Võib-olla on paljudele jäänud mulje,  et parapsühholoogia uurimisega tegelevad pigem libateadlased ja eks ta vist tihti nii kipubki olema. Peamine põhjus on selles, et vähemasti lääne kultuuris parapühholoogia uurimine on enamikele teadlastest tabu teemaks. Kui õigesti mäletan, siis Dean Radin oma loengus mainis, et kõigest ~0.03% teadlastest töötab vähemal või rohkemal määral parapsühholoogia kallal, samas kui ühiskonnas on 90%+ inimestest antud teemast huvitatud ja ~60%+ usub ühel või teisel moel mõnda parapsühholoogia nähtust.  Siiski  läbi aegade on tehtud palju huvitavaid katseid ja saadud vägagi huvitavaid tulemusi. Näide: katsealusele näidatakse erinevaid pilte ja samas registreeritakse tema naha elektrijuhtivust (sarnaselt valedetektoriga). On selge, et me reageerime erinevatele (rahulik/vägivaldne/erootiline ) piltidele erinevalt. Aga müstiline on see, et inimene tajub alateadlikult juba enne pildi nägemist, et kas tegemist on rahuliku või emotsionaalse pildiga!