Филмът, режисиран от Стивън Содърбърг, би си струвал да се види само заради изпълнението на Стамп, едновременно твърдо като рок и шантаво мигащо, и заради остроумно самопародичното завъртане на Питър Фонда като заподозрения убиец, музикален продуцент, който поддържа Лекотата на контракултурата от 60-те, докато неговите лакеи вършат мръсната работа.
Филмът е човек, който трябва да пропуснете, особено актьорите, които изглежда го включват по телефона.