Inimõigusteorganisatsioon  Amnesty International avaldas satelliidifotod ja värsked tunnistused, mis heidavad valgust kohutavatele tingimustele Põhja-Korea poliitilistes vangilaagrites, kus hoitakse hinnanguliselt kinni 200 000 inimest.    Fotod paljastavad vangilaagrite asukoha, suuruse ja tingimused nendes. Amnesty rääkis mitmete inimestega, sealhulgas endiste Yodoki laagri poliitvangidega ning teiste laagrite valvuritega, et saada informatsiooni elust Põhja-Korea vangilaagrites.    Endiste Yodoki laagri vangide  sõnul sunnitakse kinnipeetavaid tööle orjusele lähenevates tingimustes ning piinatakse sageli ja koheldakse muul viisil ebainimlikult ja alandavalt. Kõik Yodoki vangid on näinud avalikke hukkamisi.    Amnesty usub, et vangilaagrid on tegutsenud alates 1950. aastatest. Teadaolevalt on niinimetatud totaalse kontrolli tsoonidest põgeneda ja Põhja-Koreast lahkuda õnnestunud vaid kolmel inimesel. Umbes 30 inimest on suutnud Põhja-Koreast lahkuda pärast Yodoki poliitilise vangilaagri revolutsioonilisest  tsoonist vabastamist. Endise vangi tunnistuse järgi suri Yodoki revolutsioonilises tsoonis aastatel 1999-2001 alatoitluse kätte 40 protsenti vangidest.    Satelliidifotod näitavad nelja kuuest laagrist, mis hõlmavad suuri maa-alasid ning asuvad kõnnumaadel Lõuna-Pyongani, Lõuna-Hamkyungi ja Põhja-Hamkyungi provintsides. Seal toodetakse kõike alates sojaoapastast ja maiustustest kuni kivisöe ja tsemendini.    Viimaste fotode võrdlus 2001. aasta satelliidifotodega näitab, et laagrid on  märkimisväärselt suurenenud.    Ühes Yodoki alamlaagris nimega Kwanliso 15 hoitakse vangis tuhandeid inimesi, kes on süüdi oma sidemete või sugulussuhte tõttu. Enamikku neist hoitakse totaalse kontrolli tsoonides, kust ei vabastata kedagi kunagi.    Märkimisväärne osa vangidest isegi ei tea, mis kuritegudes neid süüdistatakse.    Endine vang Kim rääkis Amnestyle: "Kwanlisos on kõik hukkamisi pealt näinud. Kui ma olin Yodokis Kwanliso 15 vang, püüti kinni kõik, kes püüdsid põgeneda.  Neid kuulati 2-3 kuud üle ja hukati siis."    Jeong Kyoungil arreteeriti esimest korda 1999. aastal ja Yodokis istus ta aastatel 2000-2003. Amnesty küsitles Jeongi Soulis 2011. aasta aprillis.    "30-40 poliitvangi magab 50 ruutmeetrises ruumis. Me magame voodis, mis on tekiga kaetud puust lavats. Päev algab kell 4 varajase tööajaga, mida kutsutakse ka söögieelseks tööajaks, ja see kestab kella 7-ni. Kella 7-st 8-ni süüakse. See tähendab 200 grammi halvasti valmistatud viljakörti igaks  söögikorraks. Siis algab hommikune tööaeg, mis kestab kella 8-st 12-ni, ja siis lõuna kella 13-ni. Järgneb töö kella 13-st 20-ni ja õhtusöök 20-st 21-ni. Kella 21-st kuni 23-ni antakse ideoloogilist koolitust. Kui ei tule meelde kümnepunktiline eetikakoodeks, ei lubata magada. See on igapäevane päevakava," rääkis Jeong.    "200 grammi viljakörti kausis antakse ainult siis, kui me täidame päevaplaani. Kui me plaani ei täida, süüa ei saa. Päevaplaan on umbrohutõrje põllul. Igaühele antakse  1157-ruutmeetrine osa põllust ja ainult need, kes plaani täidavad, saavad süüa. Kui täidad pool plaanist, saad pool toiduportsjonit."    "Inimeste surma nägemine oli sagedane - igapäevane. Ausalt öeldes, erinevalt normaalsest ühiskonnast, me rõõmustame, mitte ei kurvasta, sest kui sa tood surnukeha ja matad selle maha, saad lisaportsjoni süüa. Ma tegelesin surnukehade matmisega. Kui üks ohvitser käskis, kogusin ma mõned inimesed kokku ja matsin laibad maha. Kui me saime töö eest lisatoitu, olime rõõmsad,  mitte kurvad."    On teada, et Põhja-Korea võimud kasutavad ka piinakambrit, kus ei ole võimalik ei seista, ega lamada. Korda rikkuvad vangid pannakse sinna kinni vähemalt nädalaks, kuid Amnestyl on teada juhtum, kui üks laps istus piinakambris kaheksa kuud.    Enamikus laagrites ei anta vangidele riideid ja karmidel talvedel kannatatakse külma käes. Pikki tunde tehakse ränka ja sageli mõttetut füüsilist tööd.    Toitu antakse laagrites minimaalselt. Amnestyle on mitmel juhul  räägitud rottide söömisest või viljaterade väljanoppimisest loomade väljaheidetest, et ellu jääda. Sellega vahelejäämisel ähvardab sealjuures üksikvangistus või piinamine.    Delfi.ee