Viimane oli "Invisible Monsters". Olin suve lõpuks endale tekitanud 55 000 kroonise krediitkaardivõla. Lennujaama minnes olid mul mõned kroonid, mis vahetasin eurodeks. Siis läksin tax free'sse ja "Invisible Monsters" paistis olevat ainus asi, mis mu spiriteid liftiks. Raiskasin oma eurod ära. Et kui trummid juba läksid, siis las minna pulgad ka. Ootasin lendu, lugesin, lendasin, lugesin, ootasin pagasit, lugesin, ootasin rongi, lugesin, ootasin  metrood, lugesin, metroos, lugesin, ootasin teist metrood, lugesin, ootasin rongi, lugesin, rongis, lugesin. 3 min enne "Rüüglisse" jõudmist sai läbi. Ma armastan ühe päeva raamatuid rohkem kui liblikaid.