,,Uue ärkamisaja" alguses pöördus rahvas eriti järsku äärmistest elupahedest valjule enesepiiramisele. Talupojale oli koondumise keskpunktiks külakõrts sellele omaste lõbustuste ja ebauskliku vaimulaadiga. Olukorda kirjeldab keegi Viljandimaa talupoeg 1860-ndail aastail oma noorpõlve mälestuste järgi: