Hehee… Erinevalt aga Lynchist toimus tänane värk unes. Oli selline pisike Metallica kontsert. Pühajärve Põhikoolis asuvas võõras saalis. Nad mängisid üksnes oma aeglasemaid ja rahulikke lugusid. Inimesed istusid kõik vaikselt pinkidel. Kui kontsert läbi, siis ma pidin tundi minema. Mina ja Raul olime ainukesed õpilased ning me pidime õpetaja Ly ette istuma, kes hakkas meile imelikke ülesandeid  andma. Siis läksid mul prillid sassi. Võtsin koolilaua sahtlist teise paari ja panin ette. Lõpuks ma aga ei pidanud enam vastu, mõtlesin Ly'le miski vabanduse ja läksin bändi otsima, kes parasjagu just oma asju pakkis. Sain kätte Hetfieldi ja Hammetti, rääkides põhiliselt Hefieldiga. Hammett vist ei öelnudki midagi. Igasugustest asjadest rääkisime, nooruspõlve tuuritamistest ja võrdlemisest seda praegusega. Väga põnev oli, aga siis pidid nad ära minema. Mul oli meeles, et midagi ma tahsin veel kindlasti neilt  küsida, aga see ei meenunud. Tundi tagasi minemise asemel läksin nendega rääkides õue kaasa. Neil oli selline suur furgoon mille kabiinis oli kaks neegrit, kõhnemal must «Nike» logoga suusamüts peas.