Kõnelevate kuuskede jutt läheb edasi nii, et mees heitnud kuuskede alla magama ja kuulnud siis, kuidas üks kuusk teisele kurtnud, et täna öösel ta langeb ja sureb ning palunud teist teda toetada. Teine kuusk keeldunud, sest just tema all maganud külalised - koer ja kütt. Ja tuisanudki siis äge tuulehoog läbi metsa ja kuusk, kes oli oma surmast rääkinud, kukkunud suure raginaga ümber. Siis ohanud see kuusk, kelle jalal oli küti lõke:  "Ah nüüd sa siis langesid, mu kasvukaaslane! Aarde peal sa elasid, aga aarde peale ka surid." Hommikul läinud mees mahalangenud kuuske uurima ja leidnud selle juurte alt roheliseks tõmbunud vaskse kirstu, täis kuld- ja hõberahasid.