א31 וְיֹאכְלוּ מִפְּרִי דַרְכָּם, וּמִמֹּעֲצֹתֵיהֶם יִשְׂבָּעוּ.
הפתיים, שרדפו אחרי פיתויים במקום ללמוד חכמה, לא יגיעו להישגים משמעותיים בחיים; כשיתבגרו, הם יאכלו רק מהפרי המועט (ההצלחה המעטה) שהשיגו בדרכם חסרת-האחריות; וכיוון שזה לא יספיק להם, הם ינסו להשביע את התיסכול שלהם באכילה מהעץ - עצות שלאחר מעשה.
כמו שהנוטע אילן אוכל הוא מפירותיו, כן יקבלו פרי גמול דרכם, ויהיו שבעים מגמול עצתם, כי יקבלו הגמול משלם.
1. הפסוק מזכיר את פרשת גן עדן. אדם וחוה התפתו ואכלו גם מהעץ וגם מפרי העץ, בראשית ג6: " וַתֵּרֶא הָאִשָּׁה כִּי טוֹב הָעֵץ לְמַאֲכָל וְכִי תַאֲוָה הוּא לָעֵינַיִם וְנֶחְמָד הָעֵץ לְהַשְׂכִּיל וַתִּקַּח מִפִּרְיוֹ וַתֹּאכַל וַתִּתֵּן גַּם לְאִישָׁהּ עִמָּהּ וַיֹּאכַל " (פירוט), ובסופו של דבר אכלו מפרי דרכם וגורשו מדרך עץ החיים, בראשית ג24: " וַיְגָרֶשׁ אֶת הָאָדָם, וַיַּשְׁכֵּן מִקֶּדֶם לְגַן עֵדֶן אֶת הַכְּרֻבִים וְאֵת לַהַט הַחֶרֶב הַמִּתְהַפֶּכֶת לִשְׁמֹר אֶת דֶּרֶךְ עֵץ הַחַיִּים ".
2. ביטוי מקביל ל" ויאכלו מפרי דרכם " בלשון ימינו הוא " אכלו את הדייסה שבישלו " (ע"פ ד"ר נילי סמט).
הפועל ישבע בהקשר של דרכי התנהגות נזכר גם במשלי יד14: " מִדְּרָכָיו יִשְׂבַּע סוּג לֵב, וּמֵעָלָיו אִישׁ טוֹב " (פירוט).
2. רש"י הבחין בין פרי למועצה באופן אחר: " מפרי דרכם - הפירות שאוכלים בחייהם בצרות המוצאות אותם; והקרן - שמורה להם בגיהנם " (רש"י). בלשון חז"ל מבחינים בין "קרן" לבין "פירות". אדם שיש בבעלותו נכס (למשל דירה), יכול לאכול את הפירות של הנכס (למשל להשכיר את הדירה), ולשמור את הקרן (הדירה) בבעלותו.
כך גם במעשים טובים: " אלו דברים שאדם אוכל פירותיהם בעולם הזה, והקרן קיימת לו לעולם הבא: כיבוד אב ואם, וגמילות חסדים... ותלמוד תורה כנגד כולם "; וגם במעשים רעים: " הזכות - יש לה קרן ויש לה פירות... עבירה - יש לה קרן ואין לה פירות... ואלא מה אני מקיים ויאכלו מפרי דרכם וממועצותיהם ישבעו? - עבירה שעושה פירות (כגון חילול השם: שאדם חשוב עובר עבירה, ואחרים למדין ממנו לעשות כן) - יש לה פירות, ושאין עושה פירות - אין לה פירות " (בבלי קידושין מ א (רש"י)).