Blogide lugemisel vihastan  tihti enda peale, et ei ole omandanud oskust oma mõtteid selgelt ja lühidalt sõnastada. Tahaks kommenteerida, kuid ajus tekkinud mõttekonstruktsioonid on sama pikad kui puhvetikapi kirjeldused de Balzac'i romaanides. Mitte kuidagi ei taha need mahtuda raamidesse, mida pean kommentaari puhul sündsaks.