Kui tulemused on halvad lasub vastutus alati juhtidel (otsustajatel). Selline reegel kehtib ettevõtluses. Juhid  kujundavad strateegiad, kinnitavad taktika.    Analüütikute või keskkonna ebaõnnestumises süüdistamine on naljakas.    Statistika avaldatakse viivitusega. Statistilisi andmeid ja analüütikute arvamusi võib küll jälgida, kuid nendele otsuste tegemisel tuginemine ei ole õige. Vastasel juhul pole ju mõtet pidada ja teha kulutusi kõrgepalgalistele juhtidele.    Riigijuhtimises paistab kõik toimima vastupidi. Juhid paistavad olema süüdimatud. Süüdlased on kõik teised:  analüütikud,konkurendid, maailmamajandus, lollid kodanikud. Ainult mitte nemad ise.    Majanduslangust ja kaost tööjõuturul võimendas eelkõige 2008. aasta riigieelarve, milles kulusid suurendati liiga palju (üle 25%).    Kõrge avaliku sektori palgakulu on see, mis riigi laevukese kummuli ajas.    Vastutus langeb otsustajatel - riigikogulastel ja koalitsioonil.