Elavalt mõjuva usuelu pinges puutusid  pietistliku ja herrnhuutliku sisemisjoni jooned lähedalt kokku. Seaduslikke jut­lustajaid lõi kaasa nendega, kes jutlustasid vaimulikku rüüd kandmata, kes kirikukoguduse usklikumaist hingedest kogusid oma mitmeliigilisi osadusi pealegi. Tallinnas soodustas eriti doomkiriku abiõpetaja ja piiblitõlkija Anton Vierorth "väiksemate hulgakeste" moodustamist herrnhuutlikus vaimus. Herrnhuutlikule vaimule ja Zinzendorfi külaskäigule vastuvõtlik oli ka Eberhard Gutsleff. Oma vaimuliku kutse alguses oli ta olnud Pühavaimu  eesti koguduses isa abiliseks, pärast ordineeritud Oleviste abiõpetajaks. Mitte ilma entusiastliku usuelu mulje­teta siirdus ta 1738 kõrgemale kohale, Saaremaa superintendendiks. Oma koduõpetaja Franz Hölterhofi oli Gutsleff soovita­nud Kuressaare koguduse abiõpetajaks ja koolidirektoriks, ja Hölterhof ei varjanud seal oma herrnhuutliku meelsuse ägedust teiste Saaremaa kirikuõpetajate vastu. Kummalegi saatusli­kuks saama pidid nende sümpaatiad "Jeesuse valupalga kogu­duse" kohta.