В него имаше нещо толкова изключително трезво и ясно, неговият здрав разум и здрав разум бяха толкова непроменливи, че без него Тапънс се чувстваше като кораб без рул.
Тапънс беше независима и нямаше нужда от никого, на когото да се опре.