Venelastega on ilmselt nii, et nendel on vasakpoolsus kümnete põlvkondade kaupa sisse viidud emapiimaga alates sellest ajast, kui vana vene riik hävitati XX sajandi alguses ning kui selle asemele istutati uus sotsialismi ja kommunismi jutlustav poliitiline süsteem uusvene riigi näol. See uusvene riik eksisteerib siiamaani.    Uusvene riik sai oma majandusliku jõu eelmise riigi poolt kogutud väärtuste müümisest, ümberjagamisest ning elanike paljaksvarastamisest, mida  uhke nimega kollektiviseerimiseks ja natsionaliseerimiseks nimetati.  Ideoloogiliselt kasvatati järgnevaid põlvkondi selles vaimus, et riigi loomisega ellu viidud ebaseaduslikkus ja ebainimlikkus loeti õigeks ja pühaks ürituseks. Ning kuigi uusvene riigi majanduslik areng jõudis XX sajandi lõpul kollapsisse, mille tagajärjel viidi sisse ka sinna normaalse turumajanduse elemendid, ei ole kuhugile kadunud lihtsate venemaalaste soov rikaste ja/või edukamate varad ümber jagada.    Loomulikult töötab sealgi klassikaline skeem, et mida halvem on sotsiaal-majanduslik olukord, seda rohkem on inimesi, kes heal meelel näeksid riigi kontrolli suurenemist majanduse üle, eriti aga varade riigistamist e. natsionaliseerimist.    Ettevõtete riigistamist kui kriisivastase võitluse elementi toetab tervelt 82% venemaalasi, edastab BBC vene teenistus. Veel 2008. aasta oktoobris, kui majanduskriis ei olnud veel puudutanud sedavõrd laia elanikkonda, kui ta seda nüüdseks on teinud, siis toetas natsionaliseerimist ligi 6 inimest 10-st e. 58%.    Kas natsionaliseerimist toetav vene elanikkond mõtleb sellise soovi elluviimise tagajärgi kasvõi selle külje pealt, et sellega antakse tugev löök nende inimeste entusiasmi pihta, kes suudaksid ja tahaksid majadusega tegeleda, see peaks selguma vastavasisulise saate järel, mis kannab nime "Teil on  sõna" («Вам слово»), mis algab 20:00 Moskva aja järgi.    Anar Rand