See, et loome- ja kunstilise tegevusega tegelejad peaksid oma tegevuse eest saama tasu, enamasti kahtlusi ei tekita. Palju küsimusi on tekitanud aga see, kuidas isiklikuks otstarbeks teoste kasutamist reguleerida ning kuidas sellise kasutamise eest tagada õiguste omajatele õiglane tasu. Direktiiv selleks mingeid otseseid juhiseid ei anna. Palju riigid, sh ka Eesti,  on selle küsimuse lahendanud nn tühja kasseti tasu süsteemi kehtestamisega. Nimetatud süsteemi alusel arvestatakse vastav õiglane hüvitis salvestusseadmetelt ja salvestuskandjatelt. Probleemiks on aga see, et kuigi süsteem põhineb sarnastel alustel, siis on riigiti õiglase hüvitise määrad väga erinevad. Lisaks võetakse vastava hüvitise arvestamisel osades riikides arvesse ka salvestuskandjate mahtu, mida Eestis näiteks ei tehta.