S elline asjade käik viitab millelegi palju enamale kui inimõiguste retoorika silmakirjalikkusele ja meie ühiskonnas valitsevale austuse puudumisele kõige väetimate ja kaitsetumate inimeste väärikuse vastu. Asjaolu, et me mitte üksi aktsepteerime laste tapmist nende vanemate poolt, vaid oleme hakanud seda käsitlema lausa nende õigusena, annab tunnistust mõistuse sulgumisest ning on üheks paljudest märkidest  ühiskonna vajumisest sügavasse moraalsesse pimedusse ja sellega kaasnevasse barbaarsusse.