Me elame huvitaval ajal. Meid ümbritseb järjest enam inimesi ja ometi oleme oma muredega järjest enam üksi. Kuu aega tagasi ma endale Facebook´i kontod. Täna hommikuse seisuga oli mul 375 sõpra ja seda ainult ühe kuuga. Mida ma nendega jagan? Seda, et rebane minu jalanõud ära viib või meie pere toidujäätmeid hävitab. Seda, et ta nina meile vastu akent paneb ja meid "kontrolli all hoiab". Aga  ma ei räägi sellest, mis mulle tegelikult oluline. Need sõbrad ei tea, et olin haige, et minu lased olid haiged. Ja tegelikult oli mures kõige selle pärast. Elus on mul sõpru neli. Need on inimesed, kelle jaoks olen ma olemas, kellega ma saan jagada oma muresid, saan olla ära kuulatud.