Tiia kirjeldab olukorda enne oma "kaksikleegi" ehk hingepaariku Kadrini leidmist murede oruna. Ta muretses Järvakandi kultuurihalli pärast, raha oli vähe, mees ajas iga pisiasjaga vihale, öösiti kollitas unetus, päeval tuli jälle mure.  "Veepeal püsisin tänu sellele, et olen olnud 38 aastat abielus oma imetoredast isiksusest mehega," jutustab Tiia. "Tänu Kallega koos kasvamisele ja  arenemisele suutsin leida salatee, et mitte olla murest murtud. Ma pole nõrguke oksaraag, kes vajab ellujäämiseks tuge."  Naised arutlevad, et kogu planeedil on praegu rasked ajad. Üsna kindlasti peab järgmisel aastal tulema suur luud, mis pühib ära kõik, mis valesti. Siis saavad need, kes jäävad, käia oma teed, ilma et tervist rikuksid neuroosid ja pidetus.  "Iga hetk ja hingetõmme siin Maal on seotud tervisega. Oleme pidevalt valmis valima haiguse ja loobumise. Et seda ei juhtuks, selleks me  tervisemessi korraldamegi," kirjeldavad Tiia ja Kadrin, kuidas nad praeguseid üleminekuaegu tasakaalustada ja teekaaslasi järele aidata püüavad.  Neil mõlemal on sügavad sinised silmad ja nad hoiavad hingeliselt teineteisel käest kinni. Nende dresscode on valge ja nad mõjuvad kahekesi koos keset Järvakandit maa peale saabunud inglitena. Nii tervisemessi kui ka igapäevaelu korraldades on nad avastanud, et me saame tõepoolest kõik, mida küsime - või kardame. Järelikult on mõistlik mitte karta, vaid õigeid  asju paluda.    Tervis või mittehaigus    Ju õnnestus Tiial kosmosest õigesti kaksikleek tellida - ta ühines Kadrin Karroga. Kadrinil on Järvakandis tervisetuba ja joogakamber. Ta kutsus muretseva ja hingehädas Tiia Hansari oma tervisetuppa ja joogakambrisse ning neist moodustusid lahutamatud kaksikleegid.  "Kaksikleekide ülesanne pole siin planeedil vaid üksteisele naeratamine - kui leiame sugulashinge, olgem tänulikud selle eest, et nad meid ärritavad või isegi  endast välja ajavad. Me kutsume üksteises välja emotsioone, timmime ja maandame neid," kirjeldab Tiia kaksikleekide olemust. "Võtme otsimise ja leidmise käigus sattusime ukse juurde, mille nimi oli "rasked ajad". Väikestel asulatel on rasked ajad materiaalses mõttes, meie planeedil tervikuna on samuti rasked ajad.  "Kui abivallavanem Sirje Mett küsis, mis võiks olla Järvakandi kultuurihalli eelis võrreldes konkurentidega, leidsime Kadriniga, et meie ühine tee võiks olla mittehaigus. Me sõnastasime oma  ühise tee tervisena, ent tegelikult hakkasid kõik meiega külgnejad kirjeldama mittehaigust," arutleb Tiia. "Kui ühine tee Kadriniga oli leitud, hakkas kõik ise toimima. Külapoisid tulid ja pakkusid, et tulevad ja sõidavad meie 5. juuni tervisemessil ruladega. Tuldi ja pakuti indiaani-tipisid. Saadad tellimuse taevasesse kataloogi - ja tõepoolest tulebki. Meie oma tervised on pärast seda, kui kohtusime, korras. Mure raha ja abielu, laste ja tervise pärast on möödas. Meil on teisipäeviti südamemeditatsioonid.  Universum teab - meie ilus usk hoiab meid tervete ja tasakaalustatutena. Oleme selgeks õppinud mõned lihtsad põhitõed." Tiial on Sadolini operaatorist kaasa Kallega kaks tütart, neist vanemal juba kaks last ning kogu perel harmoonilised abielud.    Teine kui su peegel    Kadrin on õpetanud Tiia elama siin ja praegu. "Kõik, mis sinuga täna juhtub, on sinu enese peegeldus. Alati on sinu ees mõne lähedase inimese näol peegel, kes tõlgendab seda, mis sinuga siin ja praegu  juhtub. Ära karda teda. Julge talle täpselt sellisena otsa vaadata, nagu su praegune probleem on," õpetab Kadrin. "Iga hetk on su enese valik. Igal südamemeditatsioonil teisipäeval Järvakandis leian uue aspekti. Vaatan inimestele silma ja tean, millest neile rääkida. Nii nagu Tiia väsimus ja mure läks meie kohtumisega üle, töötavad ka meie südamemeditatsioonid. Siin kogunevad inimesed, kes on leidnud oma tee. Kõigil meil, kes me oma kadunud kilde teistega kohtudes kohtame, on väga vedanud. Enamik inimesi jääbki  end üksiku ja katkisena tundma."  