Tõenäoliselt võinuks olemata olla ka Kalevi hooaja üks inetumaid, tujutumaid ja isekamaid esitusi, mida me nägime esmaspäevases finaalmängus Saku Suurhallis, kui meeskonnas juba sügisel kerkinud probleeme õigel ajal oleks klaaritud. Kui peatreener Nenad Vucinic oleks jõulisemalt  reageerinud juba hooaja algul ilmnenud John Linehani kalduvusele rasketel hetkedel meeskonnakaaslased unustada ja ise staaritseda. Või kui ta märganuks ja reageerinuks varem märkidele, et Linehani & Co ning meeskonna eestlaste vahel pole õigest meeskonnavaimust haisugi. Vaid pigem trots - miks treener sellele mehele nii palju lubab? Miks siis mina ei või rünnaku kuuendal sekundil "esimese pealt" korvile vajutada?