Möönan esoteeriliste distsipliinide kehtivust, ent leian ühtlasi, et neist on liiga palju juttu ning ka parteivärgindusest peaks need olema nii kaugel kui võimalik.    Ehk siis välise elu peaks panema paika ikka pigem niiöelda teaduslik-ratsionaalse maailmapildi abil, las see esoteeria jäädagi igaühe isiklikuks võimaluseks oma sisemaailma korda panna.