Kuna ruum ei luba tsiteerimist, osutame ainult mõningaid kirju­tiste päälkirju, milles tunnustatakse uut kallakut. Nõnda leiame Tara­pita nr. 3 Fr. Tuglase "Kirjandus ja ühiskond"; nr. 4 Albert Kivika "Kiri noortele", nr. 5 J. Barbaruse "Püüetest vaimlise internatsio­naali poole", J, Kärneri "Kirjandus - kõlbus - isamaalsus", nr. 6. Joh. Semperi "Teed ja tähised", Joh. Barbaruse "Looming ja aeg" jne. Jaan Kärner on eriti ja pidevalt sõna võtnud sotsiaaleetilise ning eluläheduse kallaku üle eesti kirjanduses. Juhime tähelepanu ta teo­sele Lehed tuulde (1924), millesse on koondatud kirjandusteoreetilised ja kirjanduspoliitilised kirjutised, mille kohta autor eessõnas