Kuna üleriiklik eesti keele õpetajate kogunemine oli esimene omasugustest,  oli see kindlasti ka õpetajatele endile väga põnev. Enamik neist pole õpetajaharidusega ja on oma tunnid praktilise katsetamise ja iseõppimisega üles ehitanud. Eriti vahva, et õpetajate hulka kuulus ka üks eestlaste järeltulija, kes esmalt proua Salasooga ühendust võttis, et oma keelt arendada. Kuna Brisbanes tol hetkel ühtegi õpetajat pakkuda polnud, pidas koordinaator noormehe taset piisavalt kõrgeks, et ta hoopis ise õpetama panna.