בעשור האחרון אנו עדים לפריחה ולהתעניינות גואה בתורת הנסתר ובחכמת הקבלה הן בארץ והן בעולם. ציבור גדול של אנשים מכל שכבות האוכלוסייה יושבים בחברותא ולומדים את חכמת הקבלה. תופעה זו בהחלט מעניינת וראוי להתייחס אליה ברצינות ובכובד ראש. משום כך ראוי לשאול למי מותר ללמוד קבלה?
ברדיפה המתמדת אחר סיפוקים שאין בהם ממש נוצר חלל פעור בנפש האדם הגורם לתסכול לחוסר איזון במערכות הרוחניות שלו. מגיע שלב שבו האדם עוצר לרגע את עגלת חייו ומתבונן פנימה לתוך נבכי נשמתו ושואל מי אני באמת ? מה ייעודי בעולם? האם אני מאושר? מהו גורלי ? למה זה קורה לי? ועוד שאלות רבות.
התשובה הראשית לכל השאלות המורכבות הללו היא אחת- פרט למציאות הפיסית בה אנו שרויים,הנחווית בחמשת החושים.עלינו להכיר ,להרגיש ולחיות את הרובד הרוחני העמוק והנסתר מעינינו.לדעת לראות את עולם הסיבות לכל מה שמתרחש איתנו כאן.או במילים אחרות פיתוח החוש השישי הקיים בכל אחד ואחת מאיתנו ובכך להגיע לשלווה ,הנאה ולשלמות רוחנית טהורה שיש בכוחה אף להשפיע על חיינו הגשמיים. כאמור זהו נושא מרתק ומעניין מאין כמוהו שאלמד בקורס לקבלה שיייפתח בע"ה בקרוב. נדון בהשתלשלות חכמת הקבלה מימי קדם ועד להתגלותה בזמן החדש. נלמד את העקרונות המנחים ,המושגים והתפיסות השונות שבקבלה כך שללומד תינתן היכולת להגברת המודעות ולהתמודדות עם קשיים בחיי היום יום,בחברה,במשפחה,בעבודה ועוד.
כל משתתף יקבל כלים רוחניים המסוגלים לשחרר דפוסי חשיבה מקובעת המעכבת את הצמיחה וההתפתחות האישית. הרעיון הבסיסי עליו נסמכת הקבלה אומר כי לכל דבר בעולם הגשמי מקבילה בעולם הרוחני.דהיינו התאמה מלאה בין הרובד החיצוני לרובד הפנימי הנסתר שקשה להגיע אליו. הדרך להשיג זאת נקראת חכמת הקבלה.
לימוד קבלה מיועד לכל מי שרוצה באמת ובתמים להעשיר את עולמו הפנימי. מתוך הצורך לקבל תשובות והבהרות ולהיפתח בפני עולם מלא אפשרויות. בזוהר נאמר: "בהאי חיבורא דאיהו ספר הזוהר יפקון בה מן גלותא".( נשא דף קכד)כלומר: בגין לימוד חכמת הנסתר יוכל האדם להוציא עצמו מן הגלות הנפשית ולסלול את הדרך לחיים מלאי סיפוק.
האר"י הקדוש קבע כי בדורות הללו "מותר ומצווה לגלות את החכמה" ועל כך הרחיב הר' יהודה אשלג בספרו "תלמוד עשר הספירות":" אם כן למה זה חייבו המקובלים לכל איש ללמוד חכמת הקבלה,אמנם יש בזה דבר גדול וראוי לפרסמו,כי יש סגולה נפלאה לעין ערוך לעוסקים בחכמת הקבלה...כי כל אדם מישראל מובטח בסופו שישיג כל ההשגות הנפלאות." דרך ארוכה עשתה חכמת הנסתר,שבעבר עסקו בה יחידי סגולה בלבד עד אשר נפתחו שעריה בפני ההמונים ומאז היא מתפשטת בכל העולם. זה המקום לציין כי קיים הבדל מובהק בין ללמוד קבלה ובין לעסוק בה. לא כל אדם יכול לעסוק בתורת הקבלה לא כל שכן להעמיק בסודותיה המעשיים. לשם כך עליו לרכוש את הכלים המתאימים, להתמחות בתורת הנגלה במשך שנים רבות ולהבין את עומק הסוד. כמרצה ללימודי קבלה אדגיש כי לאלה המשתוקקים ללמוד את החכמה הנפלאה לדעת כי אין אפשרות לעשות "קיצורי דרך" ומיד ללמוד את הסגולות, הרפואות, המדיטציות והשימוש במאגיה. תחילה יש להבין את המעטפת החיצונית של הקבלה ורק אז לחדור לעומקה של תורת הסוד. הואיל וקבלה איננה חוויה מזדמנת אלא דרך חיים המעפילה לפסגות רוחניות גבוהות שיש בכוחן לחולל שינוי מהותי באיכות החיים.
