עליזה היא בלעבוסטע רצינית. תופרת, מבשלת, מאורגנת - תמיד כיף להסתכל על הילדים שלה שלבושים כל כך יפה, את כל התיקונים שלי אני עושה אצלה, כי תוך יום או יומיים כבר הכל מוכן ומצוין, ומתכונים אנחנו מחליפות בשמחה. אמנם זה לא תמיד מצליח כמו למשל עם הקרקרים מקמח מלא, אבל תסמכו על עליזה שהיא כבר תסתדר גם אם זה לא הלך.
"עשיתי את הקרקרים שלך", היא מספרת לי. "אני לא יודעת איפה טעיתי, אבל בטוח שטעיתי, כי במקום קרקרים יצאו לי פירורים-פירורים. ולמרות שהוספתי מים - זה נשאר פירורים. טוב לא נורא, המצאתי מזה מתכון אחר כבר- ערבבתי גבינה לבנה עם שמנת חמוצה ושמתי בתבנית של אינגליש קייק - שכבה של פירורי קרקרים, על זה את תערובת הגבינה ומלמעלה שוב שכבה של פירורים. שמתי את זה כמה שעות במקרר ואחר כך פרסתי לפרוסות ויצא משגע! חוץ מזה שסתם ככה לשים את הפירורים האלו על הסלט - זה יוצא מהכלל!".
מהיום שהיא הגיעה לרחוב היא הפכה מיד למרכז העניינים של השכונה, וחמש דקות אחרי שכל הארגזים פורקו, כבר כל השכנות הכירו אותה כאילו שהיא גרה כאן שנים. כשמה כן היא, שמחה, מלאת חיים ופלפל ולא עושה חשבון לאף אחד.
בשבילי, זה היה מיוחד במיוחד שהיא עברה לכאן, בגלל שאת אבא שלה אני מכירה מלפני שנים משעורי התורה המדהימים שהוא מוסר, שנחרטו עמוק בליבי, ואפילו זכיתי להתארח אצלם בבית, הרבה אחרי שעליזה כבר התחתנה, לשבת אפופה אווירת הוד וקדושה.
"אני לא מתפלאת שהיית אצלנו בבית כי הבית של הורי תמיד מלא- מלא אורחים. עוד כשגרנו בחו"ל היו מגיעים לבית שלנו אנשים מכל הסוגים והמינים, ושבת בלי אורחים הייתה תמיד קצת משעממת. בעיקר היו מגיעים אלינו המון רבנים ומשולחים חשובים, ואנחנו הילדים היינו מתרגשים מאד מכל אורח כזה. אני הכי אהבתי רב אחד, ניצול שואה מפולין שהיה תמיד עושה לנו הרצאות ארוכות שאסור לאכול סוכר וכמה זה לא בריא ומסוכן, אבל בכל זאת בסוף ההרצאה הוא היה תמיד מחלק לנו סוכריות.
"אמא הייתה מבשלת תמיד המון אוכל ובחגים זה היה בכלל הופך להיות מבצעי ענק כי כל הקהילה הייתה אוכלת יחד. וזה היה חוויה עצומה! והכי אני זוכרת את הבר מצווה של אחי. אמא שלי בישלה הכל לבד אבל היא הביאה קונדיטורית מקצועית שתעזור לה. מה לא עשינו בבר מצווה הזו! עשרות מגשים של פטיפורים ממרציפן ומשוקולד, פחזניות מכל הסוגים וסירות קטנות ממולאות בקרמים עם פירות, רולדות של בשר ממולאות בירקות צבעוניים ובלנטינים מחזה עוף ממולאים בבשר עגל - אח, איזה אירוע מדהים זה היה".
טעם חמצמץ-מתקתק וניחוח נפלא שממלא את כל המטבח. הסוד של המנה הזו היא טיגון-בישול קצר, כדי שהסלמון לא יתייבש יתר על המידה.
מזהיבים את הירקות בעדינות בשמן הזית 3-4 דקות. מוסיפים את הסוכר החום, הצימוקים והיין ומביאים לרתיחה שתיים- שלוש דקות עד שהרוטב קצת מסמיך. מוסיפים כוס מים ואת הדגים. מביאים שוב לרתיחה, מתבלים במלח ופלפל ומבשלים מכוסה כרבע שעה. מרימים את המכסה, מעלים את האש ומסמיכים מעט את הרוטב תוך כדי ניעור עדין של המחבת. מגישים את הדג עם הרוטב והירקות.
