Pargil pole häda jah. Eriti kui olla seal ajal, kui päike loojub ja taeva roosaks värvib ning oled suurel tühjal väljakul, mille keskel kasvab üks suur üksik tammepuu. Kui hakkad siis enda ümber 360-kraadist ringi tegema, on park igast küljest ääristatud metsastunud puusaluga.  See, kuidas Horstiga välja kukkus, on uuemas  blogisissekandes kirjas. Mine ja loe muudkui.  Seinaäärne pilt on kahjuks maru udune, ma pole kvaliteediga rahul. Aga kas just see pilt sobib väljendama kõige paremini seda vahetustudenglust... ei teagi kohe.