בפני תביעתו של התובע, בגין נזקים והפסדים שונים, שנגרמו לו, לטענתו, בשל תאונת דרכים שהתרחשה ביום 22/4/2007, עת מכונית בה נהגה הנתבעת מס' 1, שהייתה בבעלות הנתבעת מס' 2, פגעה במכוניתו בעת שחנתה בסמוך לביתו אשר ביישוב עומר.
כאן המקום לציין כי בגין האירוע הנטען הוגש כנגד התובע כתב אישום בת"ד 1496/07 (תעבורה ב"ש) ממנו זוכה התובע בסופו של יום מחמת הספק.
עוד יש לציין כי התובע שופה על נזקים ישירים שנגרמו לרכבו, בעת התאונה, בתשלום בסך של 12,412 ₪ ששילמה ש. שלמה חברה לביטוח בע"מ – המבטחת של רכב הנתבעות.
4,000 ₪ בגין הפרש נטען בין מחיר הרכב ביום התאונה ובין מחירו כיום.
הנתבעת טענה בכתב הגנתה כי הנזקים אותם דורש התובע בתביעתו לא נגרמו על ידי הנתבעת. הנתבעת הוסיפה כי שולם לתובע שכ"ט שמאי בסך של 600 ₪ שהינו ראוי והוגן בנסיבות העניין.
עוד טענה הנתבעת כי שולם לתובע פיצוי בגין ראש הנזק "אובדן גמור", בהתאם לחוות דעת השמאי מטעמו, על פי ערך הרכב נכון ליום התאונה בקיזוז השרידים, בסך של 11,812 ₪.
ביום 4/6/2013 התייצבו הצדדים בפני והעידו תחת אזהרה.
לאחר ששמעתי את עדויות הצדדים ועיינתי בכתבי בי-הדין ובמוצגים, וכן בסיכומי טענות הצדדים, הגעתי למסקנה כי דין התביעה להידחות.
אומנם, בית המשפט לתביעות קטנות רשאי לקבל ראיה שאינה קבילה, ואינו כבול בסדרי הדין (סע' 62 לחוק בתי המשפט [נוסח משולב], התשמ"ד – 1984), ואולם, נשמר הכלל לפיו "המוציא מחברו עליו הראייה" ועל תובע המבקש להוציא מחברו, להוכיח ברמת ההוכחה הדרושה במשפט אזרחי את כל יסודות תביעתו.
לא עלה בידי התובע להוכיח קיומו של קשר סיבתי בין מעשה או מחדל רשלני כלשהו של הנתבעות ובין החלטתה של התביעה הפלילית במדינת ישראל להעמידו לדין פלילי.
טענתו המשתמעת של התובע כאילו שיקרה הנתבעת מס' 1 בעדותה (כלשונו: "מישהו הדריך אותה מה לומר") היא טענה חמורה שלא עלה בידו להוכיחה כלל.
התובע לא צירף לכתב תביעתו או בעת הדיון את חומר החקירה בתיק הפלילי ובכללו את עדויותיה של הנתבעת מס' 1; לא צירף את פרוטוקולי הדיון בתיק הפלילי; לא הציג קביעה מפורשת של בית המשפט כי הנתבעת מס' 1 שיקרה בעדותה (ברי כי האמירה, בפסק דין מזכה מחמת הספק, כי העדר סימני בלימה מעמיד בספק את גירסתה אינה יכולה לשמש ראייה במשפט אזרחי כי שיקרה בעדותה – וראה לעניין זה י' קדמי, על הראיות, חלק שלישי, מהדורת 1999, עמ' 1150); ואף לא הראה כי עדותה היא שגרמה להגשת כתב האישום כנגדו.
לא למותר לציין כי לתביעה הפלילית במדינת ישראל שיקול דעת עצמאי ומוטלת עליה החובה והאחריות לבחון את הראיות לפני הגשת כתב האישום.