Pa'rast mitut o'o'd erinevates randades otsustasi endale pysivama elukoha hankida.  Seadsin sammud Margaret Riveri ko~ige odavama ba'kkpa'kkerite hosteli poole. Tore koht - aga 25 dollarit o''o'.  "Seda raha te kyll minu taskust va'lja ei kougi!" mo~tlesin endamisi ja astusin karavan pargi poole,  "Hello, how can I help you?" kysis ilus Portugali tydruk leti tagant.  "I'd like to put up a tent!" ytlesin talle oma vo~luva idaeuroopa aktsendiga.  "Thiiirty dollar please"  "Tsiisus Kraist! Mis maa see on? Ma tahan telki yles panna ja tema kysib minult "Thiiirty  dollar"!(kolmsada krooni)  Ei sobind mulle see asi kuidagi. pidasin va'ikse arvestuse ja leidsin, et minu toutute finantside juures ei ja'tkuks sellest mitte rohkem kui neljaks pa'evaks.  Aga ega kommunismis karastunud Ida-Eurooplast selline asi ei morjenda!  Asusin jo~e-a'a'rset metsa aiult noorele naturalistile omase kirega la'bi kammima. Ja mis ma leidsin. Mets on saavutanud siin absoluutse tipptaseme igasuguste zooloogiliste eluvormide vastases vo`itluses. See mets koosnebki peamiselt okastest,  astlatest, no`eltest ja muudest valu tegevatest ja nahka rebestavatest osistest.    Viimases ha'das otsustasin jo`e keskel olevale saarele ujuda. Pugesin veepiiril olevatest po~o~sastest la"bi ja mis ma na"en-ilus lilleline aasake!  Ja nyyd ytlesin ma selle pa'eva jooksul juba teist korda    "Tsiisus Kraist!"    Nyyd olen mina selle saare ainuvalitseja ja kuningas! Esma-asukas Robinson Crusoe.