Üldiselt lisaks öeldule mõeldakse aga kas kastides või võtmetes. Et meil on kas kastikomplekt või võtmekomplekt. Kastides mõtlejat kimbutab alati see et kaste on liiast ja püüab nende arvu viia miinimumini kartes aga alati piiri tõmmata hädavajalike ja mitte nii hädavajalike kastide vahel. Mitmed tublid ilmikteoloogid on kastides mõtlejad. St et ega nad muidu ei oskagi. Inimesel on usuline  aje mis teda ajab, see on paljudel ja see sunnib ka ratsionaliseerima tehtava üle. Ja siis suubub see ind ratsionaalsesse mõrda ja jääbki sõnusse ekslema. Ehk on õpetatust vähe mõtleb ajega inimene ja õpib. Ja midagi nagu saab aga see pole see. Ja nõnda õpib ta veel ja edasi. Ajet jääb ka ehk vähemaks sest mõtlemine sunnib veelgi edasi mõtlema ja otsa sel ei tulegi. Ja osav mõtleja jääbki mõtlejaks ja hakkab kirjutajaks ja ehk ongi see siis tema missioon. Kaste ei saa kunagi paika päriselt ja neid  tõstetakse lõputult ringi. Ja jäädaksegi tõstma. Ja nad ei sobitu nii nagu püramiidi blokid nii et noa tera ka vahele ei mahu. Kastides mõtlev inimene peab oma aje kuhugi juhtima. Nõnda siis kas ratsionaalsesse reflektsiooni või siis mingisse õpetuse harusse. Mul on tuttav kes on arvamusel et kõik muu on hea, ainult 3 ainsus on vale. Ja see salateadmine talle jõudu annab et tegelikult on neid seal vähem kui kolm nagu teised arvavad.