Olen siin vahepeal ringi seigelnud ja lisaks ka iseendaga Vestmanni ja Piibelehte teinud. Kaal on tänu mu ebajärjekindlusele kõikunud, mingil hetkel kilo rohkem kui selle uuestialustamise algkaal, aga tänaseks hommikuks olen siiski kindlalt suutnud ta suruda kilo allapoole stardikaalu.  Jätkan pusimist. Mehel lõppeb ka nüüd puhkus ära, nii et saan rahulikult iseendale, oma eesmärgile ja majapidamistöödele keskenduda. Siiani oleme sel lõppeval nädalal aga igatekanti aktiivsed olnud ja ringi seigelnud. Kolmapäeval sõitsime üle Viljandi Pärnusse, külastades teel mu Viljandis elavat tädi (tal ja täditütrel oli just hiljuti sünnipäev olnud, nii et viisime lilli ja soovisime õnne). Pärnus ööbisime mu sõbranna ja kooliaegse pinginaabri juures. Veetsime kenasti aega, kuigi mu 9-aastane lendas  trepi peale käpuli oma tormakusest tingituna ja lõi oma põlve marraskile. Tegelikult oli meil plaan küll Pärnust Vembu-Tembumaale minna, aga kuna mehel hakkas õhtul hammas valutama ja hommikuks nägi ta oma paistes põsega välja nagu mõmmik (väga nunnu :)), siis läksime hoopis hambaarstile hommikul ja seejärel randa pliksi söötma ja kõik see võttis nii kaua aega, et saime ainult Pärnus rannas käidud ja siis kella vaadanult otsustasime, et Vembu-Tembumaale me nüüd küll enam normaalseks ajaks ei jõua, mistõttu  keerasime autonina kodu poole. Teel tegime veel peatuse Viljandis järve ääres, kus lõunatasime ja poiss käis vees natuke.