Julien kujutab ette, et võrgutada proua Rénal on talle kui mehele kohustuslik, seega kardab paaniliselt läbikukkumist, kui naise käe oma pihku võtab. Tegelikult tundub, et Julien on armastuseks võimetu oma arvestava enesekesksuse pärast. "Rahu polnud talle omane". Pannes proua uskuma, et tahab teda tõesti, viib naise koguni niikaugele, et hoiab  ta kätt ühel õhtul Vergys oma mehe juuresolekul (pimedas).