Ако лъжата, по дефиниция, се превръща в лъжа само в контекста на комуникация (говор, писане, жест) и ако лъжата е неморална, защото разрушава фундаменталното доверие, което прави комуникацията възможна - ако всичко това е така, може ли лъжата да бъде изказана в контекст, в който се разбира, че комуникацията няма обективна стойност като начало?
Лъжите могат да засилят доверието, което прави комуникацията възможна.