אני לא זוכר את שם הסרט. אני לא זוכר את העלילה או את שמות השחקנים. אבל אני זוכר סצנה מסוימת. הגיבור נמלט ממחנה שבויים, וחם רדף אחריו חיילים שנמלטו לכפר סמוך.
כאשר חיפש נואשות מקום להסתתר, הוא סוף סוף צלל לתיאטרון צפוף ומצא בו מקום. אך עד מהרה נודע לו שארבעה או חמישה סוהרים נכנסו לתיאטרון והחלו לחסום את היציאות. מחשבותיו היו שועטות. מה הוא יכול לעשות? לא הייתה דרך אחרת לצאת והוא ידע שהוא יזהה בקלות אם המבקרים יעזבו את התיאטרון. לפתע עלה אליו רעיון. זה קפץ לתיאטרון החשוך למחצה וצעק: «אש! אש! אש! » הקהל נבהל ומיהר ליציאות. הגיבור ניצל את ההזדמנות, התערבב עם ההמון, החליק על פני השומרים ונעלם אל תוך הלילה. אני זוכר את הסצינה הזו מסיבה חשובה אחת: למילים יש כוח. באירוע דרמטי זה, מילה קטנה גרמה לאנשים רבים להפחד ולהתמודד על חייהם!
ספר משלי (18,21:2) מלמד אותנו שלמילים יש את הכוח להביא חיים או מוות. מילים שנבחרו בצורה לא טובה עלולות לפגוע, להרוג התלהבות ולעצור אנשים. מילים שנבחרו היטב יכולות לרפא, לעודד ולהציע תקווה. בימים החשוכים ביותר של מלחמת העולם השנייה, מילותיו הנבחרות והאמרות להפליא של ווינסטון צ'רצ'יל העניקו לאנשים אומץ והחזירו את הסיבולת של העם האנגלי הנצור. נאמר שהוא גייס את השפה האנגלית ושלח אותה למלחמה. זה עד כמה כוחם של מילים הוא חזק. אתה יכול לשנות חיים.
זה אמור לגרום לנו להשהות ולחשוב. אם למילים האנושיות שלנו יש כל כך הרבה כוח, כמה יותר את דבר האל? המכתב לעברים מראה לנו ש"מילה של אלוהים חיה ועוצמתית " (עברים 4,12). יש לו איכות דינאמית. יש לו אנרגיה. זה גורם לדברים לקרות. זה עושה דברים שאף אחד אחר לא יכול לעשות. זה לא רק מודיע, הוא עושה דברים. כאשר ישו התפתה על ידי השטן במדבר, הוא בחר רק בכלי נשק כדי להילחם ולהדוף את השטן: "כתוב; כתוב; כתוב, "השיב ישוע - והשטן נמלט! השטן הוא בעל עוצמה, אך הכתובים חזקים עוד יותר.
אבל דבר האל לא רק משיג דברים, הוא גם הופך אותנו. התנ"ך לא נכתב למידע שלנו, אלא לצורך השינוי שלנו. כתבות חדשותיות יכולות להודיע ​​לנו. רומנים יכולים לעורר אותנו. שירים יכולים לענג אותנו. אבל רק דבר אלוהים העוצמתי יכול להפוך אותנו. לאחר קבלתו, דבר אלוהים מתחיל לעבוד בנו והופך לכוח חי בחיינו. ההתנהגות שלנו מתחילה להשתנות ואנחנו נושאים פרי (טימוטי 2:3,15 - 17; פטרוס הראשון 1: 2,2). למילה של אלוהים יש כוח כזה.
האם אנו מופתעים? לא כאשר אנו קוראים בספר טימוטי 2:3,16: "כי כל הכתוב נכנס אלוהים", ("נשימת אלוהים" היא התרגום המדויק ליוונית). מילים אלה אינן רק מילים אנושיות. הם ממקור אלוהי. אלה דבריו של אותו אלוהים שברא את היקום ומקבל את כל הדברים באמצעות המילה החזקה שלו (עברים 11,3:1,3;). אבל הוא לא משאיר אותנו לבד עם המילה שלו כשהוא יוצא ועושה משהו אחר. המילה שלו חיה!
"כמו צנובר הנושא אלף יערות, דבר ה 'טמון בדפי הכתובים כמו זרע נרדף בסילו שממתין רק לזורע ועמל כדי להפיץ את הזרע וללב פוריה. לקבל אותו » (האדם המובהק של ישו: חקר העברים מאת צ'ארלס סווינדול, עמ '73).
אז אל תעשה את הטעות פשוט לקרוא את התנ"ך כי הם צריכים, או כי זה הדבר הנכון לעשות. אל תקרא אותם בצורה מכנית. אפילו לא לקרוא אותם כי הם מאמינים שהם מילה של אלוהים. במקום זאת, לראות את התנ"ך כמו המילה של אלוהים שדרכו הוא מדבר אליהם היום. במילים אחרות, הוא עדיין מדבר במה שאמר. איך נוכל להכין את הלב שלנו כדי שזה יהיה פורה לקבל את המילה החזקה שלה?
איזה תיאור הולם של דבר האל - כוח, כוח מתפרץ - שיכול "לפוצץ" הרגלים ישנים, לשבור אמונות שווא, להצית דבקות חדשה ולשחרר מספיק אנרגיה לריפוי חיינו. האם זו לא סיבה משכנעת לקרוא את התנ"ך כדי לשנות?