Но Кристофър Леман-Хаупт от New York Times описва книгата като класика на Кундера – скептична към модерността, непредсказуема и напомняща за неговия шедьовър „Непоносимата лекота на битието“.
Кристофър Леман-Хаупт вярва, че тази книга е много предвидима.