Kuidas toimis aga A. Peterson palvekirjade, eriti keisrile määratud kollektiivmärgukirja koostamisel? Kui palju ja kuidas oli siin kasustatud talupoegade poolt avaldatud andmeid ja soove? Ja kui palju oli siin autori omi ideid ja lisandeid? - Need küsi­mused huvitasid õige pinevalt Pärnu maakohtu juurdlejaid kaebe-aluste süü  selgitamisel. Need on olulise tähtsusega ka hili­semale ajaloo-uurimisele. Nende küsimuste juurde tuleme edas­pidi üksikasjalisemalt. Siin on oluline ära märkida ainult, et autor, toimides Lubjasaare koosoleku otsuse järgi, kasustas kollektiivmärgukirja koostamisel kõigepealt sama aasta kevad­suvel Peterburis esitatud palvekirju, mille kirjutamisest ta ka ise oli osa võtnud. Peale selle arvestas ta veel teisigi talupoegade avaldatud kohalikke hädasid. Autor liikus seega täiesti indukt­siooni teel, lähtudes  eeskätt konkreetsest kohalikust olukorrast, kasustades põhimaterjalina sel puhul esitatud kaebusi ja kokku võttes talupoegade endi poolt avaldatud soove vajalikeks refor­mideks. Tulemuseks oli märgukirja tekst, mis oli kuupäevatud Holstres 18. septembriga 1864.