Aga pühapäeval 29.05 juhtus midagi hoopis kummalist. Ma tean küll, et selle järve taha on mul vaja  nüüd tekitada üks kivikõrb, kuhu tuleb istutada sellise igerikuma loomuga taimi. No midagi sellist nagu jaapanlastel ja siis veelkord mingit moodi need väääääga erinevad osa ühendada. Aga peale selle intensiivse kivimüüriloomingu on mu pea kuidagi väga tühi ja ma isegi veel ei mõelnud, keda ja kuidas.