Ida- ja Kesk-Euroopa ning Balti riikide suur õnn on, et nad juba kuuluvad Euroopa Liitu ja NATO-sse. See sunnib neid liite ka Eestit kaitsma, kui nad ei taha end täiesti jõuetuks kuulutada - välja arvatud eriolukordades, mille juurde tuleme. Soovitav oleks muidugi väikesegi  NATO üksuse kohalolek Eestis. Kellelgi polnud illusiooni, et paarsada USA sõdurit suutnuks Lääne-Berliinis Moskva rünnakule vastu panna. Aga Washington teadis, et Moskva teab, et rünnak nende paarisaja vastu tähendaks automaatselt sõda USA-ga. Millises olukorras jääks NATO kõrvale, isegi kui NATO garnison on kohal? Kujutame ette, et Hispaanias tuleb kodusõda. Seda on ju juhtunud. Sel puhul NATO ei oska, ei taha ega tohigi legaalselt sekkuda. Samasuguses kimbatuses oleks ka Euroopa Liit. Näiliselt  kodusõjalikku olukorda, ka väljastpoolt provotseeritut, tuleb elu eest vältida. Kui kriis on käes, on selleks hilja. Sellega peavad tegelema praegu nii valitsus kui ka ühiskond. Ei paista, et seda küllaldaselt tajutaks, isegi pärast mullust häirekella.