Parem elan nagu immigrant arbuusiseemneid suunurgast sülitades, aga tõepoolest nii vabalt nagu ma ise tahan ja sellises kliimas, mis mulle meeldib. Kui me juba maailmakodanikud olla tahame, siis miks mitte olla seda seal, kus endale meeldib. Üheksakümnendatel, kui Eesti oli veel nagu metsik lääs, kus elu täpselt nii hea, kui selle ise endale tegid, oli siin huvitav, aga iga aastaga muutub olukord üha  sotsiaaldemokraatlikumaks. Ja nii ma enam ei näe ühtegi põhjust peale sõprade ja Eesti keele pikas perspektiivis Eestis elamiseks.