Reedelt saabus minuni selline meem, milles palutasse meenutada maailma/inimesi puudutanud tähtsündmusi/kurbsündmusi ja meenutada, kus olid/mida tegid sina neil päävadel.    Vasta  küsimustele ja anna teatepulk meemi näol edasi neljale (4) inimesele. On soovitav neile, kellele meemi edasi annad, blogisse teatada.  Kopeeri küsimused ja vasta oma blogis.      Kirjuta, kus olid sina, kui...  ***  1. ...esimene inimene astus Kuule 21.7.1969?  Hee, see on kőige lihtsam vastus - mind ei olnud siis lihtsalt veel olemas. Isegi mitte mu ema ja isa polnd veel kohtund, olid umbes 16-17-aastased ja elasid kumbki oma elu.    ***    2. ... John Lennon mõrvati 8.12.1980?  Arvan, et tatsasin kuskil Kosel ringi. Käisin juba kindlasti lasteaias ja kui ma parasjagu aige polnd, siis olin ilmselt seal. Ma kujutan ette, et paberist välja lõigatud lumehelbed olid juba rühmaaknaid kaunistamas - ikkagi nääriaeg ju lähenemas! Ilmselt ei teadnud ma siis veel biitlitest mitte midagi. Iljem, kui ma juba nats suurem olin, siis kontrollis küll isa aeg-ajalt, kas ma ikka kõikide biitlite nimesid tean. Teised olid tavaliselt meeles, aga  Harrisoni nimi mõnikord ununes:)    ***    3. ... Tšernobõli elektrijaamas plahvatas üks tuumareaktoritest 26.4.1986?  Kuna plafatus ise toimus vist öösel, siis ilmselt magasin sügavat koolilapse und omas kodus. Pärval aga istusin usina kooliõpilasena Kose Keskkooli mõnes klassiruumis ja tõstsin kätt. Mäletan, et vanemad rääkisid plafatusest kodus küll ja suurte inimeste juttu kuulates kõigest aru ei saand. Iljem tulid igast jutud kiiritusvihmast ja mürgistest  seentest, aga otseselt see siiski meie elu ei puudutand. Aastaid iljem selgus, et mu põhikooli-aegse klassijuhataja abikaasa oli Tšernobõli saadetud ja tal oli mõningaid terviseädasid ning tegelikult ei saand ta sest asjast kunagi vist üle.    ***    4. ... toimus Balti kett 23.8.1989?  Mina olin sunnitud koju jääma, aga ema-isa sõitsid küll kuskile ketitama. Arvan, et meid jäeti vennaga kahekesi koju ja ma olin kindlasti veits solvund selle peale. Seda mäletan ka, et  kui Tallinnas olid öölaulupeod, siis ema-isa istusid spontaanselt õhtul lihtsalt autosse ja kihutasid linna. Meie jäime jälle koju. Kuigi ma oleks KOHUTAVALT tahtnud ka kaasa minna. Kuna olin juba suur tüdruk, siis sain aru, kui pühalik ja oluline kõik see oli. Vähina on mul silmad eriti märja koha peal ja olen täiesti kindel, et ulgusin igast isamaalisi laule kuuldes ja ketti vaadates. Aastad 88-89 olid need, kus ma vist paaril korral ka oma isa nutmas nägin. Üks kord oli kindlasti Erika Salumäe olümpiavõit  88ndal ja laulva revolutsiooni ajal märkasin ka mõnel korral isa silmis imelikku läiget (ja seda siin praegu kirjutades on mul endal loomulikult silmis imelik läige:)    ***    5. ... Estonia uppus 28.9.1994?  Käisin keskkoolis ja ema äratas mind selle jutuga, et Estonia on uppund. Terve omiku kuulasime pingsalt raadjot ja ka koolis olid klassidesse miskid krapid muretsetud, niet normaalne koolipäev see küll polnud. Kogu aeg kuulati uudiseid ja info muutus iga  korraga. Ma ei mäleta, kas selsamal pääval või järgmisel - kui selgus suurem oli - tehti koolis ka leinaseisak... Ma ise olin umbes kuu aega tagasi naiskooriga sellesama Estoniaga just Rootsis käind ja nii tundus see uppumine kuidagi eriti spuuki.    ***    6. ... printsess Diana suri 31.8.1997?  