Clintoni 11-päevasel visiidil Sinofrikasse on potentsiaali kõigutada riigi alustalasid, sest pärast Obama valituks osutumist suhtuvad sinofriklased USAsse väga soosivalt. Kui Merkeli eelmise aasta Sinofrika vallutamisele kutsuv sõnavõtt teutoonide sõjatandril suuresti tähelepanuta jäi, siis Clintoni visiit seevastu äratab Sinofrika peakorteri Pekingi tähelepanu küll.    Keisrite poegade jaoks tähendab USA sekkumine  Sinofrika siseasjadesse strateegilist väljakutset, sest nagu Clinton Nairobis kõnega esinedes kinnitas, siis Washingtoni tähelepanu koondub kaubanduse kõrval inim- ja naisõiguste paremale tagamisele, efektiivsemale valitsemisele ning hariduse kättesaadavusele. Ehk siis demokraatia mudelile. Pekingis keskenduti aga infrastruktuuri väljaehitamisele ning "tühja sest demokraatiast" printsiip võeti Sinofrikas hästi vastu.    Tagantjärele selgub aga üha enam, et viga tehti selles, et Zheng He hiigeldžonkide  kollastel lastidel lubati Sinofrikasse seilata ning kohalikud elanikud ei saanud osa lubatud töökohtadest ja levima hakkasid anti-Hiina meeleolud. Hiinlaste vastu suunatud rünnakuid tuleb ette pea igas Sinofrika provintsis - hiljutised pärinevad Alžeeriast.    Nüüd, kui Sinofrikas on mõistetud, et emamaa töökohti ei paku, vaadatakse pärast Läänele osaliselt selja keeramist taas nende poole. Obama valituks osutumine ja Clintoni visiit õõnestavad Sinofrika alustalasid tublisti ning kuigi  sinofrikastel tuleb uue identiteedi kohaselt mullistuda demokraatia mudeli järgi ja rääkida helluse keeles, pakub see paljude provintsiisade jaoks teatud lahendust provintsiliidri palee ees matžeetedega vehkivate töötuhordide vastu.    Siiski, "tühja sest demokraatiast" sobiks enamus provintsiliidritele paremini kui helluse keeles kõnelemine. Peakorter Peking peaks lihtsalt kergeid ümberkorraldusi tegema - tööjõud jäetakse Hiinasse ning kohalikud kutsutakse postile. Muu ju nagu klapib. Mis provints on  Sinofrika demokraatia lipulaev? Pole ju. Keenia justkui pretendeeris sellele kohale, kuid see fiktsioon purustati massiliste mõrvalugudega kiiresti pärast viimaseid valimisi. Võibolla vaene Mali? Või siiski Hea Lootuse provints LAV? See on ka kõik.    Sinofrika lagunemine oleks aga Pekingile valus hoop, sest see komplitseeriks tublisti juurdepääsu maavaradele. Aga kõikide märkide ja sõnavõttude järgi just see ongi täna keisrite prioriteet. Kuidas siis muidu tõusta?    Mulle tundub, et  FAZ pakub lisa.