הריקוד כולו לוקח כ45 דקות. הגרסה הבולגרית מוסיפה עוד חלק של קרני שמש ופנטגרם.
10 תרגילים ראשונים.
התעוררות – פנייה פנימה כלפי עצמך ואז יציאה החוצה, הגשמה חיצונית. כשהתנועה נעשית נכון היא מביאה אדם לקבל ואז לתת החוצה את מה שהתקבל, הרעיון של קבלה ונתינה נשלח לעולם. ברגע שהרעיון של לתת את מה שהתקבל נולד במחשבות אזי נאמר שמודעותו של אדם התעוררה לתחייה, האדם יצא מהתחום המוגבל של החיים האישיים ונכנס לתחום הרחב של החיים כוללי הכול, זאת התחלת התגשמות הנפש האנושית. כשהידיים על הכתפיים משמעו לקבל, כשהידיים בצדדים משמעו לתת.
השלמה – זה מחליק את הניגודים, מפשר ומיישר ביניהם בדרך נשית ורכה. עשיית התנועות מלמדת אותנו להתנהל בחיים בחוכמה וברגישות, מחליקים על ההתנגדות והניגודים שיתעוררו בעקבות התנועה עם ההתעוררות בתרגיל מספר אחד.
נתינה – הידיים מראות את היחס הנכון בין הפנים והחוץ, בין הקבלה והנתינה. כל מה שהטבע נותן לנו אנו צריכים להעניק חזרה. התרבות שתבוא בעתיד תהיה תרבות של נתינה, הקרבה, וויתור למען אחרים. ככל שאדם ייתן יותר כך יקבל ויתחדש יותר.
עלייה– העלייה והירידה הם דרך חיים נצחית, עליה וירידה הם שני תהליכים בטבע, כשאדם עולה ויורד הוא צריך לדעת שזאת דרך החיים, אם אדם לא ירד הוא לא יוכל לעלות שוב, זה קורא לגישה נכונה.
רוממות – הרמת הידיים היא קבלת החדש, הורדתם השארת הישן מאחור. זה מייצג את הכוח הגדול שדוחף אותנו קדימה בחיים, התעוררות הגעגוע באדם אל העליון, קריאה להתחיל וללכת בדרך.
שחרור – משחררים את הקרמה, התנועה הורסת את כל מה שמעכב אותנו ומביאה לחופש. שבירה של קשרים לא טבעיים. משחררים את הכבלים, צא מהמערה החשוכה, מקום שם אין אהבה, אל השמש של החיים, השמחה של האהבה.
מחיאת כף – ניצחון החופש, אדם שוחרר מהקרמה שלו, התנאים הכובלים, ולכן הוא שמח, הנפש שלו שמחה.
תעופה – אדם רוכש בתוך עצמו אור וידע, הוא נהיה כמו מלאך. זה החוק של הבנה נכונה של אור וידע, יש דחף שגורם לכול לגדול. התרגיל מייצג דחף זה, את הדרך הנכונה להפיץ את המילה ולעזור לה לגדול לתוך החיים.
אוורה – יש פעילות של שתי העקרונות אהבה וחוכמה – זכרי ונקבי – שמקדמים יחד את העולם. התנועה קדימה היא האמת, שמאל אהבה וימין חוכמה, התנועה קדימה מעוררת את הגדילה שלנו, תהליך ההתקדמות המנטאלי וכל האבולוציה באופן כללי.
"אווה" זה עיקרון הלידה, "רה" מסמל את השמש. "אוורה" נולד מהשמש.
קפיצה – הקפיצה מסמלת את ניצחון האהבה והחוכמה כשהם מיושמים בחיים. אנו משתחווים לפני הנצחי, העיקרון הגדול והשמימי שעובד בעולם. הקפיצה היא מה שיש לנו להציע וביטוי של שמחה בבורא.
אריגה – תרגיל זה מבטא את התהליך האורגני בטבע, התהליך של הבנייה. תהליך של אלקטריות ומגנטיות חוצים אחד את השני. יש קוטביות בכל חלק חומרי, בין הקטבים של האלקטרי והמגנטי יש זרימה. התרגיל גם מראה את הדרך הנכונה להשיג הרמוניה וקצב פנימי וחיצוני נכון בחיים של האדם.
מחשבה – התנועות מחברות אותנו עם עולם המחשבות, ואת עולם המחשבות עם עולם הביטוי והעשייה. דרך התנועה מתחבר עולם עדין יותר של מחשבות אצילות וצודקות. התנועה הראשונה היא הקבלה של המחשבה התנועות לאחר מכן היישום של מה שקיבלנו בחיים ובפעילות שלנו.
אאום – זאת מילה קדושה עתיקה. ישנו זרם של אנרגיה המגיע מהשמש ועובר דרך מרכז כדור הארץ וזרם הפוך מכדור הארץ אל השמש. בתרגיל זה אנו מתחברים לאנרגיה גבוהה ונפטרים מהאנרגיה הנמוכה, אנו מבטאים את השאיפה שלנו להתחבר לרמות גבוהות של שמש וכוכבים. המוזיקה לקוחה משיר מקודש עתיק שהמאסטר שינה מעט כדי שלא יהיה חזק מדי. צריך להתרומם על אצבעות הרגליים, מכיוון שהם קשורות לעולם המנטאלי.
