Целта е уонът да не падне много повече, отколкото е необходимо за дългосрочното приспособяване на корейската икономика и по този начин да се предотвратят ненужни фалити и ненужно понижаване на доходите и заетостта в Корея.
Предпазването на печалбите от падане включва влияние върху банките и финансистите чрез държавни агенции.