Teoreetiline kodukana minus kukkus eile raamatupoes erutatult kaagutama ja tiibadega rabistama, sest märkasin seal Tessa Kirose "Murakarabadest oliivisaludeni", ja nagu sellest veel vähe oleks, siis ka muhusoome emandate "Namastet" . Mu sisemine heitlus lõppes siiski tõdemusega, et enne kui mul mu suur töö valmis pole, ei vääri ma kumbagi. Liiatigi on mul viksilt veiniriiulis (sic!) ootamas pööraseimate ostude esikümnesse kibelev "The Gentle Art of Domesticity", endiselt pappümbrises ja absoluutselt avamata. Mäherdune enesedistsipliin! Sest lubasin endale, et teen selle lahti siis, kui See Suur Töö tehtud on. Ja lõpp paistab, aga on paistnud juba pikemat aega. Enne maipühi tuleks küll valmis saada, et rõõmsalt juhe seinast tõmmata ja kevadet nautida.