"Pole viga, hommikul võime uuesti minna Pastuhhovi kaljudele," teeb keegi lohutuseks võllanalja. Ei tundu üldse naljakas, on kurb ja pettunud tunne. Kui oled ikka harjunud sellega, et sinu pingutusi kroonib edu - õpid eksamiks hoolega ja saadki maksimumpunktid, töötad sihikindlalt ja saadki ametikõrgendust, pühendud projektile ja see õnnestubki -, siis tundub äkki ootamatult ebaõiglane, et oled tipputõusuks vaimselt ja füüsiliselt valmistunud ... ning sa ei  saa minna. Ei saa. Lihtsalt ei saa. See, et sa ei saa proovidagi, tundub palju valusam kui proovida ja mitte üles jõuda.