[1] Sõna maailmariik tähistab siin mõtet, et stabiilses ja geopoliitiliselt tasakaalustunud olukorras on vaheruumil õige poliitika korral nii võimalus kui kohustus lävida suurriikidega kui võrdne võrdsega ning sedakaudu mõjutada maailma arenguid rahvusvahelisel tasandil, st et on võimalus olla riigiks maailmapoliitikas.  [2] . Vt ka EIP pressiavaldus: "Eesti Iseseisvuspartei avaldus suveräänsuse küsimuses," 08. august 2001, ning "Ei? Jaa? - Euroväitluse alused", Tallinn 2001, lk 98.  [3] Seejuures arvukate karmide lisatingimustega on tagatud see, et tööjõuturg ei avane idalaienemis-riikide lihtööjõule. Soomes valitsuse tellimusel läbiviidud analüüsis prognoositakse, et idalaienemise kaudu tuleks Soome üksnes 5000 töötajat aastas (andmed STT, 28.06.01), mis tähendab, et Eestist pääseks sinna tööle vaid ca 100 inimest aastas.  [4] Vt näiteks "Eesti maapõuerikkusi", Rein Raudsepp, jt, Eesti Geoloogiakeskus, 1993.a.  [5] Võõrsõnade leksikon: "'autarkia', kr autarkeia, enesega rahuldumine, riikide või riikide rühma majanduspoliitika, mis on suunatud rahvusliku majanduse sisseveost sõltumatuks muutmisele." Sõna tuli rahvusvahelisse keelepruuki enne Esimest maailmasõda. Tänapäeval on autarkia endiselt ülimalt aktuaalne, võib öelda, et muutub üha rohkem eluliselt oluliseks, kuid selle praktiline sisu on laienenud ega hõlma üksnes sõltumatust sisseveost.  [6] 2001.a. jaanuaris avalikustatud arvamusküsitluse alusel vaid 28% mitte-eestlastest pidas oma majanduslikku olukorda paremaks kui viis aastat tagasi ja ometi 62% nendest kiitis küsitluses valitsuse majanduspoliitika heaks. Miks? Mõistagi sellepärast, et loodavad valitsuse EL-liitumis-poliitika läbi kiiresti jõukaks saada.  [7] Liitumisel ühise majandusruumiga kaotab mittekonkurentsivõimelise riigi ettevõtlus, eelkõige väike- ja keskmine ettevõtlus paratamatult tugevama riigi omale. Selline olukord on maailmas korduvalt esinenud. Näiteks Mehhiko liitumise järel NAFTAga tõusis tööpuudus juba aasta pärast üle 50%-i; Türgi ühines vabakaubanduslepingu kaudu Euroopa Liiduga 1996. aastal, 2001. aasta alguseks oli pankrotistunud üle 30%-i väikeettevõtlusest ning rahvas tuli tänavale. Sellist asjade käiku on EL poolt arvestatud ja liituvalt riigilt nõutakse kohustuslikult konkurentsivõimelisust (nn Kopenhaageni 2. kriteerium). Aga Eesti rahvuslik majandus pole ei konkurentsivõimeline ega isegi jätkusuutlik.  [8] NB! Sisemajanduse koguprodukt (SKP) ei väljenda rahvusliku majandussektori lisandväärtuse suurust, sest sisaldab eneses ka mitteresidentide kasumit (netotulu). Kui viimane maha lahutada jääb alles rahvuslik koguprodukt (RKP), mis Eesti puhul on ca 15-20% võrra madalam.  [9] Uuskoloniseeritud riigile on iseloomulik, et riigis toretsevad kaubandusettevõtted, kus aga müüakse valdavalt importkaupa, rahvuslik tootmine kiratseb, üldine ostujõud on madal, keskklass aheneb ning varanduslik ebavõrdsus kasvab kiirenevalt, korruptsioon aga veelgi kiiremini. Seega eesti vaimuinimesed eksisid kui nad oma avalikus pöördumises väitsid, et Eestis valitseb sügav kriis.See ei ole nii. Uuskoloniseerituse staatus on Eestis välja kujunenud, ning avalikus pöördumises esiletoodud ilmingud on sellele staatusele iseloomulikud..  [10] Eesti uuskoloniseerimise legaliseerisid need Riigikogu liikmed, kes võtsid vastu Eesti Panga seaduse, mis tõstis EP riigiks Eesti riigi kohale - täielikult väljaspoole nii Riigikogu enese kui valitsuse võimupiirkonnast.  [11] Uuskolonisatsiooni kõige olulisemad relvad on raha (laenud ja investeeringud) ning kohaliku panganduse kontrollimine. Mõistmaks selle meetme kaalu tuleb teada, et uus konkurentsistrateegia näeb ette pangalaenude andmist vaid koloniseerijale kasulikele projektidele. Selles osas on õpetlik mõttes läbi mängida kaks olukorda. Esiteks, kui oleks vaja saada pangalaenu rootsi pangast - mil nimeks Hansapank - Rootsi tooteid edasimüüva firma asutamiseks ja teiseks, kui oleks vaja saada laenu tubakatööstuse või tselluloositööstuse taastamiseks Eestis. Mäng mängitud, pilt selge..  [12] Mõiste 'rahvusprogrammide keskne tootmine' ei tähenda kõikide rahvusliku rikkuse komponentide kohest käikulaskmist, küll aga tähendab kõikide rahvusprogrammide kohest koostamist. Millal, kuidas ja milline komponent käiku lasta, see on juba majandusstrateegia küsimus.  [13] Doktriini "Eesti iseseisvus ja majandus - Eesti kui geopoliitiline uusautarkiline ruum" on välja töötanud Vello Leito. Käesolev raamlahend on lahti kirjutatud laiemale lugejaskonnale raamatutes: "Euroopa Liit tagantvaates", Vello Leito, Tallinn 2000, ning "Eesti & geopoliitika", Vello Leito, Tallinn 2001.