Eesti keel on k6psul emakeel ja see keel meeldib talle väga. Ainult eesti keeles on miskipärast võimalik väljendada oma kõige peenemaid ja keerulisemaid tundeid, ajada ääretult lolli  juttu, panna piiramatult sürrealistlikke ja haigeid kilde, nautida keerulistes vaidlustes keele peente nüansside ja konnotatsioonide koosmängu. Inglise keelt räägib k6ps ka täiesti vabalt ja soravalt, aga sääraseid intellektuaalseid ja emotsionaalseid elamusi ei suuda inglise keel ikkagi pakkuda. Huvitav kas see ongi vahe emakeele ja mitte-emakeele vahel või ongi eesti keel selleks kuidagimoodi parem? Teisalt jälle näiteks mingi keerulise kõrgtehnoloogilise lahenduse kirjeldamine on inglise keeles oluliselt  konkreetsem ja arusaadavam kui eesti keeles.