Mul on selgelt meeles, et oli tavaline tööpäev. Ilmselt mingi rahulikum periood, sest tohutult kiireid lõpetamist vajavaid asju häirimas ei olnud. Jäin moniorist kõrvale vaadates silmi puhkama ja mõtlema - enda elu, raha, töötamise ja muu sellise olulise peale. Võimalik, et samal ajal olin teinud suuremaid kulutusi. Võimalik, et need kulutused olid mõttetud ja samas ikkagi suured. Ma ei mäleta seda, kuid mäletan täpselt, et tabasin end mõttelt, et olen  inimesena halbade isikuomaduste vms tõttu võimetu teadlikult raha säästma seda kuskile pangaarvele kogudes. Mulle tundus, et ma suudaksin aastas säästa kümneid tuhandeid kroone, kui ma ainult sellega tegelda tahaksin. Umbes nagu suitsetaja võiks iga päev suitsetamise maha jätta.