Kõige enam nappis meil sel ajal teadmisi. Läksin Tartu Aiandus-Mesindusseltsi iluaianduse kursustele. Kuna professionaalseid iluaednikke oli vähe, olid lektoriteks suurte kogemustega asjaarmastajad- kollektsionäärid.  Hiljem astusin AMS-i sibullillede sektsiooni, mida omavahel kutsusime "sibulaseltsiks", liikmeks. See sektsioon hõlmas tegelikult kogu iluaianduse, mitte ainult sibullillehuvilisi. Kohtusime kord nädalas. See oli äärmiselt rikastav aeg - tutvusime üksteise kollektsioonidega, vahetasime kogemusi, kutsusime esinema oma ala asjatundjaid. Sel perioodil tutvusin paljude praeguseks aianduses väga nimekate inimestega, kes aga siis olid samuti alustajad nagu minagi. Oleme paljudega neist saanud suurteks sõpradeks ja  lävime tänaseni.