Tõepoolest, vanem generatsioon, mille iga algab kusagilt viie-kuuekümnest eluaastast ei suuda orienteeruda tänapäeva tehnoogias enam nõnda  vabalt kui nende lapsed ja põhjus on üsnagi lihtne: nad on kasvanud üles ilma kõikvõimalike imevidinateta ja nende võrdlusmõõtkavas omandab eraldi dimensiooni (piltlikult öeldes) ka selline faktor nagu puust mänguasjad ja raske lapsepõlv. N.ö. "meie" põlvkond, kes on sündinud seitsmekümnendatel ja kaheksakümnendatel on sellest taagast vaba, meie nooruspõlves ilmusid juba videomakid, arvutid, telerimängud ja mobiiltelefonid, mis vormisid meid ja tegid meist need, kes me oleme. Loomulikult taoline tehnika oli  veel lastekingades ning vajas pidevalt putitamist ja koos sellega said nende aastakümnete inimesed üsna tõhusa tausta ja tehnikaga ka pisut lähemalt kui nupuvajataja rolli kaudu tuttavaks.