הנאשם הורשע עפ"י הודייתו בעבירותה המיוחסות לו בכתב האישום, שעניינם העלבת עובד ציבור, עבירה על סעיף 288 לחוק העונשין, תקיפת עובד ציבור, עבירה על סעיף 381 (ב) לחוק העונשין, והפרעה לעובד ציבור, עבירה על סעיף 288 (1) לחוק העונשין, התשל"ז 1977.
ב"כ הצדדים בטרם טענו לעונש, ביקשו להפנות את הנאשם לקבלת תסקיר ע"י שירות המבחן, והתסקיר נתקבל לתיק ביהמ"ש וממנו עולה כי להערכת עונש מותנה יכול להוות גבול חיצוני ברור ומשמעותי עבור הנאשם, כמו כן שירות המבחן ממליץ להטיל על הנאשם צו לשל"צ בהיקף של 180 שעות כמסגרת ענישה חינוכית והרתעתית, היכולה לחברו למשמעות התנהגותו.
מסקירת העובדות בתסקיר שירות המבחן על ידי קצינת המבחן, לא יכולתי ללמוד על כי של"צ לתועלת הציבור היא מסקנה מתבקשת, הפער בין הסקירה העובדתית לבין ההמלצה הוא עמוק.
1.מאסר על תנאי לתקופה של 6 חודשים והתנאי הוא שהנאשם לא יישא בו אלא אם יעבור במשך 3 שנים מהיום עבירה של אלימות על אחת מן העבירות כמפורט בפרק י' לחוק העונשין, ויורשע בהן בין בתקופת התנאי ובין לאחריו.
2.תשלום קנס בשיעור 3,500 ש"ח או 20 ימי מאסר תחתיו.
הקנס ישולם ב- 10 תשלומים חודשיים שווים ורצופים של 350 ₪ כל אחד, החל מיום 1.5.2011 ובכל 1 בחודש שלאחריו.