Pikaaegne Ungari Moskva suursaadik ja tähtis soome-ugri tegelane György Nanofszki rääkis kord anekdoodi Itaalia ja Ungari maffiast. Kui Itaalia maffia midagi ütleb, siis kõik kuulavad sõna, kui Ungari maffia midagi ütleb, siis keegi ei saa aru. Oleme oma naabritele kõik veidrad. Meie emakeelsest kõnest ei saada aru. Me kõik tunneme selle pärast alaväärsust.  Johannes Aavik Eestis püüdis meie keelelist alaväärsust likvideerida, kuid ei saanud hakkama. Olgu poliitikaga kuidas tahes, aga kunagi ei hakka ei sakslased, inglased ega venelased aru saama, mis me (neenets, ungarlane, seto ja kõik muud) oma keeles mõtleme. Omavahel olles, nende (inglise-vene-saksa) keeltes rääkides, saame üksteisest aru ja oleme õnnelikud, leides ühiseid arvsõnu. Ja kas või sellepärast, et mitte olla üksi, vajame üksteist.