Plaanisin  puuvillase ja säravpunase, veits särtsu tumeda mantli või rohelise jope juurde. Vahepeal arvasin juba, et kudumistuju on päästmatult lännu ja niipalju siis sellest. Aga ükspäev suutsin ikka vaikselt virisedes asja ette võtta ja hakkas tasapisi edenema; kuigi pidin serva üles harutama ja silmuseid lisama, muidu oleks tulemus vaevalt pähe läinud. Esimesed mustriread olid muidugi totaalne ajun*ss, sest ma polnud kunagi lehemustrit isegi proovinud, a' kui rootsud juba näha olema hakkasid, läks õudselt  loogiliseks ja lihtsaks.