Сърдечна лекота и само аз, като паралели, тичам, Чиито еднаква дължина пазят еднаква широчина и никога не се срещат в едно; И все пак за това, че не го онеправдах, мислите ми, клетката на скръбта ми, Няма да се изчерпят, макар че ще изтекат, защото го харесвам толкова добре.
Онеправдах го, защото не го харесвах.