Nüüd tuleb nii välja, et olen enese teadmata oma jutuga Otepää Xdreami etapist mitmele inimesele nalja (ma loodan, et mitte meelehärmi) valmistanud. Naeru põhjuseks see teadmine mille üle ma Seinamäe kontrollpunkti lisaülesande lahendamisel iseäranis uhkust tundsin: Jüri Tarmaku 1972. aasta olümpiavõit.    Andku vanameister mulle rumalale andeks,  loomulikult ei olnud see karjapoiss, mis teda olümpiavõidule aitas. Piinlik lugu jah. Mäletan, et Heiti veel juttu lugedes küsis, et kas ma olen ikka kindel selles, mille üle tähtsa näoga targutan ...    Aga vähemalt suutäie naerda sai nii mõnigi :)    Muuseas, esmaspäeval tööle jõudes leidsin oma laualt vimpli. Olen töökaaslaste hääletamise tulemusel saanud "Aasta Atleedi" austava nimetuse :) Ehk siis võib olla vabanduseks niipalju, et olin sel ajal metsas jooksmas, kui teadmisi jagati  ...