See oli esimene luuletus, mille kirjutasin pärast "Kahele  tuulehoole" järgnenud pausi, luuletus, millest algas raamatu "Kohalolu" sünd. Kirjutasin selle külaskäigul Soome; see oli ehk teravaimalt hetk, mil pettusin kõikvõimalikes religioossetes institutsioonides ja asusin otsima reglementeerimata tunnetuslikkust elu lihtsuses. Minu enda jaoks jäi see luuletus "Kohalolu" üheks võtmetekstiks, teatud verstapostiks kirjutamisest arvestamata oma seniseid kirjutamise tavasid ja struktuuri.