ישבתי עם הרגליים על השולחן, שאכטה ביד ושיעול קל שגרם לי לתהות איפה אני ממוקם בספקטרום שנמצא בין יבש, לרטוב ולמכון גמילה. השעמום הרס אותי, הסטרס לחץ אותי, פרופסור ברבש גמר לי את הביטחון העצמי. וכשחיפשתי מזור לכאב? מצאתי את רמי לוי באולפן החדשות. חוץ מלעורר בי דודא חריפה לקניית נייר טואלט לא חשתי שינוי באווירה. אז זה מה שעשיתי.
מוזנח כמו רועה צאן מהרי הקווקז, יצאתי מהבית למסע בעקבות הגליל הנחשק. בארבעה סופרמרקטים שונים חיפשתי זכר כלשהו לגור הכלבלבים הלבן ולא מצאתי אותו. קיבלתי הכוונה לדרך קיבוץ גלויות, שם הובטח לי כי אמצא את שחיפשתי. בעודי צועד לכיוון הסופרמרקט היחיד שבטעות עלול לספק את מבוקשי, שמעתי קולות בס רועמים בוקעים מבטן האדמה. לרגע חשבתי שהזיות נחשבות לאחד התסמינים, טעיתי. נכנסתי לבניין הצמוד, ירדתי לקומה מינוס 1 וגיליתי פלא: תחנת שידור מסיבות הלייב של הליין "אנונימוס".
במשך 6 שעות עומר בר, ג'וזי וקדוש שרפו את הרחבה. יותר נכון את סלון ביתם של אלפי צופים, והאמנים האלה לא לבד. יצאנו בעקבות תופעת הרשת הכי חמה בימי הקורונה - הופעות הלייב של הדיג'ייז הישראליים. עכשיו, הם מסבירים על הסתגלותה של סצנת הלילה לתקופה שבה המגפה שולטת בחיינו. גיא מנצור, סקאזי, אסטריקס ונאריז כאן משדרים אליכם הסברים ותשובות לשאלות על היום ועל היום שאחרי.
"אנשים תקועים בבית ומחפשים הסחת דעת, זה יכול להיות הופעת לייב של זמר, סטנדאפיסט או דיג'יי, משהו שיעשה להם כיף רגעי", משתף רון נאריז, אחד ההד ליינרים של הליין "דיבור". תחת אותו מותג אירועים, מספר נאריז על האירוע האחרון שהרים לצד שותפיו: "הרמנו מסיבה בדירה של זרחי והמפיק אדם בראל, מדובר בסרטון עם אלפי צופים שהצלחנו לעשות להם קצת שמח בלב. בשבילי זה המון".
איך באמת המעבר מהרחבה למרחב הוירטואלי?
"באופן אישי יצא לנו כבר בעבר לעשות יותר משידור לייב אחד, אתה רואה את החיבור של העולם עם הזרם הדיגיטלי גם במקרים שאינם נקשרים לעוצר שבעקבות נגיף הקורונה – סירקל הם הדוגמה הבולטת ביותר. האתגר הוא להצליח לייצר סאונד איכותי דרך המרחב הוירטואלי הזה, אם הצלחת? הכל קורה. ההופעה עבור קהל באופן פרונטלי היא תמיד כיפית יותר וגם הבילוי עצמו ברחבה הוא יותר כיפי מזה שנמצא ברשת, אבל צריך לדעת להסתכל על מה שטוב.
מה היתרונות של המצב?
"אני יכול להגיד לך שאני קיבלתי הזדמנות להופיע מול ההורים שלי, דבר שלא קרה עד היום וזו הייתה אחלה של הזדמנות. יש לנו צ'אנס להיפתח לקהלים נוספים, שאגב, לא נמצאים רק בפייסבוק ובאינסטגרם – אתה יכול כבר למצוא אותן בהאוס פארטי".
