Lõppsõnas meenutas kol-ltn Ülo Tamre, kuidas sõja-aastatel kodu kaitsti - relv oli suunatud mitte kodu ja tuttavate poole, vaid itta.  Meeledjääv üritus lõppes nende meenutamisega, kes maksid ülima hinna oma riigi ja rahva huvide eest võideldes ning leinaseisakuga. Estica koor laulis "Uinuge, langenud kotkad".