Kui inimene ei suhtu halvasti homoseksuaalsusesse, puudub vastandumine, sallivusest ei ole põhjust kõnelda. Teise kindla äärmusena: kui inimene suhtub homoseksuaalsusesse kindla eitusega, on mõistlik oletada, et taolise seisukoha olemasolu osutub võimaliku negatiivse aktiga kooskõlaliseks. Inimene võib siiski selle väljendamisest loobuda (näidata üles sallivust) - hoolimata sellest, et tal on voli oma suhtumist üles näidata; ning hoolimata sellest, et tema  jaoks on ta seisukoht (nt homofoobia) kindel, õigustatud.