"אשחק 48 דקות אם אצטרך", הכריז ג'יימס הארדן לפני המשחק, אלא שהרוקטס הפיקו לקחים מהפסד הביתיות - כאלו שלאו דווקא נוגעים לעלייה נוספת בכמות הדקות של כוכבם הגדול. תוך שעתיים וחצי ברוטו ו-48 דקות נטו, הארדן (ששיחק 34 דקות), נראה נינוח בעמדת הראיונות. "זה היה מאמץ קבוצתי טוטאלי", סיכם היטב את סוד ההצלחה של יוסטון במשחק השני.
הקאמבק של הרוקטס לסדרת גמר המערב היה מרשים. פחות או יותר מהרגע הראשון הם הצליחו לשבש את התנועה בהתקפה של הווריירס, שפתאום ראו הרבה פחות זריקות פנויות ונתיבים סלולים לליי-אפים. ללא ניסויים של מייק ד'אנתוני עם הרכבים כבדים שכוללים את ריאן אנדרסון או ננה, חזרה יוסטון למקורות הנמוכים והזריזים שלאו דווקא כוללים את הארדן מכדרר 550 פעם במשחק ואת השאר עומדים במקומם; טרבור אריזה (19 נקודות, 6 אסיסטים), פי.ג'יי טאקר (22 נקודות, 7 ריבאונדים) ואריק גורדון (27 נקודות, 6 מ-9 משלוש) היו אקטיביים בהרבה, גורמים להגנת גולדן סטייט לעבוד, להתכווץ ובעיקר לזוז. הארדן סיים עם 27 נקודות משלו, אבל הן נראו חלק מהשטף הטבעי של המשחק.
בניגוד למשחק הראשון, האלופה לא באמת הצליחה להיכנס לשטף משלה בשום שלב. היא פתחה עם שבעה איבודי כדור ברבע הראשון בלבד – אחרי תשעה כאלו בכל המשחק הקודם – והסתמכה כמעט בלעדית על יכולת החד-קרן של קווין דוראנט בהתקפה (38 נקודות). היד הקולעת של קליי תומפסון התקררה (8 נקודות), בעוד שזו של סטף קרי עדיין לא נמצאה בטקסס (16 נקודות, 1 מ-8 משלוש). גם ההשתחררות של יוסטון מהאובססיה שלה להתקיף את קרי בכל התקפה השתלמה: את המשחק היא סיימה עם 23 אסיסטים, שניים יותר מגולדן סטייט, שנותרה מאחור גם בשלשות (9 ב-30% לעומת 16 ב-38% של יוסטון).
הרוקטס ירדו למחצית ביתרון 50-64, והצליחו להתמודד גם עם הרבע שמסורתית מכריע את הכף לטובת הווריירס. כריס פול (16 נקודות), שסיים את המשחק צולע, תרם סלים עם DNA של ניסיון, רצון ונחישות. בערב כזה, רוב הסלים של יוסטון נראו כאלה. "הם שיחקו טוב מאיתנו במשך כל המשחק", סיכם סטיב קר, "אפשר להסתכל על זה איך שרוצים, לנתח רוטציות והכל, אבל לא משנה מי שיחק אצלנו. הם פשוט הביאו את זה במשך משחק שלם, ההפך הגמור מהמשחק הראשון. חייבים לתת להם קרדיט. זרקנו לעברם את הכדור במשך כל הרבע הראשון וזה משהו שאי אפשר לעשות. פתאום אריזה קולע ליי-אפ, טאקר קולע שלשה והם מרגישים טוב. אסור לנו לאפשר את זה".
ברבע האחרון, כשגולדן סטייט הזיעה כדי להוריד את ההפרש ל-11, התגובה של הרוקטס היתה 0-11 – כשגורדון הנהדר ממשיך לצלוף שלשות מעולם התוכן של קרי. האחרון ניסה להחזיר, אבל על כל פעולה חיובית (7 אסיסטים, 7 ריבאונדים) ביצע גם אחת שלילית. "הוא מרגיש טוב", הבהיר קר, "אבל זה לא היה הלילה שלו. יש גם לילות כאלה".