Както в неговия Searching for Bobby Fischer (1993), резултатът от всяка сцена е предсказуем, но начинът, по който Зейлиан преминава от ритъм в ритъм, е изненадващо свеж.
Резултатът от всяка сцена в Търсенето на Боби Фишер е предвидим.