Muidugi võib tänapäeva vaataja tõlgendada kõiki sümboleid oma   suva   järgi, näha Vene piltides lihtsalt ühte lüürilist- naivistlikku või hoopis sürrealistlik-religioosset maailma. See vaevalt Einar Venet eriti häirib, sest «kõik kunstnikud tema ümber  otsisid midagi uut. See kunstnik otsis vanast, sealt, kust otsiti kaua aega tagasi».