Ja kui me nüüd mõtleme heade ohvitseride peale, kellel on kindlad nägemused vaenlase fataalsetele jõududele vastu seismise kohta, kes on aga mingite intriigide pärast sunnitud loobuma, siis hakkab meil õudne. Me tunneme oma kodukandi laasi ja võime neis võidelda, aga kes meid siis juhib?