Tegelikult on peasüüdlane mu oma rumal optimism treenimise osas. Nimelt arvasin, et suusatamine on suusatamine ja lasin Larsil ennast vabatehnikamaailma ahvatleda. Tulemuseks oli aga see, et ma läksin maratonile vaid teoreetilise  klassikatehnika-alase ettevalmistusega ning tegelikke klassikalisi treeningkilomeetreid olin kogunud äärmiselt napilt. Nii veetsin ma maratoni esimese poole klassikatehnikat taas-õppides ning selleks ajaks kui asi juba sujuma hakkas, oli toss juba väljas.