Heheee,ideaalis oleks küll tore jah nii esialgu!Aga vat naine on juba selline loom,et aastakese kaks mängib head inimest ja siis äkki pöörab nagu ära.Kipub meest siunama,et mol vot oleme koos niikaua elanud,-ma ple omale kingi saanud,sul pole autut,riist pole kah nii suur,raha alati pole-ära on tüüdanud selline elu jne.jne.Ja kaobki too armastus ühtäkki???Siis ei jõua ära kuulata,et miks mina pean selline olema kui naabrinaise mees ostis naisele autu,kasuka sõrmuse  jne.Mille poolest mina siis naabrist hullem olen ja igast soga veel!