משק כנפי ההיסטוריה נשמע אתמול היטב ברחבי טהראן. לא רק שערכו של הריאל, המטבע המקומי, המשיך לצנוח, אלא שבפעם הראשונה הודה אתמול המשטר האיראני כי הסנקציות של המערב פוגעות בכלכלת המדינה. דווקא הנשיא מחמוד אחמדינג'אד הוא שהציג את "קלונה" של איראן ברבים והסביר כי ההכנסות שידעה המדינה מתעשיית הנפט נפגעו כתוצאה מהסנקציות.
מטרתו של הנשיא האיראני לא היתה להתוודות על קשייו של המשטר, אלא בעיקר לעודד את הציבור שמתקשה לראות את האור בקצה המנהרה: בכל יום שחולף עוד עסקים נסגרים, שיעור האבטלה גדל והכסף המועט שיש בידי הציבור מאבד מערכו בצעדי ענק. רק אתמול נרשמה צניחה של כתשעה אחוזים בערך הריאל ושערו הגיע ל-37,500-38,000 ריאל תמורת דולר אמריקאי אחד. למעשה בתוך כשבוע איבד המטבע האיראני קרוב לכשליש מערכו.
מסתבר שאפילו לאזרחי איראן, שמדכאת כל ניסיון התקוממות, נמאס מהמצב הכלכלי הקשה. המשטרה התעמתה היום (רביעי) עם מפגינים בטהראן על רקע נפילת ערכו של מטבע הריאל. לפי דיווחים של עדי ראיה, המשטרה ירתה גז מדמיע לעבר המפגינים, שקראו קריאות נאצה נגד הנשיא אחמדינג'אד ומדיניותו הכלכלית שהביאה, לדעתם, את המדינה לקריסה כלכלית. המשטרה גם סגרה היום את השוק הראשי של איראן, ככל הנראה כדי לתפוס חלפני כספים, אליהם נוהרים אלפי איראנים כדי להמיר את הריאל במטבעות חזקים יותר.
במציאות שכזו, ניתן להבין מדוע הפאניקה באיראן והבהלה לזהב, תרתי משמע, רק גוברות. דווקא בעידן של חוסר ידיעה משווע באשר לעתידה של איראן בשנים הקרובות, כאשר סכנת המלחמה עם ישראל מרחפת מעל והסנקציות הבינלאומיות רק מחריפות, מוצא הציבור כי מקבלי ההחלטות - המשטר והממשלה של אחמדינג'אד - מתקשים לתפקד ולחלץ את המשק האיראני ממצבו. למעשה, הצעדים שמנסה המשטר לעשות רק מעמיקים את המשבר הכלכלי. בשבוע שעבר החליט הבנק המרכזי באיראן לקבוע שער יציג חדש לריאל עבור יבואנים של סחורות מסוימות, נמוך בשני אחוזים בלבד משערו בשוק. אולם דווקא הצעד הזה, שאמור היה לייצב במעט את ערכו של הריאל, החליש עוד יותר את המטבע האיראני, נוכח המחסור החמור בדולרים שקיים בשווקים באיראן. הציבור מבקש לקנות מטבע יציב - דולר למשל - מבלי שיהיה זמין בשווקים, או לחלופין זהב, שערכו בעינו.
אלה ללא ספק ימים סוערים ברחוב פירדוסי, ה"לילינבלום" של טהראן. ברחוב על שם כינויו הספרותי של המשורר הלאומי, מחבר ה"שאה נאמה", אבו אל-קאסם מנסור, ניתן למצוא חלפני כספים למכביר: כאלה של "השוק השחור", אך גם סוכנויות רשמיות להמרת כספים הפועלות תחת פיקוחו של הבנק המרכזי באיראן. ה"שאה נאמה" של מנסור, שתיאר את תולדות מלכי פרס, העניק למחברו לא רק את כינויו אלא גם תהילת עולם. במובנים מסוימים פירדוסי השיב לחיים את הפרסית על חשבון הערבית. היינריך היינה כתב שיר שבו תיאר כיצד הוא מת משברון לב לאחר שהמלך שעבורו כתב את הפואמה המפוארת (מחמוד מגזנה) העניק לו מטבעות כסף במקום מטבעות של זהב. לנוכח מצבו העגום של הריאל ברחוב הזה, עולה חשד סביר שכמה איראנים נוספים סובלים משברון לב.