Tiia lisab, et kaksikleegi leidmine, hingesugulase kohtamine aitab peatada aja kiirelt ja hullunult kulgeva voolu. Tiia on märganud, et aja dimensioon hakkab meil käest ära libisema - päevad kaovad käest üha kiirema voona, tunnist on uuemal ajal järele jäänud vaid minut.  Tiia ja Kadrin püüavad 5. juunil Järvakandis kõik konkureerivad hingede avajad ühe õue peale kokku. "Me soovime, et inimesed mõistaksid - jumal on üks. Hingeabi pakkujad arvavad miskipärast  pahatihti, et igaüks on neist parem kui teine," arutlevad Tiia ja Kadrin. "Ka usujuhid leiavad enamasti, et just nende side jumalaga on ainuõige. Aga jumal on siin ja praegu sinus ja minus nagunii."  Järvakandis püütakse kõik seni tülitsenud ja konkureerinud ühe õue peale kokku tuua. Kuna pakutavat ja jagatavat on väga palju, saavad inimesed telgid üles panna, et tekiks võimalus olla üksi ja kõiksusega. Et pidada vastu seni, kuni tulevad ansambel Zetod ja kesköökino.  "Me vaatame jahmatuse ja  ebalusega, kuidas maailm ühe ja sama soojuse ja armastuse pärast üksteist tapab," räägib Kadrin suurte helesiniste silmade sirades. "Et seda hullust vähegi tasakaalustada, korraldamegi pühapäeviti Castaneda vaimus jõukõnde. Tasuta. Me oleme Castanedaga ühte meelt väe väljadel uitajad - ja meil saab iga päevaga parem."    Allikas Lobi külas  Kui Tiia ja Kadrin kohtusid, teadsid nad mõlemad, et kohtumisel on mingi kõrgem põhjus, kui esmapilgul arvata võiks. Kadrin ütles oma  kristalsete silmade särades, et Tiial on allikas. Allikas asub Lobi külas. See on talu nimi.  Järvakandis kultuuri juhtiva Tiia lapsepõlve Allika talu on Lääne-Virumaal. Ta on sinna isatallu rajanud ja ehitanud nii palju hingestatud kujusid - nagu ka tee- ja mõttekaaslaste abiga ümber Järvakandi kultuurihalli -, et nende haldamine vajabki mitme naise väge ja jõudu. Kõik, mis sa oled rajanud, kõik, kes sa oled taltsutanud, ühtaegu nii väestavad kui ka kohustavad sind.  "Tänan õnne, et Lobi on  Järvakandist nii kaugel," mõtiskleb Tiia. "Kui ma pärast siin töötamist ja muretsemist, tervisemessi korraldamist ja kultuurihalli juhtimist autosse istun, olen juba teel. Ma olen juba autosse istudes ja Lääne-Virumaa poole sõites teel. Minust lahkub mure ja meeleheide. Olen kogu hingega oma kahe tütre ja kahe lapselapse päralt. Kui isakodu oleks lähemal, siis ma seda nii kirkalt ei tunneks."  "Ma teadsin, et Tiia jaoks on isakodu allikas mitte ainult nime poolest. Ta peab seal selleks, et Raplamaa kultuurielu  juhtida, aeg-ajalt käima," mõtiskleb Kadrin. " On mõned lihtsad tõed, mida jagab sulle vaid allikas. Püüa olla siin ja praegu. Püüa andestada vaenlastele võlad. Püüa olla terve ja kestev."  Tiia täiendab: "Nii mina kui ka Kadrin oleme vaimselt ja füüsiliselt terved. Universum teab, kuidas see õnnestub. Enamik Eesti inimesi kirjeldab oma terve olemist ebahaigusena. Kallid sõbrad, olgem 53aastastena mitte ebahaiged, vaid tõeliselt terved."  Kadrin soovitab: "Vaadake oma laste käitumist, seal  sisalduvad kõik meis endiski leiduvad inetused - oleme liiga sageli olemuslikult nõudlikud vampiirid, üksteisele haiget tegevad šaakalid. Sellest kõigest saab üle. Nii meie südamemeditatsioonidel, kus avame igal teisipäeval erinevad aspektid, kui ka jõukõndidel Castaneda meetodil."  Tiia ja Kadrin teavad, et ükski kohtumine siin elus pole juhuslik.  Tiia tahtis enne tervisemessi tingimata Lääne-Virumaal hinge tõmmata, ennast laadida ja oma loodud kujude hingusega ühte hingata. Nädalavahetusel tõestavad  Tiia ja Kadrin, et Järvakandis võib kahe hingeleegi toel süttida suuri, tulevikku teed näitavaid tulesid.