זוהי תביעה קטנה שהגיש התובע נגד הנתבעת ובה הוא מבקש פיצוי על נזק שלטענתו נגרם למנוע רכבו בעת שהרכב נגרר על ידי הצד השלישי, שפעל מטעם הנתבעת.
התובע טוען בכתב התביעה כי ביום 27.4.2011, בעת שנסע עם רכבו מ.ר. 42-867-10 בישוב חד נס שברמת הגולן, ספג הרכב מכה בגחונו מגוף זר. עם הישמע המכה, עצר התובע את הרכב, דומם את המנוע, בדק ומצא שלא חסרים מים במנוע ושמן באגן השמן. בהיותו מנוי על שירותי הגרירה של הנתבעת, התקשר התובע למוקד הגרירה שלה כדי להזמין גרר ונאמר לו כי בשל השעה המאוחרת, ייגרר הרכב לחניון לילה בחיפה ולמחרת יועבר למוסך "סגול" בכרמיאל, שם מטופל הרכב. כעבור 45 דקות הגיע הגרר, הניע את הרכב והעמיס אותו בנסיעה על הגרר. למחרת, הגיע גרר אחר מטעם הנתבעת וגרר את הרכב מחניון הלילה למוסך "סגול", שם הוריד את הרכב בנסיעה מהגרר וניסה להכניסו בנסיעה למוסך. במהלך זה נתפס מנוע הרכב ונעצר, ללא יכולת להניעו. בדיקה שערך המוסך העלתה כי נגרם נזק בלתי הפיך למיסבי גל הארכובה, שהצריך תיקון יסודי לכלל המנוע. התובע דיווח למוקד הגרירה של הנתבעת על השתלשלות העניינים ושמאי רכב מטעמם נשלח לתעד את הממצאים.
משסירבה הנתבעת לשאת בנזק שנגרם למנוע בשל רשלנות עובדיה או מי מטעמה, נאלץ התובע לזמן למוסך שמאי רכב מטעמו, אשר בדק את הרכב וקבע בחוות דעתו כי מדובר בנזק בלתי הפיך שנגרם לגל הארכובה ומיסביו כתוצאה מהפעלת המנוע ללא שמן.
התובע טוען כי בשל האירוע הוא נאלץ להשבית את רכבו מעבר ליום העבודה הנדרש לשם הורדת אגן השמן שניזוק תאונתית, תיקונו והרכבתו חזרה. הנזק הוערך על ידי השמאי בסך של 10,268 ש"ח וכן נשא התובע בשכ"ט השמאי בסך של 1,856 ש"ח. התובע הקטין את נזקו ורכש מנוע משומש.
"רכב הגיע בגרר יש נזילת שמן הרכב הורד מהגרר בנסיעה ע"י הגרריסט ולאחר מכן מנוע לא מניע ע"י הגרריסט. הערה: הרכב נראה נוסע ע"י הגרריסט לרחבת המוסך המנוע נכבה לנהג הגרריסט הנהג עשה נסיונות להתניע את המנוע אך המנוע לא הסתובב (המנוע תפוס). לאחר בדירה ראשונית של המוסך, פירוק אגן שמן מנוע והוצאת אחד ממיסבי גל הארכובה נמצא שחיקה חזקה בציר ארכובה. מאחר ולא ניתן לתקן גל הארכובה ואז לחרוט, דרוש להחליף מנוע מושלם. מצ"ב הערכת הצעת מחיר לתיקון".
כן צירף התובע את חוות דעת השמאי, בה נקבע כי הנזק למנוע נגרם כתוצאה מהפעלתו כשאין שמן בתוכו.
הנתבעת מכחישה את הנטען בכתב התביעה. לטענתה, קבלן שירותי הגרירה - הצד השלישי, ביצע את עבודתו נאמנה ומכל מקום, דין התביעה להתברר בין התובע לבין נהג הגרר שהוא קבלן עצמאי המספק לנתבעת שירותי גרירה וחילוץ רכבים. הנתבעת הגישה הודעה לצד שלישי נגד חברת הגרירה.
