Igal aastal eraldatakse Eestis erinevatel põhjustel perekonnast ligi 600 last, kellest vaid sadakond pöördub tagasi oma vanemate juurde. Teised peavad asuma elama turvakodusse või asendus(laste)kodusse. Parimal juhul paigutatakse laps uude perekonda. Olenemata vanusest on perekonnast eraldamine lapse jaoks alati raske. Laps, kes on eraldatud oma bioloogilisest perekonnast,  on reeglina läbi elanud mitmed muutused, kaotused ja traumad ning vajab seetõttu erialast abi. Hingehaavale ei saa peale puhuda ega plaastrit asetada. Tähtis on see, et kriisiolukorras toimuks lapse ümber kõik võimalikult loomulikult ja turvaliselt, kiiresti ja professionaalselt.