Plasmateler võtab oma kahemeetrise diagonaaliga seina mõõtmeid, mobiiltelefonide areng kipub vägisi Aasia tootjate kätte minema ning MP3-mängijad on muutunud sama tavaliseks nagu piim supermarketi letis.    Sellist pilti pakkus Saksamaal Hannoveris toimuv maailma üks suurimaid IT-messe CeBIT. Paarikümnes hiiglaslikus paviljonis laiuv iga-aastane üritus annab ülevaate sellest, kuhu tehnoloogiasektor teel on ja  mida nad vahepealse aastaga välja on mõelnud.    Üks tänavusi olulisemaid uuendusi on plasmatelerite ja LCD-ekraanide kõikehõlmav pealetung.    Oma plasmateler ja LCD-monitor on pea kõigil meile tuntud elektroonikafirmadel, alates Sonyst, Samsungist, LG-st ja lõpetades täiesti tundmatute Korea, Taiwani ja Hiina tootjatega. Võistlus ei tundugi käivat enam selle peale, kes suudab plasmateleri valmis teha, vaid selle peale, kes suudab suurema teha.    Kahemeetrine teler    Maailma suurima plasmateleri tiitli pärast rebivad Samsung ja LG. Samsung on praegu liidripositsioonil 80-tollise mudeliga, see tähendab, et laiekraanteleri diagonaal on üle kahe meetri! LG pakub 76-tollist ehk 193 cm diagonaaliga mudelit.    Sellised telerid on vaid veidi üle 10 cm paksud, nii et need võib maali kombel seinale riputada. Pilt on neil nõelterav, värvid lausa harjumatult erksad ning mingit vilkumist ega värinat taluda ei tule.  Kui plasmateleviisorite pakkumine on juba  nii suur, nagu CeBITil näha oli, tähendab see, et nende massiturule jõudmise aeg on väga lähedal.    Praegu on plasmatelerid veel nende jaoks, kes raha ei pea lugema, kuid ilmselt mitte enam kauaks. Nii et kodukino-huvilised võiksid arvestada lähema aasta-kahe jooksul järgmise väljaminekuga. Praeguste laiekraantelerite ja plasmade vahe on mäekõrgune.    Ülejäänud areng tundub käivat mobiiltelefonide ja muude mobiilsete seadmete vallas.  Hea küll, ATI ja Nvidia teevad ilma 3D-kaartide  alal ja Intel pakub järjest kiiremaid protsessoreid, ent kõikvõimalike mobiilsete vidinate hulk on nii suureks läinud, et matab traditsioonilise arusaama arvutitest enda alla.    Nii Creative kui Samsung näitasid kaasaskantavat suure ekraaniga meediamängijat, mida peale muusika kuulamise saab kasutada ka televiisorina ja videofailide vaatamiseks.  Sellistele kaasaskantavatele multimeediakeskustele oodatakse suurt tulevikku, kuid kui need aasta lõpus müügile jõuavad, siis on näha, kuidas  tarbijad võrreldes mobiiltelefonidega siiski suuri seadmeid omaks võtavad. Microsoft igatahes loodab neist Apple'i iPodide hävitajat.    Kõikvõimalikud MP3-mängijad, nii kõvaketaste kui Flash-mäludega on CeBITi järgi otsustades juba sama tavalised kui leib või piim supermarketi letil.    Neid on väliselt sadu erinevaid, kuid sisult ja ülesannetelt on kõik enam-vähem ühesugused.  Eraldi mainimist tasuvad vähesed, näiteks Samsung YP-60, millel on muusikale lisaks «Spordi ja tervise»  funktsioon ehk see pisike seade mõõdab treeningu ajal südamelöökide sagedust ja peab arvestust kulutatud kalorite üle.    Kolme firma pealetung    Suur osa arendustegevusest tundub aga olevat Koreasse, Taiwanile ja Hiinasse kandunud.  Kolm firmat, mille tegemisi huviga jälgida võiks, on Samsung, LG ja BenQ.    Esimese kahe puhul oleks ammu aeg üle saada 1990ndate keskpaiga arusaamast, et tegemist on kahtlase kvaliteediga videomakke valmistavate pisikeste firmadega (LG on  endine GoldStar).    Seni peamiselt allhankijana BenQ on aga otsustanud «Baltikat teha» ehk oma brändiga turule tulla ja nende liikumiskiirus on tootevalikut vaadates muljetavaldav. Kui neil plaan õnnestub, saab BenQ-st sama oluline tegija kui Samsung ja LG.  Just need kolm firmat tunduvad võtvat turgude vallutamist ka kõige tõsisemalt.    Kui Sony välja arvata, olid just Samsungi, LG ja BenQ boksid kõige suuremad ning seal oli kõige rohkem tooteid, samal ajal kui näiteks HP oli  otsustanud tänavu CeBITilt üldse kõrvale jääda.    Aga uute toodete kontsentratsioon ruutmeetri kohta oli siiski kõige kõrgem väikeste tundmatute Hiina firmade boksides, näiteks võis sealt avastada riiulite kaupa mobiiltelefone või MP3-mängijaid, DivX-toega DVD-mängijaid, võrguseadmeid ja mida kõike veel.    Euroopal on sellele tehnikauputusele juba vähe vastu panna.    Henrik Roonemaa, toimetaja  PM