Õnneks sellega asi seks korraks piirdus, sain kõpsti auto peale ning uputuse ajaks istusin paarkümmend kilti enne Viljandit autos, mille juht hädaldas valgesse veemassi vahtides: "ma ei näe teed, mitte midagi ei näe". Igatahes ellu jäime ja Viljandi jõudmise ajaks oli uputus taandunud selliseks normaalseks vihmaks. Et kui jumal hoiab lapsi, lolle ja joodikuid, siis tuleb järeldada, et kaks kolmest annan vast ikka välja, ega muidu sellist vedamist poleks.