Häälduse eksam  on nüüd siis tehtud. Ei läinud eriti hästi ja oli kuidagi ebamugav kogemus, aga noh, vähemalt on ära ja sellega on nüüd ka lõplikult kõik selle praeguse kursuse raames. Sain B - üldiselt täitsa õiglaselt, kui ideaalses taustsüsteemis vaadata. Olin tõesti uimane kuidagi selleks hetkeks kui minu järjekord jõudis - ja ka olud ei soosinud mu esituse õnnestumist. (Pidime just enne minu etteastet ruumi vahetama ning õppejõud oli sellise asjade ebasujuvuse üle veidi närvilik ja ka mina ise häiritud sellest, et minu sonetilugemise ajal tema selles uues ruumis siis nobedasti oma raamatuid laua peale lahti pakkis ja see tema askeldamine mind keskendumast takistas + muidugi mu mind ennastki hämmastav veider ja täiesti ebaratsionaalne unisus.) Üleüldse oli terve see reedene päev kuni õhtuni välja üks meeletu lihtsalt teadvusel püsimise püüe. Miks, ma aru ei saa - magasin ju isegi öösel (rohkem kui nii mõnelgi eelneval korral), ärkasin täiesti inimlikul hommikusel kellaajal (pool 7)... Küllap Williami vaim maksis kätte  selle norimise eest, mis ma tema kallal siin paar päeva tagasi toime panin :P.    Nagu pealkiri ütleb, üks on tehtud, kuus on jäänud. Edasi uute eesmärkide poole!    PS! Näikse tõesti, et inimene on ikka üks sihuke elukas, kellel kogu aeg mingi probleem peab olema. Võttes näiteks iseenda: küll on  häda, kui raha pole - aga selle olemasolu või juurdesaamine tekitab otsemaid jälle uusi peamurdmisi :D. Juhtus nimelt nii, et selsamal rahateema üle enese välja elamise päeval laekus mu arvele ühe aastatetaguse võla tagasimakse. (Mitte superpalju, aga mu tavalise 1200-lise "palgaga" võrreldes siiski täiesti ilus lisa.) Ja nüüd on mul uus probleem :P - et kuhu seda summat kõige otstarbekam paigutada oleks. Koheselt maksin ära mõned siiani ripakil olnud arved (telefoniarved ja õppelaenu viimase tagasimakse). Aga sealt jäi siiski veel natuke üle. Et kas tasuks osta mul selle raha eest näiteks ära see juba mitu aastat ihaldatud jalgratas... või ehk hoopis võtta lapsed kaasa ja lubada endale üks paarituhandene (2000-ga saaks kenasti hakkama) puhkus Pärnus (sõbranna juures)? Jalgratas oleks vist otstarbekam (eriti arvestades mu kaaluküsimust). Ehkki sinna Pärnusse kisub ka kangesti :). [ Aga lõppkokkuvõttes ikkagi vist  pigem langeb liisk jalgratta (või vähemalt selle esimese osa- ja väljaostumakse) kasuks, kuna sõbrannal parajasti ka kiired ajad ja perekondlikud mured kaela peal .]