See on evangeeliumi teine pool. Millele meid päästetakse? Pääste või õndsus on koondmõisteks kõigele sellele, mis saab inimesele osaks nii selles kui ka  tulevases elus. Joosep Tammo tõi oluliselt esile holistliku mõiste olemuse, e. "õndsuse" seostamise "õnnega". "On päris selge, et läbi kirikuloo kujunevad erinevad pääste-  kogemused väga erinevate isiklike, sotsiaalsete ja sotsiokultuuriliste olukordade foonil, kuid kõik need erinevad kogemused viitavad ühele: usus Jeesusesse Kristusesse saavutab inimene terviklikkuse ja õnne. Ta tunneb nüüdsest ennast "enam inimesena" kui enne, ta näeb maailma uute silmadega, tema isiksus on omandanud uue kõrguse. Ta  tunneb end päästetuna. See päästekogemus on julge algus, kuid samas veel ohustatud algus. "Me oleme päästetud lootuses" (Ro 8:24). Katseid seda uut seisundit väljaspool piibellikku keeleruumi sõnastada on mitmeid - Hans Küng: "Õndsus on tõeline inimeseksolemine." J. Mets: "Õndsus kui vabadus, Kiriku osaks on olla vabaduse  sepikoda." L. Weimer: "Õndsus on rõõm Jumalast ja Tema üritusest." Arvan, et rõõmusõnumi olulisteks võtmesõnadeks jäävad ka uuel sajandil : lootus ja Jumala tõotused vabanemiseks  rahule, terviklikkusele ja tõepärasusele." (J.Tammo) Kindlasti tahame me kui evangelikaalid siia juurde lisada ja väga oluliselt alla kriipsutada sanktifikatsiooni või pühitsuse. See tähendab jumalatahtelist elu.