תופעת המציצנות מוכרת עוד מימי התנ"ך, זכור ביותר הסיפור על המלך דויד שהציץ לבת-שבע שהתרחצה על גג הבית שלה. למרות שמדובר באחד היצרים הנפוצים ביותר אצל בני אדם, מציצנים שנתפסים תמיד זוכים לשיימינג, גינוי ואף הרחקה מחברה נורמטיבית. זוכרים איך בעונה הראשונה של "13 סיבות", סדרת NETFLIX, טיילר נתפס תוך כדי שהוא מציץ לבנות השכבה ומצלם אותן? בסדרה אותו "מציצן" הפך לדחוי חברתית ואף עבר התעללות קשה בעונה השנייה, בעקבות המעשה שלו. במציאות, הטיפול באנשים שהעזו להפר את הקוד החברתי הזה כמעט לא קיים.
אפשר להיתקל במציצנים בכל מקום – בשירותים ציבוריים, תאי הלבשה בקניונים, מקלחות ומלתחות במועדוני ספורט או בריכות שחייה, בחוף הים ואפילו סתם בשכונות מגורים כשמישהו מתצפת מהמרפסת הסמוכה. היום התופעה מתבטאת פחות באלו שמסתכלים ויותר באלו שמצלמים בסמארטפונים – מתחת לחצאית, במדרגות נעות, באוטובוסים או אפילו שמים מצלמות נסתרות קטנות ובלתי נראות בכל מיני חדרים וכד'.
סטייה מינית מסוג מציצנות זאת הפרעה בשלבי התקשרות ראשונים, אנשים שיש להם קושי בהתקשרות בין-אישית. האובייקט מאיים עליהם מדי ולכן ניתן לצפות בו רק מרחוק. למציצנות יש רף פלילי נמוך ולכן מציצנים ברוב הפעמים לא מופנים לטיפול על ידי הרשויות (כי לרוב הם לא נעצרים גם כשהם נתפסים). ישנם מקרים של אנשים שפנו לטיפול מיוזמתם אחרי שלא נתפסו. למרבה הצער נשים וגברים רבים נתקלים בתופעה המשפילה והמערערת פעמים רבות במהלך חייהם.
"כשהייתי בהשתלמות חיילות בצבא, " נזכרת הדס (45). "במקביל אלינו באותו בסיס התארחה גם קבוצת חיילים חתיכים מהשייטת. במשך שלושה ערבים ברצף פלרטטנו איתם בכיף, עד שבערב הרביעי גילינו שהם מטפסים על הגדר המאפשרת להם להציץ לנו במקלחות כל ערב. התלוננו למפקד שלנו שפנה למפקד שלהם ועד כמה שידוע לי, היו שם הרבה שנשארו שעות ביציאה באותו שבוע".
התעמתן איתם ישירות או פניתן ישר למפקד?
"הרס"ר שלנו ניסה להתעמת איתם, ואז כשאנחנו הלכנו למפקד שלנו, הוא הלך למפקד שלהם. יותר הם לא פלרטטו איתנו עד סוף ההשתלמות".
"כיתה ז', בית ספר חדש, לא הכרתי אף אחד מהכיתה", משתפת טל (29). "בית ספר דתי, רק בנות. בהפסקה שאלתי איפה השירותים ונכנסתי. באמצע הפיפי גיליתי שתי בנות מהכיתה מציצות לי! המכות שהן חטפו! הפכו אותי למלכת הכיתה ובית הספר".
למה את חושבת שהן עשו את זה?
"כנראה בגלל שאני חדשה, והן רצו לבדוק גבולות".
"תחנה מרכזית חדשה בתל אביב, שנת 2001", משחזר א' (38). "אני חייל שנמצא בדרך לבסיס. נכנס לשירותים בקומה 6. פתאום, בזמן שאני בתא, הבחנתי בראש של בחור שנראה תייר סקנדינבי מסתכל מלמעלה ומאד מרוצה. לא הפריע לו בכלל שתפסתי אותו. הסתובבתי אליו עם הגב והוא עוד העז ללטף לי את הראש. יצאתי מהתא שלי, נכנסתי לשלו וראיתי שהוא מאונן. ראה אותי והמשיך. בעטתי לו ברגל, הוא התקפל, המשכתי עם עוד בעיטה בראש ובביצים. מאז לא נכנסתי שם לשירותים עד סוף השירות ואני בכלל נמנע עד היום משירותים ציבוריים".
"לפני יותר מעשר שנים מישהו ניסה להכניס יד עם מכשיר טלפון מתחת לדלת בתא השירותים בו הייתי", מעידה אפרת (38). "כרגיל, הייתי עם עקבים ואני מקווה שעד היום יש לאותו בחור סימן על היד מהעקב שלי, כי ישר דרכתי לו עליה".
