Võtsime eile vaikselt aiamaa ette. Mätas kasvab mühinal, nii et võidujooks rohukasvuga. Nii ilusate ilmadega lausa tahaks iga päev midagi väljas teha, mis sellest, et pärast vest keele peal (vabandust, tegelikult vastupidi). Tööd on palju, aga on tunne, et saan vast kõigega hakkama. Elu on täitsa lill.