lumi oli sealgi sile, tuul tugev. sõitsin 7 ruuduse lohega. sõitsime keila jõeni välja üle põllulapikeste, mida eraldasid hõreda võsa ja mõne üksiku puuga ääristatud kraavikesed. kraavid olid praegu kõik lund täis, niiet neist võis lagedama koha peal lihtsalt üle sõita, polnud vaja isegi hüpata. martti nägi  kusagil kitsesid ja ajas neid natuke taga. aga mida keilapoole, seda imelikum oli tuul, niiet läksime tagasi kõige kõrgema ja suurema põllu peale. martti kasutas seal mingit pisikest kivihunnikut hüpekana ja toksis seda. minule tundus hüppamiseks lumi ikkagi liiga kõva. jalad hakkasid vaikselt surisema. aga vaade loodusele oli väga kaunis. vahepeal lihtsalt istusin ja vahtisin. tegin mõne pildi kah.