Jalutuskäik ühes kaunis Euroopa linnas        Tegelikult on küsimus ikkagi käsitöö  demonstreerimises, nii et: kõht sisse ja poseerima!  Kuna ostetud puuvillane Capri-lõng osutus heegeldamise jaoks liiga jämedaks ja ma ei tahtnud midagi läbipaistvat-pitsilist, hakkasin kuduma labases koes  , huvi tekitajaks olid sealsed vertikaalsed sissevõtuvoldid.    Algus oli lootustandev ja ülalt-alla raglaanikudumine hakkab mulle järjest rohkem meeldima:  loo aga varrastele mingi 3-ga jaguv arv silmi, jaga üks osa esitükile, 2.osa seljale ja 3.osa jääb siis kahe varruka jaoks. Tavaliselt soovitatakse varrukatelt paar silma vähemaks võtta ja need esiosale lisada (mida mina ei teinud, sest pelgasin liig pitsitavaid varrukaid).  Sellise paraja, ei liiga avara ega ka mitte liiga väikese kaeluseaugu jaoks tundus 120 olevat hea ja universaalne number ja nagu mul viimasel ajal tavaks, sai loodud lahtiste silmustega algusserv (Maimu Põldoja "Kudumine" lk20:"Sellist serva on vaja siis kui tööd tuleb jätkata vastupidises suunas, näiteks kahekordsete kinnaste kudumisel, kimonolõikeliste demprite kudumisel keskelt varruka pool jne")  Pääsusabast alates olen sellist loomisviisi kasutanud vaat et kõikides kudumites- nii Fake Isle mütsi, Matthew' salli kui kampsunite juures, isegi prantsuse topi teisel variandil lõin lehemustri algsilmused sel moel, et hilisem ühenduskoht märkamatuks jääks.  Kõik selle nimel, et igasugu hiljem külgekootavate servadega saab rohkem mängida - nii pikkuses kui laiuses, ühenduskoht jääb ilus ühtlane ja kui tulevikus vaja ääri uuesti kududa, on harutamine ja uue serva kudumine väga mugav (ingliskeeli on sellise looduse nimetuseks provisional cast on ja võtteid on erinevaid, lähiajal on kavas need foorumisse ühte teemasse kokku korjata, sealt lihtsam otsida ka, selmet mööda blogisid taga ajada).    Aga aina-parempidi-ringiratast-kude muutus peagi igavaks, ka sissevõtuvoltidest ei olnud ma varsti enam nii väga sisse võetud, mõtted liikusid vaikselt mingite vertikaalsete mustrijoonte suunas (lootuses kepikõnni asemel figuuri väljanägemist selliste ammutuntud pettevahenditega parandada).  Nii valisingi ühe lihtsa pitsiriba, lisasin kitsad soonikutriibud, kasutades ära ka  prantsuse topi tegemisest kõrva taha pandud nipi "keerdsilmuste-kasulikkusest-puuvillaste-kudumite-väljavenimise-vastu-võitlemisel".  Ennäe imet! Olemasolevate silmuste arv jagus kenasti selle kombineeritud mustriga, v.a. üks silmus, mis tuli kahandada, aga see sai loetud sümboolseks mini-sissevõtuvoldiks esialgsete plaanide auks.  Ja see polnud veel kõik: soonikuribad pitsiribade vahel andsid vertikaalsete sissevõttuvoltidega samalaadse kokkutõmbava efekti.        Mudel: kollane Capri  Mudeli autor: mina ise, kõik õigused kaitstud!   Lõng: Capri 300g  Vardad: 2.5mm, ripskoes servad kootud 2mm-tega        Vead,  mida tulevikus parandada püüan:  - selgus, et vertikaalsete mustrite kasutamine ei vabasta kepikõnni-vajadusest, sest ülejäänud piltidel olid näha häirivad horisontaalsed voldid (eriti kõhu piirkonnas), mistõttu need fotod said loetud avaldamiskõlbmatuteks  - ka kaenla alla kipuvad voldid tekkima (järgmisel korral proovin lõpupoole raglaanikasvatusi veidi vähem teha, mitte üle rea, vaid igas neljandas näiteks)  - varrukad jäid üldse sutsu laiad (oleks võinud ikka mõned silmad varrukatelt  kehaosale tõsta nagu tarkades raamatutes kirjutatud, alati ei tasugi oma peaga mõelda)  - kaeluseava jäi tunduvalt kinnisem kui ma plaanisin    Olgugi tulemuseks demper liigist "harju keskmine", sain ma töö käigus paari punkti võrra targemaks:  1. ka raglaanvarrukate juures võib vaja minna lühendatud ridadega kudumist, vt Short Row Raglan Shoulders. Meenub, et kunagi olen ühe lühikeste varrukatega dempri juures arusaamatuses kukalt süganut: kuidas küll varrukaääred horisontaalseks saada, mitte sellised käevarre pealt lühemad, ülespoole hoidvad. Sedapuhku ma küll ei kudunud neid lühendatud ridu õlgade peal, vaid all-ääres enne servakandi tegemist - mõjus küll.  2. sain teada, et kasutusel on selline veider väljend nagu negative ease ehk siis "negatiivne avarusvaru" (ma muuseas rakendasingi seda "negatiivset", st koeproovi järgi arvututet silmuseid vähendasin nagu oleks rinnaümbermõõt 5 cm tegelikust väiksem, täitsa hea mõte puuvillaste puhul, esimese kandmiskorra järel vähemalt ei veninudki laiaks ja lotendavaks)    Ja loomulikult ei suuda ma jätta märkimata, et "toode" on valminud ilma ühegi nõelapisteta elik mitte ühtegi õmblust, ka varrukaalused silmused on kohe külge kootud ja  varrukadki seekord ringselt, sukavarrastega.      ***      Ilus jalutuskäik oli pühapäevases turistidest tulvil Tallinna vanalinnas