Kriitiline mõtlemine viib teooriani, milles elu uuritakse objektiivse  ja subjektiivse analüüsi kombinatsiooniga. Ideoloogia seevastu viib käepäraste vastusteni, mis on eelnevalt sõnastatud vastavalt mingitele konkreetsetele agendadele (kuigi anarhism võib kergesti muutuda kivistunud ideoloogiaks, saab sellele vastu töötada kriitilise teooria järjekindla kasutamisega). Anarhistlik kriitiline mõtlemine esitab väljakutse mugandumisele ja keskpärasusele ühiskondlikes ja poliitilistes suhetes. See väljakutse tõstab üksikisiku positsiooni tema suhetes kollektiiviga.