פוסט טראומה הוא המונח השגור לתופעה המכונה בעגה המקצועית הפרעת דחק פוסט טראומטית (PTSD), או הפרעה בתר-חבלתית. מדובר בהפרעה נפשית שמתפתחת בעקבות חשיפה לאירוע מסכן חיים, בין אם חייו של הנפגע עצמו עמדו בסכנה ובין אם היה עד לאירוע בו נשקפה סכנה לחייהם של אחרים.
מרבית האנשים אשר ייחשפו לאירוע טראומטי יחלימו באופן ספונטני ולא יסבול מתסמיני פוסט טראומה ארוכי טווח, אולם אצל אלו אשר תתפתח ההפרעה תורגש השפעה ניכרת על תפקוד הנפגע בכל תחומי החיים.
מנעד התסמינים של הפרעה פוסט טראומטית הוא רחב ומשתנה ממקרה למקרה. התסמינים מופיעים לעתים מיד לאחר האירוע הטראומטי, אך אצל חלק מהאנשים הם מופיעים רק לאחר חודשים רבים מקרות האירוע.
חודרנות – האירוע נחווה מחדש במוחו ובגופו של הנפגע על ידי הופעת זכרונות חוזרים, חלומות חוזרים או פלאשבקים. כמו כן, חשיפה לסימן המזכיר את האירוע במוחו של הנפגע עשויה לעורר אצלו חוויה מחודשת של האירוע.
הימנעות – נסיון להימנע ממחשבות, פעילויות, אנשים או מקומות המעוררים את הטראומה.
עוררות יתר – תסמינים התנהגותיים שונים בעלי השפעה שלילית על מצבו הנפשי של הנפגע ויחסי האנוש שלו, כמו למשל: הרס עצמי, קשיי הירדמות, קשיי ריכוז, רגזנות, התנהגות תוקפנית, דריכות מתמדת, נטייה לנטילת סיכונים, האשמה עצמית, תחושת ניכור לסביבה, תפיסה מעוותת של האירוע הטראומטי והגורמים לו וכן הלאה.
במציאות הבטחונית במדינת ישראל, אין זה מפתיע כי אזרחים רבים מפתחים פוסט טראומה בשל חשיפה לפיגועי תופת, לירי טילים, לאזעקות, אירועי טרור יחידני ועוד. גם בקרב חיילים נפוצה התופעה, המכונה לעתים הלם קרב, ולמעשה כ-15% מנכי צה"ל הם נפגעי פוסט טראומה. חיילים רבים נחשפים למראות קשים במהלך שירותם הצבאי, בין אם במסגרת העבודה השוטפת ובין אם בפעילות מבצעית, אשר לעתים מצלקים את נפשם לצמיתות.
בשל התסמינים המאפיינים אותה, נפגעי פוסט טראומה לרוב מתקשים לנהל אורח חיים נורמטיבי. לכן, הם זכאים לתבוע מהביטוח הלאומי קצבת נכות, בהתאם לדרגת הנכות שתקבע להם וועדה רפואית מטעם הביטוח הלאומי.
חוק הנכים (תגמולים ושיקום), תשי"ט-1959 [נוסח משולב] מאפשר למי שלקה בפוסט טראומה בעקבות שירותו הצבאי, לתבוע פיצויים מאגף השיקום במשרד הבטחון. הזכאות לתבוע מכוח החוק מוקנית לכל חייל משוחרר מצה"ל, וכן על כל מי ששירת במערכת הבטחון: שוטרים, מג"ב, עובדי שב"כ, עובדי מוסד, עובדי משרד הבטחון וכו'. עם זאת, חשוב לדעת כי בחירה במסלול תביעה מול משרד הבטחון חוסמת את התובע מלתבוע קצבת נכים מהביטוח הלאומי, שכן החוק אוסר על כפל פיצויים.
