לכתבה הבאה"בחברה הערבית דור אחרי דור גדלים לכניעה"
ההנהגה הכלכלית בישראל היא היום נשית ברובה, וזו תופעה יוצאת דופן בעולם. בראש הכלכלה התהוותה שדרה רחבה של מנהיגות נשית.
4 מנהלות עומדות בראש 3 בנקים, ומולן 6 מנהלות בכירות בראש המערכות הציבוריות. בכנס בנקאות שנערך לאחרונה השתתפו 60 מנכ"לים מהעולם, מתוכם רק שתיים נשים, אחת מהן ישראלית.
איך זה קרה? למה דווקא בארץ? איך התחלפה ההגמוניה הגברית בהגמוניה חדשה? למה בתחום הפיננסי ולא בתחומים אחרים מתקיים ייצוג גבוה של נשים בעמדות הכי בכירות? איך משתמש המנגנון שמייצר את האקו-סיסטם החדש?
מה מייחד ניהול נשי? האם בכלל אפשר לדבר על מכנה משותף? ניהול נשי הוא אחר אפילו אם זה רק עניין של סגנון. הוא נחשב יותר יעיל, נשים מתקתקות משימות, אין להן זמן מיותר. בגלל המסלול מרובה המהמורות נשים מחויבות לנהל גם בית ומשפחה בתוואי הקריירה שלהן, ורובן מוותרות מראש על קידום. זו הסיבה שמי שכן מצליחה להגיע לראש הפירמידה עשויה מחומרים עמידים במיוחד. בנוסף, מחקרים מלמדים כי נשים מחווטות מוחית ביכולת אמפתית גבוהה יותר מגברים.
מינויה של קרנית פלוג לנגידת בנק ישראל לא היה הבחירה הראשונה של ראש הממשלה, גם לא השנייה. אבל גורם מקורב מספר כי אם משווים אותה לסנטלי פישר קודמה, היום כל הישיבות מתחילות בזמן. לא זוכרים שהיא הייתה חולה אי-פעם ולא הגיעה לעבודה.
האם אישה מביאה אישה? הניסיון מלמד שכן. אחרי שקרנית פלוג נבחרה כנגידה, כבר היה יותר פשוט. היא מינתה לתפקיד המפקחת על הבנקים את חדוה בר ואת נדין טרכטנברג כמשנה שלה.
בעוד שבפיננסים יש ייצוג גבוה לנשים בראש הפירמידה, בתעשייה המצב הפוך.
הנשית החזקה במגזר הפיננסי יצרה מצב חדש. העלילה המרכזית אומרת: נבנה כבר אקו-סיסטם של נשים בכירות. זו כבר לא תופעה שהיא רעש במערכת, הנשים האלה הן כבר המערכת עצמה.
לכתבה הקודמת"העיסוק בכספים מתנהל בקודים גבריים ובקרבות גלדיאטורים"