Aruannete kõrval on tähtsamaks  allikamaterjaliks meie herrnhuutlaste kirjavahetus keskorganitega Saksamaal. Kahjuks puudub selle kirjakogu teine pool - ametlikud kirjad meie maale, mis on nähtavasti kaotsi läinud. Kirjavahetust leidub väheselt XVIII sajandist, kuna pideva ühenduse pidamist takistasid kehvad postiolud ja tegevuskeelud. Ka asendasid kirju päevikud ja aruanded, millega esitati nii ülevaade tegevusest kui kavatsused edaspidiseks tööks. Pidevam kirjavahetus on alanud 1790. a. paiku. Sel ajal juhtis Baltimaade vennastekoguduse tegevust ja  kirjavahetust Joh. Chr. Quandt. Oma kohaliku päritolu tõttu tundis ta meie maa vastu rohkem huvi kui tavaliselt, seetõttu kujunes tema kirjavahetus väga üksikasjaliseks ja ületas tavalised asjaajamise piirid. Ta nõutas kohtadelt täpseid andmeid mõisnikkude, pastorite ja ka alamrahva kohta. Ta oli tegev ka mitme eestikeelse raamatu väljaandmisel ja korrespondeeris aastate kaupa nende ettevalmistuste üle. Eriti andmeterohked on Quandt'i ja teiste kirjavahetused vennastekoguduse kõrgperioodist aastail 1810-1820.  Kirjavahetuses tekkis tagasiminek Quant'i surmaga 1822. aastal. Hilisemad kirjad piirduvad rohkem usuasjadesse puutuvate küsimustega ega paku palju teiste alade valgustamiseks.