1925. aastal vastu võetud usuühingute seadus jätkas põhiseaduse mõtet usuühingute võrdsest kohtlemisest ja riigi ja kiriku lahutatusest. Seadus sätestas, et riik ei  toeta ega anna eesõigust ühelegi usuühingule ega nende liidule. Näiteks võib mainida asjaolu, et 1925. aasta usuühingute ja nende liitude seaduse eelnõu arutelul loobuti usuühingutele ja nende liitudele avalik-õigusliku staatuse andmisest.