Läinud nädalavahetusel said  konservatiivsed erakonnad parimad tulemused kohalikel valimistel Hispaanias ja parlamendivalimistel Küprosel, kuid suurt rõõmupidu ei ole seal siiski põhjust pidada ning veelgi suuremat tähelepanu väärib meie vaatepunktist see, et Saksa Kristlikud Demokraadid said rängalt lüüa Bremeni liidumaal.    Hispaanias tegi konservatiivne Rahvapartei parima tulemuse pea kõigis regioonides ning sai neist enamikes absoluutse enamuse. Selline valimisedu andis erakonna juhtidele võimaluse kuulutada, et "see on ilus päev meie erakonna jaoks", "ajalooline" saavutus jne. Kuid valijate poolt oli paljuski siiski tegemist lihtsalt sõnumi saatmisega riigis võimutüüri hoidvatele sotsidele.        "Ainult need, kes tahavad [senise olukorra] jätkumist, valivad HSTP. Need, kes tahavad muutust, valivad Rahvapartei. Kui te valite Rahvapartei, siis Zapatero lahkub," lubas Rahvapartei asepresident Esteban González Pons  veel reedel, rõhutades, et kohalikel valimistel otsustatakse ka see, kas sotside juht José Luis Rodríguez Zapatero jätkab peaministrina või mitte. "Keegi ei ole teinud töötajatele Hispaanias nii palju kahju kui see, kes on põhjustanud viis miljonit töötut," ütles ta peaministrist rääkides, lisades, et "valitsusi ei muudeta tänavatel, neid muudetakse valimiskastide juures. See on teie võimalus."    Aga tõsiasi on see, et Keskerakonna enneolematult võimas võit 2009. aastal Eestis toimunud kohalikel valimistel, millele eelnes sarnane kampaania, ei viinud peaminister Ansipi lahkumiseni, ja  isegi kui Rahvaparteil õnnestub võita ka järgmise aasta kevadel toimuvad parlamendivalimised, siis ei ole neil muud valikut kui jätkata seda kärpepoliitikat, mille vastu Hispaanias praegu tänavatel protesteeritakse.         Zapatero tunnistas, et sotsidele sai nendel valimistel osaks selge kaotus, kuid välistas ennetähtaegsete parlamendivalimiste korraldamise ning rõhutas, et esmane ülesanne on viia lõpule pooleliolevad reformid, mida on vaja Hispaania majanduse taastumiseks. Valitsusjuhi vahetumine ei ole välistatud, seda küsimust hakkavad sotsid arutama, aga see poliitiline suund, mis nüüd paljud inimesed tänavatele on toonud, selle tagajärjel tõenäoliselt ei muutuks.    Küprosel sai Demokraatlik Koondis küll parima tulemuse, 34.3% häältest, kuid eelmiste valimistega võrreldes kasvas veidi ka Töörahva Progessiivse Partei, mille ametlik ideoloogia on marksism-leninism, saak. Seda toetas nüüd 32.7% valijatest ning koos tsentristliku Demokraatliku Parteiga, millele sai osaks väike langus, on neil jätkuvalt koos hääled, et jätkata Küprosel valitsemist, mida kavatsetaksegi teha. Võib seega arvata, et 2012. aasta teisel poolel saab Euroopa Liidu eesistujamaaks tõesti riik, mida valitsevad kommunistid.        "Kodanikud saatsid valitsusele selge sõnumi. Sõnumi muuta poliitikat. Et muuta Küprose kurssi ja pääseda ummikust,"  märkis parempoolsete juht Nicos Anastasiades valimiste tulemust kommenteerides, lisades, et surve kriitiliste küsimuste lahendamiseks kasvab, valitsus peab seda sõnumit kuulama ning Demokraatlik Koondis kui vastutustundlik poliitiline jõud on valmis toetama kõiki otsuseid, mis viivad õiges suunas.    Bremenis, kus jäme ots oli juba niigi punarohelise koalitsiooni käes, kaotas Kristlik-Demokraatlik Liit liidumaa parlamendi valimisel eile aga isegi rohelistele, langedes seega kolmandaks. Seda paljuski nii erakonna populaarsuse üleriigilise langemise kui ka selle tõttu, et valijate poole otsustati pöörduda olukorda ilustamata.        "Isegi kui esialgsed tulemused ei vasta meie soovidele, austame me valijate otsust," ütles erakonna esinumber Rita Mohr-Lüllmann oma valimisjärgses  avalduses. "Meil ei ole mingit põhjust pead liiva alla peita. Otse vastupidi: meie ütlesime inimestele, ainsa erakonnana, otse ja ausalt, millised rasked väljakutsed meie kõigi ees seisavad. Me näitasime üles julgust ja jõudu nimetada asju õigete nimedega ja töötada välja lahendusi."    Aga valimistel see kahjuks edu ei toonud.    Kokkuvõtteks    Konservatiivid võitsid Hispaanias kohalikel valimistel võimsalt kampaania abil, mille keskmes oli populistlik vastandumine peaministrile, kes on muutunud nii ebapopulaarseks vältimatu kärpepoliitika tõttu; saavutasid vastutustundliku suhtumisega parima tulemuse Küprosel, kuid jäävad seal  ikkagi opositsiooni; põrusid rängalt Bremenis, kus üritati lüüa olukorra ausa tunnistamisega. Paistab, et rõõmustamiseks ei ole just erilist põhjust.