Kahelt Päikesesüsteemi väliselt suurplaneedilt vett otsinud astronoomid ei leidnud sest mingisuguseid jälgi, ent kahtlustavad, et võõraste maailmade vesi mängib nendega lihtsalt peitust.  Tegemist on  esimese korraga, kus eksoplaneetide atmosfäärist on veejälgi otsitud ning väljatöötatud spektraalanalüüsi meetodid peaksid tulevikus oluliselt kiirendama Maa sarnaste eluks sobivate kaugplaneetide otsimist ja loodetavasti ka leidmist.  Mõlemat uuritud planeeti (HD 209458b ja HD 189733b) tuntakse kui "kuuma Jupiteri", sest nad kihutavad ümber oma ematähe väga lähedalt ning teevad sellele ringi peale vaid loetud päevadega.  Spitzeri kosmoseteleskoobi infrapuna-spektrograafiga registreeriti esmalt uuritud planeetide ja nende tähe ühine spekter ja seejärel mõõdeti vaid tähe vastavaid näitajaid, mis seejärel koondpildilt "lahutati".  Teadlased lootsid leida antud planeetidelt pärinevaid veejälgi, kuna üldlevinud arvamuse kohaselt on taolised taevakehad moodustunud veetekke seisukohast soodsas kauguses tähest ning alles hiljem selle vahetusse lähedusse "migreerunud".  Ka näitavad arvutused, et "kuumade Jupiteride" suur mass võimaldab neil vett suurtes kogustes kinni hoida vaatamata sellele, et nad tiirlevad tähe vahetus läheduses ning seega täielikus  põrgukuumuses.  Sellele vaatamata ei leidnud kaks ajakirjade Nature ning Astrophysical Journal Letters värsketes numbrites oma leide tutvustanud astronoomide rühma jälgi veest, ent samuti ka näiteks metaanist ning süsinikdioksiidist.  Teadlased arvavad esialgu siiski, et vesi on uuritud planeetidel küll olemas, ent taevakehade kõrgel paiknevad paksud tumedad pilved (mis koosnevad millestki muust, kui veeaurust; usutavalt silikaatidest) peidavad otsitavat veesignatuuri edukalt teadusaparatuuri eest.  Alternatiivsete võimalustena tuuakse esile, et planeedid võivadki olla veevabad, või siis eritab mõni muu molekul valgust sellises spektriosas, mis veesignaalid mõõdikute eest blokeerib. Neid variante peetakse siiski üsna ebatõenäolisteks.  Kogutud andmeid analüüsinud teadlased tuvastasid muuhulgas ainejälgi, mida nad ei suutnud ühegi teadaoleva ainega kokku viia, ent mille puhul peetakse tõenäoliseks, et see võib olla süsinikupõhine. Kui antud võimalus tulevastes uuringutes kinnituse saab, on tegemist väga põneva avastusega, sest süsinik on teadupärast üks peamisi elu alusmüüre.  Leiud näitavad, et astronoomidel tuleb eksoplaneete uurides loobuda Maa kesksest (tegelikult ka Päiksesüsteemi kesksest) mõtlemisest, sest mujal paiknevad taevakehad võivad olla hoopis erinevad neist, mida me oma lähimas kosmilises naabruses uurinud oleme.  Päikesesüsteemis on kaks planeeti, mille atmosfääris ei ole vett - Merkuur (atmosfäär puudub täielikult) ja Veenus, ent kumbki neist ei meenuta ligilähedaseltki "kuumi Jupitere".  Praeguse seisuga on teadlased leidnud 213 Päikesesüsteemist väljaspool asuvat planeeti.