Eelmise aasta suvi oli paksult jooksutrenne täis. Õnneks mahtus vahele ka mõni muu üritus, niiet tülgastust ei tekkinud.  Selle aasta suvi tõotab tulla aga veelgi hullem.  Nimelt müüsin oma hinge  kuradile ehk panin end kirja Hansapanga XDreamile (hästi vaikselt ütlen, et A-rajale). Ma ei tea, kust see julgus tuli ja mis mul küll arus oli, et sellega nõus olin, aga nii ta läks :)  Ühesõnaga, jooksutreeningutele vahelduseks tuleb end aeg-ajalt metsa ajada, võib-olla mõnest seinast üles ronida, täpsust visata, kohe kindlasti tuleb aer kätte võtta ning isegi rulluisud tuleb alla panna (enne tuleb see rullikutega sõit aga selgeks saada...) ning orienteerumine tuleb ka selgeks saada (ma olen maailma  parim ära-eksija). Mõni mõtleb selle jutu peale, et mida ma sinna siis üldse lähen. Lähen sest see on suur väljakutse nagu eelmisel aastal esimest korda maratonile minnes. Teadmatus, aukartus, põnevus... kõik need samad emotsioonid, mis eelmiselgi aastal kevadel treeninguid alustades. Annan endast parima ning katsun oma tiimikaaslastele mitte väga suureks koormaks olla.  Et postitus maratonist päris kaugeks ei jääks, siis mainin ära, et homme tõmban jalga jooksupüksid ja -tossud ning lähen üle 4 kuu taas  jooksma. Vaatab, mis sest välja tuleb. Äkki ei jaksagi enam...? Aga nuh, pole hullu, küll varsti jaksan taas :)