Kirjutamine oli kahe mõjuga.  Aitas end sügavuti jälgida ning samas oli tegevus, mis endast veidi rahu andis.  See ei tundunud loogiline.  Seepärast kirjutas Sargen selle üles.  Ta oli palju asju üles kirjutanud. Hiljem üle lugenud, mõnda mõtet parandanud, ümbersõnastanud.  Kirjutamine oligi vist ainus, mis liitis ja täitis.  Mõneks hetkeks.