הילדים שלי אולי לא קיבלו את כל מה שהם ביקשו בחיים, אבל אני ואמא שלהם ניסינו לתת להם כמה שאנחנו רק יכולים. בסוף היום, הם יודעים שיש להם הורים שאוהבים אותם יותר מכל דבר אחר בעולם.
הם לא תמיד בסביבה כדי לבקר אותנו, אבל אני מבין שלבנים שלי יש חיים משלהם וקריירות שתופסות את רוב הזמן שלהם.
אבל, אני מקווה, שהם יקראו את הסיפור הזה ויקחו כמה רגעים מהימים העמוסים שלהם כדי לחשוב עליו. זה בהחלט יהיה חשוב לי.
הסיפור הזה נוגע ללב, והוא מתחיל עם אדם בן 80 שיושב על הספה בביתו, יחד עם בנו האקדמאי בן ה 45.
האיש הזקן הסתכל מחוץ לחלון, כאשר לפתע עורב נחת ונעמד בצידו השני של החלון. הוא הסתכל על בנו ושאל אותו, "מה זה בני?".
הבן החל להסביר שזה עורב.
אחרי כמה דקות, האבא שאל את אותה שאלה בדיוק.
שוב, הבן ענה, "עניתי לך לפני כמה דקות אבא, זה עורב".
בפעם השלישית, האבא שאל את אותה שאלה: "מה זה?".
הפעם הבן שלו צרח עליו בחזרה, "כבר אמרתי לך כמה פעמים, זה עורב! למה אתה שואל אותי את אותה שאלה שוב ושוב? מה אתה לא מבין?".
אחרי זמן מה, האבא הזקן הלך לחדרו כדי לכתוב ביומן – יומן בו הוא כתב סיפורים על החיים של בנו.
"ישבתי היום על הספה יחד עם בני בן ה 3. לפתע, עורב נחת ליד החלון שלנו. הבן שלי שאל בהתלהבות, 'מה זה?'. הוא שאל את אותה השאלה 23 פעמים בערך. עניתי לו בכל פעם; שזה עורב. חיבקתי אותו בכל פעם שהוא שאל אותי. השאלות לא הפריעו או הציקו לי, כל מה שהרגשתי כלפי הבן התמים והסקרן שלי הייתה אהבה".
למרות שהאבא לא התעצבן כאשר בנו שאל אותו את אותה השאלה 23 פעמים, הבן התעצבן מאוד אחרי השאלה השלישית של האבא.
אם יש לכם הורים מבוגרים, וודאו שאתם תמיד מדברים אליהם באותה אדיבות וכבוד שמגיע להם. תעריכו את זה שההורים שלכם עדיין בחיים ואתם יכולים לראות אותם – אל תקחו זאת כמובן מאליו, זו מותרות שאי אפשר להחזיר ברגע שהיא כבר לא תהיה כאן.
לא משנה כמה אתם חכמים, כמה כישורים יש לכם, חמלה מגיעה מהלב. תמיד תחשבו על אלו שדאגו וטיפלו בכם לפני שהייתם מי שאתם היום. תמיד תזכרו שאלו היו ההורים שלכם שעשו הכל עבורכם, עם מטרה אחת בלבד – להפוך אתכם לאנשים הטובים ביותר שאתם יכולים להיות.
לא משנה איך ההורים שלכם מתנהגים כשהם זקנים, תמיד תתייחסו אליהם בכבוד. זה מגיע להם. אתם מי שאתם עכשיו בזכותם.
שתפו אם אתם מסכימים!