Täna oli siis see päev, mida võib iseloomustada, kui totaalselt persse keeratud - siinjuures ei  hakka üldse mainimagi, kui tige võib mõne mölaka peale olla. Nagu Eret kunagi mainis, siis kohati on tunne nagu elaks grupitöö osas täiega täiskasvanute lasteaias, kus nämmuta kõike ette taha ja siis ei või ka kuidagi kindel olla, et kas kõiks said asjast üheselt aru.    Peale eelmise laupäeva arvete klaarimist teemal "halb" kommunikatsioon grupis ja, kes selles süüdi on, arvasin, et lõpuks ometi saame töötada nagu normaalsed inimesed ja  selle kuramsuse projekti ära lõpetada. Aga võta näpust, sest meil on ikkagi grupis üks odratolgusest prantslane, kes arvab, et ta on mingi Napoleoni tüüpi liider ja tal on õigus kõike muuta ja käsutada. Eriti tore oli täna minna kooli õndsas teadmises, et meie projekt on esitatud sellisel kujul nagu laupäeva õhtul kõik nägid ja enam selle peale mõtlema ei pea. Aga, kus sa sellega, see siga otsustas teha isetegevust koos oma vennaga (kes ei puutu üldse asjasse), nullides meie töö ja saates selle juhendajale  ilma meiega nõu pidamata. Väga tore oli avastada projekti kokkuvõtte asemel mingi tänukõne teemal  . No käige õige kanni sellise jutuga.    Pärast mõningast mõtlemist tegime Ereti ja kursaõega järelduse - see prantslane on rassist, sest meid Eretiga on ta juba korra sõimanud kommunistideks (sh pidavat ka Skype kommunistlik toode olema)  ning Kolumbia tüübi lihtsalt sõimas läbi ja nimetas jobuks, kes ei saa millegist aru, kuna ta juhtumisi Kolumbiast pärit. Väga tore suhtumine küll grupis töötamiseks. Fakk, sellised tüübid tuleks panna kusagile kinnisesse asutusse, kus nad saaksid aastaid areneda...äkki hakkab siis parem? Kuigi kaldun arvama, et pigem paar laksu munadesse annaks parema tulemuse ... Kui ei annagi, oleks endalgi vähe parem tunne.