Noh, nii palju siis Tallinnast. Olen tagasi Pärnus ja haigem  kui kunagi varem. Kool on   teema ja enne järgmist nädalat loengutesse vist asja pole. Mis vist, ikka päris kindlalt pole! Magan pidevalt nagu beebi ja hõljun kuskil reaalsuse ja unedemaa piiril. Unega nakatasin vist   ka, sest seda ajasin täna seistekümmend tuhat korda voodist välja enne, kui ta kargu alla sai. Nüüd pikutan koos kiisuga, kel pole minuga päevad läbi magamise vastu mitte kui midagi.