Meil oli palju rahvast, poliitikud või muidu  riigitegelased, näo järgi tundsin ära Siiri Oviiri ja Tõnis Lukase (pole ju nendega kursis), no mina olin nagu peo kostitaja, olin uhke peolaua teinud, juustu kangid ja viilud mingis külma kambris, koogid, vist maasika tarretisega (need olid söögid mis kõvasti üle jäid, järgmine päev vaatasin, et, oi, vist palju sai), ei teagi mida tähistati. Kellegiga veel arutasime, et näe, nägime üht ja sama und, mis oli sama mis tegelikkus.