כשמסעודה משדרות מתעוררת עם קאסם במסדרון, מחמוד החמוד מתעורר עם חיילי מג"ב בסלון.
כשהגיע רותי לבית המרקחת עיניה תרו בתזזיתיות אחר מחמוד החמוד. מחמוד לא היה היום בעבודה, הוא רצה להתקשר ולהודיע, אבל קווי הטלפון בכפר שבו התגוררו הוריו היו מנותקים. הוא היה אצל הוריו הזקנים בסוף השבוע ששוב, כמו תמיד, ניסו לשדך לו את פאלטימה, בת הזקונים הכבר לא כל כך צעירה של השכנים מצד שמאל.
רותי שאלה את אחראית המשמרת על מחמוד החמוד. היא ענתה לה שהם לא יודעים מה קרה, אבל שזה בטח שוב העוצר או הסגר או הכתר סביב לכפר של הוריו. מחמוד שכח את המטען של הנייד בדירה שלו. "אבל גם ככה לא קולטים פה כלום ואפילו חשמל בקושי יש".
"אולי יש לו קצת בכפר" אמרה לעצמה רותי. לפתע הרעיון לנסוע אל הכפר נשמע לה מצוין. פעם אחת סיפר לה מחמוד על המקום המלבב הזה, על הבוסתן ועל הנחל הקטן. בסתר ליבה היא גם קיוותה שתהייה לו איזו שאכטה קטנה, ככה על הדרך.
איכשהו הצליחה רותי למצוא את מחמוד החמוד בכפר (איך לעזאזל?).
את רק רוצה צרות את רוצה ואני לא נעים לומר, הבנאדם הנכון לזה העניין, אבל לשמחתי ולצערך, את אינך בת האדם הנכונה לענייני. ולכן אני אצטרך לבקש ממך, במחילה מכבודך, להסתלק מכאן תיכף ומייד. עדיין יש לך סיכוי לצאת מפה בחיים, אבל בעוד רבע שעה יש כאן מפגש של כל הגברים של הכפר ואני לא רוצה אפילו לחשוב על מה שהם שעלול להתרחש אם הם יראו אותך כאן. אז יאללה, רוח מין הון.
ברגע האחרון הצטרף מחמוד החמוד לרותי ונסע איתה ביחד חזרה הביתה וכל הדרך הוא לא הפסיק.
עד, כמובן, לרגע שבו שעצרו אותם המג"בניקים.
הפוסט הזה פורסם בקטגוריה ילדה יפה, מזדיינות עם ערבים, מין בטוח, מריחואנה, סקס, פירות יבשים, פלוץ, פקודות שנכתבו בדם וחרא, קומנדו צרפתי, רותי, שמאלניות.‏ קישור ישיר לפוסט.