Elu müstilisus köidab mind lõputult.    ..Sulle on antud hindamatu  kink, mida Sa esmapilgul ei väärtusta, kuigi peaksid. Elu. Sa märkad enda ümber vaid materiaalsust..elad selleks, et koguda ning omada veelgi rohkem eelmainitut. Kuid milleks? Oska hinnata elu eriskummalisust. Mitte miski siin pole iseenesest mõistetav, kuigi Sa arvad, et kõi peabki just nii olema, nagu on. Kõik võib kaduda üheainsa silmapilguga. Sõna kõige otseses mõttes kõik. Naudi iga hetke siin elus, ära karda eksida või kukkuda. Kui miski läheb plaanipäraselt, on see ju imetore, kui Sa teed vea, siis  õpi sellest.. tundub ju positiivne? Elu ongi seda, kõik on kinni Su mõtlemises. Kõik algab Sinust endast. Naudi, armasta, hooli, naera, aita, vii täide oma unistused & salasoovid - võta sellelt kingituselt kõik, mis vähegi võtta annab! Ela, mitte ainult ära võta ruumi. Ning pea meeles, miski pole võimatu, kui seda vaid kogu hingest tahta ja selle nimel pingutada!  Khihihiii..aga mina(mari/-mari182-)tõmblen ka ingela reidikontol;)  [ jepp, tömblebtömbleb ! ] :D      nii  lähedal...kuid samas ka nii kaugel..    cheer up.      Sitzu| kui hoolid-näita. says: Ingela kullake.Kallis oled.[Minuga võib alati arvestada]Hoolin Tohutult.    Mhm. :D  nonii. Inxu on v2hetore tydruk kes ei luba mul Stenni solvata. ma ei solva ka enam. ple p6hjustenam (:  muide. tal on alati mingi eril6bus tuju. ma olen teda ainlt 2 korda v6ib-olla si*a tujuga n2inud . rohkem kindlasti mitte. tal on hea muusikamaitse ka kusjuures :) ja t2nu Stenile sain ma temaga  tuttavaks (Sten solvub et ma teda siin mainin? :D)  tal h2sti palju h2id kylgi. nt ajab ta mid naerma:D ma naeran siis vahepeal ennast surnuks aga ma elan ikakgist edasi.  Inxu on see keda v6ib usaldada, aga ei pea!  muide. mingi Anet olen. users/minnike :=)  ja mul msn olemas. ;)    jouks ,seda et ma Aule [ necrodeath] Seda, et tahtsin öelda , et Ingela onnii musi ja nii kallis ! Temasugust ei leia mitte kuskilt , mittekunagi ! temas on kõik , mida üks poiss tahtma peaks , headus ,  välimus ja iseloom . See tüdruk on täiuslik õigemini ehk suurepärane ! mul pole sõnu tema jaoks . Ta on alati olemas , kui ma teda vajan ! Oeh kallis ! Sa oled nii musirull mulle;** , Ma armastan sind nii meeletult kirjeldamatult palju musi(K)(L)! Iam always with u my darlin !(K)(L)!          Ingel Inksu on minu oma ja hästi kallis mulle. Kõik meie sarnasused. Oeh, need on liiga kahtlased. LIIGA kahtlased. Ausalt on see normaalne, et Inksu elab Valgas ja sööb ananassi ning ennem käis  shoppamas, aga Papu elab Tallinnas ja sööb ananassi ja käis ennem shoppamas. Kumbgi ei rääkinud teisele ennem et nad seda teha kavatsevad. Keegi ei saanud aru aga no savi see ;D Lihtsalt nii sarnast inimest pole ma ennem näinud ausalt noo.. Ja kallimat inimest on ka raske leida. Huh, super hea tüdruk! Minu teisik siiski.  Papu Inksu teisik olen muide.          Ingela on energiapomm ise!Palju toredaid ja lõbusaid vestlusi on sinuga peetud.Kui mul on probleeme,siis ma tean,et  saan tema poole pöörduda.Miks temaga on hea just siis,kui endal on jama tuju?Sellepärast,et paneb unustama kurba ja paneb taaskord naeratama.  ise olen tüdruk,kes peab kõiki peale enda heaks(Nele).    Ei, aitäh. ma ei soovi sinu feimi.    blahw.    