Seal, kus teine käsi kortse kinni hoiab, on nüüd pisuke naha ülejääk, lõksupüütud kortsud. Võib-olla on mu nahk suuremaks veninud hoopiski ning mina ei taipa, et see on rikkus, mida pole vaja häbeneda? Ehk on see keha kosmiline ruum, täis vabaduseihka ja ilu, aga mina, klantsajakirjadest pimestatud lollike, ei näe…