Както и да е, аз се наведох напред и хванах малката й ръка, казах неловко: "Омъжи се за мен, Синтия." Несъзнателно бях попаднал на суверенно лекарство за нейните сълзи.
Единственият път, когато видях сълзи в очите на Синтия, беше, когато я попитах дали би се омъжила за мен.