Kell on täpselt 1.35 reede öösel. See süsteem väidab siin aga  kindlalt, et käes on laupäev ja no kes olen mina talle vastu vaidlema.. mmm jes-jes-joo, ei keegi. Saabusin tunnikese-kaks tagasi musu juurest ja pärast seda on mu peas keerelnud kolmsada mõtet.. mhm, võib-olla isegi rohkem. Täpset arvu pea eest panti hetkel küll ei paneks. Kui ma olen temaga koos, on mu pea nagu korraga kõigest, absoluutselt kõigest, tühjaks pühitud. Eemal olles kerkivad pähe aga sellised ideed, mõtted ja emotsioonid, millest isegi varem teadlik polnud. See pole küll midagi halba, aga  lihtsalt.. kummaline ja veidi weirdo värk, et ta just nii on. A no mis teha, on. Usun, loodan, arvan, et see on pigem hea märk. Eks.. jaaaah.    Ei olegi siin midagi pikalt enam heietada, pean tegelikkuses homme juba 9 paiku ärkama, sest mind lihtsalt lükati nahhaalselt tanki ja nii tulebki mul homme mingile IT olümpiaadile minna. Endamisi juba naljatasin siin, kuidas pikkade blondide juustega Katrin istub kümne õlipatsi keskel ega mõista, miks ta ometi seal on. Ja et mitte unustuda prille,  vinne ja puseriti hambaid, mis sellistel onklitel nagu aksessuaaridena must be alati olemas on. Hehe, olgu.. aitab sellest, tegelikkuses ei ole ma üldsegi nii õel ja tolereerin igas variandis inimesi. Lihtsalt, see oli selline iroonilises mõttes funny joke, ei midagi isiklikku. Soovige mulle edu (loe: et ma nende itivendade keskel päris viimaseks ei jääks). Bye, bye ja head ööd.