Seega, ehkki küüniliselt võiks väita, et Jason Fried on järjekordne tehnoloogiasektori "mässaja", kes püüab lühikese tähelennu harjal radikaalsete avalduste abil rohkem raamatuid müüa, on tema mõtted ometi tuumakad. Lõppematuna näiv koosolekute maraton, kümnete PowerPoint'i slaidšõude tootmine, vaatamine ja meilitsi edasi-tagasi saatmine, graafikud, ajakavad jne jne jne jne - kas see kõik, nii igapäevane ja enesestmõistetav, on tõesti see, mis tagab meie projektide edukuse?