נתחיל מהבסיס: אם מראש בעל המקצוע ריצף את חדר הרחצה שלכם בלי להקפיד על מרווח תקני של 3 מ"מ, אל תתפלאו עם הרובה לא נאחזה בצורה טובה עליו, ואתם נדרשים לחדש אותה מדי כמה שנים. לכן, הדבר הנכון ביותר, הוא להקפיד על מרווחים ועל התקנה מקצועית מראש, בשלבי שיפוץ או בנייה. אם כרגע אתם נכנסים לבדוק את מצב הרובה באמבטיה שלכם, ומתלבטים כיצד הכי נכון לחדש אותה, הנה מדריך שיעשה לכם סדר בנושא, שבואו נודה, רובנו לא ממש מתעניינים בו, עד שמתחילות הצרות.
מתי הגיע הזמן להחליף את הרובה באמבטיה?
ברגע שהיא כבר מלאה בחורים או סדקים, כשהיא מכוסה בעובש ובפטריות או כשהגוון שלה כבר ממש מכוער ולא אחיד בחדר הרחצה, הגיע הזמן להסיר אותה וליישם רובה חדשה.
שימו לב שנקודות התורפה הן בפינות, כלומר בממשקים של שני קירות או בחיבור שבין רצפה לקיר. "הסיבה לכך, היא שהמרווח שבין האריחים שם יותר גדול, ושמים כמות גדולה יותר של רובה שם", מסבירה בתיה מורנו, מנהלת תחום אריחים באלוני. "זאת, מכיוון שזהו חומר צמנטי, שזה למעשה בטון, עם הזמן ועם ספיגת חומרים שונים ומים הוא נשחק ומתפורר".
סיבה נוספת לסדקים ולהתפוררות של רובה, היא בשל תזוזות בקרקע שגורמות לתזוזות מבנה. אין ברירה, ואחת לכמה שנים חשוב לחדש את הרובה, בייחוד אם זוהי רובה זולה יחסית, שלא יושמה מראש בצורה מקצועית.
עוד סיבה, היא דווקא ניקוי לא נכון של חדר הרחצה. מסתבר שחומרי ניקוי מסוימים, גורמים ליותר נזק מתועלת. "כל חומר ניקוי שיש בו חומרים חומצתיים, יגרום לרובה להישחק ולהיאכל מבפנים", אומרת מורנו. "אם עושים בכל זאת שימוש בחומצה, חשוב למהול אותה במים, כדי שלא יגרם נזק".
מה קורה אם מתעלמים מהצורך להחליף את הרובה?
מורנו: "כשמדובר בחדר רחצה, התעלמות בבעיה יכולה לעלות ביוקר. זהו חדר רטוב, ואם המים חודרים אל מתחת לריצוף, הם נשארים כלואים שם, ויכולים לגרום לבעיות רטיבות גדולות לשכנים המתגוררים למטה, למשל. זה דבר שיצריך שיפוץ שהעלויות שלו לא מבוטלות. היעדר רובה, הוא בפירוש כשל איטום באמבטיה. אם הרובה שמתפוררת היא באזור החיבור שבין שיש לקיר, מעל ארון אמבט, זה יכול לגרום למים לחדור אל תוך הארונות, ולהתפתחות עובש שם".
באילו מקרים ניתן להחליף עצמאית רובה, ומתי מומלץ להשאיר את התיקון לבעל מקצוע?
"אם מדובר רק במקטע קטן, כמו שורה אחת שמתפוררת קצת, ניתן בהחלט להסיר את שאריות הרובה וליישם חדשה לבד", מסבירה מורנו. "במקרה של חידוש מקטע קטן, יש לקחת בחשבון שגוון הרובה החדשה יהיה מעט שונה על הקיר, וזה יכול לבלוט. אם מדובר במקטע גדול יותר, מוטב להשאיר זאת לבעל מקצוע, שמגיע עם מכשור מתאים, ומונע נזק לאריחי קרמיקה".
