בתום הילדות באים הנעורים ואתם – דאגות חדשות ומסוג שונה.
הבה נבחן, אחת לאחת, מה באמת מדאיג את בני הגיל הזהב, מהי השפעתן של דאגות אלה והאם יש דרכים להתמודד אתן.
כאשר סימנים כאלה מופיעים לראשונה, ובייחוד כאשר הם מתרבים ומתחזקים, עולה בנו השאלה: "לאן כל זה מוביל? האם יגיע בקרוב ברגע המפחיד בו לא נוכל יותר להיות שליטים מוחלטים על גופנו ושכלנו?".
מה עושים כדי להפיג או לרכך את הדאגה הזאת – על כך בפרק הבא העוסק בדרכי ההתמודדות עם דאגות הגיל המבוגר.
תופעה אופיינית ומצערת היא ההישארות לבד עקב מותו של אחד מבני הזוג. זוהי תחושה ללא נשוא כיון שאבדנו חבר או חברה לחיים שיחד עשינו שנים ארוכות וקשות, יפות ומאושרות, עמוסות פעילויות וזיכרונות. יחד הקמנו משפחה, הולדנו ילדים, דאגנו לחינוכם, ראינו בהתפתחותם, ייחלנו לרוות מהם ומילדיהם נחת בשנותינו המאוחרות, ולפתע – הכל מתפוגג.
גם על כך – בפרק הבא.
הראשונה – כיצד מסתגלים למעבר משגרת החיים בעבודה לזו שבגמלאות? שגרה זו, שנמשכה שנים ארוכות היוותה מסגרת מאד מובנית לחיים שלנו ועיצבה את אופיים ומתכונתם.
המערכת הגופנית – תחזוקת הגוף.
המערכת השכלית – תחזוקת המוח.
המערכת הנפשית – תחזוקת הנפש.
תחזוקת הגוף – אין פירושה בהכרח עיסוק אובססיבי בספורט או בהתעמלות. כל שדרוש הוא לקיים פעילות גופנית מתונה, כגון הליכה ברגל, במשך מחצית השעה לפחות מדי יום ביומו. לפי מיטב המחקרים הליכה כזו מחזקת את השרירים, מונעת או מעכבת בריחת סידן, מזרימה יותר חמצן למוח, מחזקת את היציבה ומגבירה את האופטימיות.
תחזוקת המוח – מיטב המומחים לחקר המוח יודעים כיום לומר שככל שהאדם המבוגר פעיל יותר אינטלקטואלית, כך מואטת הירידה ביכולתו השכלית. חלקם אף מרחיקים לכת וטוענים שבגיל המתקדם עלינו "להתעלל" במוחנו על ידי הפעלה בלתי פוסקת של גירויים אינטלקטואליים. אלה יכולים להתבטא בפתרון תשבצים, חידות הגיון, משחקי מחשבה, תחרויות ברידג' ושחמט, לימודים עיוניים והעשרות מתחום התרבות הקלאסית (תיאטרון, מוסיקה וכו').
תחזוקת הנפש – מעגל זה של תחזוקה עוסק במכלול נושאים הקשורים כולם בשאלת השלווה הנפשית של האדם המבוגר. גם כאן מראים מחקרים מתקדמים שיש קשר הדוק וזיקה רבה בין מצבו הבריאותי הכללי של האדם ובין שלוותו הנפשית.