Някои от феминистките защитници на Плат казват, че небрежните и отклоняващи се стихове на Хюз ни напомнят най-вече каква велика поетеса е била тя (Ката Полит, New York Times Book Review). Защитниците на Хюз използват случая, за да повторят тезата си срещу Плат. Нейната поезия беше лишена от хумор и хиперболична и нямаше да бъде запомнена, ако тя не се самоуби.
Плат беше режисьор.