Kool. Vaikselt hakkab vist lemmikaine kujunema, arengupsühholoogia. Loote psühholoogia, enneaegsete ja õigeaegsete laste psühholoogia, oskused, areng, reaktsioonid. Ja nagu ikka ühe Tartu üliõpilase päev, jookseme pidevalt ühest majast ja linnaosast teise. Vahepeal on tüütu, vahepeal hea värsket õhku hingata ja liigutada. Kuigi jah söömiseks otseselt nüüd aega ei jää. Mitu korda olen alles kell 6 koju jõudnud ja siis põhimõtteliselt esimese söögi  peale hommikut teinud. Aga siis ikka sooja ja hea. Esimene koolišokk hakkab ka mööda minema. Üritan loengutes võimalikult palju kuulata ja konspekti teha, et loengumaterjalide õppimisega mitte lisakoormust tekitada. Kuigi vahel läheb küll mõte lendama ja siis jälle avastad kus oled.. Ja uni, see kohutav loengutevaenlane. Olen aru saand, et ma pole ainuke. Isegi, kui loeng huvitav, on jube raske silmi lahti hoida. Selline tunne, et elu parim uni tuli. Miks õhtuti nii ei tule?    Trenn. Tundub, et  valisin täpselt õige. Paindlik, mulle täitsa sobiv tase, asukoht hea. Ja treener tuletab kuidagi Ellet meelde, seega.. norm. Tartu jõusaal ka nüüd ära katsetatud.    Töö. Sain täna palka jee. See nädal oli normaalselt tihe, kuid nüüd 2 nädalat pausi, kuna laps sõidab Sardiiniasse. Ohh need beebid beebid. Ja eriti veel selline rahulik beebi..    Vaba aeg. Teisipäeval käisin grusiinidega Shin Egari kontserdil Genialistide klubis. Tegemist on Gruusia supergrupiga,