Igor Taro tänases Postimehes hakkab liiklusohutuse poindile pihta saama. Meie probleem on selles, et seaduste täitmine pole kohustuslik. Ja me ei saa vähendada liiklusõnnetuste arvu, kui me muudame, või püüame muuta kohustulikuks OSADE seaduste täitmise. Noh, et liikluseeskirja täitmise koha pealt igaüks ise vaatab, kas täidab või kuidas täidab, aga kiirusepiirangute osa on kohustuslik. Või et turvavöö peab tingimata peal olema ja maanteel ei tohi kiirust ületada, aga linnas igaüks ise vaatab kui kiiresti sõidab ja kuhu pargib. Mida iganes.  Edu võiks loota, kui kõik võtaks omaks seisukoha, et liikluseeskirja tuleb täita ja kõik. Ei  mingeid vabandusi. See ei loe, et on kiire. See ei loe, et oled täis ja tahaks koju magama. See ei loe, et õigesti parkimiseks läheduses kohta pole. Ikkagi ei tohi kiirust ületada, purjus peaga sõita ja kõnniteele parkida.  Ja kaasliiklejate rikkumisi ei tohiks tolereerida.  Praegu on ju kaks põhilist vabandust, et "kõik teevad nii" (no on ju 3 b klass!)  ja et "aga mis siis, keda see segab? keegi (teine) pole kaebama tulnud".  Ja mida enam "kõik nii teevad" ja "keegi ei kurda", seda enam  liikleb igaüks nii, et ainult endal mugavam oleks, saagu või surm.  Nii et kallis kaasliikleja, kui sa järgmine kord näed, et keegi sätib end valesti parkima, mine ja tee märkus. Sest kui ta ära harjub, et ta liikluseeskirja karistamatult rikkuda võib, läheb ta lõpuks ja sõidab kellegi surnuks.