Otsustasime istuda siiski õues. Olime kaasa võtnud toidukraami ja märjukest ning raadiogi. "Elmarist" tulid head tantsulood, mille saatel sain ma meeste seltskonnas mõne tantsugi ürituse lõpus teha. Ega eriti vehkida tohtinud, sest siis jooksid veenired mööda peanahka ja selga alla   Mehed käisid kordamööda saunas, kuid mina pole kahjuks saunataja. Mulle toodi isegi ämbriga laua juurde külma vett, et saaksin oma jalgu vahepeal jahutada   Olin nagu kuninganna nende keskel, sest olin seekord ainsa naisena kaasas. Õhtu saabudes ja hämardudes, hakkasid ainult sääsed kimbutama. Kell 23 korjasime asjad kokku ning  bussile. Viisime ühe kolleegi Vohnjasse ning võtsime suuna Hulja peale ja siis see juhtus…. Istusin esimeses pingis kohe juhi taga, seega oli tee ja teeäärne kõik kenasti nähtav. Ühel hetkel näen, et tee ääres seisab kits ning hakkab teele tulema. Jõudsin ainult hüüda "kits", kui käis mats, jõnks ja … Kits kaotas oma elu bussi juhipoolse ratta all, bussil purunes ainult logar. Kuna kell oli juba kesköös, siis meie imestuseks leidus ikkagi nii palju sõitjaid. Tuli üks auto, millel oli taga järelkäru. Auto  peatus ning juht viskas kitse kärusse. Nädalavahetuseks praad kindlustatud. Kirjutades praegu seda lugu, on mul silme ees see kena loomake, kes pidi sellisel kurval moel eluga hüvasti jätma. Esimest korda olin sellises olukorras ja nägin, kuidas võib loom autole ette hüpata. Kõik käib välgukiirusel ja juhil pole tõesti aega ega võimalust reageerida. Mehed naersid, et talvel kui ka ühel üritusel käisime, siis bussijuht rallis metsavaheteel ja mina jõudsin ainult eespingis iitsatada, et nüüd me kurvi välja ei  võta… ja metsas me olimegi   Eile iitsatasin"kits" ja rataste all ta oligi. Nagu needus. Õnneks jõudsime siiski kõik kenasti koju. Vajusin pärast sellist "osoonimürgitust" nagu nott sügavasse unne. OLI TÕELISELT TORE ÕHTU ja ka kolleegid on sellises vabas olekus palju armsamad