פוסט זה פורסם בקטגוריה אבטחת מידע, טכנולוגיה, כללי, לינוקס, מדע, מחשבים, עם התגיות IPV4, IPV6, אינטרנט, הרחבה, כתובות, מאת hetz. אפשר להגיע ישירות לפוסט זה עם קישור ישיר.
אם אני צריך לשלוח הודעה בין כתובת אחת לשנייה, אני צריך לדעת לאן אני שולח. לכן אני צריך לכלול בחבילה את הכתובת המלאה. אם אתה רוצה להוסיף לכל חבילה עוד 16 ביטים לכתובת היעד, אתה שובר לא מעט ממשקים.
פלסתר כבר יש. קוראים לו NAT. אבל כמו שאתה שם לב, עם NAT אנחנו מאבדים את היכולת הבסיסית של כל מחשב לדבר עם כל מחשב ברשת. צריך מאוד להיזהר שלא נישאר עם הפלסתר הזה לתמיד.
חץ, האם הסתכלת על מבנה חבילת IP (גרסה 4) לפני שהצעת את הרעיון?
החבילה בגודל 20 בתים, מהם מוקצבים 4 בתים רצופים לכתובת המקור, ו-4 בתים רצופים לכתובת היעד. אין בחבילה מקום לתוספות בלי לשבור את המבנה שלה ( לדוגמה – אם תוסיף בתים לכתובת המקור, תצטרך להזיז את מיקום כתובת היעד, מה שייצור חוסר תאימות ובעצם ישאיר אותך עם אותה הבעיה שיש במימוש IPV6 – שבירה של התאימות למבנה הקיים).
יתכן שניתן להוסיף שדות (בכפולות של 32 ביט) עבור כתובות מורחבות, לצורך שמירה על תאימות, אבל ההטמעה לא תהיה מהירה (תראה כמה שנים כבר תמיכה בIPV6 היא תנאי לקבלת תו תקן לציוד רשת במרבית מדינות העולם, ועדיין התמיכה לא הוטמעה במלואה).
במקום להמציא מחדש את IPv6 אפשר פשוט להשתמש ב-IPv6.
יש מספר שיטות למעבר בין IPv4 ל IPv6, אחת מהן די דומה למה שציינת.
רעיון בר שימוש אבל יש כאן בעיה של טונות על גבי טונות של ציוד חומרה שצריך החלפה , כמובן סיסקו יחגגו ועוד כמה ספקים אחרים אבל זה די בעיתי.
הפיתרון הוא IPV6 ולאט לאט זה נכנס לשימוש. NAT אפשרי אבל יש ספקים שמבצעים NAT בכמה רמות וזה ברשת שלהם.
אין מנוס (אז אורי גרוס) לעבור לשלב הבא שהוא IPV6.
אני חשבתי על משהו יותר כמו קידומת.
כל הכתובות הרגילות ייחשבו כ 001.255.255.255.255 באופן אוטומטי.
כתובות חדשות יקבלו קידומת 002 וכו' אבל רק במקומות עם ציוד תואם.