הסכסוך הגיע לבית המשפט העליון במסגרת בקשת רשות ערעור על פסק דין של בית המשפט המחוזי. בית המשפט המחוזי קבע אמנם שזכותו של הצלם לקרדיט הופרה, אולם לא פסק פיצויים.
כבוד השופט רובינשטיין סקר בהחלטתו את מקורותיה של הזכות המוסרית לייחוס היצירה על שמו – הזכות לקרדיט, וקבע כי "מתן 'קרדיט' ליוצר ביחס ליצירתו חשוב לא רק מפאת כיבוד הקשר בינו לבין יצירתו, אלא גם מן הטעם שיש בכך "דחיפה" לבניית המוניטין שלו ולהשתכרותו העתידית".
בית המשפט הוסיף והדגיש כי פרסום התמונה בעיתון מהווה הפרת זכותו המוסרית של הצלם - התובע לייחוס היצירה על שמו. בית המשפט קבע עוד כי למרות הטענות בדבר קיומו של נוהג בענף הפרסום להימנע ממתן קרדיט, במצבים מסוימים, אין הדבר שולל את זכותם המוסרית של יוצרים.
לאור נסיבות המקרה – העובדה כי מדובר במודעה שפורסמה פעם אחת בלבד ושלא למטרות מסחריות וכן העדרו של נזק כלכלי ליוצר, פסק בית המשפט העליון פיצויים בסכום סמלי של 1,800 ₪ לצלם.