Lõpuks aitab meid Grossman orienteeruda kirjandusliku kriitika rohkete alaliikide keskel, püüdes neid üksikult piiritleda vastavate  eritunnustega. Käsitletavatest alaliikidest oleksid tähtsamad: kirjanduslik portree, essee, impressionistlik etüüd, artikkel-traktaat, agitatsiooniartikkel, kriitiline följeton, kirjanduslik ringvaade, retsensioon, kriitiline jutustus, kriitiline epistel, kriitiline dialoog, paroodia, pamfleet, kirjanduslik paralleel, kriitiline monograafia ja glossaarium. Puhtteaduslikud alad, nagu tekstikriitika, kriitiliste väljaannete koostamine, igasugused puhteoreetilised arutlused jne., ei kuulu ega tohigi kuuluda  kriitika kui kirjandusliku eriliigi raamidesse.