Miks arvate, et sotsiaalteadlane teab alati millest räägib? Sotsiaalteadlased paistavad (nagu ka semiootikud) silma eeskätt sellega, et kipuvad teispoole oma  komptenetsuse läve. Sagedamini kui enamus teiste elualade esindajaid. Väga mugav on kabinetis kritiseerida ja hinnanguid anda ja esseistikat toota paberil või blogosfääris. Kui ei pea millegi eest vastutama ega ühtegi probleemi praktiliselt lahendama. Minu soovitus: Minge arendage dialoogi nendega, kes Eesti riigist midagi kuulda ei taha. Pakkuge välja lahendusi, mida teised pole pakkunud ja lõpetage irisemine.  Tallinnas märatsesid tõepoolest venelased. Seda jama pole mõtet mulle ajada. Tootsi käest aga küsige,  kuidas tal dialoogi arendamine Salmes õnnestus ja kuidas tema arvates üritus välja kukkus?