Maha arvatud üksikkohad, ei näi Raudseppki eitavat "dünaami­lise  ilmasuhtumuse eneseomaste normide" nime all teatavate vaim­sete printsiipide "uue eetika" ja "uue usundi" vajadust. Kuid viimasteks ei jätku kahtlemata ainult "igavese sünni", s. o. ainult mõttetu vaheldumise põhiväärtusest, nagu ta arvab, vaid seks on vaja ka elu alusteni küünivate "kasvu", keha ja vaimu ühise evolutsiooni kõrguse mõõdupuude tunnustamist. Ja selles on näit. ainult vaimukultuuri läbi võimalikel "ülatoonidel", meid kõiksusega, mine­viku ja tuleviku eluga siduvail sihikujutlustel - "puuslikelgi"  mü­ratu tähendus.