Ma loodan et ta ei hakka märatsema jälle ja ei  kisu mul arvutil jälle neid juhtmeid ära. Niigi piiravad mu arvutiaega. Kui ma olin kolmene ja kodus olin parajasti lasteaiast, ma võisin peaaegu päev läbi istuda ja Doomi mängida. Nüüd hakkavad kohe kaagutama kui ma paar tundi mängin. A täna peab kindlasti mängima, meil on kokku lepitud klanni miiting. Kõik mängivad, mul sõber ei teegi üldse midagi muud. Koolis kah käib, kui ei käi, siis ema kirjutab päevikusse, siis mängib päev läbi. Õpsid usuvad kah et tal on vilets tervis - ta näost selline kahvatu  koguaeg. Ma oleks kah kui ma öösel arvutiga mängiksin kogu aeg, ma arvan. Mõnel, raisk, on ikka elu.