הצד השלישי מבקש אף הוא לדחות את התביעה. מבירור שערך הצד השלישי עלו הממצאים הבאים, אשר מעידים, לטענת הצד השלישי, על קנוניה ועל ניסיון להתעשר על חשבונו של הצד השלישי: התובע רכש את הרכב ממוסך "מוניטין", הוא המוסך אשר תיקן את הרכב בסופו של יום. במועד התיקון של הרכב, הוא כבר לא היה בבעלות התובע. התובע מכר את הרכב למוסך "סגול" או למוסך "מוניטין" כבר ביום 6.5.11 ולא שילם עבור התיקון. כן התברר כי הרכב ניזוק כבר מספר פעמים בעבר והוחלף לו אגן שמן מספר פעמים. בשני מועדים שונים בשנת 2009 נגרר הרכב בשל פגיעה בחלקו התחתון של המנוע והוחלף אגן השמן. הצד השלישי מאשר כי הוא אכן גרר את הרכב תחילה לאחסנה במגרש בחצור הגלילית ולמחרת למוסך "סגול" בכרמיאל, אך הוא מכחיש את היותו אחראי לנזק הנטען. רכב התובע, שהיה פגום מבעוד מועד, ניזוק בתאונה בטרם הזמין את הגרר, כאשר התובע אישר כי בבדיקתו מצא כי לא חסרו מים ושמן במנוע. התובע לא הציג כל חשבונית המעידה על כך שתיקן את הרכב ושילם למוסך או לכל גורם אחר. עוד טוען הצד השלישי כי על פי חוות דעת השמאי מטעם התובע, בשעה שהרכב נבדק על ידו לראשונה ביום 17.5.11 מד האוץ עמד על 320,519 ק"מ, כאשר על פי המסמך של מוסך "סגול", נספח ג' לכתב התביעה, כאשר הרכב הגיע למוסך ביום 28.4.11 עמד מד האוץ על 320,423 ק"מ, משמע - בין פריקת הרכב מהגרר ועד לבדיקתו ע"י השמאי, נסע הרכב 96 ק"מ נוספים, עובדה שגם מצביעה על כך שאין ממש בטענה שהמנוע "נתקע".
עוד נמצא על ידי הצד השלישי, כי הרכב נמכר על ידי התובע למוסך "מוניטין" ביום 22.5.11, וזאת כעולה מאישור משרד הרישוי, וביום 3.11.11 הועברה הבעלות ברכב למוסך "סגול", כאשר משרד הרישוי אישר את תיקון הרכב והחלפת המנוע רק ביום 10.11.11, כחצי שנה לאחר האירוע. כבר ביום 6.5.11, עוד בטרם נבדק הרכב על ידי השמאי, ביצע התובע עסקת החלפה של הרכב עם מוסך "סגול" וקיבל תמורתו רכב אחר מסוג סקודה, וממועד זה הוא איננו בעליו של הרכב נשוא כתב התביעה ואין לו יריבות עם הנתבעת או עם הצד השלישי.
התובע לא עמד בנטל ההוכחה המוטל עליו, ולא הוכיח כי הנזק שנמצא במנוע רכבו נגרם, כפי שהוא טוען, בשל פעולה רשלנית של נהגי הגרר מטעם הנתבעת והצד השלישי.
אין חולק, כי רכב התובע נפגע עוד בטרם נגרר, לאחר שקיבל מכה בגחונו. התובע לא מסר פרטים מספקים ביחס לפגיעה זו. בעוד שבכתב התביעה ציין כי הרכב ספג מכה "מגוף זר", שלא הובהר מהו, בעדותו בבית המשפט העיד כי הרכב נפגע מ"במפר". בהעדר פרטים מלאים ביחס לפגיעה שספג הרכב, לא ניתן לשלול את האפשרות שמעלה הצד השלישי ולפיה הנזק נגרם בשל אותה פגיעה ולא מחמת פעולה כלשהי של נהגי הגרר.
