Ninahingamistakistuse olemasolu kindlaks tegemine peaks kuuluma rutiinselt ortodontilise läbivaatuse juurde. Välja peaks selgitama ka ninahingamistakistuse põhjuse (suurenenud tonsillid ja adenoidid, polüübid, krooniline ja allergiline nohu, kõverdunud ninavahesein jne), mis tavaliselt selgub anamneesist või läbivaatuse käigus (eesmine rinoskoopia, rinomanomeetria ja röntgen). Ninahingamistakistuse kõrvaldamine peaks toimuma võimalikult varakult, nii et hambumusanomaalia ei saakski tekkida ega kinnistuda. Erilist tähelepanu tuleb pöörata Angle II klassi anomaaliaga patsientidele, kuna nende ravi võib osutuda ebaefektiivseks kui hingamist ei normaliseerita.