כישלון אינו אופציה- עבור קפטן ג'ורג' פולארד ואנשי צוות ציידת הלווייתנים "אסקס"- אשר יוצאים ב-1819 להביא שמן לווייתנים לתאורה מלב האוקיינוס השקט אל האי שלהם ננטאקט. כישלון במסע משמעו שלא יקבלו שכר, שבעלי הספינה לא ירוויחו, ואף יותר מכך- מעמדם ומקומם החברתי בחברה הקשוחה והדתית של האי ננטאקט, מול חופי מסצ'וסטס- ייפגע קשות. לשם הצלחת המסע הם ייפרדו מנשותיהם, ילדיהם שטרם נולדו, משפחותיהם, קהילתם ואדמתם ויצאו למסע של שנתיים ימים ויותר ללב האוקיינוס. הם יהרגו לווייתנים תוך סיכון אישי עצום, יחיו בצמצום מזון ובבידוד משאר העולם ויאבקו באיתני הטבע בספינת מפרשים בנויה עץ.
מהמסע הזה, אליו יצאו 20 אנשים, יחזרו רק 8 בחיים.
סיפור מאבקם והישרדותם המתואר בספר בכשרון רב- מחזיר לחיים פרשה מלפני 200 שנה, פרשה בה הניצוד הופך לצייד- ולווייתן מטביע את הספינה. פרשה בה חבורת הגברים הצעירים נאלצת לשרוד בסירות הצלה רעועות את האוקיינוס העצום, כמעט ללא מזון או מים. פרשיית הישרדותם חורגת בהרבה מעבר לסיפור רגיל, כיוון שלבד מן המאבק באיתני הטבע באמצעים אפסיים- נאלצים השורדים להפיל גורלות לחיים ולמוות ביניהם. פרשיה שטילטלה בזמנו את ננטאקט ואת אמריקה הצעירה, וליוותה את השורדים לשארית חייהם.
ספר ראשון יצא כבר ב-1820 על ידי אחד השורדים, ורק כעבור 170 שנה התגלה כתב יד של שורד נוסף.
המחבר אסף ביד אמן פריטי מידע היסטוריים, יחד עם רוח הזמן ותמונת מצב פסיכולוגית המלווה את האירועים, ושזר את כולם לכדי ספר שאינו רק מבוסס על מקרה אמיתי, אלא גם כתוב היטב במעין שילוב תיעודי וסיפורי גם יחד.
הספר מובי דיק, שהתפרסם מאד, מבוסס לגמרי על סיפורה של ה"אסקס", אם כי הרמן מלוויל (שהיה בעצמו צייד לווייתנים ונפגש גם עם ניצולי האסקס) הרשה לעצמו חירות אמנותית גדולה למדי שעיקרה הוא אחר.
אני סקרן מאוד לגבי הספר, נשמע מבטיח.
האם מסצ'וסטס אינה שוכנת לחופי האוקיינוס האטלנטי?