Xteami II etapp viis seekord Eesti seiklusspordi koorekihi Põlvasse. Talvisest märkeorienteerumise EMV-st tuttav  Mammaste suusakeskus oli piduehteis, Heigo ja Randy olid kõvasti vaeva näinud, sest lisaks   maastikule paigutatud KP-dele olid mehed "Eesti Kärbsepealinna" tiitlit kandvasse linna võistlejatele silmarõõmuks kohale orgunninud hulga Leedu cheerleadereid. Loodame, et see saab traditsiooniks ka teistel Eestis peetavatel seiklusspordiüritustel. Stardihetkeks tõusis termomeetri näit juba 24 soojapügalani, mistõttu me eriti pikka soojendust seekord ei teinud, vaid piirdusime pisut lühema paarikilomeetrise soojendusjooksuga. Stardis pandi proovile võistlejate oskus kümne piires arvutada. Tavasituatsioonis  ilmselt enamikele võistlejatele jõukohase ülesande suutsid võistluspingest lookas tiimidest lahendada kõvasti alla pooled, tänu edukale meeskonnatööle suutsime me siiski 3 vastusest 2 täppi panna ning kümme minutit peale stardipauku lahkusime stadialast kahe lisapunkti võrra rikkamana, esialgseks eesmärgiks joosta KP-sse 55, seal vaadata kella ning teha otsus järgmiste punktide osas.   Jooksuraja esimesel kolmandikul tekitas kaasvõistlejates elevust Korteriyhistu.net/Salomoni nimeline nelik. Euroopa ühe raskeimaks peetava Explore Swedeni seiklusspordivõistluseks harjutavad mehed jäid  stardis kaasvõistlejatest maha, kuna kandsid kõik jooksupunktid rattakaardile, et edasine rada läbida ainult rattakaardiga. Et oleks täpselt nagu Rootsi moodi. Kaardi tahaküljele olid nad kirjutanud enamlevinumaid rootsikeelseid seikluspordiväljendeid, nagu näiteks tjokskalle, knull, tokstolle, arsle, kompis jne jne, mida siis Karli ja Tõnu üksteisele ette dikteerides usinalt pähe õppisid, saades aeg-ajalt Silverilt kehva häälduse pärast noomida. Kiiruse vahe ülejäänud metsas liikunud võistkondadega oli selline,  justkui oleks Tour de France ratturite karavan kambast seenelistest möödunud. Kas ISC aastatepikkune valitsemisaeg Baltikumi seiklussporditaevas saab Rootsis kukutatud ? Seekord ilmselt veel mitte, kuigi füüsilised eeldused on peamiselt tipprogainijatest koosneval võistkonnal ACE Logistics/Salomon täitsa olemas.   Aga hoiame pöialt mõlemale Eesti tiimile. KP-sse 55 jõudsime ca 1 tund 10 min peale starti. Kuna ilm oli palav ja jalg juba pehme, otsustasime otsa ringi keerata ning veehoidla äärsed KP-d konkurentidele jätta. Ilmselgelt alahindasime end, sest vähemalt lähimad 4 KP-d oleks  pidanud ära võtma, eriti arvestades meie pulgakandja Tõnni ülihead vormi. Seekord jäi siis meie saagiks jooksurajal 57 punkti (22, 41, 31, 30, 40, 20, 57, 32, 36, 55, 23, 42, 39, 33, 43, 56, 21), vahetusalasse jõudsime ca 15 min enne lubatud alavahetuse ajalimiiti. Vahetusalas oli muidu üsna lõbus, kuna meiega sama jooksuvariandi tegijaid oli päris palju, kuid õige pea hakkas Põlva linn oma tõelist palet ilmutama. Sellist kogust kärbseid, parme ja muid sitikaid, kes sinna higiste kehade ümber kogunesid,  pole mina varem kogenud. Sealt alates kuni pea finišini saatis meie võistkonda kodustatud kärbsearmee, tehes kaasa kõik vead ja kaared, mis meil rattarajal ette tulid. Vaid korraks eemaldusid nad, et teha ruumi herilastele, kellele ei meeldinud meie ootamatu külaskäik nende majja, kuid peale mõningast nõelteraapiat olid sõbrad kärbsed jälle platsis.  Rattavariant oli meil üpris hea, kokku kogusime 71 punkti (56, 43, 33, 23, 55, 58, 46, 48, 52, 47, 59, 53, 38, 39, 32, 20, 41, 22, 30), ideaalsoorituse juures oleks olnud ilmselt jõukohane läbida KP 44 etapil 55-58 ning lõpus KP-d 24 ja  49, mis vigade ja leviaukude tõttu kogemata välja jäid, kuid kokkuvõttes 12. koht oli oluliselt parem, kui me loota oskasime. Kadarbiku Kangetele kaotasime 11 punktiga, samas Peraküla Krupi üle saime veenva 10 punktilise võidu, seega igati 50/60 tulemus. Põlva kärbsed jäävad nüüd ootama oktoobri algust, mil TAOK XI Rogain jälle Taevaskotta suurema koguse higist liha kohale toimetab.