Kui uskuda blogimisjurade arvet, siis seesinatine blogimöla kannab nummert 300.  Just kaesin järgi ja seda ei muuda ka ülim matemaatika ega ka elektroonika.  Väikese mööndusena olen mõningaid poste ka eemaldand, samuti need, mis mul olid mustanditena.  Põhjust õlle lahtikorkimiseks.  Liiatigi, kui ka saunas käidud.  Aga näete, ei saa täna õlut pruukida, ehkki Sass ootab juba tükimat aega külmas kapis.  Täna pidin tegelikult minema võsa lõikama.  Üleeila sai selleks ettevalmistused tehtud.  Plaanid muutusid ja nii olingi küla peal puid lõhkumas.  Eila sai tegelikult sellega algatust tehtud.  Plaanitud 3 tunni asemel vehkisin lausa 5 ja pool tundi kirvega.  Täna aga sain tunni ajaga hoo sisse sajatatud, kui järsku kirves arvas, et mul on sellel aastal  vaja verega kinnitada igaaastast lepingut.  Seekord läks vaja piki vasaku käe nimetissõrme küünt.  Ossaraisk!  Küüs lõhki ja ega seda enam vist kinni saa.  Ja ilmselt hakkabki lahku kasvama.  Kui nii, siis järgmisel aastal tuleb kirvele manitsussõnad pääle lugeda.  Et ta selle nimetissõrme ülemise jupi maha võtaks...  Muidu käi nii kui friik oma lõhkise näpuga ringi.  Ons seda tohtritele seletamist vaja.  Aga seesinatine Tiigriaasta pole veel läbi...    Käisin külmkapi manu.  Avastasin kanada viski.  Tea, kas nüüd olen kuulus maadeavastaja?  Igaljuhul ma nüüd tõstan kuldse vedelikuga klaasi kõikide seiklejate terviseks!  Proosit ja klõmm!