Uued tutvused ? aga muidugi, alati teretulnud. ;)      ja andeks andeks , ma ei saa olla perfektne. nagu kõik teisedki, teen ka mina vigu..vahel isegi väga suuri . aga vähemalt- ma õpin neist. öeldakse ju, et inimene  õpib kogu elu oma vigadest ja et eksimine on inimlik? iseasi muidugi kas need vead ka andestatakse. ;)      mulle pole vaja tuua taevast alla kuud ja tähti, ma ei vaja asj , mis maksavad nii palju, et peale nende ostmist vaatab mulle vastu tühi rahakotitasku, mulle pole vaja öelda, et hoolid minust, kuigi sisimas ma tean , et sa ei hooli(ja palun ära teegi nii, see teeb haiget.) - selleks, et teha mind õnnelikuks, pole vaja tohutut hulka raha ja muid selliseid asju...  ma vajan vaid  seda, et inimesed minu ümber oleksid õnnelikud, naeraksid - südamest, oleksid üksteise vastu head ja aitaksid üksteist. vajan vaid...hoolimist! tahan, et kõigil oleks kõik hästi . . ainult seda on minu õnneks vaja.      mmm, ja kui keegi on viitsinud kõik selle lisainfo läbi lugeda, siis andku mulle ka teada ! ;D    ja kui sul on vaja midagi küsida/öelda, siis kirjuta postkasti. :)  aga ahelkirju ma ei taha, ma lihtsalt ei usu sellistesse asjadesse, et saadan mingi kirja teatud  arvule inimestele ja siis kohe saan õnnelikuks vms...et, jah. ahelkirjad jäta heaga endale (;        ma armastan seda, kui päike hommikuti mu aknast sisse paistab ja mind sellega ülesse äratab! ^^    armastus on ilus, kuid ka valus. - see on fakt.  öeldakse ka, et aeg parandab kõik haavad... tahaksin teada, kas see tõesti ongi nii. vähemalt mina pole seda nö. ''omal nahal'' veel tunda saanud, aga tahaksin küll. samas ega elu ei saagi üks lust ja lillepidu olla, kui poleks  valu ja pisaraid, siis ei oskaks me õnne väärtustada. ühesõnaga jah, ma ei teagi mida ma selle tekstiga öelda tahtsin...põhimõtteliselt ikkagi seda, et kas tõesti on see tõsi, et aeg k õ i k haavad parandab?!      jutt on 'mina-vormis' , aga see pole minust. :)    jalutasin mööda kruusateed..mu valge kleit, mille olin emalt sünnipäevaks saanud, oli katki rebenenud. mu nägu oli täis kriimustusi ja pisaraid , südames oli valu. ma ei teanud kuhu minna - mida teha. nimelt mu vanemad said  liiklusõnnetuses surma. mina jäin imekombel ellu... südamel kripeldas üksainus küsimus : ''miks ometi?'' ja ma puhkesin jälle nutma. eemal nägin vana, mahajäetud maja. kuna mul polnud õrna aimugi, kus ma hetkel olen, siis otsustasin öö seal veeta. väljas hakkas vihma sadama, tuul tõusis ja müristas. ma kartsin kohutavalt, mul oli külm ja kõikjal oli pimedus. meenutasin õhtuid, mil ema luges mulle küünlavalgel muinasjutte..neid oli nii hea kuulata, ema luges neid pehme-malbe häälega. kui muinasjutt oli läbi,  kustutas ta küünla, tegi mulle põsemusi ja ütles :''head ööd, mu väike inglike!'' ja naeratas. mina uinusin. hommikuti paistis mu aknast sisse päike, mis mind äratas. alt korruselt oli tunda häid söögilõhnu - mu ema nimelt töötas kokana. mu elus oli kõik midagi vaja , puudust ei pidanud ma tundma mitte millestki.  kuid siis, olin ma seal. külmas kivist mahajäetud majas, seintel olid puuokste varjud, mul oli nälg ja ma igatsesin oma vanemaid niiväga. olin küll alles 5 aastane, kuid teadsin, et  inimesed, kes on surnud, ei tule enam kunagi tagasi. küsin endalt : ''mis saab edasi?'' kuna olin kogu sellest juhtunust väsinud, jäin ma magama. kuivõrd-niivõrd ma magada sain... nägin halbu unenägusid sellest, mis täna juhtunud oli. siis ma ärkasin. korraga kuulsin ma maja teiselt korruselt mingeid hääli. esimene mõte oli minema joosta, kuid siis tekkis minus mingi uudishimu.. ma võtsin kogu oma julguse kokku ja läksin trepist ülesse. trepiastmed kriuksusid,kui neile astuda. ning mu hirm järjest kasvas. kuid ei,  ma läksin edasi. piilusin uksevahest sisse tuppa, kust oli hääli kuulda. toanurgas nägin ma vana naist...