Mis mind ajakirjanikuna rõõmustab (ohtralt lehematerjali), aga televaatajana kurvastab, on tõsielusarjade uputus. See on kuidagi liiga... odav. Isiklikult mulle meeldivad enam teemasaated, millega on vaeva nähtud. Aga nende nn "Pealtnägija" tüüpi saadetega on Eestis vist sama häda mis trükiajakirjandusegagi. Nimelt ei raatsi keegi uurivat ajakirjanikku palgal pidada. Palka tahaks keerulise töö eest ilmselt palju, samas oleks villa vähe. Ehk kirjutada jaksaks teemaga  süvitsi minnes ühe kuu jooksul vaid mõned lood. Eestis aga pole lehetiraažid ega reklaamikäive nii suured, et selline ressursiraiskamine ajalehe väljaandjaile tööjõukulud tagasi teeniks. Kasulikum ikka iga päev hoogsalt laaste lüüa! Sama kehtib televisioonis.