בן בכור לאב יהודי, שנולד לאמו בגויותה ונתגייר יחד עם אמו בקטנותו, האם יורש עם אחיו, והאם יש לו עדיפות כבכור שנוטל פי שניים ?
המשנה בקידושין סו: אומרת שיהודי שבא על גויה, הוולד הולך לפי האם והוא גוי. התוספות (סח, ב ד"ה ולדה כמוה מנלן) אומר שהכוונה שאינו בנו ליורשו. וכן כתב הרמב"ם בהלכות נחלות (א, ז) והשו"ע ( חו"מ סי' רעו סעי' ו). כל- שכן שאין לו זכות ליטול פי שנים כבכור (רמב"ם נחלות ב,יב, שו"ע חו"מ סי' רעז סעי' ט ועי"ש שהבא אחריו שנולד מיהודיה יש לו דין בכור לענין ירושה).
אמנם, בקידושין יז: מחדשת הגמרא שגוי שהתגייר יורש את אביו הגוי מדרבנן, כדי שלא 'יחזור לסורו', כלומר שלא ירצה לחזור להיות גוי כדי לרשת את אביו. אולם במקום בו חשש זה לא שייך, כמו במקרה בו האבא יהודי, אם מפני שגם הוא התגייר או מפני שהאבא היה יהודי מלכתחילה, אין תקנה כזאת מדרבנן, וכך פסק השו"ע (חו"מ סי' רפג סעי' א).
בפתחי חושן (ירושה פ"א סעי' לא הערה נח) כתב שאפילו אם התגייר אח"כ אין הבן יורש את אביו. ובשם מחברי זמננו כתב שראוי לתקן שירש את אביו ישראל ע"י צוואה באופן המועיל.