(וושינגטון) - ארגון Human Rights Watch אמר בדו"ח שפרסם היום כי הראיות המוחצות לכך שממשל בוש היה אחראי לעינויים מחייבות את הנשיא ברק אובמה להורות על חקירה פלילית של הטענות על התעללות בעצירים, שבוצעה באישור הנשיא לשעבר ג'ורג' וו' בוש ובכירים נוספים. ארגון Human Rights Watch הוסיף כי ממשל אובמה לא עמד בחובתה של ארה"ב מכוח האמנה נגד עינויים שאושררה בידי ארה"ב ו-146 מדינות נוספות לחקור מעשי עינויים ופגיעה אחרת בעצירים.
בדו"ח, שאורכו (באנגלית) 107 עמודים וכותרתו "מענים ומתחמקים ללא עונש: ממשל בוש והתעללות בעצירים", מוצג מידע מוצק המצדיק פתיחה בחקירות פליליות נגד בוש ובכירים נוספים בממשלו, ובהם סגן הנשיא לשעבר דיק צ'ייני, מזכיר ההגנה דונלד רמספלד וראש הסי-אַי-אֵי ג'ורג' טנט בחשד שהורו לבצע פעולות כגון "הדמיית טביעה", וכן אישרו את השימוש של הסי-אַי-אֵי בבתי כלא סודיים ואת העברתם של עצירים למדינות שבהן הם עונו.
לדברי קנת' רות', מנכ"ל ארגון Human Rights Watch, "הנשיא אובמה לא התייחס לעינויים כאל פשע אלא כאל מדיניות אפשרית. אם הוא לא יבהיר כי מדובר בפשעים, יהיה קל בעתיד לשוב ולהפוך את החלטתו להפסיק את דפוסי החקירה הפוגעניים".
ארגון Human Rights Watch אמר כי אם הממשל בארה"ב לא יפתח בחקירות פליליות מהימנות, הרי שעל מדינות אחרות להעמיד לדין בהתאם למשפט הבינלאומי גורמים בארה"ב שהיו מעורבים בפשעים כלפי עצירים.
לדברי רות', "על ארה"ב מוטלת חובה חוקית לחקור את הפשעים האלה. אם ארה"ב לא תפעל בעניין הזה, אז מדינות אחרות צריכות לעשות זאת".
בחודש אוגוסט 2009 מינה התובע הכללי של ארה"ב אריק הולדר את עוזרו ג'ון דורהם לחקור התעללות בעצירים, אך הגביל את התחקיר למעשים שבוצעו "ללא סמכות". פירושו של דבר, שהחקירה לא תכלול מעשי עינויים כמו הדמיית טביעה ומעשי התעללות אחרים שאושרו על-ידי עורכי הדין של ממשל בוש, גם אם המעשים הללו הפרו את החוק המקומי ואת המשפט הבינלאומי.
הנשיא בוש הודה ברבים כי בשני מקרים אישר להשתמש בהדמיית טביעה, שהיא אמצעי המדמה הוצאה להורג וכרוך בכמעט הטבעה ואשר ארה"ב העמידה אנשים לדין על השימוש בה כיוון שהיא צורה של עינויים. בוש אף אישר להפעיל את תכנית המעצרים הסודיים של הסי-אַי-אֵי ואת תכנית ההעברה למדינות מענות, תכניות לא חוקיות שבמסגרתן הוחזקו עצירים ללא קשר עם החוץ והועברו לעתים קרובות למדינות כמו מצרים וסוריה שבהן סביר היה להניח כי יעונו.
סגן הנשיא צ'ייני היה הכוח המניע מאחורי התווייתם של דפוסי המדיניות הלא חוקיים הנוגעים למעצר ולחקירה, וניהל ישיבות חשובות שבהן נדונו מבצעים ספציפיים של הסי-אַי-אֵי, כולל הדמיית הטבעתו של עציר אחד בשם אבו זוביידה בשנת 2002.
מזכיר ההגנה רמספלד אישר שיטות חקירה לא חוקיות ופיקח באופן צמוד על חקירתו של מוחמד אל-קחתאני, שנחקר במשך שישה שבועות באמצעים שכללו הפעלת כוח ואשר נראה כי בהצטבר עלו לכדי עינויים.
ראש הסי-אַי-אֵי טנט אישר את שימוש הסי-אַי-אֵי בהדמיית טביעה, בתנוחות לחץ, בהחזקת עצירים בתנאי אור ורעש קיצוניים, במניעת שינה ובשיטות חקירה פוגעניות אחרות, כמו-גם את תכנית ההעברה של הסי-אַי-אֵי, ופיקח על דפוסי פעולה אלה.
