Pubisse me sattusime t2iesti syytute plaanidega - osta Coca Colat ja midagi hamba alla. Pubisid oli selles 6htuses ja s6dureid t2is kylas tegelikult rohkemgi, aga yhega neist oli n2iteks selline lugu, et kui parasjagu jalkat vaadatakse, siis teenindamist ei toimu. Novott. V6tsime siis k6rvalasuva. Krabasime autost enda joogi ja noad-kahvlid kaasa ja asi tahe. Tegime taadile korraliku k2ibe. Kui me valmis saime, oli jalka l6ppenud ja s6durid  kadunud. Nii et kylaelanikud said rahulikult meid j6llitada - kuidas me asju pakime, autot tangime, j2lle autot tangime ja 2ra s6idame. Kusjuures v2ga 2ra me ei s6itnud. 5 km p2rast kyla keerasime k6rbe vahele ja panime laagri yles. Andres yritas enda iPodist Eesti muusikat m2ngida ja tegelikult j2i t2iesti arusaamatuks, kas see hispaanlastele yldse peale l2ks. Kuud ei olnud.