דף הבית התמכרויות האם עישון קל או עישון מזדמן סלחני יותר מעישון ממוצע של חפיסה ביום?
בריאות רבים מאלה שעישנו פעם חפיסה או חצי חפיסה ביום, נוטים להסתפק היום במספר צנוע יותר של סיגריות, כפשרה בין הרצון להיגמל מעישון לבין הקושי לעשות זאת.
עיקר המידע על תחלואה הנגרמת מעישון התבסס ב-50 השנים האחרונות על נתוני עישון "סדיר" במבוגרים, בכאלה החושקים בסיגריה 10 עד 20 פעם ביום, ולעתים אף יותר.
אך אין ספק שנפח העישון בעולמנו הולך ומצטמצם, ובמקביל הולך וגדל פלח העישון ה"קל", זה המכונה "מזדמן", של סיגריות בודדות מדי יום.
רבים מאלה שעישנו פעם חפיסה או חצי חפיסה ביום, נוטים להסתפק היום במספר צנוע יותר של סיגריות, כפשרה בין הרצון להיגמל מעישון לבין הקושי לעשות זאת. "עישון קל" רווח היום יותר בקרב אנשים צעירים, אנשים משכילים יותר ונשים, אך גם בין אלה שידם אינה משגת ונאלצים להסתפק במספר קטן של סיגריות ביום.
אך עישון קל מציב שאלה בפני אנשי הרפואה: האם נזקיו הבריאותיים משמעותיים דיים בכדי שנזהיר וננסה לשכנע מעשנים קלים לנסות לוותר באופן מוחלט גם על מנת עונג יומית זעומה זו?
אין הסכמה גורפת כיצד להגדיר מעשנים "קלים" או "מזדמנים". במרוצת השנים הגדירו אותם על פי הגרסאות השונות ככאלה המסתפקים בפחות מחפיסה אחת ליום, פחות מ-15 סיגריות ליום, פחות מ-10 סיגריות ליום, או אף כאלה המעשנים 1-39 סיגריות בשבוע. ישנה גם ההגדרה של מעשנים גבוליים עם פחות מ-5 סיגריות ליום.
פעם שלטה הדעה שמעשנים קלים שמעשנים פחות מ-5 סיגריות ליום נמצאים בשלב זמני וסופי של עישון לפני הגמילה הסופית. אך כיום כבר ידוע שיש כאלה המסתפקים במנת טבק מועטה זו באופן קבוע ולאורך שנים, ואין בכוונתם לוותר עליה כליל.
מסתבר שיש קטגוריות לא מעטות שניתן לכלול בתוכן מעשנים מזדמנים. יש כאלה המעשנים באופן לא רציף או מקוטע, כשהכוונה היא לאלה המסוגלים לעשות הפסקה של יום או אפילו יומיים בין ימי עישון. ישנם גם מעשנים "חברתיים" תחת הכותרת של "social smoking", המעשנים רק בחברותא, בצוותא, בין חברים במסיבות קוקטייל, בפאבים, במועדוני לילה, על כוסית אלכוהול, בין שיחות קלות וצחקוקים על הא ועל דא.
אגב, יש בין המעשנים החברתיים גם כאלה שלעולם לא יעשנו בהיותם לבדם, אלא רק ביחד עם שותפים לעישון, בבחינת "צרת רבים".
דוח משנת 2007 של המרכז לבקרה על מחלות-CDC באטלנטה, מצביע על כך ש-26% מהמעשנים הבוגרים בארה"ב מוגדרים כ-non-daily smokers, אם כי ההערכה היא שאחוזי המעשנים המזדמנים כנראה גבוהים יותר. שכן רבים מהמעשנים "הקלים" הללו מתייחסים אל עצמם כאל "לא מעשנים" במילוי שאלונים.
אין ספק שמגמה חיובית זו של הסתפקות בפחות סיגריות ליום התפתחה בחלקה בגלל מגבלות איסור העישון במקומות ציבוריים ובמקומות עבודה, כמו גם כתוצאה משכנוע ההולך וגובר של הציבור הרחב והמעשנים בתוכו על נזקי העישון.
