kui mu mudilased olid väikesed, käisime pidevalt kohvikutes saia söömas jms(lapsi ju ka vaja  sotsialiseerida, eksole) aga poeg on mul koertele, justnimelt koertele, üliallergiline ja korra, kui me jussi pubis järjekordsel pärastlõunal olime, sisenes daam koeraga(sihuke suur ja pikakarvaline), ostis klaasikese napsu ja asus sealsamas seda rahulikult mekkima. tol ajal olin ma pojaga korduvalt astmaattakidega haiglasse lennanud, sestap läksin tädile seletama, et näe, laps allergikja astmaatik ja sai on tal pooleli ja ikkagi inimeste koht ja kas ta oleks kena ja viiks koera õue… tädi mind ei mõistnud või ei  uskunud. lõpuks tuli mulle baaritöötaja, trahvihirmus vist, appi ja tädi oli sunnitud taanduma.  kuradi hapu tunne jäi aga parata pole midagi.  tädi oli iseenesest väga stiilne, daam koerakesega