Ühes eelmises sissekandes tegin vihje, et Hiina keskvalitsus on otsustanud ükskõik  mis vahenditega toetada majanduskasvu ning üheks selleks on tagasipöördumine loodust reostavate meetmete juurde.    NYT kirjutas hiljuti Pekingi lähedal olevast ühest sellisest tehasepiirkonnast, mis on nüüd majandusraskuste ajal uuesti käima lükatud. Täpselt samad arengud toimuvad Lõuna-Hiinas Guangdongi provintsis, kus mitmed tehased on varem uute keskkonnanõuete pärast pidanud uksed kinni panema. Nüüd aga vaatab kohalik valitsus nõuetele läbi sõrmede ning paljud tehased avatakse uuesti.    Ma ei tea, kui palju on uute tehaste avanemine seotud ekspordi taastumisega, kuid mitmed kanalid nii Hiinas kui Läänes kirjutavad, et tehaste väljalase on Guangdongis taastumas. Näiteks Briti kaubandusketist Tesco, mis tegi rasketele aegadele vaatamata £3 miljardi suuruse maksueelse kasumi, öeldi väga selgelt, et Lõuna-Hiina tehaste taasavamine on nende ärile tulnud kasuks.    Majanduskasvu aeglustamise peatamine ja eelnevate aastate kasvunumbrite taastamine on Hiina jaoks küll oluline, kuid  pikemas perspektiivis vaadates on nö rohelisest teest eemaldumine kindlasti kahjulikum. Hiinal oleks viimane aeg hakata tõsiselt mõtlema rohelisele energiale, sets sudu ja saaste, mis Põhja- ja Kesk-Hiina õhus valitseb, on nii keskkonnale kui elanike tervisele märksa kahjulikum kui majanduskasvu paarist protsendipunktist ilmajäämine.    Tõsi, Hiinas on rida rohelisi projekte, kuid Hiina suurust arvestades tuleks neid veelgi enam arendada. Näiteks Xinjiangis on üks kohutavalt suur  tuuleenergiapark. Ma ei julge öelda, kas see on maailmas üks suuremaid, sest ma ei ole seda valdkonda uurinud, kuid rongiga sellest mööda sõites võis pikkuseks rahulikult mõõta kilomeetreid ja generaatoreid sadu. Kesk-Hiinas on koostöös Islandiga rajatud maaenergial baseeruvaid näidislinnasid. Ning hiljuti tuli valitsus välja ideega toetada elektriautode ostu. Lihtsalt mõned näited, mis hoobilt pähe tulevad.    Samas, Shanxi provints, kus kivisöe tootmine on suureks allikaks Hiina elektritootmisele, on ka üheks  Ranniku-Hiina põhiliseimaks õhureostuse lätteks, sest läänetuuled toovad saaste pealinna, teistesse Hiina suurematesse linnadesse ning isegi Korea poolsaarele. Kivisöest ei kavatse keskvalitsus niipea loobuda, sest alternatiivseid allikaid on liiga vähe. Veelgi enam, Hiina valitsusel on eraldi välja töötatud plaan nimega "Põhja kivisöe transportimine Lõunasse", mis kujutab endast eelkõige raudteevõrgustiku laiahaardelisemat väljaehitamist. Loodetavasti aga korvatakse see saaste vähemalt muude suundade  rohelise tee valikuga.