Koos orgaanilise ainega, mis pärineb graptoliitide (Dictyonema) jm. omaaegsete organismide lagunemisest, esineb selles kivimis raskmetalle nagu uraani, reeniumi, vanaadiumi, molübdeeni, pliid jpt. Uraani saamiseks diktüoneemakildast ehitas endine Nõukogude Liit neljakümnendate aastate keskel Sillamäele kaevanduse ja rikastusvabriku. Ettevõtmine ebaõnnestus asjaosaliste ränkade uurimis- ja projekteerimisvigade tõttu. Diktüoneemakildas on uraani sama palju kui omal ajal kasutatud uraanimaakides ikka. Põhjus, miks asi seiskus otsekohe käivitamise järel oli see, et tehasesse projekteeritud ja ehitatud rikastusseadmete ja tehnoloogia abil ei suudetud uraani maagist kätte saada. Uraan osutus väga tugevalt seotuks ümbriskivimiga, eriti selle orgaanilise ja saviainesega. Heas usus või võhiklikkuses olid rikastamisuuringud tegemata jäetud. Ka hilisemad, kaevanduse seiskumisele järgnenud uuringud ei suutnud kasutamisväärset tehnoloogiat luua. Nii hakkas Sillamäe tehas kasutama imporditud maaki.