Ma armastan Nõmme turu muinasjutulikkust. Ma armastan neid väikeseid majakesi ja lahtisi lette ja turuhoonet ja tänavasilte. Armastan seda, et Nõmmiku talu piimatoodete majakeses ja ökotoodete majakeses ja nii mõneski kohas veel meid tuntakse ja teatakse. Armastan seda, kuidas plika turuhoones aiatööriistade poes päkapikku vaatamas käib (täna  oli päkk ära müüdud ja plika kohe nii õnnetu). Armastan seda, kui tean, kust suvel parimaid maasikaid osta saab. Armastan seda, et turul on kraanid ja purskkaev ja kohviku ees platsil muusika, kus plika alati ennastunustavalt tantsu vihub, olgu ilm milline tahes. Armastan seda, et ühes kalaputkas kala palumise peale ka ära puhastatakse. Armastan väiketalunikke, kes teevad oma hea tuju ja oskusliku jutuga tuju niiii heaks. Armastan seda, et asju saab maitsta. Armastan üllatavaid kohtumisi turul. Armastan  mahetoodete suurt valikut, eriti piimatoodete osas. Armastan, et saan rahus parkida plika puukelgu turuhoone või mõne majakese ukse taha ega pea muretsema, et see äkki omaette ära sõidab. Armastan seda täpselt õige pikkusega teed, mis turule on. Armastan…