Olen viimasel ajal lugenud peamiselt mälestusi, ilukirjandust vähem. Jaan Krossi kaasteeliste mõlemad osad, Eevi  Taela lapsepõlvemälestused Narvast, Heljo Mändi "Elu roheline hääl", eile lõpetasin Liisu Argentina-raamatu. Toredad teosed kõik, ehkki väga erinevad. Aga on nauditav lugeda, kui inimene oskab maailmas enda ümber detaile tähele panna, neid üldistada ja neid heas keeles edasi anda.