Eenok on okultne keel, mille tõid päevavalgele 16. sajandil John Dee ja Edward Kelley, kelle väidete kohaselt ilmutasid selle neile inglid. Siiski arvatakse olevat tegu konstrueeritud keelega. Keele nimi, eenok, on tuletatud "Eenoki raamatust".    Juba 1581. aastal mainis Dee oma päevikus, et Jumal on saatnud head inglid astuma  otsesesse ühendusse oma prohvetitega. Nagu ka tema raamatute kollektsioon näitas, oli Deel keskmisest märksa suurem huvi inglite vastu. Ta otsis välja kõik varasemad vestlused inimeste ja inglite vahel. Ka oli ta riiuleil tekste Ficino, Agrippa ja Johannes Trithemius'e sulest. Aga see selleks...    Eenoki sõnade järjestus sarnaneb inglise keelele, kuigi sellel puuduvad nii määravad, kui umbmäärased artiklid. Ka on sellel mõningased omadused, mis on iseloomulikud aglutineerivatele keeltele (ÕS99:  aglutinatsioon - liitumine, külge-, kokkukleepumine; keel juure ja afiksite liitumine sõnavormiks, nii et nende piirid jäävad selgeks;). Eenoki väike sõnavara muudab probleemseks ka nähtava muutuse tähtsuse hindamise nimi- ja tegusõnade vormides.    Eenok kasutab omaenda tähestikku, mida saab siiski translitereerida ladina tähestikku. Erinevalt enamikest foneetilistest tähestikest, pole eenoki puhul tähtede nimedel suurt seost sellega, kuidas neid hääldatakse. Erinevaid tähemärke on 64, mis vaevalt,  et juhuslikult selliseks kujunes. Võimalik, et seal peitub šiffer.    Eksisteerib erinevaid hääldussüsteeme. Kuldne Koidik ja Aleister Crowley (kes kaasas eenoki ja maagilise süsteemi, mille Dee ja Kelly sellele ehitasid, oma populaarsesse õpetusse) eelistasid heebreapärast, Donald Laycock aga arvas, et hääldus on lähedasem inglise keele omale.    Suurem osa leksikast koosneb inglite nimedest, mis tulenevad  neljast akrostihhonlikust tahvlist (ÕS99: akrostihhon - kirj luuletus, mille ridade algustähed v -silbid annavad kokku sõna v lause). Ühtlasi on vähem kui 1000 kinnitatud sõna, mis esinevad 19's piltlikus poeemis, tuntud kui "Eenoki hüüud".    21. sajandi künnise üks tuntumaid eenokiuurijaid oli Benjamin Rowe (Josh Norton). Tema tööd on laialdaselt eenokimaagide seas tunnustatud, olles siiski suhteliselt isikupärased ja  Charles Stansfeld Jonesi kabalistlikele teoretiseeringutele tuginevad.    Lisa: