Augustis sai kirjutatud lauamängust  Through the Ages, mis paistis olevat suhteliselt täpne koopia Civilizationi arvutimängust. Nüüd on aga ilmunud puhas kuld - tõeline  Sid Meier's Civilization lauamängu kujul, käesoleva aasta väljalase. Eile sai seda siis ka esmakordselt proovitud.    Tõelise Civilizationi arvutimängu fännina olin sest mängust loomulikult elevil, kuigi hiilisin mängimisvõimalustest kõrvale põhjusega, et see võtab kaua aega. Üle 4 tunni ei tahtnud ma  Lauamängude praktikumil tavaliselt ühele mängule kulutada ning Civilization võtab julgelt nii palju. Muidugi, mida rohkem seda mängida, seda kiiremini hakkab minema.      Üldmuljed on mängust päris head, kuigi ma ütleks, et lauamäng sarnaneb arvutimängule põhiliselt kujunduse ja teema poolest. Üksikasjades erinevad mängud teineteisest kohati päris palju. Nt mis oli minu jaoks üllatav, et toidu arvestamist selles mängus üldse pole. Aga seda lihtsam muidugi.    Põhiline, mis  mängu mängides silma jäi oli see, et kõike on väga vähe. Erinevaid rahvaid on 6, maailmaimesid 12, figuure vaid kahte sorti, kaart väike. Seetõttu on ka mänguvõimalused piiratumad. Nii nt on võimalik ühel rahval ehitada vaid 3 linna, ühes linnas tohib olla vaid üks maailmaime jne jne. Muidugi on see suht mõistetav, kuna 4 mängijat peavad ju kuidagi ära mahtuma. Kuid olles arvutimängus harjunud maailma vallutama, siis tundub see lauamänguna küllaltki lahja.      Kaart ise on päris ilus, ehkki kohutavalt nurgeline: maa ja mere vahel on  lihtsalt joonlauaga tõmmatud joon. Üleminekut saaks ka väheke paremini kujutada. Kuid vajalikud ressursid on kaardile joonistatud ning hästi mõistetavad. Ressursside kogumine käib siiski tavapäraselt arvutades.    Sõdimine on küllaltki lihtne, kui sellele pihta saab. Mina olen ju sõjamängudes suht võõras, nii et mul läheb ilmselt kordades rohkem aega sõjategevuse eripäradest arusaamisele. Lahing käib aga kaartidega ning praktiliselt 1:1. Oma nipp on selles, kes keda esimesena ründab, kuid ei  midagi üle mõistuse keerulist.    Mängu võiduks on 4 võimalust: kultuuriline, tehnoloogiline, ökonoomiline või militaarne võit. Ei olnud keeruline detailidest aru saada, küll aga võib olla keeruline, milline variant oma rahvale valida. Ent sageli näitab rahva eriomadus juba alguses ära, milline on kõige mõistlikum, kuna niivõrd palju sedalaadi boonuseid on antud. Egiptlased aga, keda mina eile mängisin, mõtisklesid pool mängu, millele spetsialiseeruda, kuni valisid lõpuks kultuuri... ent siis oli  muidugi juba hilja. Mis teha, algaja asi.    Mängida tahaks veel. Ning Through the Agesiga Civilizationit siiski võrrelda ei saa. Neid kaks ühendab vaid teema, kuid tegevused, komponendid on erinevad. Ja mõlemad on head. Ent praegune Civilization on natuke hingelähedasem tõenäoliselt seetõttu, et ta näeb siiski välja nagu vana hea arvutimäng. Fännidele julgen soovitada.    Päris kindlasti oma nime ja välimuse tõttu ongi mäng kohutavalt populaarseks saanud. Lauamangud.ee poest oli see Essenist naasmisel ostetud ära enne kui nimi üldse lehele jõudis. Ka praegu on eksemplare vähe ning tellimusi muudkui tuleb. Kes mängu omanikuks saada tahab, peab kiirustama.