kell on 2  ja ma ei ole purjus  jah tunnistan  et nurjus  veidi päevatöö  hääle  hüüdsin ära ehk  ja öö  tuli pääle  aga kui ma tulen  (iga roju)  oma koju  ja taarun  läbi terve Tallinna  (mu arm)  all-linna  jõuan  oma maja  helevalgustatud trepikotta  siis saan kainemaks  jah  veel kainemaks saan  ei  mitte valgusest  või varjust välja tulekust  vaid selle mõtte algusest  et kell on 2  ja tema on mu toas    ja kuigi seal  ei ole  lampi laes  või maali seina peal  ei akent  ega  ustki pole minu toal  rääkimata küttekoldest  kapist, kemmergust  õhutuseavast  ja tavast  et ruumis vaip  on maas  ja mõni lillevaas...    ei ole miskit    siis kell on 2  ja tema on mu toas    ta oli vannitoas  ma tunnen lõhnast  magusast  mis jäänud tast  ja köögist tulnud on  mu tassiga  must tee  kuhu lisand sidruni  ja mee  (teki all  on saiapuru  kindlasti)  jah, kindlasti  ma tean    sest tean teda ma  ja ka  et kell on 2  ja tema on mu toas