Essee lõpus tsiteerib Warsh ka Robert Lucas'it, kes on ajalukku läinud Keynes'i kriitikuna, kuid kes tsiteeritud lõigus näeb Keynes'i lähenemises pigem soovi kapitalismi mitte maha kanda märksa kahtalsema väärtusega ühiskonna  korralduste nimel, mis domineerisid 1930ndatel näiteks Saksamaal või Nõukogude Liidus.