Pöördudes Sinu poolt ärapõlatud matemaatika poole. Kui  oleks:  töö = tasu  siis vast oleks see utoopiline Sparta ühiskond.  Meil on maailma mastaabis unikaalne kogemus. Oleme elanud kahes väga vastandlikus -ismis. Ühine neil kahel on, et kummaski see matemaatiline valem ei kehti. Arvame et "Sparta ühiskond" ongi olemuselt selline, kus need kes tööd teha ei jaksa, surevad tasu puudumisel nälga. Seepärast oleme -ismide poolt kes toetavad tasu jaotussüsteemi. Paraku :  Ütles, et üks kord on ta töötuskindlustuse kadalipu läbi teinud, nüüd ei jaksa enam.  Olgu need kartulid, küttepuud, või ellujäämiseks vajalik paar tuhat krooni, pahatihti need adressaadini ei jõu. Või kui, siis pingutustega mis kalduvad ületama vaeva mis vajalik sama väärtuse saavutamiseks töö läbi. Väga suur osa energiast läheb bürokraatilise masinavärgi sisse, mis matemaatilisel mudelil põhinevas ühiskonnas oleks täiesti ebavajalik. "Meie maailma" mõttestandarditega "Sparta ühiskonnas" sureksid mittetöötajad tõenäoliselt nälga. Mudelis, kus, väärtus = väärtus, mitte  oskus almust paluda, petta või spekuleerida, oleks olemas pinnas ka inimlike väärtuste nägemiseks. Nagu Sgjelle "Mõistujutus" kirjutas.