Vallakohtu kohtunikuks oli keegi peremeestest; võis olla mitu kohtu koosseisu; tavaliselt valiti koosseisud kolmeks aastaks. 1866. aasta vallareformi järel omandas vallakohus selged piirid, siis vabanes kohus mõisniku mõju alt. Vabadus valida endi keskelt kohtumehi oli eestlaste esimene poliitiline vabadus.