Vaatleme kahte abikaasat ja musti nõusid kraanikausis. Igal õhtul peab üks abikaasadest käised üles käärima ja nõud ära pesema. Seda võib lahendada lihtsalt - fikseeritud tööjaotus, pesta vaheldumisi või siis visata igal õhtul kulli ja kirja. Saab aga ka paremini. Kõige õigem oleks, kui keskeltläbi tehakse seda umbes võrdselt, aga igal õhtul see, kellel  parajasti rohkem aega on ja kes on võib-olla muudest tegemistest vähem väsinud. Siin tekib aga probleem. Need tegurid on suures osas teada ainult inimesele endale ja nõudepesemine on tüütu. Nii võib juhtuda, et tekib asjatu nääklemine. Ilma täiendavate kokkulepeteta kaebavad mõlemad väga sageli, et aega pole ja nii kuhjuvad nõud kraanikaussi. Või peab selle töö ära tegema halvem teeskleja või see, keda mustad nõud rohkem häirivad.  Loe edasi ... »