Jaa! Esimene koolinädal on nüüd seljatatud! Ülevaade järgmine:    Esmaspäeval õppisime kõigele põnevale lisaks kangastelgi. Jajaa, telgi. Saime neid katsuda, sõbruneda ja mida kõike põnevat kangastelgede kohta kuulda. Tundus küll nagu hiina keel kuid sisimas on suur lootus - ehk saab peale niietamise ka kõik kootud, mis ette nähtud on     Teisipäevane märkimisväärt tund oli joonistamine. Pole mina iial joonistanud. Maalinud jah. Joonistamine on aga kõige kauni ja põneva alus. Pliiatsid sahisesid pabereil, kustukummid tegid tööd ehk rohkemgi kui tavalises koolitunnis. Nii oli. Tundsin end nagu esimese klassi põnn - nii vahva omandada uut ent hirm lonkis pidevalt sabas, kas ikka nüüd tulevad õiged proportsioonid, õiged varjud, õiged...., õiged.... Tahad ju olla kõiges 5+. Kes ei tahaks. See on aine, milles on tohutu arenguruum.    Kolmapäeva võlus ära savi. Vägev! Tegime jalgadega savikaussi. Oi, savitunnis oli loomingut näha! Alates inglitiibadega kausist lõpetades õpetaja seakärsa ja sabaga kausiga.    Kesknädalane kompositsiooni tund oli samuti ütlemata üllatav. Leht musta ja valget paberit. Valge ja must pliiats. Ja nüüd! Käed tööle! Lahe. Täitsa uskumatult põnev. Õpetaja meeldib mulle tohutult. Konkreetne ja otsese ütlemisega kift naine! Selles tunnis saab uudishimulikke silmapaare palju olema.    Neljapäevase mõnulemise teadmiste vallas paiskas segamini telekaamerate sigin - sagin, kes meie õppejõust filmi väntasid. Kuid kõige eredamalt jäi meelde ehk tekstiilimaterjalide õpetus. Taas suu ammuli, näpp suus - oli kuulata palju põnevat.    Reede, oh reede! Viimane päev koolinädalas pakkus huvitavaid tegevusi küllaga. Neli tundi tikkimist päeva alustuseks. Mis tikkimist! Rohkem ikka harutamist. Nüüd alles hakkan taipama, et siiani tehtu polegi nii vinge ja vägev. Et tõelise töö teed sa ära peenete  materjalidega ( võta sõna otseses mõttes ). Rida realt uued põhivõtted peene - peene lõngaga villasele kangale näevad elegantsed välja küll, kui nad on tehtud täpselt ühesuurustena ja ilmekatena.    Tekstiilide kompositsioonis sai rahvuslikke kangaid joonistatud. Uskumatu töö. Otsida täpseid värvivasteid polegi nii lihtne. Sulatada värve, et kõik saaks täiuslik. See oli tore tund. Nädala lõpetuseks selline mänguline ja lõõgastav.    Ah, et mis see eriala on, mida õpitakse? Tekstiil. Tekstiil.  Hetkel on küll selline tunne, et kui ma nüüd midagi ette võtan ( hobi korras ), siis kas see üldse kvalifitseerub " normaalse" töö alla. Eks me näe.  Meie kursus on päris suur. Saladuskatte all ütlen, et isetegijaid on seal päris mitu.    Lõpetuseks ütlen, et nädal oli hullu moodi väsitav. AGA! Uued teadmised ja põnevus kõike ise läbi teha kaalub väsimuse üles.    Nüüd aga kobin haige Uku-poisi kõrvale tuttu. Meil on kõrge palaviku paharett külla tulnud. Ehk läheb siis minema, kui  alumised tagumised kihvikud nina välja pistavad.    Lefa!