Sentimentaalsuseta ja napilt lõpetab Normet lavastuse imeväikese, kuid siiski lootust sisendava pilguga oma tegelaste tulevikku: vaikselt ja nagu märkamatult võtab Hilda kõrval istuv Jaan oma naise käe. Kunagised räiged seksuaalsed rünnakud on asendunud naise kui sõbra, kui inimese tajumisega. Siit  võivad nad koos edasi minna.