מחסור מוחלט בסידן או בזרחן או בשני המינרלים יחד, פוגע בעיקר במבנה העצמות, הנובע מהפחתת תכולת החומר המינרלי בעצמות. עצמות העוף נעשות שבירות, העוף רובץ כל הזמן, אכילתו פוחתת וחלה תופעה כללית של נוון.
אצל הנקבות שמטילות, קליפת הביצה נעשית דקה ושבירה וההטלה נפסקת.
מחסור מתון בסידן מסוכן עוד יותר מאשר מחסור קשה.
כאשר נוצר מחסור מתון בסידן, העופות ממשיכות להטיל ביצים ובכך הן מרוקנות את מלאי הסידן שבעצמותיהן.
אותן הפרעות נגרמות גם עקב מתן מינרל אחד בעודף ניכר לעומת השני, שכן המינרל שנמצא בעודף גורם להפחתת שיעור הזמינות של המינרל השני, לכן צריך לדאוג שיהיה שיווי משקל בין ריכוזי הסידן והזרחן במזון ובגוף העופות.
בקליפות הביצים יש תכולה גבוהה של סידן ותכולה מזערית של זרחן. מכאן שמנות המזון למטילות צריכות להכיל מעט זרחן.
כי, עודף של זרחן במנה עלול להשפיע לרעה על חוזק הקליפות, כיון שריכוז גבוה זרחן גורם לירידה בזמינות הסידן.
זו הסיבה שאנחנו ממעטים לתת זרעי חמניות לתוכים משום שהם מכילים ריכוז גבוה של זרחן.
- המנגנון ההורמונלי מווסת את רמת הסידן בדם בתחומים הנורמליים והרצויים.
- בהתאם לרמת הסידן והזרחן בדם ייווצרו התנאים לשקיעה מרבית של סידן בעצמות או לפרוק של סידן מהעצמות, זאת בהתאם למצב של בעל החיים.
סוגי המזונות השונים שמקבלים העופות במנת המזון שלהם, נבדלים מאד במתכונת הסידן והזרחן שהם מכילים.
שיעור ספיגת המינרלים מהמזון של העופות מושפעת מאוד מהאיזון בין סידן וזרחן במנת המזון.
האם לתת לחם או לא לתת?
בגדול עדיף להימנע מלתת לתוכי בצקים אפויים למיניהם, לחם לא אמור להיות חלק מהתפריט היומי הקבוע של תוכי, אם כי אין מניעה לתת, מדי פעם, חתיכה קטנה אם התוכי ממש אוהב. הלחם אינו מסוכן לתוכי אבל גם לא ממש בריא לו, הוא רק משביע אותו ותופס מקום של אוכל בריא יותר ומאוזן.
ומה לא לתת בכלל?
אבוקדו, שוקולד ואלכוהול, נחשבים למזונות רעילים מאוד לתוכים ועלולים לגרום למוות.
משום מה קיימת דעה רווחת ומוטעית שתוכים צריכים לאכול זרעי חמניו (גרעינים שחורים), זה לא מדויק ואפילו - שגוי.
אומנם, תוכים מאוד אוהבים גרעינים, אך אין זה אומר שזה בריא להם. מעבר לכך שהגרעינים מכילים אחוזי שומן גבוהים מאוד, הם גם מכילים הרבה מאוד זרחן, הזרחן מונע ספיגה של סידן בגוף ולכן אינם בריאים לתוכים.
מומלץ מאוד שהגרעינים לא יהיו בכלל חלק מהתזונה הקבועה של התוכי, רצוי להשתמש בהם אך ורק כ"פרס" בלימודי תרגילים ואילוף וגם אז בכמות מוגבלת.
מומלץ לא לעבור כמות של כ- 4%-5% מהתפריט של התוכי.
עדיף לספק את החמניות הקטנות ולא סוג ב' או ג'. זרעי החמניות צריכים להיות מלאים, בסוג ב' או ג', חלק גדול מהגרעינים ריקים ולכן קשה להעריך את הכמות שנאכלת בפועל. לכן עדיף לקנות את חמניות הקטנות (שלפעמים, נקראות גם אמריקאיות) הן מתאימות גם לתוכים הקטנים ותכולתן גדולה יותר.
לכן, גם התזונה שלהם בשבי צריכה להיות דומה, לשם כך ישנן אבקות מיוחדות ללורים שאותה ניתן לקנות בכל חנות לחיות מחמד ובדומה לאבקה לדייסת תינוקות, רק מוסיפים לה מים והאוכל מוכן.
הג'אקו הוא תוכי שיש לו נטייה לסבול יותר מבעיות של סידן, מומלץ להתייעץ עם וטרינר של תוכים לגבי תוספת סידן המתאימה לכל ג'אקו בהתאם למצבו הבריאותי, תזונתו ומשקלו.
בגלל בעיות אלה אצל הג'אקו רצוי במיוחד להימנע מגרעיני חמנייה אשר כאמור מונעים ספיגה של סידן בגוף. כדאי להימנע גם ממזונות אחרים הידועים שעשירים בזרחן, חוץ מזה אין שוני מיוחד בתזונתו של הג'אקו.
ושליש - כל יתר התוספות: ביצה קשה, תערובת זרעיםיבשה, תערובת זרעים מושרים, תערובת הנבטה, אגוזים ודומיהם.