… siia õnneks päriselt ei jõudnudki. Võib-olla tuleb veel täna mingi saba, aga väheusutav. Muidu on tavaliselt nii, et kui mujal tuul, siis meil torm. Hommikul olid alles nii elekter kui internet.  Tormitunne oli küll, tavaliselt võtab tugevama tuule saabumine mu päevaks või paariks jalust maha. Täielik ajuhalvatus ja töövõimetus, keerulisemast tekstist  ei saa aru ei kõnes ega kirjas ja igasugustest videotest hoian eemale kui katkust. Üldse ei taha sel ajal ekraanile vaadata ja oleks tore, kui minuga sel perioodil räägitakse lühikeste ja konkreetsete lihtlausetega ega nõuta millegi keerulise otsustamist.  Käisin reedel Tartus. Kuna tohter kulutas mulle umbes kolm minutit (hm, sõita peaaegu neli tundi bussiga selleks, et sinuga tegeldaks kolm minutit? - teisalt, kui asjad korras, mis seal ikka venitada…), jõudsin ka Farmaxist läbi sibada, Roosi rohud  ja Kiitsule toiduvaru võtta ja esimese bussiga tagasi, mis on iseenesest vaimustav, sest pärast kiiret pingutavat asjatamist kolm ja pool tundi linna peal aega parajaks teha järgmise bussini pole üldse lahe, eriti kui ühtegi tassivat jõudu kaasas pole ja bussijaama pakihoid on endiselt kinni. Rottidel on nüüd pidu, sest sain nende jaoks hamstritraksideks nimetatava jalutusrihma. Ma usun, et rihma otsas toas ringi jalutav rott on palju paremini säiliv rott kui vabapidamisel loomake, kes võib kergesti jala  alla jääda või kellegi küüsi langeda või kuhugi kättesaadamatusse kohta pugeda või vannialuse kaudu keldrit uurima minna või kuhugi juhtmeid proovima minna. Rotid on igatahes väga rahul. Roosi ei ole rahul, sest tema sai šampooni, millega teda iga nelja päeva tagant pesta tuleb. Esimene pesu tekitas minusse kaks küüneauku. Korrutame selle ettevaatavalt kuuega… hm.