Nende kõrval eksisteerivad de facto iseseisvad riigid, kelle rahvusvahelisel tunnustamisel on suuremad või väiksemad iluvead. Kuigi Rahvusvaheline Kohus on Kosovo eraldumise Serbiast tunnistanud legitiimseks, tunnustavad paljud rahvusvahelise kogukonna liikmed teda endiselt Serbia osana. Palestiina Rahvuslik Omavalitsus on diplomaatilistes suhetes enam kui 100 riigiga, kuid tema suveräänsust ei loeta ikkagi täielikuks. Paljud riigid ja organisatsioonid, sh Aafrika Liit, tunnustavad Sahrawi Araabia Demokraatlikku Vabariiki (Lääne-Saharat), kuid suur osa tema territooriumist on okupeeritud Maroko poolt, kes loeb teda oma riigi territooriumiks. Hiina peab endale kuuluvaks Taiwani, kuigi viimast tunnustavad suveräänse riigina mitmed rahvusvaheliselt tunnustatud riigid ja väga paljud riigid, sh Hiina ise, peab Taiwaniga aktiivseid suhteid erinevates valdkondades, nt majanduses. Märksa keerulisem seis on mitmel teisel de facto iseseisval riigil, keda tunnustavad vaid üksikud rahvusvahelise õiguse subjektid: Abhaasial, Lõuna-Osseetial ja Põhja-Küprose Türgi Vabariigil. Siis on veel mõned ennast sõltumatuks pidavad territooriumid, kellel legitiimne rahvusvaheline tunnustus üldse puudub: Transnistria, Mägi-Karabahh ja Somaalimaa.