Umbes sarnast olukorda on märgata ka inimeste tavasuhtluses - kogu inimkond jaguneb suureks hulgaks eri rahvusiks, kes teineteisest eriti hästi aru ei saa. On ju teada, et kaks inimest saavad üksteisega rääkida vaid siis, kui nad valdavad vähemalt ühte ühist keelt. Õnneks on ajalugu leidnud siin oma lahenduse - üks inimene võib osata mitut keelt ja haritud inimene seda reeglina oskabki. Kuid peale otsesuhtluse on olemas veel hulk kirjalikku infot, mis on talletatud ka reeglina ühes või teises keeles. Seega hakkab maailmas nii rahvustevahelises suhtluses kui ka erialakirjanduses tahes-tahtmata domineerima üks või paar keelt, milles on talletatud kõik inimkonna olulisim info.