Kohalikku elu saab depolitiseerida ka teisel viisil. Näiteks muutes  kogukonna elukorraldust nii, et jagada vald küladeks ja asumiteks, kus iga küla ja asum on omakorda ka ühemandaadiline valimisringkond. Nii valitud valitud külavanematest ja asumivanematest moodustub omakorda omavalitsuse volikogu. Volikogu valib enda hulgast vallavanema või linnapea, kes oleks ühtlasi volikogu esimees. Kui külavanemate (asumivanemate) hulgast vallavanemat (linnapead) ei leita, siis ta palgatakse ja volikogu valib endale esimehe. Vaid nii saavad võimu juurde need, kellele kuulub kogukonna  hääl ja usaldus. Otsustamise juurde jõuaksid niipidi siis vaid sellised persoonid, kes ka tegelikult kohalikust elukorraldusest teavad ning on huvitatud arengust. Depolitiseerimine võtaks võimu parteidelt vähemaks, andes seda rohkem kogukonna enda kätesse. Parteidel on demokraatias ilmselt tähtis roll, kuid see ei saa viia võimu monopoliseerumiseni. Monoparteiliselt juhitud omavalitsus on rumalus ja risk ühe korraga. Endine õiguskantsler Allar Jõks kirjutas juba mitu head aastat tagasi, et Eestis on loodud  ühiskond, kus poliitika ja ärihuvide põimumine on tugevam kui kunagi varem ning politiseeritakse kõike, mis vähegi võimalik. Töös ja äris edasijõudmiseks peab kuuluma kas erakonda või perekonda, seadusandlike ja täidesaatvate organite sees eksisteerib parteide niidistik, mille kaudu toimub tegelik otsustamine ja juhtimine. Arvan, et omavalitsuste depolitiseerimine aitab sellise skisofreenia lõpetamisele tõhusalt kaasa.