Inhaleeritavad astmaravimid on ravimid, mida manustatakse otse toimekohta ning süsteemset toimet ei teki. Inhaleeritavad ravimid on saadaval pulber ja  aerosool inhalaatorina, ravi teostatakse spetsiaalsete aerosoolaparaatide abil. Aerosooli osakeste läbimõõdust sõltub, millisesse hingamiselundite osasse aerosool välja jõuab. Suure pihustusastme ja hea hingamistehnika korral resorbeerub heal juhul isegi kuni pool inhaleeritavast ravimist. (Jannus Pruljan jt 1995.)    Astma ravis kasutatakse köha ja rögaerituse leevendamiseks köha kergendavaid ja rögaeritust vähendavaid ravimeid. Nende pikaajaline kasutamine ei ole astma ravis vajalik.  Antibiootikume on ravis kasutatud vahelduvalt. Neid vajatakse astmale lisanduvate bakteriaalsete tüsistuste, mädase bronhiidi, ninakõrvalkoobaste ja keskkõrva põletiku korral. Antihistamiinikume kasutatakse astmale sageli liituvate nohu ja nahanähtude ravis. (Kinnula jt 1998.) Kortikosteroidid on üks enam kasutatav ravimrühm astma ravis kaasaegses meditsiinis. See tuleneb nende põletikuvastasest ja immuunsupressiivsest toimest. Nad võivad siiski vähendada peremeesorganismi vastust infektsioonile ja nii soodustada  süsteemseid kui naha ja limaskestade seennakkusi. Kortikosteroide on astma ravis kasutatud aastaid. Kui kasutusele tulid kortikosteroide sisaldavad inhaleeritavad ravimvormid, on nende kasutamine oluliselt suurenenud ja eriti kerge astma ravis nii lastel kui täiskasvanutel. Nende ravimite kasutamise olulisem kõrvaltoime on suu ja neelu seeninfektsioon, hääle kähedus, kõri ärritus ja harvem keele suurenemine. (Samaranyake jt 1990, Steinbacher jt 2001.)    Dennis ja Itkin (1964) olid esimesed, kes panid  tähele inhaleeritavate steroidide ja suuõõne seeninfektsioonide vahelist seost, uurides steroide kasutavaid astmahaigeid. Viiel haigel 25-st esines kandidoos. Erinevates uurimustes suu seeninfektsioonide esinemises inhaleeritavate steroidide kasutajatel on olnud 4-16% paljudest vaatlustest. Need hõlmasid üle saja haige, kes kasutasid inhaleeritavaid steroide pikemalt kui kuus kuud. Nii võib öelda, et inhaleeritavad kortikosteroidid suurendavad Candida (Candida albicans - suu seeninfektsiooni põhjustav pärmiseen) hulka suuõõnes, mis kliiniliselt väljendub atroofilise või pseudomembranoosse vormina. Muud olulised faktorid on, et soodumus seeninfektsioonile kasvab märkimisväärselt, kui haige on Candida kandja enne steroidravi, kahjustused asuvad tavaliselt inhalatsiooni suuna piirkonnas ning infektsiooni tugevus on oletatavasti sõltuv ravimi annusest ja kasutustihedusest. (Samaranayke jt 1999.) Haigetel, keda ravitakse kortikosteroididega on glükoosi sisaldus süljes ja igemetasku vedelikus märkimisväärselt kõrgem. See võib samuti soodustada Candida kasvu, prolifereerumist ja kinnitumist. Üldiselt on kahjustus pindmine ja ravitav seeninfektsiooni ravimitega. (Samaranayke jt 1990.)