Palun vabandust, ma jäin haigeks. Vabandust sellepärast, et selle päikselise pühapäeva oleks kindlasti saanud kulutada millegi oluliselt toredama peale kui meelemärkuseta lamamisele. Ning siis oleks siin ehk ka miskit helgemat kraami  jagada. But all well that ends well. Üldiselt tabab haigus mind õnneks väga harva ning selle kulg on täiesti uskumatu - üsna kõrge palavik võib tõusta kõigest mõne tunniga ja õhtul magama minnes on tõesti tunne, et pole väge mis sunniks mind taas vertikaalasendit võtma. Ometi-ometi, on järgmine hommik alati juba täitsa normaalne, väikese kondinõrkusega kuid päeva jooksul tuleb inimese nägu pähe. Ja nii polegi mul õnnestunud sinist lehte saada, ma ei saa ju arstile öelda, et mul eile oli väga halb