Laupäevasel Vasula ringi grupisõidul (2x 24km ehk 48km) sai kinnitust vana tõde, et sportlase organismi ühed olulisemad koostisosad on ikkagi punased verelibled (aitähh Piccini veinimaja) ja B-vitamiin (aitähh A Le Coq), kuna soojenduse ajal olin ma suremas. Aga rahvatarkus ütleb, et  kui soojenduse ajal on väga halb, hakkab sõites tavaliselt väga hea (sest halvemaks ei saa ju minna?!). Nii oligi. Laupäevane sõit oli enesetunde poolest selle aasta parimaid. Tundub, et eelmine õhtu enne võistlust on väike klaasike minu puhul mitte soovitav, aga kohustuslik.