עבור כל אישה שהרגישה אי פעם לגמרי מובסת לחלוטין על ידי מנסה להיות אמא מושלמת - מה שנקרא "תסמונת Supermom" - יש לי חדשות בשבילך: אתה כבר הם סופרמום. זה בטח פשוט לא פגע בך עדיין.
הרשה לי להסביר. אף פעם לא שמתי הרבה גיבורי על עצמי, אבל חייתי את חיי סביב גברים שעושים. גדלתי כשראיתי את אחי מצמיד מגבת סביב צווארו ורץ ברחבי הבית, זרועותיו מתנופפות לפניו, מזנק גושי בניינים גבוהים בגוש אחד. (לא ניכנס לראיית הרנטגן שרכש פתאום כאשר חבריי הצעירים המתפתחים באו לבקר). שנים לאחר מכן התחתנתי עם אדם שהגיע לא רק עם הכוח לגרום לי להיות חלש בברכיים, גם עם משאיות עמוסות קופסאות קרטון מלאות בספרי הקומיקס של ילדותו. כשקנינו את הבית הראשון שלנו, החבאתי בלי משים את הקופסאות בערימת "מכירת החצר", לפני שהבנתי שזה עילה לגירושים. פשוט לא היה לי מושג על כוחו של גיבורי האהוב של בעלי עליו.
החלטתי שהגיע הזמן שאגלה. דפדפתי בכמה דפים מצהיבים, כמעט מעופשים, סרקו מסגרת אחרי מסגרת של בחורים משוגעים שזרקו ברקים אחד על השני או גברים שהסתובבו במפלצות ירוקות גדולות עם שרירי זרוע ועגלים בולטים (עכשיו כי, אני יכול להיכנס). אבל עדיין לא קלטתי את זה.
"מה כל כך מיוחד על אלה?" שאלתי את בעלי.
"טוב ... יש סופרמן, כמובן, יש לו ראיית רנטגן והוא יכול לעוף.
"ספיידרמן - אתה מכיר אותו, הוא יורה קורי מתוך ידיו ורגליו.
"מר פנטסטי - הוא גומי והוא מתמתח.
"יש איש קרח - הוא יכול להפוך דברים לקרח.
"סערה - היא יכולה לגרום לברק לצאת מן השמים.
"קיקלופ - הוא יכול לצלם קרניים מעיניו.
"ואז יש את הלפיד האנושי - הוא הופך ללהבות ולזבובים.
"אה, כן, האישה הבלתי נראית, היא משעממת - היא הופכת בלתי נראית." הפלאש - הוא ממש מהיר.
"אני מבין את זה, אני מבין, "קטעתי אותו. "הוא הופך לזאב, בלה, בלה, בלה".
אני נותן את הידע החדש שלי גיבורי מתבשלת במשך זמן מה. אולי שם היה משהו ממש מגניב על היכולת לירות קרני אור מתוך העיניים שלך. יכול להיות מיומנות שימושית קמצוץ.
חודשים ספורים לאחר מכן עלה בדעתי: גם לי היו כוחות אנושיים! ישבתי בכיסא הנדנדה, מטפל בבת שלי, ג'וליה, כשזה היכה בי כמו ברקים: "אני יכול לעשות חלב, חלב יורה משדי!"
רצתי למטה לספר לוויל. "נחש מה?" הודעתי בנשימה עצורה, "לאשתך יש מעצמות על!"
"הו כן?" "מה קרה? "שאל והרים גבה על העיתון שלו.
"אני יכול לייצר חלב!" אני קורנת בגאווה.
הוא הביט בי רגע ארוך, מבולבל. "אוקאווה, "השיב, מבולבל, אבל חוזר אל העיתון שלו, עם זאת, כנראה לא התרשמתי על ידי ההודעה שלי. (אחרי ככלות הכול, הייתי מטפלת בבת שלנו כמעט שנה, אז זה לא היה הבזק חדשותי).
לאחר 16 חודשים של סיעוד הגיע הזמן לגמול את בתי. עד כמה שהייתי מוכנה לגמול אותה, לא יכולתי להתנער מההרגשה שאני מוותרת על איזה כוח על-אנושי. לזמן קצר בחיי יכולתי להכין חלב. וגם, הייתי במודע להניח כי היכולת להחליק משם. בטח, אולי לא הייתי מהיר יותר מכדור מהיר. חזק יותר מקטר? לא כל כך. אבל, אני יכול לעשות חלב. וזה די סופר.
האם אתה פוטושופ בדיקת הריון שלך?