Ajalooline Ingerimaa asub Soome lahe, Narva jõe ja Laadoga järve vahel ja jätkub Karjalas põhja suunas Raja- ehk Siestarjõeni. Idas Ingerimaa piiriks on Lavajõgi ja lõunas Stolbovo rahuga 1617.a. kokkulepitud piir. Siis sai Ingerimaa Rootsi kuningriigi idapoolseks maakonnaks. Ingeri nime kohta arvatakse, et see on tulnud isurite hõimu nimest, mis omakorda tuleneb Ingere (vene k. Iora) jõe nimest. Tihti seostatakse Ingeri nimi Rootsi kuninga Olof Skötkonungi tütre Ingegardiga, kes läks Kiievi vürst Jaroslavile naiseks. Jaroslav kinkinud 1019.a. oma naisele Staraja Ladoga linna koos ümbruskonnaga, ning uue omaniku järgi hakatud kutsuma piirkonda tema nime järgi.    Muinassoome hõimud elasid Soomelahe ja Laadoga  piirkonnas juba 3000 aastat eKr ning olid võrdlemisi arenenud kultuuriga, tegeldes põhiliselt jahi ja kalastusega. Karjakasvatus ja põlluharimine hõlmas Ingerimaa alasid alles esimeste aastasadade jooksul meie ajaarvamise järgi. Esimesel aastatuhandel levisid Ingerimaale ka slaavi hõimud. Algasid nende kultuuride kokkupuuted ning hõimude segunemine. Esimesel aastatuhandel hakkas algsoome tervik keeleliselt ja ühiskondlikult killunema. Tekkisid eestlaste, vadjalaste, isurite ning ida pool vepslaste hõimud.    Isurite ja vadjalaste asutatud alad said Novgorodi riigi osaks juba 800ndail aastail. Siis algas ka ida ja lääne võitlus Soome lahe lõunaranna pärast. 13. sajandil Novgorod ning läänes Rootsi, Taani ja Saksa üritasid tugevdada oma majanduslikke ja poliitilisi positsioone sellel vahealal, samuti Karjalas ja kaugemal Soomes. Isurid ja vadjalased võtsid omaks õigeusu. Võitlus ida ja lääne ülemvõimu pärast jätkus peaaegu lakkamatult 17. sajandini. Võimude piir jäi Narva jõele, mis sai ka katoliku ja  bütsantsi kiriku vaheliseks piiriks.    1500ndate aastate keskel hakkas Rootsi kuningriigi laienemine üha rohkem ohustama Vene huve Soome lahest ida ja lõuna poole. Aastakümneid kestnud sõdades laastati Ingerimaad pidevalt. 1595.a. sõlmitud Täyssinä rahulepingu alusel jäi Ingerimaa veel Venemaale, aga maa oli laastatud, külad ahervaremetes ning rahvas kadunud. Uue sõja lõpetanud Stolbovo rahulepingu alusel loovutas Venemaa Ingeri ja Käkisalme lääni Rootsile 1617. aastal.