tavatõde (skr sam´vr´tisatya; tb kun rdzob bden pa; hn shisudi; jp seizokutai), *mahajaanas üks kahest tõest, mis vastandub *ülimale tõele (skr paramārthasatya ). Tavatõe seisukohalt on *seadmused kui teadvustatud nähtused iseenesest olemas, neil on seega * omaolek (skr svabhāva ), nad tekivad, kestavad ja kaovad. Tavatõe seisukohad lükkab ümber ülim tõde, mille kohaselt ühtegi seadmust ei ole iseenesest olemas, need  on vaid konventsionaalsed hetked pidevate muutuste jadas, kus seadmused ilmuvad ainult põhjuslike seoste tõttu (*sõltuvuslik ...