Vaadakem üles Jeesusele, usu alustajale ja täidesaatjale, kes häbist hoolimata kannatas risti temale seatud rõõmu asemel ja on nüüd istunud Jumala trooni paremale käele.  Võtke siis eeskujuks teda, kes on kannatanud niisugust patuste vaenu enese vastu, et te ei väsiks ega teie hing ei nõrkeks. (Heebrea 12:2-3).    Kui me ei kehtesta oma elule prioriteete, siis kehtestavad meid ümbritsevad inimesed ja olukorrad need meie jaoks. Kui see juhtub, siis me muretseme ja meeleheide võib saada  probleemiks.    1. Issand Jeesus teadis oma eesmärki    Aga Jeesus ütles talle: "Täna on sellele kojale tulnud pääste, sest ka tema on Aabrahami poeg. Sest Inimese Poeg on tulnud otsima ja päästma kadunut" (Luuka 19:9-10).    Jumal ei ole läkitanud oma Poega maailma, et ta kohut mõistaks maailma üle, vaid et maailm tema läbi päästetaks. Kes temasse usub, selle üle ei mõisteta kohut, ja kes ei usu, selle üle on kohus juba mõistetud, sest ta ei ole uskunud Jumala  ainusündinud Poja nimesse (Johannese 3:17-18).    Luuka 15:1-11 on meil tegemist kadunud asjadega:    Lammas läks tavaolukorras kaduma.  Münt läks kogemata kaduma.  Poja kadumaminek oli kavatsetud.    Enne kui me kehtestame prioriteedid, peame teadma oma eesmärki.