ערעור על החלטתה מיום 12.6.14 של רשמת ההוצאה לפועל (גב' קרן פרג'ון זיטמן) בתיק הוצאה לפועל מספר 01-22337-09-9 במסגרתו קיבלה באופן חלקי את טענות המבקש בבקשה בטענת פרעתי שהגיש (להלן: "ההחלטה בטענת פרעתי").
המשיב הגיש בקשה בטענת פרעתי בתיק ההוצאה לפועל, במסגרתה העלה טענות שונות ביחס לפרעון החוב. מרבית טענותיו נדחו על ידי הרשמת הנכבדה, למעט טענתו כי יש להפחית מסכום החוב בתיק ההוצאה לפועל סכום בשיעור של 11% ריבית שנתית על מיליון מארק גרמני שהופקד בידי המערערות בהתאם להסכם מיום 1.12.99 (להלן: "ההסכם").
המשיב הגיש את תשובתו וביקש לדחות את הערעור.
עניינו של תיק ההוצאה לפועל הוא פסק דין שיצא מלפני בית המשפט ביום 26.1.09.
במסגרת התביעה שהוגשה הוטלו עיקולים זמניים על נכסי הנתבעות, וביום 1.12.99 הגיעו הצדדים ל-"הסדר בדבר העיקול וסעדים זמניים בכל התביעות ההדדיות של כל אחד מהם כנגד משנהו", וכתנאי לביטול עיקול זמני שהוטל יעבירו הנתבעים (בהם המשיב) את הסכום של 1,000,000 מארק גרמני (להלן: "סכום ההעברה") לידי המערערות.
לימים, ניתן פסק דין כנגד הנתבעים ובהם המשיב, וכך - הסכום של מליון המארק גרמני, הפך לסכום ששולם טרם מתן פסק הדין על חשבון החוב הפסוק.
תיק הוצאה לפועל לביצוע נפתח, בתחילה על גבי סכום נמוך מפסק הדין, ובשלב מאוחר יותר הוגשה בקשה מטעם המערערות להגדלת הקרן בתיק ההוצאה לפועל.
"מסכום החוב בפתיחה, כמפורט לעילף יש לקזז סך של 2,183,600 ₪, אשר שולמו לידי הזוכה טרם מועד פסק הדין, כאשר הסכום ישא ריבית והצמדה מיום תשלומו הוא יום 1.12.99" (להלן: "ההחלטה הראשונה").