תשובה: הדין הוא שיש להישמע להוראות פיקוד העורף משום ונשמרתם, דינא דמלכותא דינא, ושכל.
תשובה: כך נשאל הגר"ח קניבסקי והשיב שיש להיכנס כי "אונס רחמנא פטריה ופיקוח נפש דוחה הכל", ואמר שיסגור עיניו (פותח את ידך לרב אהרן יהושי פסין עמ' תרב-תרג. ומביא סמך לזה משו"ת אגרות משה אה"ע ח"א סי' נו: "...וכן אם צריך לרפואה להיות אצל הים נמי אם סובר שלא יבוא לידי הרהור מותר להיות שם אם אינו מוצא מקום ושעות שאין שם נשים", והגר"ח קניבסקי הסכים).
לכן, אם אדם באמצע שמונה עשרה ושומע אזעקה, ילך למקלט בלי לדבר ויכול להמשיך שם מהמקום בו היה בתפילה (מ"ב קד סק"ב. עיין פסקי תשובות שם ושו"ת באר משה ג יג. וכן פסק הגרי"ש אלישיב. וישמע משה ב שעד. נס להתנוסס בסוף שו"ת הגר"י זילברשטיין במלחמת המפרץ סי' לט. עיין שו"ת סופה במדבר סי' כב. שו"ת שאילת שלמה א נג-נד. פסקי שלמה א 63. וכן באמצע שמונה עשרה – - שו"ת מחקרי ארץ לרב רזיאל הכהן יהונתן ג, ד).
שאלה: אחרי שהתחילו להשתמש בכיפת ברזל, הרב הראשי האשכנזי של אשדוד, הרב יוסף שיינין, התראיין ברדיו בעניין ואמר: "בהלכה נפסק שאם נחש כרוך על עקביו של אדם המתפלל שמונה עשרה, לא יזוז ממקומו. אבל אם עקרב כרוך על עקביו – יברח, כי עקרב נושך אך נחש לא נושך אם לא פוגעים בו. ולדעתי, כיפת ברזל הופכת את הסכנה לדרגת נחש ולא לעקרב, ולכן היום, אם אדם מתפלל שמונה עשרה ויש אזעקה - הוא חייב להמשיך להתפלל". והוא הדגיש כי לפני שלוש שנים, טרם ימי כיפת ברזל, "הוריתי לקום ולרוץ למקום מוגן". והוסיף כי "אדם שלא עומד בשמונה עשרה, חייב בוודאי לרוץ למקום מוגן, משום ונשמרתם מאוד לנפשותיכם. אך כשמדובר באמצע שמונה עשרה, יש לנו בהלכה שתי הדוגמאות, ואני חושב שהיום אנחנו בבחינת נחש, אחרי שהוכח שכיפת ברזל באמת מגינה מאוד". מה דעת הרב בעניין כעת?
[וכן נשאל הגר"ע יוסף על ידי אחד מרבני העיר אופקים בדרום הארץ בזמן מלחמת עמוד ענן, לגבי יציאה בשעת קריאת התורה לקול האזעקה: בשבת החלה התקפת טילים לעבר ישובי הדרום, בשעת קריאת התורה. כאשר נשמעת אזעקה האם חובה לצאת למקום מוגן, אף על פי שספר התורה פתוח? וכן בזמן לימוד בכולל באמצע הסדר או באמצע שיעור תורה לרבים, האם חייבים להפסיק ללמוד ולרוץ, או שזכות לימוד התורה והשהות בבית המדרש יכולה להגן על הכלל? ועל כך השיב הגר"ע: "ונשמרתם מאוד לנפשותיכם נאמר, ובעתות כאלה סוגרים את ספר התורה וספרי הקודש, והולכים למקום מוגן, שאנוס רחמנא פטריה, וחכו כמעט רגע עד יעבור זעם, חזקו ואמצו" (דברי הגר"ע יוסף פורסמו ע"י נכדו הרב יעקב ששון. עיין ס' נס להתנוסס בסוף שו"ת הגר"י זילברשטיין במלחמת המפרץ סי' לט).
ומעשה באשה שהזמינה תופרת מעיר אחרת לביתה, והבטיחה לה בנוסף לשכרה גם דמי מסיעה במונית הלוך ושוב. ובשובה נשמעה אזעקה והתופרת נשארה במונית ושילמה לנהג סכום גבוה עבור ההמתנה. התעוררה שאלה האם על בעלת הבית לשלם גם סכום זה? והשיב הגר"י זילברשטיין, שנראה שאם התופרת שילמה לנהג כאמור לעיל, הדעת נוטה שבעלת הבית תשא גם בהוצאה זו, שהרי היה עליה לדעת שבימים אלו דבר זה עלול לקרות (נס להתנוסס בסוף שו"ת הגר"י זילברשטיין במלחמת המפרץ סי' נח). וגם מובא בעלון וישמע משה - פרשת מטות תשע"ד - גליון כז). וכן בשו"ת אבני דרך (ט, קסה)].
ש: בגלל המצב הבטחוני, שלחו אותנו מהישיבה לבית. האם להישאר בישיבה או לחזור הביתה?
ת: שאל ישירות את הר"מ שלך.