Kuigi idee, et aju töötleb sisendit statistilises kontekstis, on väga atraktiivne, pole otsest tõendusmaterjali selle kohta veel piisavalt leitud. Sellel aastal ilmus ajakirjas Science üks artikkel, kus Berkes jt. (2011) väga kavalalt uurisid, kas ajus (täpsemalt esmases visuaalses korteksis ehk V1s) on rakendatud Bayesi mudel.  Nad mõõtsid erinevas vanuses tuhkrute V1 aktiivsusmustreid ja ennustasid, et loomade vanusest oleneb, kui hästi V1 on kohanenud keskkonnaga, sest loomade vanus on muidugi seoses sellega, kui kaua loomad vastava keskkonna seaduspärasusi õppinud on. Aga kuidas eraldada V1 aktiivsusest ajusisest mudelit ja kuidas kontrollida, et see mudel on optimaalselt keskkonnaga kohanenud? Autorid tuletasid Bayesi raamistiku najal, et kui stiimulitest tingitud ajuaktiivsus tekib stiimulispetsiifilise sisendi ja ajusisesest mudeli koostoimel, siis peaks tingimatu ajuaktiivsus (spontaanne aktiivsus stiimulite puudumisel) peegeldama ainult ajusisese mudeli statistikat. Kui aga ajusisese mudeli (spontaanse aktiivsuses) statistika on tõepoolest optimaalselt kohanenud keskkonna statistikaga, siis peaks spontaanne aktiivsus olema sarnane just nimelt keskmise tingitud aktiivsusega (Huvitatud lugeja võib artikli lisamaterjalidest lugeda, miks see just nii võiks olla).