Loom-inimeste seesuguse kahetise loomuse üle ei tunne imestust mõned teoses kohatavad «päris»-inimesedki. Niisiis võiks öelda, et raamatus «Pajud tuules» (või siis «Tuul pajudes») kujutatud reaalsuses on täiesti normaalne, et loomad liiguvad inimeste seas. Veelgi enam, inglise kesk-kodanluse esindaja kirjutatud raamatus kuuluvad inimühiskonda transponeeritud loomad kõrgesse seisusesse; kongi sattunud Konn ei saa mõelda nägusast vangivalvuri tütrest  kui võimalikust elukaaslasest seepärast, et nende sotsiaalne tasapind oli nii erinev - kusjuures tasapind pole erinev sugugi mitte ses mõttes, et üks on Inimene ja teine loom. Ka Mägra, Muti ning eelkõige Kärnkonna uhked elamised veenavad meid, et peategelased on täiesti tasemel aristokraatid. Elustandardi pinnalt tekib raamatu lõpposale põnevust andev konfliktki, eemal-elajad Metsikust Laanest, huligaanid nirgid-kärbid-tuhkrud püüavad asuda elama isand Kärnkonna uhkesse häärberisse. (Meie kirjanduskontekstis leiame midagi sarnast ehk üldtuntud luuletuses «Mägra maja»).