Aga igatahes vägev värk - ma loodan, et mõni ujujast rattavõhik vaatab mind Colnago seljas ringi tuhisemas samasuguse siira imetluseseguse kadedusega, nagu meie täna 21CC klubi trimmis ujujapoisse. Sest vähemalt minu jaoks on see ikka täielik müstika, kuidas nii saab. Aga nagu näha on, siis saab. Ja väidetavalt lausa paari kuuga.