60-ndatel ostis Bergman endale suvila Fårö saarele. Paiga lummav maastik oli taust ka mitmele filmidele. "Persona" (1966), "Hunditund" (1968), "Häbi" (1968), "Kirg" (1969) võttepaik oligi just see saar. 1971.aastal esilinastunud film "Puudutus" oli Bergmani esimene inglisekeelne linateos. Filmi võttestik oli nüüdseks viidud tagasi linnamiljöösse ning süžee muutus romantilisemaks. "Sosinad ja karjed" (1972), "Stseenid ühest abielust" (1973) ning "Sügissonaat" (1978) said nii positiivse kui ka negatiivse tähelepanu osaliseks just oma intiimse peresuhteid käsitleva temaatika tõttu. Bergmani meisterlikkust iseloomustab suurepäraselt filmis "Sosinad ja karjed" nähtav värvide, muusika ja tugevate emotsioonide kooslus. Filminduse kõrval jätkas Bergman tööd ka teatris, kõige tihedamalt Rootsi Kuninglikus Draamateatris.