Така Лури сега е сам (или по-скоро начело на малко движение от хора с подобно мислене, съсредоточено върху неговия нов Институт за раса и социално разделение): отхвърлен от черния политически елит, който все още иска да обвинява всичко на бял расизъм и еднакво отхвърлен от консерватизма, който не иска да направи нищо за продължаващото расово неравенство.
Лури е отхвърлен както от черния политически елит, така и от консерваторите.