Mitu aastat sai ikka kevadel või siis sügisel lõngavarusid üle vaadatud. Huvitav tegemine oli. Ja siis olid mul arvutis ka ülevaatlikud tabelid, et mida ja mis värvi ja kui palju jne. Siis aga tegi minu arvuti minuga mõned "head" trikid ning nood tabelid haihtusid kõige kaduva teed. Nii ma siis korra eelmisel  kevadel üritasin jälle järjele saada, ent sinnapaika see jäigi. Marta oli pisi-pisi ja ei soodustanud just seda suurt tegemist. Nojah, ega ta nüüd just kah hirmsuur ole ja matsu ei jaga - need kümned kilod lõnga põrandal kuhjas - no millised väikesed käekesed küll selles tuuseldamise mõnust ära ütleksid, ent eile hakkasin ma siiski tubliks ja tegin järjekordselt ühe koduste lõngavarude tuuri. Mäletamist mööda pidi noid olema ca 70 kilo. Kuna ma viimasel ajal olen ostnud juurde suhtkoht vähe (omast arust, ka  "vähe" võib olla väga suhteline mõiste nagu selgub), samas aga püüan kududa olemasolevast, siis lootsin tasahilju, et see number on sedakorda väiksem. Aga võta näpust. Samas tegi mulle jällegi rõõmu see, et kasv jääb ikkagi alla 10 kilo, st ca 2 aasta taguse inventuuriga võrreldes. Seega tundun endale ikkagi tubli.