Keap ohkas sügavalt. Mõnes mõttes oleks praegu  kergem, kui ma omal ajal laeva õhku lasknuks, nagu kavatsus oli, mõtles ta. Nüüd võiks rahulikult oodata, kuni andekas poiss Steen mulle käe õlale paneb. Ent laev on alles, relvastatud, ja järelikult tuleb võidelda. Rohkem ei ohka, ütles Keap iseendale ja torkas identifikaatori luugi kõrvale pilusse.