הפרשה החסידית לפרשת מטות: איך לשלוט על המחשבות?
חיילי ישראל חוזרים ממלחמת מדין עטורי ניצחון. בסך הכל 12,000 חיילים המשתייכים לעם נודד, בלי יציבות, בלי מדינה קבועה משלהם, ובכל זאת ניצחו את המדיינים בגדול. הצליחו להרוג את כל חמשת המלכים יחד עם בלעם. לקחו עשרות אלפי שבויים ממדין, פי כמה וכמה ממספר חיילי ישראל. כל זאת כנקמה על שהחטיאו את עם ישראל.
ומה המצב אצל כוחותינו? פצועים, הרוגים?
שום דבר. אין אף נפגע לכוחותינו!
בחזרתם הם אומרים למשה רבנו: ברוך ה' כולנו חזרנו בריאים ושלמים "לא נפקד ממנו איש. ונקרב את קרבן ה' אצעדה וצמיד" (פרשת השבוע, במדבר ל"א מ"ט). אנו רוצים להביא קרבן לה', חלק מתכשיטי הזהב. שואל אותם משה 'למה עכשיו קרבן לכפר, האם שוב נכשלתם בבנות מדין?
'לא נכשלנו חלילה בשום עבירה' הם עונים, 'אך מידי הרהור לא יצאנו. נכשלנו במחשבות עבירה', (מובא בגמרא ובקצרה ברש"י).
מחשבות והרהורים נדמים לנו לפעמים שאין בהם כלום. הרי לא עשיתי שום דבר. בסך הכל חשבתי משהו לכמה דקות. הרי לא ביצעתי שום דבר ממה שחשבתי.
אך זוהי טעות מוחלטת. למחשבה יש כוח עצום. כפי שכותב החזון איש זצ"ל, כי 'ע"י המחשבה מזיז האדם גורמים של ממש בעולם'.
כותב הרה"ק רבי משה מקוברין זי"ע: בל יחשוב אדם שהרהור חטא הוא דבר של מה בכך, כיוון שבפועל לא נעשה כאן שום דבר. אלא כמו שמחשבה טובה שהאדם נדבק בה יכול על ידה להגיע לדרגת צדיק, מכיוון שהוא נמשך אחר מחשבתו הטובה, ומשתדל להוציאה מן הכח אל הפועל. כך גם מחשבה רעה שנכנסת לאדם מסוגלת להוריד אותו מטה מטה ולהפילו לשאול תחתית.
הדבר מרומז בפסוק תהלים (ל"ו ה') 'יתייצב על דרך לא טוב רע לא ימאס'. מי שמתייצב על דרך שאינה טובה, הכוונה על מחשבה רעה. אע"פ שלא עשה שום מעשה רע, דבר זה עלול ח"ו לגרום לכך ש'רע לא ימאס'. מעשים רעים לא יהיו מאוסים בעיניו. אחרי שחושב על כך כמה וכמה פעמים המוח שלו מתרגל כבר לרעיון ושוב ולא יזדעזע כל כך גם כאשר יעמוד בפניו ניסיון של מעשה כזה בפועל. ע"י המחשבה בקלות יוכל ליפול 'מאיגרא רמה לבירא עמיקתא' (מגג גבוה לבור עמוק).
את עיקרי הדברים אנו מוצאים במקורות חז"ל לרוב. לדוגמא, מובא בגמרא ש'הרהורי עבירה קשים מעבירה'.
מאידך כותבים חז"ל 'חשב אדם לעשות מצווה, ונאנס ולא עשאה' מעלה עליו הכתוב כאילו עשאה'.
כאשר אדם מחליט במחשבתו שהוא רוצה לעשות את המצווה, גם אם הוא נאנס בסופו של דבר ולא קיים את המצווה, נחשב לו בשמים כאילו נעשתה. עד כדי כך גדולה כוחה של מחשבה.
