נתן אלתרמן היה בקיא היטב במבנה ובאופיין של הבלדות העתיקות. בעקבות כך, ניתן למצוא בשיר מאפיינים רבים של הבלדה. השיר מתחיל בשיחה בין הדובר לקהל. מתחילת השיר חש הקורא כי זוהי בעצם מעשייה או אגדה עתיקה.
הבלדות העתיקות עסקו לרוב בגיבורים שעשו מעשי גבורה על-אנושיים, ולאחר זמן מועט של קריאה, ניתן להבין כי אליפלט הוא איננו גיבור, אלא אנטי-גיבור.
אליפלט מתואר כילד חסר מזל, אשר מתואר בידי שכניו כי ילד שאיננו נורמטיבי. "כשגוזלים ממנו צעצוע", איננו מתעצבן, ונותר מחויך ומבולבל.
אף על פי שאליפלט מתואר היטב בידי מכריו, הוריו של אליפלט למעשה חסרים בשיר. כנראה שאלתרמן גרם להיעדרות הוריו של אליפלט כדי ליצור תחושת הזדהות גדולה יותר עמו.
אליפלט נשאר בדמות הילד המנותק שלא מבין את המתרחש סביבו במשך כל השיר.
הוא עובר מהילדות היישר לשדה הקרב, שם הוא מרגיש צורך לעזור במערכה, על אף היותו יודע כי תהייה זו משימה קשה.
בסופו של דבר, חוזר הוא לחבריו ומתמוטט בעודו מחייך.
סופו של השיר הוא מפתיע, מפני שאלתרמן מתאר את השיר כשיר חסר סוף והתחלה, ושמותו של אליפלט הוא לא הדבר המרכזי בסיפור.
מכאן נשאלת שאלת הרעיון המרכזי למחבר: מדוע עברנו את המסע עם אליפלט, שכן סופו שלו הוא לא הדבר המרכזי בשיר?
^ 1.0 1.1 1.2 יוסי חרסונסקי, אליפלט, שירים ישראלים – הגדולים ביותר באתר "חרסונסקי מיוסיק"
אוחזר מתוך "https://he.wikipedia.org/w/index.php?title=אליפלט_(שיר)&oldid=26474971"
דף זה נערך לאחרונה ב־12:36, 9 באוקטובר 2019.