Kuu aega kestnud viirushaigus paistab olevat enam-vähem seljatatud. Pärast Rummi ja viina esietendust jäin bronhiiti (olgem ausad - pikaajaline  debüüditähistamine ainult soodustas viiruse teket) ja sealt arenes välja kopsuklamüüdia. Sõin mitu kuuri antibiootikume, vahepeal hakkas tunduma, nagu polekski paar kuud tagasi maratoni läbinud - juba teisele korrusele ronimine võttis naha märjaks ja hingeldama. Nüüdseks on juba parem.    Hoolimata tõve lõpufaasist oleme sel aastal juba 2 korralikku sõidupäeva saanud. Uue laua kohta - Bataleon Goliath - pole midagi halba öelda. Vastupidi - kui esimest korda jalga panin ei olnud absoluutselt tunnet, et  oleks uue laua peale astunud - tundus mugav ja harjunud. Nagu oleks vana sissesõidetud laua peale astunud. Hüpetel (pole julgenud veel väga suuri teha) annab palju andeks - ei kandi kinni kohe kui maandud. Samuti on pop parem kui vanal laual, viskab ennast ise õhku, kui natuke kaasa aitad. Ja manööverdusvõime on nigut noorel jumalal ma ütlen. Siiani - ptüi ptüi ptüi - väga positiivne üllatus.    Halfdrank crew hakkab nüüd asju pakkima, pärast pühi võõrustab meid Rootsi väikelinn Björnrike käsikäes  Skandinaavia mäestikuga. Loodame, et jõuame normaalselt kohale - ärasõidupäevaks lubab kõva tuisku ja tuult. Jooksvalt uued sissekanded.