Tegin ühe oma toonase unistuse teoks. Kui üheksa aastat tagasi Barcelonetas ehk siinses kaluriküla- vanalinnas kitsastel tänavatel kõndisin, siis tahtsin teada, mis elu nende rippuvaid pesukuhjasid täis rõdude taga küll elatakse. Nüüd ongi meil nädalaks kodu ühel kitsal tänaval, pisike üüriapartamento. Ja ongi nii, nagu ma arvasin, vastasrõdu ja -aknad on nii lähestikku, et sinu intiimseim naaber on see, kes üle tänava su vastas elab. Meie  vastasrõdul elab tädi koos kahe valge puudliga. Üleeile oli tal valge pesu päev ja eile oli tal punase-sinise pesu päev.