מיוחד: יזם עזתי מספר על ענף המסחר החם ביותר ברצועה – שיווק והתקנת סוללות נטענות ולוחות סולאריים להפקת חשמל; וגם - שר הכלכלה אלי כהן מצהיר: "אם אלפי עובדי חיפה כימיקלים ילכו הביתה, זה יהיה על הראש של יונה יהב"
חסן אבוארג'ה הוא אחד מאנשי העסקים הפעילים בענף: הוא קונה סוללות ולוחות סולאריים בישראל או ישירות מספקים במזרח התיכון, ומוכר ללקוחותיו בעזה. הוא איש צעיר, בן 27. האנגלית הרהוטה שבפיו והאזרחות הקנדית מקלות עליו את המגעים עם השלטונות ועם מקורות הייבוא בישראל ובחו"ל. בנעוריו נשלח לקנדה, שם למד ראיית חשבון ויזמות. לפני שנתיים נאלץ לחזור לעזה כדי לסייע בפרנסת המשפחה, שאיבדה את מטה לחמה במחי דואר אלקטרוני שהתקבל מישראל.
"אבי הוא מהנדס שלמד באוניברסיטת אוהיו", מספר אבוארג'ה ל"מעריב־סופהשבוע". "הוא נסע איתי לקנדה, חזר לפני שלוש שנים לעזה והקים כאן עסק לייבוא לוחות סולאריים וסוללות. העסק הלך מצוין, עד שפעם אחת כשהזמין משלוח גדול קיבל הודעה מהשלטונות שהוא לא יכול להכניס את המשלוח לרצועה, ואסרו עליו להמשיך לעסוק בייבוא. הם לא נתנו לו הסבר. הם לעולם לא מודיעים, ואנחנו למדנו שאין גם את מי לשאול. מודיעים וזהו".
"בבתים פרטיים התרגלו למצב", אומר אבוארג'ה, "התושבים משתמשים במכשירים הצורכים חשמל רב, כמו מכונות כביסה או שואבי אבק, רק בשעות שבהן יש חשמל. ביתר השעות משתמשים במצברי 12 וולט שנטענו במהלך שעות אספקת החשמל. לשם כך צריכים להתאים את הציוד החשמלי בבית למתח 12 וולט". שימוש במצברי מכוניות במתח 12 וולט אינו אפשרי בגלל מגבלות ביטחוניות על הכנסת מצברים המבוססים על חומצה - חומר היכול לשמש לייצור חומרי נפץ והנעה רקטית.
הרוכשים העיקריים של הלוחות הם מוסדות, המתקינים אותם על הגגות ומשתמשים בהם להסדרת אספקת החשמל מעבר לשעות האספקה הרגילות. לקוחות גדולים אחרים הם דיירים בבניינים גבוהים, הנזקקים לחשמל מהלוחות על מנת להבטיח את פעולתן הסדירה של המעליות. זהו תחום צומח במהירות. אבוארג'ה מעריך שהיקף הייבוא של מערכות סולאריות וסוללות להטענה הוא 60 מיליון דולר בשנה. "זה תחום קשה, רבים נכנסים לענף, ושולי הרווח כבר יורדים", הוא אומר.
בצד פתרונות המצברים התפתח ברצועה מסחר בחשמל: יזמים זריזים התקינו גנרטורים, והם מספקים חשמל לשכניהם. מערכת סולארית ביתית, מהסוג המשווק גם בישראל כפתרון ירוק ומשתלם לבעיות האנרגיה וזיהום האוויר, אינה פתרון נפוץ בקרב תושביה העניים של עזה. "יש מעט מאוד אנשים שיכולים להרשות לעצמם מערכת כזו, שעולה 10,000 דולר. צריך להבין שאין בעזה מעמד ביניים כמו במדינות אחרות. מעמד הביניים נעלם. יש הרבה תושבים עניים מאוד ומספר קטן של משפחות עשירות מאוד. יש כמה משפחות שהתקינו מערכת ביתית, אבל הן מעטות".
"למרות הפיטורים במפעל ויסוניק בקריית גת ואיומי הפיטורים במפעלים אחרים, אנחנו לא צופים החמרה באבטלה בקרב עובדי תעשייה", אומר חגי לוין, סמנכ"ל מחקר ותכנון בשירות התעסוקה. "בשנים האחרונות נוצר מחסור גדול של עובדי תעשייה מיומנים, ברמות של מהנדסים, טכנאים ואחרים. הסיבה היא שרבים מהעובדים המיומנים שעלו מרוסיה בסוף המאה הקודמת פורשים מעבודה, ואין מספיק עובדים שיחליפו אותם. לכן, גם אם יתממשו החששות מפיטורים, מצב התעסוקה הכללי אינו צפוי להשתנות".