äärepealt oleksin röökima hakanud, kuid miski hoidis mind kinni. ma tundsin, et see naine pole paha..ta õlal oli tuvi. arvatavasti oli ta üksik. ühel hetkel ma aevastasin ,loogiline ka oli, olin ju külmetunud. ja naine kuulis seda. ta ligines mulle, aga ma justkui kivikujustusin ja seisin paigal. seekord, erinevalt eelmisest korrast ma kisasin. ta võttis mu käest kinni,(mõtlesin. et nüüd ta teeb mulle  midagi jubedat) aga kaugel sellest, ta ütles hoopis :''ära karda,väikseke!'' ning kõik mu kahtlused, et ta mulle midagi teeb, haihtusid...  siis rääkisime me üksteisele oma elulood ära. tema rääkis, et ta jäi kodutuks, kuna ta maja oli maha põlenud ja ta ei leidnud endale tööd. minul oli ju hoopis vastupidi, tegelikult olin ma pärit rikkast perest, kuid kaotasin vanemad. ta kallistas mind ja ütles, et nüüdsest hoolitseb tema minu eest. ta andis mulle tüki leiba....tavaliselt olin ma harjunud paremaga,  kuid hetkel, kui mul oli tappev nälg, oli see leivaraas nagu karule mesi. siis andis ta mulle oma jaki ümber, laulis mulle oma käheda häälega unelaulu ja ma jäin magama. hommikul ärkasin puhanuna. me läksime jalutama kohta, kus vanatädike armastas oma mõtteid mõlgutada. randa. oma väikeste kätega võtsin ma pihku liiva ja lasin sellel tuules lennelda, mõeldes vanematele...  nii möödusid päevad, nädalad,kuud ja varsti juba aastad.. leidsin mehe, kes mind armastas ning meil oli 2 last. Susan ja Emily. meie  majaaed oli täis rõõmu ja laste kilkeid. Vanatädike, kes mind kasvatas, leidis endale töö. ka tema elu liikus paremuse poole ja ma olin talle kõige tehtu eest niivõrd tänulik, et seda poleks ma osanud sõnadesse pannagi.  - iga asja lõpp, on millegi uue algus .      kurgivõileivad ja tomativõisaiad on head - head - heaaaad . ^-^      lal-la-lal-laaa, ma olen pealaest jalatallani imelik, ojjaa. böa.    tjah..elus on nii palju ilusat,mida me esmapilgul ei märkagi,  huvitav küll,miks? äkki me oleme mõnesmõttes pimedad?noh, muidugi mitte otseselt pimedad..vaid nii, kaudselt. vahel on hea niisama sihitult jalutada ja jälgida ümbritsevat. ja just neil hetkeil ma märkame asju, mis muidu tunduvad nii tühised. kuidas noorpaarid jalutavad käestkinni...või kuidas mõni pisike laps liivakastis mängib...kuidas mõni peremees oma koerale mõnd mänguasja viskab ja seepeale koer sellele järgi jookseb.. leida kusagilt lepatriinu ja võtta ta endale kätte ning jälgida,kuidas see punane  mustade täppidega olevus liigub..samamoodi on tore lesida murul ning vaadata taevast. kujutada ette pilvi mingite olenditena, või jälgida seda, kuidas nad liiguvad. vihmaga õues jalutamine on ka tore...ühtäkki sa tunned, nagu keegi nutaks koos sinuga. see on selline kirjeldamatu tunne. sellised hästi väikesed asjad teevadki elu ilusaks! ( :        hea on see, et mitte keegi ei saa mitte kunagi teada, millest või kellest ma mingil hetkel mõtlen. vähemalt minu mõtted jäävad a i n u l t mulle  ^^  kusjuures, ma oleksin väga-väga-väga õnnelik, kui keegi leiutaks ajamasina , mõelda vaid , see oleks suurepärane ! ma läheksin tagasi minevikku , parandaksin vead . tulevikku ma ei läheks . . kui ma teaksin, mis minuga kunagi juhtub, poleks elu enam nii huvitav. btw. mulle hakkas vaikus meeldima. selles suhtes,et. varem see mulle ei meeldinud...vaikus tundus nagu mõnesmõttes tühjusena..    