Kui sellega kaasas käib rahva elustandardi tõstmine, siis ei tule unustada, et tsivilisatsioon on iseenesest internatsionaalse ilmega ega  sisalda oma olemuses midagi rahvuslikku. Ei saa silmi kinni pigistada sellelegi, et tsivili­satsioon surub kõrvale või hävitab nii mõnegi rahvusliku joone, on seega mõnes mõttes rahvuslikule omapärale koguni vaenulik. Siit selle vastureaktsioonina just rahvuslikkuse ülitoonitamine käesoleval ajal, natsionalismi laine­tus, mis kuskil pole tõusnud nii tohutu kõrgele kui just mehhaniseerumiseohus oleval Saksamaal, kus see natsionalism on muutunud eeskätt võimu ja ekspansiooni probleemiks, millele tuge ja hoogu annab  võistlus- ja võitlusvõimeline tsivilisatsioon hästiorganiseeritud kujul. Endisel "luuletajate ja mõtlejate maal" on luule ja mõtlemine muutunud minevikupäranduseks, mis peab ainult kaalu lisama uuele "müüdile", millest elab tänapäev.