Vähemalt ma pole üldse puhata saanud. Äärmiselt vale on puhkus välja võtta esimesel koolinädalal, ärge tehke seda järgi.    Alustuseks P6rgukizile: Sa oled mul meeles, aga aja puudusel ma pole postkontorisse jõudnud. Teen seda selle nädala jooksul :)    Mida tarka ma siis tegin? Kuna ma ei tahtnud päris rahatuks jääda, siis jätsin õhtused salongi tööd ikkagi alles. Vähemalt tiksus sealt söögiraha.  Esimesel päeval käisime  lastega viimased kooliasju ostmas. Kellele oli veel vahetusjalanõusid vaja ja kellel ei olnud sellist rätti mida jakiga sobis kanda ja kellel oli just see särk puudu ja oh mul on selliseid saapaid vaja ja emme palun, palun osta mulle see ka.......Ühesõnaga ma olin päeva lõpuks niiiiiii väsinud ja kõigest oli kopp ees, et mul oli täitsa suva, saaks ainult koju. Õhtul ei jaksanudki muud kui tegin söögi ja läksin salongi.  Järgmisel päeval olin hommiku poole salongis, lõunast sain natuke kodus toimetada,  sahmisin söögi teha , koristasin natuke ja siis võtsin kätte ja käisime sõbrannaga matkatiirul. Täitsa arvestava kilometraazi käisime maha ja leppisime kokku, et tuleval nädalal ma olen niikuinii kodus ja pean lapsi hommikul kooli viima ning kuna tema tööpäevani jääb arvestav kaks tundi siis saame hommikuti seda matkaringi teha. Pühapäeval ta kahjuks ei saanud tulla ja siis ma käisin kodu ligidal üksinda. Õhtul veel sõkkusin ka trenazööri. Võin etteruttavalt öelda, tulemus ümmargune 0, kõik mis maha sai  kahenädala jooksul võetud, oli kolmandal nädalal kolinal tagasi. Arumaeisaa!  Esmaspäeval viisin lapse trenni ja ise läksin kõndima. Trampisin mööda metsi siis niikaua ringi. Peale lõunat avastasid mõned isikud, et neil pole esimesel septembril ikkagi midagi jalga panna ja läksime siis Suurde Linna. Muidugi kohale jõudes avastasin ma rõõmsalt et mul pole ei pangakaarti, ega rahakottigi kaasa saanud, kuna need jäid teise kotti. Helisatsin siis mehele, et me valime siin asjad valmis, kui töö lõpetad, tule  pleki kinni. Jätsin lapsed siis linna ja ise jooksin salongi. Õhtul kodus selgus, et issi rahakott oli eriti helde olnud, piigad said endale mitu komplekti pesu ja isegi särke osteti. Kingad said ka siis lõpuks :)  Järgmine päev oli esimene september. Ütlen kohe ära, et lükkasin lapse üle klassi ukse, et mitte emotsioonitseda, mis seal saalis räägiti, ei kuulanud, liialdamata minu laps oli kõige ilusam esimesse klassi astuja. Pärast tegime pilte ja käisime ka vanaemade ja vanaisa juures last näitamas.  Tegelikult on mul kogu programm linti võetud ja alles kaks päeva tagasi ma julgesin seda vaadata, hunnik täisluristatud taskurätte kõrval. Praegu kah kui mõtlen, sellele kellahelistamisele ja kuidas need lapsed tulid, kaheteiskümnendike käe kõrval, no ma ei saa....Ja direktor surus kätt, andis aabitsa ja koolitekli, niiiiiiiii ilus oli kohe. Pärast aktust käisime ka lasteaiast läbi ja viisime tema rühma kasvatajatele lilled. Tädid olid nii liigutatud, kallistasid ja üks hakkas ka nutma, mõtle pidasid meeles!  Tegelikult olid tädid salamisi oodanud, kuna neil oli isegi kook tehtud, äkki keegi ikka tuleb. Peale meid tulid veel kaks last ja siis me muljetasime ja sõime kooki ja jõime kohvi. Kuna piigad tahtsid tsillida ja hängida, läksime meie koju, vahetasime riided ja käisime M pool, et tuua natuke aiasaaduseid. Tagasi tulles ostsime siis ka tordi ja limonaadi, võtsime piigad peale ja läksime koju. Õhtu möödus tordi söömise tähe all ja õpikutele paberite ümberpanemisega.  Kell kümme saatsin sõbrannale  sõnumi, kas homme lähme:) Vastuseks sain: loomulikult, see tort on vaja nüüd ju maha saada.:)  Niinimetatud puhkus oli kestnud viis päeva....  Järgneb....