החוק למניעת אלימות במשפחה התשנ"א - 1991 קובע כי בן זוג רשאי לפנות לבית המשפט לענייני משפחה בבקשה להרחיק את בן זוגו (במקרים מסוימים הורה או ילד) במקרה של אלימות במשפחה. בית המשפט בוחן את הגרסות השונות ופוסק במקרים בהם בן הזוג נוהג באלימות כי בן הזוג יורחק מהבית. אלימות יכולה להיות מוכחת ע"י תלונות במשטרה או אישורים רפואיים על חבלה גופנית או איומים או התעללות נפשית ממושכת וחריגה. שלושה חודשים הם הזמן הסטנדרטי לצו הגנה, אולם במקרים מסוימים בית המשפט רשאי להאריך את התקופה מפעם לפעם עד לחצי שנה ובמקרים מיוחדים ביותר רשאי בית המשפט להאריך את התקופה של צו ההגנה עד לשנה.
יש מקרים בהם מגיש בן הזוג תלונת סרק. בית המשפט רואה זאת בחומרה רבה והדבר מהווה עבירה על החוק ואף יכול לפגוע בבן הזוג שהגיש את תלונת הסרק בהליך הגירושין עצמו, שכן בית המשפט או בית הדין יחשוד באמינותו במהלך המשפט.
לעתים צד שהגיש תלונה במשטרה מתחרט ומבקש למשוך את תלונתו, אך לא ניתן לבצע פעולה כזו.
כיום לא מעט נשים מגישות תלונות סרק לגברים שלהן, מה שנחשב לכוח רב בבתי המשפט בתהליכי גירושין. גברים רבים נפגעים רגשית וכלכלית מתלונות הסרק הללו- גבר המואשם באשמות פליליות חסרות כל בסיס נגד ילדיהם או נשותיהם נמצאים בסיכון מבחינת מקום עבודתם וכך גם את פרנסתם, ולרוב הכנסתו של הגבר משמשת מקור פרנסה יחיד במקרים כאלה.