Postimees, 1931    Ilmakuulsa Meyeri leksikoni seitsmendas ja viimases trükis, mis  1926. aastal ilmus, on ka muu seas Haapsalut mainitud. See on väikene sadamalinn Muhu väina ääres, doom- ja lossikirikuga ning mere ja mudasupelusasutustega. On olnud daanlaste, rootslaste ja venelaste valitsuse all. Aga kuidas ka eelpooltoodule suhtume, siis lõpp on imehuvitav, sest: "Am 21. Febr. 1918 wurde es von den Deutschen besetzt" ja punkt. (Nimetatud tärmin märgib Saksa vägede jõudmist Haapsallu. AV märkus). See tähendab, et Haapsalu on praegugi veel saksa linn. Iseloomustav on see Haapsalu kohta  kindlasti. Ja mõned aastad tagasi isegi päris tabav. Sel ajal, kui ülalnimetatud leksikoni trükivalmis seati, oli vägev saksa vaim 95-protsendilise kadaklise ilmega Haapsalus kaunis tugev. /…/ Sisemiselt on aga sakslus veel kaunis lihha ja verre imbunud ning mõnigi äge "rahvuslik" tegelane ja eesti rahva kasude kaitsja ning heakäekäigu eest hoolitseja laseb oma poja või tütre käia saksa koolis. Sest vast seal on see hariduse asi nagu veidikene kangem. Pole ka karta, et poeg siis niisuguseks "matsiks" tagasi  kasvab nagu on olnud ta vanaisa. Suvitajatele paistab see kõva sakslus kohe silma. Väga palju on korteri üürimisel mammakesi, kes esimesena pärivad: "Sprechen sie deutsch?" Ja kõik need pansioonid oma nimedega, olgu see Friedenheim või Wienecke, mõni Laura, Luise, Mathilde, Rosalinde, Berthram jne., nagu tänavad ülimonarhistlises Baieri pealinnas Münchenis oma kuningliku kõrguste suguvõsa liikmete nimedega tahavad meelde tuletada kadunud ja tagasipööramatuid häid aegu. /…/ Ainukene pansion, kus suvitaja ühes  ontliku vaimuga saksa perekonnas ei viibi, on linnavalitsuse oma, end. Bergfeldti supelasutuses. Seda vägevat saksa uhkust püüdis maarahvale kujukalt ka demonstreerida üks "mutter", kes kaupluses palus omale sisse pakkida pool naela niisuguseid kalakesi, mis on väiksemad kui "hääring" ja suuremad kui "killod" ja mida ta pesunaine söövat. Aga sellest hoolimata, et selle maarahva kala nimi ei taha teiste kuuldes kergesti üle huulte tulla, maitseb ta ka bürgerile päris mõnusasti, siis kui on oldud iseenesele  pesunaine ja kui ei olegi pesupäevi.