Viimased nädalad pole edu saavutanud. Starsis tabas räige downswing peale upswingi ning endale omaselt ei jäänud ootama, kuni kogu roll bustoks läeb, vaid kandsin selle välja ja pummeldasin ning gamblisin viimased jupid niisama linnapeal maha. Olin veidi aega rahatuna kodus vegeteerinud ja mõelnud, kuidas uuele rollile alust panema hakata kui läksin nv sõbra sünnipäevale Võrtsjärve äärde kenasse maakohta.    Kõik oli seal tore ja  kena ning seltskond oli suurepärane, kuni ma märjal ja libedal terrassil selili lendasin hetkega püstiasendist, siis veel sealt ka alla rullusin-kõik käis ülikiiresti ja igatahes kui lõpuks kindlal maal pidama sain olin käeluu murdnud, millest oli ka üsna kerge aru saada, kuigi lahtise murruga polnud tegu. Õlavarreluu nagu Tartu haiglas öeldi kui õnneks seltskonnas leidunud kaine autojuht mu sinna oli viinud. Järgmisel hommikul tehti ka operatsioon ja pandi naelte ja kruvidega luu kokku. Peale oppi liiguvad  sõrmed ja muu käe alumine osa veel kehvemini kui enne ja arst mainis ka, et luumurru kohal oli mingi tähtis närv, millest sõltub kogu käe liikumine ja mis sai kannatada. Ja, et see peaks taastuma 95% juhtudel, kuigi lõplik taastumine võib võtta nädalaid või isegi kuni 6 kuud. Ülejäänd 5%-tjh...nagu mulle vähe oleks neid 2 outereid riverisse tõmmatud...    Kuna siin isegi korralik wifi ja ühe käega trükkimisega olen nagunii harjunud mõtlesin, et teen siis väikse blogiposti ka. Vast mängin siit  õhtul ka triobeti liigaturnat.