Kõik inimesed ümberringi naerseid, kui me karudele süüa andsime. Mu lemmikud olid helepruunid  karud. Nad ajasid kätt püsti, nagu koolitunnis, ja suud torusse, et viska mulle veel. Üks karu ujus vees, teistest eespool, ja enamus küpsisetükkidest kukkus tema ette. Siis tõstsid teised oma koonud taeva poole ja nutsid. Üritasin ikka neile, kaugemale ka visata, et poleks mingit ebaõiglust.