Oktoobripööre pole Nõukogude-Vene ja Nõukogude Liidu rah­vast lahutanud sellest lemmikklassikust, kes oli jõudnud oma ajastu täielikumale kõrgusele,  kel mitme sugupõlve rikastele ja vaestele on midagi omaks tuntavat ütelda olnud, palju huviäratavat täisealistele ja ligipääsetavat laste fantaasiale. Kus mujal oleks Puškini venepäraste muinasjuttude maailm paremini kodus! Kus mujal läheksid ta teoste väljaanded miljonite ja kümnete miljonite eksemplaride arvul massilise lugeja kätte! Kus mujal kui sel määratul maa-alal, mis laiub Läänemerest Vaikse ookeanini, Mustast merest Arktiseni, on Puškini sajanditaguse surma mälestust ja ta kaugele kiirgavat järel­du  veedetud suuremas ja pidulikumas mõõtkavas!