Seekordsete valimiste eel on mul lootusetuse tunne, sest kõigi gallupite järgi saadab suurim valimisedu ansiplasi, kes siis loodavad jätkata sama madratsiga mis praegugi. Kui eelmiste valimiste ajal said tööandjad läbi suruda uue  töölepinguseaduse ja pensioniea tõstmise 2 aasta võrra, siis mul tuleb hirm peale 2015. aastani toimuma hakkava peale. See olukord saab ainult halvemaks minna, sest reformikad ei tea majandusest ju mitte kui midagi. Kuidas muidu on nende majanduslikud lubadused alati jäänud täitmata? Näiteks keskmine palk 9000 krooni saavutati 2003. aasta asemel hoopis 2006. aasta lõpus ehk siis poole pikema ajaga. Tulumaks langes 26 protsendi pealt mitte 20-le, vaid 22-ni. Pärast seda lubati 22 protsendi pealt 18-le (2007.  aastal) aga see on praegugi 21 % ning pole ette näha võimalusi selle edasisest langemisest. Sellegi poolest rääkis mingi orav, et neil on soov jõuda 12 protsendini. Samuti pole kahekordistunud pensionid ega iga lasteaia laps saanud kohta.