Vahel tuleb  veidikeseks  lihtsalt seisma jääda:  seisatada, mõeldes,  mis on tormamise suund.  Seisatada, kuni tunned  nõnda ei saa jääda,  kõik siin pöörab valeks,  tuleb leida muud.  Ja siis tuleb tasapisi  uues suunas minna,  jätta meelde tormamise   tulutus ja tusk.  Tuleb väga rahulikult   tulevikku minna,  kaasa võtta selge lootus,  armastus ja usk.