Mandrijää liigub kiirjalt ookeani suunas, sisemaal  kiirusega mõni meeter, šelfiliustikes ka kuni 2000 m aastas[3]. Antarktise paljud liustikud, mis moodustavad umbes 10% mandrijää mahust, toidavad mitmeid šelfiliustikke, millest suurimad on Rossi (pindala 472 960 km2) ja Filchner-Ronne šelfiliustik (422 420 km2).