juhtugu mis tahes,Sind ma ei unusta! ma ei unusta iialgi Sinu käitumist, seda,kuidas Sa teistest  erinesid. Sa oled nii..teistsugune. kahju,et kõik läks nii nagu läks. aga ju siis pidi nii minema...    ''olen loobuda sinust(loe: sust) proovinud...see näib lootusetu soov, sinus leidsin kõik, ei hoolinud(loe:hoolind) muust . . (8)''    tegelikult , ma tahtsin kõigile kõike kõigeparemat soovida ! ;      nüüdsest ma kardan inimestesse kiinduda(ja ma ei kiindugi enam!). otseses mõttes. kui ma nii teen, siis loogiliselt võttes ei saa ma ju haiget ka...jään nendega lihtsalt  pinnapealseks või teretuttavaks. kes iganes sa seda ka praegu ei loeks, siis ütlen seda,et sa ei peagi mind mõistma.      ma arvan, et kõik oligi liiga hea, et olla tõsi.    olete te märganud, et kui te midagi hästi pikisilmi ootate, koguaeg mõtlete, et kuna see miski juba kätte jõuab, siis läheb see aeg nii aeglaselt... aga kui te põhimõtteliselt sellele ei mõtle, tegelete millegi muuga, siis läheb aeg nagu linnulennul. noh,kiiresti:D.  asjade otsimisega on ka nii, kui sul midagi  ära kaob, ja sa seda otsid, siis ei pruugi sa seda kohe leida. aga kui sa seda ei otsi, siis mingi aja pärast leiad selle ülesse.    tegelikult ma armastan südamest naerda. :)    on päikeseloojang. kaks armunut käivad käsikäes mööda mereäärset ala...täielikus vaikuses. ei. see pole selline piinlik vaikus...vaid neil on hea. nad mõlemad on leidnud elu mõtte. korraga üks neist peatub. pöörab näo teise poole ja sõnab : ma armastan sind! ma lihtsalt tahtsin, et sa seda teaksid. ning nad  suudlevad. väljas läheb hämaraks. nad istuvad rannaliivale ning vaatavad tähti. üks küsib teiselt : ega sul külm pole? . teine vastab ''veidi, aga pole hullu..'' oeh . hoolitsev nagu ta kaaslane oli , ütles ta : ma annan sulle oma jaki ning võtan su kaissu. ma ei taha, et sa külmetaks . '' niikaua olid nad üksteise kaisus , kuni kuulsid lasku . korraga tundis üks neist , et ta kaaslane vajub . . nagu poleks tal enam jõudu. ta mõistis , et lask tabas ta armastatut . see , keda tulistati jõudis veel viimasel  hetkel nõrga häälega öelda : MA ARMASTAN SIND , IGAVESTI ! ÄRA UNUSTA SEDA ! ning ta langes. nad polnud enam koos. nüüd oli ta kaaslane üksinda . ta nuttis , nuttis nii , et seda valu endast välja saada. kuid kaotada inimest , kes on sulle kõik , kelle nimel oleksid valmis kõigile sulaselge EI ütlema , on ränk !  seega moraal : ärge tehke asju , mõtlemata tagajärgedele . sageli ütleme me teistele halvasti , kuid kunagi , kui teda pole , kahetseme me seda. ning need süümepiinad jäävad alatiseks meiega. on  asju , mida muuta ei saa. seega, ennem mõelge, kui midagi ütlete/teete! ;)      höhö, uhkus ajab upakile, võimis? :D      pagan võtaks! ma ei talu seda enam välja, et sõna ''armastus'' tähendus kaob nii kähku ära.. küll öeldakse kommentaarides, et. ''sa oled mulle niii kallis, ja ma hullllult hoolin sinust.'' tere hommikust! NEED ON LIHTSALT TÜHIPALJAD SÕNAD! aga eks muidugi meie oleme jubeõnnelikud, ja usume kõike. siis päriselus oleme nende inimeste poolt tühjad kohad, nad ei  tee meist välja, ja me saame aia-aia. :) seepärast ma ei võtagi neid armsaid kommentaare tõsiselt..v.a mõndasid.. kuid eelkõige väärtustan ma näostnäkku öeldud lauset : ''ma armastan sind''.  