טראק הקפלר הוא טראק מאוד פופלארי בקרב מטיילים. בואו נראה איך אנחנו מתכוננים אליו ומה הוא מכיל. הנה כמה טיפים ותיאור של מסלול הקפלר שיעזרו לכם להבין כמה יפה הוא ומה צריך לעשות בשביל להינות מהיופי הזה.
אי שם בדרום ניו זילנד, בפארק פיורדלנד, נמצא טראק הקפלר. אורך הטראק הוא 67 ק”מ והוא די מתון; בדרך כלל מסיימים אותו ב-3-4 ימים. הטראק עובר באגמים, יערות, הרים גבוהים ועמק קרח גדול.
צריך כושר סבבה וציוד טוב בשביל להשלים את כל המעגל. בחורף ובאביב החלקים ההרריים סגורים בגלל קרח ושלג אבל חלק מהטראק מתאים להליכות יומיות.
ראקיהאוטו, מנהיג האוראו העניק שמות לאגמים בזמן שחקר את האי הדרומי. במהלך מזג אוויר גשום הוא ומשלחתו מצאו את אגם טה אריה או, שאומר מערת הגשם. כשהמשיכו ללכת דרומה, הם מצאו אגם נוסף לו קראו רוטו אה – האגם בו הגשם עוצר. כיום אנחנו מכירים את רוטו אה כמנאפורי, המשכו של אדם הלב העצוב (מנוואה פופורה), השם המקורי של אגם מבורה הצפוני.
אנשים שהגיעו אחרי ראקיהאוטו חיפשו אוכל ביערות, באגמים ובנהרות באזור. יש כל מיני סממנים לכך שמאורים הגיעו למפרצים של שתי האגמים וסיפקו קשר רציף לחוף של פיורדלנד. ב-1852 צ’ארלס נאירן ווויליאם סטפן מצאו את האגמים בעזרת מדריכים מאורים מקומיים.
ריצ’ארד הנרי, הריינג’ר הראשון של הפארק, נהג לטייל ולחקור את הרי הקפלר. פקח השמורה ג’יימס קרא לה קפלר על שם האסטרונום ג’ונס קפלר.
טראקים לפסגת הר לאקסמור נסללו על ידי ג’ק ביר בשביל פיקוח יותר צמוד על הכבשים שלו. טראק הקפלר נבנה על ידי מחלקת התיירות והפרסום של ניו זילנד ונפתח בפברואר 1988 בחגיגות המאה של הפארק.
הרי הקפלר בנויים מסלעים מטמורפיים ופלוטונים מעומק האדמה ועליהם כורכר. ניתן למצוא שוניות כורכר מדהימות ממש מתחת לקו השיחים בער לאקסמור. יש שם גם קרחונים מהריבים מעידן הקר האחרון מסביב לאגמים טה אנאו ומאנופורי. קרחונים נמצאים בפיורדלנד כבר אלפי שנים; אגמים נוצרו מהם, אגמים ועמקים בצורה U.
הוא האזור המיוער של הרי הקפלר מורכב מהרי אשור. בגבהים נמוכים יחסית, האשורים גדלים בצבע כסוף אדמדם ליד הקמהי, ופודוקארפ כמו מירו, רימו וקהיקטאה וטוטרה גדלים גם כן.
יש הרבה אשורים כסופים לקראת קו העצים והאיריס ברן. יש ביעד גם הרבה שיחים, טחב וצמחים. בין אגם מנפאורי ופסגת הריינטו יש שילוב מעניין בין שיחים ניו זילנדים צהובים וטחב ניו זילנדי ירוק. שיחים מנוקיים ליד נהר הוויאו וריינבואו ריץ’ גובלים עם חוותו של ג’ק ביר. יש גם עצים קוואים צהובים בזמן האביב ליד האגמים.