מהמסמכים שהציג הצד השלישי עולה, כי לפחות בשני מקרים קודמים לאירוע נשוא כתב התביעה רכב זה כבר נגרר למוסך והוחלף בו אגן שמן.
באירוע המדובר בוצעו שתי פעולות גרירה: האחת ממקום הפגיעה ברכב למגרש האחסנה והשנייה ממגרש האחסנה למוסך "סגול". בכל הנוגע לפעולת הגרירה הראשונה, התובע לא מסר כל עובדה ממנה ניתן ללמוד שהנזק למנוע נגרם בפעולה זו. על פי כתב התביעה, לאחר שהרכב קיבל מכה בגחונו, התובע בדק ומצא שלא חסרים בו מים ושמן. התובע לא טען בכתב התביעה לנזילת שמן, ולא טען כי עד שהגיע הגרר דלף שמן מאגן השמן. בבית המשפט, לעומת זאת, העיד התובע כי היה אמנם טפטוף, אך בבדיקתו עם המדיד הוא ראה שיש עדיין שמן (עמ' 5 שורות 19-20 לפרוטוקול). התובע לא טען, לא בכתב התביעה ולא בבית המשפט, כי עד הגעת הגרר איבד המנוע שמן, ולא טען, כפי שנטען לגבי הגרירה השנייה, כי במהלך העמסת הרכב על הגרר המנוע "נתפס" או כבה, או שנשמע רעש כלשהו המעיד על פגיעה וכיוצא באלה. בנסיבות אלה, לא הוכח כי בגרירה הראשונה נגרם נזק כלשהו למנוע הרכב, ועל כן אין גם לזקוף לחובת הצד השלישי את העובדה שלא זימן את נהג הגרר הראשון כעד מטעמו.
באשר לגרירה השנייה - פריקת הרכב מהגרר במוסך "סגול" - התובע לא היה עד לאירוע זה. העד היחיד מטעמו הוא אותו עובד מוסך בשם אלי כהן, שבעדותו של התובע התברר כי מדובר בגיסו. עד זה עמד על כך שאיננו מעיד בשם מוסך "סגול", אלא רק בתור עד ראיה, וכי את מה שכתב באותו מסמך נספח ג' לכתב התביעה, מנהל המוסך הכתיב לו (עמ' 21 שורות 9-10, 17-18 לפרוטוקול). מנהל מוסך "סגול" או מי מטעם המוסך, לא הוזמן על ידי התובע כעד.
אל מול העד מטעם התובע, העיד נהג הגרר שפרק את הרכב במוסך. לטענתו, הוא העמיס את הרכב על הגרר בעזרת כננת והוריד אותו במוסך בדרדור "בניוטרל", בלא שהניע אותו. אנשי המוסך אישרו שקיבלו את הרכב והנהג נסע משם, כשרק תקופה לאחר מכן הודיעו לו שיש נזק ברכב. עדותו של עד זה הותירה רושם אמין ולא נסתרה בחקירתו הנגדית.
ראשית, מחומר הראיות עולה כי מהמועד בו הגיע הרכב למוסך ועד שנבדק על ידי השמאי, הוא גמע 96 קילומטרים. בעניין זה נמצאה סתירה בין עדות השמאי לעדות העד מטעם התובע: השמאי העיד כי כאשר הוא הגיע למוסך, הרכב כלל לא נמצא במקום וכששאל היכן הוא נאמר לו שהרכב כבר תוקן והמנוע כבר הוחלף בו והוא נסע לעשות כיוון סרן קדמי. השמאי נסע למוסך בכרמיאל לחפש את הרכב וגם שם הוא לא מצא אותו ורק כשחזר למוסך הגיע הרכב והשמאי מצא בו את מד האוץ כפי שמצא (עמ' 14 שורה 29 - עמ' 15 שורה 9 לפרוטוקול).