הדוגמה הבולטת ביותר לזיהוי הסיטואציה הזו הוא לא אחר מדיג'יי סקאזי. האיש שלא מפסיק להמציא את עצמו מחדש. הדיג'יי מצליח לסחוף את קהל העוקבים שלו דרך מסיבות סגורות לחברים באפליקציית "זום" והטראק החדש שלו " Ayy Muchacho"כבר הפך להיסטריה בטיק טוק.
"אני נמצא בבידוד קרוב לשבועיים, אם אתה עוקב אחריי בסטורי אתה יודע כמה אני משתגע פה ובגלל שעוד המון אנשים נמצאים בביתם, אני החלטתי דווקא לא להעלות שום דבר שקשור במסיבות ולא לאכול לכולם את הראש מהאולפן שלי. אני רוצה להתחבר לקהל שלי דרך החוויה שבה אני שרוי ולהביא להם את הסיפור האישי של מה שאני עובר. יש לי קבוצה חזקה באינסטגרם של סלבס, חברים וחבריהם – אנחנו קוראים לזה בר בידוד ואנחנו פותחים את הדבר הזה כל ערב עבור 90 איש.
איך זה הולך לך?
"הבעיה היחידה בסיפור הזה הוא הקומפרסור של האפליקציה. ברגע שמישהו מדבר הסאונד נחתך, אבל אם כולם שומרים על השקט אפשר ליהנות מאיזושהי חוויה מוזיקלית משחררת, בתוך כל הבלאגן שאנחנו כלואים בו. לפני כמה ימים אפילו חגגנו לירון ברלד יום הולדת".
עד כמה אתה חושב שאפשר למתוח את גבולות ההנאה ברשת ביחס לרחבה הגדולה?
"אי אפשר להגיע לאותן רמות של הנאה בשום צורה, אבל צריך לדעת להסתגל ולנסות להוציא את המיטב מהדבר הזה. לפני כמה ימים הוצאת את הטראק החדש שלי עם Triangle ו-Toxic, ג'ולי שחר הכוראוגרפית הצליחה לייצר לו ריקוד מתאים שהתגלגל לאתגר בטיק – טוק וכולם מהשעמום פשוט נסחפו לתוך הדבר הזה. התוצאה היא מאות אלפי צפיות תוך זמן מאוד קצר".
ההשתלטות של הרשתות החברתיות על חיינו הם לא דבר חדש. בוודאי לא העובדה שהן מרכיב אינטגרלי מתעשיית הלילה, אבל לפני שאתם קופצים לחשוב שאנחנו שהתקופה הזו עלולה לייצר תרבות חיי לילה חדשה, סקזי מרגיע: בעיניי אין תחליף לרחבה, לא היה לה בעבר, אין לה בהווה וגם לא יהיה לה בעתיד".
אז היא לא תשפיע בכלל?
"יש לתקופה ההזויה הזו השפעות כאלו ואחרות, לי לפחות עניין הבדידות מעורר בי את הצורך הטבעי להתחבר לאנשים וזה מה שקורה לי עכשיו בדיוק. אני מכניס עוד אנשים לעולם שלי, אנשים שאני לא יודע אם הייתי מתחבר אליהם ביומיום שלי. אז למרות המרחק, יש פה עניין של חיזוק החוויה החברתית, גם אם היא דיגיטלית לגמרי. בסוף, זה יתורגם לאווירה סינרגטית יותר במסיבה שניפגש".
מעבר למסיבות הזום ואתגר הטיקטוק, אתה מצליח למצוא עכשיו את המוזה הנדרשת ליצירה?
"תשמע, יש לי אולפן מדהים בבית, אבל עכשיו אני לא מצליח למצוא את הכוחות לעשות שם את מה שצריך לעשות. אני עסוק בלדאוג לעולם, למשפחה שלי, לחברים. מעבר לזה המגפה הזו הביאה מכה קשה לענף שאני עובד בו, רק לי בפורים האחרון בוטלו לי רק בישראל 21 הופעות. בנוסף הפסדתי טור בברזיל, בוטל לי צילומי קליפ במיאמי עם אדם סופר מפורסם ומסיבה נוספת עם נרבו ופריס הילטון. אז כרגע אין לי מוזה לעשייה המוזיקלית ולמרות הכל אני מבטיח לך שזה הדבר הכי טוב שקרה לי.
