Kae päivä paistel päivakoerakerrä. Kae kõivukest, ta raban kasva suut. Meist egäl elurõõm suulake puut, tad lutsi saat kui vitämiiniterrä. Me jooseme kõik taevatähe perrä ja egaüits meist omma õnne uut, Kuid saatus ilmast ilma hennäst muut, me käime nigu müüdä väitseterrä. Saat vanembas, vast rahule siss jäät. Kas tiiät elust kallimbat mõnd varra? Kui  [ READ MORE ]