Kõik see ajas muidugi sakslastel Riias viha keema. Nad sooritavad järgmisel aastal aegsasti sõjaretke, mida juhtimas saksi  hertsog Albert, et kätte tasuda harjulastele ja revelastele Saksa piiskopi tapmise eest ja kingituste vastuvõtu eest Taani kuningalt - pea­asjalikult küll selle eest, et harjulased Tallinna linna Taani kuningale "vabatahtlikult" ära annud. Ühes sakslastega käsutati tulla ka sakalasi ja liivlasi. Kuid kokkupõrkami­sel eestlastega ilmuvad lahkhelid: liivlased ei võta sõdi­misest osa ja sakalased lähevad oma teed (23.9). Saks­lased on liivlaste peale nii pahased, et nad need saagi jagamisel ilma jätavad, "sest  et need ei tulnud sõdima" (L. H. 23.9).