Miks ma julgen üldse rääkida metafüüsika haigusest a priori? Väga lihtsalt! Äng kaasneb "siinolemisega" (Dasein) ja otsib olemisele nö õiget suunda. Heideggeri järgi ei ole ängistus mingisugune kasvava tundeseisundi tase, vaid olemasolu viis (vt Heidegger 2000: §40 / lk 236). Kui ängistus ja põgenemine (pisiasjadesse) tähendavad enamasti "illusoorsust [6]" ja "varjatud ängi" ehk teisisõnu hirmu, siis metafüüsika haigus kui eksistentsiaalne äng on Dasein'i põhi-ilming.