"Anna inimesele võim kätte, siis näed, kes ta on. Ja lase inimene lõa otsast lahti, siis saad teada, mis tema vabaduse all mõtleb," kinnitab Einar Laigna. Küsimuste kohta, millele ta ÕpL-i toimetuse palvel vastas, ütles Laigna, et need on tõsised asjad, mida ei tohi torkida. "Kui räägin, siis öeldakse: "Laigna on jube inimene - vaata, mis ta suust tuleb!" Negatiivsetest asjadest ei taheta rääkida, peab olema positiivne," teab Laigna. Aga ajaloolasena räägib siiski üht-teist.    Julguse puudumist tunnistada endale ebameeldivaid tõsiasju nimetab Laigna  moraalseks alaarenguks. "Inimesel on kohustus teada. Aga tema ütleb: "Parem, kui ma ei tea, siis saan rahulikult elada." Inimene ei taha teada, sest teadmine häirib tema mugavust, toob kaasa kohustuse midagi tegema hakata. Lihtsam on mitte midagi teada ja veeretada igasugune vastutus enda kaelast ära: oh, mis nüüd mina, mina olen väikene inimene...  Inimese põhiomadus on laiskus. Ja enese õigustamises oleme me suured meistrid. See on haruldane talent - oskus, mida koolis ei pea õppima."  Einar Laigna  väidab, et ta pole skeptik, vaid realist, kes julgeb näha seda, mis maailmas toimub. "Universumis kehtib seaduspärasus, kindel kord. Meie, inimeste maailm on terviku üks osa. Maa peal ei saa luua lokaalset, universumist isoleeritud teistsugust korda. Aga tänapäeval arvatakse, et saab, et kõik on meie eneste otsustada. Ajaloofilosoofina ütlen, et selle tulemus on katastroof. Ja paras!        Tegin pikkadeks aastateks programmi - meeletu lugemine, füüsilised treeningud, ülesanded iga päeva kohta. Lugemiseks varusin palju aega. Maksimum,  milleni jõudsin, oli 250 raamatut aastas. Läksin katusekambrisse omaette elama, võtsin suure kaustiku ja kirjutasin kaanele nietzschelikus vaimus: Kuidas saada üliinimeseks? Selleks tuli tööd teha. Järgmine lehekülg: Relvade  juurde! Ilus nooruse romantika oli."Einar Laigna leiab, et meil puudub vajalik karmus suhtumises iseendasse. "Distsipliin, koolitus, treenitus - need on võluvad asjad. Ja milline jõud neis on! Kui mõelda näiteks pisikestele rüütliordudele. Nende arvukus oli väike, määrav oli väljaõpe, motiveeritus, treenitus ja koostöövõime - kord.