Vene talupoeg ja Ameerika  miljonär kohtusid 3. juunil 1961 Viinis. Impulsiivsuse ja primitiivsuse poolest tuntud Hruštšov jooksis Ühendriikide saatkonna muusikatoas kohe algatuseks "amokki", esitades lääneliitlastele uue ultimaatumi: "Sõda või rahu, see otsus on nüüd teie kätes. Kui te saadate Berliini oma diviisi, saadan mina kaks." Harwadi eliitülikooli lõpetanud Kennedy vastas: "Teie soovite muudatusi peale suruda, mitte mina!" Kremli peremees selle peale: "Me sõlmime Saksa DV-ga rahulepingu. Me ei soovi sõda, kuid kui te meid selleks  sunnite, siis see ka tuleb!" Kennedy vastas: "Mulle tundub, et selle aasta talv saab olema külm."  Peale ähvardusi esines Hruštšov õhtusel vastuvõtul - tantsis, laulis ja põristas trummi. Jahmunud ameeriklane küsis oma Moskva suursaadikult: "Kas see on alati nii?" ja sai vastuseks: "Jah, rohkem või vähem!"  Tagasi Washingtonis, lasi Kennedy valmistada Berliini sõjaväelise olukorra kohta rapordi. Saanud Pentagonist informatsiooni, oli ta šokeeritud: Ida-Saksamaal seisid võitlusvalmina 26 diviisi  (20 nõukogude ja kuus Ida-Saksa), Lääne-Saksamaal oli 22 lääneliitlaste ja Lääne-Saksa diviisi. Relvastatud konflikti puhul olnuks Punaarmeel võimalik lühikese aja jooksul tuua rindele veel 50 diviisi. Võimaliku sõja võitmiseks oleks USA armee olnud sunnitud kasutama aatomirelvi. Kuna ka venelastel oli aatomirelv olemas, oleks sõda Berliini pärast tähendanud Kesk-Euroopa hävingut ja seda ei soovinud ei lääneliitlased ega ka Nõukogude Liit.