Autorist:       Jaan Lõo (6. veebruar 1872, Holstre vald, Viljandimaa - 18. veebruar 1939, Tallinn) ei ole kirjanduse vallas ilmselt nimi, kelle meeldejätmine eriti oluline oleks (samas on ta siiski olemas antoloogias "Sõnarine"!), aga ma mõtlesin, et võiks temagi siin ära kajastada. Ja õigupoolest oli ta siiski tegus eesti haritlane ja hingega Vabariigi rajamise juures (suri vaid aasta enne selle hävitamist). Nimelt oli ta Asutava Kogu liige  ja riigikohtunik (lõpetanud 1896. aastal TÜ õigusteaduskonna).    Teostest:    Enne suuri isamaalisi tegusid jõudis ta 1916. aastal anda välja ka luulekogu "Nägemised", mis sisaldab isamaaluulet ja "muistse loo" värsistusi. Seda originaali pole ma vaevaks võtnud üles otsida, küll aga sattusin kahe luuletuse peale sealt kogust Saxo Grammaticuse Gesta Danorumi valikulises eestinduses (tlk A. Saluäär, Loomingu Raamatukogu 2000/8-10. Keda selline poole kohaga luuletaja siiski mingil kummalisel moel huvitab, siis tegelikult on temast olemas ka mõned kirjandusloolised artiklid, näiteks Henrik Visnapuu, Jaan Kärneri ja teiste sulest, mille kohta vaata siit:  http://et.wikipedia.org/wiki/Jaan_L%C3%B5o  Mõtlesin, et vaevun need luuletused siia ümber kirjutama:    Kurelaste laul    Bravalla nõmmel  veel punetab sammal  kus vanasti võitles  eestide vägi  ja kõlas me kuulsus  Skandia mail.  Sääl daanlaste  ridasid  rõhusid maha  me toredad ratsud.  Kuis hirnusid uhkelt  nad lahingi õhtul,  kui kapjadel hüübis  neil hurmane veri  ja jalgus neil vakkus  vaenlase juuks -  kuldkiudine kammits,  daanlase tukk.  Sest ajast käib hirm  me laevade eel  ja ahastus taga  me tegude teel.  Me tuleme saagi  ja võitude lõhnas,  me lõikame lõunas  ja põimame põhjas.  Me päralt on hõbe,  me päralt on kuld,  me jätame järele  -  tuhka ja tuld.  Norra kuningapojad  meil kaitsevad karja  ja Jüütimaa tütred  jahvavad vilja  ning suruvad uhmris  otrade teri  oma kodumaa saari  nad enam ei näe  Sest lendab hirm  me laevade eel  ja ahastus taga  me tegude teel.    Ölandi leeris    Me üle on öö,  meid hukatus hiilab,  me laevadel purustud  purjed ja tüür;  ja rõngana ümber  meid vaenlane piirab  kui raudine müür.  Puid tulle, leek loida,  nüüd valvust ja hoolt,  kui koidab meil hommik  kodumaa poolt -  siis vaenlaste sekka!  Kui kuldid, kui karud,  kui vihased marud,  mis murravad laante  põliseid puid,  nii vaenlaste luid  me heidame loogu,  mere, mühava, voogu  me paiskame neid.  Me laivad, me luiged  me purjede pais -  siis vaba neil tee  üle vahtuva vee,  kodukaldale kandvad  kui võitjaid,  nad meid.  kel  vendadest surm  surub igavest lau,  sel põleval riidal  saab viimane au.  Ta tuhka me kodumaa  mullasse viime;  säält tõusvad ta põrmust  meil võitlejad uued,  meresõdijad suured.  Ahoi,  ju õreneb öö  ja tumeneb täht,  külm, mere poolt, maale  käib hommiku õhk.  Koit kerkib Ämara  veetlevast võrgust ja sütitab uuesti  päikese tuld.  Nüüd sarved hüüdma,  kilbid kõlama!  Meid ootamas on eluhinna eest -  ränk  veretöö.    Arvustus:    Ma alguses vaatasin peale, et luuletus on viierealine lõppriimita ja lõi esimese asjana pähe, et oh! tüüp on püüdnud skaldiluulet imiteerida. Aga ei midagi sellist, luuletus jätkus lihtsalt teisel leheküljel. Regivormist pole siin juttugi ja ka klassikalistest vormidest mitte. Mõlemaid luuletusi võiks liigitada vabavärsi alla, kuigi mõningad lõppriimid (ja sealjuures üsna kehvad) eksivad sekka ära. Rütm on kohati päris hea, aga vahepeal takerduv.  Sõnadega pisut mängib, aga ei midagi erilist mu meelest. Iva ka praktiliselt nagu pole, see luuletus ei ütle suurt midagi. Ja üldse ei saa ma aru, miks selliseid luuletusi kirjutatakse - eelpool kajastatud Lehte Hainsalu "Taprite pidu" tõstatab täpselt sellise küsimuse. Aga nojah.    Ajalooalast:    Eelpool käis juba vilksamisi läbi Saxo Grammaticuse nimi ja et LR-is on ilmunud ka tema elutöö valikuline eestindus. Kes siis oli Saxo?    