Poliitteatril on teadupärast alati kaks poolt: üks on sisuline ja teine see,  kuidas asjad välja näevad. Tänane debatt oli town hall format, sisuliselt siis istusid kaks meest pukkide otsas keset tavalisi Ohio ülikooli inimesi ja vastasid nende küsimustele, mõni küsimus tuli ka internetist ja mõni kohtuniku suust (ja kuri kohtunik vaatas, et ükski vastus üle lubatud aja ei läheks.) Formaati käis ka vastaja ringi kõndimine ringi keskel. Iseenesest meenutas see veidike kukekaklust: üks ootab, teine kõnnib ringi ja soputab sulgi. Väidetavalt oli seda formaati soovinud seekord just McCain, kes esimese debati puhul (pultidest rääkides) visuaalselt alla oli jäänud. Aga ka seekordne formaat oli Obamale parem. Selge see. 40ndates noor mees ringi kõndimas ja rääkimas mõjub ikka paremini kui 70ndates vana mees. Kähiseva häälega, kühmus, jalgu järel vedav. Vabandust, et ma sisust ei räägi. Aga vorm on ka väga oluline, nagu ma seda teleteatrit vaadates ikka paremini hakkan aru saama.