Lõpp-peatus oli Kotelnitšis - vist 23. juunil, seal saime teada, et sõda käib. Meid pandi laevale. Sõideti mööda Vjatka jõge ja igas sadamas pandi osa inimesi maha. Meid viidi Lebjažje külasse. Elukohaks sai Okunevo sovhoos. Meie uus asumispaik vapustas meid oma mustuse ja sanitaartingimuste puudumisega (käimlad). Meie "residents" oli ühekordne puitehitis, mõeldud kasutamiseks  suvel - "letni klub". Ahjusid polnud. Inimesed pidid mahtuma saali ja lavale.