מעל קו השיחים יש גם אזורים מושלגים עם דרקופילום, חינניות הרים, פעמוניות וג’נטיאנות. ניתן למצוא בלבירדס (גם לשמוע), ציפורי שיר, טומטיטים, פנטיילים ופרושים ליד נהר הוויאו. יש צמחים מטפסים ענקיים באזור המיוער. בהר לאקסמור ובבתות אפר איריס בארן ניתן לשמוע את הינשוף הטסמני ואת הקיווי הקטן. בפסגות ניתן לראות פיפיונים וכמה תוכים ניו זילנדים. בקיץ, ניתן לראות גם סקיילארק, רדפולים, וצהובי האמר.
האזור הצפוני של האיריס בארן מכיל כמה ברווזים כחולים. ברווזי גן עדן, ברווזים אפורים, בעלי קשקשים ושחפים שחורים נמצאים באגמים. קורמורנים קטנים וגדולים ואפילו ניתן למצוא דגי מלך בתוך נהר הוואיו. ביער עצמו ניתן למצוא אילים אדומים, אופוסומים, הרמינים (סמורים) ומכרסמים. בשקיעה אולי תראו כמה עטלפים מעל הנהר.
הטראק מתחיל באגם טה אנאו, 45 דקות הליכה ממרכז המבקרים של פיורדלנד של טה אנאו. ניתן להגיע לטה אנאו בקלות – יש כביש, אוטובוסים והרבה מאוד אופציות לינה.
יש אוטובוס למקום בו הטראק מתחיל ונגמר ושירותי שאטלים בסירה לברוד ביי.
הזמנים משוערים ומשתנים לפי כושר, קצב וכיוון ההליכה. רוב המטיילים ישנים בלילה הראשון בבקתת הר לאקמור. הם נמצאים במקום הכי טוב בשביל להעריך את מזג האוויר לקראת ההליכה הבאה ונמצאים באחת הנקודות הכי גבוהות בטראק – הטיפוס הגבוה נגמר.
קונטרול גייטס לברוד ביי – שעה וחצי, 5.6 ק”מ.
הטראק ממשיך לגדת האגם דרך הר ואזור מיוער. אחרי שעוברים את השיחים מגיעים למפרץ דוק ביי. חוצים את גשר קואל קריק ומגיעים לברוד ביי. זה אחלה מקום לשחות ולחנות ללילה. בטח אם התחלתם את הטיול שלכם בשעה מאוחרת.
ברוד ביי לבקתת לוקסמור – 4 שעות, 8.5 ק”מ.
הטראק לאזור המיוער מתחיל חצי דרך לכיוון החוף וכלול טיפוס של שעתיים על כורכר. כדאי לעצור לצהרים. אחרי עוד שעה של טיפוס מגיעים לנוף מדהים לבקעת אנאו, הרי טקיטימו, הסנאודון והרי ארל. אתם תראו את הבקתה אחרי שעה הליכה בערך (סביר שפחות).
בקתת לוקסמור לבקתת איריס בארן – בין 5 ל6 שעות, 18.6 ק”מ.
בגשמים כבדים, רוחות חזקות או מזג אוויר חורפי במיוחד, הישארו בבקתה עד שמזג האוויר משתפר. מבתת לאקסמור הטראק ממשיך למעלה עד שמגיעים כמעט לפסגת הר לאקסמור (1471 מטרים). לאחר מכן, הוא ירד לאזור מוגן קרוב לאוכף פורסט בארן. היזהרו מרוחות חזקות.
השביל מאוד עקלקל. לאחר האוכף מטפסים ויורדים ברכס הרים במשך שעתיים עד למחסה העמק התלוי (Hanging Valley Shelter). לאחר מכן ממשיכים קצת ברכב ואז יורדים לתוך העמק לכיוון האיריס בארן בזיגזגים. כשמסיימים עם הזיגזגים, מגיעים לתוך יער המספק לנו נוף טבעי מדהים. בתת האיריס בארן נמצאת במין קרחת יער עם נופים לעמק. יש גם שביל לתוך מפלי האיריס בארן.
איריס בארן לבקתת מוטראו – בין 5 ל-6 שעות, 17.2 ק”מ.
