Erakonna piirkonna esimees kutsus erakonna listis üles inimesi lähenevatel KOV valimistel kandideerima.    Mina muidugi leidsin kohe, et hea mõte on vastata, et ehk oleks kaalujatel lihtsam otsuseid langetada kui listi saadetaks lisaks kõlavatele üleskutsetele ka ülevaade juba kandideerimas olevatest isikutest ning ka sellest, et milliseks on kujunemas seekordse kampaania praktiline korraldus.    Üsna ootuspäraselt sain vastuseks, et list ei ole töös oleva valimisnimekirja kui olulise strateegilise dokumendi levitamiseks just kõige parem koht jne. Oleksin ise ilmselt urisenud ja selle vastuseta  jätnud aga täna küsiti minult (ühe teise erakonna liige kusjuures:P), et miks ma ei vastanud. No ei viitsinud, päriselt. Mis sa ikka tuuleveskitega kisud.    Aga kuna juba meelde tuletati, siis kirjutan sellest hoopis siia, sest minu arust on see tegelikult kurb, et Eesti poliitikas, erakondades, ühiskonnas on liiga palju saladusi.    Oluliselt tegijam saavutus oleks koostada valimisnimekirja kuid eriti valimisprogrammi läbivalt avalikult, koos kõigi erakonnaliikmete ning väljastpoolt  erakonda tulevate huvilistega. Ilmselt oleks ka tulemus söödavam ning mina ei usu, et sellele valimispäeval eriliselt mastaapne häving järgneks.    Lõppu käib kohustuslik lause, et ilmselgelt, lähemas tulevikus midagi sellist ei juhtu.