Идеологическият импулс зад съдебните развития в последните две области, финансиране на кампанията и разпоредби за равно време, е свързан по-малко с речта, освен като вид конституционно покритие, отколкото с възраждането на старото право на собственост - т.е. Върховният съд е склонен да не одобрява законодателните и административни усилия да се изисква от телевизионните оператори да представят противоположни гледни точки на основание, че тъй като това е тяхна собственост, собствениците на телевизионни станции трябва да могат да излъчват това, което им харесва.
Върховният съд не харесва усилията да се промени това, което правят операторите.