Ütleme nii, et....  ...paganama valus oli ikka.  ...aga üle-üle-ülemõistuse armas tulemus.    tegelikult olin ma tubli.  ja kui välja arvata, et ma kohe ilma  vabatahtliku suure hulga vere loovutamiseta kuidagi ei saa, siis hoolimata sellest enam palju paremini minna ei saanudki.    suur-suur-suur tänu absoluutselt kõigile, kes ime sünnile sel päeval kaasa aitasid ja suurepärast tööd tegid.  suur tänu elukaaslasele hindamatu kingituse eest.  vanematele, kes toetasid ja toetavad.  suurematele/väiksemale vennale, kel õigust arvata, et vanad inmesed on lolliks läinud, aga vaatamata sellele kõik see 9 kuud ja viimsed 3 päevagi meeldivat ja  osavõtlikku huvi ja tähelepanu on üles näidanud.    parameetrid:  20. 09.  2009.  20.09 + 15 minutit (20.24)  3480 gr. 53 cm.    pehme. pisut karvane. pikad ilusate küüntega sõrmed ja suured-suured jalad. ilusad tumesinised silmad ja terane silmavaade. ilmekas miimika.  suhteliselt kannatlik ja arusaaja.    no ja tüdruk ka ikka. nagu lubatud.  aga vanast harjumusest tuleb tal mõni aeg veel leppida sellega, et aeg-ajalt teda siiski pojaks kutsun.    täna tõime koju ära.  meie uhiuue Iti Hermiine.    p.s. pilt 24 h jooksul.