Vbl olen ma imelik, vbl räägib siin kaasa mu oma raske lapsepõlv, aga mus tekitas "Kiisu" lausa teatud sorti hellust. Mu meelest on tal süda sees, tahaks teda natuke raputada, et kle tüdruk, võta mõistus pähe. Aga samas - kes olen mina, et seda öelda? Tõenäoliselt on ta kokkuvõttes õnnelikum kui mina.