Balestrino lähedusse jõudsime pimedas. Üsna huvitav oli sõita täispimedas mööda mäest üles kruttivat teed. Nagu me aru saime asus Balestrino üsna mägises kohas. Hotelli nimi oli "Ca'De Berna" ja aadressi olime navi seadmesse sisestanud. Peale Balestrino silti tundus sihtkoht olevat juba käega katsuda 700 m. Ühel momendil juhatas seade paremale.  Olime mäest alla mineval kitsal mägiteel. Pime, ühel pool mäekülg ja teisel pool kuristik. Sõitsime mööda mingist pimedast väravast ja mõne hetke pärast arvas Mart, et see ei saa õige tee olla. Meie sõber nagu aimas meie mõtteid ja teadustas optimistlikult - "ümberarvutus". Sellel teelõigul polnud aga ümberpööramise võimalust. Tee muutus järjest kitsamaks ja kruusasemaks. Hoidsime ainult pöialt, et tuleks laiem koht, enne kui tee täielikult kaob. Meie õnneks leidus varsti vasakul väravakoht, kus sai pöörata.  Lasksin pöidlad lahti. Ülesminek oli minu jaoks juba lõõgastus. Kuigi Mart hiljem kommenteeris, et juhi kohal kuristiku kõrval olla oli sellel teel veel jubedam. Kõrvalolev kalju tekitas alla sõites petliku kindlustunde.