Loomulikult kirjatan ma jällegi endast. Irooniliselt. On põhjust ka. Et inimesed ikka õppust võtaksid ja eelkõige ma ise.  Kolmapäeval oli ikka hullult libe. Minu jalanõud olid aga teisipäeval korralikult märjaks saanud ja seetõttu panin teised. Unustades, et need on väga libeda tallaga. Teekond tööle ja töölt tagasi kujunesid tõeliseks ukerdamiseks. Hetki, mil oli  tunne, et nüüd käin kohe käna, kogunes vähemalt paarkümmend. Jääballett... Jalad olid lõputust pingutamisest täitsa kanged. Uhh... Õhtul tundsin suurt naudingut, kui sain need sobimatud jalavarjud ära võtta.  Ma olen ikka andekas... :P