Ma tunnen, et pean ennast välja elama. Mis järgmiseks?     Kas milleski saab kindel olla? Tegelikult hetkel usaldan oma emotsioone. Ja need ütlevad, et ära usalda kedagi ega midagi. Eriti vastikuks muutusid mulle peale nähtud intervjuusid Peep Pahv ja Erki Nool. Viimane võiks ikka  läbi mõelda, kuidas ta oma olümpiakulla kätte sai. Veel kriibib närve, et Norra Marit paneb oma dopinguga ja kõik teavad ja naeratavad. Aga vaesekesel on ju astma. Hullud suusaässad naabermaadest ka kõik vangutavad päid ja praalivad. Ma nüüd ei mõista, aga eesti keel pidi üks väheseid olema, kus on selline mõiste nagu kahjurööm. Peaks välja uurima, aga tundub, et norra keeles on ka see olemas. Oleks šveitslastel üks ja konkreetne keel, siis ka nemad tunnistaksid seda sõna.    Ei hakanud kergem.  Pea läheb kohe lõhki.    Lähen ostan ka poest väikse steroidi ja silkan jooksma.