Kuigi Jannsen ei asu otse kavakindlasse võitlusse tolle­aegse valitseva korra vastu, mis võimutseva aadli, kiriku ja riigi­valitsuse huvides hoiab eesti rahvuslikku arengut kammitsas, ometi kandis ta oma ajalehtedes vähehaaval kivikesi  eesti rah­vusliku ideoloogia alusmüüreks. Tema püüdeks ja juhtivaks sihtjooneks oli rahulikul teel rahva haridust tõsta ja tema elutin­gimusi parandada. Ta nägi õieti, et tema ajal eesti rahvusliku ja kultuurilise arengu aluseks, selle põhikihiks võis olla ainult talupoeg ning sellest lähtudes otsib ta teid, kuidas talupoja silmaringi avardada. Õpetust ja juhatust anda, rahva haridust ja koolide asutamist edendada, huvitust kirjanduse vastu, puhtust majades, arusaamist põllutöös ja majapidamises tõsta,  aine­list põlve parandada - kõike seda loeb Jannsen esimeses joones oma eeskavasse. See külg oli tol ajal küllalt põhjapaneva täht­susega ja siin oli Jannsen kohane mees. Tema ladus ja rahvalik keel tegi lehe lugemise lõbusaks, pani põhja armastusele ajakir­janduse vastu ja valmistas pärastisele ajakirjandusele teed. Tema leht andis palju õpetust, teritas poliitilist pilku, soetas esimesed kunstsõnad ja arendas aimeid selleks, et välis- ja sisepoliitika üle võis kõnelda ja nii kõnelda, et sellest kõnest aru  saadi.