לפני תביעה קטנה לנזקי רכשו שאירעו לרכבו של התובע מס' 1 .
על פי הנטען בכתב התביעה ביום 10.9.2009 עת נסע רכב התובעת בנתיב השמאלי בכביש חיפה נצרת כ- 50 מטר לפני צומת עם כביש 3001 רכב שהיה נהוג על ידי הנתבעת מס' 1 בנתיב הימני סטה לעבר רכבם וגרם לו נזקים.
הנתבעים מאשרים את עצם אירוע התאונה אך טוענים כי רכב התובעים הוא שסטה מהנתיב השמאלי לנתיב הימני והתאונה אירעה באשמתו.
ביום 19.1.2011 שמעתי עדותיו הצדדים כאשר התובעים העידו מטעמם את התובע מס' 2 ואביהם שהיה הנוהג ברכב ומטעם הנתבעים העידה הנתבעת מס' 1.
לאחר שעיינתי בעודויות הצדדים ובראיות השונות שהוגשו לעיוני הנני סבור כי דין התביעה להתקבל.
גרסת הנתבעת מס' 1 לפיה רכב התובע סטה לעברה אינה מתיישבת עם הפגיעות כפי שהתגלו ברכבים. הנתבעת העידה כי הייתה בנסיעה בזמן אירוע התאונה. אילו התאונה אירעה כפי שהיא טענה אזי הייתי מצפה כי הפגיעות ברכב התובעים יהיה בצד ימני בחלקיו הקדמיים בעוד שהפגיעות בו מתחילו מהדלת הימנית אחורית ולאחור.
יתרה מכך גרסת הנתבעת מס' 1 בפני לפיה לא ראתה את רכב התובעים לפנ הפגיעה אינה מתיישבת עם גרסתה לתאונה ועם הפגיעות. אילו אכן רכב התובעים "חתך" אותה מקדימה כפי שהיא טוענת הרי היא בודאות היית צריכה להבחין בו לפני שפגע בה שכן במקרה זה הוא הספיק לחלוף בצידה לסטות לעברה כאשר חלקו הקידמי לפניה ואז לפגוע בה עם הדופן הימנית האחורית שלו.
בשים לב לכך אינני נותן אימון בגרסת הנתבעת.
מאידך עדויות עדי התביעה הותירו בי רושם אמין הן התיישבו אחת עם רעותה ולא נתגלו בהן סתירות של ממש.
תמונות הנזק ברכב התובעים תומך בגרסתם. ניתן להבחין בתמונות הנזק כי בדלת אחוירות ימנית בצד המקורה לדלת הקדמית ישנה חבטת מעיכה קלה כאשר הנזק ממשיך להשתרע כלפי אחור כפגיעת שיפשוף. סוג נזק כזה מתיישב יותר עם גרסת התובעים לפיה הייתה חבטה עם רכב הנתבעת כאשר היא סטתה לעברם, נעצרה והם המשיכו קמא בנסיעה.
מכל הסיבות לעיל אני קובע כי האחריות לאירוע התאונה רובץ על הנתבעת 1 והנתבעת מס' 2 חייבת לשאת בפיצוי בהתאם להצהרתה.
הנתבעים 1 ו- 2 לא חלקו על הנזק הישיר ושכר טרחת השמאי. יתר מרכיבי התביעה (עוגמת נפש והפסדי שכר) לא הוכחו והם נדחים.
לכן אני מחייב את הנתבעים 1 ו- 2 ביחד ולחוד לשלם לתובע מס' 1 סך של 5,836 ₪ בתוספת הפרשי הצמדה וריבית כחוק מיום 10.9.2009 ועד התשלום המלא בפועל.
בנוסף אני מחייב את הנתבעים 1 ו- 2 ביחד ולחוד לשלם לתובע מס' 1 הוצאות משפט בסך של 400 ₪.
תביעת התובע מס' 2 נדחית מאחר ולא היה הבעלים של הרכב.