This entry was posted on Tuesday, March 12th, 2013 at 10:51 am	and is filed under Agile - אג'יל, Lean - פיתוח תוכנה רזה, מה זה בכלל Agile, עבודת צוות.
אני רוצה להוסיף משפט נוסף…..
במציאות של יימנו מאוד חשוב שכל השחקנים במשחק יכירו את העולם של השחקנים האחרים.
כאשר מהנדס האנוש מדבר על ביצועים אז זה אומר שהוא מבין את עולם הפיתוח.
קודם על אני שמח על כל הערה\הארה ולכן לטעמי כל הערה מוסיפה ולא גורעת.
הפוסט הזה אכן מתאר את הנקודה מזוית מאוד מסוימת ומבוסס על דבריו של אותו מפתח.
אהבתי את התגובה של ליאור. זה נכון שהג’נדה של אלעד זה להחמיא לאג’יל, האופנה החדשה בעולם הפיתוח , אבל ברור שיש להתחשב בעניין המרכזי של כל אחד משרשת הייצור. אין ולא נכון שיהיה טשטוש גבולות בין התחומים וההתמחויות. נכון שאנשי המוצר יבינו את עולם הפיתוח באותה המידה שהם מצפים שאנשי הפיתוח יבינו את המוצר. להבין את העסק/ים זה כבר קפיצת מדרגה שלא ניתן לצפות מכל אחד.
חיים, גם אני אהבתי את התגובה של ליאור, אבל יש לי קושי להסכים עם התגובה שלך.
1) אין לי אג’נדה אחרת מלבד לחלוק את דעותי על איך אפשר להשתפר בעולם התוכנה, אני לא מתבייש בזה שאני חושב שאג’ייל זה דבר טוב, אבל אין לי אג’נדה כזאת.
2) אג’ייל זה לא אופנה, בטח לא חדשה. לא שמעתי אף אחד אומר ש-#C זה אופנה חדשה, והיא – יותר חדשה מאג’ייל.
3) יש טשטוש גבולות ולטעמי זה כבר לא משנה אם זה נכון או לא, זה מה שקורה, וזה קורה מהיום הראשון שפיתחתי תוכנה פחות או יותר, תמיד היתה לי (ולאנשים סביבי) דעה על איך המוצר צריך לעבוד, לא תמיד צדקנו, בטח ובטח שלא היינו מומחים, אבל היה אכפת לנו, עניין אותנו, רצינו להשפיע ועל זה אני מדבר.
4) לי אין ציפיה שאנשי מוצר יבינו פיתוח תוכנה, באמת שאין לי, ההבדל המשמעותי בין הדברים לטעמי הוא שמוצרים כולנו מכירים מהיום-יום, וככאלה יש לנו דעה ואנחנו מסוגלים להבין את זה ברמה זו או אחרת, תוכנה לעומת זה זה משהו שרוב האנשים לא מכירים, לא מבינים, ואין להם נגיעה לנושא כלל. לכן קשה יותר לצפות שאנשים שאין להם מושג ירוק מה זה יוכלו או ירצו להיכנס לשם.
אל תפסיק לחלוק את הדעות שלך! תמיד שמח לקרוא את מה שאתה כותב, רוב הזמן גם מסכים :-9.
יש יגידו שאני משוחד…….
אני חושב שזה חשוב שכל אחד יבין את הכאבים של המפתחים…. ויש לא מעט כאלו.
כמו כן לא יזיק לכל אחד ללמוד כיצד ליצור תוכנה, מצרף וידאו מעניין.
איזה סרטון מ-ד-ה-י-ם!!!
תודה שחלקת, לא הכרתי אותו.
למה אי אפשר לצפות מכל מי שמעורב בפרויקט הבין את הצד העיסקי?
אנחנו באמת טוענים שאנשים שמסגולים להתמודד עם אלגוריתמים מבוזרים, ושאר מיני בעיות טכנולוגיות קשות לא פחות, לא מסוגלים להתמודד עם העולם העיסקי הטיפוסי?
ככלל (וכן יש יוצאים מן הכלל) הסיבה שרב נאנשים הטכניים לא מבינים מספיק את הצד העיסקי, טמונה בעיקר בחוסר רצון ובכלל לא בחוסר יכולת.
לפעמים כמו שאלעד מתאר זה חוסר רצון של האנשים עצמם, ולפעמים זה חוסר רצון של הארגון שבעקבות חוסר אמון, מסתיר אותם מאורי שבע שכבות שבאופן טיפוסי נקראן תמיכה טכנית רמה 1, רמה2,… רמה 7 = מפתח.
כמובן שאפשר וחשוב שכל הגורמים בארגון כולל המפתחים יבינו את המוצרים וממה החברה עושה כסף. אולם ברמה העסקית יש מורכבויות שונות שמכתיבות סדרי עדיפויות וקבלת החלטות שלא תמיד מעניינות או צריכות לעניין כל עובד בארגון. האמירות שלי מתייחסות לעניינים אלה. גם מנהלים לא אוהבים שמבלבלים להם יותר מידי את המוח באלגוריתמים ואילוצים טכנולוגים.
אם יורשה, אני רוצה לחזור לאמירה הראשונה שממנה התחלת את הפוסט.
להבנתי הכוונה המקורית לא היתה שאין לתוכניתנים כל צורך ב_הבנה_ רחבה יותר של הצדדים העסקיים ובטח של הלקוחות. אלא שלא מעניין אותם _להתעסק_ בתחומים אלו ברמה היומיומית.
יש לא מעט תוכניתנים שהצד העסקי לא מושך אותם ואין הם רוצים להתעסק בו. אני לא מתייחסת לצרכי הלקוחות כפי שבאים לידי ביטוי במערכת/מוצר שהם מפתחים אלא בצדדים שהם ניהוליים עסקיים פרופר – כמו מימון, ניהול אנשים, פעילויות שיווקיות וכד’.
למי ששוחה בעולמות האלו (בעיקר ניהול ושיווק) קשה להבין לפעמים שלא כולם מרגישים בהם נוח.
תוכניתנים רבים מעדיפים להישאר בתחומים הטכניים. אבל הסביבה דוחפת אותם “להתקדם”, משמע לנהל צוות, או מוצר, או מסעות שיווק. זה לא מתאים להם והם לא מעוניינים בכך. בעקבות זאת הסביבה מתייגת אותם כ”לא אסרטיביים” או “לא אמביציוניים” – תגיות שאינן נכונות בעליל.
לדעתי דווקא שימור אנשים אלו בתחומים הטכניים, כאנשים מובילי טכנולוגיה יכולה לשמר את הידע העצום שהם אוגרים במשך שנות ניסיונם. גם הראיה שלהם של צרכי הלקוחות התפתחה וצברה ניסיון עם הזמן, גם אם הם לא מתעסקים בזאת יומיום.
כמובן למי שמתאים לתחומים הניהוליים/שיווקים – בהחלט יש מקום למעבר בין התחומים והכרת כל התחומים בהחלט יכול לסייע להבנה רחבה יותר. אבל חשוב להשאיר מקום להתפתחות אנשים שונים בכיוונים המתאימים להם בלי שהדבר ייראה “לא לגיטימי” בעיני אחרים.