Все пак критиците казват, че дъщерята е наследила дарбата на бащата за фина, лапидарна проза [и] внимателно контролиран език (Мичико Какутани, New York Times). Книгата печели похвали до голяма степен заради проницателното си представяне на самовлюбените 70-те години.
Бащата на дъщерята беше опитен писател.