Ilmselt sündis ta kusagil  1150. aasta paiku Sjaellandil (see Taani saar, mille ühes nurgas asub tänapäeval Kopenhaagen), ilmselt mingisugusesse üliku- e. sõdalasperre. Saxo oli tollal Taanis üsna levinud mehenimi, Saxo Grammaticuseks (ehk Õpetatud Saxoks, kas tema väga hea ladina keele või Euroopa ülikoolides veedetud aja pärast) hakati teda nimetama veidi hiljem Jüütimaa kroonikas. Samuti on tal olnud hüüdnimi Longus, mis viitab tema pikale kasvule.    Ajastu, kuhu ta sündis, oli Taani ajaloos kahtlemata  kuulsusrikas. See on kuningas Valdemar Suure ja tema poegade Knut VI ja Valdemar Vallutaja ning kuningate seljataga seisnud vägevate Lundi peapiiskoppide Eskili, Absaloni (kelle sekretäriks ta ilmselt oli) ja Andreas Suneseni suurte sõdade ajastu Läänemere ruumis, mis saab alguse Vendimaale tehtud ristisõdadest 12. sajandi keskel (tänapäeva Kirde-Saksamaa ja Loode-Poola) ja lõppeb Põhja-Eesti vallutamisega Valdemar Vallutaja ajal.    Taanlased kasutasid meelsasti ära ristisõjaideoloogide uut seisukohta,  mille kohaselt andis ristisõja mõõdu välja ka Läänemere idakalda paganlike rahvaste vastu sõdimine, mis kujutas endast sisuliselt lakkamatuid vastastikuseid sõjaretki taanlaste ja nende vaenlaste vahel. Selle valguses pole ilmselt imestada, et oma 16 raamatust koosnevas Gesta Danorumis (ehk Taanlaste vägiteod) viib ta üsna sarnase pildi suurtest Skandinaavia kuningriikidest ja vägevatest sõdadest teiste Läänemere äärsete rahvaste vastu ajas tagasi ka oma tuhat aastat varasemasse aega, sest ta on harjunud  selles raamistuses mõtlema. Ma ei usu, et see pilt 1000 aastat nii staatiline oli, ja vähemalt võõraste rahvaste puhul on valitsejate nimed sageli selgelt välja mõeldud, aga mingi tõsilugu on siiski iga Saxo väljatoodud sündmuse taga tõenäoliselt olemas.    Tema kroonika algab sündmustega u. 300 eKr, kuigi esimene kindlalt ajalooline Taani kuningas selles jutustuses on alles Gorm Vana, kes suri 10. sajandi keskel. Kuigi Taanis kasutati seda ametlikuks ajalooõpetuseks kuni 1940. aastani, on see teos  pigem allikas pigem muinasskandinaavia kirjanduse, mütoloogia ja folkloori, kui ajaloo kohapealt, ja väljendab pigem Saxo kirjamehelikku soovi oma rahvale kuulsusrikas minevikulugu kirjutada, kui puhast ajalootõde. Samas allikakriitiliselt kasutades võib sellest ka ajaloouurijatel tohutult abi olla.    Niipalju kui me teame, on Saxo pärit vanast sõdalaste (kuninga ihukaitseväelaste) suguvõsast ja paistab olevat ka ise sõdurielu elanud. Pole siis ime, millise innuga kirjeldab ta paganluseaja  vägitegusid, kusjuures ei ristitus ega kristlik vooruslikkus ei ole tema puhul kõige olulisemad väärtused, vaid pigem midagi, mille puudumise pärast ta väga formaalselt oma tegelasi noomib.    Saxo on mõjutatud Vergiliuse "Aeneasest", Platonist ja Cicerost ning üsna kaasaegsest Britannia ajalookirjutajast Monmouthi Geoffrey'st. Mis on ilmselt kirjandushuvilisele inimesele Saxo kroonika puhul kõige huvitavam fakt, on see, et Shakespeare'i Hamlet pole muud, kui töötlus Saxo suulisel ajaloopärimusel  põhinevast loost Taani ülikust Amlethist. Saxo originaal on muuseas Shakespeare'i töötlusega hämmastavalt sarnane.    Eesti ajaloo seisukohalt on intrigeeriv ka see, miks Saxo kroonika ei kajasta Valdemar Vallutaja sissetunge Saaremaale 1206. aastal ja Tallinna alla 1219. aastal. Varem arvati sellest johtuvalt, et Saxo suri enne 1206. aastat, jõudmata sellest kirjutada. Viimasel ajal on aga välja selgitatud, et tema surma ja ka kroonika lõpetamise aeg jääb vahemikku 1216-1220, kuigi sündmustik ise lõppeb  1187. aastaga.    Mis veel enam huvitav - Paul Johansen leidis omal ajal tema kohanimekasutust uurides, et Saxo on saanud Liivimaa kohta teateid kelleltki otseselt allikalt, ilmselt 1218. aastal Riia piiskop Alberti saatkonna koosseisus Taani saabunud Eestimaa piiskopi Theoderici käest. Miks ta siis ikkagi ei kirjutanud ka Valdemar Vallutaja vägitegudest? Ilmselt jääb see mõistatuseks, kuigi erinevaid variante võib pakkuda mitmeid. Ainult mõelda vaid, kui meil oleks lisaks Henriku kroonikale (või  hoopis selle asemel?) ka Saxo variant, ja seda veel rõhuasetusega Põhja-Eestis toimunule? Mis ettekujutus oleks meil siis Muistsest Vabadusvõitlusest? Milline vallutuseelsest Eestist üldse? Minu meelest kuidagi väga kõditav ajaloofilosoofiline küsimus.