Tunduvalt huvitavamad ja tuttavlikumad olid peategelase keerdkäigud kirjutamise ja loomisprotsessi ümber. Pingesituatsioon kirjutamise sundijana on mulle väga tuttav, kuigi paljud inimesed ei suuda sellistes situatsioonides sõnagi  kirja panna. Mulle millegi tõeliselt uue loomiseks on vaja just lisapinget, kohati isegi viimse piirini viidut. See sunnib end alguses kokku võtma, nö vägisi kontsentreeruma ning kui siis mõttelõng "auku kukub" ("Misery"), siis sukeldud ja sukeldud ja lased lihtsalt sõrmedel joosta. See loomise nauding on vägev, tunduvalt mitmetasandilisem kui füüsiline nauding… Selle järele oskab igatseda ainult seda kogenu … ja selle puudumise üle masendusse langeda samuti.