אופס... איפה כולם?
לאחר שעבר שלושה קרונות בהן הדלת לא נפתחה, ניב הבין כי משהו מוזר קורה והבחין לראשונה שהוא בעצם נמצא לבד בכל הרכבת. בעודו מנסה למצוא נפש חיה סביבו, הרכבת החלה לזוז לכיוון שממנו באה. ניב ניסה להגיע לקטר ולהסביר לו שלא הספיק לרדת, אך כשהגיע אליו הוא גילה שהקטר אינו מהווה המשך ישיר לקרונות ואין אפשרות להגיע או לדבר עם מישהו.
״החלטתי להפסיק להסתובב ולנסות להבין את המצב כי כבר נכנסתי למצב של חסר אונים, המזגן הקפיא בשלב הזה, האור היה מעומעם והשעה היתה מאוחרת ולא היה לי שמץ של מושג לאן נוסעים. בתור התחלה פרצתי למערכת כריזה ושאלתי במערכת האם יש מישהו נוסף מלבדי ברכבת, משלא נעניתי חיפשתי ארון אחר להתחבר לשקע חשמלי מכיוון שהסוללה במכשיר הסלולארי הייתה כמעט ריקה, והרכבת הייתה מהסוג הישן, כך ששם לא נמצא שקע לחבר אליו את מכשיר הסלולארי שלי".
ניב חיפש בגוגל ״מוקד חירום רכבת״ וצלצל אליו. המוקדנית שענתה לו הבינה את חומרת המצב לאחר שהסביר לה שאין ביכולתו ליצור קשר עם הנהג, והבטיחה שתחזור אליו. לאחר כעשר דקות בהן הרכבת המשיכה לנסוע לכיוון שממנו באה, ניב צלצל אליה שוב. הפעם העבירה אותו המוקדנית אל מנהל המוקד.
המנהל ניסה להרגיע את ניב. ״אל תדאג הקרונות מחוברים", כך אמר, "הקטר גורר אחריו את הרכבת״. רק כשהחל לעצור סדרה של רכבות דרך מכשיר הקשר שלו ואף אחת מהן לא הייתה הרכבת שעליה היה ניב, הבין המנהל כי הרכבת שעליה נמצא ניב נוסעת בעצם למוסך!
לאחר שירד ניב באמצע הדרך מהרכבת, ואמר למנהל שאין הוא מוכן לחכות לרכבת שתבוא רק בעוד חצי שעה, הסכימה רכבת ישראל לממן לניב מונית עד לתל אביב.
מרכבת ישראל נמסר בתגובה: ״רכבת ישראל תבדוק לעומק מדוע לא אותר הנוסע על ידי הצוות בתחנה האחרונה, וכיצד טיפלו הנוגעים בדבר באירוע, עם תום הבדיקה יועברו הממצאים ללקוח וכן יוסדרו הנהלים למנוע חוויה מצערת שכזו, אנו מתנצלים על אי הנעימות.