Maastik on tulvil diagonaale. Keegi on piinliku täpsusega joonistanud kuuselatvu ning kohati uduga varjutanud ja sinisega looritanud. Samas on kunstnik unustanud madalama poole. Orus pole kahele autole jäetud üksteisest möödumise ruumi. Niivõrd kuidas loodus koonerdab allpool ruumiga, koondub küngastele lõputult okaspuid. Üksik helehall suitsujuga on kontrastiks  sinkjastumedale silmapiirile. Keegi osav hutsuul on endale kodu rajanud.  Kui aga sõidutee ääres leidub paarile autole sobiv parkimisplats, siis kuhjatakse sinna juurde kive ja tasandatakse ning võimalike kuuskede eemaldamisega laiendatakse pinda, et mahuks ehitada turistide tarvis söögikoht. Madalaladel võetakse merelt, siin aga mäeveerult maad juurde. Et turism annab aastaringset tulu, üritab sellega end toita iga vähegi toimekas mägilane. Maaviljelusel pole tulevikku, kuna mäerinnakul pole  mullaharimiseks looduslikke tingimusi. Sobib eelkõige karjakasvatus. Karjaste elulaad pole sajandite jooksul muutunud nagu karigi, ikka lambad ja veised. Karjased elavad niitudel majakestes, kus ainsaks energia allikaks lõkketuli. Ööd on siin jahedad. Varjualuse katuses on suitsu väljutamiseks avaus. Palkidest majakesed on akendeta ja suletakse uksega. Harva valmistatakse karjamaal nagu vanasti, lambajuustu. Enamasti on karjasel kaasas kodus või tööstuslikult kuivatatud lambajuust. Ühe veise karjatamise tasu on  150 krooni. Karjatatakse neli kuud. Karjak suudab kuni 30 lehmal silma peal hoida ja seega aastas kuni 5000 krooni palgaraha teenida. Ivan arvab, et elab ära. Ivan on Karpaatias levinuim nimi. Muutunud on vaid karjase maja nime kasutus.  Sõidad kus suunas tahes, tõused mäkke või laskud, ikka loed kaubandusehitistelt nime Kolõba. Ilma nimesildita kolõba on mäeveeru välul karjase varjualune. Tänane kolõba on hutsuuli arhitektuuri traditsioonides teravate viilkatuste ja mitmete väljaehitustega  kaunistatud, ning palkidest ehitatud baar või restoran, või mõlemad kokku. Tingimata on ruumis grillikoda. Nagu oli karjase onni keskel lõke, on turisti lõbuks tuletegemise koht. Lahtine lõke ja suitsuava eristabki Kolõbat tavalisest restoranist. Hutsuulide grillikojad on täiskuhjatud etnograafiliste esemetega: rakmed, muusikariistad, toidunõud, rõivad, kudumid ja mida kõike veel.