esiteks,  kas keegi on veel täheldanud, et kui osta näiteks 8 õuna ja jätta need kilekoti sisse laua äärele, siis kaob sealt õhtu jooksul heal juhul võib-olla kaks õuna.  kui võtta need kaheksa õuna koti seest välja, pesta ära ning  seejärel lauale kausi sisse välja panna, pole neist samaks õhtuks mitte ainsamatki järel.    meie peres igastahes on see 100% nii. tahad, et paariks päevaks jaguks, jäta esimeseks õhtuks kilekotti või alternatiivina - osta topelt.    kunagi lugesin Paulo Coelho Alkeemikut ja üks lause, mis mul sealt meelde jäi kõlas järgmiselt- inimesed armastavad ilu.  mu hilisem elu ainult kinnitab seda. inimesed söövad suure osa oma elust ja rahast silmadega.    teiseks,  ootasingi juba, millal ilmub esimest korda minu unenägudesse beebi temaatika. täna öösel see siis (juba) juhtuski. kõige muu kõrval on meie puhul kindlasti väga aktuaalne, kas tegu on tüdruk- või poisslapsega. seda seepärast, et minu elus on siiani ainult pojad ja temal tütred.    täna öösel oli poiss.    kolmandaks,  võtsin haiguslehe. minu jaoks on tegu siiani eneseületamisega, kui helistan hommikul perearsti keskusesse ja pean telefonis kellelegi valetama, et mu pea valutab,  süda on paha ja mul on väike palavik. mille peale nad veel uurivad, kui palju mul palavikku siis täpselt ongi.  huh, jube. piinlik.  aga võtsin end kokku ja tegin seda siiski, sest tahtsin mõned päevad kodus puhata.  lõuna paiku panen soojalt riidesse ja lähen välja jalutama.    kevad on õhus. nina ukse vahel välja pista, kuuleb näeb ja tunneb selle lindude laulu, valguse ja lõhna järgi ära.  mõni nädal tagasi vaadati mind selle jutu peale veel kui hullumeelset, tänase päeva  seisuga on mulle ses osas lisandunud juba toetajaid.