Kunagi ma näiteks arvasin, et Malevitš ongi sihuke ..hm, ruudumaalija. Aga tõsi, vaata või ta autoportreed - siit oleks võinud ka (vabandust võrdluse pärast!) pallaslik klassik sündida. Või ristkülikute  värvija Rothko ja tema "Pääs metroosse" - oli vist selline pealkiri? See on maal, mitte värvikast.    Aaaaga - kas klassikalise joonistusoskusega abstraktsionistid ei ole kuulsaks saanud mitte seepärast, et nad kuuluvad RINGI? Nad murravad traditsione, ka enda loodudid, kuid neid, kellel pole algusest peale traditsioonidega mingit kokkupuudet, kas neid mitte ei tõrjuta, ei lastagi tõusta ja nii nad hääbuvadki?  Enne traditsioonidest välja murdmist pead neid järgima?