הטרנד של להוציא משחקים בחלקים ממשיך לתפוס תאוצה, ובין שלל המשחקים ששטפו את העולם (חלק אחר חלק בכל פעם) זה המשחק Life is Strange מבית SQUARE ENIX, משחק דרמטי עם אלמנטים מעניינים וטוויסט קל בעלילה. אז איך היה ומה קרה בפרק הקודם? תפסו מצלמה ובואו נצא לדרך.
Life is Strange הוא משחק הרפתקה גרפית אפיזודי שפותח על ידי Dontnod ופורסם על ידי Square Enix הגדולה שהביאה לנו המון משחקים שווים וטובים. המשחק פותח כמעט לכל פלטפורמה אפשרית (חוץ מסלולר) והוא זמין עבור Microsoft Windows , Playstation 3, Playstation 4, Xbox 360 , Xbox One ו-OS X, המשחק כולל חמישה פרקים שכל אחד מהם אפשר לגמור בשעה פלוס.
הסיפור של המשחק מתמקד בטינאייג’רית מקסין קולפילד, סטודנטית לצילום המגלה כי שיש לה את היכולת לחזור אחורה בזמן בכל רגע נתון, משהו שכל אחד היה רוצה. היכולת הזאת מובילה כל בחירה שעושים במשחק ליצירת אפקט הפרפר, זאת אומרת שלכל בחירה שלא תעשו יהיו השלכות בהמשך המשחק, אין בחירה נכונה או לא נכונה, פשוט גרועה יותר או פחות.
אז לאחר שמקס רואה חיזיון (עוד “כוח” שיש לה) של סערה מתקרבת , היא לוקחת על עצמה את האחריות הגדולה והיא זאת שתמנע את הרס העיירה על ידי הסופה. כל פעולה שלכם תהיה חלק מהעלילה הסבוכה וכמו שאמרתי – אם עשיתם משהו שלדעתכם היה לא נכון יש לכם אופציה לחזור אחורה בזמן ולתקן, דבר שגם עוזר ב”פאזלים” השונים.
המשחק כולו נראה מדהים, אין מה לומר, הגרפיקה ציורית ויפה וסביבת הרקע עובדת נפלא עם הסצנה. כמות הפרטים שהושקעה היא בדיוק במידה, אין עומס של דברים שגונבים את הפוקוס וכשצריך לחפש דברים בשביל לפתור איזו חידה – לא הולכים יותר מדי לאיבוד, משהו שבהרבה משחקי הרפתקה שכחו ואז המשחק הופך לעמוס ומעייף.
את היופי הגרפי שכמעט נטול באגים מלווה מוסיקה קודרת שבד”כ מציקה ומפריעה לי, אך לא הפעם. הפעם היא מתאימה בדיוק לכל מה שקורה ומעצימה את תחושות השחקן והדמות למה שקורה בסצנה, מרגישים אבודים? מבולבלים? מאויימים? המוזיקה תהיה בהתאם תוך חילוף מהיר לפי המצב. כמובן שקורה לפעמים שהיא “ממשיכה” טיפונת אחרי תום הקטע אבל אפשר להבליג.
את דרמת הנעורים הזאת עם הסיפור המעט קודר שנראה נפלא ומלווה במוזיקה נפלאה מתווסף דיבוב מעולה שגם אם צופים מהצד אפשר להיסחף אל תוך השיחה שמתנהלת ואפילו להישאב אל תוך המשחק (שוב, תלוי בגיל השחקן) רק בגלל הדיאלוגים. הם כתובים ומשוחקים נפלא ואם מישהו יחליט להפוך את זה לסדרת טלוויזיה – הכל כבר מוכן.
לצד כל זה מגיעה המשחקיות הקלה, הפשוטה והמהירה ללמידה- תוך זמן קצר מאוד כבר קולטים עם מי יש לנו עסק ואיך הכל זז ופועל כולל אלמנט החזרה בזמן.
ד”א על אף שאני מדבר עליו לא מעט ומאוד אוהבים לתקשר אותו מכל כיוון – נושא החזרה בזמן מתחיל להימאס מהר מאוד ואלא אם יש קטע שדורש בחירה מהירה או התנהלות אינטואיטיבית שהתפספסה – בקושי נוגעים בו או משתמשים בו, אני מאמין שאם עשיתם החלטה בנושא מסוים, תמשיכו איתה.
בואו נסכם את מה שהיה לנו – דרמת נעורים שכתובה ומשוחקת היטבה מועברת אלינו תחת שליטה קלה ופשוטה על פני 5 פרקים קצרצרים שנראים ונשמעים מעולה, על אף שהמשחק מיועד לקהל בוגר הוא לדעתי מתאים יותר לבני נוער בגלל ההתעסקות בכל הלבטים והדילמות שמעניינים בני נוער. המשחק עצמו קצרצר ואפשר לגמור אותו ב”ישיבה אחת” ובסופו של דבר מהנה מאוד.