כיצד יש להתמודד עם החלטת הקבינט להקפיא את הבניה ביהודה ושומרון?
בפעם הראשונה בתולדות ההתיישבות, ממשלת ישראל אוסרת את הבנייה, ואף הרחבת בתים גם במקרים שבהם ניתן היתר בניה כדין. זוהי מדיניות "הספר הלבן" 2009. מדובר בצעד חסר תקדים המעיד על חולשת המנהיגות, החלטה הפוגעת בזכויות הבסיסיות של למעלה מ- 300 אלף יהודים המתגוררים ביו"ש, ומקדמת את הקמתה של מדינה פלשתינית בלבה של ארץ ישראל.
זהו צעד בלתי מוסרי, בלתי יהודי ואנטי ציוני הנגוע בגזענות. זכותנו על הארץ כולה היא הבסיס לקיומנו כאן והיסוד לציונות, זכות המבוססת על הבטחה אלוקית שאינה ניתנת לערעור.
תשובתנו להקפאה: המשך בנייה והתרחבות, המשך קליטה וביסוס. נמשיך בבניין ארץ ישראל, עם הממשלה או בלעדיה! זוהי שעת מבחן להתיישבות. יש לנהל את המאבק בכלל המישורים – הפרלמנטרי, הפוליטי, הציבורי ובפעילות בשטח. עלינו למנוע ולשבש את עבודת פקחי המנהל האזרחי. על כל ראשי הרשויות כאחד להודיע כי לאור הפקעת סמכותנו בנתינת היתרי בנייה, הרי שאנו מסירים אחריותנו ולא נאכוף הגבלות בנייה ביישובים. יש להגיש תביעות נזיקין נגד המדינה. הגיעה העת לשוב ולהפגין בחוצות נגד מדיניות הממשלה, גם כחלק ממערך ההסברה לציבור הרחב בכלל הארץ שאינו מבין דיו את חומרת הצו. עלינו לארגן אירועים מתוקשרים של התחלות בנייה חדשות, שתשקפנה את עמדתנו כלפי צו ההקפאה.
מועצת יש"ע התחילה השנה מסע הסברה במסגרת המאבק על התודעה. המסע הופסק מסיבות תקציביות. מאבק מתוקשר זה יהווה הזדמנות נוספת לחדור ללב אוהדינו הרדומים ברחבי הארץ.
כוחנו באחדותנו! זו לא עת פלגנות ומחלוקות. זו העת לשלב ידיים – כלל הרשויות ביו"ש, מועצת יש"ע במתכונתה הנוכחית וועדי הפעולה השונים. כידוע, משבר הוא הזדמנות להצמחת חיים וכוחות חדשים.
"חזק ונתחזק בעד עמנו ובעד ערי אלוקינו".
במילה אחת – לצפצף. בשתי מילים – להמשיך כרגיל. ובארבע מילים – בתחבולות תעשה לך מלחמה.
וביתר פירוט: אין למדינת ישראל יכולת להתמודד עם מאות יחידות דיור "בלתי חוקיות", ועובדה היא, להבדיל אלף הבדלות, שמדינת ישראל למעשה הרימה ידיים בכל הקשור לבנייה הערבית הבלתי-חוקית בנגב, בגליל ובמשולש.
צודק, לשם שינוי, היועהמ"ש מזוז כאשר אמר לשרי הקבינט שאין להם דרך לאכוף את צווי ההקפאה, וצודק, גם כן לשם שינוי, אהוד ברק כאשר הוא מבקש למנות עוד עשרות פקחים נוסף על 14 בלבד שקיימים כעת בכל יו"ש.
זאת ועוד, הפעם הביורוקרטיה הישראלית משחקת לטובתנו. לא ניתן בהליך מזורז למנות עשרות פקחים, ואם יהיה מדובר במכרז פתוח לציבור, הרי שמוטל על בחורינו הצעירים להתנדב למשימה ולהכשיל אותה. הרי במקרה הגרוע ביותר הם בסה"כ יפוטרו (לאחר שקיבלו כמה משכורות דשנות מהמינהל האזרחי).
