Kui me siis lõpuks ära kuivasime ja krohvi näkku lükkasime, oli aeg suunduda pedejooke ostma. SuperAlko ees liitus meie seltskonnaga noormees Olado, kes tuli koos pilkude ja meiega Pirole (ega ei läinud ka palju aega kuni meie pilkudele üle läksime- Caribbean on nagu limpompoo). Vassu läks koju ja meie selja taga istuv seltskond kutsus meid endaga kampa. Ja seal me siis  istusimegi, lauldes isamaalisi laule (muuseas, 1182 ei tea René Eespere "Ärkamise aja" sõnu !!!) ja tarbides oh-so-ausat ja oh-so-head pilkut. Osa rahvast läks pärast mõnetunnist laulmist laiali ning mina, Kristi ja meie uus (superstaarist suur ja karvane) sõber Mats liikusime… jah, Zavoodi. Tee peal jätkus muidugi laulu kauemaks ja kui lauluviis otsa sai, jäädi keset tänavat lihtsalt seisma. "Ärkamise aeg" sai muuseas täpselt Zavvi ette jõudes otsa, mis oli hästi naljakas ja tsipa nummy ka.