Jah.. võib-olla on see lihtsalt minu kiiks.. mul ei ole seda uudishimu, mis paneks lugema võõra elu.. mul ei ole seda uudishimu, mis paneks mõtlema "mis küll toimub selle inimese peas". Ja ka selle lühikese aja jooksul, mis ma viitsisin vaeva näha.. ei jõudnud ma arusaamisele, miks inimesed blogi loevad. See, et tegemist oli millegi jaburaga on vaid mündi üks külg. Miski ei ole kunagi nii must-valge. Ja kas te kallid inimesed  olete kunagi lugedes mõelnud kui palju nendes kõikides blogides tegelikult tõtt on?! Kes kirjutab pool juttu juurde, kes võtab poole vähemaks ja kes üleüldse ehib end võõraste sulgedega… kirjutades elust, mida ta nii väga tahaks elada. Kategoriseeriksin need inimesed just nende ebakindlate alla. Tõsi, muidugi on inimesi, kes ka päris oma elust kirjutavad. Kindlasti on!