במהלך השנים 2011-2014 צצו תרופות חדשות לטיפול במלנומה גרורתית, כגון מעכבי טירוזין קינאז וחוסמי נקודות בקרה חיסוניות. מחקר זה ביקש לבחון האם היה שיפור בהישרדות הכללית של 441 מטופלים שאובחנו עם מלנומה גרורתית בין 2011 ל- 2014 בעולם האמיתי, בבית חולים אוניברסיטאי בטובינגן, גרמניה.
נתוני המטופלים ומשטרי הטיפול השונים שקיבלו תועדו במרשם הגרמני CMMR (Central Malignant Melanoma Registry). המטופלים היו במעקב עד מרץ 2016. ההסתברויות להישרדות חושבו בהערכות קפלן-מאייר ומבחני דירוג לוג שימשו להערכת מובהקות סטטיסטית. יחסי הסיכון (hazard ratios - HRs) הוערכו בניתוח רגרסיה ע"ש קוקס עבור הסתברויות להישרדות וגורמים פרוגנוסטיים של מלנומה שלב IV.
שיעורי ההישרדות הכללית הגבוהים ביותר נצפו בקרב מטופלים (n=93) שטופלו בכריתת גרורות כטיפול העיקרי, עם כוונה להסרה מלאה של כל הגרורות (61% מהמטופלים שרדו לאחר שלוש שנים). ההישרדות הכללית של מטופלים שטופלו בתרופה מערכתית כטיפול קו-ראשון (n=258) היתה נמוכה באופן כללי (23% שרדו לאחר שלוש שנים). מבין מטופלים אלו, התוצאים הטובים ביותר נצפו במטופלים עם גרורות במוח שטופלו באימונותרפיה (לרוב יירבוי [Ipilimumab - Yervoy]) כטיפול קו-ראשון (חציון ההישרדות הכללית: 35 חודשים, 43% שרדו לאחר שלוש שנים). במקרים של גרורות במוח, מטופלים שקיבלו טיפול ממוקד היו עם הישרדות כללית ממושכת יותר (חציון: 14 חודשים) בהשוואה למטופלים שקיבלו יירבוי (חציון: שבעה חודשים). מבין כל המטופלים שקיבלו תרופה מערכתית כטיפול קו-ראשון, מטופלים שאובחנו בשנים 2013-2014 היו עם הישרדות טובה יותר מזו של מטופלים שאובחנו בשנים 2011-2012. ההישרדות הכללית במשך שלוש שנים של מטופלים שנכנסו לשלב IV של המחלה בשנים 2013-2014 היתה 37%, לעומת 18% בקרב מטופלים שנכנסו לשלב IV בשנת 2011 ו- 20% בשנת 2012.
ניתוח של נתוני הטיפול במלנומה גרורתית מהעולם האמיתי הראו שיפור בהישרדות הכללית הן עם אימונותרפיה והן עם טיפול ממוקד. במקרה של גרורות במוח, מטופלים שקיבלו טיפול ממוקד הראו חציון גבוה יותר של משך ההישרדות הכללית בהשוואה למטופלים שטופלו עם יירבוי.