Mõte leigest teest tegi teda tusaseks.  Ja eriti tusaseks tegi teda mõte sellest, et sel ajal, kui ta köögis endale uue tee teeb, jõuab päikeselaik põrandal kriipsu võrra edasi liikuda ning tagasi tulles peab ta hakkama tugitooli nihutama, et jalgu taas täpselt laigu keskele saada. Ja kui ta nihutab tugitooli, läheb vaip kortsu. Ja kui vaip kortsu läheb, peab ta hakkama seda sirgeks tirima, sest talle ei meeldi, kui vaip on kortsus. Härra Müller ei olnud üldse selles tujus, et tahaks veeta pärastlõuna mööblit mööda tuba edasi nügides. Ta oli  raamatulugemise tujus. Õigemini ta oli selles tujus olnud veel hetk tagasi. Nüüd oli tal käes tass vastiku leige teega ja see rikkus kõik ära.