יצחק אלחנן פדידה | אנחנו רגילים לחשוב שבהעברת מסר מהאחד לשני אנו משתמשים רק במילים. אם אני רוצה לבקש ממישהו דבר מסוים, אני פונה אליו בבקשה. אם אני רוצה להודות למישהו על טובה שהוא עשה עבורי, אני פונה אליו ואומר לו תודה. זה נכון שאנחנו מתקשרים על ידי מילים, אבל הן לא הדרך היחידה שבה אנחנו מתקשרים ומעבירים מסרים.
בכל העברת מסר ישנם שלושה מרכיבים.
המרכיב השני של כל העברת מסר הוא הצליל שאותו אנו מוציאים ביחד עם המילים.
המרכיב השלישי הוא שפת הגוף שלנו. הדרך בה אנו משתמשים עם הגוף, למשל, הידיים, העמידה, הפרצופים ושאר המחוות הגופניות שלנו משפיעות מאוד על העברת המסר ומהוות חלק בלתי נפרד ממנו.
באותו מחקר מפורסם גילו את כמות ההשפעה באחוזים שיש לכל אחד מהמרכיבים הללו.
למרבה ההפתעה, למילים יש את אחוז ההשפעה הקטן ביותר מבין שלושתם.
אחוזי ההשפעה של המילים שאנחנו מוציאים מהפה בזמן העברת מסר כלשהו הוא 7% בלבד. כלומר, אם נקדיש את מיקודנו בזמן שנרצה להעביר מסר לאחר רק למילים, יש לנו סיכוי קלוש בלבד שהמסר שלנו יעבור לשני וישפיע.
מה הם אחוזי ההשפעה שיש לצליל של המילים שלנו בהעברת המסר?
המספר הוא די מפתיע ומאוד מרשים. לצליל יש 38% השפעה. ההבדל הוא עצום בין המילים לצליל. זה נכון, שלכל מילה שאנו מוציאים מהפה יש מאפיין כלשהו הקשור לצליל, הכוונה היא באחוזי ההשפעה, שאם אין התאמה בין הצליל לבין המילים, אז המסר לא עובר או שהמסר של הצליל כן יעבור ולא המסר של המילים. למשל, אם אדם נכנס אלינו לבית ואנו מקבלים את פניו ואומרים לו שלום, ברוך הבא. הוא יבחין אם יש התאמה בין הצליל של המילים לבין המילים וידע אם באמת אנו שמחים לקבל את פניו ולראות אותו. אם לא תהיה התאמה ביניהם האורח שלנו יתרשם מהצליל יותר מאשר המילים.
לשפת הגוף יש את ההשפעה הגדולה ביותר. 55% של השפעה יש לשפת הגוף בשעת העברת המסר.
הממצא המדהים הזה מעמיד אותנו על אחד מהסודות הגדולים ביותר באינטראקציה בין אישית ובתקשורת. אנחנו כבני אדם, מתרשמים יותר ומושפעים יותר מהמסרים הלא מילוליים של הזולת יותר מאשר המסרים המילוליים. לא המילים הן שקובעות אלא ההתאמה בין המילים לצליל ולשפת הגוף בשעת אמירתן.
תנסו להיזכר באחת הפעמים שהיה לכם דין ודברים מול אנשים אחרים, בן או בת הזוג, הילדים, החברים המנהל בעבודה, ותראו האם המסר שלכם עבר לצד השני והוא הבין אתכם והושפע מדבריכם. אם התשובה היא חיובית, והצד השני הפנים את מה שאמרתם, תנסו לבחון כיצד שלושת הממדים של מרכיבי המסר באו לידי ביטוי. כנראה שהייתה התאמה מלאה בין שלושתם, אחרת הסיכוי שהמסר שלכם היה מתקבל, לא היה כל כך גדול. מצד שני, אם המסר שלכם בסופו של דבר לא נגע בזולת, האם אתם יכולים לראות בבירור את הסיבה? האם המילים היו נכונות, בזמן ובמקום הנכון אך ללא התאמה בין המילים לצליל ולשפת הגוף?
תתארו לעצמכם, אדם שאשתו פונה אליו ומנסה לשוחח איתו. היא מדברת והוא מקשיב. אך בזמן השיחה הוא אוחז את הטלפון או איזה ספר ובד בבד מעיין ומתעסק איתם. האם האישה תרגיש בסוף השיחה שבעלה האזין לה? אם תשאלו אותו, הוא יגיד לכם שהוא האזין לה. ולא רק, הוא אפילו יגיד שהיה לו מה לומר והוא הגיב ברגעים המתאימים. אבל האם האישה רוצה את האוזניים שלו בלבד או את התגובות שלו? הדרך היחידה שלה לדעת ולהאמין שהוא באמת מעוניין להקשיב היא על ידי המסרים שהוא מעביר ובעיקר המסרים הלא מילוליים. היא מאזינה לצליל לא פחות מאשר למילים. היא מביטה בשפת הגוף לא פחות ואף יותר מאשר למילים שהוא מוציא מפיו.
