Koristamise lõpetanud, siirdusin hanguga relvastatult risoto tarvis maapirne kaevama. Naaberaeda olid õlut libistama kogunenud teatava alaliigi esindajad (nad ongi päriselt olemas  :O) ning täiesti stiilipuhas jutt kellegi Petsi bemari valuvelgedest ajas mind nõnda naerma, et maapirne sai tarvilikust mõnevõrra suurem kogus. Mis mind pärast enam absoluutselt naerma ei ajanud, sest maapirnide puhastamine kuulub erakordselt tüütute kulinaarsete tegevuste esiviisikusse, raudselt.