מה התועלת המעשית בלימודי קבלה? האם חובה עלי להיות דתי על מנת לרכוש את החוכמה? האם קיים איסור ללמוד קבלה למי שטרם מלאו לו ארבעים?
ובכן, חכמת הקבלה העתיקה קיימת אלפי שנים והשפיעה על כלל המין האנושי בגלוי ובנסתר. באלף האחרון חכמה זו הוסתרה ונשמרה לבני המעמד האינטלקטואלי בלבד. הם סברו שעצמה כה גדולה אסור שתהיה נחלת הרבים ויש להצניעה מהטעם שקיימת האפשרות לביצוע מהלכים דרמטיים בחיי האדם ובסביבתו. כך שאותה חברה מצומצמת שעסקה בלימוד הקבלה שמרה סודה בקנאות רבה.
ראשיתה של הקבלה בת זמננו החלה בספרד ובדרום צרפת במאות 12-15 ומשם המשיכה לעיר צפת על ידי רבי יצחק לוריא המכונה האר"י הקדוש( ראשי תיבות האלוהי רבי יצחק).האר"י נולד בי-ם ונפטר בצפת בשנת 1573 בגיל 40.
על כל אלה בינינו המגלים עניין בעולם הקבלה לדעת שזוהי פסגת הרוחניות, המיסטיקה וחכמת האמת המוחלטת בכל התקופות והזמנים.
המילה "קבלה" פירושה "שנתקבל" ומציינת אוצרות ידע שהועברו באדיקות מדור לדור במשך אלפי שנים.הנחת היסוד הראשונה בקבלה קובעת שאמת היא יחידה ואין בילתה ועל פיה קיימים חוקים רוחניים ברורים המשפיעים על כלל המין האנושי ללא הבדל גזע מין ודת. השנייה קובעת שלכל דבר, מעשה או מחשבה בעולם הגשמי יש מקבילה בעולם הרוחני. קרי, קיימת קורלציה מדוייקת להפליא.
כיום, להבדיל משנים עברו רבים מן הלומדים קבלה ומתעניינים בה מגיעים מהעולם החילוני ומתרבויות שונות. החוט המקשר ביניהם מסמן את הרצון להעשרת המודעות הפנימית ואת השתוקקות הנשמה למזון רוחני מעבר לחיי החומר ומימד הזמן. מעצם הריקנות הנפשית והתהיות הרבות המציפות את מוחו של האדם החושב נסללת הדרך המובילה אל עולם ההבנות והסיבות הנקרא חכמת הקבלה.
מלבד להתפתחות הרוחנית מדעת,הלימודים מעניקים ערכים ותובנות המוצגים כ"נכסים", המעשירים באופן מוחלט את עולמו הפנימי של האדם. הכלים הפרקטיים בהם מצויד האדם במהלך לימודיו, נותנים פתרונות נפלאים לשאלות שעד לאותו זמן לא עלה בידיו לפתור אותן. אותם כלים מסייעים ביד האדם בבירור סוגיות וקשיים אישיים בנושאים כדוגמת: מזל,גורל,זיווג,פרנסה ועוד.. אשר בסופו מתקבלת תמונה חדה ובהירה שבצידה המלצה ברורה באופן בו יש לנהוג כדי להצליח. תורת הקבלה מוצגת כאנטומיה של הנשמה שתכליתה לתת הסבר על מטרת הבריאה והתגלות האור העליון. לכן הלימודים מתאימים רק למי שחש צורך פנימי לדעת יותר ומעבר למציאות הנגלית לעין.הרב קוק ענה על השאלה "מי רשאי ללמוד קבלה"? – "כל מי שרוצה!" ללא הבדל מעמד,השכלה או אורח חיים דתי או חילוני. הואיל והקבלה איננה דת אלא חוכמה המתווה את הדרך להבנת ולהכרת מהות הנשמה. ככלל, האדם הוא זה שקובע את קצב התפתחותו הרוחנית עד אשר מגיע רגע ההבשלה ואז הוא רשאי ללמוד קבלה, היות והתגלה בו הרצון והפתיחות לשינוי.
האיסורים בעניין לימוד חוכמת הנסתר היו עד לתקופת האר"י. אותם איסורים הוטלו ע"י המקובלים עצמם שסברו כי חוכמה אדירה שכזאת אסור שתהיה לנחלת הכלל ויש להצניע אותה מהטעם שהיא עלולה להתגלגל לידיים לא נכונות ולגרום נזקים קשים לאדם ולסביבתו. כמו כן הם הציבו את מגבלת גיל הארבעים מתוך סברה כי בגיל זה האדם מקבל את הבינה הנדרשת לשם עיסוק בנסתר. אך מאז זמנו של האר"י הוא ומקובלים נוספים החליטו להתיר את האיסור וקבעו שמצווה לגלות את החוכמה אך לא לעסוק בפן המעשי.