-"Kõik on peaaegu nii, nagu ma tahaksin- ainult tuult ei peaks olema, siis lumi langeks mu ripsmetele ja jääks sinna...  -"Ja siis minu nägu saaks sinu ripsmetušiga kokku..."    Ja siis ma üritasin minna välja, et vapratega ühineda ja muusikalile siiski jõuda. Ei õnnestunud ja ripsmetušš voolas ainult mööda minu nägu alla. Oli naljakalt hea olla ja nii ma siis joonistasingi näpuga bussipeatuse seinale lume sisse südame. Hea on olla  hinges. Ja tee ja soe tekk teevad olemise veel paremaks.