ausalt - ei mäleta :) minu mäletamist mööda sai ka Milvikene mööda päid ja jalgu, sest eks tal olid omad probleemid (loo lõpp jäi soiku). ses mõttes jäi mulje, et tema teos vajab toimetamist just sisulise poole pealt. ainult et tema vähemalt üritas kirjutada VÄÄRTKIRJANDUST, mida ilmselt keegi teine isegi ei üritanud. ülejäänud tahtsid kõik ratsa rikkaks saada :P  enda teose kohta võin öelda, et sel on sees nii  anglitsisme kui puuduvaid komasid, aga see on tingitud peategelase rõlgevõluvast karakterist ja "pahelise noorsooromaani" stiilivõtmest :P :P ja ma kavatsen edaspidigi sõnad panna karakterit ja teemat teenima, mitte vastupidi. kirjandus on minu jaoks eelkõige kunst, ja kunstis ei ole ükski kriips omaette õige ega vale. alati pooldan segunemist, mitte mingit kivistunud enese-ninaotsa-elitariseerimist.  ah ja veel… võib-olla on vanema generatsiooni probleem see, et nemad ei ole niivõrd süvitsi teistesse  keeleruumidesse kiiganud, kui meie. lihtne näide: kui ma kirjutaksin eesti keeles "muuda midagi", siis pole sel pooltki seda tähendust, kui siis, kui ma kirjutan inglise keeles "make a difference".