Rait Maruste  Antud kohtudokumentide kättetoimetamise kontekstis tähendaks see seda, et kui isikul oleks õiguslik kohustus esitada oma kontaktaadress ja ta on seda teinud, s.o esitanud oma aadressi või postkasti, riik on sinna oma teate postitanud, siis loetakse see kohale toimetatuks ja isikule siduvaks ning menetlusega saaks edasi minna. Nota  bene! See ei ole kutse taastada nõukogulikku sissekirjutust, nõukogude sissekirjutuse nõue oli palju laiem ja teistel eesmärkidel kehtestatud. Inimene vabas demokraatlikus ühiskonnas võib elada endiselt seal, kus ta soovib, kuid see vabadus võib olla üldistes huvides piiratud kohustusega anda riigile teada, kuidas toimub riigi ja tema, üksiksiku suhtlemine. Peame mõistma, et mõlemal suhte poolel, nii kohtutel kui ka üksikisikutel, on vastastikused õigused ja vastastikused kohustused ja neid tuleb  respekteerida.  Head kolleegid! Riigilõivud ja kohtudokumentide kättetoimetamise raskused on küll olulised, kuid siiski mitte ainukesed kohtusüsteemi probleemid. Ja siin tahan ma osundada, et oma ametlikku käiku Riigikogus ootab uus kohtute seadus, mida on kaua aega ette valmistatud ja mis on mõeldud kaasajastama ja korrastama kohtusüsteemi halduskorraldust, juhtimist ja vastutust. Riigikohtu esimees nimetas seda kohtusüsteemi strukturaalseks probleemiks. Laskumata siinkohal detailidesse tahan rõhutada järgmist,  on viimane aeg lõpetada nõukogude ajast pärit kohtusüsteemi halduskorraldus, sh ka süsteemi lõhestatus Justiitsministeeriumi ja Riigikohtu vahel. Selline olukord ei sobi kokku meie demokraatliku riigikorralduse printsiipidega ega kaasaegsete õigusemõistmise ja kohtukorralduse põhimõtete arengute ja praktikaga mujal Euroopas.  Ma usun, et meid kõiki rahvast tervikuna on sügavalt riivanud viimastel aastatel järjepanu aset leidnud kohtunikkonna väärkäitumise ja korruptsiooni juhtumid. Need on oluliselt  kahjustanud kohtu usaldusväärsust ja inimeste usku õiglusesse, kohtukaitsesse ja õigusriiklikkuse. Me ei saa ega tohi seda lubada. Ma ei väida, et nende kahetsusväärsete arengute kogu põhjuseks on kohtukorralduslik segadus ja kahe peremehe vahel mugav äraelamine, kuid distsipliini, järelevalve, aruandluse ja vastutuse hägususel on neis väärarenguis olnud suur osa. Seetõttu on meie ühistes huvides, et selline olukord lõpetada, milleks annab võimaluse uue kohtukorralduse seaduse peatne menetlusse võtmine,  läbiarutamine ja vastuvõtmine. Olukord, kus üks ei saa ja teine ei taha, on demoraliseeriv, et mitte öelda laostav. Kui eelnõus on üksikuid vaidluskohti, siis need räägitakse läbi ja muudetakse, kõrvaldatakse, kuid sellised lahkarvamused üksikküsimustes ei saa olla kogu süsteemi regulatsiooni kaasajastamise lõputule edasilükkamisele. Aitäh!