בראיונות לתקשורת ניסה בוש להצדיק את האישור שנתן להשתמש בהדמיית טביעה בטענה שעורכי הדין של משרד המשפטים אמרו כי הדבר חוקי. ארגון Human Rights Watch אמר כי בוש צריך היה להבין בעצמו, ללא התייעצות בעורכי דין, שהדמיית טביעה אינה חוקית. יתר על כן, ישנו מידע מוצק על כך שבכירים בממשלו, ובהם צ'ייני, ביקשו להשפיע על שיקול דעתם של עורכי הדין.
לדברי רות', "אסור שבכירים בממשל בוש יוכלו ראשית לעצב ולברור ייעוץ משפטי ולאחר מכן להסתתר מאחוריו כאילו הוא הוגש באופן עצמאי".
ארגון Human Rights Watch קרא גם לפתוח בחקירה פלילית נגד מחבריהם של מזכרי משרד המשפטים ששימשו להצדקת היחס הבלתי חוקי לעצירים. עם המעורבים בחיבור המזכרים נמנים אלברטו גונזאלס, יועץ הנשיא ולאחר מכן התובע הכללי; גֵ'יי בַּייבּי וג'ון יוּ מלשכת הייעוץ המשפטי של משרד המשפטים; ג'ון ריזו, הפרקליט הכללי בפועל של הסי-אַי-אֵי; דיוויד אדינגטון, היועץ המשפטי של סגן הנשיא; וויליאם ג'יי היינס השני, הפרקליט הכללי של משרד ההגנה.
לדברי ארגון Human Rights Watch, אף שרוב הניסיונות של ארה"ב להעמיד לדין אנשי צבא וסי-אַי-אֵי שנחשדו במעורבות בעינויים הובילו לתוצאות מאכזבות, אנשי צבא מסוימים בדרג נמוך הועמדו לדין ונגזרו עליהם עונשים. הממשל העמיד לדין בעיקר אנשי צבא זוטרים שנחשדו במעורבות בשערוריית אבו גרייב, שנגעה להתעללות בעצירים באמצעים כמו עירום כפוי ותנוחות לחץ. אך בכירים שתכננו התעללות אכזרית בעצירים ואישרו אותה חמקו כולם מעונש, ללא יוצא מהכלל.
לדברי רות', "אם היית טוראי בצבא שצולם כשהוא מתעלל בעצירים, ייתכן שהיית הולך לכלא, אבל אם היית בכיר בממשל שחתם על הוראה המאשרת את ההתעללות, היית יוצא מהעניין בלא פגע. זה לא צודק וזה לא עולה בקנה אחד עם שלטון החוק".
ארגון Human Rights Watch אמר גם כי קרבנות עינויים זכאים לפיצויים הוגנים והולמים כנדרש באמנה נגד עינויים. הן ממשל בוש והן ממשל אובמה הצליחו למנוע מבתי המשפט לבחון את מהותן של טענות על עינויים במסגרת תביעות אזרחיות בכך שעשו שימוש נרחב בכלים משפטיים כמו סודות מדינה והענקת חסינות לבעלי תפקידים רשמיים.
לדברי ארגון Human Rights Watch, יש להקים ועדה עצמאית ולא מפלגתית, שתפעל בהתאם לקווים המנחים של ועדת ה-11 בספטמבר, כדי לבחון את פעולותיהם של הרשות המבצעת, של הסי-אַי-אֵי, של הצבא ושל הקונגרס בכל הנוגע למדיניות ולדפוסי הפעולה של ממשל בוש שהובילו להתעללות בעצירים. מתפקידה של ועדה כזאת יהיה להגיש המלצות שיבטיחו כי ההפרות השיטתיות של ממשל בוש לא יישנו.
בחודש פברואר 2011 ביטל בוש נסיעה לשוויץ, שבה התכוונו אנשים הטוענים כי עונו להגיש תלונה פלילית נגדו. בספרד כבר מתקיימת חקירה הבוחנת את מעורבותם של גורמים בממשל ארה"ב בעינויים. מסמכים שנחשפו לעין הציבור על-ידי אתר ויקיליקס הראו כי הלחץ שארה"ב הפעילה על הרשויות בספרד לגנוז את החקירה נמשך גם בתקופת נשיאותו של אובמה.
ארגון Human Rights Watch אמר כי העובדה שהממשל בארה"ב נמנע מחקירת בכירים בחשד לעינויים ולהתעללות בעצירים פוגעת במאמציה של ארה"ב לקדם מתן דין וחשבון על הפרות של זכויות האדם במדינות אחרות.
לדברי רות', "ארה"ב צודקת בכך שהיא קוראת להשכנת הצדק כאשר מתבצעים פשעים בינלאומיים חמורים במקומות כמו דרפור, לוב וסרי לנקה, אבל אסור שיהיו סטנדרטים כפולים. כאשר הממשל בארה"ב מגן על אנשיו שלו עצמו מפני חקירה והעמדה לדין, הוא מקל בכך על אחרים להתייחס בזלזול למאמצים למצות את הדין עם מבצעי פשעים חמורים".