Õnne ootel  Marie Under    Õnn ei tule nagu oodand ma ja lootnud, üle öö:  ta on aastate hool ja valude töö.    Tantsusammul ei või rutata vastu talle veel -  Ristiskäsi tahan astu kui kirikuteel.    Ei ma hõiska ta poole kiiduhümnides häis,  selleks süda mul alles liig  pisaraid täis.    Las ma põlvitan nuttes, suur õnn, sinu ees:  võta aset valust puhastet südame sees!