Muidu kylastas mind laup2eval Maris, kes oli eelnevalt Karoga Figuereses k2inud (ma j2tsin vahele, sest otsustasin yks p2ev n2dalas magada kell 5.40 2rkamise asemel), enne Karo Tarra rongi tegime  kiired  kohvid Paseo de Gracial, seej2rel k2isime Masaga Mercadonast l2bi, ostsime tortellinisid ja 6lli ning l2ksime koju Barca ja Real Madridi m2ngu vaatama. P2ris p6nev oli, vahepeal kuulsime l2bi v6luva sisehoovi ja avatud akende karjeid, s6imu ja hyyatusi siit-sealt korteritest. P2rast seda l2ksime v2lja ja saime kokku mu ylikoolikaaslase Julia, ta poisi ja kahe s6brannaga, teel kohtasime Norat. P2rast suuri pingutusi l2bida Rambla esimene ots, mis oli pungil t2is  jalkav6itu t2histavat rahvast (neid oli t6esti palju, muuhulgas palle, mis piki p2id lendasid, lipukesi, jalksa2rke kandvaid poisse-tydrukuid, rakette, mis enda poolt  valitud  valimata suunas lendasid), kuigi tuleb tunnistada, p2ris p6nev oli) ja yht 6lut pigem n2kases diskoteegis l2ksime l2buv2ljakust nukralt m88da jalutades yhele teisele, et Nora, Triinu ja karja argentiinlastega laup2eva t2histada. P2rast seda istusime kuskil platsikesel ning seadsime sammud  Kentuckysse, kus vestlesime mingite ladina-ameeriklastega, kuni ma korra lahkusin, et kohtuda poisiga, kes oli just s6pradega jalkat vaadanud ja kelle ma ka k6rtsi t6in. Samas ylearu m6ttekas ei olnud, nii et mingi aeg kasisime koju. Pyhap2eval suundusime Masaga kebabiga randa, kylmetasime veits, tegime pisikese tiiru ja oligi k2es 6htu, et Mas rongile panna ja ise koju minna.