האם שמעת פעם על ציטוקינים? המונח "ציטוקין" נגזר למעשה משילוב של שתי מילים יווניות: "ציטו" שמשמעותו תא ו"קינוס "שמשמעותה תנועה. ציטוקינים ממלאים תפקיד מרכזי הן בבריאות והן במחלות, במיוחד כשמדובר במצבים דלקתיים, דאגות הקשורות לחיסון כמו זיהומים, טראומה בגוף, רבייה ואפילו סרטן.
על פי מאמר מדעי אחד, המדגיש את תפקידה בבריאותן של נשים, כולל צירים מוקדמים ואנדומטריוזיס, "ההתקדמות בהבנת הביולוגיה של ציטוקינים הביאה להערכה בחשיבות הציטוקינים בכל תחומי הרפואה."
אז מה הם ציטוקינים? הם מהווים קטגוריה של חלבונים קטנים המאפשרים תקשורת בין תאים. ישנן מספר משפחות של ציטוקינים המיוצרים בצורה שונה, מתנהגים בצורה שונה ויש להם פעילויות שונות בגוף.
בצד החם, ציטוקינים יכולים לעזור לנו להילחם בזיהומים ולהשפיע לטובה על מערכת החיסון ועל הדלקת שלנו. עם זאת, כאשר ציטוקינים מסוימים אינם מתנהגים באופן אידיאלי או מיוצרים יתר על המידה, הדבר עלול לגרום למחלות.
זה יכול להיות קשה להסביר ציטוקינים מבלי לקבל מדעיות יתר על המידה, אך על ידי הבנה טובה יותר של מולקולות חזקות אלו, אנו עשויים פשוט לשפר או אפילו למנוע כמה דאגות בריאותיות שכיחות מאוד אך רציניות, כולל דלקת פרקים, סרטן ועוד.
הגדרה ציטוקינים פשוטה: קבוצת חלבונים המיוצרים על ידי מערכת החיסון הפועלים כשלוחים כימיים. ציטוקינים הם חלבונים, פפטידים או גליקופרוטאינים המופרשים על ידי לימפוציטים ומונוציטים המווסתים תגובות חיסוניות, המטופואיזיס והתפתחות לימפוציטים.
חלבונים קטנים אלה פועלים כשליחים בין תאים, וזה עניין גדול באמת שכן זה כולל נשיאת מידע חיוני המשפיע ומחליט על כל כך הרבה דברים בגוף, החל מהתפתחות עוברית וכלה במודול מבנה עצם ועד שמירה על הומאוסטזיס. ציטוקינים ידועים בעיקר בזכות תפקידי המפתח שלהם כמתווכים וכמתווכים של תגובות דלקתיות. הם למעשה מסוגלים לעורר את תנועת התאים לעבר אתרים של זיהום, טראומה ודלקת.
ציטוקינים מופרשים על ידי סוגי תאים אחרים בריכוזים גבוהים ויכולים להשפיע על תא המוצא (פעולה אוטוקרינית), על התאים הקרובים אליהם ביותר (פעולה של paracrine) או על תאים מרוחקים (פעולה אנדוקרינית או מערכתית). באופן כללי, הם יכולים לפעול בסינרגיה (לעבוד יחד) או באנטגוניזם (לפעול באופוזיציה). ישנן מספר קבוצות או משפחות שונות, אשר דומות מבחינה מבנית אך הן בעלות מגוון פונקציות מגוון.
קחו בחשבון שלמרות שציטוקינים חיוניים לחלוטין לתפקוד החיסון, כמויות מופרזות יכולות למעשה להיות מסוכנות. סערת ציטוקינים, הידועה גם בשם hypercytokinemia או תסמונת שחרור ציטוקין, היא מצב הנגרם כתוצאה מגידול בייצור חלבונים דלקתיים.
תופעה זו נצפתה בתחילה על ידי רופאים שטיפלו במקרה של מחלת שתל-לעומת-מארח בשנת 1993, אך מאז נצפתה במצבים רבים אחרים, כולל דלקת הלבלב, שפעת העופות ושונות.שפעת נחשבת גם לאחת מהתנאים הבודדים היכולים לגרום לסערה ציטוקין ועשויה להסביר את ההשפעות הקטסטרופליות של מגיפת השפעת משנת 1918.
