Kuid kus ja kuidas ilmneb siis "Paabeli" poliitiline (ala)toon? Just nüanssides, kus näidatakse ameeriklaste suhtumist teistesse kultuuridesse. "Teie perssekukkunud riik!" röögatab Brad Pitti mängitud meeleheitel abielumees stoilisele Maroko politseinikule. Tahtmatult tekib sellistel hetkedel küsimus: mis juhtuks, kui mõni Maroko kodanik kärataks seda Ameerika pinnal sealsele politseinikule? Märgilisena tundus "Paabeli" juures ka tõsiasi, et kõnealune  ameerika perekond tuli lõpuks kogu sellest tohuvabohust välja kõige tervema nahaga; ülejäänud põhitegelaste kannatused ei lõppenud filmi lõpuga, pigem vastupidi. Nii kannatas Marokos viibiva abielupaari lapsi hoidnud mehhiklannast lapsehoidja Amelia (Adriana Barraza osatäitmine oli minu meelest filmi parim) lihtsalt seetõttu, et ta tahtis minna oma poja pulma. Kannatas lihtne ja vaene karjuste perekond, kelle perepojad oskamatult püssi käsitlesid - juhus, mille põhiline koostisosa polnud mitte õelus lääne  kultuuri vastu, vaid hoopis lihtne poisilik soov laiata, kasvas siin rahvusvaheliseks konfliktiks, paranoilise USA meelsus nakatamas ka kohalikke, kes hakkasid tardunud mägedest terroriste otsima.