L. E.: Minu installatsioon, viiemeetrine maalidest kuubik, oli esmalt  Vabaduse platsil ja seejärel ühes Mustamäe hoovis. Mustamäelt olen ma ise pärit ja keskkonna mõttes on see hästi vaene koht, kus erinevalt kesklinnast ei toimu mitte midagi. Magalatesse jõuab uusi ideid väga vähe. Sealse elanikkonna huvi muutuste vastu on samas väga suur ja iga uus asi jääb eredalt meelde. Selles töös oli seos hüljatud maalide ja kunsti poolt hüljatud keskkonna vahel. Vabaduse väljakule loa saamine oli väga keeruline, kuigi ametnikud olid vastutulelikud. Linnaruumi ajutiste objektide  paigutamist reguleeriv kord on aga paindumatu. Muid võimalusi kui õlletelgi püstitamine, ei ole seda koostades ette kujutatud. Kui sa teed näiteks väikese ajutise skulptuuri, siis pead tellima turvafirmalt turvaplaani, mehitatud valve jne. Algul öeldi linnast, et neid lube lihtsalt ei saagi, aga lõpuks sain kooskõlastuse hoopis Kultuuriväärtuste Ametilt, kes käsitles mu teost reklaamtahvlina.