Ei saanud Lembitul ka teadmata olla, et sakslasi ja teisi ristiusulisi Paala lahingus õhutamas oli fanaatilisele ristisõjale tema vastu - vägev usumees praost Johannes Riiast. Enam kui keegi teine tundis Lembit, keda Läti Hendrik periidissimus, "kõige usuvastasemaks" hüüab, tundis tema, et Paala lahingul ei tule  võitlus mitte üksi paremate söödamaade pärast, vaid kahe järsult lahkumineva ilmavaate vahel. Praost Johannes oli paavsti esindaja. Nagu saatuse kiuste sattus olema Rooma toolil paavstiks Innocentius III (1198-1216), vägev ja võimuvaldne mees, kel suured kavatsused olid Balti riikide kaudu kogu suure Venemaa kohta ja isegi Tatari võimu suhtes. See paavst oli andnud kirjaga 1210. aastast suured eesõigused Mõõgaordule eraldi eestlaste maa kohta, mis sõjakaid rüütlid pidi kihutama sõtta eestlastega juba suure saagi  pärast: eestlastelt võidetud maad pidid jääma täielikult Mõõgaordu meestele, ilma aru andmata piiskopile, kuna Liivis ainult üks kolmandik rüütlitele sai - piiskopi armust.