Mul on palutud arutleda Eestis viimase ca 15 aasta jooksul toimunud arengute üle planeerimises ja arhitektuuris, sellega kaasnevas intellektuaalses ja praktilises ruumis. Järgnevalt püüan mõningate käepäraste Tallinna näidete varal käsitleda praegusaja kapitalistliku majandusega kaasnevat üha tuntavamat lühiajalisust, kvaliteedi  võimalikkust niisuguses olukorras ning avaliku ruumi olukorda.