Дейв Хенсън, извика той рязко, "чрез неизменната сила на твоето име, което си всички ти, аз те държа в ума си и гърлото ти е в ръката ми--" Старите ръце се стиснаха внезапно и Хансън усети как менгеме се стисна надолу около гърлото му.
Дейв Хансън изобщо не беше в беда.