Advendiaja üks mõtteid on ootamine. Me võime näha, kuidas erinevad inimpõlved on oodanud Päästja tulemist siia maailma. See ootus täitus Kristuse sünniga. Mida ootame meie? Kas jõule ja vabu päevi, küünlasära ja kingitusi?  Ilmselt on sellisedki ootused advendile omased. Kuid me ei saa rääkida üksnes eelmiste sajandite inimeste ootustest ja samuti ei peaks meie ootused olema üksnes saabuvate pühadega seotud.  Me võima oodata Kristust tagasi siia maailma. Saabuval pühapäeval kõneldakse Kristuse taastulemisest. Ta ei tule enam siia maailma väikese ja  väeti lapsena, vaid saabub kohtumõistja ja vägeva Jumalana. Jumal saabub kirkuses.  Kristlane ei pea kartma oma Issanda taastulekut, vaid võib seda päeva suisa oodata. Paastuaeg kutsub selleks päevaks valmistuma, maha jätma kõik halb ja hinge selle maailma külge siduv.  Kui usume ja pöördume Jumala poole, siis ei ole Kristuse taastulemine meile hukkamõistupäevaks, vaid hoopis kõigi ootuste täitumise päevaks. See on meie jaoks lõpliku pääste tund ja selle hetke ootamine annab jõudu selle maailma  kannatustes ja raskustes, sest meie Kuningas tuleb kirkuses.    Kaido Soom