Mingil kiiksuga kombel mul ju siiski olid ka lapsena jõulud. Ema tõi jõulupuu tuppa, aga isa vaatas seda kõõritades nädal otsa, vanaastaõhtul visati rüve jõulupuu isa poolt välja ja asendati poliitiliselt korrektse nääripuuga. Mäletan, kuidas koolis (esimene klass? teine?) klassikaaslased rääkisid jõuluvanast ja jõulukinkidest ja MA EI SAANUD ARU millest jutt käib.  Imelik  aeg oli ja eks inimesed olid ka samamoodi veidrad.    Kui suurem oli, hakkasime vennaga oma peaga mõtlema ja asjad said läbi meie noorte suude õigete nimedega nimetatud. Isa pidi väga palju alla neelama. Aga pidulikkust ei olnud siiski - mida sa pidutsed, kui kõik kaasa ei löö, igaüks oma nurgas :D