USA kohtud rakendavad kahte  olulist printsiipi ekstraterritoriaalse jurisdiktsiooni puhul: esiteks juhinduvad USA kohtud eelkõige USA seadustest, olenemata sellest, kas seadused on vastuolus rahvusvahelise õiguse põhimõtetega või mitte; teiseks, püüdes vältida konflike rahvusvahelise õiguse põhimõtetega ja kasutades seaduse "ülesehituse" reegleid, rakendavad USA kohtud "territoriaalsuse presumptsiooni", s.t. "kui seaduses ei ole öeldud teisiti, on Kongress eeldanud rakendada seadust ainult USA territooriumil". Viimatimainitud  printsiibi tähtsus on suur, sest paljud USA seadused võimaldavad ekstraterritoriaalsuse erinevat tõlgendamist, kuna on väga ühesõnalised.