üks muistne mootorsaaga  ka heksameetrine  sul närib hingepuud    su sugupuudel - Henry (tal lokkides on lehv) - sul kurvalt vaatab otsa  ka tal  on tuju  kehv    su hõim on ammu vajund  ja selle viimne mees  kui vaevu põlvepikku...    oh, olid muistsed ajad ja sajad mustad suud  on lõigat haavapakud  su  hingehõlmikpuust