Uueks kirikuks  olemise viisiks on nn. community church ehk kogukonnakirik. See on uus trend USA- s ja kuigivõrd ka Euroopas ehkki vähem. Deviisiks on "ma kuulun, järelikult ma olen", parafraas Descartesilt. Erinevuseks võrreldes Euroopa kirikutega on see et viimased näivad enam väitvat , "ma mõtlen, järelikult ma olen". Kogukonnakirik pakub inimestele osadust ja seltsi apelleerides teadlikult enam emotsionaalsetele kui ratsionaalsetele ühisnimetajatele. Seda ajal kui kogu ühiskond ümberringi fragmenteerub. Vanad kogukonnad  nagu perekond, küla, kihelkond on kadumas, järelikult peab kirik justnimelt pakkuma kuuluvustunnet - seda millest inimestel kõige enam puudu on. Kogukond on seotud lokatsiooniga - see on seal kus sa oled. Vanasti sai kuuluvust pärida.Täna kogukond pigem luuakse ning selle loojaks on tavaliselt vabatahtlik organisatsioon ehk MTÜ. Kogukonnakirikud on osutunud just selles osas erakordselt edukaiks. Kogukonnakirik võib olla nii uskkondlik kui mitte. Need on kirikud mis eksisteerivad oma liikmete heaks.  Kogukonnakirikud pakuvad omapärasel viisil demokraatia esmakogemust, seda mida inimesed vajavad ka teistes ühiskondlikes gruppides. Võrdlus meil Eestis sageli esinevate sugukondlike kirikutega ehk pikajaliste ja suurte kiriklike dünastiatega.