Nii läheneb maailmaajalugu sionistlike vandenõulaste juhtimisel ülemaailmse antikristlik-lutsiferiaanliku impeeriumi moodustamisele - kuni juhtide petetud, manipuleeritud, külmalt ohvriks toodud ning edaspidigi ohvriks toodav juudi lihtrahvas juhtide silmakirjalikkuse ning alatuse ja ilmselt ka satanismi ükskord läbi näeb ja maailma-ajastu lõpul massiliselt ristiusku pöördub (Rm 11, 25-26 ja Mt 23, 38-39). Jumala tõotus, et maailma-ajastu lõpul ka juudi rahvas Kristuse kui oma Messias-Kuninga poole pöördub ja seeläbi uuesti Jumala rahvaks saab, on täiesti selge ja kindel. Iga selline vastureaktsioon sionismi ja judaismi messianistlikele plaanidele, mis on sihitud terve juudi rahva kui vaenlase vastu on seepärast rumal, viljatu, õigest sihtmärgist mööda sihtiv, amoraalne ning vastuolus Jumala tahtega. Ainult see on tõeline antisemitismi hoiak. Vägivaldseks muutumine toob endaga kaasa ka Jumala karistuse (nt Hitleri-Saksamaa puhul). Seevastu õige, moraalne, otse tõelist vaenlast tabav ning teoloogiliselt põhjendatud hoiak juudi küsimuses on antisionism, antitalmudism ja antijudaism. Nagu nimigi ütleb, on selle puhul tegemist hoiakuga kindla ideoloogia kui niisuguse, mitte aga seda ideoloogiat kandva rahva vastu. Selle juures tuleb alati juhinduda kristlikust põhimõttest: "Vihka pattu ja valet, kuid armasta patust ja eksinut". Veel õigem ja ka viljakam käitumine terve maailma ja kõikide rahvaste hüve silmas pidades on palve; õige on kaasa aidata, et juudi rahvas pöörduks oma Lunastaja ja Päästja Jeesus Kristuse poole, sest ilma selleta pole maailmal pääsu sionismi vandenõust.