See soe kleit oli selgapanemiseks ikka liig ning seepärast ripub ta siin piltidel aia küljes.  Aga ega tali tulemata jää ja Elisabeti kappi  õiget aega ootama ta pannakse.  Alati ei ole tahtmist uue riidetüki tegemiseks vana eset väga lõikuda, sellel kleidil jätsime Iraga kaelaava puutumata. Selline argine pihikkleit kukkus välja ja kaamelikarva passe lausa nõudis midagi säravat.    Kuskilt mingid järelejäänud siidist kandiribad peale ja voila!              Oma koha on leidnud kaks sellist kudumit, mida selga panna enam tahaks ... punasel lohmakal kampsunil siin seal augud, beez kamps oli aga tubli pesija masinas kaotanud kolmandiku oma algsest pikkusest (see-eest kasvanud laiusesse!.  Need kaks ootasid mind Balti Jaama  kaltsuturul 3 kroonises korvis ja et nad ikka 100% villased olid, võtsin kaasa. Kodus tunduski, et kokku nad tahavad jäädagi!        Tasku oli juba olemas, natuke satsi selle elavdamiseks.          Lisaks veel, et mõlemad kudumid vanutasin enne  lahtilõikamist kergelt pesumasinas, see andis ludridele kampsidele veidi rühti ja kaotas topid. Vanutasin 40 kraadise puuvillapesu rezhiimil ja tavapulbriga pestes.