Aususe mõttes, peaksin kohe ära mainima, et pidin oodatud Ugala suvelavastuses sügavalt pettuma ja tõelistele teatrisõpradele ei soovitaks seda mingil juhul. Paar päeva enne etendust, otsustasin Viljandisse jääda ja teatrisse minna, viimasel hetkel,  sain veel teada, et välietendus on Ugala suurde saali viidud, mis oli ilma tõttu rõõmustav uudis. Kuid vabas õhus oleks asi ehk veidi paremgi olnud, Ugala lavale selline tükk aga ei sobinud. Üritasin küll rohkem uurida näidendi enda kohta, kuid ei leidnud siiski muud paremat kui vaid Ugala kodulehelt leiduva sisututvustuse, mis jättis asjast üpris paljutõotava situatsioonikomöödia mulje. Kujutasin ette, et tegemist sarnase tükiga kui Ray Cooney 'Ei või olla' või tema poja Cooney 'Rahauputus', mis võib olla  üpris lihtne ja labane nali, kuid ometi naerad pisarates. 'Charley tädi' tüki ajal naersin mina aga ehk kaks korda, mõlemad olid veel sellised publikule suunatud killud, mis üldjuhul ikka muigama ajavad, kui näitleja sinu poole pöördub.