Kuni jaanuari lõpuni said rahvuslikud ringkonnad tegutseda suhteliselt vabalt, kuigi mitte avalikult. 27. jaanuaril välja kuulutatud piiramisseisukorraga kaasnesid aga ulatuslikud arreteerimised ja ehkki ametlikult kuulutati lindpriiks üksnes baltisaksa aadel, tabasid repressioonid ka eesti rahvuslasi. Üha paisuv vahistamiste laine sundis suuremale ettevaatusele. Maanõukogu vanematekogu ja Maavalitsuse liikmete koosolekud muutusid võimatuks ning rahvuslike jõudude keskuseks kujunesid Tallinna Eesti  Haritlaste Klubi tagasihoidlikud ruumid Estonia ülakorrusel. Neis ruumes said kokku rahvuslikud poliitikud, kel jätkus söakust ähvardava ohu tingimustes jätkuvalt koos käia.