Ma teadsin seda, et inimese iseloomu jooni toovad teised, teda ümbritsevad, inimesed välja. Ma teadsin, aga ei mõistnud või õigemini polnud ise väga suurelt kohanud.  Nüüd kui tagasi vaadata eelmisele nädalale, siis olen märganud, et jah, ümbritsevad inimesed muudavad mind. Ei, mitte ei muuda, vaid toovad mingi uue külje minus esile. Midagi sellist, mille olemasolu olen ma aimanud, aga mitte teadnud kindlalt.  Ma mainisin ennest,  et ma tunnen, et saan täiskasvanuks ja nii see ongi. Ma mõtlesin tänasel unetul ööl, et mis on siis see, mis muudab inimese täiskasvanuks. Ma leidsin, et see on see, kui tead enda kohta päris palju, pea lõpuni välja ning sa käitud nii nagu normid seda ette näevad ja sa VASTUTAD enda tegude eest… ma tean, et ma pole suureks saanud, aga ma olen suuremaks saanud. Ning ma EI taha.