לפניי בקשה מטעם התובעת 1 (להלן: "התובעת"), למינוי מומחים רפואיים (להלן: "הבקשה") בתחום האורתופדי, הפסיכיאטרי והראומטולוגי, בגין תאונת דרכים מיום 4.8.14 (להלן: "התאונה").
ב"כ הנתבעת מתנגדת לבקשה וטוענת, בין השאר, להיעדר ממצאים רפואיים ולהעדר קשר סיבתי בין תלונות התובעת והממצאים הנטענים לבין התאונה. ביחס לתחום האורתופדיה, נטען, כי הטיפול בתובעת הסתיים ביום 22.6.16 ומאז ועד היום לא הוצגו אסמכתאות.
ביחס לתחום הפסיכיאטריה, עותרת הנתבעת למשיכת הנספח שצורף (נספח 15) מאחר והוא מהווה סיכום טיפול וכן אין הוא עונה להגדרת מסמך אשר נערך לצורך טיפול רפואי.
ביחס לתחום הראומטולוגיה, טוענת הנתבעת כי התובעת מטופלת זה שנים רבות בשל מחלה כרונית בלא כל קשר לתאונה הנטענת.
לאחר שעיינתי במסמכים שצורפו לכתב התביעה, הגעתי לכלל מסקנה, כי יש בתיעוד הרפואי שהוצג משום ראשית ראיה למינוי מומחה רפואי בתחום האורתופדי, הפסיכיאטרי והראומטולוגי.
אשר לתחום האורטופדי, לאחר התאונה נבדקה התובעת במיון בית החולים אסף הרופא והתלוננה על כאבי צוואר. בבדיקה נמצאה הגבלה קלה בתנועות הצוואר בשל כאב ורגישות לאורך עמ"ש צווארי. ביום 28.12.14 נבדקה התובעת אצל אורתופד והתלוננה על כאבים בצוואר וכאבים בגב תחתון. בבדיקה נמצאה רגישות בצוואר וגב תחתון. התובעת הופנתה לפזיותרפיה.
ביום 1.3.16 נבדקה התובעת אצל אורתופד והתלוננה על כאבים בצוואר המקרינים לכתף שמאל. בבדיקה נמצאה רגישות בצוואר מעל RC משמאל וכן הגבלה ברוטציה. התובעת הופנתה לבדיקת אולטרסאונד כתף שמאל. ממצאי הבדיקה מיום 4.3.16 הדגימו "בשליש האמצעי הודגם קרע חלקי רחב באורך 9 מ"מ" (נספח 11 לבקשה).
ביום 22.3.16 נבדקה התובעת אצל אורתופד והופנתה לטיפולי פזיותרפיה נוספים בשל ממצאי בדיקת האולטרסאונד.
במסמך מיום 28.8.17 נרשם, כי התובעת ביצעה 9 טיפולים פזיותרפיים החל מיום 12.6.17. עוד תועד כי התובעת עדיין כאובה.
די במסמכים שהוצגו כדי להוות ראשית ראייה למינוי מומחה בתחום האורטופדי.
אשר לתחום הפסיכיאטרי, ביום 21.8.14 נבדקה התובעת אצל רופאת משפחה והתלוננה על חוסר סבלנות, לא רגועה ואי שקט. התובעת הופנתה לשיחה עם עובדת סוציאלית במרפאה לבריאות הנפש ונרשם כי "תבדוק אפשרות לפסיכולוג דרך המושלם".