Mulle kangesti tundub et me siin teineteisest üsnagi mööda räägime. Aga ega ma ei oska täpselt aru ka saada et milles.  Ma saan aru küll millest see möödarääkimine tuleb. Sellest et mina siin oma loomuses oma mõtet loogiliselt n. ö. matemaatilise valemi kujul väljendada püüan.  Niipalju kui Sind tunnen lähed  Sina Pegasuse lehvivas tuules, muusad hoogu juurde lükkamas ja järgid seda mis vetevirvenduselt kuuvalgel vastu peegeldab.  Aga milles me siin mööda räägime, ma ei saa aru.  Aga huvitav on, põnev.    Võibolla on võti selles budha kirjelduses mis viimases kommentaaris tõid. Minu arusaamist mööda pole nii et budha laseks olemise veel endast mööda voolata. Budha teab kõikke ja tunneb kõikke, järelikult ta tunneb ka igat vetevirvendust.  Samamoodi on ka siis kui meil pole emotsioone, kuid  me tunneme kõikke mis toimub kristalse selgusega.  Pole üldse oluline kas mõelda asju positiivseks või negatiivseks. Oluline on neid üdini tunnetada. Selles on vaimustumise alus.    Aah, ma ei ole nüüd enam sugugi kindel kas mu jutt omab ka enam mingit tähendust, või on mu mõtted suurest ajus ringiratast kihutamisest juba ülekuumenenud.