1. הדמוגרפיה. האוכלוסייה בישראל היא מהצעירות ביותר בין המדינות המפותחות הודות לשיעור הילודה הכי גבוה ב-OECD. משום כך היקף התחלואה הקשה יהיה נמוך יחסית.
2. יחס החוב. אומנם השנים 2018 ו-2019 הסתיימו בגירעון תקציבי גבוה אך עדיין נרשמה ב-2019 ירידה ביחס החוב לרמת שפל של 60% תוצר. רמת החוב הזו נחשבת סבירה בקנה מידה בינלאומי ואמורה לאפשר לישראל לגייס חוב בקלות יחסית.
3. יתרות המט"ח. בנק ישראל מחזיק ביתרות מט"ח בהיקף 130 מיליארד דולר, נכון לערב הנפילות בשווקים. זוהי כרית ביטחון משמעותית.
4. שוק העבודה. המשק נכנס למשבר כשהאבטלה ברמת שפל של עשרות שנים. שוק העבודה בישראל נחשב לאחד הגמישים ביותר בעולם המערבי, בעיקר המגזר הפרטי.
5. שיתוף-פעולה במשברים. בתקופות משבר מצליחים הממשלה, המעסיקים ונציגי העובדים בישראל לשתף פעולה תוך ויתורים הדדיים.
6. שומנים שקל להוריד. שיתוף-הפעולה עם ההסתדרות יכול להוביל לקיצוץ שומנים במגזר הציבורי. גם תקציב הביטחון יכול לספוג קיצוץ זמני, בוודאי כל עוד הקורונה מחוללת שמות במדינות כמו איראן.
7. כלכלה מוטת הייטק. מנוע הצמיחה העיקרי שלנו, ענף שירותי ההייטק, מסוגל להתאים את עצמו לעבודה בתנאי סגר טוב יותר מענפים כלכליים אחרים.
8. אין בועות. העלייה במחירי הנדל"ן בישראל נעצרה בשנים האחרונות. האשראי הצרכני נמוך יחסית ובנק ישראל לא הנהיג עד היום מדיניות הרחבה כמותית, בניגוד לבנקים מרכזיים אחרים בעולם. כל אלה יוצרים סיכון בינוני עד נמוך לבועות שעלולות להתפוצץ בעת משבר.
9. אין גודש. ישראל סובלת מרמת הצפיפות בכבישים הגבוהה ביותר בין מדינות ה-OECD. משום כך היעדר הגודש בתקופת ההשבתה מסייע באופן יחסי יותר לכלכלה הישראלית.
10. הקיץ מגיע (לישראל קודם). התחזיות להיעלמות הקורונה באפריל היו כנראה אופטימיות. ועדיין,הערכות המומחים הן שהקיץ יביא להאטה משמעותית בקצב התפשטות המגפה.
נגיד זה שאין בועות - ברור שיש, גם הבורסה הייתה מנופחת וגם הנדלן.
זה מתכון לקריסה.
כל הזמנים הם GMT +2. השעה כרגע היא 00:59.