Posted in nsblogi@politician.com on 11. jaan 2011 by Maximus Germanus Meridius  Eesti lasteaedade kvaliteet on hea, kuid täiustamist vajab väidetavalt noortele sallivuse õpetamine ja multikultuurse kasvatuse valdkond, annab ülevaate Tiia Õun oma doktoritöös.  Selle kohaselt pööratavat vähe tähelepanu multikultuursuse tutvustamisele, mis on ühtlasi üks ELi nõue.  "Sallivuse" õpetamine sisuliselt tähendabki poliitõpetuste järk-järgulist lasteni viimist.  Euroopa näitel näeme, et ilusate hüüdsõnade nagu  sallivus, inimõigused, sõprus ja võrdsus taha on tänaseks peidetud laiaulatuslik poliitkorrektsusest lähtuv sundõpetus, mille doos haridusasutustes aegamisi üha suuremaks muutunud.  EL musteriikides nagu Prantsusmaa, Saksamaa, Rootsi jts, on näha, et nõutakse ühepoolset sallivust. Selle järgi tuleb olla salliv, isegi nii salliv, et kõik, mis doktriiniga vastuolus tuleb tunnistada äärmusluseks, võimalusel kriminaliseerida ja seda isegi, kui praktikas tähendab see suuri koormiseid oma enese rahvale ja  mitteteaduslike dogmade pealesundimist.  On piisavalt näiteid selle kohta, kus last on karistatud sellepärast, et ta pole soovinud olla ühes grupis lärmakate ja teda mõnitavate nn vähemustega. Tõsi enamusjuhtudel tegu juba kooliealiste lastega.  Ka meil Eestis on selliste "inimõiguslaste" nõudeid ELi mahitatud propagandaprojektide kaudu üha rohkem kuulda olnud. Enamus juhtudel koosnevad need "inimõiguslased" ilusate sõnade taha varjunud vasakaktivistidest.  Lasteaed peab tegelema laste  ettevalmistamisega kooliminekuks, mitte poliitõpetuste promomise või katsega lapsi vaimselt kastreerida.  Kasutatud allikad: ERR, op-leht.