Michel Lambert sündis 1947. aastal Belgia Kongos, aga seal jõudis ta vaid aasta olla, siis tuli perekond Belgiasse tagasi. Vahepeal sai  tast majandus- ja spordimees, töötas ajakirjanikuna ja alles 40-aastasena alustas kirjanikuteed. "Kolmas trepiaste" on 1999. aastal ilmunud jutustus, milles kirjeldatakse paari päeva, mille veedavad koos peagi surev haige ema ja ta kunstikust poeg. Üksteist pole nad kunagi mõistnud ega hakkagi seda tegema, nende paari päeva jooksul jõuavad paar korda ka tülli minna.  Nii, kui lugema hakkasin, meenus Simone de Beauvoiri "Väga kerge surm", milles kirjeldatakse naiskirjaniku ja ta lootusetult haige ema  suhteid. Aga meenus ainult teemade sarnasuse tõttu, sest de Beauvoir kirjutas ikka väga mõjuvalt ja suutis vähestesse lehekülgedesse tunduvalt rohkem sisu panna kui Lambert. Mu meelest oli see Lamberti jutustus kuidagi mannetu :( Vahepeal tundus, et hakkab juba looma, aga kõik need liinid kadusid kuhugi ära ja jäid poolikuks. Asja ei päästnud isegi mitte üks tsitaat Tori Amoselt. Loodetavasti on ta ajakirjanikuna õnnestunum olnud. Samas kuulsin just täna, et nii mõnelegi on see teos väga meeldinud. Ei tea, kas  olen millestki totaalselt valesti aru saanud...?