בעוד שחוקרים עדיין לא ברורים בדיוק מה גורם לסערה של ציטוקינים, ההערכה היא שהיא מופעלת כאשר מערכת החיסון נתקלת בפולש פתוגני חדש, מה שגורם לייצור ציטוקינים להרקיע שחקים. זה יכול לגרום לפגיעה משמעותית בתאים, ברקמות ובאיברים ועלולה לגרום לתופעות לוואי חמורות, כולל חום, עייפות, נפיחות, בחילה, ובמקרים חמורים, אי ספיקת איברים ומוות.
אנו יודעים כעת כי ישנם מספר קטגוריות משנה הכוללות ציטוקינים פרו-דלקתיים ואנטי דלקתיים כאחד. ציטוקינים פרו-דלקתיים מיוצרים בעיקר על ידי מקרופאגים מופעלים ומעורבים בוויסות של התגובות הדלקתיות.
עדויות מדעיות קישרו את החלבונים הפרו-דלקתיים הללו למגוון מחלות כמו גם לתהליך של כאב פתולוגי. בינתיים, ציטוקינים אנטי-דלקתיים הם המולקולות המסייעות לוויסות מערכת החיסון ולבקרת התגובה הציטוקין הפרו-דלקתית.
יש גם אריתרופויטין, המכונה גם המטופויטין, שהוא הורמון ציטוקין המסדיר את ייצור תאי הדם האדומים (אריתרוציטים).
שני המפיקים העיקריים של ציטוקינים הם תאי עוזר T ומקרופאגים. מה אלו? תאי עוזר T מסייעים לתאים אחרים בתגובה החיסונית על ידי זיהוי אנטיגנים זרים והפרשת ציטוקינים, אשר לאחר מכן מפעילים תאי T ו- B. מקרופאגים מקיפים והורגים מיקרואורגניזמים, בולעים חומר זר, מסירים תאים מתים ומחזקים את התגובה החיסונית.
על ידי השפעה ואינטראקציה עם תאי מערכת החיסון, הציטוקינים מסוגלים לווסת את תגובת הגוף למחלות וזיהום. ציטוקינים משפיעים גם על תגובות חיסוניות מולדות וגם מסתגלות. ייצור והתנהגות מיטביים של הציטוקינים שלנו הוא המפתח לבריאות מערכות החיסון שלנו.
מאמר מדעי אחד שפורסם בשנת 2014 בדק את ההשפעות של ציטוקינים כמו אינטרפרונים (INFs) ואינטרלוקינים (ILs) על דלקות מיקובקטריאליות, במיוחד שחפת. החוקרים מסכמים כי "בסך הכל נראה כי משפחת הציטוקינים של IFN היא קריטית לתוצאת הזיהום המיקובקטריאלי" וממלאים תפקיד חשוב בהכלה של גידול חיידקים.
מכיוון שחלבונים אלה מווסתים תגובות דלקתיות שונות, אין פלא שמחקרים מראים איזה תפקיד מרכזי ממלאים חלבונים אלה בדלקת פרקים, מחלת מפרקים דלקתית. כאמור, ייצור יתר או ייצור בלתי הולם של ציטוקינים מסוימים על ידי הגוף יכולים לגרום למחלות.
על פי מאמר מדעי שפורסם בשנת 2014 תחת הכותרת "תפקידם של ציטוקינים דלקתיים ואנטי דלקתיים בפתוגנזה של דלקת מפרקים ניוונית," האמינו כי אינטרלוקין 1-בטא וגורם נמק הגידול הם הציטוקינים הדלקתיים העיקריים המעורבים באוסטיאוארתריטיס (OA) ואילו אינטרלוקין -15 קשור לפתוגנזה של דלקת מפרקים שגרונית (RA).
