רשם ההוצל"פ החליט ביום 4/12/2013, כי התנגדות המבקש הוגשה באיחור, כי הוגשה בקשה להארכת מועד וכי המועד האחרון להגשת התנגדות בלא ארכה חל ביום 9/1/2002.
בקשת המבקש נסמכת בתצהירו מיום 24/11/2013 בו מצהיר הוא בין היתר, כי בתיק ההוצל"פ אין זכר לשטרות או להעתק מהם, כי לא נעשתה בתיק כל פעולה במשך למעלה מ-13 שנים, כי מעולם לא היה מיוצג ולא ידע על זכויותיו.
לגופה של התנגדות, טוען המבקש, כי הזוכה אינו אוחז כשורה בשקים.
תשובת המשיב מיום 21/1/2014 מחזיקה 36 עמודים ומציינת, כי הבקשה הוגשה 12 שנים לאחר המועד הקבוע בחיקוק והלכה למעשה, המבקש כלל לא מכחיש כי קיבל אזהרה לחייב. המשיב מציין, כי המבקש לא צירף תצהיר לבקשתו (כאמור לעיל אין זה נכון – ש.ר).
אין כל טעם מיוחד בנמצא לבד מזאת החייב שילם את חובו במשך שנים ומנסה להיבנות מכך שתצלום השטרות אינו קיים בתיק.
לפני שנפתח התיק (לפני 15/11/2001) ביקש החייב להחליף שקים עם הזוכה, הדבר נעשה כעולה מתצהיר הזוכה ובתוך מספר ימים מבטיחה התשובה כי הם יאותרו ויוגשו לתיק.
התשובה מציינת, כי ביום 16/1/2002 שילם החייב 1,000 ₪ והגיש בקשה לפריסת החוב, 5 ימים לאחר מכן, החליט רשם ההוצל"פ ליתן צו תשלומים בן 1,000 ₪ בחודש ובקשתו מיום מתן ההחלטה לעכב הליכים נגדו נדחתה, לאור גובה החוב בתיק.
גם ביום 24/2/2002 שילם החייב 1,000 ₪, ב-29/9/2002 שילם 2,000 ₪ ויתר התשלומים המפורטים מאז ועד התשלום האחרון ששולם ביום 12/4/2011, כפי שעולה מתצלום דף החשבון בתיק ההוצל"פ אשר צורף לתצהיר המשיב (ביום 6/2/2014 הגיש המשיב בקשה להוסיף מסמכים בדמות הגשתם של העתקי שקים אשר הזוכה החליף עם החייב 02).
מכל מקום מצהיר הזוכה, כי מעולם לא מחל לחייב 01 על חובו.
תשובת המבקש מיום 29/1/2014 מציינת, כי התצהיר שהגיש הזוכה אינו תומך כלל בבקשה (קשה לצפות מהזוכה שיגיש תצהיר לתמוך בבקשת החייב – ש.ר) מכל מקום, עפ"י הפסיקה זו המצוטטת בתשובה יש ליתן למבקש רשות להתגונן, נוכח הפגם היורד לשורשו של עניין, היינו, העדרם של העתקי השטרות נשוא תיק ההוצל"פ.
עוד מציינת התשובה, כי אין מחלוקת, כי לא הוגשה התנגדות במועד (סעיף 10 לתשובה) וכי הזוכה אינו מגבה אף טענה במסמך כלשהו, אלא צירף החלטות של ההוצל"פ שאינן מאמתות את קיומו של החוב.
ההתנגדות הוגשה למעלה מתריסר שנים לאחר המועד, שעה שאין מחלוקת אודות המצאת האזהרה לחייב בתיק ההוצל"פ נשוא ההתנגדות.
הזוכה צירף סימוכין מתיק ההוצל"פ השייך מהם עולה, כי במהלך השנים שילם החייב כספים לזוכה בתיק ההוצל"פ. החייב כלל אינו מכחיש זאת.
עולה מן המקובץ, כי המבקש הוזהר כדין, שילם כספים, פנה בבקשה לקצוב לו צו תשלומים כעולה מצרופות התשובה עוד בשנת 2002 ומעבר לכל זאת, העדרם של השקים נשוא ההתנגדות מתיק ההוצל"פ, אינו מעלה ואינו מוריד לעניין הארכת המועד.
מכל אלו, אני דוחה את הבקשה להארכת מועד.
הפיקדון שהפקיד המבקש בתיק ההוצל"פ ביום 12/12/2013, מחולט לטובת הזוכה.
הליכי ההוצל"פ ימשכו באין כל מניעה מבעד הזוכה לעשות זאת.
ניתנה היום, ט' אדר תשע"ד, 09 פברואר 2014, בהעדר הצדדים.