בושם הוא עניין של תרבות. נכון שחוש הריח שלנו הוא אוניברסאלי ועל ניחוחות שנחשבים דוחים יש הסכמה ברחבי העולם, אולם יחד עם זאת מתברר כי האף האנושי כנציג חוש הריח מגוון ומושפע מחינוך, תרבות ומנהגים, לא פחות מהחיך או מהעיניים.
בושם הוא מסר, שדר לסביבה. פתגם סיני עתיק טוען כי "כשאינך מכיר את השפה אתה נכנס בקיר, וכשאינך מכיר את התרבות אינך רואה כלל שיש שם קיר!". כלומר, בשפת הניחוחות "הבלתי כתובה" ישנם לא מעט ניואנסים שחשוב להכיר, על מנת ליצור את הרושם הנכון בסביבה התרבותית שלנו. לדוגמא, אדם שיגיע לפגישת עסקים ביפן עם ניחוח דומיננטי מדי, אוריינטלי או מתובל, ייתפס כחצוף ואפילו מופקר ולא רציני, על ידי אנשי העסקים היפנים הידועים בשמרנותם, בעוד שבפגישה עסקית דומה במוסקבה הוא יחשב אדם בעל טעם מעולה בניחוחות, אחד שיכול להרשות לעצמו, בעל ממון ובון טון אופנתי.
בושם נכון, המותאם לסביבה התרבותית עשוי באופן בלתי מודע לקדם את ענייניהם האישים והעסקיים של נשים וגברים כאחד.
בארה"ב, ארץ האפשרויות, הכל אפשרי, אולם בניו יורק מעוז האופנה האמריקני הבלתי מעורער, בושם הוא סמל סטאטוס!
בניו יורק,חיוני לענוד את הבושם הנכון , האופנתי ולהמשיך להתעדכן במהדורות חדשות ובאופנות משתנות. להגיע לפגישת עסקים חשובה במנהטן עם בושם "פאסה" זה פשוט לא כדאי. הניו יורקים, שבעבר חיבבו כל דבר בעל ניחוח צרפתי, פיתחו טעם אנין משל עצמם, וכיום הם נוטים להעדיף ניחוחות אמריקניים עכשוויים, של מעצבים ידועים, דוגמת נרסיסו רודריגז, שכבש את ניו יורק והעולם לראשונה בסדרה "סקס והעיר הגדולה".
ההבדלים התרבותיים בין החוף המזרחי והמערבי של ארה"ב הם עצומים, כך שגם בהעדפת ניחוחות ניתן למצוא הבדלים. מן הסתם, גם מזג האוויר השונה כל כך והחמים יותר בדרום קליפורניה משפיע על הבחירות בבישום, כך שנערי ונערות הזהב של חופי קליפורניה מעדיפים מהדורות קיץ נוצצות המלוות בקלילות מהמשרד לחוף הים או בשמים "נוצצים" יותר, כדוגמת אלבסטר של בננה ריפבליק לאישה וגאפ הקליל והרענן לגבר ( דרך אגב, מותגים שהחלו דרכם בסן פרנסיסקו, קליפורניה).
האיטלקים אוהבים ומעריכים סטייל ויש להם ממנו בשפע. אם תרצו להחמיא לאף של איטלקי אנין כדאי שתבחרו את אחד מבתי הבישום האיטלקיים היוקרתיים ( יש להם גאוות מולדת...): צ'רוטי לאישה הפודרתי והעוטף, הידוע כאחת הקלאסיקות בארץ המגף, ובולגרי אקווה לגבר-אחת ההצלחות המסחררות בבשמי גברים, מבית התכשיטים והבשמים האיטלקי.
מאחר והאיטלקים גם מעריכים מסורת ומחמאה טובה, כדאי להראות בקיאות בבשמים איטלקיים (כמו גם בקיאנטי ופסטה), ולהחמיא למארחים על הבושם שלהם. באיטליה הבשמים הנמכרים ביותר הם איך לא... הרומנטיים והפרחוניים.
