Kuigi oma järeltulijate söömine kõlab inimese kõrvadele uskumatuna, teevad seda ometi üllatavalt sageli paljud loomaliigid ning ajakirjas The American Naturalist tutvustatav uurimistöö heidab nüüd senisest enam valgust asjaoludele, mis sunnivad loomavanemaid oma lapsi nahka pistma.  Zooloogid on kirjeldanud järetulijate söömise kommet muuhulgas uruhiirtel, huntämblikel ja paljudel konna- ja kalaliikidel ning paradoksaalsel kombel on peaaegu kõigil juhtudel tegemist liikidega, kes hoolitsevad oma laste eest.  Teadlased on taolise näilise vastuolu selgitamisel olnud seni suurtes raskustes, ent üksmeel on saavutatud selles, et antud tüüpi kannibalismil peab olema teatud oludes ilmnev oluline evolutsiooniline eelis.  Värske uuringu autor Hope Klug Florida ülikoolist märkis, et kui lastesöömine ei annaks evolutsioonilist eelist, poleks see ka kunagi arenenud.  Kui järeltulijate kannibalism aastakümnete eest avastati, peeti seda harvaesinevaks "sotsiaalseks patoloogiaks", ent aegamööda on veendutud, et eluslooduses on see käitumismall üsna levinud.  Varasemates uuringutes on keskendutud peamiselt võimalusele, et oma laste söömine võib olla loomavanematele väljapääsuks olukorras, kus valitseb toidunappus ja  järeltulijate pintslisse pistmine on viimane võimalus ellu jääda ja tulevikus soodsamates oludes uus pesakond ilmale tuua.  Samas on  mõnede kalaliikide puhul tehtud katsed, kus kalavanematele on tagatud küllaldane toiduvaru, andnud ebaselgeid tulemusi - mõnedel juhtudel jätsid vanemad oma järeltulijad söömata, ent mõnel juhul mitte.  Klugi sõnul on selge, et antud käitumise põhjuseks ei ole vaid soov saada kerget kõhutäit, mistõttu asusid nad koos Michael Bonsalliga Oxfordi ülikoolist välja selgitama teisi võimalikke lapsesöömise motivaatoreid.  Klug ja Bonsall lõid arvutis erinevaid "virtuaalseid organisme" ning jälgisid  nende populatsioonides "kannibalismigeeni" levikut ja seda soodustavaid asjaolusid.  Teadlased tegid kindlaks, et mõne oma järeltulija nahkapistmine avaldab pesakonnale samasugust mõju kui ta langemine kiskja saagiks - see kiirendab pesakonna arengut tervikuna ning võimaldab järeltulijatel jõuda kiiremini sellisesse arengufaasi, kus oht sattuda lihatoiduliste loomade ohvriks on oluliselt alanenud.  Kannibalism kiirendas uurimistöö kohaselt ka vanemate viljakust, tõstes isase isendi veetlust emaste  isendite silmis, kuigi Klugi sõnul ei ole selge, millised asjaolud ja kuidas seda täpselt põhjustasid.  Oodatult andis oma laste söömine ka mõningase energiaeelise, ent Klugi kinnitusel on selge, et loomariigis üsna laialt levinud oma laste söömise kommet ei saa selgitada vaid ühega tuvastatud asjaoludest.  Ta arutles, et antud tüüpi käitumine võib olla evolutsiooni käigus välja kujunenud viisiks, mille abil pesakonnast "juuritakse välja" järeltulijad, kelle täiskasvanuks saamiseks kulub liiga palju  aega, toiduressursse ja vanemalikku hoolitsust.  Uurija hinnangul toimub selliste liikide puhul mõningane ennetav järeltulijate "ületootmine", mille järgselt "üleliigsed" lapsed eemaldatakse.  Laste üleskasvatamisele kuluva aja hulka piirab ka ka liigisisene konkurents ressursside eest, lisas Klug.    Vaata ka: