Когато Фин се завърне, сцената е поразителен ужас от книгата с разкази, с изпъкналите си рамки, острите си тръстики, стърчащи от дълбокото черно нощно небе, и с Де Ниро, който дава на младото момче онази патентована гримаса на боги в стомаха.
Сцената е ярка, слънцето е високо и всичко е спокойно.