Sellel päeval ma tõusin koos Sinuga. Panime koos riidesse ja läksime välja. Ma olin mähkunud palvetesse ja kandsin baretti. Sina olid hoopis kerglane oma helesinises pluusis. Mitte väga kaua aega tagasi oli olnud veel öökülma. Ometigi oli väga valge. Harku järv loksus, nagu oleks tal tuhud ja varajane kajakas kiljus kiledalt. Sain aru, et kevad on käes, pöördusin Su poole, et seda ütelda ja ennäe: juba olidki Sa tõusnud järve kohale, õhus kõndides naersid Sa heledalt. Sain aru, et Sina teadsid olulist juba ammu. Mitte iialgi varem ei olnud ma näinud Sinus Jumalaema. Aga täna tõusin ma koos Sinuga. Anna mulle andeks.  Anna meile andeks, oh suur Jumal, et me oma väikese elu imede üle piisavalt rõõmustada ei oska. Kingi meile võime näha argises püha, olevas uut ja tulevas õnnistust. Ava me südame silmad nõnda, et kevadvalgus meid enam ükskõikseks ei jäta ja et võime igas inimeses tunda Su ligiolekut ja selle eest tänulikud olla.