שולה קשת, פעילה ותושבת נווה שאנן ומיוזמות מטה המאבק "דרום תל אביב נגד הגירוש" שעמד, בשיתוף פעולה עם שורה של ארגונים, מאחורי ההפגנות הגדולות בתל אביב לאחרונה התייחסה להודעת ראש הממשלה: "שמחתי לשמוע שהממשלה יחד עם נציבות האו"ם לפליטים הגיעו להסכם משמעותי והיסטורי שמשמעותו שהממשלה לא תגרש את השכנים שלנו, בדרום תל אביב, אל גורל לא ידוע, אלא חלקם יצאו למדינות מערביות וחלקם יישארו ומעמדם יוסדר. בנוסף לכך שיקום דרום תל אביב הוא חלק מהמיתווה ועכשיו יש להשלים את המהלך, ולדאוג לדרום תל אביב באמת: לתת אשרות שהייה וזכויות למבקשי המקלט, ולשקם את דרום תל אביב. לפני מספר חודשים הקמנו את מטה דרום תל אביב נגד הגרוש, שמשמעותו נגד גירוש מבקשי המקלט, נגד הפינויים של תושבות ותושבי דרום תל אביב ובעד שיקום דרום תל אביב. היום בחג הפסח התבשרנו שהמטרות שלנו הוטמעו ברמה המדינית. נמשיך לפעול כך שהן ייושמו בשטח באופן הטוב ביותר".
ההודעה על ביטול הגירוש, היא ניצחון אדיר כל מי שנאבקה נגד תוכנית הגירוש. היא מוכיחה שגם בתוך סיטואציה פוליטית בעייתית ניתן להגיע להישגים. אי אפשר לבודד את הגורם להצלחה, אך ללא ספק ההתגייסות של עשרות אלפי אזרחים. תנועות וארגונים, שינתה את הלך הרוח בציבור, מה שהשפיע על הממשלה ועל בית המשפט.
בהודעה מטעם משרד ראש הממשלה נכתב כי "ראש הממשלה ושר הפנים פעלו לקידום המתווה הקודם, אך בשל אילוצים משפטיים וקשיים מן המדינות השלישיות, היה צורך להגיע להבנות חדשות", מה שמרמז כי הבג"ץ שיזמה הפעילה סיגל אביבי והגיש עו״ד איתי מק בשם 118 פעילים נוספים, פגע בנקודה הנכונה – הגירוש בכפייה למדניות שלישיות. בעוד בעבר בג"ץ אישר את תוכנית "העזיבה מרצון" הפעם נראה שהמצב המשפטי היה שונה.
סיגל אביבי אמרה ל"שיחה מקומית" בעקבות הודעת ראש הממשלה כי "זו דוגמא לאיך מאבק של אנשי ונשות שטח הצליח למצוא פרצה משפטית וליצור שינוי תודעתי בציבור. אם היינו נשארים בשקט – אז הגירוש היה קורה ואנשים היו נשלחים למסע פליטות שהיה גובה את חייהם וכבר גבה את חייהם של רבים". לגבי ההעברה למדניות אחרות אמרה אביבי: "מצד אחד זה בושה שכמדינה מערבית אנחנו לא מסוגלים לקחת אחריות על התופעה של פליטות, כשיש 66 מיליון פליטים ועקורים בעולם. לא יכול היות שישראל שהיתה מיוזמת האמנה לא קלטה פלטים בעבר וגם הפעם מסרבת לקלטות אותם. מצד שני, כמי שמכירה את הפליטים, אני מעדיפה שיעברו למדניות אחרות שבהם שהם יכולים להשתלב כאזרחי שווי זכויות אחרות- לחיות כמו בני אדם, לקבל דיור, חינוך ומעמד".
אביבי הוסיפה: "הדבר הראשון הבסיסי כדי לראות שממשלה רצינית בהצהרות שלה – שחררו את מי שנמצא בסהרונים. חשוב שיתחלו תוכניות להשתלבות של הפליטים בערים אחרות ולא בדרום תל אביב. אם באמת נתחיל לראות את זה אז יכולים להבין שיש סמנים ראשונים שההצהרות הן אמת ולא רק דיבורים. לא מספיק רק לעצור את הגירוש, צריך לראות מה קורה עם הוויזות כבר אחרי החג, אם אנשים יקבלו וויזה ליותר משבועיים נבין שזה לא רק דיבורים. אם המצב בנורא במשרד הפנים בבני ברק ימשך אז מה עשינו?".
יתכן שיחלפו עוד עשרות שנים עד שנדע מה התרחש מאחורי הקלעים- אך כבר היום ניתן להניח, שלישראל לא היה הסכם בכתב עם אף מדינה שלישית על גירוש בכפייה, ולכן מבקשי המקלט שהגיעו למדינות אלו נאלצו לעזוב אותן – והפנייה לבג"ץ, ביחד עם המאבק הציבורי אילצו את הממשלה לבטל את הגירוש.
המתווה שמציגה הממשלה, עדיין מעלה את השאלה מדוע מדינות אירופה, שכבר קלטו מיליוני פלטים, צריכות לקלוט עוד מבקשי מקלט מישראל- במקום שיקלטו כאן כל מבקשי המקלט שנותרו בארץ לאחר שנים של גירוש שקט, מספרם עומד כ-35 אלף, פחות מחצי אחוז מהאוכלוסיה. למרות זאת, המתווה, אם אכן יתממש במלואו, מבטיח את הסדרת מעמדם של הפליטים שיוותרו בישראל – ומעבר לעצירת הגירוש – זה הישג לא פחות חשוב, עליו נאבקים כבר למעלה מעשור מבקשי המקלט ולצידם פעילים וארגונים.
נקודה נוספת שחושב לזכור, היא אלפי הפליטים שעזבו כביכול ״מרצון״ לרואנדה ואוגנדה בהבטחות שווא. כפי שחשפנו כאן הם נותרו שם ללא מעמד, ניירות או עתיד, ורבים מהם נאלצו למסע פליטות נוסף בים התיכון. את אותם מבקשי מקלט אף אחד לא יחזיר לישראל, או ידאג להעברתם למקום בטוח- למרות שגורלם הוא עדיין באחריות ישראל- שגירשה אותם בהבטחות שווא שיקלטו כראוי באותן מדינות.
בינתיים, נראה כי מבקשי המקלט והפעילים עוד לא ממהרים לחגוג בפומבי ולהכריז על אירועים, אלא מעדיפים לחכות מספר ימים כדי לראות איך תתקבל ההחלטה בציבור והאם אחרי החג נראה סימנים ראשונים של יישומה בשטח.
ישראל הגיעה להבנות משותפות חסרות תקדים עם נציבות האו"ם לפליטים להוצאת מהגרים מישראל.
לפי ההחלטה, נציבות האו"ם לפליטים תפעל ליציאת אוכלוסיות אלה למדינות מערביות, ומדינת ישראל תסדיר את מעמד חלק מהאוכלוסיות שתישארנה.
המתווה מחולק ל-3 שלבים ומתפרש על פני 5 שנים, אשר בסיומן תשתפר באופן משמעותי מציאות החיים בדרום ת"א ובשכונות, כך לפי הודעת הלשכה.
ראש הממשלה ושר הפנים פעלו לקיום המתווה הקודם, אך בשל אילוצים משפטיים וקשיים מדיניים מצד המדינות השלישיות היה צורך להגיע להבנות חדשות ומשופרות שיבטיחו המשך יציאת אלפי מהגרים מישראל ומתן טיפול מקיף לבעיה.