Sõidan Pärnusse oma näitust maha võtma --- reede on selle ametlik viimane päev, samas pannakse üles järgmise päeva performance`iüritusega seotud asjad. Jah, toimub festival, mille korraldajatega olen juba tükk aega tagasi tülli läinud -- tegu oli kollektiivset laadi  konfliktiga ning asjasse segatud võimu- ning brändiküsimused ja mitte ainult. Avastan, et see, et inimesed, kes põhimõtteliselt on su vaenlased sind ignoreerivad, on üsnagi meeldiv. Käin reedeõhtusel näituseavamisel, vaatan perfokaid ning lähen aiapeole Kunstnike Maja hoovis. Mul poleks teist võimalustki, sest P ateljee ööbimisvõimaluse annan K-le ning võtan ise vastu M pakutud majutusvõimaluse. Olen sel peol üsna kaua ja avastan, et mind ei sega miski -- võiks teinekordki teatavatel üritustel käia, mida  seni olen vältinud. Teeskleme A ning T-ga vastastikku, justkui poleks me üksteist eluski näinud ja mulle pakub lõbu mõte, et äkki mõni ühisest tuttavast välismaalane võtab nõuks meid omavahel tutvustada... Seda ei juhtu. J kommenteerib mind nähes, et pressiesindaja ka kohal ning iroonilisel kombel osutub see prohvetlikuks -- minult tellitakse festivali kohta artikkel kultuurilehte. Praeguseks olen selle juba valmis kirjutanud.  Veel ütleb J, et ma olen täis armastust, olen oma tee leidnud ja et ma kannan  kõrgema vaimse tarkuse värvi. Mul on nimelt ploomililla mantel seljas.  Vaatan kogu üritust, niisiis polegi minult see artikli tellimine nii halb mõte. Esimese poolteist päeva tunnen, otsekui oleksin ainus inimene publiku hulgas, kes ei ole otseselt festivaliga seotud. On palju hetki, kus ma ilmselgelt olengi seda -- kuni saabub Tallinna buss veel paarikümne inimesega.  Lahkun siis, kui õhtune pidu alles käivitub. Kella seitsmeks on mul veoauto tellitud. Lisaks on eetilisem mitte kahel õhtul  järjest osadel inimestel oma kohaloluga tuju rikkuda. Kuulen küll B käest, et A oligi minu pärast hapu, samas on vabastav teada saada, et võin end ausalt vabalt ja hästi tunda väikses seltskonnas, kus viib ka tema. Ja et ma võin tema korraldatud festivalist rahulikult kirjutada, säilitades neutraalse ja analüütilise pealtvaataja positsiooni. Nagu kuulsin, häiris see, et ma suhtlesin ühiste tuttavate välismaalastega, aga sellega arvestamine oleks üle igasuguse piiri. Tegelikult on võimukate ja manipuleerivate  inimestega lõplik tülliminek igati vabastav ning ma soovitan seda igaühele.  Lisaks võin mainida, et neljapäeval võtsin oma lemmik-kehamodellilt rinnavormi ning valan selle varsti lateksisse. M juhendamisel kasvatasin ja parandasin seda värsket vormi poole ööni. Samal õhtul käis ka orjakandidaat, kes pidi järgmisel hommikul kipsilaga alumise galerii põrandalt koristama tulema, aga kes vedas mind alt. Vandusin orja ning koristasin ise vahetult enne Pärnusse minekut.