17. juuni  Kuidas saada lahti suhkrust uriinis.  Kuna see jama on juba piisavalt pikalt kestnud ja ma olen ikka ülikorralikult menüüd jälginud ning vähemalt kaks-kolm päeva enne pissiproovi andmist on igasugusel magusal veto peal, siis ma nüüd mõtlesin. Oi kuidas ma mõtlesin, et mismoodi see piss klaariks saada. Senini olin usinalt viinud  esimese pissi ehk siis vahest juhtus see ka kell pool viis või nii. Natuke noh venitasin, et lubatud ajapiiri ei ületaks. Seekord tegin vastupidi. Kaanisin õhtul nagu vana lehm vett ja oh seda üllatust - juba kell kaks lippasin vetsu. Otse loomulikult oleks see liiga öö proovi tegemiseks ja nii ma rahuliku südamega magama läksingi. Hommikul tegin korraliku topsitäie ja tänane vastus: uriin täiesti suhkruvaba oli tõestus, et ma olin varem lihtsalt valesti vetsus käinud.  Muudest näitudest siis  niipalju, et igakord peab ikka midagi põnevat olema. Seekord oli kõigepealt kaal, mis oli kolme nädalaga kukkunud 2.6 kilo ja siis vererõhk, mis oli 125/80 ja teisel käel isegi 130. Turseid endiselt pole mujal kui vorstikesed sõrmede asemel. Hemoglobiin on ootuspäraselt langenud 108 peale ja nüüd pean sunniviisiliselt hakkama maasikaid sisse lahmima ning vahepeal võiksin ka vedelat rauda peale rüübata. Et saaks ikka sünnituseks vere paremaks.  Kui me Jussiga ämmaka juurde läksime, siis mul oli tunne nagu  ehtsal maakal: plätud, lohvad püksid, juuksed ka nagu jumal juhatas ning siis tuli mu ämmakas. Kuna tal oli täna plaanis aktusel uutele ämmakatele diplomeid jagada, siis nägi ta ikka väga ilus ja peen välja. Minu enesekindlus oli kanajalgadel. Kabinetti astudes teatas ämmakas: sa näed nii hea välja… Einoh aga kui ikka spetsialist ütleb, siis tuleb ju uskuda:) .