Williams on õige viljakas, ehk ta küll pole kaugeltki "and issanda armust": kandvamaks küljeks osutub W-l sagedasti just viimistlev joon. Seepärast oleks asjata tema juurest otsida  mänglevat-kerget mõttekäiku, elumehelikku skepsist või jälle sädelevat huumori, mis omane nii paljudelle neoinglastele. Maitsekas väljatöötuses, puudub tal aga kardetavam võistleja viimaste hulgas.