Fleeced seisis mul päris pikalt lauamängude soovinimekirjas, kuni Aigar selle lõpuks kuskilt hankis. Mängust endast ei teadnud ma küll midagi, kuid kuna ma olen "Wallace and Gromit" multifilmi fänn, siis ei saa ju jätta muretsemata samateemalist lauamängu.    Eile sai Fleeced' lõpuks ka  suurema seltskonnaga ning õigete reeglite järgi mängitud. Ma ei tea, kuidas seda mängivad lapsed või perekonnad mujal maailmas, kuid kindlasti mitte nii, nagu meie seda Urmase ja Annikaga tegime.    Peaks mainima, et nii nagu multifilmi ühes osas, seisis ka meie mängu keskmes kuri pingu (pingviin) alias Urmas. Kui lammas Shawn, Wallace ning Gromit üritasid ausal teel lambad hoonetest kätte saada ning endale koju toimetada, siis paheline pingu "lendas" kohale ning vilistas vaevaga kätte saadud  lambad endale sappa ja viis enda juurde, nii et kogu ülejäänud seltskond jäi pika ninaga.    Tõsi küll, mängu suht algstaadiumis sai Wallace alias Aigar suure karja puhtatõulisi valgeid lambaid juhuslikult endale koju, mis lõpus kindlustaski tema võidu. Samas mängu keskel oli võidupositsioonil kaheldamatult kuri pingu, kes vaid korra mängu jooksul üritas lambad ausate reeglite järgi kätte saada. See aga lõppes totaalse lüüasaamisega - pingu lõpetas oma käigu vanglas.      Ka Wallace üritas mängu jooksul mitmeid  kordi lambaid varastada, ent tema jaoks lõppesid nii ausad kui pahelised liikumised ühteviisi halvasti - mitte keegi ei istunud nii palju kinni kui tema. Seevastu Shawn ja Gromit alias Annika olid peaaegu ainsad, kes proovisid kangekaelselt lambaid ausal teel kätte saada ning koju viia, kasutades kavalaid ja vägivaldseid nõkse vaid siis, kui nende vaevaga kokkukorjatud lambad ära varastati. Tänu sellele lõppes Shawnile kogu mäng ka väga haledalt. Tema väiksesse kuuti mahtus häbiväärselt vähe lambaid.    Tegelikult oli päris põnev jälgida pingu kurikavalaid plaane, ettesöödetavaid juustukaarte ning ka seda, kas enne lammaste karjatamist ikka vilet puhutakse või mitte. Oojaa, ega siis lambaid niisama lihtsalt rivvi ei saanud. Iga oma käigu alguses enne täringute veeretamist pidi puhuma vilet, et lambad üldse järgi tuleksid. Kes selle ära unustas, liikus tühjalt edasi, kuna lambad aga jooksid täiel aurul rohelisele aasale tagasi, mille läheduses tiirutas muidugi kuri pingu, oodates ainult hetke, mil saaks  kelleltki lambad ära võtta.    Väga lõbus mäng, aga oodatud filleri asemel kestis see kogunisti ligi 2 tundi. Reeglite järgi pole muidugi pingul sellist eriomadust, mis käsib tal teistele kaikaid kodaratesse visata, vaid selle töö võttis Urmas täiesti vabatahtlikult enda peale. Aga olgem ausad - ilma temata poleks mäng ka nii lõbusaks kujunenud.