Gambrinuse nime kandsid ja kannavad tänaseni paljud õlletehased ja -restoranid. Selle mütoloogilise «õllekuninga» nime tekke kohta on palju võimalikke versioone, siinkohal mõned levinumad:  1) Nimi on tekkinud kloostri õllekeldrivenna ladinakeelsest nimetusest cambarius.  2) 1251. a. paiku valitsenud Brabanti hertsog Johann I oli suur õllesõber, tema  ladinakeelsest nimekujust Jan Primus kujunenud rahvasuus Gambrinus.  3) Põhja-Saksamaal elanud rahvas nimega gambriivid, kellel olnud õllelembene kuningas.  4) Keldikeelne sõna camba  pruulikatel, millest tuleneb ladinakeelne cambarius  õllepruul.  5) Gambrinus < ganbrinus on saksa mugandus ladinakeelsest väljendist genae birrinus jne.  * Kuid Gambrinus pole iialgi olnud õllejumal!  * Ilmselt põhjustab siin kogu selle segaduse  mitteorienteerumine antiikmütoloogias ja * Gambrinuse seadmine samale pulgale Bakchose ja Dionysosega.  * Kipsreljeefil kujutatud naine on ilmselt viljajumalanna Ceres (kreeka Demeter), mitte mingi «daam Gambrinuse õukonnast».  * Artiklis mainitud «buttod» on tegelikult putod (it. k. putto  poisike, mitte inglise butt  tagumik), dekoratiivsed lapsefiguurid maalikunstis ja skulptuuris. Ka pole üks neist Mercuriuse tiibadega, vaid hoopis hoiab käes Mercuriuse tiivulist heeroldisaua.