Venemaa majandusseis oli aga samaaegselt sõja tõttu Türgiga  halvenenud ning ametiasutuste ehituseks ettenähtud raha eraldamine Peterburist lõpetati. Selle tagajärjel ei suutnud kubermanguvalitsus ehitusettevõtja ees võetud lepingulisi kohustusi enam täita ja jäi tema ees võlgu. Poolelioleva maja oli valitsus sunnitud andma Stenbocki omandisse. Tingimustes, kus oli olemas odav tööjõud pärisorjadest talupoegade näol ning kohale toimetatud ka enamus vajalikust ehitusmaterjalist, otsustas krahv ehituse lõpule viia. Ta võis loota, et riik edaspidi hoonest huvitudes  finantseerimist jätkab ja temalt tagasi ostab. Samuti võis brigaadikindral kalkuleerida hoone väljaüürimist ametiasutustele ja kohtutele.    Tõenäoliselt sai hoone valmis 1792. aasta alguses. Oletatava aastaarvu aluseks on asjaolu, et siis pantis Stenbock oma Hiiumaal asuva Putkaste mõisa 60 aastaks parun Ungern Sternbergile, mistõttu võib ka eeldada, et krahv võttis vastvalminud maja kasutusele oma linnaresidentsina. Senini Stenbocki majaks nimetatav hooneteansambel on pärast krahv Stenbocki surma kuulunud alates 1828. aastast haagikohtunik Paul von Benckendorffile.