Kõige tähtsam osa on "Hannas" aga muidugi täita Ronanil, kelle Wright "Lepitusest" kaasa tõi. Sel 17-aastasel neiul on andekus välja immitsemas igast poorist ta nahal. Hanna ei ole kerge karakter, keda  kehastada. Tema hämmeldus tänapäeva maailma lärmakuse peale, lapselik huvi kõige uue vastu ning hirm esimese suudluse ees on kõik stseenid, mis võiksid tunduda võõrastavad, kui me ei usuks totaalselt sellesse, et Hanna tõesti seda kõike esmakordselt kogeb. Ronan aga valdab oma tegelaskuju nii veatult, et ma ei mõelnud filmi ajal kordagi näitlejale rolli taga.