Enne kui vesipapp kas siis jää-äärelt, vees olevalt kivilt või mõnelt madalamal asuvalt oksatüükalt vette sukeldub, nõksutab ta end hoogsalt, papilikult justkui kirikhärra. Just nende kummarduste ja oma välimuse tõttu on linnuke pälvinud nimed: jõekirikhärra, veeköster, jõepapp jt.