18. aprill  Meil ka tänase päeva sündmused kirjas: lennujaama teeotsa juures enne Ülenurme risti kaldus  vastassuunas libisema läinud auto meie suunda ja õnneks mees sai natuke paremale tõmmatud, et pihta sai vasak taganurk, aga mats oli ikka nii kõva, et kui meie auto poleks tõesti väga hea juhitavusega oleks me praegu tõenäoliselt haiglas. Teine auto maandus bussipeatusse, kus ka õnneks kedagi polnud.  Minul endal on vist kõik korras, aga šokk oli ikka nii suur, et praegugi pisarad jooksevad kuigi pea kaks tundi juba möödas. Jumal tänatud, et laps sai enne lasteaeda viidud ja teda peal polnud.  Kuna  transport on meie jaoks nüüd peavalu nr.1 (auto tunnistati hetkel sõidukõlbmatuks ), siis mõtlesin, et kui verejooksu pole, kõht valu ei tee, siis ei hakka erakorralisse minema. Seda enam, et päeval oleks ma pidanud tõenäoliselt paar tundi ootama. Hetkel on kõhu alaosa pisut valulik, kuid pigem sümfüüs, mis käimisel tunda annab. Käed ikka tiba värisevad ja meel läheb ka kuidagi vesiseks kui hommikule mõtlen, aga küll üle läheb. Ainuke halb asi on see, et söök ei taha eriti sisse minna. Eks homme siis läheb  topelt.  Kõhuelanik on ka päris korralikult endast märku andnud - tants ja tagaajamine käib. Katsusin kõhtu just ja tundsin allpool mingit mügarat. Toksisin seda natuke sõrmega ja kohe tõmmati ära - sattusin vist kellelegi varba peale. Selle jutu peale sain veel korralikud toud kirja.