lasen selle  valguse igasse rakku  lasen selle õhtu igasse kehaossa  piibelehtede, sirelite ja seelikute kuma  südamesügavusse  püüan pööriööpäikese põue  ja rändan põhja suunas  sinna kuhu kujutasid esivanemad toonela  sinna kuhu sirutusid ema haual vaeslapse palved  orvu ohkamised veimevakka valmistada  tulen kui tulisi jalu  üle seitsme vee ja saja saare  üle tuhande kuuselaane  üle sääsesuduste tundrate  ja saamide suveonnide tiputeivaste  kuni komsa  mäe jalamil näen  et päev käib kõrgel ümber mäe  ja ei kustu kunagi  kuni põtrade norin kaljujoonistelt  kerkib mu kõrri  kuni täpiliste trummide sosin  seob lahti ajasõlmed  kuni jabmeaimo avaneb  ja ma aiman  kes olen    06.06.2010 22:12 Raplas oma toas