Eestis on valitsenud kahe julma totalitaarse suurriigi okupatsioon, Soome sai Teises maailmasõjas lüüa, kuid ei sattunud okupandi võimu alla. Nüüd on Eesti iseseisev ja vaba,  aktiivne ELi ja NATO liige. Nii Soome kui Eesti lahendavad oma suhted Venemaaga: Soomel on rahvuslik kaitsesüsteem, Eesti loodab rahvusvahelisele kaitsesüsteemile ehk NATOle. Eestis on sel aastal heaks kiidetud hulk muudatusi riigikaitse põhimõtetes. Need puudutavad näiteks ajateenistust ja kaitsejõudude võimsust ja struktuuri sõja olukorras. Eesmärgiks on Eesti oma kaitsevõime parandamine, kuid selleni jõudmist pärsib vähemalt lähiaastatel nõrk majandusolukord. Loomulikult osaleb Eesti jätkuvalt NATO  missioonidel, kuid Eesti kaitsejõud keskenduvad nüüd rohkem oma territooriumile - otsustavaks on Venemaa mõju. Eesti on nüüd iseenda peremees, kuid riigis elab palju erinevaid rahvusrühmi: 345 000 venelast, 28 000 ukrainlast, 16 000 valgevenelast jne. Oluline on hinnata, kuidas erinevad venekeelsed rühmad Eestis elavad. Venelased võib jagada kolme rühma: 140 000 venelast oskab eesti keelt, 73 000 venelast kasutab ainult vene keelt ning 133 000 venelast on kodakondsuseta. Eestis elab seega umbes 200 000 isikut, kelle  lojaalsuses ei saa Eesti valitsus kindel olla. Eesti avaliku sektori majandusnäitajad on head, riigi võlg on üks väikseimatest Euroopas. Eestlased liiguvad maailmas rohkem ringi kui soomlased. Kuid lätlaste, leedulaste ja poolakatega võrreldes on eestlased siiski rohkem oma riigile keskendunud. Ning sellel riigil on kõige olulisemad sidemed Soome ja Rootsiga.  (Näkemys Virosta, Max Jakobson, Suomen Kuvalehti, 5/2009)