1.בפניי בקשת התובעת לעיון מחדש בהחלטה המורה על הפקדת ערובה להבטחת הוצאות הנתבעים בהליך זה.
2.התובעת היא חברה פרטית שמנהלת עסק למתן שירותי מסחר חוץ בורסאי. הנתבעים הם עסקים למתן תשתית, מחשוב ופתרונות. הנתבע 2 הוא המנהל ובעל המניות של הנתבעת 3. התובעת התקשרה עם הנתבעים בחוזה בו היה על הנתבעים להקים תשתית טלפוניה הכוללת קו טלפון, מרכזיה, הקלטת שיחות, גיבוי ועוד. התביעה הוקמה בשל סכסוך בין החברות, בטענה כי החוזה הופר.
3.ביום 07.07.16 הוגשה בקשה מטעם הנתבעים לחיוב התובעת בערובה בסך 50,000 ₪ להבטחת הוצאותיהם.
בדיון שהתקיים ביום 14.07.16 הוצע, כי בהעדר ראיות מתאימות אשר יוכיחו את חוסנה הכלכלי של התובעת, יופקד סך של 25,000 ₪ להבטחת הוצאות הנתבעים (עמ' 5 לפרוטוקול, שורות 18-19). נקבע כי בהעדר הסכמה, על התובעת להגיש "את כל התיעוד הכלכלי הרלבנטי המתייחס גם למצב הכלכלי העדכני נכון להיום ולא רק עד לסוף שנת 2015", בטרם תינתן החלטה בבקשה (עמ' 7 לפרוטוקול, שורות 1-2). התובעת נדרשה להגיש את המסמכים הרלבנטיים עד ליום 07.08.16.
נקבע באותו דיון (עמ' 8 לפרוטוקול, שורות 25-26) כי "ככל שלא יוגשו מסמכים, המשמעות תהיה הסכמה להצעת בית המשפט, להפקדת ערובה בסך של 25,000 ₪, להבטחת הוצאות הנתבעים."
4.ביום 07.08.16 הגישה הנתבעת בקשה למתן החלטות בבקשות קודמות בתיק, בהן החלטה בעניין הפקדת הערובה. ניתנה החלטה הקובעת כי על התובעת להפקיד ערובה על סך 25,000 ₪ להבטחת תשלום הוצאות הנתבעים.
5.ביום 08.08.16 הוגשה בקשה לעיון מחדש מטעם התובעת בהחלטת בית המשפט בעניין הפקדת הערובה. בבקשה טענה התובעת כי היא זקוקה לשבעה ימים נוספים כדי להמציא נתונים כלכליים עדכניים, שכן קיים עומס רב במשרד רו"ח החברה ומדובר במידע מורכב שדורש השקעה מרובה. כמו כן, בהנחה ובקשתה תדחה, היא מבקשת עיכוב ביצוע ההחלטה לצורך הגשת ערעור.
הנתבעת הגישה תגובה ביום 16.08.16 וטענה כי עד לאותו מועד, טרם הוגשו המסמכים הנדרשים.
בהחלטה מיום 18.08.16 נקבע כי על התובעת להבהיר מהו שינוי הנסיבות החל או מדוע מדובר במקרה נדיר ביותר אשר מצדיק עיון חוזר בהחלטה. בתאריך 24.08.16 הגישה התובעת תגובה ובה טענה כי שינוי הנסיבות הוא הצורך החל בהכנת דו"ח פיננסי עדכני לבקשת בית המשפט. לטענתה הדו"ח מורכב והצריך עבודה רבה, והוא צורף לתגובה – על אף שלא ניתנה לתובעת ארכה להגשתו.
הנטל לשכנע כי מתחייב שינוי בהחלטה שיפוטית על-ידי אותה ערכאה שנתנה אותה, מוטל על מגיש הבקשה לעיון חוזר. עליו להוכיח התקיימותם של "טעמים מיוחדים המצדיקים זאת" על-מנת למנוע שימוש לרעה בהליך החריג של עיון מחדש ... העילה המרכזית לעיון חוזר הינה נסיבות חדשות אשר התרחשו לאחר מתן ההחלטה המקורית ... כאשר לא חל שינוי בנסיבות כאמור, עדיין נתונה לערכאה שנתנה את ההחלטה הסמכות לשנותה, אולם הלכה פסוקה היא כי הדבר ייעשה רק "במקרים נדירים ביותר", כאשר מתברר לבית המשפט כי נתן החלטה מוטעית ..."
7.אקדים אפילוג לפרולוג ואציין כי דין הבקשה לביטול הפקדת הערובה להידחות.
8.התובעת סבורה כי הצורך להכין דו"ח פיננסי עדכני מהווה שינוי נסיבות. יחד עם זאת, התובעת לא דאגה להגיש בקשה לארכה להגשת הדו"ח לפני המועד שנקבע להגשת המסמכים, אלא פעלה להגשת בקשה לארכה בת 7 ימים רק בחלוף הזמן שהוקצב לה, ולאחר שניתנה החלטה בבקשה. גם לאחר 7 ימים אלה, עדיין לא הוגש הדו"ח על ידה. התנהלות זו של הנתבעת אינה ראויה.
9.לטעמי, הכנת דו"חות כספיים אינה בבחינת "שינוי נסיבות". התובעת לא נדרשה להגיש דו"ח כספי או מסמך אחר שייערך באופן מיוחד, לצורך הוכחת חוסנה הכלכלי. להיפך: התובעת ביקשה להגיש לבית המשפט דו"חות כספיים מבוקרים שהוגשו לרשות לניירות ערך, אך טענה כי אין לאפשר לנתבעים לעיין במסמכים אלה. אותם מסמכים היו בידי התובעת במועד הדיון, אך לא הוגשו על ידי התובעת בתוך המועד שנקבע - אף לא בצירוף לטענת חיסיון, טענה שצריך היה לבחון ולברר לגופה, ככל שהיתה נטענת.
התובעת ציינה בתגובתה כי הדו"ח מורכב ומצריך עיבוד והשקעה, אך לא נתנה סיבה מהותית לשיהוי בהגשת הדו"ח כפי שנקבע על ידי בית המשפט, זולת טענה בעלמא כי יש עומס במשרד רו"ח המטפל בענייניה. לתגובה לא צורף תצהיר ואין אימות לטענה העובדתית האמורה. התובעת לא הסבירה מדוע היה צורך להכין דו"ח מיוחד ומסובך, או מדוע הדו"ח הנוסף שצורף לתגובה (דו"ח רווח והפסד לחודשים ינואר-יוני 2016) הוא דו"ח "מסובך" ונדרש פרק זמן משמעותי לצורך הפקדתו. אין הסבר מדוע לא הוגשו עותקים של מסמכים קיימים, לדוגמא, דיווחים חודשיים לרשויות המס על הכנסות והוצאות החברה.