Seega, põhimõttelisel (põhiseaduslikul) tasandil tunnustab riik deklaratiivselt lapsevanemate õigust ja kohustust (st vastutust) kasvatada oma  lapsi ja hoolitseda nende eest, ent praktilisel tasandil (konkreetsetes küsimustes) võtab vanematelt võimaluse rääkida kaasa oma laste kõige suuremat kaalu omavates otsustes.