בפני בקשת המבקשים למתן צו מניעה זמני לפיו יאסר על המשיבים ו/או מי מטעמו לבצע כל עבודה או השגת גבול ו/או כניסה ו/או למנוע מהמבקשים ו/או מי מטעמם להיכנס לחלקתם המצויה בחלקה 26 בגוש 17687, באדמות כפר כאוכב, וכפי שהוגדרה בפס"ד שחילק את המקרקעין בת"א 5703-09-10 (שלום קריות) מיום 3.9.14, וכן לאסור על המשיבים לאיים ו/או להפעיל אלימות כנגד המבקשים ו/או מי מטעמם. (להלן: "חלקת המבקשים").
המבקשים מבהירים כי בהתאם לפסק הדין הנ"ל בוצע פירוק שיתוף של המקרקעין המצויים בחלקה 26 בגוש 17687, בין כל 4 הצדדים לבקשה זו.
חרף מתן פסק הדין הנ"ל ופירוק השיתוף כאמור, המשיבים מבצעים השגת גבול לחלקת המבקשים ומונעים מהם לעשות בה שימוש, וזאת בין היתר, באמצעות איומים והפעלת כוח כנגד המבקשים.
המבקשים הגישו תלונה במשטרה כנגד המשיבים בגין התנהלותם הנ"ל.
לטענת המבקשים, מעת שזכויותיהם של המבקשים בחלקה הרלבנטית מוכחות ונקבעו במפורש בפסק הדין הנ"ל, הכל כמפורט בתוכיות שנערכו על ידי מודד ושמאי מומחה מטעם בית המשפט, ברי כי אין למשיבים כל זכות לפלוש לחלקת המבקשים, קל וחומר באופן מאיים ואלים כמפורט לעיל. נוכח האמור, ונוכח זכויות המבקשים בחלקה, מאזן הנוחות פועל לטובתם, וברי כי הנזק שיגרם למבקשים מאי מתן הצו (אשר ימנע מהם שימוש בחלקתם) גדול מהנזק שיגרם למשיבים במתן הצו.
במקביל לבקשה זו הגישו המבקשים תביעה למתן סעד קבוע הזהה לסעד הזמני הנ"ל וכן תביעה לתשלום פיצוי בגין הנזקים שנגרמו למבקשים עקב השגת הגבול המבוצעת על ידי המשיבים.
לאחר עיון בבקשה ובתצהיר, וכן בפסק הדין שניתן ביום 3.9.14 במסגרת ת"א 5703-09-10 (שלום קריות), בחינת קיומה של עילת תביעה לכאורה, בחינת מאזן הנוחות כמפורט לעיל, והצורך בשמירת המצב הקיים עד להכרעה בתביעה, אני רואה לנכון ליתן בזאת צו מניעה במעמד צד אחד כנגד המשיבים כמבוקש.
הצו יעמוד בתוקפו עד למתן החלטה אחרת.