Sellise ilmaga hakkasid meil isegi veekindlad riided vett läbi laskma. Õige pea olime  ihuni märjad ja lõdisesime kerge tuule käes. Märjad riided kleepusid ihu külge ning iga liigutus tundus lõpmata vastik. Mitte kusagil ei olnud sooja kohta, kaitset märja ja külma eest. Jäi üle ainult üks--vänta. Vänta elu eest, et vähekenegi sooja saada. Nii me võitlesimegi maanteel tigeda ilma ning pealetikkuva tülgastusega.