נדב, ד. (2006). רפואה ונאציזם (עמ' 11-21, 29-37). ירושלים: משרד הבטחון.
המאמר מדבר על רמת אחוזי ההשתתפות הגבוהה של הרופאים הגרמנים בשנות המשטר הנאצי בגרמניה.
1)	אופורטוניזם: הרופאים והסטודנטים ראו בעליית המפלגה הנאצית הזדמנות לתפוס את המשרות של הרופאים היהודים. הרופאים היהודים אומנם התמחו בתחומים פחות יקרתיים אך הגיעו לדרגות גבוהות מאוד. אחוז הרופאים היהודיים בערים גדולות כמו למשל ברלין עלה על שליש מכלל הרופאים.
2)	חלק גדול מאנשי הרפואה הגרמניים הושפעו גם ממניעים ערכים: על פי האידיאולוגיה הנאצית, התאמת תפקיד הרופא הוא להיות אחראי לשימור הגזע ה"ארי", לא עוד רופא מסורתי. מעבר עניינו של הרופא מהפנציינט האישי שלו לאחריות להמשך הקיום של הגזע הארי. תפקיד הרופא הפך להיות תפקיד מפתח בשימור הגזע מן היהודים, הצוענים ושאר המומים גנטים.
שורשיה של תורת גזע זו נעוצים בתוך תורת הגזע של המאה ה -19.
1)	שלב ראשון: הרצון להבדיל על בסיס צבע עור. קרל פון לינה, "מערכת הטבע" – אבחון על פי יבשות ושיוך תכונות אופי לקטגוריות שונות, אך מניעה מלקבע מדרג היררכי בין הקטגוריות הגזעיות השונות.
2)	שלב שני: דרוויניזם חברתי (הרברט ספנסר). ערכן שונה של קבוצות חברתיות ממוצא זה או אחר. בעקיפין תורת הדרוויניזם החברתי סייעה להתפתחות הליברליזם הכלכלי - בהצדקם את הצלחתם של המוכשרים לכך ביותר, ואפילו אפשרו להצדיק את הקולוניאליזם ("שליחת האדם הלבן").