למרות שברור שציטוקינים פרו-דלקתיים נמצאים ברמות מוגברות בקרב חולי דלקת מפרקים, הגרסאות האנטי-דלקתיות שלהם נמצאו גם בסינוביום ובנוזלים הסינוביאלים של חולי RA. עד כה, מחקרי מחקר המשתמשים במודלים של בעלי חיים הראו את יכולתם של ציטוקינים אנטי-דלקתיים להפחית כאבים הנובעים מדלקת פרקים. עם זאת, הם לא עיכבו נזק למפרקים. ניסויים קליניים עם נבדקים אנושיים נמשכים ובתקווה הם יובילו לכמה ממצאים מועילים לדלקת פרקים.
אני בטוח שזה לא יפתיע את זה אנטי דלקתי ציטוקינים ידועים ביכולתם להוריד דלקת בגוף, שהיא עצומה מכיוון שאנו יודעים כי הדלקת היא בשורש רוב המחלות. על פי מאמר מדעי שכותרתו "ציטוקינים, דלקת וכאב" שפורסם בכתב העת. מרפאות הרדמה בינלאומיות, מבין כל הציטוקינים האנטי דלקתיים, אינטרלוקין 10 (IL-10) הוא בעל כמה מהמאפיינים האנטי דלקתיים החזקים ביותר והוא מסוגל להדחיק את הביטוי של ציטוקינים דלקתיים כמו אינטרלוקין 6 (IL-6), אינטרלוקין 1 (IL- 1) וגורם נמק הגידול אלפא (TNF-α).
IL-10 מסוגל גם לווסת את קולטני הציטוקין הפרו-דלקתיים, כך שהוא מסוגל להפחית את הייצור כמו גם את תפקוד מולקולות הציטוקין הפרו-דלקתיות ברמות מרובות. על פי מאמר זה, "מתן חריף של חלבון IL-10 תועד היטב כדי לדכא את ההתפתחות של הקלה על כאבים בתיווך ספינלי במודלים שונים של בעלי חיים כמו דלקת נוירונית היקפית, פגיעה אקסיטוטוקסית בעמוד השדרה ופגיעה בעצבים היקפיים."
בנוסף, מחקרים קליניים עדכניים מדגימים כי רמות נמוכות בדם של IL-10 ואינטרלוקין 4 (גם ציטוקין אנטי-דלקתי) עשויים להיות גורמים גדולים בכל מה שקשור לכאבים כרוניים מכיוון שנמצא כי לחולים הנאבקים עם כאב כרוני נפוץ יש ריכוזים נמוכים משני הציטוקינים האלה.
ציטוקינים מסוימים משמשים כיום באימונותרפיה נגד סרטן, כולל טיפול בלוקמיה, לימפומה, מלנומה, סרטן שלפוחית ​​השתן וסרטן כליות. גופנו מייצר באופן טבעי ציטוקינים, אך כאשר משתמשים בהם לטיפול בסרטן טבעי, חלבונים אלה נוצרים במעבדה ואז מוזרקים במינונים גדולים יותר מכפי שהגוף בדרך כלל יוצר בעצמו.
על פי נתוני המכון הלאומי לסרטן, אינטרלוקין -2 היה הציטוקין הראשון שנמצא שיש לו יתרון טיפולי לסרטן. בשנת 1976, רוברט גאלו, M.D. ופרנסיס Ruscetti, Ph.D. הוכיח כי הציטוקין הזה יכול "לעורר באופן דרמטי את צמיחתם של תאי T ו- Killer טבעיים, שהם אינטגרליים לתגובה החיסונית האנושית."
כמעט 10 שנים מאוחר יותר, נאמר כי צוות חוקרים נוסף בראשות סטיבן רוזנברג, ד"ר דוקטורט, ריפא בהצלחה מספר חולים עם סרטן תאים כלייתיים גרורתיים מתקדמים (סוג של סרטן כליות) ומלנומה על ידי מתן להם אינטרלוקין -2. Interleukin-2 הפכה לאימונותרפיה ראשונה לסרטן שאושרה על ידי ה- FDA בארה"ב. עד היום היא משמשת לטיפול במלנומה גרורתית וסרטן כליות.
