No nii. Nüüd tuleb ilma taandreata. Nii igavat filmi annab teha. Nii koledat filmi annab teha. Maainimesed ei ole elu sees nii  rumalad. Rumal naiivsus (või naiivne rumalus) ja inimlik siirus ei ole sünonüümid. Ebausutav, täiesti ebanaljakas film. Elmo Nüganen on väga hea psühholoogilist realismi viljelev teatrilavastaja, aga tema lavastatud filmid on kuidagi kahtlased. Nii "Nimed marmortahvlil" kui "Meeletu" on halvad ja igavad filmid. Oleks kinos lastud ilusat muusikat ja näitatud taustaks Eestimaa metsi, järvi ja soid, oleks olnud palju ägedam.    Ära allu nõmedusele. Cuba - uus revolutsiooniline õlu. Oota, oota  misasja…mismõttes revolutsiooniline ja mis kuradi pärast peaksin ma üldsegi jooma revolutsioonilist õlut? Juhtum Frederik II. Turg on täis, kallid ja ilusad reklaamid ei aita.