Pean teie suureks kurvastuseks teatama, et mõlemad korterikaaslased on jätkuvalt täiesti normaalsed inimesed. Ei ühtki Nadiat seekord. Taevale tänu selle eest, sest ilmselt pean ma nendega veel kaheksa nädalat* väga tihedalt suhtlema. Ainus asi, mille võiks ehk ära märkida, on see, et nad on minust tunduvalt naiselikumad.  Näiteks tuli üks koju ja kurtis, et unustas seepi osta. Ma ütlesin lahkelt, et ta võib ju minu oma võtta, mille peale ta küsis, kas see on ikka just kätepesu seep. Kui ma ütlesin, et kurat seda teab, seep on seep, siis ta seda igaks juhuks ei võtnudki. Selles mõttes, et peale oli kirjutatud küll, et nahale, aga mitte, et just kätele.