да, хм, спомням си, имам предвид, че по време на моето ходих в частно училище през прогимназиалните години, което беше, знаете ли, наистина по време на развитието на развитието в живота ми и беше малко училище, което имахме може би двадесет души в прогимназията означава, че в моя клас като в седми клас имахме двадесет в тях и всеки път, когато се преместихме в осми осми клас, имахме около двадесет или двадесет и пет в целия осми клас и имахме два различни класа, така че съотношението беше наистина добро хм доколкото тъй като имахме наистина добри учители и научих много, имам чувството, че ако бях ходил в частно училище в прогимназията, вероятно нямаше да развия толкова добри умения за учене, защото мислех, че частното училище е трудно, имам предвид даде много домашни и всичко останало и наистина ми помогна да развия уменията си, ъъ, моето запаметяване, сега мога да запаметявам нещата много добре и подобни неща, но след това винаги, когато стигнах до гимназията, това беше някакъв недостатък за мен да фактът t че преминавах от клас от двадесет в клас от петстотин и ъъъ и се чувствах така, че бях социално изолиран до известна степен, защото не познавах никого
Ходих в частна прогимназия, която се управляваше от монахини.