niisiis.. reedel enne pidu käisime Draamateatris Ugala külalisetendust vaatamas. Koturnijad ehk Kui nalja ei saa, siis meie ei mängi. tänu igalpool valitsevatele ummikutele jäime umbes 10 minutit hiljaks algusele, aga õnneks polnud väga hullu. kõik oli nagunii täpselt sama arusaamatu :D minule tänu kord varem nägemisele mitte, Andrusele vägagi :P teine vaatus oli jätkuvalt mõnes mõttes parem kui esimene (aga esimene polnud mu meelest üldsegi halb, ikka hea), kuigi seekord oli paraku suus siiski sigarett, mitte figarett nagu esimesel vaatamisel. mis teha, Põiel olid seekord hambad vist alles :P ja mis veel - Draamateatri rõdudel (vähemalt teisel küll) on äärmiselt kummaline istumiskohtade numeratsioon, read on natuke nii kuis juhtub..