"See oli nii seetõttu, et riigikogu ise võttis küllalt selgelt n-ö positsiooni valitsuse suhtes, mis tähendas seda, et ka valitsuse poolt tulnud seaduseelnõu võis riigikogu enamus - ehk valitsuse toetajad saadikud - lihtsalt tagasi saata, ja selles ei  nähtud midagi imelikku. Hilisematel aastatel, üheksakümnendate lõpust juba, peeti seda nagu halvaks tooniks - ministri solvamiseks ja iseenda häbistamiseks, milleks iganes. Sellest on siis hoitud eemale ja seetõttu on ka jäänud mulje, et ministrid ütlevad saadikutele, kuidas nad peaks hääletama, mitte vastupidi. Väga palju sõltub muidugi ka erakonnast," rääkis Nestor.