Seda lauset lugedes tekkis tunne, nagu oleks  tegemist stseeniga raamatust "Jah, härra minister!". Seostame fakte konteksti arvesse võtmata ja esitame nö "tõde" kui ilmselget ebaõiglast olukorda, et saavutada üldises plaanis ebaõiglane, ent endale soodne otsus.