Vana, lausa muldvana koer sai täna puhkama. Loomaarst avas veenitee, pani kanüüli ja uinutas vanapoisi, lausa kaks doosi pidi saama, siis jäi koer rahulikuks. Lõpuks veel viimane süst ja keerasime pojaga vanamehe linasse ning viimne teekond läks loomade varjupaiga külmikusse. Sealt edasi põletusahju. Üritasin algul ka Jõelähtme väikeloomade kalmistuga suhelda, aga sealt  tuli vastuseks ebaadekvaatset juttu, et ei tea, kas ikka saab ja helistage õhtupoole. Olgu siis purgatoorium. Koer oli kogu sõidu ja ka kliinikus rahulik, aeg-ajalt vatas küsivalt minu poole. Eks ta oli juba väsinud ka. Kodus manustas ta suure vaevaga väikese koervorsti jupi, enne seda polnud mitu päeva praktiliselt söönud.  Olgu siis sinuga rahu!    Pildil noor loom oma kodus.