מהם סוגי הרובה הנפוצים לשימוש?
"ישנם שני סוגי רובה עיקריים", מפרטת מורנו. "רובה אקרילית ורובה אפוקסית. הרובה האקרילית, היא על בסיס צמנט (בטון) עם תוספים פולימריים, ויש צורך להוסיף לה מים ולדלל אותה, עד שהיא מגיעה למרקם משחתי. היא מומלצת לשימוש ברחבי הבית, אך לא בחדרי רחצה".
רובה אפוקסית, היא ממש כמו חומר איטום. היא כוללת בנוסף לחומר הצמנטי גם מאית התקשות, שגורם לה להתייבש ולהתקשות מהר, והופך אותה לפולימר קשה. מורנו: "היא אמנם יקרה יותר הן מבחינת החומר והן מבחינת עלויות העבודה, אך היא הרבה יותר עמידה, ומעניקה שקט להמון שנים. העניין הוא, שבשונה מרובה אקרילית, היא מחייבת ניסיון ומיומנות בעבודה איתה. היא מתייבשת מאוד מהר, ואם לא מנקים את השאריות מיידית, זה בלתי ניתן להסרה מאריחי הקרמיקה, ובפירוש הורס אותם, ומחייב פירוק האריחים וריצוף מחדש".
מדוע בעלי מקצוע מנסים לשכנע אותנו שרובה אפוקסית זה מיותר?
"זה מסוג החומרים שממש לא מומלץ לנסות ליישם לבד, וגם אם בוחרים בעל מקצוע, חשוב לוודא שהוא מיומן בעבודה עם סוג זה", אומרים במוקד השירות של אתר "המקצוענים".
"בעלי מקצוע רבים, לא אוהבים להתעסק עם הרובה הזו, למרות שהיא פתרון הרבה יותר איכותי וחכם לצרכן, מבחינת איטום ועמידות, ולכן הם מנסים לשכנע אתכם שהרובה האקרילית מספיקה לחדרי רחצה. ואולם, זה בפירוש לא נכון, ולא כדאי להתפשר בעניין הזה. ההפרש במחיר, זניח לעומת החישוב הכולל של הנזקים שהיעדר רובה יכולה לגרום, ועלויות החידוש שיש להשקיע בהן אחת לכמה שנים".
אם אתם מתכננים חיפוי פסיפס, קחו בחשבון שכאן אין מה להתלבט. מורנו: "בפסיפס, חצי מהלוק הוא הרובה, בשל ריבוי המרווחים בין האריחים הקטנטנים. למעשה, עיקר הפסיפס הוא בחיבורים, ולסוג הרובה והגוון שלה, השפעה הרבה יותר גדולה על המראה הכללי. בייחוד אם מחפים ריצוף וקירות של מקלחון בפסיפס, חייבים ליישם רובה אפוקסית. אחרת, לא לחדש אותה יהיה ממש סיפור. היא מגיעה על רשת, וכל היישום שלה שונה ומורכב יותר, ממילא".
"הדבר הכי חשוב ביישום רובה הוא לדאוג שהמרווחים שבין האריחים יהיו נקיים לגמרי משאריות של רובה", אומרת מורנו. "לכן, למעשה חידוש רובה יותר מורכב מאשר יישום ראשוני של רובה במהלך שיפוץ או בנייה. אם מדובר במקטע קטן, לרוב ניתן להסתפק במברג בעובי המתאים, ולהסיר את הרובה הישנה. בסיום, יש לשאוב את השטח עם שואב ביתי, ולהמתין לייבוש מלא של לפחות 24 שעות ללא מגע של מים בשטח זה. אחרת, הרובה לא תיאחז בצורה טובה.
מדוע לא ניתן ליישם רובה חדשה על הישנה, אם מדובר באותו החומר בעצם?