בתרבות היפנית העידון שולט, וישנה ציפייה מסוימת, מאורחים וממארחים כאחד, לכבד את המסורת ולשמור על איפוק,עידון ושקט. בושם דומיננטי מדי המותיר אחריו שובל אינטנסיבי בכל חדר אליו אתם נכנסים נחשב כחדירה לפרטיות וכחוצפה של ממש. מומלץ לבחור בשמים שקטים ונקיים כדוגמת לאו' דה איסי של איסי מיאקי, המעצב היפני הגדול מכולם. היפנים יעריכו את ההתחשבות. בשעות שאחרי העבודה, תוכלו להשתעשע ברובע הצעירים הארג'וקו , שם שולט הכאוס והמרד. כאן מתבשמים בגרסאות נועזות יותר של בשמים יוקרתיים ואפשר להשתמש בבשמים המתובלים של איסי מיאקי או בבשמים צרפתיים שונים שהצעירים היפניים אוהבים.
הרוסים והרוסיות הם אמני החיים הטובים, לאחר שהשתחררו מעול המשטר הקומוניסטי הספרטני משהו, מפגינים עשירי מוסקבה אורח חיים ראוותני והולל הכולל רכישה מאסיבית של מותגי על, כך שככל שתתבשמו בבושם יקר ועז יותר, כך יעריכו אתכם יותר כבעלי מאה ודעה! המוסקבאים משוגעים על ניחוחות צרפתיים דומיננטיים כדוגמת "היהלום" של ואן קליף או "אינסולנס" של גרלן ומעריצים בשמי מעצבים חושניים וסקסיים כדוגמת לוליטה למפיקה, גוטייה או לחלופין סיקרט אובסשן של קלווין קליין האמריקני.
האוסטרליים, אנשים פשוטים, גם מעדיפים את הניחוחות שלהם פשוטים ואף מעט "תמימים". ניחוחות כדוגמת CK1 או ARTIST של GAP אהובים במיוחד על האוסטרליים. באוסטרליה, בשל תרבות החופים המפותחת, הניחוחות הימיים והחמצמצים מפותחים מאוד, כדוגמת הבושם ROXY לנשים או QUIKSILVER לגברים- שני מותגי גלישה המזוהים עם אורח החיים האוסטרלי. ניחוחות דומיננטיים או מתובלים מדי לא יתקבלו באהדה אצל האוסטרליים המעט שמרנים.
בשנים האחרונות לונדון הפכה לבירת האופנה והטרנדיות של אירופה. מי שנודעה כעיר אפרורית ואף "משעממת" גונבת לבתי האופנה הגדולים של פריז את ההצגה. אך עם זאת, אין דבר שהבריטים גאים בו יותר מהמסורת, כך ששילוב בין טרנדיות למסורת הוא השילוב המועדף על הבריטים. בית ברברי, בית האופנה שמלביש את בית המלוכה, השיק בשנים האחרונות לא מעט ניחוחות מצוינים, האהובים על צעירי העיר, כדוגמת הבושם BEAT.
אי אפשר לסיים בלי כמה שורות על ישראל, וגווניה האקלקטיים... בישראל, כמו בישראל, הכל לגיטימי. כור ההיתוך והחוצפה הישראלית, דווקא עובדים לטובתנו, כשמדובר בבישום. הצרכן הישראלי פתוח מאוד לניחוחות חדשים, ומידת הנאמנות שלו לבושם נמוכה ביותר. אישה (ואפילו גבר) ישראלית אוהבת לחדש את הניחוח שלה. 10 ואפילו 15 בקבוקי בושם על מדף הטיפוח הביתי, הוא דבר שבשגרה, בקרב נשות ישראל. כמו כן, הישראלית אוהבת "להטביע" עצמה בבושם, ומרססת עצמה מכף רגל ועד ראש, ולא רק בנקודות הדופק. בשוק הבישום, ישראל נחשבת לשוק המשלב התנהגות מזרח תיכונית (חיבה גדולה לבשמים אוריינטאליים, חזקים, הנשארים על הגוף למשך שעות ארוכות) עם התנהגות אירופאית, המחוברת למותגים האירופאים הקלאסיים, כדוגמת בולגרי, ז'אן פול גוטייה ועוד.