Klaose suur pettumus ja katastroof tuleb sellest, et ta end üle hindab ja et ei ole sugugi nii kerge vaimsusega imponeerida ühiskonnas, mis parajasti majandusliku tõusu lipu all purjetab. Romaani teises trükis Metsanurk ise hindab Klaose võitlust rahuliku lõpuakordiga, kui ta laseb Klaosel tuletada: