בתום המלחמה חידש את לימודיו בקלן ולמד ניצוח אצל הרמן אבנדרות. בשנת 1923, בעקבות המלצתו של לאו בלך, התקבל באופרה של ברלין כקורפטיטור. שם הכיר את המנצח ברונו ולטר ושיתף פעולה עמו בשנים 1925-1929. בשנת 1926 הקים תזמורת קאמרית מודרנית ומקהלה בברלין. כמו כן, ארגן קונצרטים, הופיע כמנצח אורח בבתי אופרה ובאולמות קונצרטים ברחבי גרמניה וארגן אירועי מוזיקה לטובת מפעלים יהודיים וציוניים. טאובה אף חיבר מוזיקה לכינור, פסנתר, מקהלה ותזמורת. בשנת 1929 נישא לזמרת הסופרן אלזה יוליך (Juelich).
בעונת 1936-37 ניצח על התזמורת הארץ-ישראלית ובתקופת מלחמת העולם השנייה, כשהתזמורת לא יכלה להביא מנצחים מארצות חוץ, חלקו הוא וגאורג זינגר ביניהם את הניצוח על כל הקונצרטים. בין השאר ניצח טאובה על קונצרטים לפני חיילי בנות הברית במצרים. בשנים שלאחר המלחמה ניצח על תזמורות באירופה, אך דחה הזמנות לנצח על תזמורת בחו"ל באופן קבוע. ב-1957 שב לראשונה לנצח בגרמניה, על הפילהרמונית של ברלין. בקונצרט נוגנה הסימפוניה מס' 1 של יוסף טל.
אוחזר מתוך "https://he.wikipedia.org/w/index.php?title=מיכאל_טאובה&oldid=28060361"
דף זה נערך לאחרונה ב־23:22, 9 במאי 2020.