השמש הזורחת – החלק הראשון מייצג את לידת החדש. החלק השני מייצג את הכוחות נותני החיים שזורמים דרך האדם כמים רבים. צריך לדמיין תמונה של שמש זורחת. השמש הזורחת שולחת קרני אור ושמחה לחיים. המילים זומבי זום, הם מילים קדושות עם כוח, הם מאזנות את הכוח. הנפש זוכרת את הפעם הראשונה שנשימת אלוהים ננשמה לתוכה.
המרובע – זה הביטוי שלנו בעולם הפיזי שמתחלק לארבע. המזרח זה צדק, הדרום מעלה, הצפון אמת, והמערב קיום ארצי. הקיום הארצי מדגים איך אמת, צדק ומעלה עוזרים לאדם. למרובע 4 זוויות ישרות זווית. הראשונה מייצגת את המחשבה האנושית, השנייה את הלב האנושי, השלישית את כיוון הרוח, והרביעי את כיוון הנפש. לכל כוח יש את המקום שלו. המרובע הוא תרגיל של מיקום. המספר אחד שייך לרוח, שניים לנפש, שלוש למחשבה וארבע ללב. המרובע הוא סמל שאיתו אפשר לפתור את הבעיות שלך, המרובע הוא כלי מדידה שבתוכו התנאים החיצוניים והפנימיים מתאזנים, גם המעגל הוא סמל, אך בתוכו התנאים הפנימיים טובים יותר מהחיצוניים, הוא לא מאוזן.
יופי – זהו תרגיל גברי שמייצג את עיבוד הכוחות של המרובע. המרובע נותן את החומרים, ותרגיל זה מעבד אותם בעבודת אמנות, שליטה, זה אלקטריות.
קלילות – זהו התרגיל הנשי שמעבד את הכוחות של המרובע. תנועות זורמות נשיות מביאות לכדי פעולה את האנרגיה המגנטית.
כיבוש – שתי הידיים מתקדמות למעלה וכאילו דוחפות את האוויר, זה מייצג רכישה של כל מה שהושג, ביסוס, שליטה במה שהשגנו.
שמחת האדמה – זה הגמול על כל מה שקיבלנו, והשמחה של הידיים נעות ביחד, מקבילות אחת לשנייה, זה מייצג את האחדות הקיימת בחיים הפנימיים שלנו.
היכרות – הדרך האורגנית לפתח את המודעות העצמית. זה מצביע על כך שאדם צריך לכבד את המודעות של אחרים ולראות את התכונות הטובות שלהם, כשם שהם צריכים לראות את התכונות הטובות בנו.
האדם בצד ימין מעבד את האמת בעוד שזה שבצד שמאל את הטוב. ביניהם יש אהבה. עם הפניית הגב יש לנו את הקוטביות באדם, גבר ואישה, היפרבולה, כשהם פונים אחד כלפי השני יש לנו אליפסה, אחדות, האדם נוצר.
יום יפה – דרך תרגיל זה האנרגיה של מערכת העצבים מובאת לאיזון ותנועה, כוח הרצון מתעצם. התנועות מחזקות את מערכת העצבים, ממגנטות, אדם מסוגל להעריך נכונה את פעולותיו ולראות מה נכון ומה לא נכון בהם ולשפר אותם.
צעד אחר צעד - כשהרגליים נפרדות אנרגיה של שמש מגיעה אלינו, כשהרגליים ביחד – אנרגיה של אדמה משודרת לשמש. בדרך זו מתרחש חילופין. כשהרגליים נפרדות אנחנו והשמש פוזיטיבים ביחס לארץ. אנו מקבלים מהשמש ונותנים לאדמה. כשהרגליים ביחד – אנרגיית האדמה פוזיטיבית וזורמת לשמש.
דרך התנועות הללו, אדם מפתח את היכולת לקלוט מתי השמש אקטיבית ומתי הארץ אקטיבית. הם עוזרים לנו לאמץ את השיטות האמיתיות החבויות בטבע. .
מוקדם בבוקר – לתרגיל זה יש שלושה רצפים. ברצף הראשון – תנועות חצי עגולות – הכוחות של הגוף האנושי מגיעים להרמוניה. ברצף השני אנו מתנדנדים מהעקב של רגל אחת לקצות האצבעות של רגל אחרת, העקב מייצג את העולם הפיזי, קצות האצבעות את עולם המחשבות. כשאנו על העקבים אנו מקבלים מהעולם הפיזי, כשאנו בקצות האצבעות, אנו מקבלים מהעולם המנטאלי. בדרך זו אנו פותרים סתירות הנמצאות בשתי העולמות. כל שלושה המצבים פותחים את הדרך לשימוש נכון באוצרות הטבע. המצב השלישי הוא הליכה קדימה מלווה בתנועות ידיים.
נשימה – דרך נשימה מוזיקאלית אדם מכיר את השיטות המוסיקאליות שצריכות להיות מיושמות בחיים. דרכם אדם נהיה בהרמוניה עם הטבע.
השגחה – התנועה הזו מבטאת את כך שאנו צריכים לקבל בחופשיות את ברכת אלוהים בכל השפע שלה, כשהידיים נעות כלפי מעלה ומתחברות מעל הראש אנו מתקשרים עם האנרגיה של העולם המעודן שאנו מושכים למטה לתוך העולם הפיזי. כשהידיים מגיעות לעולם הפיזי הם נפרדות, זה אומר שיש לנו קוטביות בעולם הפיזי, אנו מתרחקים מהמציאות שבכל היקום. התרגיל נקרא: "השיטה לתקשר עם עולם האחדות"