חלונות הראווה של הסוכנויות הרשמיות הציגו אתמול בבוקר מספרים בלתי נתפסים: 34,700-35,000 ריאל כנגד דולר אמריקאי אחד. אתמול אחר הצהריים כבר נרשמה צניחה נוספת. ניתן לשער שגם לאחר נאומו "הצ'רצ'יליאני" של אחמדינג'אד אתמול, הבהלה אחר הדולר בקרב הציבור רק תלך ותגבר.
בעבר ידעה איראן להתמודד עם ירידה מסוימת בערכו של הריאל, בעיקר באמצעות הזרמת מטבע החוץ שקיבלה כנגד מכירות הנפט שלה. אולם בשנים האחרונות הזרמת מטבע החוץ למדינה צנחה דרמטית, גם בגלל החלטת בנקים מרכזיים במפרץ להפסיק את הפעילות הכלכלית שלהם מול איראן ב-2011 וגם לנוכח ירידה של כמעט 50 אחוז בייצוא הנפט מאז הוטלו הסנקציות מצד מדינות המערב.
למצב זה אחראיות שתי החלטות עיקריות של המערב: החלטת ממשל אובמה בתחילת השנה לנקוט צעדים נגד כל מדינה, גוף, חברה או מוסד שיפרו את הסנקציות על כלכלת איראן והחלטת האיחוד האירופי מיולי השנה להפסיק את ייבוא הנפט מאיראן. כל עוד הצליחה איראן לייצא 2.3-2.5 מיליון חביות נפט ביום (לפני כשנה וחודשיים), נשמר ערכו של הריאל פחות או יותר (על אף שירידות בערכו של הריאל נרשמו עוד לפני כן). אך מאז שהייצוא עומד על כ-1.2 מיליון חביות ביום - בתעשייה שמהווה את מקור ההכנסה המרכזי והחשוב במדינה - ירד גם היצע הדולרים וצנח ערכו של הריאל.
תוך כשנה איבד המטבע המקומי כ-80 אחוז מערכו. לכך נלוו תופעות אחרות: אינפלציה מבהילה והתייקרות מוצרי המזון הבסיסיים (העוף, הבשר ועוד). מומחים בינלאומיים לכלכלת איראן טענו אתמול בראיונות לתקשורת הבינלאומית כי משפחה איראנית ממוצעת אינה יכולה להרשות לעצמה לאכול בשר יותר מפעם בשבוע - והכוונה אינה לשכבות החלשות אלא למעמד הבינוני. האמור נוגע גם לעופות. מוצרי חלב הפכו גם הם למותרות והציבור מאבד את אמונו בממשלה. אותם מומחים טענו כי מספר פשיטות הרגל של עסקים גדל פי שלושה בהשוואה למצב לפני כשנתיים - ולנתון משמעות מיידית על חייהם של מרבית התושבים: 40 אחוז מהגברים בערים הגדולות איבדו מאז את מקום עבודתם.
אלה חדשות רעות לאזרח האיראני מהשורה, אך לא פחות מכך למשטר עצמו, ולעת עתה נראה כי אין בידי הבכירים כל פתרון. המשך הזרמת המיליארדים לפרויקט הגרעין מחד ולמשטרו של בשאר אל-אסד מנגד בוודאי לא מסייע לפתרון המצוקה הכלכלית, והנפגעים המרכזיים מההיחלשות של הכלכלה האיראנית הם למעשה משמרות המהפכה עצמם בגלל השקעותיהם האדירות בכל תחום במשק. היטיב לנסח זאת אתר החדשות של ערוץ אל-ערביה אתמול, שטען כי טיל חדש מאיים לפגוע במשטר האייתולות באיראן: לא הזלזאל ולא הבדר או השיהאב, אלא הריאל, שמייצר תסיסה בארץ רצופת מהפכות.