vaatan naljakaid ja mõnusaid loomakesi, mis Ernits prügikastidele on joonistanud - seekord siis kassi - ja tunnen: tahaks ka nii mõnus olla! Tahan Õllesummerile!  Nagu ma seal käinud poleks. Rahvarohke, lärmakas, söömine ja pissimine pika sabaga. Igav, sest kui lähed üksi, pole kellegagi rääkida ja kui lähed kellegagi koos, ei saa ikkagi rääkida, sest lärmis niikuinii üksteist ei kuule. Muusika on ülevõimendatud ja kui minna nii palju eemale, et enam kõrvadele ei käi, kostab mõni teine tümps juba üle.  Ühesõnaga, pole üldse minu üritus. Ei meeldi.  Aga reklaamid väga meeldivad. Igal aastal. Ja mitte et lihtsalt meeldivad, noh, et tore reklaam, aga osta ikka ei taha. Ei, Õllesummeri reklaamid tõesti tekitavad isu Õllesummeri järele.