Need mõningad näited teravamaist vahejuhtumitest ühendu­ses opositsioonitegelaste, eriti Tšumikovi esinemisega on omajagu kujukad Tallinna  linnavolikogus esimese kvadrienniumi kestel vas­tasrinna ja enamusrühma vahekordade suhtes. Kuid oleks siiski eks­likult ühekülgne iseloomustada neid vahekordi ja üldse opositsiooni tegevust üksi nende drastilisemate stseenide kaudu. Vastasrinna käi­tumine polnud kaugeltki opositsioonitamine "põhimõtte pärast", vaid talle oli omane õige tugeval määral ka asjalikkus. Selles vaimus tehti opositsioonitegelaste poolt rida mitmesuguseid esitisi. Ühtlasi avaldusid nende esinemistes teatava järjekindlusega ka vastasrinda  kandva valijaskonna huvide hinnangust tingitud erilised taotlused.