Tegemist on NO99 lavastusega, kus üle pika aja kohtuvad raudteejaama ootesaalis  endised toakaaslased. Esialgu tabab mõlemat meest ilmselge kohmetus- ja üllatusmoment, kuid mida aeg edasi, seda rohkem hakkavad vanad sõbrad elu üle arutlema, millest lõpuks areneb välja väga nauditav filosoofiline dialoog. Kahe mehe mõttelõnga ilmestab taustal kõlav koorilaul ja klaverimuusika, mis töönädala lõpus tundus kõrvale nagu pehme hellitus. Ausalt, see oli nii lahe, et mul tekkis vägisi tunne, nagu oleks detsember ja kuulaks kirikus kontserti. Kindlasti on tegemist etendusega, mida tasuks võimaluse  korral igal juhul vaatama minna.