След това научих, че едва не са ме унищожили тогава и никога не е имало голям шанс да ме „пуснат“, но първият човек, който беше шефът, предпочете да ме запази жив заради шанса, че съм ги скрил, и да мога да кажа къде, ако възстановя паметта си.
Шефът искаше да ме убие, защото смяташе, че не ставам за нищо.