Mu elu ripub juuksekarva otsas. Iga kord, kui sisenen Balti Jaama poolt tunnelisse, istuvad katuse all tuvid ja situvad. Mind nad pole veel tabanud.    Olen hakanud tunnelit vältima.  Kardan, et pisiasjad ebaõnnestuvad ja tänu sellele läheb midagi suurt nässu. Suvised õudusunenäod on lühikesed ja intensiivsed.