При всяко обсъждане на метафората, пише HW Fowler в Modern English Usage, трябва да се има предвид, че някои метафори са живи, т.е. предлагат се и се приемат със съзнанието за тяхната природа като заместители на техните буквални еквиваленти, докато други са мъртви, т.е. са толкова често използвани, че говорещият и слушащият са престанали да осъзнават, че използваните думи не са буквални.
Писателят твърди, че някои метафори са живи.