Halejutt on suutnud ajahädade umbsuses väga profiidikalt moraaliga sahkerdada, kasustades inimlikke nõrkusi. Nende taga aga ei saa oletada kõrgemaomaduslikku tahet, nagu seda oli näit. valgustusvaimulisel Kreutzwaldil. Tahe rahvast paremusele juhtida on XIX s. esimese poole valgustusvaimuliste teoste väga iseloomulik ja ka hinnatav tunnus. See ei leidnud ainult niivõrd  suurt kontakti rahvaga, et oleks moodustanud liikumise. Auto­rite tahet kui liikumise sünnitajat rahvas näeme alles ärkamisajal ning seal kõige tugevamini kogu senise ajaloo kestel. Võime siis juba rääkida autorite loomingu viljastavast mõjust hoopis teises valguses.