במידעון הקודם סיפרתי על תופעת "ד"ר ג'קיל ומיסטר הייד". תופעה זו באה לידי ביטוי בכך שכאשר אנחנו במצב של רגיעה רגשית, אנחנו יכולים להגיעה להחלטות נחרצות וברורות, אבל אחר כך, כשאנחנו במצב של ריגוש מסויים, אנחנו מוותרים על החלטותינו הקודמות ונוהגים בניגוד להן. גם לכם זה קורה שהחלטתם להתחיל דיאטה אבל כשהרעב גבר שכחתם מההחלטה? להפסיק לעשן? ללכת לחדר כושר? להפסיק את בולמוס הקניות? בקיצור, קל להחליט החלטות רציונאליות ונכונות ברגיעה, אבל במצב רגשי אחר אנו עלולים לשכוח מההחלטות ולנהוג בצורה אי רציונאלית בעליל.
מה עושים הילדים? קודם כל, כולם עוברים ייסורים קשים אל מול הפיתוי. 66% מהילדים לא מחזיקים מעמד ואוכלים את המרשמלו לפני שהנסיין חוזר, חלק מיד כשהוא יוצא וחלקם מצליחים להתאפק מדקה אחת ועד דקות ספורות. לעומתם, כשליש מהילדים מצליחים להתאפק וזוכים במרשמלו הנוסף.
לאחרונה בדקו את אותם ילדים כעבור 18 שנה (בגילים 22-24) והסתבר חד משמעית שיש הבדל מובהק בין הילדים שהצליחו להתאפק לפני שמונה עשרה שנים לבין אלה שלא הצליחו להתאפק. נמצא שהמתאפקים מצליחים יותר בלימודים, בחברה ובקריירה, בעוד שאלה שלא עמדו בפיתוי הצליחו הרבה פחות!!!
המלצת המחנכים - למדו את הילדים לדחות סיפוקים, אם אמרתם לא שזה יהיה לא ולא "אחר כך" או "אולי" או "תיכף".
עוד על הנושא הזה במסגרת ההרצאה "זה הטבע שלנו - על אי רציונאליות בהתנהגות האנושית"