אם עליזה מנסה לשנות באיזה שבת ולבשל משהו אחר מיד זועקים כל בני הבית שמהר היא תחזור למתכון הזה כי אין כמוהו, ובכל פעם שאחת השכנות נכנסת היא שואלת: "מה את אופה כאן? איזו עוגה מדהימה?", אז זה לא עוגה, אלא העוף הכי קל להכנה, עם טעם מנצח.
שמים את הכרעיים בתוך השקית כשהעור כלפי מטה. יוצקים את היין, מפזרים פלפל שחור ואם רוצים גם מעט מלח. סוגרים ואופים בחום של 200 מעלות 45 דקות. מתקבל עוף שחום, מלא ריח מדהים.
יחד עם העוף מגישה עליזה קוגל תפוחי אדמה שאת הפרוסות שלו היא מספיגה ברוטב שנוצר מהעוף והטעם פשוט ונפלא.
במחבת גדולה מזהיבים את הבצלים בשמן הרבה זמן עד שהם רכים ושחומים מאד. שמים בקערה את תפוחי האדמה עם הבצל והשמן שלו, הביצים, מלח ופלפל ומעבירים לתבניות אינגליש קייק. אופים בחום של 190 מעלות כשעה.
"את העוגה הזו אמא שלי היתה מחביאה כי כולנו היינו משוגעים עליה ולאף אחד היה אסור לגעת בה, חוץ ממני שקיבלתי רשות מיוחדת לאכול כמה שאני רוצה, כי פשוט היה לי קשר נפשי עם העוגה הזו. בגלל זה אני משתדלת היום לא להכין אותה, אבל בשמחות או באירועים מיוחדים הילדים שלי לא מוותרים לי".
בקערה שמים את הקקאו והשמן ומערבבים עם כף עץ. מוסיפים את הסוכר ומערבבים. מוסיפים ביצה אחת ומערבבים, וכך מוסיפים ביצה אחר ביצה ורק כשהביצה נבלעת לגמרי בתערובת מוסיפים עוד ביצה. מוסיפים את הקמח ואבקת האפייה ומערבבים לעיסה אחידה. יוצקים לתבנית מלבנית בינונית משומנת ומפזרים מלמעלה שוקולד צ'יפס או אגוזים (עליזה מעדיפה שוקולד צ'יפס). משקיעים מעט עם כף בתוך תערובת העוגה ואופים בחום של 180 מעלות 45 ד' בדיוק. העוגה קצת רטובה בפנים וכך היא צריכה להיות. מכינים גלזורה: מערבבים יחד את כל החומרים לקרם חלק (אם צריך אפשר להוסיף עוד מעט מים כדי שיתקבל נוזל ולא משחה) ויוצקים על העוגה החמה. נותנים לעוגה להתקרר מעט וחותכים לקוביות.
אולי את יכולה להגיד לי מה הסוד של עוגות הדיאט הקנויות - איך הן נהיות כאלו טעימות? ניסיתי לעשות בבית עוגת גבינה עם סוכרזית וזה יצא פשוט נורא - לא נגעו בזה. יש לך עצה בשבילי?
תשובה: תשובה דומה לשאלתך נתתי כאן כבר פעמים רבות בעבר. חשוב להבין שהיום במפעלי יצור המזון מי שקובע את הטעם זה לא השפים אלא טכנאי המזון. הם מביאים עימם לא ביצים - קמח וסוכר אלא כל מיני סוגים של אבקות לא טבעיות בעליל, ואותם הם מוסיפים למזון שלנו. בין השאר כל מיני מרככים ומשפרי טעם וסוגים שונים של מוצרים שנותנים מרקם כזה או אחר.
לעוגה זו טעם עדין וטעים ואפשר בהחלט להחליף את הקמח המלא בקמח לבן. את קוביות הפירות אתם יכולים לשים לפי טעמכם ולפי המצאי בחנות, אפשר גם לשים כמה סוגים או רק סוג אחד כרצונכן.
בקערה שמים את החלמונים, המרגרינה ותחליף הסוכר ומקציפים עד לקבלת קרם אחיד. מוסיפים את הקליפה המגוררת ואת מיץ הלימון והתפוז ומקציפים עוד מעט. בקערה נפרדת מקציפים (לאחר שניקינו היטב את המקצפה מכל שאריות שומן) את החלבונים ומקפלים לתערובת. מוסיפים את השמן ושני סוגי הקמח, אבקת האפייה והסודה לשתיה ומערבבים בעדינות בתנועות קיפול. מעבירים לתבנית בינונית משומנת ומפזרים את קוביות הפירות מלמעלה בצורה אחידה. בעזרת כף משקיעים אותן לתוך העוגה ואופים בחום של 180 מעלות כארבעים דקות או עד שהעוגה יבשה וזהובה.