניות המשתלמת ביותר ללקוח בתחום ההשקעות. מדיניות של 'שב ואל תעשה' מתאימה לעיתים קרובות גם בשוק החסכון הפנסיוני, אך לעיתים מדיניות כזו גורמת להפסדים גבוהים ללקוח. בטור שלפנינו ניתן דוגמא למדיניות פנסיונית שהייתה נכונה עד לסוף שנת 2007, אך המשך החזקה במדיניות זו גורמת להפסדים לכל מי שממשיך, לעיתים מחוסר ידיעה, להחזיק בה.
עד לתאריך 31.12.2007 החלק החשוב בתכנון הפנסיוני התבצע בעת עשיית התוכנית. יתרון המיסוי של תוכניות הוניות, תוכניות למשיכה חד פעמית, על פני תוכניות לקיצבה, גרמו פעמים רבות לחלוקת השכר של הלקוח עד לתקרת הפקדה שנקבעה בתקנות מס ההכנסה, בדרך כלל שכר של 10,000 ש', למטרה הונית ומעבר לכך לקיצבה.
חלוקה זו הביאה למקסימום את ניצול הטבות המס והותירה בידי הלקוח חלק מהכסף כסכום חד פעמי פטור ממס. מדיניות זו הייתה נכונה עד לשינוי שחל בתקנות מס ההכנסה ב-1.1.2008, תיקון 3 שקבע כי כל ההפקדה הינה למטרת קיצבה. באותו רגע סדרי העדיפויות של הלקוח היו צריכים להשתנות.
מתכנון פנסיוני ששם דגש על יום התכנון, עבר הפוקוס בתכנון דווקא ליום הפרישה. הקביעה כי כל קיצבה חייבה למעשה את הלקוח למצוא את התוכנית שתיתן לו את התוצאה הטובה ביותר בסוף הדרך, כלומר התוכנית הקיצבתית הטובה ביותר.
כאן אנו חוזרים למדיניות ההחזק עליה דיברנו בתחילת הטור. אנו עדיין יכולים לראות לקוחות שמחלקים את השכר על פי החלוקה שהיתה קיימת טרום התיקון אם מחוסר ידיעה, תשומת לב או חוסר הבנה של משמעות המהלך. המשך החזקה במדיניות כזו יכול לגרום לחלק מהלקוחות הפסד ניכר ביום היציאה לפנסיה.
שכר של 10,000 ש' לפוליסה ההונית מ-1.1.2002 ושכר של עוד 10,000 ש' לתוכנית שנפתחה ב-1.1.1995. נניח כי אותו לקוח ממשיך להפקיד בדרך זו עד הגיעו לגיל פרישה בגיל 67. בכל אחת מהפוליסות יצבר לו סכום של כ-1,000,000 ש'. הלקוח שבחר במדיניות ההחזק יקבל מה-1 מיליון ש' מהפוליסה שנפתחה ב-1.1.1995 קיצבה של כ-6,341 ש' עקב מקדם הקיצבה העדיף הקיים בפוליסה זו. מהפוליסה ה"הונית" מאותם 1 מיליון ש' יקבל קיצבה של 5,000 ש' בגלל מקדם הקיצבה הפחות טוב שקיים בפוליסה זו. סה"כ יקבל קיצבה של כ-11,340 ש'.
ניקח את אותו לקוח שכן ביצע שינוי והגדיל את ההפרשה לפוליסה מ-1.1.1995 והפסיק לחלוטין את ההפקדה לפוליסה ההונית. אותו לקוח יצבור בגיל 67 באותה פוליסה 2 מיליון ש' מהם יקבל קיצבה של כ-12,680 ש'. כלומר על אותה צבירה יקבל קיצבה גבוהה ב-12%. שינוי המדיניות במס ההכנסה מחייב את כולנו לבצע בדיקה בתוכניות הפנסיוניות שלנו, ולבדוק כי ההפקדה שלנו היום מתאימה לשינויים האחרונים שבוצעו. קיימת חשיבות רבה שבדיקה זו תבוצע בהתייעצות עם אנשי מקצוע.
להפסקה והגדלה של פוליסה אחת על חשבון רעותה קייימת חשיבות גם לגבי סכומי ביטוח, ועל כן חשוב להבין ולטפל בכל המשמעויות טרם ביצוע השינוי. יחד עם זאת חשוב מאד לבדוק ולהתייעץ על מנת לבדוק שההפקדה שלנו לתוכניות היא הנכונה ביותר.
**אין לראות באמור לעיל משום המלצה לביצוע פעולות ו/או ייעוץ במוצר פנסיוני ו/או שיווק פנסיוני ו/או המלצה לביצוע פעולותו/ או יעוץ במוצר פיננסי ו /או ייעוץ ו /או יעוץ משפטי מכל סוג שהוא. המידע המוצג הינו לידיעה בלבד ואינו מהווה תחליף לייעוץ המתחשב בנתונים ובצרכים המיוחדים של כל אדם. כל העושה במידע הנ"ל שימוש כלשהו - עושה זאת על דעתו בלבד ועל אחריותו הבלעדית. החברה ו/או הכותבים מחזיקים ו/או עלולים להחזיק חלק מן הניירות ו /או הקופות המוזכרים לעיל ו/או נמצאים בקשרים עסקים עם החברות המוזכרות.
1. במקרה שנצבר מעל תקרה חייבת דרך קרן הפנסיה יהיה ניתן למשוך את הצבירה בקופת הגמל כהוני ובכך לא " להפסיד" ממקדם נחות ? 2. הצבירה בקופת הגמל היא ללא תשלום לרכיב ביטוחי מכאן שיהיה גדול יותר מהצבירה בקרן הפנסיה, האם ההפרש אינו " מכסה" על המקדם הנכות ?
האם חברות הביטוח בכלל מאפשרות להגדיל את הסכום שמופרש לביטוחי מנהלים מהעבר הרחוק שהיה להם אחלה מקדמים? עד כמה שידוע לי הן לא מאפשרות, כך שההמלצה כאן לא רלוונטית. אבל אם הן כן, אניא שמח לשמוע.
למה הכל לפנסיה?
ירון, אתה יוצא מנקודת הנחה שכולם מעוניינים בפנסיה. איני אישית לא חושבת שנכון לשים הכל בסל אחד.
האם המסקנות אינן שונות לגבי פוליסות חדשות?
יש לי פוליסות משנת 2006. הבנתי מסוכן הביטוח שלי שבתוכנית ההונית (ביטוח מנהלים) מקדם דומה ((ואולי אפילו טוב יותר), ושהוא מובטח, בעוד שבקרן הפנסיה המקדם צפוי להדרדר עם השנים. האם זה לא משנה את מסקנות הטור שלך, לפחות לגבי מי שבמצבי?
מתי קיבלת את היעוץ?