היה בקי בכל מקצועות ההלכה והאגדה וידע גם שאר חכמות ולשונות נכריות ובפרט לשון ערבית, והפילוסופיה הערבית. הכנוי "הדרשן" נתנו לו מפני כי הצטיין בדרשותיו באגדות המתקבלות על הלב, וברעיונות מושכלים היה מבאר הכתובים. לפעמים השתמש בדרשותיו במקורים חיצונים גם מאלה המתנגדים לדעות המקובלות.
ר' משה הדרשן - מפרש המקרא ומחבר מדרשים באמצע המאה הי"א בעיר נרבונה.
היה נצר למשפחת חכמים ורבנים, ועמד בראש ישיבה. אחד מתלמידיו היה ר' נתן בעל הערוך.
ר' משה הדרשן היה בקי במקצועות ההלכה והאגדה, וידע חכמות ולשונות נכריות, ובפרט ערבית. בגלל קרבת נרבונה לספרד, קל היה לו ללמוד שפת הערבים והפילוסופיה שלהם.
הכנוי "הדרשן" נתן לו מפני שהצטיין בדרשותיו באגדות המתקבלות על הלב, וברעיונות בהם היה מבאר הכתובים. לפעמים השתמש בדרשותיו במקורות חיצונים המתנגדים לדעות המקובלות. במדרש תדשא מביא דעות מספר היובלים, בחושבו שמחבר ספר היובלים היה ר' פנחס בן יאיר (עי' עפשטיין מקדמוניות היהודים מבוא למדרש תדשא).
יתכן כי מסיבה זו לא התפשטו ספריו ולא הגיעו אלינו, כי נתערבו בהם דברים המתנגדים לדעות חז"ל.
ספר "יסוד" אשר ממנו מביאים הקדמונים וביחוד רש"י, היסוד היה כולל פירושים לתורה מלבד מספר ויקרא, ועל תהילים משלי ואיוב.
פירושים לתלמוד המובאים עפ"י השמועה ממנו (עי' עפשטיין בספרו ר"מ הדרשן מנרבונה עמוד 111).
במדבר רבה, אלה הדברים רבה, ומדרש עשרת הדברות (נדפס ע"י עפשטיין בספרו רמ"ה).
גם מדרש תדשא ובראשית רבה הגדול נובעים מרמ"ה.
במדרש בראשית רבה השתמש הכומר מרטיני והוא מביאו בספרו Pugio Fidei , וקרא אותו על שם ר' משה הדרשן. המדרש הזה נמצא בכתב יד, אך הנוסח שלפנינו איננו של ר' משה הדרשן. נראה שתלמיד לקח המדרש של ר' משה הדרשן, הוסיף בו דברים, וקראו בשם בראשית רבה רבתי.