איש בעולם לא חושב לרגע שמגזין האקונומיסט הבריטי אינו כלי תקשורת בעל אופי "שמרני" שמקורב לחזקים ולעשירים. העיתון, עם מסורת של 170 שנה ובבעלות של אותה קבוצת תקשורת שמחזיקה גם ב"פיננשל טיימס" (למשפחת רוטשילד יש גם חבילת מניות), נוהג להטיף לקפיטליזם טהור, גלובליזציה, סחר חופשי, מיעוט רגולציה ונחישות מדינית וצבאית מצד מנהיגים.
אבל בעוד שבכנס דאבוס חזרו השנה לשגרה שבה העשירים עושים עסקים וממליצים לממשלות מה לעשות - החליט היום דווקא האקונומיסט להציג על שערו את בעיית ה"אריסטוקרטיה האמריקאית" - המקום שממנו באים רבים מ"אנשי דאבוס". יחד עם איור מתאים, האקונומיסט מתאר את האליטה האמריקאית כשבט בעל הטבות מיוחדות שעוברות בירושה.
את כתבת השער הזו האקונומיסט פותח עם רקע: שלושת המתמודדים הרפובליקאים לנשיאות יהיו אנשים שגם אבא שלהם התמודד לנשיאות, והם צפויים להתמודד מול מועמדת דמוקרטית אשר בעלה היה נשיא. אם באירופה היו בעבר מלכים, האמריקאים יצרו מעמד אריסטוקרטי עשיר ואמיד על בסיס נכס "שאי אפשר לשרוף תוך כמה ימים בקזינו. מדובר במשהו שיותר שימושי מכסף, ואינו פגיע למס על ירושות: מוח" - כך טוען העיתון.
כיצד? על פי האקונומיסט, העלייה של האריסטוקרטיה האמריקאית היא תוצר של חינוך ותנאים סביבתיים מועדפים. גברים חכמים ומצליחים מתחתנים עם נשים חכמות ומצליחות - וצאציהם נולדים חכמים בהתאם. הילדים הללו גדלים בבתים עשירים, תופעה שמחריפה בשיעור של 25% את אי השוויון. משקי הבית הללו יציבים, ההורים מאתגרים את הילדים, הם מתגוררים בשכונות יקרות עם בתי ספר טובים, לומדים בשורה ארוכה של חוגים (יקרים) ומסייעים לילדים בכל דרך אפשרית להיכנס לאוניברסיטאות מצטיינות ובעלות מוניטין.
העיתון מביא גם שורה ארוכה של ראיות המראות כיצד ילדים שנולדים לסביבה כזו הופכים ליותר "חכמים" ו"מצליחנים" מאחרים - וכיצד הם ירוויחו הרבה יותר כסף 'בזכות עמם' גם מבלי לקחת בחשבון את הירושות המשפחתיות. התוצאה, על פי האקונומיסט, היא עלייה באי השוויון ומערכת חינוך גבוהה שאינה מבוססת על יכולות אלא על קשרים משפחתיים.
בכנס דאבוס אנשים עסוקים בהגדלת ההון האישי ובקידום הילדים - ואילו העיתון מסביר איך זה קורה בפועל. "צריך להקטין את הקשר בין הזכויות בלידה לבין הצלחה", מסכם האקונומיסט, ומזהיר שגם הציבור ירגיש שזה לא קורה הוא עלול לפנות לפתרונות דמגוגיים ורדיקליים.
האקונומיסט לא כותב את זה, אבל את העשירים ומשפחות אצולת הכסף כל זה לא מעניין. השיטה הנוכחית פועלת לטובת ילדיהם ונכדיהם, הם אלה שמקבלים את המקומות באוניברסיטאות ואת המקומות הטובים בשוק העבודה, והם האחרונים שירצו לשנות את זה. כשהם יעלו למטוס בדרך חזרה מהכנס, ועל הכיסא במחלקות העסקים והיוקרה ימתין להם מגזין ה"אקונומיסט" עם השער שמתאר את השבט שלהם כאריסטוקרטיה צרפתית מימי הרנסס - הם ידלגו על כתבה בבוז ויחפשו מידע מעניין אחר, אולי כזה שיעזור להם לעשות כסף בעוד מקום בעולם.