Ja seda on Michael Jackson suutnud teha, viimastel aastatel (ehk ka aastakümnetel) küll mitte nõnda hästi, kuid oma kõrghetked on vaieldamatult olnud nõnda mõjukad, et on osutunud määravaks; nagu ütles Tõnis Kahu, et tema lahkumine iseenesest ei muutnud enam midagi, ta oli juba ammu muusikamaailmas iseseisev kuju. - kuid sellegipoolest meeldiks mulle mõelda, et praegune sündmus kõige 'paremal' kujul võis ta tõsta kuninga staatusest suisa jumala staatusesse. Kõlab vahest veidi ülevoolavalt,  kuid ma usun, et selles on iva. Kes vähegi rohkem süüvib Maailmapilti, mis räägib Michael Jacksonist peale teda, see vast tabab selles midagi, midagi olulist, mis on muutunud ja mis pole üksnes järelkaja, vaid taasavastamine ja omaksvõtmine kõige puhtamal kujul. At least that's the way I see it... or - I admit it - want to see it.