Tunnen puudust tsunftitundest ja ametkonnast, kus mul oleks sõna sekka öelda. Arvan et oleks mida öelda. Uues kirikus pole viga, teenistusi pidada mulle meeldib  aga kuuluvust/osadust pole niigi palju kui oli. Nagu Ristikivi, kodumaatu saatus. Aga eks ma ole ka vähe inimpelglik ja pole harjunud end igal pool uuesti tõestama.