Ma loen sageli perekooli. Periooditi isegi ehk liiga. Üks osa perekoolist on mitmikega seotud foorum, mis tänases päevas on tõepoolest  praktiliselt ainuke koht, kus sarnaste probleemidega emad (kuigi natuke pentsik on kaksikuid või kolmikuid probleemideks nimetada) kogunevad ja mõtteid vahetavad. Mujalt sa naljalt juba tuge ja nõu ei saa - puhtpraktilist laadi nõu näiteks, et kuidas kahte vastsündinut korraga vannitada. Teinekord on lihtsalt hea seal lugemas käia, kui sulle näiteks tundub, et sa oled maailma kõige hüljatum, õnnetum, saamatum ja kurnatum ema - kolistad ennast foorumisse, ja hoplaa! Läheb paremaks küll. Selsamal põhjusel, ma  tean, et käivad üksikute laste emad aeg-ajalt mitmike foorumis lugemas. Et tunda, kuivõrd kerge ja lihtne ikkagi on ühe lapsega :) ... ma parem ei ütle, kus ma lugemas käin, kui mul endal kokku jookseb.    Aga perekoolis on ka muid nurgakesi ja võimalus kohata esmapilgul täiesti absurdseid teemapüstitusi, lausa nii absurdseid, et aeg-ajalt tekib mul tunne, et keegi on palgatud sinna algatama teatud teemasid, sest päriselt ei saa lihtsalt nii olla. Vanasti, kui me veel Dittyga hästi läbi saime, siis  ta saatis mulle mõnikord delfist miskeid foorumiteemasid, sarjast "kõige totramaid lugusid delfist", ja siis me arutasime neil teemadel, et kas nii ikka saab üldse päriselus olla või mitte. Ma olin siis kõvasti noorem ja idealistlikum ka muidugi. Mäletan selgesti oma seisukohti, väga kardinaalseid, konkreetseid ja mis seal salata- subjektiivselt hukkamõistvaid.    Tänaseks ma suudan täiesti erapooletuna teha ühe üldistuse küll - naised pole kunagi rahul. Perekoolis kirutakse mehi tavaliselt kahel  viisil - mees on kas tossike, igav, koduspassija, nohik, fantaasiavaene ja vähese seksuaalse aktiivsusega või teistpidi äärmusesse kalduv joodik, mängur, elupõletaja ja naistekütt.  Esimesel juhul püstitab kõnealuse mehe naine või elukaaslane foorumisse igatsusest pulbitseva anonüümse postituse, kus kirjeldab kõhus lendavaid liblikaid ja erutusest higiseid peopesasid, mis tekivad ... tavaliselt mõne meeskolleegi peale mõeldes. Teist tüüpi postitused on suures osas nutulaulud - mees petab, raha ei anna,  joob, peksab, lastest ei hooli. Kui banaalne.    Üldiselt ma mõistan, et igasugused postitused on tavaliselt tugevalt mõjutatud emotsionaalselt äärmuslikest tundepuhangutest ja seetõttu pole nad alati objektiivsed, aga mehed ja naised ei olegi mõeldud koos elama, kuna nad on erinevatelt planeetidelt. Ja nendevaheline normaalne tunne on vihkamine, sest inimene vihkab igaks juhuks kõike, mida ta ei mõista ja kätte ei saa (nagu ütles ühel õhtul mu väga elutark 22 aastane poeg). Aga loodus on sellele  mõelnud ja aeg-ajalt saadab ta vihkamise vahele tuliseid silmanägemist ähmastavaid armunooli. Muidu oleks inimsugu ammuilma maamunalt lõppenud.