'tibutades sajab vaikset vihma ja toad on õdusalt hämarad. sellise ilmaga ei saa minna õue. iga inimene istub oma toanurgas  diivanil või lesib voodil. enamasti loetakse ajalehti, krimkasid või lahendatakse ristsõnu. samal ajal mõned romantikud vaatavad lihtsalt kuidas vihma sajab ja sajab. nende hing täitub imelise nostalgiaga, mis ühelt poolt on nukker, teisalt põnev ja tervendav. inimesed tunnevad, kuidas suve mänglev lapsepõlv lõppema hakkab ja suunavad avatud pilgud sügise täiskasvanudlehekarva maastikele. sel hetkel öeldakse head aega - vähemalt selleks hetkeks - lapsepõlvele. aetakse selg sirgu ja vaadatakse kartmatult  tulevikuga kaasnevat vastutust. '