mul hakkas seda väljaöeldes parem tunne kohe.. :D  mõte on selles, et ärge laske käest seda tõelist väärtust..seda ütlust ja sellele järgnevat suudlust..mida nagunii kõik tunnevad kunagi.    pane mind nüüd ka ometi seda õnne tundma , millest kõik alatihti vatravad! jah, just, sina, ükskõik kes sa  seda ka praegu ei loeks .. teemindkorda!        vahepeal ma lihtsalt tahan siit ära kaduda. eiei, mitte selles mõttes, et kaduda elust..vaid siit, kus ma hetkel olen. tahaksin kaduda kurjusest eemale, ning tagasi tulla siis, kui mingi imeläbi on inimesed paremaks muutunud..    iga kord, kui mõtled '' kas ikka teha seda ? '' (ükskõik mida) '' äkki ikka mõni teine kord? '' '' mida ta küll peale seda minust arvata võib?! '' ühesõnaga, kui sa tahad midagi teha, kuid hakkad kahtlema,  siis on see just sulle : SA ELAD AINULT ÜHE KORRA ! SEE VÕIB OLLA SINU AINUKE VÕIMALUS ! MIDA ON SUL KAOTADA ? TEE SEDA - JA ÄRA MÕTLE ROHKEM , MIKS SA PRAEGU SEDA LOED ? TEE SEDA ! TEOSTA ENDA MÕTTED REAALSUSEKS !    ma armastan sügisõhtuid.      Ingela, Ingela, Ingela. On hästi tore plika.. Hästi hea on koos õhupallidega jamada ja reiditseda. Suuresüdamega tüdruk. Kahjuks me enam nii palju ei suhtle, kui suve alguses. aga kõike annab muuta. Meil on mida meenutada (h).  (L).  -kirjuta users/Kerit. aitäh :*                  iga asja lõpp, on millegi uue ja parema algus.. ja täpselt nii ongi.    Üks tähtsamaid andeid, on oskamine vaadata iseennast ka kõrvalt. Hinnata enda tegude õigsust ja valelikkust, ning kui vaja, siis ennast ka muuta. Me kõik ju teame, mis on halb, mis hea, teame ju?! miks ei võiks kõik inimesed teadvustada endale, et ka nemad on üks millegist suurest.. kui kõik oleksid üksteise vastu head, poleks ju  kurjust? aga me lööme käega, kuna meil pole piisavalt tahtejõudu ümber veenmaks inimesi. Kuigi peab olema ka kurjust, nagu öeldakse.. et kurjuseta pole head, ja vastupidi. Aga siiski, kes meist ei tahaks elada üdini heas ühiskonnas? Mõtle sellele, et sa võid muuta paljutki ja usu teistesse! Umbusklikkus ei vii sind kuhugi, vaid kapseldab su endasse.      i know exactly what i want, but i don't know how to get it. funny, or what? :/      aeg on näidanud, et ei saa usaldada pooli  inimesi enda sõpruskonnast, tahes-tahtmata tekib alati üks kindel usaldusisik, kellele võid vabalt usaldada enda ka kõige isiklikemaid asju. mul on selliseid inimesi vist 2-3.. võib-olla, et mõni veel. kuid tõesti, neid usaldan ma läbi ja lõhki!      Poiss: mida Sa endale sünnipäevakingiks sooviksid?  Tüdruk: saaksin ma Sinu?      ole hea / tee head, ja usu mind, see kõik tuleb sulle tagasi. võib-olla mitte kohe, kuid kunagi kindlasti, sest mitte ükski heategu ei jää kunagi  märkamata. :) muuda maailma paremaks.. mitte ainult teiste jaoks, vaid ka enda.. kõigi jaoks!      