בדיקת דם MCV בודקת את הנפח הממוצע של כדורית דם אדומה.
בדיקת דם MCV היא מדד לבחינת נפח ממוצע של כדורית דם אדומה. אצל חולים עם אנמיה (חריגה ברמת ההמוגלובין), בדיקת דם MCV מאפשרת לסווג את האנמיה לסוגים הבאים: אנמיה מיקרוציטית (כאשר תאי הדם האדומים קטנים), אנמיה נורמוציטית (כאשר תאי הדם האדומים בגודל רגיל) או אנמיה מקרוציטית (כאשר תאי הדם האדומים בגודל גדול). בחוסר ברזל (שזו הסיבה השכיחה ביותר לאנמיה) יהיה גודל הכדורית קטן, בעוד שבחוסר בוויטמין B12 יהיה גודל הכדורית גדול מדי. אגב, ויטמין B12 הוא סדרה של תרכובות החיוניות לייצור DNA בתאים. יצירת תאי דם על ידי מוח העצם תלויה במיוחד בוויטמין זה. כמו כן, הוא נחוץ מאוד למערכת העצבים. בדיקת דם MCV היא בדיקה פשוטה המאפשרת לקבל רמזים עבים למקור הבעיה ולהמשיך הלאה בהתאם.
בדיקת דם MCV היא חלק מבדיקת ספירת דם. בדיקת ספירת דם נלקחת ברוב המקרים מהווריד אך במקרים מסוימים, מכרית האצבע. אין כל צורך בהכנה מיוחדת לבדיקת ספירת דם ותוצאותיה מתקבלות תוך זמן קצר. אין צורך לצום לפני בדיקת ספירת דם משום שמזון אינו משפיע על הדם באופן מיידי. עם זאת, מומלץ להימנע מארוחה שומנית מאוד לפני הבדיקה. כמו כן, לכמות הנוזלים של האדם בגוף ישנה השפעה קטנה – התייבשות יכולה להשפיע מעט על התוצאות ועל כן יש להקפיד לשתות כהלכה לפני הבדיקה.
בדיקת דם MCV היא חלק מבדיקת ספירת דם. בדיקת ספירת דם היא בדיקה לא מסוכנת כלל. עם זאת, בכל בדיקת דם ישנו סיכון קטן מאוד. ראשית, יתכן כי יהיה קשה לאדם הנוטל את הדם למצוא את הווריד המתאים אצל הנבדק. ורידים ועורקים משתנים בגודלם מאדם אחד למשנהו ומצד אחד של הגוף למשנהו. לקיחת דם מאנשים מסוימים עשויה להיות קשה יותר מאשר לאחרים. לאחר נטילת הדם קיימים סיכויים קלושים להתרחשות אחד מהבאים: דימום יתר מהנקב, התעלפות או תחושת סחרחורת, המטומה (דם שהצטבר מתחת לעור), זיהום (שמהווה סיכון קל בכל מקרה של פצעים פתוחים).
בדיקת ספירת דם מומלצת באופן שגרתי לנשים בהריון ולאחר לידה, לאנשים העומדים לעבור ניתוח או כאשר ישנו חשד למחלות דם או אנמיה. לעתים רופא המשפחה ממליץ לבצע את הבדיקה כחלק מ"הבדיקות השגרתיות" בהתאם לגיל האדם.
גבולות הנורמה של בדיקת דם MCV הם: 80-94 פמטוליטר (fL). הערכים משתנים בהתאם לגיל. ערך נמוך מהנורמה נקרא: מיקרוציטוזיס, והוא עלול להיווצר עקב חוסר ברזל, תת-ספיגה של ברזל במעי, מחלות כליה שונות, סיבות גנטיות (טלסמיה - מחלה תורשתית של תאי הדם האדומים) ומצבים של דמם רב. ערך גבוה מהנורמה נקרא: מאקרוציטוזיס והוא מתבטא באנמיה מאקרוציטית האופיינית למצבים של חסר בויטמין B 12, חומצה פולית ותת-תפקוד של בלוטת התריס.