Venel võib peagi uraaniga  kitsas kätte tulla. Praegu kaevandatakse ca 3000 tonni aastas, kuid vajadus on 9000 tonni. Puuduolev osa võetakse NSVL aegsetest varudest ja nii juba mõnda aega. 93% vene uraanist tuleb Tšitaa oblastist Krasnokamenskist, ülejäänu Kurganist ja Burjaatiast. Ümbertöötlemine toimub Tšepteskis. Rosnedri asejuht tunnistas hiljuti, et Venes on uraani defitsiit ja edasi tõotab minna hullemaks. Nimelt on Venel ambitsioonikas kava suurendada 2020 aastaks tuumaenergia osakaalu 25%. See tähendab, et aastas tuleks toota  16 000 tonni. Juba praegu otsib Vene lisauraani Aafrikast, Kanadast, Kesk-Aasiast jm. NSVL ajast on küll varud, kuid neid tahetakse säilitada strateegilise reservina. Saamatuse või veel millegi muu tõttu ei ole suudetud uusi maardlaid kasutusele võtta, kuigi raha peaks praegu olema.  Valusalt mõjus venedele Kasahstani otsus osta venelaste selle ala suurima konkurendi Toshiba aktsiaid. Moskva on solvunud - nii palju aastaid Liidus koos, kuidas te võisite jne. Rosatomi juhile Kirienkole öeldi aga  Kasahstanis selgelt: Kui 1990-tel aastatel anusime, et te tuleks tagasi, siis te ei tulnud. 10 aastat kiratsesime kuni 2000 alguses otsisime uued partnerid ja turud. Nüüd on meil endal kõik vajalik olemas: tehnoloogia, raha ja kvalifitseeritud kaadrid. Mida on teil meile pakkuda? Tuleb kuidagi tuttav ette. Kasahhidel on maailma suuruselt teised uraanivarud.  Lähis-Idas lähevad asjad omasoodu. Abbas käis Moskvas. Olmert pakub Abbasile tehingut maa rahu vastu. Hamas olevat formeerinud oma mereväe üksuse. See  pole küll tavamõistes mereväe üksus, pigem nagu vastuluure. Hamas üritab selle abil hakata kontrollima kalureid, kes kohtuvat merel Iisraeli luure esindajatega. Lisaks mere kaudu käiv salakaubavedu ja narkotrafik. Muud mõtet mereväe komponendil ei näe.  Iraagi poole ei taha isegi vaadata. Maliki on tülis USA vägede jahatajaga. Araabia maailmas ei usu keegi, et Maliki suudab Iraagis korra majja luua ja sestap on abistamisega kitsid. USA-l on Iraagis endiselt 156 000 meest, kuid valgust tunneli lõpus ei  näe. Arvatakse, et vastupanu epitsenter nihkub sunnide Al-Qaidalt šiiidi gruppide kätte.  Iraan on valmis taas läbi rääkima ja on vähemalt sõnades järelendlikum kui kunagi varem. Nüüd on hakanud Kreml sebima avaldades Teheranile ootamatult tugevat survet Bušeri osas. Vägisi jääb mulje, et Moskva ei taha, et Iraan oma nurgast välja tuleb ja laua taha istub.