Südamesõprus ehk Püha Lähedus (Püha Intiimsus) sünnib inimeste vahel, kes on asunud elukestva arengu teele ja hakkavad kogema kooskasvamist. Erich Fromm nimetab seda oma "Armastuse kunstis" vennaarmuks, Vissarion vennaarmastuseks (mida peab kõrgeimaks armastuse liigiks üldse). Südamesõprus sünnib seega inimeste vahel, kes  liiguvad koos Säravasse Tundmatusse, uue tasandi avatus, mis ilmutub kõigepealt tunde- (eneseavamine) ja mõttevallas (dialoog, loovvestlus), kuivõrd inimesed on siin avastanud omaenda ehedad tunded ja mõtted. Sügavamal tasandil sünnib Ideede ja arhetüüpsete Visioonide jagamine; veel sügavamal - teadlikkuste, teadvelolude jagamine. Südamesõpruse kõrgeim vorm transpersonaalses teadliku armastuse käsitluses on maailma ühine teenimine, Missioon. Südamesõprust iseloomustab mh Püha Impulsiivsus kui omamoodi  "loovkäitumine", mis lähtub sügavast Kohalolust. Seda iseloomustab vastastikune tunnustamine (kui turvalisuse alus) ja ausus. Südamesõprus on ühtaegu "energeetiline sõprus", sügav intuitiivne "resonants" ka energiate tasandil - mis elukestva arengu käigus inimeses avanevad ja mida ta õpib valitsema kui erakordset kehalis-energeetilist heaolu endas.