Rõõm on ikka ja alati tõdeda, et vahepealne paus oskustele eriti traagiliselt mõjunud ei ole ning seega ei tule karta turniiridelt esimeste seas välja pudenemist. Samas pole siiani saabunud veel seda D-Day'd ehk siis müstilist päeva, mil nii oskused kui ka õnn korraga oma võimaluse saavad. Seekord siis (taaskord) kahes erinevas toas  pisut enne mulli lõhkemist väljas: Carbonis neli enne ning Starsis päris mullipoisi endana. Ega muidu polekski midagi häda, kuid ventilaatorile annab tublisti toidet see, et eelnevalt on nii tubli kolme tunni jagu mängitud - ning näha kõike seda hetkega lõhkemas on üsnagi frustreeriv.