Eks nad ole sellega arvestanud muidugi. Igas lennujaamas on siuxtele reisijatele igast meelelahutust ja nänni välja mõeldud. Tallinna omas muidugi ästi vähe, aga midagi siiski. Hea on see, et seal on kohe väike baar, kus saab lahedasti suitsu teha, telekat vaadata ja õlut juua. See on viimane koht, kus veel Eesti raha maksab. Hinnad on kyll kirved, aga midagi pole teha. Kõht tyhi ka muidugi. Kaks väikest poodi on ka. Aga ka seal on hinnad yle mõistuse. Saab ringi liikuda, jalutada, aknast välja  vaadata, kui harva mõni lennuk peaks maanduma või õhku tõusma. Ja pidevalt vahtida monitori, et millal Sinu lennuki värava juurde juba minek on. Lõpuks ei pea vastu ja lähedki sinna. Selle aja peale tundub Sulle juba, et sa oled selles lennujaamas "vana kala" ja vilunud reisija. Kysid tibide käest, et millal peale saab juba. Nemad ytlevad, et aega veel on. Käid veel kord peldikus, kõhvid veel paar suitsu ja loivad jälle sinna värava juurde. Selgub muidugi, et väravat hakatakse juba kinni panema ja Sa oled  viimane, kes sinna lennuki peale veel jõuab... Uh... Ega ei maksa nii väga hooletuks ka minna, eks ole. Targem oleks olnud sealsamas värava juures kogu see aeg lihtsalt oma juturaamatut lugeda, eksole.