אין ספק שתלך ותתעצם מגמה זו של מעבר מעישון יומי סדיר של מעשנים, בגלל ההשפעות הפיזיולוגיות והפסיכולוגיות של הניקוטין, לעישון לא רציף או מזדמן, מצד אלה שהכמיהה לניקוטין פחות מובהקת אצלם.
לכן חשוב לדעת, להבין ולבדוק שמא גם לעישון קל יש השלכות בריאותיות שאינן בהכרח קלות. הדברים אינם מובנים מאליהם. אמנם הדעת נותנת שמי שמעשן 5 סיגריות ליום, יינזק מבחינה בריאותית פי 4 פחות ממי שמעשן 20 סיגריות ליום. אך האם זה באמת כך? האם קיימת ליניאריות מובהקת בין רמת העישון לרמת הנזק שהוא גורם? חשוב לברר זאת, ולכך יוקדשו הדברים הבאים.
נתחיל, כצפוי, בנזקי העישון למערכת הקרדיו-וסקולארית.
מתברר שעישון קל או מזדמן נושא נזק שאינו פחות בהרבה מהנזק הנגרם מעישון יומי סדיר.
מסן-פרנסיסקו ודמות דומיננטית ביותר בתחום זה בעולם, ופרסם בשנת 2010 בכתב העת "Circulation", מראים שחשיפה לרמות נמוכות של טבק בעישון של 4-7 סיגריות ליום היא בעלת השפעה בריאותית שלילית המגיעה לכ-70% מזו של עישון יומי קבוע של 23 סיגריות ומעלה.
בנוסף, הסכנה למחלת אי-ספיקת לב בעישון קל בקרב גברים ונשים בגיל 35-39, המעשנים 1-4 סיגריות ליום בלבד, גדולה פי 2.74 מזו של מי שאינו מעשן כלל.
נשים המעשנות 3-5 סיגריות ליום הן בעלות סיכון יחסי של 2.14 להגיע לאוטם שריר לב, בהשוואה לנשים לא מעשנות. גברים הצורכים 6-9 סיגריות ליום הם בעלי סיכון יחסי של 2.1 ללקות בהתקף לב, בהשוואה לחבריהם הלא-מעשנים.
גברים בגיל 47 עד 55 שנה המעשנים 1-4 סיגריות ליום, הם בעלי סיכון של 11% לעבור אירוע לבבי משמעותי ב-12 השנים הבאות, לעומת סיכון של 3.7% בלבד באותו פרק זמן בקרב גברים לא מעשנים.
הסיכון למות ממפרצת (aneurysm) גדול פי שלושה בקרב מעשנים קלים, גברים ונשים, בהשוואה ללא מעשנים. בסך הכול, עישון מזדמן בקרב גברים מגדיל אצלם את התמותה ממחלה קרדיו-וסקולארית פי 1.5, בהשוואה ללא-מעשנים.
ומה באשר למחלות סרטניות למיניהן?
ה-threshold או "רמת סף נמוכה", שלפיה רק מי שמעשן כמות סיגריות הנמצאת מעל רמת סף זו מגדיל את סיכונו ללקות בסרטן ריאות. לכן, מעשנים יומיים סדירים, עם למעלה מ-20 סיגריות ליום, הסיכון שלהם למות מסרטן ריאות גדול פי 23 בקרב גברים, וגדול פי 13 בקרב נשים, בהשוואה ללא מעשנים.
יחד עם זאת, אין פטור מעונש גם ל"מעשנים קלים": נשים בין הגילים 35 ו-49 המעשנות 1-4 סיגריות ליום הן בסיכון גדול פי 5 לפתח סרטן ריאות, ואילו גברים בטווח גילים זה נמצאים בסיכון הגדול פי 2.8 לחלות במחלה זו, בהשוואה ללא מעשנים כלל.
סרטן הוושט מוגבר פי 4.25 בקרב אלה המעשנים 1-14 סיגריות ליום, סרטן הקיבה שכיח פי 2.4 יותר בקרב מעשני 1-4 סיגריות ליום, ואילו סרטן בלוטת הלבלב שכיח פי 1.8 יותר בקרב אלה המעשנים פחות מ-10 סיגריות ליום. כל אלה בהשוואה ללא מעשנים כלל.
