דווקא במהלך שבוע האפרטהייד הישראלי, כשהממשלה יוצאת מגדרה כדי להילחם הן במארגניו מתנועת החרם בי די אס ברחבי העולם והן בטרמינולוגיה שלו, מתכוננת הכנסת להצביע על חוק ההשעיה עליו חתומה ממשלת ישראל בכבודה ובעצמה. כל זאת קורה כשבועיים לאחר ההחלטה של ועדת האתיקה של הכנסת על השעיית שלושה חברי כנסת ערבים מבל"ד, וכמה חודשים לאחר הוצאתה של התנועה האסלאמית ועמותות חברתיות הקשורות בה מחוץ לחוק.
לפני כשבועיים פרסם צבי בראל מאמר בעיתון הארץ תחת הכותרת כך בונים יודוקרטיה . המשמעות של המונח "יודוקרטיה", בהשראת המונח אתנוקרטיה שהטביע פרופ' אורן יפתחאל, היא שהיהודים במסגרת המשטר הנוכחי, נהנים מהדמוקרטיה של עצמם ובו בזמן הם מפלים לרעה את הפלסטינים בישראל.
אמנם, בהתסכלות מוגבלת על אופי המשטר ויחסי הכוח בין רוב ומיעוט בתוך גבולות המדינה (שלא ברור איפה הם גבולותיה), המונח אתנוקרטיה יכול בהחלט לשקף את המציאות בה אנחנו חיים. סוג של דמוקרטיה עם העדפה לקבוצה האתנית השלטת. ברם, היחסים בין היהודים והפלסטינים אינם מסתכמים רק במה שקורה בתוך המדינה, שבה יש כיום רוב יהודי ומיעוט פלסטיני שנוצר, ואי אפשר להתעלם מכך, כתוצאה ממהלכים אלימים הכרוכים בטיהור אתני של פלסטינים מחד, ושל הגירה יהודית מסיבית פנימה מאידך.
הסתכלות על מכלול היחסים בין הפלסטינים והיהודים במרחב מלמדת שכל הפלסטינים, בלי קשר למקום מגוריהם כיום, נשלטים על ידי המשטר היהודי-ישראלי ומושפעים מהחלטותיו. על פי הסתכלות זו גם היחס הדמוגרפי משתנה. המספרים מלמדים שיש כאן מיעוט יהודי השולט ברוב פלסטיני, בניגוד לרצונו. ההגדרה המתאימה למצב הזה היא אם כן דיקטטורה.
בהקבלה למונח אתנוקרטיה שמתאר את המשטר בתוך מדינת ישראל, ניתן להגדיר את המצב שבתמונה הרחבה יותר כדיקטטורה אתנית, ובמקום יודוקרטיה, יש להגדירו דיקטטורה יהודית, והכוונה ל"יהודית הישראלית". ואם העברית תסבול זאת נגדירו יודיקטטורה.
השבט היהודי הצליח, אחרי שתפס את השלטון בכוח, לייצב את משטרו ולהקים מדינה עם חוקים שטובים לעצמו. הוא תפר סיטואציה שתשאיר אותו בשלטון ללא עוררין, וקבע יסודות שימנעו מקבוצות אחרות להיות בשלטון. חוקי השבט אוסרים על אזרחי המדינה ונתיניה לדרוש את שינוי המשטר או שינוי הגדרת המדינה. דבר כזה נחשב לחתירה בלתי חוקית ואנטישמית. כך פועלות דיקטטורות. משתלטות בכוח על כס השלטון, נאחזות בו ולעולם תרצנה להישאר שם.
"אבל אתה לא נראה ערבי"
הדיקטטורה, רודנות בעברית, מרכזת בידה כח מוחלט. במדינת ישראל ליהודים יש את הכוח המוחלט. או ליתר דיוק – הכוח המוחלט נמצא בידיים יהודיות. הדיקטטורה היהודית, כמו כל דיקטטורה, תובעת בלעדיות על השלטון והשאר הם נתינים שלה. השלטון יהיה רק יהודי. חס ושלום שנגיע למצב של מדינה יהודית-ערבית למשל, או מדינת כל אזרחיה. אפילו הפלג השמאלי שבשבט היהודי-ציוני חושש משוויון או שותפות עם הערבים. צריך להיפרד, אומרים שם. בני השבט יהיו בעלי הפריבילגיות והשאר יצטרכו להיאבק על זכויותיהם תחתיו. בהנהגה של המדינה יכולים להתחלף אנשים ופָנים אבל תמיד הם יהיו בני ובנות השבט, או מי מטעמו ובאישורו.
הפלסטינים, שמדינת ישראל גזרה אותם לחתיכות, הפרידה ביניהן ויצרה לכל חתיכה סטטוס שונה והגדרה שונה, הם כולם בני ערובה בידי ישראל וחיים תחת שליטתה בצורה כזו או אחרת, בסגנון כזה או אחר. עתידם גורלם תלוי בהחלטותיה של המדינה, מדינת היהודים. חלקם קיבלו אזרחות מטעם השלטון וחיים תחת דיכוי אזרחי – על פי חוק, חלקם תחת משטר צבאי, חלקם נצורים בתוך אחד הגטאות הגדולים בהיסטוריה וחלקם הגדול מפוזרים בגלות ומנועים לשוב למולדתם מאז שהוריהם גורשו ממנה עם עליית היהודים לשלטון.
בשביל עצמם בנו היהודים מועדון דמוקרטי סגור. כלפי הפלסטינים הם דיקטטורה אכזרית ומתוחכמת. מאז תחילתה של הנכּבּה אשר המיטה הציונות על העם הפלסטיני, היודיקטטורה לא נתקלה בקושי מיוחד בהצבעות "הדמוקרטיות" שלה על החלטות הקשורות בעליונות היהודים והבטחת שליטתם. בדיקטטורה, תקרת הזכוכית של הנתינים נקבעת על ידי הדיקטטור עצמו.
ראש ממשלת ישראל הטיב לבטא זאת בריש גלֵי, כשפנה לחברי הכנסת הערבים באחד מניאומיו בכנסת והודיע שלערבים "מגיעות זכויות אזרחיות אבל לא זכויות לאומיות". במלים אחרות אנחנו האדונים. אתם סוג ב'. השלימו עם זה. איפה שלא בנינו גדרות הפרדה מבטון, יצרנו גדרות הפרדה תודעתיות. יש הפרדה לרוחב ויש הפרדה לגובה. הערבים למטה והיהודים מעלה, מעלה. מי אמר אפרטהייד?
עֻמר אלע'בארי הוא מנחה קבוצות ומחנך פוליטי.
מאסר ממושך לאקטיביסטים ברוסיה; "מפחידים את הדור הצעיר"
פולק נמצא במעצר מאז ה-6 בינואר בעקבות קובלנה פלילית שהגיש ארגון הימין "עד כאן". עו"ד גבי לסקי: "ארגון ימין קיצוני ניסה להשתלט על התביעה הכללית, היועמ"ש הבהיר באופן חד משמעי שזה עניין של המדינה"