Vat minai mäleta, kus ma olin. Vbla olin juba Tartusse sõitnud, sest järgmisel pääval akkas ikkagi ju kool jälle. A vbla olin veel Tallinnas viimaseid minuteid suve nautimas,  eitea. Kindlasti astusin ülikooli sammaste alt sisse palju enesekindlamalt kui ma seda sinnani olin teinud, kuna sel suvel veetsin esimese kuu oma praegusel kodumaal suveülikoolis ja läksin nigut julge unt lektori palge ette - vestlesin temaga küll vigases, ent siiski tema emakeeles ja see oli paganama hea tunne!    ***    7. ... saabus aasta 2000?  Jälle ei mäleta, kus ma olin. Kui mul oleks mu pildialbumid siin, siis vbla oskaksin vastata. Aga niiviisi praegast ei  tea, kus olin. Ilmselgelt olin koos oma tollase poiss-sõbraga, aga kus...? Eitea. Igatahes 2. v 3. jaanuaril sõitsin ära Soome, et veeta semester Jyväskylä Ülikoolis. See semester sai saatuslikuks selle poolest, et tutvusin seal oma (siinsete) tulevaste ülemustega, kes aastaid iljem vbla ka sellepärast mind lektoriks valisid, et olid muga varem kohtund ja teadsid enamvähem, mida oodata:))    ***    8. ... toimus terroriakt World Trade Centerile 11.9.2001?  Olin  tööl. Patendiameti kauamärgiosakonnas. Jah, vat sellises kohas töötasin:) Mäletan, et meie osakonna ainuke meesisik tuli oma rahulikul sammul meie tuppa ja küsis, et mistoimub - tema olla BBC kodukalt lugend, et WTC kukkus kokku... Siis akkasime meie ka netis tuulama ja panime raadjo miskile normaalsemale kanalile. Ja ega siis enam töötegemisest midagi välja ei tuld, ainult üks raadjokuulamine käis. Ma täpselt ei mäleta, kas saime varem töölt ära, aga mulle tundus, et pool päeva istusime elukaaslasega kodus  teleka ees ja vaatasime vaheldumisi BBCd ja CNNi. Õudne oli ja vastik ja hirmus.    ***    9. ... Michael Jackson suri 25.6.2009?  Olime ilmselt imiklapsega kodus ja veetsime tavalist suvepääva: jalutasime, käisime poes, tegime süüa - nothing special. Kuna me tavaliselt pääval eriti telekat ei vaata, siis arvan, et uudise leidsin netist. Või elistas äkki abikaas omikul, et siuke asi juhtund... Ma pean tunnistama, et eriti sügavalt mind see sündmus ei puudutanud. M.J.  pole mulle kunagi eriti meeldind, mis ei takista mind muidugi temast kui popikoonist mõtlemast. Ühesõnaga: R.I.P.    ***    10. ... milline uudis jäi meelde eilsest päevast või mida tegid eile?  Suur külm Eestis, kuna see puudutab mind isiklikult - kas radiaatorid ja torud peavad emal ikka majas vastu või jääb ta taas veest ja soojast ilma. Olime kogu aeg Skype- ja telefoniühenduses. Päeval olid poole maja radiaatorid streikima akand ja õhtuks oli köögist ka vesi  kadund. MASENDAV! Terve venna pere on notsukripis, niet nemad emale appi ei saand tõtata ja nii mu tädipoeg jälle sebis pool pääva seal ema juures. Sellistel puhkudel on see välismaal elamine üks paras pein - istud käed rüpes ja aidata kuidagi ei saa... Mitte, et ma oleks ise leeklambiga torusid läind soojendama, agaikkagi...  Õhtul käisime külas ühel Z. heal kolleegil, kes töötab pragu küll Saksamaal, aga oli kodus käimas. Seltskond oli mõnus, söök oli hea, imiklaps käitus viisakalt ja nägin, kuidas Z.  nautis töö- ja majaehitusjuttu vana sõbraga. Kogu selle ehitustralli kõrvalt jääb seltskonnaeluks üsna vähe aega, seega on klaas või kaks kangemat heas seltskonnas Z.-le kindlasti mõnusaks vahelduseks. Rääkimata sellest, et ka mul oli põhjust pea ära kammida ning sain Beaga naistejuttu ajada:) Õhtul rääkisin veel Skypes pikalt sõbrannaga elust-olust ja läksin hilja magama.    ***    Mhh, pean nüüd kohe mõtlema, kellele meemi edasi anda. Nt Keelek6rv, Mann, Anu ja Paranka - kui viitsite/tahate, siis tuustige ka oma minevikus natsa, päris lahe!