ma mõtlen asju välja  kaasaarvatud mu oma elu. ja mul on koguaeg spliin  või eufooria    ja seosed uute ja vanade mälupiltide vahel kirgastavad mind. siis ma kirjutan midagi või joonistan. ehk mõtlen, ehk kirja ei pane. ükskõik mis sümboolikaga. aga kõik saavad valesti aru. kultuur pärandub valesti ja  valesti edasi ja kõigile jääb vale mulje. ja lõppude lõpuks see polegi mitte midagi. ent ometigi on mu elu. jah, ja seepärast on mul ka spliin    ÜKS SAATANA RING ma ütlen    unustage see kõik nüüd ära