ברמה הכי פרקטית ואופרטיבית, הואיל והצו קבע שההקפאה איננה חלה על יחידות שניתן לגביהן היתר ושהסתיים שלב היסודות, הרי שהיה מוטל על כל מי שטרם נכנס לבנייה (וכך המלצתי ללקוחותיי) ליצור מיידית יסודות "דמה" אשר לפחות בגיחת תצלומי האוויר (שיצאה כנראה לאחר פרסום הצו) נראים כ"יסודות" (כגון הנחת חביות שחציין מלא באדמה במקום בו אמורים לעמוד עמודי הבית על פי התוכניות).
עוד יש לציין, ברמה הפרקטית, שהצו הקים "ועדת תביעות", כך שמי שמחזיק היתר בנייה והוא ירא, על אף כל האמור מעלה, להתחיל בבנייה בניגוד להוראות הצו, עומדת לו הזכות לתבוע פיצוי מהמדינה.
ותמיד צריך לזכור ש"כל מאן דעביד רחמנא לטב עביד", ושמעז יוצא מתוק, שהרי מעולם לא נראתה תנופת בנייה כמו שיש כיום ביו"ש, והכול בזכות הקשקושים של אובמה ושל ביבי, ו"כאשר יענו אותו כן ירבה וכן יפרוץ".
כבוד עצמי: בכנסת יש הצבעות פעם בשבוע בענייני כשרות. שואלים: "מי נותן תעודת כשרות לממשלה שמקפיאה ילדי מתנחלים כמו עופות? מי נותן תעודת כשרות למדינה פלשתינית טרוריסטית? ומי ייתן בבקשה את ההכשר לשחרור רוצחים לרחובה של עיר?" כל ח"כ שמוכן לעשות זאת מרים את ידו. אבל הרי אסור שאנשים דתיים יעניקו תעודת כשרות ל"טריפות". לכן דִרשו מהמפלגה שהצבעתם עבורה: "נציגיי, אל תתנו תעודת כשרות לטריפות! איפה הכבוד העצמי שלכם ושלי??"
"יחד" פרלמנטרי: מדי שבוע בשבוע נפגשים ומתאספים המוני גופים: הסיעה, הממשלה, מזכירות הכנסת ועדות השרים, הנהגת הקואליציה, ועדת הכספים, הוועדה לסמים, פורום שרינו, הקבינט, ומה לא. אך מדוע הח"כים הימניים לא נפגשים בפורום על-מפלגתי פעם בשבוע, כדי לטכס עצה ולהחליט החלטות בענייני ארץ ישראל? האם ארץ ישראל פחות חשובה מכספים ומסמים?
יוזמה אישית: אי אפשר "להטיל" יוזמה על האיש הקטן, אבל האיש הקטן יכול לקחת יוזמה. כולנו צריכים להפעיל את עצמנו, אחרת לא נצליח לחמם את הטמפרטורה של האווירה לאומית. כמה מוזר: רק הקלדתי את המילים "יוזמה אישית", וזה קרה. הטלפון מצלצל, קולו של אדיר, פעיל 'מטות ערים' ותיק מתל אביב בוקע: "חייבים לעשות משהו בעניין שחרור המחבלים". טוב, הכול אומרים זאת, אבל שימו לב להמשך דבריו: "הוצאתי כסף מהחשבון שלי. אני מדפיס 2000 פליירים ומחלק אותם בשכונה. סוזי, מה דעתך על הנוסח הזה?"
נתניהו סופר כמה מאיתנו הם כמו אדיר וכמה מאוחד הוא ה"יחד" הפרלמנטרי של ארץ ישראל, וכמובן, כמה "תעודות כשרות" הוא מקבל לתוכניותיו, וממי.
האם נשכיל לתת לו תשובה נחושה?