Ükskõik mida minu raamatust ka ei arvata suren ma ühel päeval püüeldes oma unistuste poole, mitte alla andes või käed taskus istudes ja niisama unistades. Minu meelest seab eestlane endale liialt palju piiranguid ja kardab hirmsasti teise  eestlase arvamust. Rohkem vaba mõtlemist ja arusaamist, julgust olla need, kes me oleme, teeb elu nauditavamaks. Seda ma püüangi ju oma rahvale öelda. Tähtis pole mitte kriitika ja need teised, vaid usk iseendasse! Sellest ka pealkiri!