Girard mõistab  kõikide kultuuride sündi, kaasa arvatud Kristlust ja kristlikku kultuur, kui tõusnuid sellest ühtsusest mis on kogukonnas saavutatud ohvri või ohvrite patuoinastamise tagajärjel. Rituaalid, keelud ja müüt on dominantsed kõikides kultuurides ja need tõusevad sellestsamast korratud tegevusest milleks on ohverdusmehhanism mis on mõeldud rahu taastamiseks. Kultilised riitused üle terve maailma arhailistes religoonides ja patuoina interperetatsionid kristluseski demonstreerivad sedasama fenomeni; kriminaalsüsteem  sekulaarses ühiskonnas toimib sarnaselt "patuoina mehhanismile" (Redekop, 1993, pp. 32ff) - ehk küll seda seost algselt Girardi poolt ära ei tuntud (1977, pp. 22 & 23).