Raske on millestki loobuda  Loomulikult on vaja igaks peoks tublisti valmistuda: õppida luulepõimikuid, harjutada näidendit ja laule võidu akna tagant kostva linnulauluga. Imelik on lapsi keset kõige kaunimat suveaega umbses toas laua taga toimetamas näha. Samas meenutavad lasteaednikud heldimusega oma lapsepõlve  õuetegevusi. Õues saab igasuguseid asju teha, sinna saab viia ka paljusid tubaseid asju. Isegi raamatut on mõnus põõsa varjus uurida.  Sageli sajavad maja- ja ka rühmavälised üritused sisse ootamatult. Võimatu on sel juhul aasta peale ette näha ja rühmadel omavahel kooskõlastada, millised üritused on lastele sobivad, vajalikud ja huvitavad. Igasugused teatritükid on nii tavalised, et lapsi ei valmistata neiks isegi ette, rääkimata sisu sobivusest ja eakohasusest.  Raske on millestki loobuda. Seda enam, et  võib-olla jäävadki just peod lapsele meelde. Huvitav, mida lapsed ise arvavad. Karta on, et nemadki ei oska teisiti, sest ema-isa lasteaias toimusid samad üritused ja vanemad ootavad ka oma lastelt tublisid etteasteid.