Cassireri puhul ei ole mõtet laskuda tähenärijalikesse üksikasjadesse, kuna sümboolsete vormide teooria puhul on siiski tegemist üleüldise kirjeldusmeetodiga, mille pearõhk seisneb selles, et  inimese sümboliseerimisvõime hõlmab kõiki inimkultuuri erinevaid vorme ja need vormid moodustavad erinevaid ja sümboolseid maailmu/ruume. Me saame rääkida kunstimaailmast, religioonimaailmast, müüdimaailmast, teadusmaailmast ja loomulikult keelemaailmast või ruumist. Täpselt samuti nagu inimese ühtsust mõistetakse funktsionaalse ühtsusena (318), nõndasamuti on need erinevad maailmad omavahel funktsionaalses seoses. Näiteks müüdi- ja religiooni maailm on omavahel üpris tihedalt läbi põimunud. Mütoloogiline  maailmamõistmine läheb sujuvalt üle religioosseks ja see omakorda teaduslikuks, aga ometi sisaldavad nad ühiseid elemente.