Nagu teame, vajab sonett kõige pealt puhtaid, ühesuguseid riime, ent riimitunne on Jaikil kahjuks arenematu. Olen üksikasjaliselt läbi vaadanud iseäranis ta sonetid ja pean tunnistama, et tulemus on halbakuulutav. Jaik teeb täiesti vigaseid riime, ja kui taotlebki vahel näiliselt puhtaid vorme, siis on need saavutatud  peamiselt üleskistud käände- ja pöördelõppudest. Näib, nagu poleks jõudnud Jaik kaugemale meie vanemate sonetitarvitajate tõetundmistest ning pole õppust võtnud vastsemailt sonetimeistritelt, nagu Marie Underilt, Jaan Kärnerilt või teistelt.