Vormiõlide pealekandmine toimub manuaalselt või automaat-seadmetega. Sõltuvalt masinakäitaja korraldusest kasutatakse pihustussüsteeme või harju. Loomulikult saavutatakse automaatsel pealekandmisel ühtlasem ja korralikum tulemus kui käsitsi. Igal  juhul on määrava tähtsusega õige viskoossus. Selleks et saavutada pihustusdüüsidega võimalikult ühtlane ja õhuke õlikile, on mõnikord vaja õli eelnevalt kuumutada. Kõrge viskoossusega õlisid peab kuumutama, et nad oleksid pihustatavad. Ka harjade kasutamisel mõjutab viskoossus kasutatava määrdeaine kogust, kuna harjasüsteemide puhul ei saa pealekantavat õlikogust reguleerida. Olenevalt sellest, kas õli on madala või kõrge viskoossusega, varieerub ammutatud ja pealekantud määrdeaine kogus. See tähendab, et  kõrgema viskoossusega vormiõli kulub rohkem. Liig- ja alamäärimist tuleks tingimata vältida. Kui raketisele kantakse liiga vähe vormiõli, ei saa toodet vormist optimaalselt eemaldada, vormidele jäävad betooni jäägid. Aga ka ülemäärimisel on omad ohud. Seebine eralduskiht ei teki mitte ainult pinnale, vaid imbub ka betooni sisse. Nii võib betooni väljutamisel raketisest murduda betooni küljest tükke ja valmis betoonpinnad olla määrdunud. Vormiõlide ökonoomse kasutamise tagamiseks on määrava tähtsusega sobiv  viskoossus koos õige õlitussüsteemiga.