"Lugesin üle, mis ma olin kirjutanud, ja leidsin, et minu kirjutusmasin oli ehk punane üksnes sellepärast, et see  punastas. Kui oled harjunud kirjutama lühikesi tekste, milles on veidi särtsu, siis pole vähimatki mõtet hakata ainult sellepärast, et sul on hea idee, romaani vorpima.  Tahet mul oli, aga mitte seda annet ja vastupidavust, mida nõuab romaan.  Õppisin ainult seda, et poolhalva romaani kirjutamine võtab sama palju aega kui poolhea romaani kirjutamine.  [...]  Lohutasin ennast, et poolhalva romaani ühe lehe kaupa ärapõletamine võtab niisama palju aega kui poolhea romaani ärapõletamine. Siiski  ei suutnud ma mõista, miks keegi peaks tahtma näha, et leegid seda neelavad. Aga kirjanikud võivad olla enesekriitilised ja head kirjanikud ongi."  Stig Claesson (LR, 2009) on kohati nii lihtne ja geniaalne. Ja kuigi digifaili ei saa ära põletada, andis "Sina maga, mina pesen nõud" julgust ühte romaanialget digitaalselt hüljata.  Tõesti, oli sama lihtne kui poolhea romaani hülgamine. Ja kasulik kah.