Kui kesktalve külm õige pakaseks läheb, raputab vangistatud Peipsi oma ahelaid.  Nii algab Juhan Liivi jutustus «Peipsi pääl», mis räägib jäälagunemise ajal imekombel pääsenud meestest ja nende kiiresti ununenud jumalakartlikkusest. Jutukese algusosast on märksa tuntum selle puänt: «Jaak, maa, kurat, jalad juba põhjas!», mis leiab praeguselgi  ajal sagedasti kasutamist.