“וְכִי תָבֹאוּ מִלְחָמָה בְּאַרְצְכֶם עַל הַצַּר הַצֹּרֵר אֶתְכֶם וַהֲרֵעֹתֶם בַּחֲצֹצְרוֹת וֲנִזְכַּרְתֶּם לִפְנֵי יְהוָה אֱלֹהֵיכֶם וְנוֹשַׁעְתֶּם מֵאֹיְבֵיכֶם”. (פרק י’ פסוק ט’).
בפרשה שלנו אנו רואים שהקב”ה מצווה את משה רבנו להכין חצוצרות כדי לתקוע בהם בזמנים מסוימים. כשמשה ירצה לקרוא ולאסוף את העם אל אוהל מועד ובזמן שהוא ירצה להתחיל בנסיעה, יש צורך לתקוע בחצוצרות. גם בזמן שיהיה חלילה מלחמה, יש צורך לתקוע בחצוצרות ובזמן הקרבת הקורבנות. מהי הסיבה לכך? בעל ספר החינוך כותב במצוה שפ”ד, מצות תקיעת חצוצרות במקדש ובמלחמה, כותב לנו יסוד גדול מאוד. הלימוד היוצא מדבריו הוא עצום. אנו נוכל ללמוד מדבריו תובנה שיכולה לשנות ללא ספק את אורחות חיינו ואת התוצאות שאנו משיגים.
“לפי שהאדם מהיותו בעל חומר, צריך התעוררות גדולה אל הדברים, כי הטבע מבלי מעיר יעמוד כישן, ואין דבר יעוררהו כמו קולות הניגון, ידוע הדבר, וכל שכן קול החצוצרות, שהוא הקול הגדול שבכל כלי ניגון”. יש כאן יסודות נפלאים על טבע האדם ועל הכוח המניע אותו. האדם בטבעו הוא רדום. הוא עשוי מחומר, וכל עוד משהו לא יעורר אותו הוא יכול להיות ישן. הכוונה היא, שלמרות שהוא ער, עדיין הדברים לא נוגעים לליבו. לדוגמה, תחשבו על בשורה כלשהי שאתם שומעים עליה, כגון דבר חמור וכואב שהתרחש לאדם מסוים. עד כמה זה מעורר אתכם? כל אדם יגיב ברמה כזו או אחרת. אבל אם הסיפור יהיה חלילה על אחד מאוהביו, עד כמה זה ישפיע עליו? הרבה יותר ללא ספק. כלומר האדם יכול להיות ער, אין הכוונה כאן שהוא רדום ממש, אלא כעין רדום.
ההבדל בין אדם ער לאדם ישן, הוא ההבדל והשוני בין ערני שהדברים נוגעים לליבו ומדברים אליו לבין אדם ערני שהדברים לא מדברים לליבו.
מהו אחד הדברים המרכזיים שיכולים לעורר את האדם? כאן מוסיף ללמד אותנו בעל ספר החינוך יסוד נוסף. קולות הניגון בסגולתם לעורר את הכוחות הרדומים של האדם. צליל מעורר באדם רגש. תנסו להיזכר בשיר האהוב עליכם. תדקלמו את המילים של השיר בצורה יבשה ללא ניגון ותאמרו את המילים ביחד עם הניגון ושימו לב להבדל העצום. אותם מילים, אבל ההשפעה היא שונה מאוד. היסוד הזה בא לידי ביטוי בין האדם לעצמו, בין האדם לחברו ובין האדם למקום.
תגידו את האמת, אם היו מגיעים אליכם שני לבקשת הלוואה ומצבכם הכלכלי לא מי יודע מה, למי מבין השניים הייתם עוזרים. האחד, פונה אליכם בצורה יבשה וקרה ומספר לכם על הקושי שלו ועל הצורך שלו בעזרה מכם. והשני, נופל על ברכיו ופורץ בבכי מר. הוא מתחנן בפניכם ומודיע באופן חד משמעי שאם לא תעזרו לו הוא קורס ומתמוטט. למי הייתם עוזרים? כנראה שלאדם השני, ולמרות שמצבכם הכלכלי לא בשמים. מהי הסיבה? הוא הצליח לעורר את מידת הנדיבות והרחמנות שלכם. המידות הללו תמיד היו קיימות אבל הן היו רדומות. מילים לבד לא יכולות לעורר אותן, הן יכולות לתת את הכיוון. אבל הצליל ושפת הגוף שמשדרות את המסר המתאים מעוררות יותר מכל דבר אחר את האדם, את הזולת וגם את הסייעתא דשמיא לה אנו מייחלים.
מה שמניע את האדם ואת העולם כולו זה רגש, שהוא הדלק של החיים. תנסו להסביר לאדם אחר מה שאתם חושבים ואת מה שאתם רוצים מבלי להפעיל את הרגש שלכם ושלו ותראו בתוצאות העלובות המתקבלות. מי שיודע כיצד לעורר רגש בעצמו ובאחרים בכל פעם שהוא נצרך לכך מקבל לידו את אחד הכלים המשפיעים ביותר בעולם.
