Vahel kui  töö keeb ja translatsioonijaama ribosoomides toimub piltlikult öeldes kõige kirgastavamate muusikaliste valkude süntees, astub sisse üleaedne Andr, pistab tervituseks pihku sooja parkunud töömehekäe, vaatab hindavalt ringi ja ütleb: "Teil siin torud lekivad, las ma pingutan toda tagasivoolu kolmiku muhvi". Ja asubki pikemalt aega raiskamata asja kallale. Teinekord aga on uksel teeseldud kohmetusega jalgu pühkiv naabrimees Hwy, kes möödaminnes ka meie ajalehed ära toonud ning asetab stuudiolauale  kolmeliitrise purgitäie rammusat hapupiima, et näe lõuna juba ammu möödas, aga te es malda pruukostigid võtt. Istub siis pliidi manu järile ja esitab mõne raske mõistatuse nagu näiteks: "Luised luisad, puised pulgad, kaks karust, karusel kook, koogul tuust, tuustil niips?" Ning jääb siis muhelema, kui kohe ei taibata, et tegu on härjarakendis adrakünniga.