Mõni päev hiljemini lasti P. Petersoni tema enda soovil kõnelda ka kohaliku sandarmiohvitseri von Klechzner'iga, kellele vangistatu kaebas seadusevastase käitumise üle tema suhtes. Klechzner lubas asja üle kõnelda õppekonna-kuraatori krahv Keyserling'iga. Üldse esines Klechzner  Petersoni suhtes sõbralikult ja lubas teda hiljeminigi aidata. Peterson aga suhtus temasse umbusklikult. Paari päeva pärast (14. aug.) võis Klechzner Petersonile teatada oma jutlemise tulemusist kuraatoriga. Vii­mase korraldusel saadetavat ta Pärnu mitte hariliku vangitapiga, vaid ülikooli pedelli saatel posthobustega.