Eesti kunstikultuuri tuleviku seisukohalt peab aga küll tarvilikuks tunnustama õiglase ja lojaalselt heakskiidetava kujutavate  kunstnike ühinemismooduse leidmise juba lähemal ajal. Loomulikult ei jõuta selleni domineerimise ega tingimuste dikteerimiskatsete teel ühelt ega teiselt poolt, vaid ikkagi ühiste sihtide ja taotluste kohta ühiselt selgusele jõudes nirig seejuures isikute ja organisatsioonide loomingu­list erikaalu arvestades. Antagu uue kutseühingu põhikaadri selekteerimine kas või Tartu Ülikooli kunstiajaloo õppetooli, tuntumate kunstiarvustajate ja kõrgemate kunstikoolide esin­dajaist koosneva kolleegiumi otsustada, kui  teisiti ei saa.