XIX saj. algul, millal trükikunstiski masinate tarvituselevõtu tõttu algas uus üldine tõusujärk, olid ka eestlased tungimas läbi võõra võimu takistuste iseseisvamale teotsemisele. Tekib rida tähelepandavamaid eestlastest kirjamehi (O. V. Masing, Kr. J. Peterson) ja hakkab ilmuma ka üldiselt rohkem trükiteoseid. XVIII sajandi esimesel poolel oli ilmunud aasta kohta 1-2 raa­matut ja läbisegi samal arvul brošüüre, teisel poolelgi ei tõuse trükiste arv aasta kohta tihti  10-ni. Ka XIX saj. esimesed 16 a. olid kidurad. Sel ajavahemikul a. 1801-1815 ilmus 105 trükitoodet koguulatuses 7914 lk. 1816. aastast (samal aastal vabastati pärisorjusest eestlased Eestimaa kubermangus) muutub aga pilt oluliselt elavamaks. Järgneva 10 a. jooksul, a. 1816-1825, ilmub 131 trükitoodet 20 741 lk. ulatuses. Paneme tähele tõusvat joont, nagu see on loomulik arengukäigus. Siis aga 1826. a. järgneb vaiksem ajavahemik.