Arvult tõesti väike rahvas ning peaks nagu kokku hoidma, et suures maailmas mitte varju jääda, kuid siiski rahvasuus enim levinud müüt kõlab umbes nii: eestlase lemmiktoit on teine eestlane. Me justkui ei hooliks üksteisest, aga samas suudame teha maailmas vägitegusid ja jääda seejuures alati eestlasteks ja olla selle üle uhked?