"(500) päeva  armastust" oli visuaalselt ja helikeelelt väga ilus. Teatud väikesed detailid jäid meelde, mida siinkohal kirjeldada raske - mõned peategelase näoilmed näiteks. Mulle meeldis Summeri kodu ka tohutult. Film läks kokku ka minu teooriaga armastusest. Armastus on absoluutne kategooria, see kas on või ei ole ja küllalt harva juhtub, et mõlemal osapoolel nii on. Ei saa armastada "natuke rohkem või vähem".