Jep, just nii võiks siis viimaseid ja eelseisvaid päevi nimetada. Aja jooksul kogunenud valed ja enesepettused ja  laiskus on siis viinud sinnamaani, et on jälle käes rookida oma elust ja tegemistest nende tulemusi. Seda ebameeldivamat osa, millel murphikas alati ühekorraga kaela langeda ning minu puhul just seoses potentsiaalselt kõige ilusamal ja lootusrikkamal perioodil. Tuleb sellest hunnikust end kuidagi hakata välja kaevama ja ümbrust puhastama. Haiseb ja vastik on, aga mitte keegi peale minu seda tegema paraku ei hakka. (Kes ehk kunagi on maal laudast sõnnikut välja vedanud ja põllule laotanud, see kujutab vast täpselt  ette kogu protseduuri ilu ja võlu:)