על כן יפה עשה הרב יהודה פריס, שידיו רב לו בתחום הכתיבה התורנית בקובצי "תחומין", שכתב פירוש מקיף לחלק מהלכות כתובות, החלק הקשה שבהן, ובו כלל הפניות רבות לפסקי דין. הספר כולל ביאור מסוגיות הגמרא ועד להלכה בימינו ויש בו תרומה חשובה להבנת ההלכות ולהעמקה בהן.
בתחילת הספר (עמ' 17) הוא דן בשאלה אם חובת מזונות היא נתינת המאכלים או את שווים. בעל ה"הפלאה" פסק שהבעל רשאי לתת כסף לאשתו על מנת שתקנה את האוכל. גם לשיטתו איננו רשאי לתת לה דברים שתצטרך למוכרם ולקנות בשווים מזון. לעומת זאת, לדעת בעל ה"בית יעקב" הוא נפטר מחובתו גם על ידי נתינת "שווה כסף" והיא תמכור ותקנה בדמיהם את מזונותיה. לאחר מכן מביא פסק דין שכל הוצאה שהאישה צריכה להוציא כדי להשיג את המזונות, בכלל מזונות הוא, ולכן יש מקום לחייב בעל בהוצאות שכר טרחת עו"ד, שהאישה שכרה כדי להוציא ממנו מזונות. (פס"ד בחלק יב' עמ' 190 - ומובא בספר בשם הרב א. שפירא - אך כידוע יש שני דיינים שנקראים בשם דומה ושניהם כתבו פסקי דין המופיעים בפדרי"ם הרב אברהם שפירא שליט"א, הרב הראשי לשעבר, ואחיינו הרב אלעזר שפירא זצ"ל. היה צריך לפרט מי הוא הכותב).
עוד הוא דן בסוגיה החשובה של מזונות לאישה שמתפרנסת מעבודתה וכן במקרה שנישאה נישואין אזרחיים ועוד. נאחל למחבר שיזכה להמשיך במפעל חשוב זה ולהוסיף חיילים לתורה.