Vahel on nii raske, sest...  inimesed ei saa aru,  isegi need kõige lähedasemad mitte. Nii raske on seletada aina uuesti ja uuesti lahti teemasid, mis minu jaoks on nii selged, et raske on mõista mõistmatust.  Raskus käib elu juurde, ma tean küll.    Näen valu, kuid ma ei saa aidata, sest minu sisemaailma käigud on talle võõrad, kauged, kuigi me oleme alati koos olnud. Lohutavad sõnad ei aita, sest need ei leevenda seda tühimikku meie vahel. Olen väsinud end eksponeerimast kinnistele silmadele.  Vaatamata sellele me armastame, alati.    Tegelikult on viga kindlasti minus.  Keerlevad tuuleta tormid.  Homseks on kõik andestatud. kurbus on liiga suur koorem kaasa vedamiseks.