Viimase neljal õhtul enne magama jäämist on mingi putukas käinud kõrva ääres pinisemas.  Senini on see tobe loom ainult Kairet söönud (näost ja kätelt), aga täna langesin ohvriks ka mina. Kaks sääsekubla vasaku rusika peal. Ma ei saa aru, kuidas see saab võimalik olla. Sääsk ju imeb selleks, et järglasi saada ja kui kõht on täis siis läheb minema ja kui täiskõhuga mökutama jääb, siis hüübib see värk tal ära ja sureb maha? Või see on linnalegend ja sääsk võib ka koduneda ja võtta iga õhtu paar lõuatäit? Ma olen teda öösel lambiga taga otsinud, aga ta on kaval. Ja teiseks ma kahtlustan, et mul on nii  tugevad alfaisase feromoonid, et kui tapmisrežiimile lülitun, siis sääsk varjub kuhugi prakku mitmeks tunniks. See seletaks ka seda lugu, kui Gedi püüdis jääaugust kala ning kui mina tulin jääle, oli järv järsku täiesti tühi. Ja täiesti kindlalt oli seal kala, sest ta oli juba pool ämbrit välja püüdnud. Räägiti, et kui ma ära läksin, tulid ka kalad kohe tagasi.