Eesti iseseisvusaegne kirjanduselu algas prahvatava hoo ja uudse ilmega, kusjuures selle ajalist piiri peab nihutama ette­poole Eesti poliitilise iseseisvuse algust. Isikuline vabanemine ja vaimu vabanemine toimus Vene  revolutsiooniga kevadtalvel 1917. Eestlane, kes oli unistanud juba lennukaidki mõtteid enne Maailmasõda umb. 10 a. vahemikul ja kellel Maailmasõjagi ajal tärkas uusi arusaamisi, uusi taotlusi, uut elutempot ja elutungi, eestlane kui isik tundis 1917. a. kevadel väga-väga palju saavu­tanud olevat, sest ka rahvusriikliku vormi teostumine autonoo­mia kujul või kuidagi teisiti pidi olema üksnes aja küsimus.