RIIGIJUHID, AMETIASUTUSED:  1923. aasta 8. mail sõlmitud lepingu järgi ostis Riigikantselei Hans Winnali ärist 6-istmelise kinnise tõldauto FIAT 510 Grand Lux, mis maksis 1 250 000 marka (tollimaksuta) ja oli mõeldud riigivanema esindussõidukiks.  1929. aastal osteti riigivanemale uus lahtine CADILLAC. Tõenäoliselt oli uue esindusauto ostmise üheks põhjuseks Rootsi kuninga Gustav V külaskäik Tallinnasse 27.-29. juunil 1929. Auto jõudis Kopenhaagenist Tallinnasse vahetult enne kuninga visiidi algust 1929. a. juunis. Juba 1930. aastal aga osteti riigivanemale uus ametiauto - kinnine MERCEDES-BENZ NÜRBURG. Saksa päritolu Mercedes oli üheks vähestest eranditest, kuna 1930. aastatel eelistasid Eesti riigijuhid ja valitsusasutused valdavalt Ameerika autosid.  1930. a-te keskel ostis Riigikantselei kaks BUICKi. 1938. aasta kevadel toimus järjekordne sõidukite ost - Presidendi Kantselei (endine Riigikantselei) soetas firmast J. Puhk & Pojad 7725.- krooni eest 5-istmelise BUICK mod. 81 Touring Sedani ja 17 120.- krooni eest 7-istmelise PACKARD SUPER 8 Touring Limousine'i. /Viimase saatus oli kahjuks nukker. Kui 1941. aastal Venemaale viidud auto pärast sõda Eestisse tagasi toodi, kasutas seda Johannes Vares Barbarus. 1950 anti Packard üle ENSV põlevkiviministeeriumile. 1955 jõudis auto Tootsi Turbatööstuse direktori käsutusse. 1960. aastal lõigati endine presidendi Packard Tootsis tükkideks, auto raami kasutati aga aiatraktori ehitamiseks/.  1940. aasta 31. märtsi  seisuga kuulus Presidendi Kantseleile kokku 3 BUICKi (A-2384, A-1296, A-1659) ja üks PACKARD (A-1761). Ametlike ja pidulike sündmuste puhul võis riigivanema/presidendi auto kanda ajutist esindusnumbrit A-1.  Lisaks eespool nimetatud autodele oli esindussõiduk ka riigivanema ja hiljem presidendi esindusresidentsi Oru lossi komandandi käsutuses. 1934. a-l soetas Riigikantselei Oru lossi esindussõidukiks STUDEBAKER DICTATORi. 1939. aasta alguses ostis Presidendi Kantselei selle asemele Joh. Freybachi autoärist uue STUDEBAKER COMMANDER Cruising Sedan 1938. a. mudeli (U-277). Freybach pakkus ka teist autot, Inglise Standard Twenty 1939. a. mudelit, kuid valik langes siiski Studebakeri kasuks. Tumesinine Studebaker maksis 5350 krooni, lisavarustuse hulka kuulus ka 5-lambiline Philco raadio.  1930. aaastate alguses kasutas Eesti Vabariigi kaitseminister BUICKi ja sõjavägede ülemjuhataja (alates märtsist 1934 Johan Laidoner) sõitis REOga. 1935. a-l otsustati J. Laidonerile osta uus ametiauto. Lõpliku otsuse langetamiseks valiti välja 6 masinat: 12 000 - 14 000 kroonised Cadillac Touring Sedan 75, Packard Club Sedan 201 ja 1204, Horch 850, Mercedes-Benz 500 ja 28 000 kroonine Maybach DSH. Neist peeti sobivaimaks CADILLAC 75 Touring Sedani (K-364), mis telliti General Motorsi Rootsi esinduse kaudu sama aasta 31. detsembril. Auto jõudis Tallinna 1936. a. märtsis ja jäi J. Laidoneri käsutusse kuni 1940. a-ni. Tumesinine 5,6-liitrise V8 mootoriga Cadillac oli varustatud lipuvarda, salongi kütte ja valgusti, raadiovastuvõtja, sigaretisüütajate, tuhatooside, lumekettide (tagaratastel) ja tulekustutiga ning maksis ilma tollita 12 100 Eesti krooni.  1937. aasta suvel osteti välisministeeriumile 7-istmeline limusiin PIERCE-ARROW (A-2103), mille kataloogihind oli 3500 dollarit. Seda marki autosid tol ajal Balti riikides väidetavalt rohkem ei olnud (Eestis oli see 1937-40 igal juhul ainuke registreeritud Pierce-Arrow; valmistajatehas oli siis juba raskustes ja lõpetas autode tootmise 1938. a-l) ja selle ostmise ühe põhjusena toodi esile istekohtade arv, sest "moodsaid autosid nii paljude istmetega enam ei ehitata"!  1937. aasta juunis jõudis Tallinna ka Eesti Evangeelse Luteriusu Kiriku piiskopi Hugo Bernhard Rahamägi ja kirikukogu ametiautoks ostetud 8-silindriline NASH AMBASSADOR 8. Autot nimetati lausa luksussõidukiks, see oli varustatud kütte, aknasoojenduse, "killunematute" klaaside, udulaternate ja Philco autoraadioga ning oli väidetavalt esimene seda tüüpi Nash kogu Baltikumis.  1936. aastal soetati sotsiaalministeeriumile uus STUDEBAKER; Viljandi maavalitsusele juba teine AUBURN (6-silindriline, 5-istmeline 13,8/85 hj tõldauto), Viru maavalitsusele 6-silindriline AUBURN ja NASH 400 De Luxe ning Petseri maavalitusele samuti NASH 400 De Luxe.  1934. aastal ostis toonane Eesti suursaadik Prantsusmaal Otto Strandmann endale Pariisist auto BUICK ja riigivanem Konstantin Päts müüs oma isikliku sõiduauto ARMSTRONG- SIDDELEY Haiba mõisa omanikule Rosenthalile.  1936. aastal märkis Rahvaleht pealinna autoomanikke tutvustavas artiklis muuhulgas: "Suuri ja kallimaid masinaid eraisikud praegu palju ei osta. Enamus neist on müüdud riigiasutustele ja omavalitsustele."  (Andmed: Rein Veldi; Pekka Erelti artikkel Eesti Ekspress 24.04.2003; Eesti Päevaleht 03.03.1998; Toe Nõmme artikkel Tehnikamaailm 9/2001; Waba Maa 13.03.1936, 02.07.1936, 10.06.1937,  17.06.1937; Rahvaleht 28.06.1936 jm).