Но в съответствие с традиционната местна привързаност на италианците, техните първи профсъюзи бяха camere del lavoro, регионално базирани камари на труда, свързващи работниците с техния град или община, а не с индивидуалната им търговия.
Работниците отказаха да сформират синдикати, предпочитайки вместо това да бъдат обвързани с индивидуалния си занаят.