דמיינו שכל אדם אשר היה נקרה בדרככם נראה היה לכם כשמש..
היינו מגלים את שפעת האור העוטפת אותנו ואת סביבותינו, היינו נהנים מזוהר הקיום, מנגה האנושות, מהניצוץ האלוהי ומראיית בני אדם “כפי שהם יכולים להיות”, בלשון הלוגותרפיה.
היינו מעבירים את ימינו בין מאורות מה שהיה גורם לנו לראות טוב יותר, להראות טוב יותר ולוותר על כל כך הרבה חושך מיותר ומסמא.
לראות את האדם במיטבו ולא במרעו זאת מלאכת האדם הרוצה להתפתח מבחינה רוחנית, זוהי מלאכת החיים.
לפי ההלכה הזמן שבין היום והלילה, שעת הדמדומים, הזמן שבין שקיעת השמש לצאת הכוכבים מכונה: “בין השמשות”, אלו רגעי מעבר, זמן מקודש, וחשבתי על כך שגם המפגש בין אנשים יש לו תמיד פוטנציאל של קדושה, של התעלות. גם בו נדרשת עצירה, תשומת לב, התכנסות ויציאה בו זמניות, גילוי מחודש של משמעות קיומנו בעולם הזה.
שעת רחמים בין בני אדם היא שעת כושר לפתיחות הלב, לחמלה, וכשהלב פתוח יש לו מקום להכניס אחרים פנימה, לגלות את יופיים, את הונם האנושי, למלא ולהתמלא.
אותו גילוי יתרחש דרך ההתכופפות (“שחי”) במובן של צניעות, של אי ידיעה, של ויתור על ביטחון כלשהו, וגם במובן של קרבה. כך יוכלו הסודות להחשף, כך תצוף לה המשמעות.
אֶת הַשֶּׁמֶּשׁ הַשּׁוֹקַעַת.
“שושנת הרקיעים” הוא חיבור הארצי לאלוהי, חומר ורוח, אדם ואלוהיו. המפגש בין אנשים כדי שיהיה מיטיב ומיטבי צריך לכלול את שניהם, להשתמש בחושים אך לא להתערפל על ידיהם, להתבונן, לגעת , להריח אך לא ללכת שבי אחרי כל אלה, לא לתת להם לתעתע בנו ולזכור שמחוצה להם, בתוכם ומעליהם יש משהו גדול יותר שכמו שויקטור פרנקל אמר בהקשר אחר “אני חכם מכדי להכחיש זאת ובור מכדי להבין”. מוטיב “הירידה” בא להדגיש את ההזדמנות שיש לכל אדם להתקרב לבריאה (גם) דרך המפגש עם אדם אחר.
” בָּאתִי אֵלַיִךְ בִּשְׁעַת בֵּין הַשְּׁמָשׁוֹת.
אהבה אמיתית בין אנשים, כל סוג של אהבה, היא מפגש בין שמשות, בין הכוחות הסגוליים של בני אדם, נשמה לנשמה, רוח לרוח, כפי שכותב שטיינברג: “רוח הערב עדן אותי”. אני רואה כאן את הרוח המביאה עמה עדנה- שפע של שלווה, ליטוף ורכות. עוד מספר לנו השיר כי האהבה אינה אגואיסטית “יחדיו נחלוקה” אומר הדובר, את חלומות האושר, את הדמיונות. יש כאן שותפות ומלאות. יש מקום לכולם.
ואני אוסיף שההליכה לא רק בעקבות השמש אלא גם בין השמשות מבטיחה חופש לאנושות כולה כמילותיו של יעקב שטיינברג בשירו “באתי אלייך בשעת בין השמשות”: “מַזְהִיר הַשֶּׁמֶשׁ בִּמְלֹא כָּל הָאָרֶץ”.
Previous רושם ראשוני ואותנטיות – הילכו שניהם יחדיו?