(1) Jagan imestust ("ma poleks oodanud, et nii palju jõudu (energiat!) on kulutatud elu eesmärgipärasuse (teleoloogilisuse) kummutamiseks" - TEORBIO:227), et sona EESMARK kasutamine kaitumise adaptiivsuse alastes aruteludes endiselt niisugust teleoloogiavastast sõda ja mittemõistmist põhjustab (ka uuema põlve kolleegide seas!). See meenutab mulle  mõnede kolleegide muigeid ja iroonilisi märkusi, kuuldes kedagi (eriti just noorema põlve) bioloogidest rääkivat loomade poolt vastu võetavaist käitumisOTSUSTEST, OTSUSTUSREEGLITEST taimedel, PEREKONNA PLANEERIMISEST lindudel vms. Kujutasin lolli peaga ette, et niisugustel (metafoorsetel?) terminitel on konkreetse paradigma ja metakeele mõjuruumis kujunenud üsna konkreetne sisu, mis eriti kedagi kulme kergitama ei pane... Mulle tundub, et sellega seoses oleks vaja eestikeelses teadusterminoloogias mõned asjad  selgeks rääkida, sest niisuguseid inglismannide keeles kujunenud termineid, millele pole veel üheselt aktsepteeritud maakeelset vastet, on tekkinud kuhjaga. Elusorganismide kaitumise (talitlemise, funktsioneerimise) EESMÄRGI all mõtleb vähemalt suur(em) ports(jon) evolutsioonilisi biolooge ikka käitumise adaptiivset funktsiooni, rolli, seda,MIKS (milliste faktorite tõttu, milliseid constraint'e ja trade-offe arvestades) on käitumine just niisuguseks (eeldatavasti optimaalseks) kujunenud. Seda, et niisuguse  optimaalse käitumisega organismide fitness teistest suurem on, peaks loodusliku valiku sisse uskujatel enam-vähem aritmeetilis- statistiline aksioom olema. Vt. ka: ("elutsüklisse on sisse kodeeritud funktsioonid (sh. ka gurmaanilised), mida organism paratamatult täidab, et see tsükkel ikka korduda saaks (need tsüklid lihtsalt ei säili, mille kandjad neid 'kohusetundlikult' ei läbi). Selline sisemine paratamatus ettemääratult midagi teha, võib näida kõrvaltvaatajale eesmärgipärasusena - TEORBIO:227).  Inglismannide keelses teaduskirjanduses on selle tahistamiseks olemas kenad ja sagedasti kasutatavad terminid "ULTIMATE cause", "ULTIMATE factor" jne vastandina "PROXIMATE cause'le", "PROXIMATE factor'ile" jne. Kas ei peaks eesti keeleski senisest rohkem kasutama hakkama ladinatüvelisi "ULTIMATIIVSET" ja "PROKSIMATIIVSET" pohjust, tegurit jne, ja selle asemel vahem "eesmarki"? Ehk aitaks see teleoloogiat aritmeetikast lahus hoida?