תביעה שהגישה גרושה נגד מי שטענה להיות הידועה בציבור של בעלה אשר נפטר, לביטול שני הסכמים שנחתמו בין התובעים לבין המנוח (אחד מהם הסכם ממון שאושר בבית המשפט).
מדובר בהסכם ממון שאושר בבית המשפט לענייני משפחה. בית המשפט (בהרכב דנן) ברר באופן יסודי את גמירות הדעת של התובעת ורק לאחר מכן אושר ההסכם וניתן לו תוקף של פסק דין. התייצבות בפני בית המשפט לאישור הסכמי ממון יועדה על ידי המחוקק, בין השאר, לאפשר למי שהוא סבור שנעשק להודיע על כך לבית המשפט.
התביעה הוגשה כ- 5 שנים לאחר אישור ההסכם. במשך כ- 5 שנים לא פנתה התובעת לבית המשפט לביטול ההסכם מחמת עושק, כאשר ברי שגורמי העושק חלפו זה מכבר. די בשהוי זה כדי לדחות את טענת העושק.
אכן, היה ברור לתובעת ולמנוח שלאור חזקת השיתוף הם זכאים לחלקים שווים ברכוש שנצבר לאחר הנישואין. במקרה דנן, המנוח מציג בפני התובעת מצג של מצב קשה מאוד של החברה המביא אותה לוותר על חלקה בחברה (זכויות וחובות) על פי הלכת השיתוף.
בד בבד, מאחרי גבה, עובר לחתימת ההסכם עמה, הוא מגיע להסכם עם צד ג’ למכירת 25% ממניות החברה בסך 40,000 $, ומכירה נוספת עד כדי 60% ממניות החברה.
המנוח מפטר את התובעת כמנהלת חשבונות של החברה כחודשיים לפני אישור ההסכם בבית המשפט ואף מעלים מרואה החשבון של החברה שהכספים שהוא מכניס לחברה מקורם במכירת חלק ממניותיו, שמא מתוך קשריה של התובעת עם רואה החשבון של החברה יוודע לה ערכה האמיתי של החברה, כפי שבא לידי ביטוי במכירת חלק ממניותיה. התובעת חותמת ומופיעה לאישור ההסכם בפני בית המשפט, ובית המשפט מאשר את ההסכם כאשר המנוח מרמה, או מטעה או, לכל הפחות, כורת את ההסכם עם התובעת שלא בתום לב, תוך העלמת נתון בסיסי מרכוש הצדדים.
אכן, יש צורך בראיות מוצקות בתביעה המוגשת נגד יורשים, כאשר לא ניתן להביא את גירסת המנוח להפרכת גירסת התובע. במקרה דנן, מאוששת גירסת התובעת במסמכים שלא הופרכו ואשר אושרו על ידי הנתבעת עצמה.
יש להעתר לתביעה ולבטל את הסכם הממון. התובעת מאוששת את גירסתה במסמכים שלא הופרכו ואשר אושרו ע"י הנתבעת עצמה וכל אלה מובילים למסקנה כי המנוח מרמה או מטעה או לכל הפחות כורת את ההסכם עם התובעת שלא בתום לב.