Posted in כללי and tagged הרב דב ליאור, הרב מאיר כהנא, נעם פדרמן on 02/11/2015 by תומר פרסיקו.
5 תגובות	שלומי שלום הגיב:	02/11/2015 בשעה 11:30	לא שלמישהו היה ספק לגבי הרב ליאור, כן? ולעניין אישומי ההסתה למיניהם, ובכלל, לעניין הגבלות רגולטריות על ביטויים, נו, באמת. זה הלקח שצריך ללמוד מרצח רבין, עוד רגולציה והגבלות על חופש הביטוי?? דווקא בך לא הייתי חושד שזה הכיוון שבו היית רוצה ללכת.
נוסף על זה שהמדינה למזלנו מגלה אימפוטנטיות גמורה באכיפה של הגבלות מסוג זה, הרי שהגבלות מעין אלו הנעשות בשעת הדחק, מגלות נטיה מדאיגה להתעצם ולהגביל את חיינו גם כשאין צורך בכך. הבירוקרטיה תמיד תקום על יוצרה ותביא לתוצאות מיותרות. הלקח מרצח רבין צריך להיות חינוך וידע! ידע הסטורי, ידע סוציולוגי, ידע כלכלי, ידע אנטרפולוגי, ידע פסיכולוגי, ידע פילוסופי, חינוך לפלורליזם דעת תחומי הידע האמורים, חינוך לפתיחות וחינוך לחשיבה ביקורתית. הביקורת לגבי אי הפנמת לקחי הרצח צריכה להיות מופנית למערכת החינוך, לחלקים גדולים באמצעי התקשורת, לנבחרי הציבור המתכתשים כתגרנים עלובים, ולשיח הרווח בבתי המשפחות בישראל, כן, יש גם אחריות גם לכל אחד ואחד מאיתנו.
הגב	דוד הגיב:	03/11/2015 בשעה 7:18	הלקח מרצח רבין הוא איפה סתימת פיות קולקטיבית של הימין, ובא לציון גואל.
הגב	ריקי1 הגיב:	03/11/2015 בשעה 13:28	דוד, תגובתך דמגוגית.
אפשר ללמוד להבדיל ולהפריד בין הבעת דעות לגיטימית ובין הסתה נגד אישים או קהלים שאינם חולקים את דעותיך.
יש הבדל בין התווית הדרך בה אתה מאמין ועמידה על עקרונותיך ובין ההסתה הימנית הפרועה כנגד רובי ריבלין או הקריאות "לטפל בשמאלנים".