Järgmisel päeval tuli kokku valitsus, kus oli laual juba nimekiri neist, kes tuleks koos Sirguga maha lasta. Vabadussõdalaste liidrite kiirkorras välikohtu alla andmist nõudis Laidoner. Neli neist, kindral Larka, kolonelid Viktor Puskar, Eduard Kubbo ja Seiman olid tema lähedased kaaslased-väejuhid Vabadussõjas. Välikohtu üle hääletasid Laidoneri nõudel neli kõrgemat ohvitseri, hääled jäid viiki 2:2. Lõpliku otsuse langetas Päts, kes vennatappu ei soovinud ning välikohus jäi pidamata. Küll aga korraldati mais 1936 vapside üle suur kohtuprotsess, mis pälvis laia tähelepanu. Ja see kindlustas Pätsi võimu rohkem kui sõjakangelaste vere valamine. Päts oli elutark poliitik, Laidoner selgelt mitte.