17. detsember . Tänasest päevast on programnmi poolest vähe rääkida, küll aga sõidust. Hommikusööki pidi jälle ootama, sest loomulikult kella 6 aegu personal alles magas magusasti, meie grupijuht oli see, kes nad üles ajas. Ahetavat aoaega ja päikesetõusu oli see-eest kella 7 paiku rõdult kaunis vaadata. Lõpuks saime oma pannkoogid, omletid ja lahustuva kohvi kätte, eriti kui kogenud India-rändur raadioajakirjanik Anne lihtsalt kööki marssis ja valjuhäälselt nõudis -  marss, olgu olla ja silmapilk! Ehmatusega, puistati siis kohvipulbrit kee ...