Sugulased  keeldusid abist  Siis, olles juba kaks suve oma puhkuse veetnud emaga, kavatses ta sõita paariks nädalaks reisile ning pöördus sugulaste poole palvega, et need talle puhkust annaks ja ema enda juurde võtaks. Selgus huvitav asi - kellelgi ei olnud võimalik appi tulla. Vastupidi, Saima sai isegi hurjutada, et hiilib oma kohustustest kõrvale.  Segaduses oleva naise aitasid taas sõbrad hädast välja, aidates leida põetushaiglas koha paariks nädalaks. Saima sai teada uutest võimalustest, näiteks et on  olemas isegi haiglaauto teenus, mis lamajaid haigeid taksohinnaga transpordib.  Selleks korraks sai asi aetud ja Saima reisil käidud, kuigi raske südamega. Ka ema nurises temaga - kõik polnud küllalt hea.  Saima: «Ma hakkasin ise otsa lõppema, nüüd, tagantjärele saan aru, et just hingelist tuge vajanuksin kõige enam, toetavat nõuannet, kuidas õige ja parem toimida oleks. Sellest sain aru, et õed-vennad olid mu vastu ülekohtused, eriti inetult käitus ühe venna naine: siia sa teda küll ei too! Aga ma  ei süüdista, lihtsalt kurb oli.»