Kas mitte pole Simpsonite Häältel lepingud veel kaheks filmiks (või oli see mõni muu  film)? Minule isiklikult on uued Simpsonid just paremad tundunud, mustem ja originaalsem huumor. Lapsepõlve väga ei meenuta, kuna on neid alati jälgitud väiksest peale. Pigem tekitavad sellist melanhooliat nõukaaegsed mänguasjad. Näiteks see kord, kui sai leitud üks purukspekstud seinaga plekk-garaa¸, kust oli välja veetud palju vanu ja huvitavaid porolonist ja plekist "kvaliteedimärgiga" mänguloomi ja -autosid. Võib-olla vanemad episoodid seda tunnet ka tekitaksid, kui Pro Sieben neid pidevalt ei näitaks  (ja just saksa keelne variant). The Movie puhul häiris (väga) arvutimängulik tegelaste liikumine, justkui ujuv. Multika lõpus olev moororratta stseen tekitas tunde, nagu oleks vaadanud hoopis Werneri multikat. Oh seda saksakeelset sat-tv lapsepõlve.