Sarnaselt eelmises loos kirjeldatud kadakatäksidega eelistavad ka punaselg-õgijad pesitsemiseks põõsaid või madalaid puid ja pesa meisterdatakse samuti üsna maapinna lähedale. Avamaastikud ja neil kasvavad üksikud puud-põõsad on punaselg-õgijatele meelepärased just saagi passimiseks ja kiireks sööstuks. Mõnikord kasutavad õgijad saagi varitsemiseks ka rappelendu ehk kiirete  tiivalöökide abil õhus "paigalrippumist". Toituvad nad suurematest putukatest, tirtsudest, väikestest konnadest ja närilistest. Omapärane on punaselg-õgijate komme pista saak "vardasse" laagerduma. Tegelikult on see viis panna saak "mustadeks päevadeks" kõrvale. Kui juhtub pikalt olema saagijahtimiseks halb ilm või pole parasjagu kedagi õnnestunud kätte saada, siis on hea mõni orgi otsa aetud ritsikas kõhutäiteks ära ampsata.