Meeldib, eks ju? Loomulikult. Mitte ainult et meeldib, vaid avab ka mingi uue maailma ja laseb ümbritsevat vaadelda värske pilguga. Mateeria elab ja  sa tunned, kuidas aatomid ja igasugused osakesed selles keevad. Esemed ja nähtused avavad oma olemuse, me ise seostume kõiksusega, näeme asju uuest vaatevinklist. Ja uute tahkude avastamisel ei jää see Hollandi üks parimaid maalikunstnikke vanadest meistritest nagu Rubens ja van Dyck põrmugi maha. Omavahel öeldes olin ma temaga päris hea tuttav, kohtusin temaga korduvalt, sukeldudes käesoleva sajandi viimasest aastakümnest tema juurde üheksateistkümnenda sajandi eelviimasesse aastakümnesse. Kogu see lugu  algas pärast seda, kui anti välja ajarändude seadused. Mäletate? Aga kust te ikka mäletate, kui te sellest mõhkugi ei tea. Mis te nüüd, istuge, istuge - sellele toolile võib rahumeeli toetada, see pole muuseumiese. Tavaliselt toon ma ikka tooli kaasa, et inimesed võiksid puhata.