Oma viimased 20 aastat oli Bergman keskendunud teatrile ja kirjutamisele. Kuigi kohe pärast filmiga «lõpparve» tegemist hakkas ta mõlgutama mõtteid ka teatritööst loobumisest ja enne 70-aastaseks saamist ütles avalikult välja ka ühele Itaalia ajalehele antud intervjuus: «Ajapikku jätan ka teatri. See läheb  loomulikku rada, nagu kevade järel tuleb suvi ja suve järel sügis. Mu tähelepanu ja uudishimu inimolendi suhtes kasvab. Iga suvi tulevad Fåröle kokku minu lapsed, nad täidavad kogu saare, toovad kaasa kes tütarlapse, kes noormehe, kes oma lapsed.