"Teletöö haarab endaga jäägitult. Kuigi igatsen vahel neid rahulikke aegu, kui töötasin tõlgina ajalehes "Põhjarannik", ei suudaks ma praegu küll oma tööst mugavama elu nimel loobuda. Jõhvi-aegadele mõeldes igatsen oma sõpru ja alati on hästi mõnus rääkida Jõhvi linnapeaga ning kui meile saabub mingi hea uudis või lugu, mis on mu endise kodulinnaga seotud, siis olen alati südamest rõõmus.  Viimaste aastate jooksul tunnen mingit muutust paremuse poole meie AK õhkkonnas just suhtumises vene toimetusse. Kuigi näiteks tehnika poistega olen alati hästi läbi saanud ja algusest peale on mulle mu kollektiiv väga meeldinud.  Ma tean, kuidas ootavad vene inimesed  Ida-Virumaal iga üksikut uudist ja minus on päris palju missioonitunnet, et võtta enda ametit, kui vahendaja tähtsat ja vajalikku rolli. Olen algusest peale sellesse väga tõsiselt suhtunud. Vahepeal helistas AK-sse isegi üks kindel meesterahvas just sellepärast, et olin alati väga tõsise olemisega. Ta pakkus mulle oma abi lõdvestumiseks!!!