Teine kohtumine oli 2007. suvel Pärnus, Nikolai tänaval koos Anu  ja Helenaga. Üldiselt ma inimese ära tundmisel hajameelne aga seekord läks küll sedasi, et jõudsin neist juba mööda minna ja siis Kristjan hüüdis. Aga samuti võisid minu mõtted olla ka mujal, sest vaatamata suvisele ajali oli meil tööl pingeline kolimise periood ja õhtu lõpuks võis olla enamgi puntras kui tosin komplekti arvuti juhtmeid. Igatahes nii üllatav kui see ka pole, siis teine kohtumine umbes 6 aasta järel sai võimalikuks tänu sellele, et ta oli tulnud perega Pärnusse puhkama. Räägitud juttudel ma  pikemalt ei peatuks, sest midagi erakordset sellest pole ka välja tuua. Teate küll neid võimalikke teemasid: vahepealsed tegevused, sõbrad, pere ja muu taoline valdkond.