Täna olen mures penskarite pärast. hommikul läksin postkontorisse. amazon saatis mulle 1 asja. ma plaanisin selle paki järgmisel nädalal avada, aga mu vanamees läks hüstrasse selle uudise peale ja ütles, et tema nii kaua ei kannata. tahtsingi ju  salaja paki ära tuua, aga ei õnnestunud. seisin pool tundi postimajas järjekorras. õhku polnud, haises mulla, pohmelli ja posti järele. silme ees hakkas virvendama ja selg magamiskoti all läks higiseks. toetasin vastu seina. siis läks pilt taskusse. kuidagi sain õue ja kükitasin vaikselt apteegi ees maas. meie kandis elavad tolerantsed inimesed. ikka juhtub, et keegi lamab maas ja puhkab, magamiskott seljas porine. ei hakanud mindki keegi vahtima ega tülitama. kodu on postkontorist tulles ülesmäge aga ma sain  ikkagi tuppa. ilma oma pakita loomulikult. tõin selle koos oma tugeva vanamehega ära ja nüüd ta nõuab, et katkugu ma pakk lahti ja näidaku selle sisu.  postkontor oli muide tihedalt penskareid täis. huuled värvitud (peeglit sealjuures kasutamata), loomalaip rullis peas ja palitu seljas. nad said sealt raha. ja siis toppisid selle kotti ja tuterdasid minema. kott näpu otsas, kepp käes. oleks mul majanduslikult keff seis ja ma ise teine inimene, siis ma võtaks need kotid omale. vanad ja pohhuistlikud.  telekas vinguvad, et appi appi raha pole ja mees suri ära, ei tea mis nüüd teha. tglt ju ilmselt on raha, kui nii pohhuilt oma pensionisse suhtuvad. punases pintsakud prõua leti taga loeb veel valju häälega ette ka, mis summa keegi saab. pätil on hea postkontoris kõige nõrgem ja suurima saagiga mutt välja vaadata ja õues siis see raha omale võtta.  kole lugu ma ütlen.  ja ega nad seda raha ju kasutada ei mõista. läksime vanamehega kebabi sööma. mingi vanem daam (vanaema ja töötab haiglas, nagu ta end  tutvustas) oli end pinalisse joonud ja räuskas.  "pojake, sul ju ei tõuse!" pöördus ta kõrvallaua noormeeste poole.  "minu vanamehel tõusis enne surma ka veel", informeeris ta sööjaid.  "Pange raimond valgre plaat mängima! ma tahan lõdvestuda!"  "Raisk, see söök on pask! Koeraliha! Ja maksin selle eest 60 krooni ja andisn 25 krooni veel peale ka!!".  Siit minu õpetus vanainimestele: ärge jätke oma raha laokile ja ärge kulutage seda koeraliha peale, kui teile tegelikult koeraliha ei  maitse.