Samas - selles laimirohelises-sidrunikollases kohvikus oleks tal päris mõnus oma Beatrice'i seltsis teed juua. Ega need itaallased ju teed ei armasta, aga teega tuleb Lime paremini toime kui kohviga.  Teed on seal igasugust, küll rohelist, musta, valget... Selle juurde tuuakse suhkrut ja mett. Espresso, ainus kohv, mida ka itaallased kohviks peaksid, tehakse aga külma tassi, nii et lauale jõuab tilk musta mõnu juba jahtununa.  Stiili poolest on Lime üsna värskendav.  Sisekujundus on äärmuslikult kontseptuaalne - ei ühtegi ülearust detaili. Isegi šampanja, mis alkoholiletil jahutusnõus troonib, sobib laimitoonidega: muidugi Veuve Clicquot, mis muud. Kujundusliku detailina on see loomulikult suurepärane, ainult hinnaklassilt kuuluks pigem kuhugi teise aega ja kohta.