Väga kodune tunne on, samad muusika saatel peatuste nimesid teatavad trammid, prantsuse inimesed ja vanad Strasbourgi tänavad. Käisin ka pangas raha asju korda ajamas, meeldiv prantsuse bürokraatia - ehkki  paberi määrimist on palju, on teenindajad sõbralikud, isegi südamlikud. Esmalt peatun linna servas asuvas noorte hostelis "Rene Cassin", voodi ja hommikusöök soodsa hinnaga. Pühapäeval liigun ISU tellitud FEC-i majutusse otse vanalinnas.