הבאגט מייקר את הבית?
אם הבנתי נכון את העדכונים האחרונים, זוהי, בקצרה, ההיסטוריה של יחסי ישראל-צרפת: פעם הייתה מדינה רחוקה ושמה צרפת. יום אחד, לצרפתים נמאס מהקרואסונים הנחמדים, היין הטוב, הבשר המצוין, הבגדים היפים והמשכורות הנאות ביורו. הם נמלטו בהמוניהם מצרפת האיומה ונחתו לחופי תל-אביב המוזהבים ונוצצי השפד"ן, והכריזו עליהם כעל הארץ המובטחת. מיליוני צרפתים עזבו את ביתם הכפרי השקט שבליון, נישקו את העז לשלום, ארזו קצת קממבר וז'מבון בציקלון, הגיעו לתל-אביב בסילון, קנו את כל בתיה ושכרו את כל דירותיה, עד שכלום לא נשאר, אפילו לא מודעה בעיתון. מון-דייה!
מכיוון שכך, תושבי ישראל המעוניינים להתגורר כעת בתל-אביב נידונו להסתובב כשלגופם השלט הבלתי נראה: "פראייר, מוכן לשלם תמורת עבודה בעיניים", וסביבם מרחף ענן מבורחש של מתווכי דירות הלוחשים להם: "קח את זה עכשיו ב-400 אלף דולר, תאמין לי, זו מציאה שלא תחזור. אז מה אם מדובר בדירת שלושה חדרים לא מסורגת בקומה ראשונה, לפני הריסה טוטאלית ושיפוץ הכרחי בעוד 100 אלף, בלי חניה ועם שכנה ששופכת את התינוק עם המים הישר מהגג למרפסת שלך - שאגב אי אפשר לסגור או להרחיב בלי הסכמת כל 30 הדיירים האחרים בכתב ובשבועה - אבל זו עדיין מציאה. תאמין לי, אתה לא לוקח עכשיו - בעוד חודש תמצא דירה יותר גרועה שכבר תעלה 450 אלף, לא חראם?"
תושבי תל-אביב - שבסך-הכל ביקשו לעצמם חתיכת פרקט זול בשיטת למינציה חדשנית שגורמת לזה להיראות ממש כמו עץ אמיתי - לא יודעים, בשלב זה, אם לבכות או לקרוס. מחירי הנדל"ן בעיר הגיעו לגובה שבו אין עוד דרך להוריד אותם גם בסיוע מכבי האש, ותמיד - לא משנה מה - יהיה איזה מישהו, תמיד המישהו הזה! - שכבר הציע לפניך את ה-400 אלף תמורת החורבה עם הפוטנציאל - תמיד הפוטנציאל! - בבניין תל-אביבי ישן וסתמי עם שלושה כיווני חציל ונוף מרהיב לבלוני גז. ותמיד יהיה מישהו לפניך שכבר הציע את האלף דולר תמורת מחסן כלי גינון עם מזרון בלב העיר. מיהו המישהו הזה?
בתל-אביב "בגלל הצרפתים" היא פיקציה שהפכה למציאות, מזימה המתנהלת כולה בין בעלי דירות חסרי מעצורים, מתווכים בעלי אינטרס ועיתונאי נדל"ן להוטי כותרות. שניים-שלושה פרסומים על עליית מחירים של עשרה אחוז ויותר, והמחירים, מה אתם יודעים, באמת עולים בעשרה אחוז ויותר! ואם מישהו שואל, תאשימו את הצרפתים. הם כבר רגילים.
יש רק דבר אחד סביר פחות מהמחירים הנוכחיים: הסיפור הצרפתי. בואו פשוט נודה באמת: נמצאה השיטה המושלמת לניפוח בועה נדל"נית נטולת כל הצדקה ואחיזה מציאותית. ואנחנו, תאבי הלמינציה, מה נעשה? ובכן, בתור התחלה, בואו לא נעשה. פשוט אימרו לא. פשוט אל תקנו. בסוף, כמו כל סופלה, גם זה יירד. תשאלו את אנט.