Säästmise võimalikkus justnimelt "tundus" mulle üsna arvestatav, sest mingit eelarvestamist ma ei teinud ja kuludel silma liialt peal ei hoidnud. Samas olin märganud, et kui töö juures oli kiirem periood ja eraelus sellest  tulenevalt kulutusi vähem, kogunes mõnel kuul pangaarvele täitsa korralik jääk, mis järgmistel kuudel jälle kiirelt sealt kadus. Selle raha säästmise asemel lõin need kümned tuhanded seni vabalt autode või muu sarnase peale laiaks. Üleüldse oli mulle säästmise mõte kuidagi vastik - vanamoodne, ebapopulaarne, ihnsusele viitav. Sain aru, et kui ma midagi ei muuda, siis avastan ennast sama tegemast ka viie, kümne ja viiekümne aasta pärast, olemata sealjuures püsiva vara mõttes kuskile arenenud ning omamata mingit  arenguperspektiivi.