Kihlakonnad olid "maade" kehades muutunud väliselt  iseseisvuse kaotanuiks, kuid sisemiselt iseseisvalt elavaiks osadeks. Praegus­aja mõttes seega iga kihlakond oli vastava "maariigi" osariik, iga maa oma sisemiselt struktuurilt seega kihlakondadest koosnev liitriik, föderatiivriik, föderatsioon. See tuleb tüüpiliselt ilmsiks maariigi struktuuris eneses. "Maa" rahvakogu esitab kõike "maarahvast", vaatamata kihlalkondadele, temas on koos kõik kihlakonnad, kuid mitte lahus, vaid kõik koos. "Maa" vanemate kogu aga koosneb kihlakondade vanemaist, temas on  esitatud kihlakonnad nagu osariigid liitriigis ikka ja alati.