Juulikuu on käes ja me elame ikka Budapestis. Siinsed ametnikud suutsid sünnitunnistuse väljastada lõpuks 51 päeva pärast Oskari sündi. Inimõiguste rikkumine, nagu EL juriidilisest osakonnast öeldi. Õnneks on T. töökoht Frankfurdis lihtsalt sama firma teine stuudio, nii et ta sai  sealset tööd ka siin teha. Muidu oleks praegu ilmselt juba põhjust Ungari riik kohtusse kaevata. (Kohaliku juristi sõnul ei olevat selles midagi ebatavalist.) T. oli selleks nädalaks igatahes kohalike ametnikega suhtlemisel uuele tasemele jõudnud - eriti tige klient - ja tänu sellele õnnestus sünnitunnistus kolmapäeval ikka kätte saada. Esimene vastus ametniku poolt oli taas "me pole keskregistrist pabereid kätte saanud", aga kuna sealt öeldi eelmise nädala alguses nii saatkonna sekretärile kui T. kolleegile, et  nad saatsid paberid juba piirkondlikku kontorisse ära, siis keeldus T. seda uskumast. (Dokumente saadetakse siin sama ametkonna raames, samas linnas, ühest kontorist teise ametliku postiga!) Ametnik otsustas, ilmselt T. rahustamiseks, korra siiski veel kontrollima minna ja üllatus-üllatus, leidis paberid ülesse. Aga... see sünnitunnistus ei olevat siiski veel päris ametlik, sest lapse rahvus pole sinna märgitud :D. Eesti saatkonnast "tagasipöördumistunnistuse" saamiseks sellest igatahes piisas. Enne oli  küll vaja dokument apostillida, mida taheti vastavas kontoris jälle 4 päeva teha, aga T. eriti tigedat nägu nähes tehti paberid õnneks paari tunniga korda. Sel nädalal me siit minema siiski ei saanud. Ilmselt pole kolimisfirmat nii kiiresti ikka võimalik saada. Nüüd on võimalik esmaspäeval jälle saatkonda tülitada, et kas nad saaksid väljastada mingi paberi kinnitusega, et Oskar saab Eesti kodakondsuse. Ma tõesti loodan, et see on viimane paber mida siin vaja läheb.