Erik näitas ühte fotot. Fotol oli tema moodi inimene, kellel olid silmad kinni, aga see ei olnud vist tema. Nägin näost ära, et fotol olev inimene, Taago ja Taago moodi inimene on kõik omavahel sugulased ja mis moodi nad sugulased on. Ajalehes  ilmus ilukirjanduslik jutt. B. Vaher luges seda ja ütles, et see on kehv plagiaat, selle eest kaebab ta kohtusse. Ta küsis mult, kas ma olen seda lugenud. Ma veel ei olnud. Aga nüüd hakkasin lugema. See jutt oli kirjutatud minu viimase raamatu põhjal. Vahe oli selles, et mina kirjutasin oma elu põhjal, aga ajalehe jutu autorid teadsid ainult seda, mis mina olin kirja pannud. Tegelased olid B. Vaher ja isa. Isa kohta oli öeldud, et tal on poeg Simonn, kes on täiesti vaimuhaige. Koduse aadressina oli kasutatud  isegi meie tänavanime, kuigi majanumber oli muudetud. Ajaleht võttis klientide pangaarvetelt raha, ilma et oleks esialgu midagi vastu andnud. Ütlesin, et lepingu järgi neil ei ole õigust seda teha. Ajaleht vastas, et on küll.