Rakvere Teatri lavastus "Cyrano de Bergerac"    Eile õhtul lahkus Rakvere Teatri lavalt kaduvikku suurejooneline klassikalavastus "Cyrano de Bergerac". Viimasel etendusel toimus ühtlasi ETV telesalvestus.  Oli tõepoolest väga elus  etendus. Näitlejad võtsid ja andsid viimast, nautisid iga värsirida ja lavahetke. Võib öelda, et "Cyrano de Bergerac" lahkus lavalt enne, kui hakkas ilmutama lagunemis- ja väsimusmärke.  Samas võis eilsel etendusel näha sedagi, kuis näitleja liiga hoogne artistlikkus võib tervikule kahjustavalt mõjuda. Pean silmas nimelt nimiosalise Üllar Saaremäe küllap viimase etenduse elevusest ja kaamerate kohalviibimisest tingitud soleerimist esimeses ja teises vaatuses. Saaremäe näitlejaloomusega on ikka kokku käinud  partnerite üllatamine, reaetenduste elavdamine ja säravad improvisatsioonid. Eilsel etendusel sattus ta aga eriilmeliste intonatsioonide varieerimise, ootamatute reageeringute, publiku ja partnerite üllatamise ning muude sedalaadi artistlike tembutustega sedavõrd hoogu, et kaldus juba ülemängimisse. Millest on kahju - eelkõige seepärast, et ajalukku ja paljude vaatajateni jõuab läbi telesalvestuse just see veidi ülemängitud etendus, kuigi kahe mänguaasta jooksul on olnud palju tugevamaid. Ent energia, elaan  ja esprii, mis Saaremäe rollis olemas on ja millega ta kogu lavastust veab, on endiselt muljetavaldavad.  Eile mängiti tugevaimana välja kolmas vaatus - Cyrano eneseirooniaga tembitud nukker hääbumine. (Esietendusel oli just see lavastuse nõrgim, viimaseks etenduseks oli vastupidi!) Üldse mõjusid traagilised stseenid eile täpsemalt kui koomilised.  Viimane "Cyrano de Bergerac" jäi ka näitlejanna Viive Aamisepa viimaseks lavalkäiguks Rakvere Teatri koosseisulise näitlejana. Aastaid lavalaudadel  säranud näitlejanna läks väljateenitud pensionile.  Niisiis, ühe suurlavastuse ja suurrolli lavaelu on jõudnud lõpule. Hüvasti-hüvasti, filosoof ja füüsikus, mõõgamees ja muusikus, õhusõitja ning pujään, armastaja, kel laevast jäi vaid vrakk, mees, kel riimi läks nii mõni ridagi, Hercule-Savinien de Cyrano de Bergerac, kes oli kõik ja polnud midagi.    Siit võib lugeda mu märkmeid 3. oktoobri etendusest:  http://teatrimarkmik.blogspot.com/2009/10/aravoitu-sojamehed-ja-nipsakad.html