Kui siirdume oma kirjanduse mineviku vaatlemisele, egas siis siin asjaolud ole palju paremad. Ka siin kordub nähe, et  vaimutud pisiasjad, tühised juturaamatukesed jne. on tulnud ja kadunud, ilma et neist kellegil oleks olnud soe või külm. Aga teosed ja mehed, nende loojad, kes tõid värskust ellu, taotlesid uusi mõtteid, uusi elukäsitusi, peenemat ja sügavamat vaimu harilikkude harjumuste keskel, said oma etteheiteid kohe algusest peale, kui meil kirjanduse üle ava­liku hääle poolt sõna hakati võtma. Ernst Petersoni Paised võeti kurjasti vastu, sest selle realistlik toon ja olude parandamise tendentsid olid võõrastavad  vanale jannsenlikule ilutsusmeelele.