אני לא יודעת איך אצל אחרים זה נקרא, אבל כשהגיעה לידי פרשיית הרצח, מסובכת מהיסוד, חשוכת פרטים ונטולת כל רמזים, כל מה שרציתי לדעת הוא - מי לעזאזל הוא רוצח!?
ספרי מתח ובפרט סיפורים שיש בהם רצח ותעלומות חשוכות, גורמים לי לקחת צד בתוכם, לנסות ולהזדהות כמה שאפשר עם החוקר או הבלש לצורך העניין או בכלל עם הקורבן. לנסות לחבר את כל החוטים, לנחש ולהעלות שאלות, לפעמים גם לתת לעצמי תשובות. כאילו שהייתי זו שצריכה להתמודד עם פתרון התעלומה בעצמה ולא רק להאיר את האפלה במילים נוספות שיוצרות עלילה.
אך מה קורה כשהחוקר(ת) היא הקורבן עצמו? זו אשר שמה את עצמה במטרה הברורה כדי להתקרב כמה שניתן עד למרחק נגיעה ולשים את ידיה על הרוצח נטול הזהות?
"עדיין תחת הטראומה של החיכוך עם פסיכופת, הבלשית קאסי מדוקס מועברת ממחלק הרצח ומתחילה במערכת יחסים עם עמיתה למקצוע, סם אוניל. כאשר הוא קורא לה לזירת רצח, היא מזועזעת לגלות שהנערה שנרצחה היא כפילה שלה. יתר על כן, מתעודת הזהות של הקרובן מתברר ששמה הוא לקסי מדיסון- שם שקאסי השתמשה בו לפני שנים רבות כבלשית סמויה.
ללא קצה של חוט, ללא חשודים וללא רמז קל שבקלים, הבוס הקודם של קאסי מנצל הזדמנות חד פעמית: לשלוח את קאסי במקום הנערה שנרצחה על מנת לפתות את הרוצח לצאת ממחבואו כדי לסיים את המלאכה.
מקרי רצח רבים הופכים לקרב מוחות, ואולם כאן המקרה שונה. היריבה של קאסי היא לא הרוצח אלא הקורבן: יריבה שהיא כמעט תאומה זהה שלה, עד כי קשה להבחין..."
שקעתי לספר הזה כמו שמזמן לא שקעתי בקריאה. ניסיונות פענוח התעלומה העלימו ממני מנוחה גם ברגעים שהספר לא היה בידי. ניסיונות נועזים לאינסוף ניחושים, אכזבות, הפתעות, צחוק, עצב או שוק- כל אלו ליוו אותי בקריאת הספר שמספר על שתי נשים שונות וכל-כך דומות שחיו את חייהם בלי לחלום בכלל, על הפגישה ביניהן ועל פרשת הדרכים המסוכנת של שתיהן. האחת שהיתה והשנייה שעודנה ומנסה להאיר עקבות שיובילו לקץ חיפושיה אחר האמת שלהן.
הספר שבה ושאב אותי לתוכו. לרגעים הרגשתי כחוקרת בעצמי ולפעמים לבשתי את דמות הקורבן ולו רק בשביל לשאול את השאלות ולשחזר את הצעדים אל התשובות. בשפה עשירה, שנונה אך פשוטה, זורמת וסוחפת, עשתה טאנה פרנץ' עבודה נפלאה ברקימת תעלומה שפתרונה היה הופך כל בלש מקצועי שיהיה, שמח וגאה.
המון שאלות נשאלו, רובן נענו והשלימו את תמונה ברורה ואת שאריות הצל שנותרו בקצוות אשאיר בין רכסי הדמיונות הפרטיים שלי מכוסים במחשבות ועם אלפי תשובות אפשריות..