* Kuna ma niipalju ikka maksin lõivu oma kodustele ja südametunnistusele, et ei sõitnud sünnipäevale reedel, nagu ametlikult kutsuti, vaid olin reede õhtul kenasti kodune, siis pidin laupäeval sünnipäevale saamiseks valima  ikkagi bussisõidu. Ma pole kunagi sõitnud ühegi sõbra sünnipäevale maale bussiga. See oli peaaegu nagu maale vanaema juurde sõitmine ja meenutas natuke lapsepõlve. Ostsin laupäeva hommikul sõbrale kingituse, tema naise telefonijuhendamisel turult puuduoleva söögikraami ja istusingi Võru bussile. Igavesti uhke sõit oli, väljas paistis suur sügispäike, natuke enne Kanepit sadas lund ja "tänu" Maaritsas pealetulnud keskealisele paarile, kes mu tahapinki istusid, pidin peaaegu kogu tee kuni Kanepini hinge kinni  hoidma. Sealt tagant hoovas aastatepikkuse odava alkoholi, suitsetamise, koduloomad ja mustuse lõhna, kuigi nende välimus oli üsna korralik. Kanepis oli sõbra naine mul autoga vastas, ostsime poest paar kilo naelu sauna tagaseina voodrilaudade tarvis, teisest poest natuke süüa ka. Käisin sõbra naisega ka Kanepi pudi-padipoes Mini Hiire Pood (kes pagan see Mini Hiir oli?), kuna ta elukaaslane-mu sõber keelduvat nimelt temaga sellistes poodides käimast.