Беше на г-н Ингълторп. „Всички очи се обърнаха едновременно към мястото, където седеше Алфред Ингълторп, безстрастен и мършав.
Всеки човек в стаята беше с челюст до пода, докато се взираше в седящия там Алфред Ингълторп.