Kui Nikolai emako oleks seda vaid teadnud. Aga siis olid nii tema kui ka Stepan Spandarjan muutunud nõukogude korvpallimaailmas põlualusteks. Pärast olümpiamänge kaotasid nad oma positsiooni ja "Komsomolskaja Pravda" mõistis nad teravalt hukka. emakot süüdistati selles, et ta püüdis  varjata fakte kaotuse põhjuste kohta ja Spandarjanile pandi süüks, et ta nõrgestas meeskonda mängijate jagamisega kahe võistkonna vahel. Ka mängijad said oma osa. Neid kritiseeriti koostöö puudumise pärast. Õnneks ei saadetud ühtegi neist Siberisse. Kõik USA meeskonna liikmed paigutati Ameerika Olümpiakuulsuste Halli (U.S. Olympic Hall of Fame).    Kui 1992. aastal Barcelona OM-il esindas USA-d meeskond, kes koosnes NBA tähtedest, siis Rooma olümpiamängudel esines amatööride meeskond, kelle  liikmetest said NBA staarid hiljem. Üheksa mängijat kaheteistkümnest hakkasid mängima NBA-s. Neljast said esimese suurusjärgu tähed (Robertson, West, Lucas ja Bellamy), jättes oma nime ka NBA Kuulsuste Halli. Vaid kahekordne olümpiavõitja Burdette Holdorson ja Allen Kelley jäid amatöörideks lõpuni. Lester Lane'ist sai treener, kuid ta suri juba 41-aastaselt.