אחד הטיעונים המרכזיים שמועלים על ידי מנהלי משאבי אנוש הוא, כי יש פער בין מעמדם בארגון לבין העובדה כי הם מופקדים על העובדים, המשאב היקר והחשוב ביותר בארגון. אף מנהל, בין אם יהיה זה מנהל כספים, מנהל תפעול או אף מנכ"ל, לא יחלוק על כך כי במרבית הארגונים ההצלחה תלויה בעיקר בהון האנושי. המספרים גם מוכיחים כי במרבית המקרים העלות הגבוהה ביותר בארגון היא של העסקת עובדים.
לכן הפער בין מעמד בארגון לשליטה על משאב ארגוני מרכזי לא קיים. אין שליטה ממשית של פונקציה ניהולית אחת על המשאב היקר בארגון. השליטה בו נחלקת בין מנהלים רבים. היא אינה נחלתו הבלעדית של מנהל משאבי אנוש - ומעולם לא הייתה.