Või siis see, et minu elus on olnud inimene, kes on mulle andnud rohkem, kui keegi teine (vanemad välja arvatud). Inimene, kes on aidanud mul jõuda paljudes minu ja teistega seotud asjades selgusele ning kes on minu jaoks hoolimata äkilisest lõpust kõige olulisem inimene (vanemad välja arvatud). Kirjutasin millalgi sellest, et võib-olla kiindun ma liialt kergelt. Olen üsna kindel, et  see on tõsi, kuid samas on viimased aastad mulle endale näidanud, et kiindun ma inimestesse, kes on seda väärt. See ei ole üleolev suhtumine stiilis "sa oled / ei ole mind väärt" vaid tähendab pigem seda, et ma kiindun kergesti inimestesse, kellel on potentsiaali olla minu elus oluliseks tegelaseks, jäädes samas alateadlikult emotsionaalselt kaugeks inimestest, kellel see potentsiaal puudub. Selle inimesega tekkis side väga kiiresti ning omandas ehk isegi liiga kiiresti mõõtmed, milleks ma valmis polnud.  Ühtpidi on see hea, sundides mind kiirelt lapsepõlvest lõpuks ometi lahkuma. Teiselt poolt on see halb, sest sel ajal tehtud vigu on raske parandada, kui see üldse võimalik on. Vead on loomulikud ja nendest õppides on need ka kasulikud, kuid haiget teeb see, et vigadest põhjendatud arusaamatused on haiget teinud neile, kes mulle olulised. Täiesti võimalik, et parandamatult haiget. Kui teeks uuesti, teeks mitmeid asju teistmoodi. Tuttav tunne, eks? Samas olen ma enam kui kindel, et asjade teistmoodi  tegemiseks peaks muutuma ka tingimused - vähemalt sellisel juhul, kui ma teistmoodi tegemisest ka pikemaajalisemat tulu loodan. Odav populaarsus on siiski lühiajaline. Ausus on oluline. Enda seisukohtade allasurumist kahetsen ma võib-olla ehk isegi kõige rohkem. Paljugi oleks võinud olla teisiti, kui ma oleksin olnud enesekindlam ning väljendanud oma tegelikke seisukohti selle asemel, et püüda kalkuleerida oma väljaütlemiste tagajärgi. Tihti olid lõpuks väljaöeldud seisukohad just sellised, mis populaarsust  vähendasid - kuid mille nimel? Selleks, et näida parem kellegi kolmanda silmis? Milleks? Vahepeal on ausus siiski olulisem kui meeldimine. Lõppkokkuvõttes on hetkeline pinge vähem kahju tekitav kui pikaajaline väärarusaamades elamine.