יותר מכך אומרים לנו חז"ל, אם אדם קידש אשה, והיא מתנה אתו שהיא נישאת לו רק בתנאי שהוא צדיק, בסופו של דבר מתגלה לה שהוא רחוק מאד מכך, ואפילו רשע גמור. עדיין אי אפשר לומר שהוא הפר את התנאי, כיוון שיכול להיות שבזמן החופה והנישואין בלבו ומחשבתו חזר בתשובה, וברגעים אלו אכן הפך להיות בדרגת צדיק, אף שאח"כ חזר למעשיו המקולקלים. הרי לנו שמחשבה של תשובה כבר מציבה את האדם בדרגה של צדיק, אף כאשר אין לזה שום ביטוי מעשי.
מחקר מדהים נערך לפני כמה שנים: קבוצת חוקרים הכינו בחדר שורה של צמחים וחיברו אותם לאלקטרודות מיוחדות, כדי לבדוק האם יש לצמח רגשות. הכניסו אדם לחדר ונתנו לו מצית עם אש ביד, וביקשו ממנו לעבור ליד הצמחים מבלי שהאש תיגע בהם. כשהוא עובר הוא צריך לחשוב בליבו על כך שהוא רוצה לשרוף את הצמחים. אך מבלי לשרוף אותו בפועל.
כך אכן עשה. התוצאות היו יותר ממדהימות: מכשיר האלקטרודות הראה תזוזה אדירה ובלתי רגועה של התאים בצמחים. ממש כמו דפיקות לב מואצות.
לאחר מכן, ביקשו מעוד אדם לעבור ליד הצמחים עם מצית ביד. אך ממנו ביקשו שלא יחשוב שום כוונה רעה על פגיעה בצמחים. כך בדיוק הוא עשה. גם הפעם מכשיר האלקטרודות הדהים. תזוזות התאים היו רגילות לחלוטין כמו תמיד, ללא שום שינוי!
'על ידי מחשבות לא טובות שיש לאדם הוא הורס ומחריב הרבה כחות ועולמות עליונים, פוגע בהם ומחשיך אותם, ומוסיף כוחות לצד הטומאה. עליו נאמר הפסוק 'מהרסיך ומחריביך ממך ייצאו'. כך הגאון רבי חיים מוולוזי'ן זי"ע.
לעיניים יש עפעפיים, אותם יכול אדם לסגור כאשר אינו רוצה לראות משהו. כך גם את האזנים יכול לסתום, וכך בכל שאר האיברים והכוחות שבאדם. אך לשמור על המחשבות קשה יותר. למוח אין שום כיסוי שנוכל לחסום איתו מחשבות שונות. כאשר חודרת למוח מחשבה לא טובה אין זה קל להיפטר ממנה. לכן צריך להיזהר ביותר שהמחשבה כלל לא תיכנס ותחדור לו לראש.
לא קל, אך בהחלט אפשרי. ברור שלאדם יש כוחות להסיח את דעתו ממחשבות שונות שאינו מעוניין בהם. כך מסופר על יהודי שהגיע אל המגיד ממזריטש זי"ע, תלמידו וממשיך דרכו של הבעל שם טוב. הוא תינה את צערו בפניו שאינו מסוגל לטהר את מחשבותיו, הם נכנסים לו לראש בעל כרחו, וקשה לו להיפטר מהם.
יעץ לו המגיד לנסוע אל הרה"ק רבי זאב מזיטומיר זי"ע אולי הוא יוכל לעזור לו. נסע האיש לרבי זאב בתקוה לקבל ממנו עצה בנושא. כאשר הגיע לזיטומיר כבר היה מאוחר בלילה. כיוון שלא היה לו מקום היכן לעשות את הלילה החליט בכל זאת ללכת לביתו של רבי זאב. דפק על הדלת, אך איש לא פתח לו. דפק פעם נוספת, ואין קול ואין מענה. כך ניסה כמה וכמה פעמים במשך הלילה, אך ללא הועיל.
בלית ברירה, נשאר האיש לשבת מחוץ לבית עד למחרת בבוקר. אז נפתחה הדלת ורבי זאב פותח לו את הדלת, מכניס אותו לביתו בסבר פנים יפות, נתן לו חדר ללינה, אוכל ושתיה. לפני נסיעתו הביתה, סיפר לו שהמגיד ממזריטש שלח אותו לקבל עצה איך להתגבר על מחשבות רעות.
כך יכול אדם לשלוט גם על כל החושים והכוחות שלו. לא כל כך קל, אבל בהחלט אפשרי.