Принципът се основава на неоспоримата теза, че успехът на правителствените програми трябва да се измерва с постигнатите резултати по отношение на предоставянето на стойност за данъкоплатеца, а не с размера на вътрешната или изпълнителската работна сила.
Размерът на вътрешната и изпълнителската работна сила е определящият фактор за резултатите от правителствените програми досега.