peale sunnitud mõnepäevast pausi sain trenni jälle. eelmises podipampis lubas asendustreener uut kava, aga ta oskas aint uue kava soojendust. treeneriks oli tobe väike mati. mina eeldan, et treener on üliinimene, kes teeb  trenni minust poole raskema kangiga, naeratab ja ei higista. vahepeal paneb 50kilose kangi kõps nagu veepudeli maha ja juhendab kedagi leebelt. meestele on nõudmised mul veelgi suuremad. väike mati tegi samade raskustega, mis mina ja kartis meid kõiki. täna oli minu lemmiktshikk tagasi ja sain end orbikuks vehkida. uus kava meeldib oopis rohkem. ja need väljaasted. eelmises mul oligi lõpus juba mure, et ma ei suutnud oma jalgu enam taignaks astuda. liiga lihtne oli. täna sain välja-astest suure vaevaga inimese  asendisse tagasi. ja muusika on parem. see lugu nt: