see on minu tänase  päeva slogan. ma igaks juhuks püsti ei tõuse. pia käib räigelt ringi. tahaks natuke minestada. tuba virvendab.  siit teine slogan: mõõdukus elunormiks.  vanamees tuli eile koju ja oli kehvas tujus. küte oli meil värdjate affide poolt ära võetud ja külmkapp oli tühi ja poodi ei viitsinud minna, sest kedagi ei tahtnud näha (pood on aga inimesi pilgeni täis, kes selveri tibukleepse koguvad ja säästukas käruromurallit teevad). läksime siis 18:30 magama, et 7:30 tõusta.  nüüd on väga keff olla.  see on vist ülemagamisest.  ütlesin tööl, et mul on tuumapohmell eilsest alukamällarist. ülemus lubas seepeale koju minna. tema vastutust enda peale võtta ei tahtvat.