we waste time looking for the perfect lover, instead of creating the perfect love. - eksju õigesti öeldud ? :)    leia endale elu mõte, jah, ma tean, et see võtab aega. kõigepealt pead sa iseendale selgeks tegema oma väärtushinnangud ja selle, mida sa elult ootad. õpi tundma end, seestpoolt. ja õpi iseennast armastama. tundub naljakas, iseend armastada? kuid nii see lihtsalt on. sa pead  endaga rahul olema just sellisena nagu sa oled, muutmatute asjadega tuleb leppida, sest vastasel korral ei saa sa mittemingil juhul õnnelikult elada. - kui oled kõik selle eelneva enda jaoks piisavalt selgeks teinud, asu otsima elu mõtet, vabandust, ma väljendasin end väga valesti - oota, kuni su elu mõte sinuni ise tuleb. sest nii ongi see kõige õigem. kui sa tunned kõhus liblikaid ja piiritut soovi veeta ühe kindla inimesega koguaeg koos aega, siis kõigepealt analüüsi tema halbu & häid külgi, mõtle  kui palju ta sulle ikka TEGELIKULT meeldib, ära end muidugi mõtlemisega ka liiga palju koorma, sest liigne mõtlemine võib vahel pigem kahjuks, kui kasuks tulla. kõige tähtsam- usalda oma südamehäält. ja kui sa selle mõtte ükskord leidnud oled, siis hoia temast kümne küünega kinni. ;d    juhtugu mis tahes, ära muuda end kunagi kellegi teise pärast. ole sinaise.    [ kõik siin lisainfos, on minu enda välja mõeldud, niiet tõepoolest , no copy - paste ! tänan. ]    olen üks piisavalt  suur unistaja. :D              Vahepeal ma tunnen, et inimestes pole kübetki heatahtlikkust, siirust ja mõistvust. Vaadates inimesi kõrvalt, ei oska ma neid mõista. Küll räägitakse seljataga kuulujutte oma ''parimate sõbrannade'' kohta ning natuke hiljem ollakse tagaräägitavaga koos suur sõbranna. Inimesed tunnevad rõõmu kellegi alandamisest ja nad isegi ei püüa mõista, et nad kellelegi haiget teevad. Iseend peetakse esmatähtsaks.. oh, neid asju on palju. Mu jutu põhimõte  oli tegelikult see, et kuigi ''üksteise vastu täiesti sõbralik inimkond'' tundub paljudele võimatuna olevat, on see ju tegelikult võimalik. Inimesed peavad lihtsalt oskama aidata abivajajaid, neid maha tegemata. Kujutan ette, et minuga samamoodi mõtlevaid inimesi on veelgi. . igaljuhul ei lase ma endal kunagi muutuda selliseks. Ning ma hindan ülimalt väga inimesi, kes suudavad aru saada, et inimesed on erinevaid, ja neid tulebki võtta täpselt sellistena, nagu nad on, inimesi ei hinnata välimuse järgi, sest  iga inimene sünnib sellisena, nagu sünnib. Inimesi, kes oskavad vaadata inimeste sisse, hinnata nende sisemist ilu-iseloomu, on vähe. Inimene ei pruugigi pealtnäha oli just ''miss maailm'', kuid tema sisemus võib olla rohkem väärt kui miski muu. Seega, õpi inimesi enne tundma, kui temast endale eelarvamusi lood. Siirus ja loomulikkus on minu jaoks hindamatud omadused inimeste puhul. Mitte kunagi ei vali ma endale sõpru nende välimuse järgi, sest mida annab mulle väliselt üleblurritud ja  ''modellivälimusega'', kuid sisemiselt õel ja võlts sõbranna? Paneb mõtlema ju tegelikult. Kõik on olenev muidugi inimesest. Igaljuhul, inimesed, keda võin nimetada enda sõpradeks, omavaid just neid omadusi, mida eespool mainisin. Ma saan neid täielikult usaldada, neile loota ja ma tunnen end nendega vabalt. Sõpru ei pea olema lugematu arv, et siis kihvt olla ja öelda, kui palju mul igasuguseid sõpru on. Tõelisi & väärtuslikke sõpru on mul vaid 4-5 tükki, ja ma olen väga õnnelik, et nad mu ellu niipalju õnne ja armastust  toovad :)).        ära raiska sekunditki oma elust kurbusele, ela õnnelikult, maksku mis maksab. ;)      Kindlasti on kogu mu lisainfos korduvaid fraase või mõtteid.. kuid ma ei imesta, siin on kirjutisi, mida olen kirjutanud 3 aastat tagasi, vahel isegi muigan neid lugedes, seega- ärge pange pahaks. :) Ma ei raatsi neid ka eemaldada, sest need on olnud siiski minu arvamused igasugustest asjadest.