אל תאמינו לי, תנסו את זה. אם במקרה אתם עובדים במקום מסוים שכבר הרבה מאוד זמן לא קיבלתם תוספת למשכורת שלכם ואתם חושבים ללכת ולדבר עם הבוס, זוהי הזדמנות נפלאה לבחון את הדברים. יש לכם שתי ברירות. האחת, לומר את המילים הנכונות. השנייה, לדאוג לכך שתהיה התאמה בין המילים בנכונות, לצליל הנכון ולשפת הגוף הנכונה. זה יכול לחולל פלאים במערכות היחסים שלנו עם הזולת. אבל לא רק בתקשורת בין אישית הכלל הזה תקף.
מתי בפעם האחרונה ניסיתם לעשות שינוי בחיים? כמה פעמים אמרתם לעצמכם שאתם חייבים להשתנות?
אם ישנה פעולה מסוימת שאתם צריכים, רוצים ויכולים לנקוט בה שבסגולתה תעשו שינוי אמיתי בחיים ותחוו תוצאות נפלאות, אבל אתם נמנעים מלעשות אותה, תוכלו לעורר את עצמכם על ידי מה שלמדנו. אל תאמרו לעצמכם, ‘די, נמאס לי מהדרך בה אני חי, אני חייב להשתנות’. המילים טובות ונכונות. אבל בפעם הבאה תנסו לומר את זה קצת בצורה אחרת, בצורה יותר מעוררת. יהיה הבדל עצום בהשפעה שלכם על עצמכם אם תאמרו את אותן מילים, בקול חנוק ובדמע, בפרצוף עצוב ודואג. זה יעורר אתכם. אתם יכולים גם לומר את זה בצורה תקיפה, קולנית וקשוחה ולדרוש מעצמכם להשתנות מיד. אל תסתמכו רק על התוכן תעזרו גם בדרך הנכונה לומר את הדברים. זה עובד.
אם זה מועיל בתקשורת בין אישית ובהשפעה עצמית, אין שום סיבה שזה לא יעזור גם בתקשורת שלנו עם הקב”ה. אנו מכירים את סידור התפילה וגם את ספר התהילים שבהם אנו הוגים בכל עת ובמיוחד בעתות צרה. אם נקפיד להרים קולנו בבכי, ואין צורך לחוש לפני כן כלום, רק להרים את הקול, ונוסיף גם את העמידה הנכונה והפרצוף המתאים זה יעורר אותנו פי כמה וכמה מאשר אם רק נאמר את מילות התפילה. הצליל הוא דבר עוצמתי ובכוחו לגרום לנו לכוון יותר ולהיות מאוד מרוכזים במה שאנו אומרים.
זה הכלל: אם אנחנו מתעוררים בזמן שאנו מדברים ומשדרים כלפי חוץ, אז כל מי שמאזין לנו יתעורר אף הוא. אם אנו לא מתעוררים אז הסיכויים קלושים ושואפים לאפס שהצד השני יושפע מאיתנו. תנסו לומר פעם אחת, ‘שיר למעלות’, בצורה יבשה. אתם תתאמצו מאוד לכוון במילים ולא תמיד זה יעלה בידכם. אבל אתם תוכלו לומר את המזמור הזה עם מנגינה מעוררת ותראו כיצד אתם מתעוררים ולפעמים תוך שניות דמעות עומדות בעיניכם.
כל אחד רוצה להשפיע יותר על הזולת, אם מדובר בחברים או במשפחה הקרובה שלו. כל אחד מעוניין לערוך שינוי מהותי בחיים ולהיות אדם טוב יותר ולהשיג יותר. ומי לא רוצה להתפלל יותר בכוונה ולהגדיל את הסיכויים שתפילתו תענה? כעת אתם יודעים כיצד לעשות את זה. ללא ידע קודם, וללא כשרון מיוחד כל אחד מאיתנו מסוגל לעורר את עצמו בזמן שהוא נדרש לכך. זה יכול להשפיע מאוד על איכות החיים שלנו ועל התוצאות אותם נשיג.
1.בחרו לעצמכם הזדמנות להעביר מסר לזולת.
2.כתבו לעצמכם בדיוק מה ברצונכם לומר ואילו תוצאות אתם מעוניינים להשיג מהשיחה הזו.
3.תתרגלו ביניכם לבין עצמכם את אמירת המילים הללו תוך כדי הקפדה מלאה על התאמה בין כל שלושת מאפייני העברת המסר.
4.תנסו לבצע את זה בעולם האמיתי ותראו את התוצאות.
5.תשנו אלמנט אחד בזמן התפילה שלכם. בצעו את הצליל המעורר אתכם או בצעו בגופכם את המחוות המתאימות למילים שלכם. אם תוכלו שלבו בין כולם ושימו לב להרגשה שלכם.