בעשרה ניסיונות התנסה אברהם אבינו, ניסיונות גדולים וקשים. במטרה אחת, לבדוק היטב אם הוא ראוי ומוכן, ולהעבירו בכור היתוך, על מנת להכישרו להיות לאבי האומה.
הניסיון האחרון והקשה שבכולן, עליו קראנו בפרשה הקודמת, היה ללא ספק ניסיון העקידה בו הצטווה לעקוד את בנו יחידו על גבי המזבח ולהעלותו לעולה.
עד היום, אנו מבקשים ומזכירים את עצמינו לטובה לפני הקב"ה בתפילות שונות "בזכות עקידת יצחק".
הבה ננסה להתבונן בתוכנה וייחודיותה של העקידה, לפי עומק השגותינו.
יסודו של הניסיון, הוא ביטול מוחלט של הרצון העצמי!!
לעשות רצון השם..
כשציווה הקב"ה לעקוד את יצחק, קם אברהם השכם בבוקר ובעצמו חבש את האתון והוא יוצא לדרך, ללא כל שאלות ומחשבות. כשהוא אפילו לא מתפלל או זועק לאלוקיו שיצילו מהגזירה הנוראה של איבוד הבן – הבן היחיד שנאמר לו שהוא היורש והוא ממשיך האומה וכו'.
ויותר מזה הפלא גדול ומתמיה, אברהם בגיל מאה שלושים ושבע שנה שעמל מגיל שלוש לקדש שם השם בעולם, והיה מסביר לכל הגויים המקריבים את בניהם לעבודה זרה, עד כמה מעשה זה הוא נורא וחסר טעם. הנה הוא עצמו כעת הולך לזבוח את בנו. בבת אחת, יורד לטמיון כל עמלו ותפקידו בעולם והוא עומד לגרום שיתחלל שם שמים.
ועוד, כאמור, הבטיח הקב"ה לאברהם, "כי ביצחק יקרא לך זרע", כשגירש את ישמעאל בנו מביתו בציווי הקב"ה, יש כאן איפא סתירה בציווי הקב"ה ואברהם אינו שואל ואינו מתפלל.
ולאחר שהעלה את בנו על המזבח, ועצר אותו המלאך ואמר לו אל תשלח ידך אל הנער, אנו מוצאים מדרש שמביא "אמר אברהם להקב"ה, אמרת לי כי ביצחק יקרא לך זרע ואח"כ אמרת והעלהו לעולה, ועכשיו אתה אומר לי אל תשלח ידך?? אמר לו הקב"ה, לא אמרתי ושחטהו לעולה, אלא והעלהו !!! העלית אותו ע"ג המזבח? עכשיו תוריד אותו!!!
עכשיו הוא שואל !!! אבל את אותה שאלה היה צריך אברהם לשאול קודם צאתו לדרכו????
אבל הביאור הוא, שאברהם, כל עוד שיש לו רצון אישי שמעורב בשאלה, הוא רוצה למנוע את שחיטת בנו ויש לו נגיעה אישית בכך, הוא לא שואל. אפילו תפילה, שאצל אברהם התפילה היא תמיד חלק מהמטרה לקדש שם שמים בעולם ולהתפלל, כשצריך לשחוט את בנו זו תפילה עם נגיעה אישית, ולכן הוא אפילו לא מתפלל אלא הולך ועושה רצון ה' בשלמות ללא כל חשבון והכל בשמחה ושלימות הרצון.
ואת זה אנו לומדים מפרשתינו, בה מסופר על פטירת שרה אמנו, שמתה כידוע בעקבות הבשורה ששמעה מהשטן שהגיע אליה ואמר לה שאברהם הלך לשחוט את יצחק. ועוד לפני שהספיק לומר לה שבסוף לא נשחט, פרחה נשמתה. היה צריך אברהם אבינו לבוא בטרוניא לכאורה, שהבטיח לו הקב"ה ברכה ועכשיו מקבל תמורתה את פטירת אשתו.
ולאחר הפטירה, מחפש אברהם מקום לקבורת שרה, ובסוף משלם ארבע מאות שקל עובר לסוחר בשביל חלקת הקבורה. והרי הבטיח לו הקב"ה שכל ארץ שלו?
אומרת הגמרא במסכת בבא בתרא, בא השטן לאחר קבורת שרה ואמר להקב"ה שוטטתי בכל הארץ ולא מצאתי צדיק וירא אלוקים כעבדך אברהם. שחיפש קבר ולא אמר שהבטחתי לו את הארץ.
בזה הושלם ניסיון העקידה, שאנו רואים את שלמותו של אברהם אבינו, שעובר את הניסיון בשלמות, ולא כמחויב וכמי שכפאו שד, ולכן, כל הקשיים הנלווים, אין לו טענה או חוסר שלמות במעשיו. זו הזכות הגדולה של ביטול כל החשבונות האישיים תמורת עשיית רצון ד', שאותה אנו מזכירים ומבקשים שיזכיר לנו הקב"ה לדורות.
שאלות או תירוצים?