Jessas, kuidas mulle meeldib  . Mu vaieldamatu, konkurentsitu lemmik-kuu, sest  * päev on valge ja öö on must (mulle ei meeldi valged ööd)  * öösiti on tähed väga lähedal  * ööd on soojad, sageli pole vahetki temperatuuridel  * õietolmu nohu ei vaeva enam  * öös on hääled (ritsikad siristavad)  * on seened ja mustikad ja vaarikad, eriti seened  * metsmaasikate aeg on läbi, ja ma ei pea enam stressama, et mul pole aega neid korjama minna  * päike loojub värviliselt ja valgusel on palju erinevaid murtud toone  * ei pea enam päevitama  * kiire on möödas - ma pean silmas seda suvealguse paanikat, kui tehakse hiigelsuuri plaane, mida kõike suvel teha ja kuhu minna ... augustis on tavaliselt selge, et  need plaanid jäävad järjekordselt plaanideks ning sellega seoses tekib äkki palju mõnusat pingevaba aega.  * loodus on nagu küps naine - helde, rikas, kogenud, kuid siiski veel täies ilus: viljakoristus, aiasaak, põlluvili, metsaannid - kui rikkad me oleme, kui mõnus on koguda, varuda, panna purki ... pliidid tossavad, potid auravad, põlledega pereeemad kissis silmadega maitsmas järjekordset laari moosi või mahla  * tegelikult on ka juba natuke kurb mõnikord, sest suve teine pool on käes. Aga see on  selline magusvalus kurbus, üldse mitte rõhuv. See on nagu muusika, mis võib olla nii ilus, et paneb nutma.