Selleks, et teha nagu vaja, ei pea ajama targast raamatust näpuga järge. Ema, kes tegeleb iseendaga ja tunneb iseennast, tunneb ka last ja tema vajadusi. Ta võib toimida teiste meelest mitte targalt, aga oma lapse jaoks toimis ta arukalt ja kogu pere on rahul. Kuulata teiste õpetamist ja teha täpselt nii, on sõnakuulelik käsutäitmine, mis  paneb pea valutama ja teeb kõrvad kurdiks nii emal kui lapsel. Kuuldud õpetuse läbimõtlemisele ja liitmisele iseenda eelnevate teadmistega kulub küll aega, aga see tasub end kuhjaga ära. Terve laps ei võta aega, ta annab aega.