Kas pole samal ajal teater end katsunud rikastada kõigi teiste kunstide hilpudega, võttes kirjanduselt kõlava sõnarikkuse, maalikunstilt värvirikkuse, plastikalt ja tantsult ilusad poosid, muusikalt rütmi, ning siis äkki pööranud kõigele sellele selja, et minna oma autonoomsust otsima lavastuse primaadis?