Et lõpetada ülevaadet jutustava proosa kohta, tuleb veel nimetada viit raamatut, mida  vähemalt pealkirjade järele võiks paigutada sellesse liiki. Need on: Τ. M. Franzdorfi "novellidkatked" "Teki alt…", Kivilombi Intsu (Hendrik Saare) "jutustus Tallinna elust", "Võrgutaja püünis ehk neiu kui liblikas tule pääl", Gustav Räppo "Kõikuse piir" ning "Lõvita ozoonine" ja A. Tõnuristi "Sõjapõgeneja päevaraamat", "üksikud pildid ja vested Eesti vabadussõja ajast". Franzdorfi ja Intsu jutud on harilik labane turukirjandus, Räppo raamatukesed aga sisaldavad mingi­suguseid "luuletusi proosas", mis  tahavad olla "filosoofilised" ja "sügavad", aga tõepoolest on vaimuvaesed asjakesed, ilma vähemagi omapärasuse ilmeta. Tõnuristi tööd ei ole ma lugenud, kuid kirjaniku nimi ja töö laad lubavad vaevalt oodata midagi väärtuslikku.