נקודת הפתיחה של פרמנידס היתה פשוטה: אי אפשר לדבר על מה שלא קיים. נשמע פשוט, לא? אל תמהרו להסכים, כי אם תסכימו זה ייקח אתכם רחוק למדי. את הפירוט נשאיר למאמר עתידי, אבל השורה התחתונה מדברת על העולם האמיתי, שהוא שונה מאוד מזה שאנחנו חושבים שאנחנו חיים בו. בעולם האמיתי, זה שמחוץ למטריקס, אין כל שינוי, אין שום תנועה. דבר אינו יכול לזוז שם, יש רק גוש אחד גדול של יש, בלי צורה ובלי גבול.
כי אפשר לדבר על פילוסופיה ועל יהדות בצורה שגם תרחיב את אופקינו וגם תכבד אותנו.
כי לשמוע מה היה להם לומר יכול לתרום מאוד לדרך שבה אנחנו חושבים היום.
כי אתם יכולים לגלות פתאום למה אפלטון הוא מלך, ולמה הרמב"ם הוא תופעת טבע.
כי אפשר לגלות את הרעיונות והקונפליקטים הנפלאים שביהדות, כשאנחנו שמים בינתיים בצד את כל הדברים האחרים.
כי אפשר לדבר על התפיסות הכי מורכבות בדרך שתהיה מובנת וברורה לכולנו, מבלי לוותר על התחכום.
וכי אני מאמין שפילוסופיה ויהדות הן לא רק מאתגרות, ואפילו לא רק מרתקות; הן גם יכולות להפוך אותנו לבני אדם טובים יותר, כאן ועכשיו.