Желанието му да използва литературната критика като оръжие на страната на потиснатите стои напречно на удоволствието, което изпитва, оставяйки ума си да играе върху значението на роман или стихотворение.
Той няма особени цели в литературната си критика и се чувства нещастен, когато анализира романи и поеми.