Kui oleme  endile need kaks põhiaksioomi selgeks teinud, on järeldus sekundaarne. Eesti rahvas on valiku ees: kas etnosena püsima jääda või ajapikku ajaloolises perspektiivis välja surra. Sest kuigi aktiivsem venestamispoliitika Eestis algas juba XIX sajandil, on Vene impeerium kommunistide juhtimisel alles XX sajandi lõpukümnendeil suutnud selle viia faasi, kus eesti rahvuse püsimine etnosena on ohustatud rohkem kui kunagi varem ajaloo vältel. Sellest tulenevalt püstitub ka eesti rahva eesmärk - püsima jääda ja selle  eesmärgi saavutamiseks vahendid leida.