הנפגע מגיש טופס תביעה לקצין התגמולים הממונה על אזור מגוריו בו הוא מפרט טענותיו ומציג חוות דעת רפואית התומכת בהן. אם קצין התגמולים הבוחן את התביעה השתכנע כי התקיימה דרישת הקשר הסיבתי כפי שנדרש בחוק, התביעה תתקבל. לצורך החלטתו רשאי הקצין להפנות את התובע לבדיקה אצל רופא מומחה מטעם משרד הבטחון אשר יציג חוות דעת נוספת בעניין.
הקושי המרכזי בתביעות פוסט טראומה הוא הוכחת הקשר הסיבתי בין התסמינים והמגבלות של התובע, המופיעים לעתים זמן רב לאחר השחרור, לבין האירוע הטראומטי במהלך השירות. עם זאת, ההיבט המקל בתביעות פוסט טראומה הוא החרגתן לעניין ההתיישנות – בעוד הכלל אומר כי ניתן להגיש תביעה נגד משרד הבטחון רק עד 3 שנים מיום השחרור, על תביעות בגין נזק נפשי לא חלה התיישנות.
9-1% נכות: אין זכאות לפיצוי או להטבות אחרות, אלא רק להכרה רשמית כנכה צה"ל.
10%-19% נכות: זכאות למענק חד פעמי ממשרד הבטחון. מי שהגיש תביעתו לפני ה-1.1.1996 יהיה זכאי גם לקצבה חודשית.
20% נכות ומעלה: זכאות לקצבה חודשית ממשרד הבטחון ולהטבות נוספות.
אם הנפגע אינו מסכים להחלטת הוועדה המחוזית לעניין דרגת הנכות שנקבעה לו, הוא רשאי להגיש ערעור תוך 45 ימים לוועדה רפואית מדרג שני, המכונה וועדה רפואית עליונה. בערעור יהיה עליו לשכנע את חברי הוועדה מדוע החלטת הוועדה המחוזית שגויה ואינה משקפת את חומרת מצבו האמיתית. לחיזוק הטענה, מומלץ להציג בחוות דעת רפואית התומכת בעמדת המערער. על החלטות הוועדה הרפואית העליונה ניתן לערער לבית המשפט המחוזי.
בנוסף, נכי צה"ל רשאים בכל עת להגיש תביעה נוספת למשרד הבטחון בגין החמרת מצב. בתביעה זו יידרשו להוכיח התובעים כי חלה התדרדרות במצבם הרפואי המצריכה העלאת אחוזי הנכות שנקבעו להם. התובע יופיע בפני וועדה רפואית שתבדוק את טענותיו, אך בסמכותה גם לפתוח את תביעתו המקורית לדיון מחודש, ואם תמצא לנכון, אף לשלול ממנו את הנכות שכבר הוכרה לו.
קבלת טיפול רפואי ותרופתי.
הנחה בתשלומי מס הכנסה בהתאם לשיעור הנכות (נכים בשיעור 100% זכאים לפטור מלא ממס הכנסה).
סיוע במימון לימודים אקדמיים.
סיוע במימון הקמת עסק.
סיוע במימון לימודים וצהרונים לילדים.
הנחה על שימוש בתחבורה ציבורית.
בתביעות פוסט טראומה לא חל כלל התיישנות הרגיל, המתיר להגיש תביעה עד 3 שנים מיום השחרור.
הגשת תביעה להחמרת מצב חושפת את התובע לבחינה מחודשת של הנכויות שכבר נקבעו לו. אי לכך, יש לקחת בחשבון את הסיכון לשלילת הפיצויים הקיימים.
לא ניתן לקבל כפל פיצוי. בחירה בניהול תביעה מול משרד הבטחון שוללת את הזכות לקבלת פיצוי מביטוח לאומי או מגוף אחר בעבור אותו נזק.
עם הופעת תסמינים המעוררים חשד להפרעה פוסט טראומטית, מומלץ לגשת מיד לטיפול של גורם מקצועי, ובמקביל להיוועץ בעורך דין מומחה בתביעות מסוג זה. ליווי של גורם משפטי, בעל נסיון והיכרות עם המערכת, יוכל לסייע לכם בניהול התביעה באופן המיטבי עבורכם.