Mu koer on vanaks saanud. Ta sai 5. augustil 10 aastaseks. Palju õnne, Moor :)    Vaadates tagasi - meenub ikka ridamisi meeleolukaid hetki ...  * Kui sa oled haisva (jumalteabkuspüherdanud) koera äsja puhtaks pesnud ja föönitanud ja ta siis ta läheb jooksuga ja lausa viskub järjekordsesse nädal tagasi surnud hiire või konna jäänustesse, sest ükski endast lugupidav taks ei kasuta mingit võikalt haisvat titeshampooni, onju :)  * Palaval suvepäeval võib ta rahumeeli murul külitada ning sügavalt maha magada näiteks naabrite bullterjeri ootamatu külaskäigu. Pärast ehmatust on tal muidugi väga piinlik ja seda kompenseerib ta siis lakkamatu haukumisega igas suvalises suunas tavaliselt mitte kellegi peale ... ma valvan maja - katsuge ainult rünnata, ma olen nagu lõvi!  * Kuipalju kordi olen pakkunud talle suurepärast kõhutäit pisut laagerdunud hakkliha või vorsti näol, millest siis näksitakse paar suutäit ja ülejäänut  veeretatakse mullas ja rohus ja maetakse kodus vaiba alla või maal olles elulõnga põõsasse :P  * Mälu on tal endiselt suurepärane, aga selektiivne - mitu kuud hiljem käiakse nuuskimas neid kohti, kuhu kunagi midagi peidetud sai - mäletamata, et peidetu on ammuilma söödud (või nõiamoori, s.t. minu poolt ära korjatud)  * Ükskõik kui väsinud, pahas tujus või valutavate luude-liikmetega ta ka poleks - piisab sõnast "metsa" või "lähme" ja ta kargab püsti nagu noor koer, alati valmis, alati rõõmus, alati  sinuga koos.  * Hommikuti on sageli ju kiire, kuid mitte miski ei suuda panna teda kiiremini oma nuuskimisi nuusitud ja pissimisi pissitud, vastupidi, mida närvilisemaks muutud sina, seda majesteetlikuma rahuga toimetab tema oma asju ja seda kaugemale ta minema jookseb. Ei aita karjumine, ebatsensuurne sõim, palve, ähvardus. Proua tuleb siis, kui ta lõpetab :P  * Oijah ... meenub üks sügis. Hirmus öö - oksendamine, alajahtumine, vappekülm, kiirabi, loomakliinik, tilgutid ... Meie Madaam on  väikestviisi narkar. Ta nimelt ei suuda mööduda ühestki seenest, ilma sealt veidike näksamata, kasvõi ühe hambaga. Kaks korda on tulemuseks olnud kohutav mürgitus. Suitsiid jäi olemata, aga neerud said veidi kahjustada.    Ma võiks jätkata tunde ...  Loodetavasti rõõmustad ja vihastad Sa mind nii mõnegi pika aasta veel, Muffi ...