Film, mis püüab olla sügav, aga kus sisu pole, seal ei aita ka butafooria. Ei aita ka Berry ega Willis. Ebaoriginaalne üritus külvata vaatajasse hirmu a la infosõda. Loobitakse  suuri lauseid ("Kui sa oled arvutis, siis sa pole siinses maailmas"), mis saavad kaasa elama panna vaid pooletoobiseid friike ja edevusehunnikuid, kes arvavad, et nad on häkkerid. Kui vähegi võimalik, siis mitte vaadata seda linateost.  Seekordsesse "psühholoogilisse põnevusfilmi" on peaosaliseks valitud naine, nimelt kangekaelne ja temperamentne Ro (Halle Berry). Ta on ajakirjanik teenides leiba suurjuhtide ja poliitikute räpaste saladuste avalikuks toomisega. Ühel hetkel saab tööst elu ja iga päev toob  endaga "šokeeriva" infokillu, mis paljastab tegelaste tagamaid. Kõike, mida sa teed, näeb keegi ja selleks, et ta saladust välja ei räägiks, tuleb sul... Selle lause erinevad variatsioonid peaksid looma pinget selles filmis.  Manipulatsioon ja tõe varjamine on tegevused, millega "Ideaalne võõras" tegeleb.  Oijah. Tundub, et kuuseis ei soosi heade filmide jõudmist vaatajani. Eriti  'i filmiosakonna viimaseid postitusi sirvides. Et olukord päris  traagilisena ei mõjuks, siis on Bergmani autorikino kujul pisut klassikat vahele sattunud. Vähemalt midagigi rõõmustavat. Olgu praegune madalseis vaikus enne tormi. Õnneks on PÖFF oma põhiprogrammi ja Animated Dreams vabastava fantaasiarikkusega ukse ees.