Mõtlesin täna välja kaks asja. Kolmas jäi veel kestma, ja see kolmas on.. ah. Mõtlesin selle ka välja. Väga pikalt ei.. mitte ei taha, aga polegi tarvis kirjutada. Kui tunned, et ahaa, nüüd on selge, siis ongi selge. Kõigepealt  juhtus see, mis ikka juhtub kui asju ei lahendata ära. Siis on niimoodi, et kogud vaikselt omaette neid lahendamata asju ja siis tuleb midagi tobedat ja sinu jaoks on see üle igasuguse mõõdu. Nii et vastupidi ühele soovitusele, ehk isegi käsule, ma pean mõned inimesed enda jaoks täiesti ümber mõtlema. Ei, ma pean ennast ümber mõtlema.  Vähe hiljem rääkisime prillidest ja mul tuli ennast natukene kaitsta. Nii et pidin korraga, kiiresti ja väga palju mõtlema. Aga õnnestus. See oli selline asi, mis on vist  ainult minu enda jaoks oluline ja huvitav, nii et jääb vahele. Nüüd siis tolle kolmanda juurde. Tuli meelde, et ma olen seda tunnet tundnud. Ja isegi kirjutanud olen. Otsisin üles. Sõna sõnalt nii oli täna ka.