Trepi lõppedes jõudsid nad pisikesse ruumi, kuhu esialgu tekkis ummik. Inimesed ei saanud enam edasi. Mees kes Oliveriga oli lükkas  raske terasest ukse nende pea kohal eemale ning sisse paistis ere päikesevalgus, mis all olijaid korraks pimestas. Kongi olles polnud neil aimugi kas on päev või öö, ainult söögiajad reguleerisid nende aega.