Hääletamine oli omaette nähtus. Võiks öelda, et see oli reisi osa, kus sai tutvuda kohaliku suhtumisega. Rõõmustati nagu lapsed kahel juhul: keegi andis Soomele kasvõi ühe punkti ja siis kui Rootsi kaei saanud punkte või sai neid hirmus vähe. Lõpuks aga neil oli mõru meel, kui isegi Norralt ei tulnud neile ühtegi haletsuspunkti. Nagu üks mees mu seljataga Norra punktide alguses lootis, et noh,  siit ikka mõni haletsuspunk langeb, aga selle lõpuks olid lihtsalt vaiksed ja vandusid, et ****** norrakad ei andnud isegi mitte ühte punkti.