Vesteldes eile (või oli see üleeile) kodanik Jüri-Otiga, küll muudest asjadest, pani ta mulle südamele, et rannareostuse koristamisest kindlasti rääkida tuleks. Ja kas nüüd minu pärast või sellepärast et teised inimesed ka nii mõtlevad, on seda ka tehtud. Aga siit Lõunaosariikidest, lumiste suusamägede vahelt saan ma praegu inimesi oma jutuga innustada.  Ma ei olnud kunagi lähedalt näinud parti, kes on üleni naftaga koos, kuni üleeilseni. Sedagi teleka vahendusel, aga  ikka oli masendav. Kuidas inimesed saavad niimoodi teha.