Soome näite varal poleks nii kindel. Aga Eesti riik polnud kaitseks valmis (kelle süül?), sõjalisest koostööst naabritega ei tulnud midagi välja, tahtetust, julgusetust ja argpükslust saab alati õigustada. Soome liitlane oli vali pakane ja pilkaselt pimedad pikad ööd. Jah, Lääs vaatas seda Taaveti võitlust Koljatiga pealt, nägi, et rahvas tahab end kaitsta ja valmistus ka Soomele appi tulema. Teatavasti sai  Soome endale selles võitluses liitlase - Saksamaa. Ehk nagu Eesti - ühe kuradi relvadega teise kuradi vastu. Meid "päästja" päästis "päästja" käest, kes päästaks meid nüüd "päästja" käest?, oli üks toonane ütlus olukorra kohta. Aga kui puudus tahe ja riik polnud kaitseks valmis, siis ei jäänudki miskit üle kui valida vääritus ja vaenlane sisse lasta. Üks venelane ütles kord pärast vabadussõja aegset näidislahingut: Eestlased ei võitle, eestlased maksavad kätte". Alaväärsuskompleks on nii sügav ja aukartus  härrasrahvaste ees nii suur, et see halvab igasuguse võitlusvõime. Vabadussõda oli meeldiv erand. Seda vaimsust ja seda rahvast, kes siis võitis, kahjuks enam pole. Sangaridki on unustatud. Kalmud on rohtunud. Neist jutustab vaid tuul.