raamatus "kulla võim" on lugu, yapi väikesaarel kasutatakse rahana kivikettaid, mida suurem seda väärtuslikum. mõned on taskusse pistetavad, mõned veskikivi suurused mõned nii suured, et ei jõuta kohalt vedada, nii nad seal vedelvad, vahetades ainult omanikku. saare kõige rikkamal perekonnal on kõige suurem ketas. konks on aga selles, et keegi pole seda näinud, see vedeleb merepõhjas. kord üks mees vedanud paadi taga  parve, kus olnud päratult suur kiviketas, kahjuks puhkes torm ja mees oli sunnitud parve lahti haakima. jõudes kaldale, ta jutustas oma loo ja kirjeldas ketta mõõtmeid, materjali ja ilu. keegi ei kahelnud tema loos, sellest kettast sai kõige väärtuslikum raha saarel. kas tuleb tuttav ette ? see oleks nagu tänapäeva rahandusest. ka dollar püsib müüdil tema kõikvõimsusest ja tohutust väärtusest. seltskond inimesi usa keskpangast ja rahandusministeeriumist räägivad. et kuskil on rikkused, mis tagavad dollari  vääringu. võiks öelda, et see lugu yapi saarelt iseloomustab kogu maailma rahandust.