В книга с есета с това заглавие процесът на превръщане на контракултурния бунт във възможност за печалба, която не прави абсолютно нищо, за да оспори статуквото, е описан в различни среди, като Nike (която използва Уилям С. Бъроуз, за да продава маратонки) и филмите на Куентин Тарантино (винаги модни, но съвършено без съдържание).
Романът разказваше за компании, които използват непокорни фигури, за да правят пари.