Selliseid vaidlusi olen näinud kõikides keldi keeltes, aga ka friisi, retoromaani ja ka sorbi keel(t)es.  Kusjuures viimaste puhul tundub just alamsorbi keel olevat see, mille kallal kõige rohkem urgitsetakse. Muudetud on aja jooksul nii ortograafia, aga ka morfoloogia ja leksika. Enamasti kahe sorbi kirjakeele teineteisele lähenemise eesmärgil. Mis aga alamsorbide arust oli pigem karuteene, muudeti ju nende kirjakeel tunduvalt rohkem. Isegi nii palju, et 20. sajandi keskpaigast alates palju alamsorbid ei ole kirjakeelt enam omaks võtnud, mis muu hulgas viis selleni, et nad ei pannud oma lapsi enam sorbikeelsesse  kooli. Ning see omakorda tõi endaga kaasa kõnelejate ühe põlvkonna peaaegu täieliku kadumise - valdav osa alamsorbi keele kõnelejatest on üle 60 aasta vana. Nüüd tuleb vaikselt peale noorem põlvkond, kes omandab keele nn keelekümbluse teel Witaj-lasteaedades, kas neist kasvab pika peale uus kõnelejaskond, jääb meil oodata.