תיאטרון הפלייבק ("Playback Theatre") הוא ז׳אנר תיאטרלי בו השחקנים שומעים סיפור ו"מחזירים" למספר ולקהל את הסיפור שלו על במה.
פעמים רבות המופע נראה כמו קסם. לעתים קשה לקהל להאמין שההופעה שהם רואים היא אכן מאולתרת. אך כמובן שאין כאן לא אחיזת עיניים ולא קסם אלא מקצוענות של חברי הקבוצה.
בעזרת היכרות מעמיקה של השחקנים אחד את השני, ועם הטכניקות המשמשות את התיאטרון, ובעיקר בעזרת הקשבה מעמיקה ואוהבת לסיפורים, מצליחים חברי הקבוצה להביא את הסיפורים חזרה אל המספר בצורה שמאפשרת התבוננות קצת אחרת. ההתבוננות ה"אחרת" מאפשרת לכל הקהל להנות ולא רק למספר עצמו.
את ההופעות מנחים אחד או אחת מחברי הקבוצה. ההנחייה מאפשרת מפגש נגיש, הדרגתי וברור עבור הקהל עם התיאטרון. חשוב לציין כי בהופעת פלייבק אין צורך שהקהל יתכנן סיפורים מראש. ההשתתפות של האנשים מהקהל הינה דרך סיפור סיפורים שלהם בלבד, והם אינם נדרשים לשום פעולה דרמטית.
ההשתתפות בשיתוף בסיפורים היא בהתנדבות בלבד- ובכל קהל תמיד ישנם אנשים אשר שמחים לשתף בסיפורים מחייהם. ההופעה עצמה נבנית בהדרגתיות משיתוף של השחקנים בסיפור שלהם, דרך שיתוף של הקהל באמירות קצרות ממושבם בקהל ועד לסיפור סיפורים של אנשים מתוך הקהל על הבמה. החוויה היא מוגנת, נעימה, מצחיקה ומרגשת (בהתאם לסיפורים שהקהל מספר כמובן).
מאחורי הקלעים- מה עושים בחזרות בתיאטרון מאלתר?
מאחר והסיפורים במופע אינם ידועים מראש השחקנים עובדים על הטכניקות ועל החיבור ביניהם. בצורה המשרתת את שתי המטרות הללו- חברי הקבוצה עורכים חזרות בעזרת שיתוף בסיפוריהם שלהם. באופן זה שחקני הקבוצה משלבים את עולמם ויוצרים מארג אנושי יציב ובעל עומק שמאפשר הכלה של סיפורי הקהל במקצועיות באהבה וברגישות.