Kuna ma sel aastal pole ümmargusega hüpanud, olen ilma jäänud juba kahest demo/lahinghüppest (+ ärajäänud jaanipäeva demo nimekirjast väljajäämine), otsustasin selle  lõpuks ära teha. Ja et asjast ikka rohkem kasu oleks, siis hüppaks juba varustusega. Kuumus võis vabalt mingi 35º varjus olla.    Tükk aega uksel, Ott tegi nägusid, lõpuks välja. PPK-U avas, tropikeerde polnud, toppisin avamisrõnga rakmetesse tagasi. Tõmban siis varustuse lahti, korraks jõnksatas ja siis läks olemine kahtlaselt kergeks. Jälgisin nukralt, kuidas varustusekott, raksaki, viljapõllule kukkus. täpselt ees oli mingi suur põhukuhi, kuid kuna ma selle koostist päris täpselt ei teadnud,  otsustasn sellest ikka mööda sõita. Kuigi kiusatus oli. Ja õigustatult, kuna maandumine oli väga kiire. Vari tahtis lohistama hakata, sain alumistest troppidest kupli maha, hakkasin ennast lahti võtma ja kurjam puhus jälle kupli täis. Korraks mõtlesin padjale, kuid võitlesin ja sain varju jälle troppidest tirides maha.    Panin varju kotti ja tegin väikese tiiru põllul, kuid vili oli parajasti umbes sama kõrge, kui kott. Tagasiteel hakkasin mõtlema, et huvitav, kuhu varustuse rõngad said (enne hüpet  panin tegevusplaani paika, sh rõngaste hambusse võtmine). Kas tõesti hämming allakukkuvast kotist oli nii suur, et ka rõngad käest pudenesid? Hiljem avastasin veel, et ka varju avamisrõngas on kadunud! Nunuh.    Maandumispaigast leidsin hiljem õnneks kõik 3 rõngast üles, üksteisest üsna kaugel. Küllap need pudenesid, kui ma loodusjõududega võitlusse asusin.    Järgmisel tõusul lendurid nägid õhust koti ära ja Jürka seletas mulle asukoha ära. Läksime Kertu-poisiga otsima, kirjeldatud kohas  võtsin Kertu kukile ja veidi aja pärast leidsimegi koti. Kott oli kukkudes teinud maasse augu ja veidi eemale põrkunud. Inimene vist teeb umbes samasuguse....      Nii, ümmarguse- ja tiivahüpped ilusasti viigis jälle.. :)