uuesti allaminek keset vett oli naljakas, mitte midagi peale ühtlaselt kollaka vee ei olnud näha. üritasin laskuda hästi aeglaselt. tegin isegi mõned peatused, mängisin ujuvusega, keerasin õlaklappi tiba kinni, et kohu ülikonda lastud õhk kohe välja ei voolaks. põhjas mängisin oma ujuvusega aina edasi ja üritasin põhjast olla meetri-poole asemel meetri-kahe kõrgusel, et lihtsalt harjuda keset vett olemisega. alati on ju olnud kas põhi või köis  või mingi asi mida käppida või vaadata. kompuuter on ikka hea asi, ka ilma põhja nägemata saab ruttu aru, kas nüüd tõused või laskud.