Tegin kirjutamisele suure vahe sisse. Viskasin kirjanikutöö peast välja ja elasin  tavainimese elu. Rõõmustasin oma igapäevaste tegemiste üle. Lugesin raamatuid ja vaatasin telekat. Tegelesin endaga nii hingeliselt kui ka ihuliselt. Ootasin, lootsin ja uskusin, et aeg annab arutust. Aga võta näpust! Aeg üksi ei tee midagi. Lahendamata probleem ootab lahendamist.