Nobelist David Hubel heidabki ette just seda, et grupijuht ise eksperimentaalset tööd ("benchwork") ei tee. Eksperimentide läbiviimine võib küll tunduda "tüütu ja rutiinne", kuid leian, et Hubelil on õigus - see on ka lahe ja põnev, eriti kui testida saab mõnda enda poolt välja mõeldud ideed. Mina ise näiteks teen teadust just seetõttu, et mul on võimalus enda mõtteid uurida. Niipea kui katse on läbi viidud, analüüsin ma andmeid, sest ma tahan teada, kuidas katseisik käitus ja kas mu hüpoteesid olid õiged või ei. Lisaks on just eksperimentide läbiviimine see aeg, kus võivad tulla uued ideed - ise katset vaadates ja katseisiku käitumist jälgides võib ühte silma hakata midagi, mis enne jäi "kahe silma vahele". Lõppude lõpuks on iseseisev eksperimentaalne töö just see, mis kõige rohkem õpetab. Tänapäeval on kahjuks nii, et doktorikraadi tegemiseks on (minu instituudis) julmalt piiritletud 3 aastat, mis viib selleni, et on vähe võimalust lihtsalt nuputada ja leiutada, katsetada ja eksida (ehkki mina üritan seda ikka oma ajast teha).