Kampaania tulemuste kohta on raske midagi konkreetset öelda. Suure tõenäosusega aktiviseerus elanikkonna seas mõneks ajaks "ateistlik mõtlemine", siis aga ununes, nagu kõik, mida vägisi peale sunnitakse ja mille järele otsene vajadus puudub. Kahtlemata tõi kampaania kaasa teataval määral "võitlevate ateistide" hulga suurenemise. Ehkki ateism suutis end teadvustada, ei suutnud ta nende väheste aastate jooksul end nii tugevalt kinnistada, et see oleks olnud aktuaalne. Ka üleliidulises plaanis  ei hinnatud tulemusi kuigi kõrgelt. Edaspidine ateismivõitluse hoog vähemalt EKP KK tasemel mõneti rauges. Arvestades partei pidevat vajadust tulemuste järele võib kampaania tulemusi - inimeste kirikust eemale peletamine - edukaks pidada, teisalt oli aga tulemuseks segadus ja indiferentsus religiooni valdkonda puudutavates küsimustes, mis jäid veel aastateks nõukogude ühiskonda - või vähemalt ateismiga tegelejaid - vaevama. Kui midagi läbi oli kukkunud, siis oli see ateistliku võitluse puhul  predestineeritult sedastatud võitlevate ateistide vormimine, samuti religiooni teadusliku uurimise aluste viimine rahvani, teisalt avas see aga võimaluse tegeleda ateismi sildi all religioonialase teadusliku tegevusega.