Sama päeva lehed teatasid Ahula ilvesepoja surmast 27. detsembril. See, mis selgus hiljem, enam ajalehti ei huvitanud: ilvesepoja alalõualuu oli mitmes kohas murdunud ning see juhtus palju varem kui puu otsast kukkudes. Ilvesepoeg ei saanud närida talle pakutud liha ja suri nälga, kuigi jahimeeste väitel sõi loom nii liha kui sinna peidetud tablette ning ajalehed kirjutasid, kui hoolitsevad on meie jahimehed kõige elava suhtes. Ilvesepoja magu ja soolestik olid lahkamisel täiesti tühjad.