למרות כל ההפסדים?
"הפסדתי הרבה, אבל הרווחתי זמן להעמיק בתוך עצמי. אני לומד עכשיו לבשל, אני חושב על החיים, יצאתי מהמירוץ. כשיש לי את הברייק הזה, אני לומד מה אני רוצה להגיד. בסוף, זה יתבטא במוזיקה שלי".
סקאזי בבידוד, אבל בסיפור שלו הוא לא לבד. גם אושיית הטראנס, אסטריקס, נמצא בימים אלו בבידוד לאחר שחזר לפני מספר ימים לישראל מטור הופעות בחו"ל. ואיך הוא רואה את התקופה הזו? "האמת שלקחתי את כל סיפור הקורונה הזה די בקלות, ברגע שאירועים החלו להתבטל זה עבר עבורי לדבר קצת יותר רציני. לפני שבועיים הגעתי לארגנטינה כדי לנגן באחד הפסטיבלים ושעתיים לפני שאני עולה לבמה הודיעו כי האירוע פוצץ. הגעתי לשם סתם כשהנחמה היחידה שהייתה לי היא הופעה בברזיל יום לאחר מכן שעמדה גם היא בסימן שאלה גדול. עכשיו כבר שום דבר לא רלוונטי. זו תקופה לא מובנת ויש לה טעם רע באוויר. לפי דעתי קורה פה משהו שנמצא מעל ההבנה הבסיסית של האנשים".
זו רמיזה לקונספירציה?
"לא, אבל אני חושב שיש כל כך הרבה עודף של מידע שזורם ברשת, כל פרשן טלוויזיה אומר משהו אחר והרייטינג מושג באמצעות פאניקה. באופן אישי אני יכול להגיד לך שאני החלטתי להימנע מכל עדכוני החדשות בנוגע למגפה הזו. כל מה שצריך עכשיו זה לשמור על עצמנו כשלאספקט הפסיכולוגי יש משקל רב בעיניי".
אז איך אתה מעביר את הזמן?
"אני מתמקד במשפחה ובמוזיקה שלי. קצת פייס-טיים והמון עשייה מוזיקלית".
צפיתי בלייב סט האחרון שלך. אתה מסוגל להעריך את הפער החוויתי בין פסטיבל המוני לבין השידור באולפן?
"אני יכול להגיד לך ששנים אני עושה שידורי לייב ומדהים לראות איך חיידק אחד הופך את הדבר הזה להכי רלוונטי שיש. הדבר הזה עושה להמון אנשים טוב, אלה אנשים שכל השנה נותנים לי להרגיש בדיוק את מה שהם מרגישים עכשיו. אז אני בוחר להחזיר להם וזה ממלא אותי. מעבר לזה, למרות שהופעה בפני קהל באופן פרונטלי היא באופן טבעי המיקסום של היצירה, לשידור הלייב יש גם יתרונות שלא מתחילים ונגמרים רק בשמחת הבליינים שתקועים בבית. הפעולה הזו מוציאה ממך דברים שהופעה רגילה לא מציעה לך כאמן".
"דבר ראשון זו הזדמנות להשמיע לקהל דברים ישנים, מוזיקה שלא שילבת שנים בסט שלך ופתאום מקבלת הזדמנות להיות רלוונטית פעם נוספת כשהמיקס שלך הופל למאתגר יותר ואם כבר אתגר, אז הנה הדבר השני – האלתור עובר לרמה גבוהה יותר. אני לא משדר מהאולפן שלי אלא מהלוקשיין בו אני נמצא בבידוד ופה אין לי רמקולים גדולים ואין בי שום רצון להרים את השכנים על הרגליים. אז החבר'ה שלי זרקו לי פה פלטה והלכו. לייצר מיקס איכותי בלי ציוד, ווליום מתאים ואוזניות זה מאתגר במיוחד, בעיקר במוזיקת טראנס שהיא מאוד מהירה, אבל אנחנו עובדים בבידור – סצנת הלילה זה מה שהיא. אז בתקופה הזו בעיניי אין לנו את הפריווליגיה לנפוש, אלא אנחנו צריכים לבדר. בסוף, זה עושה אותנו לאמנים טובים יותר".
