שבת שלא עוקב אחריה חג, מי היה מאמין. קצת התרגלתי לסופי שבוע ארוכים במיוחד. אתמול אני והנסיכה נשארנו בבית לארוחת ערב שקטה, נוצר מצב שסבתא של הנסיכה לא ראתה אותה מיום חמישי בסך הכל יום אחד. אז כשהגענו לארוחת בוקר אצל ההורים כמו ברוב השבתות, חיכתה לנו קבלת פנים נרגשת ביותר כאילו השתיים לא התראו שנים על גבי שנים.
כאמור אני חבה לכם חוב מפוסט קודם מה לעשות עם בננות נשכחות. אז חפרתי ונברתי בכל מיני מקומות לראות איך ברחבי העולם כולו מתמודדים עם בננות בשלות ואז כהרגלי בקודש שכחתי מזה. היום בצהריים החלטתי לראות מה קורה בבלוג חביב ביותר שלפני מספר חודשים הגעתי אליו ממש במקרה, אני אפילו לא זוכרת איך. הכנתי ממנו בזמנו בראוניז שוקולד - מסקרפונה שיצאו ממש מעולים (באמת איך לא העליתי מתכון לבראוניז עד היום, אולי כי הבלוג ממש טרי ושוב אני שואלת ועונה לעצמי, כבר אמרנו סימן ראשון לשיגעון) ויש איזה מישהו אצלי בעבודה שלא מפסיק להזכיר לי שהבטחתי לו את המתכון, וכל פעם אני מבטיחה מחר, אפשר לחשוב שזו כזו בעיה, המתכון שוכב לי מתורגם ומומר במגירה אז אולי מחר או אולי מחרתיים או אי שם בעתיד הקרוב אני אזכור להביא אותו איתי, אני מבטיחה, שכחנות כרונית לצערי הרב עוד לא הוכרה כמחלה או נכות רגשית אבל בכל זאת אני מבקשת קצת התחשבות.
עכשיו תאמרו, נו היית בבננות נשכחות, אז זהו, זה מה שקורה כשמתרוצצות לי בראש איזה שלושים מחשבות בו זמנית, כדור הארץ למטורללת..., בחזרה לבננות כבר בטח שמתם לב שרוב המתכונים שאני אוהבת הם כאלה שיחסית די פשוטים ולא צריכים הרבה תשומת לב. קצת ערבוב, קערה מקסימום שתיים, בלי הפרדות או יותר מדי הקצפות (כבר אמרתי עצלנית. בעצם בפוסט הזה עדיין לא. לצערי גם עצלנות כרונית לא הוכרה עדיין כמחלה או נכות). אז תוך כדי דאגה לרווחת הנסיכה, נו חוץ מארוחת ערב יש עוד כמה ארוחות על פני היממה, עיינתי בבלוג הנשכח BoB (או בשמו המלא Bake or Break) ומצאתי שכותבת הבלוג החביבה גם דיסקסה בשאלה הפילוסופית הנעלה מכולן כיצד לטפל בבננות שנעזבו לנפשן ואפילו יש לה מספר רעיונות שהם לא לחם בננות שגרתי וגם היא דוגלת במתכונים פשוטים (אולי היא התאומה האבודה שלי) אז אחד מהם אימצתי ללבי בחום רב בלי אדפטציות, קובלר (או אולי קרמבל) לחם בננות ככה שנהנים מכל העולמות.
אלו המצרכים שלהם תזדקקו, שיבולת שועל אפשר למצוא בכל סופר או חנות טבע, רק אל תקנו את אלו שמכינים מהם דייסות אינסטנט.
קודם כל מכינים את השטרויזל (שהוא הציפוי ומה שנותן למאפה את שמו, דההה). מקווה שלא שכחתם להוציא מראש חמאה מהמקרר כדי שתתרכך.
לחמאה הרכה תוסיפו סוכר וקמח ותערבבו עד לקבלת פירורים. הוסיפו את שיבולת השועל והפקאנים הקצוצים וערבבו עד שאחיד.
שימו בצד ותשכחו מהקערה עד שתזדקקו לה שנית.
אם שכחתי להגיד ויש סיכוי גדול שזה קרה, את התנור צריך לחמם ל - 190 מעלות וגם צריך לשמן תבנית 25*20 (או משהו בקנה מידה זהה) קלות. להכנת המלית, בקערה תטרפו קמח סוכר וחלב היטב, תוסיפו את החמאה המומסת וערבבו היטב. זהו למעשה אתם כבר כמעט לקראת הסוף. את המלית תשפכו לתבנית, ותוסיפו את פרוסות הבננה מעל.
את השטרויזל שהכנתם מראש ועכשיו זה זמן טוב להיזכר בו משטחים מעל שכבת הבננות.
וזהו לתנור לכ - 45-50 דקות או עד ששחום ומבעבע.
אלא שוקולד צ׳יפס מריר או אפילו לבן.
* אפשר להגיש עם כדור גלידת וניל למרות שזה גם טעים לאללה כמו שזה.
אם אעשה נסיון מבטיחה לעדכן.
וואו. שלמות. זהו.
פני, יותר מתכונים ופחות קדיחות. הבנות במשרד לא מסכימות שאני אשוב מראשון בידיים ריקות, ראי הוזהרת!!