В началото на 70-те години на миналия век, когато оценителите искаха да проектират проучвания, които да обхванат някои характеристики на изпълнението или резултатите, които бяха различни или скъпи за надеждно измерване в голям мащаб - например начина, по който голяма организация се справи със сложна иновация или ефекта от образователна програма за мотивация за учене или растеж на самочувствието - те се чувстваха хванати между рискуването на значителни усилия в опитите за количествено определяне на качествени променливи и риска от критика, че пренебрегват наистина важни неща, защото не могат да бъдат измерени.
Оценителите искаха да проектират проучвания, които разглеждат как една организация поддържа нещата такива, каквито са.