Lõpuks saabusid lapsed  Mullu kevadel kolisid Ivar ja Signe SOS-majja sisse. Need kolm SOS-maja asuvad Põltsamaa äärelinna uuselamurajoonis koos tavaperede kodudega. Ka see on esmakordne Eestis. Keila SOS-küla on omaette külakompleks SOS-peredele, Põltsamaa majad  asuvad tavalises elurajoonis.  Ema-isa kolivad sisse enne lapsi, et nad tunneksid kasvandike saabumise ajaks iga nurgatagust ja saaksid elamise oma käe järgi sättida.  Ja siis algas ootus.  "See oli nagu päris lapseootus kohe," meenutab Ivar.  "Süda taktist väljas ja oledki kogu aeg ärevuses," kinnitab Signe.  Juuli alguses saabus Andreas (13). Laste nimed on selles loos muudetud. Signe räägib: "Sotsiaaltöötaja astus bussist välja, kaks poissi käekõrval. Ma teadsin, et üks neist on tema enda lapselaps ja teine Andreas. "Ah siis sina tuledki meie juurde," ütlesin ma, ja astusin vale lapse juurde. Asi on selles, et Andreas on väga ilus poiss. Ma mõtlesin, et ega nii ilusaid meile ikka ei anta."  Andreasel oli kaasas puust meisterdatud mõõk, vibu ja vineerist püss. Ta tuli nagu lahingusse.  Teisena saabus Siim (14). Tema pani kolmandal ööl läbi akna plehku. Signe, kes esimestel öödel magas nii erksalt, et kõrvad liikusid peas, kuulis krabina ära. "Tule tagasi, kuhu sa lähed," hõikus Signe ega suutnud suure ähmiga Siimu nime meenutada. Poisi leidmiseks alarmeeriti politsei ja hulk inimesi veel, aga lõpuks oli hoopis Ivar see, kes ta kahe tunni pärast koju tagasi tõi.  Kolmas laps oli Kaarel (7). Tema ei vaadanud ühelegi inimesele otsa. Kaarlil pidi esimestel nädalatel kätest kinni võtma ja ütlema: "Vaata mulle otsa!"  Oktoobris lisandus Steven (6), emotsionaalne ja mahlaka sõnavaraga poiss. Pere istus diivanil ja vaatas Steveni saabumist nagu teatrietendust.  Te mäletate, kui kuum oli eelmise aasta juuli? See kuumus ja pinge tahtsid Signel hinge seest välja võtta. Ta soovis olla hea ema ja valmistada lastele maitsvat toitu, aga nii tuli jälle palju aega pottide-pannide taga veeta. Suhtlemist jäi väheks. See kruttis pinge veelgi üles.  "Sel suvel mina siia põrandale ära suren," mõtles Signe tulilämbes köögis.