Me tundsime, et olime edukad, aga me ei teadnud, kuidas sobitada seda uut psühholoogiat peavoolu teadusega. Lõhe religiooni ja spirituaalsuse vahel paistis olevat ületamatu. Siis mõistsin ma, et teadus, mida me ei suutnud sobitada transpersonaalse psühholoogiaga, oli seitsmeteistkümnenda sajandi teadus ning et alates radioaktiivsuse ja röntgenkiirte avastamisest olid füüsikud ise liikunud edasi sootuks teistsugusele universumi  mõistmisele, kvant-relativistliku füüsika juurde. Ja nagu Fritjof Capra ja teised on näidanud, on see uus maailmavaade kiiresti lähenemas kujutluspildile universumist, mida võib leida suurtes Ida filosoofiates ja kõikide aegade müstilistes õpetustes. Samuti on see kergesti sobitatav transpersonaalse psühholoogiaga. Kuid paljud teiste distsipliinide teadlased - bioloogid, arstid, psühholoogid ja psühhiaatrid - on ikka veel kinni selles seitsmeteistkümnenda sajandi mõtlemises.