"הממשלה לא תומכת בקהילה הגאה"
נדמה כי שוויון זכויות לקהילה הגאה מעולם לא היה קרוב כל כך. לפי מספר הפרסומים בעיתונים, הצעות החוק שמונחות על שולחן הכנסת והתמיכה הציבורית ההולכת וגדלה, עושה רושם שאפשר לספור את הדקות עד שישראל תצטרף להיכל התהילה של המדינות הגאות בעולם. לצערי, מוקדם מדי להניף את הדגלים הצבעוניים. הממשלה הנוכחית דואגת להפיל כמעט כל חוק שמקדם הכרה בזוגות מאותו מין, ודואגת להשאיר אותנו הרחק מאחור, בעוד שכלפי חוץ היא משקיעה הרבה כסף ומאמץ ביצירת תדמית הפוכה: פתוחה, מתקדמת וחופשית.
במציאות, חוק ברית הזוגיות לבני ובנות אותו מין שהעליתי לפני יותר מחצי שנה נדחה בוועדת שרים לחקיקה. גם שרי "יש עתיד" הצביעו נגדו, למקרה שתהיתם. הצעת החוק החדשה שלהם באותו עניין - נעלמה מאז מסיבת העיתונאים האחרונה שלהם בנושא. גם החוק להשוואת תנאים במשכנתאות לזוגות חד מיניים נדחה, והחוק להשוואת הטבות המס להורים חד מיניים הופל על ידי הקואליציה רגע לפני ההצבעה.
לא צריך יותר מזה כדי להבין: הממשלה הזאת לא תומכת בקהילה הגאה. בזמן ש-70% מהציבור תומך בזכויות מלאות ללהט"בים, כפי שפורסם בעיתון "הארץ" בשבוע שעבר, ממשלת ישראל משתרכת מאחור. הציבור חי ב-2013, הממשלה שלו תקועה במאה ה-19.
שלוש מפלגות בקואליציה פועלות במוצהר לקידום שוויון זכויות לקהילה: הליכוד, יש עתיד והתנועה. ביחד, יש להן מספיק מנדטים כדי להביא לשינוי משמעותי, רק שהתקווה הזו התפרקה עוד לפני שהתחילו: במסגרת ההסכמים הקואליציוניים הוענקה למפלגת הבית היהודי היכולת להטיל וטו על כל שינוי ביחסי דת ומדינה. היום, שנה אחרי ש"יש עתיד" הניפה את דגל הגאווה בקמפיין הבחירות שלה, היא עסוקה בעיקר בחיפוש אשמים כדי להסביר לציבור איך 19 המנדטים שניתנו לה לשינוי לא מצליחים להזיז פסיק בספר החוקים. את החיצים היא מפנה לאח לשעבר, נפתלי בנט, ולאנשי מפלגתו - הם הקיצוניים, הם הבעיה - היא אומרת ונשענת אחורה, משלימה עם מפלתה. כמה נוח שיש אח קטן שאפשר גם להאשים אותו וגם לתכנן איתו את התחבולה הבאה.
אך האמת היא, שמי שבאמת רוצה לקדם שוויון זכויות, לא צריך את בנט. הרבה מאי-השוויון שחברות וחבריי הקהילה הגאה סובלים ממנו טמון בתקנות ובנהלים עתיקים, פרהיסטוריים ממש, שנמצאים תחת אחריותם הישירה של שרת הבריאות, שר הרווחה, שרת התרבות, שר הפנים ושרת המשפטים. אלה נהלים שיכולים השרים לשנות ממש עכשיו, ללא אישורו של אף אחד מלבד עצמם, וללא צורך בחקיקה. רק בהם תלוי השינוי הזה.
בשבוע שעבר שלחתי לשרי יש עתיד, התנועה והליכוד רשימה של 12 הצעות לשינויי תקנות ונהלים שבאמצעותם הקהילה הגאה תזכה לשוויון גדול יותר כבר עכשיו. ביכולתו של שר הרווחה מאיר כהן לבטל את נוהל האימוץ הקובע כי זוגות מאותו המין יוצגו כמועמדים חד הוריים, למשל; ביכולתו של שר הפנים, גדעון סער, לשנות את הנוהל שיכיר בהורות מכוח פונדקאות מחו"ל; ביכולתו גם לשנות את החיוב לרישום המין בתעודות רשמיות, ולבטל את תקנת משרדו המחייבת צו אימוץ כדי לרשום הורות לאם שלא ילדה את תינוקה. ביכולתה של שרת הבריאות, יעל גרמן, לעדכן את הנהלים לשינוי מין וכמו כן את הנהלים לטיפול בילדי אינטרסקס. וזו רק רשימה חלקית של הפעולות שניתן לעשות כדי לנקות את ספר החוקים שלנו משרידים היסטוריים ועוקפי שוויון. וכל זה - ללא חקיקה.
השבוע קראתי לשרים מעל דוכן המליאה לאמץ באופן מיידי את תריסר ההצעות ששלחתי להם. כל סיעת העבודה עומדת מאחורי והצטרפה לקריאה. המסר הושמע באופן חד וברור: אין לכם תירוצים. מי שרוצה לעזור לקהילה צריך לעשות ולא לדבר. הוא לא יכול להתחבא מאחורי תירוצים כשהכוח נמצא בידיו. זה הזמן להפגין אומץ פוליטי ונחישות אמיתית. זוהי שעת המבחן של שרי יש עתיד, הליכוד והתנועה - אתם איתנו, או נגדנו?