מורנו: "רובה ישנה היא רובה שכבר ספגה מים, שומנים שנמצאים בתוך חומרי הרחצה שלנו, שאריות עור שנושרות מהגוף במהלך הרחצה. זה לא מוצר טהור כמו שהיה כשרק יושם, אלא הוא כבר השתנה. מבחינה כימית, לא ניתן לחבר ביניהם, וחייבים להסיר היטב את שאריות הרובה היישנה, כדי שהחדשה תיאחז בצורה טובה במרווח שבין האריחים. בעל מקצוע, לרוב יסיר אותה עם דיסק (שזה מין מסור עגול). זו אמנם פעולה מאוד מלכלכת, אבל אין ברירה".
לדבריה, "יש להקפיד על הוראות יצרן, ולנקות את שאריות הרובה בטווח הזמן שמצוין על האריזה. אם לא מנקים שאריות רובה אקרילית בזמן, זו עבודה מפרכת להסיר אותה, אם היא מצטברת בחריצים שעל גבי אריח עם טקסטורה. אם רובה אפוקסית כבר התייבשה, זה בלתי אפשרי להסיר אותה. בסיום, יש להמתין לייבוש מלא של הרובה, לפני שמרטיבים את האזור".
"שני סוגי הרובה מגיעים במניפת גוונים שכוללת מבחר די גדול, כשיש גם רובה עם נצנצים", אומרת מורנו. "לאחרונה בהחלט ניתן לומר שנכנס טרנד של רובה צבעונית. אנשים לוקחים אריח פשוט יחסית, למשל אריח לבן מבריק בגודל סטנדרטי, ומקשטים אותו עם רובה. כיום הגוונים הטרנדיים הם טרקוטה, פודרה, ורדרד וכחול. לעומת זאת, אם האריח הוא דומיננטי, למשל אריח בגוון כחול עמוק, דווקא עושים שימוש ברובה בגוון שנותן קונטרה (לבן, למשל), כדי להבליט את היופי של סידור האריחים על הקיר. ללא ספק, ניתן לחדש חדר רחצה פשוט, רק על-ידי שינוי גוון הרובה. מעבר לכך שהחידוש הוא בבחינת תחזוקה למקלחת, הוא בהחלט גם מרענן את העיצוב".
לעומת זאת, כשמדובר באריחי ענק, שמחפים קיר שלם, כמו אריח ברוחב מטר ובגובה של שלושה מטרים, נהוג להצניע את הרובה. מורנו: "כל הרעיון של אריחי ענק הוא ביצירת משטח המדמה שיש, וכאן דווקא החיבורים צריכים להיות פחות מורגשים, כדי להקנות למשטח הכולל מראה אחיד".
אחד הטרנדים שבולטים במגזיני העיצוב היא רובה שחורה. זה חלק מטרנד כולל של מעבר למקלחון עם פס אלומיניום בשחור, ברזים שחורים, ידיות שחורות וגימורים מעודנים של אקססוריז בשחור (למשל, מראה). הנגיעות השחורות משתלבות נהדר עם לבן, אפור או זהב, ולמעשה מחליפות את טרנד הניקל (יסוד מתכתי עם גוון לבן-כסוף) ששלט שנים בחדרי הרחצה.
הורדתם דיבל מהקיר? כך תאטמו את החור!
ואולם, עם כל הכבוד לעיצוב, רגע לפני שאתם בוחרים בשחור, תשאלו את עצמכם בכנות, עד כמה אתם טיפוסים שמקפידים על ניקיון שבועי ועל תחזוקה. מורנו: "רובה שחורה, בהחלט תבליט יותר כתמי אבנית. ולכן, מי שלא משתמש בסנני אבנית בבית, יכול לא לאהוב את התוצאה כעבור מספר שנים. גם לגוון לבן יש נטייה לשנות גוון, ולא להישאר כפי שהוא כעבור זמן. מבחינה זו, מי שלא משקיע בתחזוקה, יכול לבחור ברובה בגוון אפור, שעליו הכי פחות רואים את הלכלוך. זהו גוון ניטרלי, שמתאים לאריחים בלבן, בעץ, בוורוד ובאפור-בטון".