צעידה יומית דרך יער, נקיקי נחלים וגדות נהרות. השביל ממשיך אוכף קטן וממשיך דרך יערות סבוכים – הם נוצרו בגלל גשמים חזקים בשנות ה-80 ועדיין שימרו את תפוצתם הפראית. לאחר שעתיים וחצי הליכה, אנחנו מגיעים לרוקי פוינט – מחנה בו נמצאים עובדי הטראק האחראיים לביצוע תחזוקה שוטפת. זה אחלה מקום לעצירת צהרים, ניתן גם לשאול אותם על האזור.
מתחתיו ממשיכים דרך נקיק המגיע מנהרות ליד האיריס בארן. ליד אגם מנפוארי יורדים ליער פודוקארפ הנמוך ביחס למה שראינו עד עכשיו. הוא זורם באגם ליד שאלו ביי (Shallow Bay) לבקתת מונטרואה, הנמצאת ליד חוף מדהים עם נוף פנורמי של אגם מאנפואורי.
בקתת מונטרואה לריינבואו ריץ’ – שעה וחצי, 6.2 ק”מ.
היום האחרון הוא הליכה נחמדה דרך יערות לריינבואו ריץ’. הטראק חוצה אזור רטוב יחסית ומגיע לפורסט בארן ואז למין פניית פרסה באזור של נהר הוואיוו. ממשיכים ליד הנהר עד שמגיעים לגשר המוביל לריינבואו ריץ’. בקיץ ניתן לקחת מעבורת חזרה לטה אנאו.
רייבואו ריץ’ לקונטרול גייטס, בין שעתיים לארבע שעות הליכה, 10.9 ק”מ.
אתם יכולים לסיים את הטראק או להמשיך הלאה, תלוי בכם. שווה מאוד להמשיך בשביל מגוון היערות והנהרות בדרך. יש גם הזדמנות טובה לדוג גדי פורל (טרוטה, שמך).
בין אוקטובר לאפריל יש 3 בקתות של מחלקת שמורות הטבע הניו זילנדיות המספקות חימום, גז לבישול, מזרנים, מים זורמים ושירותים. לא ניתן להשיג או לקנות אוכל במהלך הטראק. בקיץ יש אנשים בתוך הבקתות ומצופה ממכם להשאיר אותן נקיות ומסודרות.
מותר לעשות מחנאות במקומות המיועדים לכך (ברוד ביי, וליד בקתת האיריס בארן). הקמת אוהלים ושינה מחוץ לאזורים האלה כרוכה בסכנה לכם (שריפות) ולטבע. תביאו גזיה.
איך משריינים בקתות?
הטראקים מאוד עמוסים לכן כדאי מאוד לשריין כמה שיותר זמן מראש. קמפינג בניו זילנד עולה כסף ואין דרך לצאת מזה (אל תגידו “נסתדר”). אפשר לקנות פאס אבל זה לא מבטיח לכם מקום בתוך ההאט, לכן הביאו אוהל איתכם ותאורה מתאימה ללילה (בדרך כלל הולכים לישון בשקיעה, 9-10 בערב, ומתעוררים מוקדם, 6-7 בבוקר). בחורף אין חימום או גז וכדאי להצטייד בבגדים חמים וחסינים לגשם בתקופה הזאת.
הכי חשוב שיהיה לכם טיול בטוח ומהנה, בסדר הזה. תביאו איתכם ציוד חיוני – הטראק יכול להיות קשוח בכל חלק של השנה. וודאו שיש לכם הכל ושהכל מוכן.
לכולם צריך להיות שק שינה, אוכל וציוד לבישול, חטיפי אנרגיה ואוכל רזרבי, מעיל ובגדים חסיני גשם, כפפות, כובע וכמה שכבות לחום. לכו למרכז הידע בשביל שייתנו לכם מידע עדכני לגבי מצב הטראק. מלאו טופס יציאה כשאתם יוצאים ממרכז המבקרים והודיעו להם על שובכם. הישארו על השביל. אם אתם נאבדים, עצרו, מצאו מחסה מתאים, הישארו במקום ונסו לעזור לאנשים שמחפשים אתכם.
אסור להביא חיות מחמד מסוג כלשהו.
זבל – סוחבים עליכם עד סוף הטראק.
לא להבעיר מדורות או אש, רק באמצעות הגזיות.
לחצו כאן בשביל לשריין טראק.