Джерард Манли Хопкинс, новопокръстеният католик и свещеник, който пише близо до началото на 20-ти век, имаше дарбата да вижда духовния живот като динамичен, дори агонизиращ, а не самодоволно сладък.
Джерард Манли Хопкинс смяташе, че не трябва да има самодоволство в духовния живот.