Други обаче критикуват работата на Пфицнер като бледа имитация на Вагнер, масивно раздута [и] безкрайно лъкатушеща, и казват, че нейното американско представяне би било [b]по-скоро, а може би късно (Мартин Бернхаймер, Los Angeles Times ) .
Никога не е имало американско изпълнение, което да бъде критикувано.