Mingil hetkel tajud selgelt et kõike seda - looduse kõikvõimsust, tsivilisatsiooni alghetki ja religiooni sünniimesid - on ühe reisi ja tajumiskorra jaoks  liiga palju. Kõik need asjad piiravad sind sõnastamist ootava muljetepilvena, mis nagu parv mesilasi otsib sumisedes taru sissepääsuava, kaasatoodu korrastatult kärgedesse panna.