בנוסף לכך מתברר שעישון קל אינו מקל עם המעשן המזדמן במגוון מחלות ופגעי גוף נוספים: מקרי הדבקה של דרכי הנשימה התחתונות גדולים ב-50% אצל גברים המעשנים פחות מחפיסה ליום.
נשים צעירות המעשנות לא יותר מ-1-4 סיגריות ליום נמצאות בסיכון מוגבר פי 3.2 למפגעי פוריות, במובן של עיכוב של 18 חודשים בממוצע בכניסה להיריון, עלייה של 40% באירוע של הריון מחוץ לרחם (אם הן מעשנות פחות מ-10 סיגריות ליום), או עלייה של 120% בהתרחשות של שליה מקדימה (placenta previa), שהוא מצב בו השליה משתרשת בחלק הנמוך של הרחם במקום במיקומה הרגיל – זאת, כתוצאה של עישון פחות מ-19 סיגריות ליום.
נשים המעשנות בין 1-10 סיגריות ליום מגבירות פי 3.0 את הסיכון לשברי קרסול בגיל מתקדם יותר, כתוצאה מירידה בצפיפות העצם. עישון של פחות מחפיסה ליום קשור בהתפתחות נכות פיזית לאחר נזק לשרירי השלד.
במיוחד בולט הדבר במעשנים צעירים הסובלים מקרע או מפגע אחר בסהרונים (מניסקוסים) - אותם שני מבנים סחוסיים במפרק הברך - והם סובלים, עקב העישון, מעלייה של 44% במגבלות תנועה, בהשוואה ללא מעשנים.
עורקיקים, חוסר אספקת חמצן (היפוקסיה) וירידה במינרליזציה של העצם. כל אלה הם גורמים שעלולים להפריע לתהליכי ריפוי של סחוס הברך לאחר טראומה.
בני שני המינים המעשנים פחות מ-10 סיגריות ליום, מגדילים ב-68% את הסיכון להתעכרות העדשה, מחלה שאנו מכירים בשם יְרוֹד או קטרקט.
עישון קל גורם, על פי עדותם של המעשנים עצמם, לירידה באיכות החיים הקשורה בנושא של בריאות בכל 8 ההיבטים הנכללים בשאלון סטאטוס בריאות סטנדרטי המוכר בארה"ב כ-SF-36: תפקוד פיזי, אתגרים גופניים, כאבי גוף, בריאות כללית, חיוניות, תפקוד חברתי, תפקוד רגשי ובריאות הנפש.
לעישון קל יש השפעה גם על חולשת הגוף וההישרדות של קשישים הנחשבים ברוב המקרים למעשנים קלים. במבוגרים מעל גיל 65 שנה, עישון קל מוליך לתוצאות נמוכות יותר בשאלונים שנהוג למלא בגילים זה, ובהם נכללים 40 סעיפים המגדירים מגבלות גופניות שונות. לא ייפלא אפוא שכל המצוקות המוגברות עקב עישון קל המתוארות למעלה, מובילות לעלייה של 60% בתמותה מסיבות שונות בקרב גברים מעשנים קלים, ולהפחתה ממוצעת של 4 עד 6 שנות חיים בקרב נשים שהן מעשנות קלות, המתבטאת בעלייה של 50% בתמותה של נשים אלה.
נראה, אם כן, שלמרות תחושה טבעית ואולי אף הגיונית במידה מסוימת, שכביכול אין בכוחן של כמה סיגריות בודדות מדי יום להרע לבריאות המעשן הקל - אין העובדות האפידמיולוגיות תומכות בתחושה זו. אם לגבי עישון לא יהיה נבון להשתמש בביטוי "כל המרבה הרי זה משובח", אזי האמת היא, במקרה זה, שגם כל הממעיט אינו עושה עם בריאותו חסד מלא. יש חומרים בעשן הסיגריה הנספגים ברקמות הגוף באופן הגורם להם נזק מצטבר. גופנו, למרבית הצער, מעניש אותנו גם על "חטאים קלים", המהווים מבחינתו גורמי נזק פיזיולוגי שאינו נסלח.
לכן, עצתנו למעשנים הקלים: עזרו לגופכם ושמרו על בריאותכם, ואם כבר הגעתם לשלב הצנוע של כמה סיגריות בודדות ביום - עוד מאמץ קטן יעשה לכם רק טוב.