Selline sügav kuningriikluse tunne on aga ehitatud mosaiigina tuhan­dest pisikesest traditsioonist, mis kõikjal põimuvad inglise ühiskonna koes. Meie maja kojamehe tundepuhangu olid meisterdanud kuninga sünni­päeva  pühitsemised ja paraadid, eestpalved kirikus ja kuninga vapid pee­nemate kaupluste ("hoovivarustajate") ustel, iga peo või teatrietenduse lõpul lauldav "Jumal kaitse Kuningat" ning paljud, paljud teised säärased pisiasjad, millistele inglane aga ennast pühendab, mandri mentaliteedist erinevalt, ilma igasuguste reservatsioonideta. "Otsekui laps", ütleb mõni­kord mandriinimene. See lapselikkus aga hoiab koos maailmariiki!