לשני (33) זה קרה אפילו פעמיים: "אני עדיין זוכרת שהשכנים של בן הדוד שלי פתחו לי את דלת השירותים והיד שלי הייתה קצרה מידי מכדי לסגור אותה. שנים עברו עד שהיד שלי התארכה ונכנסתי שוב לשירותים האלה. נאלצתי להתמודד עם התופעה הזאת פעם נוספת, כשהייתי בת 18. נסעתי עם החבר שלי לסיני. חושות, חול, ים, ושירותים של חור ברצפה שצריך לכרוע וללא גג. אני נכנסת לשירותים, החבר בחוץ, פתאום מסתכלת למעלה וקולטת נער מסתכל עלי מהגג. יוצאת בצרחה ודפיקות לב ואומרת לחבר שהילד שרץ שם הציץ לי.
הוא עונה לי – 'כן, ראיתי'.
ענה הסטלן: 'אני רק אורח פה, מי אני שאתערב להם בחיים?'"
"איזה תיכוניסט הדביק ראי על הנעל ודחף את הרגל שלו מתחת לדלת של תא ההלבשה שמדדתי בו", מספרת רונה (36). "זה קרה לפני שנה. ברור שרצתי החוצה תפסתי אותו והוא קיבל בעיטה".
ואם חשבתם שמציצים רק בשירותים או במלתחות, כדאי שתדעו שזה קורה גם בחדרי הנקה. "ישבתי והנקתי בחדר המיועד לכך במיוחד בקניון", מספרת ס' (שם בדוי). "פתאום הדלת נפתחת ונכנס גבר. הוא הסתכל עליי כמה שניות ויצא. על הדלת היה כתוב מפורשות שזה חדר הנקה ואותו גבר היה ללא תינוק".
כפי שצוין קודם, בשנים אחרונות ישנם יותר ויותר מקרים בהם המציצנים בוחרים להשתמש במצלמות נסתרות ובמצלמות של טלפון שהם מציבים במקומות מסוימים. זה מה שגרם להפסקת עבודתו של נתן אשל, ראש הסגל בלשכת רה"מ נתניהו, אחרי שצילום עובדות מתחת לחצאית. כך קרה אצל תמי (35), שגילתה שחבר משפחה, נהג להשאיר טלפון מוחבא שמכוון על הקלטת ווידאו בשירותים ובמקלחות כשהיה בא להתארח. "הוא היה מתעד אותנו עירומים במצבים אינטימיים. בסופו של דבר הוא נתפס על חם על ידי בת זוג של אחד החברים שלו וכמובן מיד נזרק מהבית".
“מציצנות אינה בהכרח תמיד נעשית מתוך סטייה מינית", מסבירה ד"ר טל תבור, פסיכולוגית קלינית מומחית, מתמחה בטראומה וחרדה. "אנשים מציצנים עשויים פשוט לסבול מהפרעת אישיות, משיפוט מציאות לקוי, מאוטיזם, או מסיבות רבות אחרות ומגוונות".
לדבריה של ד"ר תבור, "קורבנות של תופעת מציצנות נשארים פעמים רבות עם שאלה מהותית – האם בכלל עברו משהו טראומטי? שאלה זו עולה לאור תחושת הבושה, ההסתרה הרבה סביב הנושא, ההגדרות היבשות בחוק וגם משום שספר האבחנות הפסיכיאטרי (DSM-5) לא מגדיר חוויה של מציצנות ברשימת החוויות מהן עלולים להתפתח הפרעה פוסט טראומטית. אולם, כאשר מישהו 'מציץ' עלינו ועל גופינו, הוא בעצם פולש שאינו מוזמן. כאשר אנשים עוברים חוויה שכזו, היא מערערת כמה הנחות בסיסיות שתפקידן להגן על קיומנו ולאפשר לנו לחיות את חיי היום יום, והן: אנחנו תמיד מוגנים. אנחנו תמיד בשליטה ויודעים לצפות מה יקרה סביבנו. הגוף שלנו הוא רק שלנו, ורק מי שנזמין לצפות בנו יוכל להתבונן. דבר כזה עשוי לערער את קו הגבול הברור בין עצמי לבין הסביבה וזה יכול להיות מאד מבהיל".
"התגובות המידיות בעת אירוע כזה עשויות להיות מגוונות, החל מפעולה מהירה, צעקה והברחת המציץ ועד קיפאון במקום או בריחה מהסיטואציה", ממשיכה ד"ר תבור. "כולן טבעיות ואוטומטיות. בימים שלאחר האירוע, עשויות להופיע תחושות שונות, מחרדה, בלבול, מצבי רוח, קשיי הרדמות, מיחושים גופניים, זיכרונות חוזרים של האירוע, דחף להסתגרות או הימנעות מהמקום המסוים. ברוב המקרים, תופעות אלה יחלפו תוך מספר ימים באופן טבעי. במידה ותופעות אלה ממשיכות או מחמירות, אני ממליצה לפנות לגורם מקצועי (פסיכולוג, פסיכיאטר או עובד סוציאלי) ולקבל עזרה. עם הסיוע הנכון, בהחלט ניתן 'לעכל' את החוויה הקשה הזו ולהפוך אותה לעוד זיכרון (עגום) באלבום הזיכרונות שלנו, אך כזה שלא יפגע בתפקוד היום יומי"