Tundub et enamik Eesti ateiste on siiani sinisilmsed progressiusulised  modernistid kes püüavad kramplikult ja iga hinna eest vastandada  teaduslikku progressi ja religioosset (loe tagurlikku) maailmavaadet.  Religioon ei ole sellisest vaatepunktist lähtudes midagi muud kui pelk  eelarvamuste kogu. Arvan, et sellist ateismi võib üsna selgesti välja lugeda  näiteks Anton Hansen Tammsaare religioonialastest esseedest. Isegi kui see  nii oleks siis on ometi ka eelarvamused ennekõike olnud lihtsalt arvamused  ning eelarvamusteks muudab nad lihtsalt mingi teise, eeldatavasti uue ja  parema arvamuse kasutamine!