תופעות לוואי של אינטרלוקין -2 יכולות לכלול צמרמורת, חום, עייפות, עלייה במשקל, בחילות, הקאות, שלשולים ולחץ דם נמוך. תופעות לוואי נדירות אך חמורות כוללות פעימות לב לא תקינות, כאבים בחזה ובעיות לב אחרות. אינטרלוקינים אחרים ממשיכים להיבדק כטיפולי סרטן אפשריים.
ציטוקינים הם נושא חשוב במחקר מדעי שנמשך, אך עד כה נראה כי תזונה בריאה עשירה בחומרים מזינים מועילים, פעילות גופנית והפחתת סטרס יכולה כולם לעזור לעודד איזון בריא של ציטוקינים בגוף.
תיאורציה היא שהציטוקינים בדרך כלל מושפעים ממצב התזונה. ליקויים תזונתיים כרוניים משפיעים לרעה על התגובה החיסונית שלנו, הכוללת הפחתה בייצור וציטוקינים בפעילותם. אז בעקבות דיאטת מזונות מרפאים עם הרבה מזון אנטי-דלקתי היא דרך מרכזית להגביר את מצב הציטוקין של גופנו.
מחקרים חוץ גופיים הראו כי תמצית קינמון מעלה את רמות האינטרלוקין -10 תוך הורדת ציטוקינים פרו-דלקתיים במודלים ניסויים של מחלות מעי דלקתיות המושרות.
ישנם גם מזונות שתרצו להימנע מהם, במיוחד סוכר מזוקק. כפי שמציין קרן דלקת מפרקים, מחקרים הראו כי סוכרים מעובדים מעוררים שחרור של ציטוקינים דלקתיים.
מחקר שפורסם ב- כתב העת לפיזיולוגיה בדק את ההשפעות של פעילות גופנית מאומצת ממושכת על ציטוקינים דלקתיים ואנטי דלקתיים. החוקרים מצאו כי בעוד שפעילות גופנית העלתה כמה ציטוקינים פרו-דלקתיים, רמות הפלזמה של אינטרלוקין-אנטי-דלקתית הראו עלייה פי 27 מיד לאחר האימון וגם מעכבי ציטוקין שוחררו. אז בסך הכל, המחקר מציע כי פעילות גופנית יכולה להגביר ציטוקינים אנטי-דלקתיים, המסייעים להפחתת התגובה הדלקתית העלולה לנבוע מפעילות מאומצת ממושכת.
מחקרים הראו כי בתחילה, לחץ עלול לגרום לוויסות למטה של ​​ציטוקינים דלקתיים ולוויסות של ציטוקינים אנטי דלקתיים. עם זאת, לחץ כרוני מתמשך מעלה עוד יותר את הציטוקינים הפרו-דלקתיים, מה שמוביל אז לתגובות דלקתיות ויכולים בסופו של דבר לגרום למחלות שונות. כך שזו עוד סיבה לתרגל משככי לחץ טבעיים על בסיס יומי.
הסובלים מסערות ציטוקינים צריכים לפנות לקבלת טיפול רפואי מיידי. הטיפול במצב זה כולל בדרך כלל מתן תרופות המנטרלות ציטוקינים ספציפיים, כולל TNF. גישות אחרות נחקרות גם, כולל טיפולים תרופתיים המווסתים את תפקוד החיסון בכדי למנוע ייצור של ציטוקינים מסתובב בשליטה.
מהם ציטוקינים? קבוצה של חלבונים המיוצרים על ידי מערכת החיסון הפועלים כשליחים כימיים.
ישנן כמה משפחות של חלבוני איתות אלה כולל דלקת או דלקת.
הם חשובים במיוחד לתפקוד חיסוני ותגובות דלקתיות.
דרכים לעודד תפקוד ואיזון בריאים כוללות תזונה מבוססת מזון בריאה מלאה, עמוסה במזונות אנטי דלקתיים ומשאירה פריטים דלקתיים כמו סוכר. הפחתת מתח הכוללת פעילות גופנית קבועה יכולה גם לעזור לעודד מצב ציטוקין מיטבי.