לאחר בחינת האירוע כולו, בית המשפט קבע כי אין מנוס מן המסקנה כי מדובר בהפרת זכות יוצרים, וכי לנתבע אין כל הגנה. לעניין זה בית המשפט הבהיר כי הנתבע פרסם את התמונה בפרופיל אשר נועד לצרכי שיווק מקצועיים, אם כי פרסום התמונה עצמה נעשה במנותק מכל מאמץ שיווק קונקרטי. התמונה עצמה – תמונתה של מתאמנת צעירה לבושת כפפות אגרוף, גופיה, מכנסונים קצרים ונעלי עקב – פורסמה בליווי כיתוב כללי: "מקווה שהתאמנתם כמו שצריך היום !! לילה טוב לכל החברים והחברות :)".
עם זאת, וחרף העובדה שבמסכות בית המשפט לפסוק פיצויים ללא הוכחת נזק בסכום של עד 100,000 ש"ח דרך כלל ואף חרף העובדה כי התביעה דרשה את הסכום המקסימאלי אשר בסמכותו של בית משפט לתביעות קטנות – 33,200 ש"ח, בית המשפט מיאן לפסוק פיצויים בסכום שכזה. בית המשפט הבהיר כי סכום הפיצויים נתון לשיקול דעתו נוכח שלל תבחינים. בית המשפט פסק כי לא נגרמה ליוצר פגיעה עמוקה כלל ועיקר, כי התמונה פורסמה לזמן קצר של מספר ימים ולציבור מצומצם, והוסרה מיד עם דרישה ראשונה.
תביעה במסגרת תביעות קטנות לפיצויים בסכום המקסימאלי – מעל 30,000 ש"ח – כאשר הצדדים אינם מיוצגים וכאשר נסיבות ההפרה אכן נדמות כנסיבות לא חמורות כלל ועיקר עשויה לשמש כחרב פיפיות. לא מן הנמנע כי בית המשפט היושב בדין היה ניאות לפסוק סכום פיצויים משמעותי יותר לולא היה מדובר בתביעה הנדמית, על פניה, כתביעה חמדנית. אכן, בית משפט לתביעות קטנות נועד לאפשר לציבור לממש את זכויותיו בצורה יעילה, ללא פרוצדורה סבוכה, וללא צורך בעורכי דין, אלא שאין מטרתו לשמש לשם התעמרות בצדדים חלשים שאינם מיוצגים. ברור לכל כי העמדת הנתבע בסיכון לתשלום של עשרות אלפי שקלים עשוי לדרבן אותו להתפשר על אלפי שקלים גם כאשר אין כל הצדקה אמיתית לעשות כן. אדרבא, כאשר אותו נתבע אינו מיוצג.
עניין נוסף נוגע לשיתוף תמונות אשר פורסמו בפייסבוק. במקרה דנן, התמונה הועלתה לפייסבוק, הועתקה ופורסמה מחדש שלא באמצעות המנגנון של פייסבוק. נדמה כי הפצה מחודשת באמצעות המנגנון שפייסבוק מציעה – לחצן share – לא תהווה הפרת זכות יוצרים נוכח הסכמת בעל הזכות. על פניו, העלאה של תמונה על ידי בעל הזכות לפלטפורמה זו מהווה הסכמה ואישור למשתמשים אחרים לפעול באמצעות הכלים המקובלים בפלטפורמה, לרבות שיתוף באמצעות "share". יתר על כן, יש אף להניח כי רישיון השימוש בפלטפורמה של פייסבוק כולל מתן רישיון שימוש מפורש לעניין שימושים מעין אלה.
בקצרה, ריב בין שני בני דודים (לא במובן המושאל של המילה…) שהשתתפו בתחרות עיצוב שיער שצולמה חובבנית על ידי אשתו של אחד מהם, התגלגלה לפייסבוק ומשם ניטלה ללא רשות או קרדיט לכתבה ספק שיווקית ספק רכילותית במקומון העירוני. יושם אל לב כי אחת הקביעות המשפטיות או שמא נאמר החידוש ההלכתי של פסק הדין הזה היא שתסרוקת מעוצבת עולה כדי "יצירה אמנותית" הזכאית להגנה.
שרון, תודה. אכן ראיתי את פסק הדין ההוא (שלמיטב זכרוני קבע בד בבד עם קיומה של זכות יוצרים בתסרוקת אי קיום זכות יוצרים בתמונה).
מישהו העתיק מהפייסבוק של חברה שלי סרטון מפגר שעשינו ופרסם את זה תוך כדי הוצאת דיבה בפייסבוק שלו והוא לא רוצה למחוק ,מה עושים??.
יסמין שלום, הבלוג לא נועד לשאלות פרטניות.
אני מציע לך לבדוק אפשרות של שימוש במנגנונים המובנים של פייסבוק להסרה. ככל שתרצי לפעול בצורה משפטית אפשר לבחון עוולות כגון לשון הרע והפרת זכויות יוצרים.