ומה אמנים צריכים לעשות עם הזמן שנותר להם לשרוף?
"אם אתה אמן צעיר שב באולפן ותתאמן, אם אתה אמן בוגר צא לרדוף אחרי המוזה שלך, גם בבידוד. אני כרגע צולל לתוך סרטים דוקומנטריים".
אפשר לשאול מהם הסרטים האלה ואיך שואבים מהם השראה?
"בעיקר דברים אמנותיים. אני כרגע על הסרטים של הבמאי סטנלי קובריק, את היכולת שלו להבין איך לצלם אני ממליץ לכל אמן לנסות לחקות, להבין איך לבטא את מוזיקה. כשכל זה ייגמר, אני מקווה שנצא מפה חזקים יותר כאמנים עבור קהל שייצא לרדוף אחר חווית הבילוי האולטימטיבית. אנחנו נצטרך לספק אותה".
חווית הבילוי האולטימטיבית עליה אסטריקס מדבר מבוססת על דרישת הקהל. בימים האחרונים ניסינו לברר היכן הדרישה הזו מופיעה באופן הבולט ביותר תחת ההגבלות החדשות. מצאנו את המקום הזה: מועדון האומן 17. בשישי האחרון ליין ה-Forever הביא ל-928 שיתופים בפייסבוק ונשמע כמעט מכל מרפסת ברחובות תל אביב. מסיבת לייב נוספת שנערכה שם היא זו בניצוחו של גיא מנצור שזכה גם הוא ל-422 שיתופים, יחדיו, מדובר במספר דמיוני של חשיפה בשידור חי, בוודאי ברשת החברתית.
"90% מההופעות שלי בחו"ל, התקופה המוזרה הזו מותירה אותי בחוסר וודאות מטורף והביטולים של ההופעות שלי כבר גולשות לי ליולי-אוגוסט",סיפר מנצור. "למרות הכל, אני יכול להגיד לך שאחרי ההופעה האחרונה באומן עברתי על התגובות וזה מאוד חימם לי את הלב. הראו לי אחרי מסיבות זום של 50 משתתפים שנערכו תחת הסאונד של אותו אירוע. כנראה שהמוזיקה חזקה בסוף יותר מהכל, יותר מכל בידוד שבעולם".
לאיזה עולם בילויים נתעורר ביום שלאחר הקורונה?
"אני חושב שחווית הקלאבינג תתחזק. הבסיס של הלילה הוא האנשים, המגע הבין אישי, השיח הפרונטלי. זה בדיוק כל מה שחסר לנו כרגע, בכל העולם. הקלאב ייתן לכולם את המענה. המוזיקה תרגיש עוצמתית יותר. הופעת הלייב האינטרנטיות נועדו להמתיק לאנשים את מצב הרוח, להזכיר להם מה הם אוהבים ולמה הם עתידים לחזור כשהכל ייגמר אבל הם לא הדבר האמיתי. להשוות בין שידור לייב בפייסבוק לבין הופעה על הבמה זה כמו להשוות תפילה בבית או בבית הכנסת.
"יש כאן עוצמות אחרות. ההופעות הדיגיטליות עדיין מציעות חוויה שהיא פרסונלית לגמרי מול המסך, גם אם אנו יוצרים קשר לכאורה עם אנשים שונים. בסוף בליינים נמשכים לעניין החברתי וכשהם יוכלו לצאת החוצה – זה יבוא בגדול. אני מחכה לזה ממש". כולנו.