הן נושאות את הלחן למקום שרוצה להאזין ללחן, להן.
אני אוהבת את המנגינה-על-חמשה, ואת החמשה הזו באקוורל שנטוי על צידו ונראה שגם הוא מעופף.
אהבתי את המילים והתווים המעופפים.
הציור והשיר מקסימים.
אם כי, לא יודעת למה, תמיד הייתי תחת הרושם שציפורים מצייצות רק כשהן עומדות על עצים, משום מה חוטי חשמל לא נראו לי מקום טוב להצתייץ בו.
גם אני לא חושבת שהן מצייצות – אם כי אולי כן, ופשוט לא שומעים אותן משם, מרחוק, מלמטה.
שיר מהמם קצר ויפה!
ואת הציור, של מנ? שלך?
כן, שלי. תודה!
עדה, אהבתי! מאוד!!! את ביחד = ציור + המילים.
יו, כל כך יפה!!! גם הציור, גם המילים. אהבתי מאד!