Kui ma viisin läbi intervjuusid viie- kuni seitsmeaastaste lastega, siis ühest hetkest tekkis mul kerge ärevus: viieaastased lapsed teatasid mulle täie kindlusega, et mitte miski, mis ekraanil toimub, pole päris. Hakkasin seepeale mõtlema, et kas seal on vanemate selgitusi taga. Tegelikult võib öelda, et koolieelses eas ei hakka  lapsed veel vahet tegema. 11.-12. eluaasta paiku suudetakse oma kogemustest lähtuvalt ekraani tõelisust ja fiktsiooni eristada. Mis puudutab väikseid lapsi, siis neid saab kergesti veenda. Kui üks laps ütleb, et mina ei usu kummitusi ja teine laps kõrval ütleb, et ma nägin eile kummitust, siis esimene hakkab ka kohe uskuma. Nad küll ütlevad, et ei usu, kuid vestluse käigus ilmneb, et üsna palju ekraanil toimuvat tundub neile päris.