On abielupaar ja on 23 aastat abielu, kuhu aeg on ilmselgelt jätnud oma jälje. Nimelt ei oska see paar omavahel suhelda teisiti kui mänge mängides, mille sisuks on üksteise luukeredega kapis krõbistamine ja ületrumpamine. Selleks, et mängud ei muutuks igavaks ja üksluiseks, kaasatakse neisse aeg-ajalt kontvõõraid, ja nii satubki ühe järjekordse mängu ohvriks noor abielupaar.    NO99  suudab mind jätkuvalt üllatada ja seda väga positiivses mõttes. Näitlejate valik on absoluutselt hea, mistõttu polnud kordagi kahtlustki, et need inimesed on täpselt need, kes nad olema peavad. Esimest korda nägin ka Maarika Vaarikut mängimas rollis, mis on tõsiselt võetav, kaalutletud, tugevalt ilmestatud ning, mis kõige tähtsam - väga hästi mängitud. Temale sekundeeris suurepäraselt Hendrik Toompere, keda viimati nägin Draamateatri Boulgakoff etenduses, kus ta samuti jättis mulle väga sügava mulje. Kokkuvõttes  võib öelda, et tegu on kahtlemata NO99 parimate paladega, mis minu arust teeb viimasel ajal Linnateatrile juba silmi ette.