Тя прошепна на себе си, сякаш беше забравила, че съм там: „Тези няколко думи и всичко се променя. И тогава тя ми казва: „Никога не се доверявай на мъж, Доркас, те не си заслужават! Побързах да си тръгна и й дадох чаша добър силен чай, а тя ми благодари и каза, че ще се почувства по-добре, когато го изпие.
Тя говореше, но по-скоро на себе си, отколкото на мен.