Kahekümnenda sajandi kombeks ajaloolased kogu uutmoodi pärand: auvised. Alates möödunud sajandi aastast, märkimisväärset osa ajaloost on "nähtav" tulevaste ajaloolaste mitte ainult suuline traditsioon, kirjalike tekstide või illustratsioone, kuid  kui audiovisuaalne salvestis suursündmuste ja igapäevaelu paljudes maailma rahvaid.