Oli väga hariv konverents ja selgus, et oleme sugulasrahvastega sarnasemad  kui arvata oskame. Maride kasutatavad hüdronüümid ja nende loogika on meile sarnane. Samuti vepsa, karjala, soome omad ning kasutatavad sõnad koha määramiseks ruumis ja maastikul(all, alt, alu, ale, ala, üla, pea, päi, kesk, taga, ees, mäele, mäelt, suur, väike, uus, vana, otsa, jalg, jala, pera, pära jms.)Et meie kond ja kund on algselt olnud küla tähenduses.  Et lõpp -pere ja -vere tähistavad omandit, -vere ka küla.  Nt Alutaguse on Alulinna tagune.  Selgus ka, et Setomaa Mereküla on oma  nime saanud merelaste järgi. Et Valga ja muistne Valgatabalve tähendabki küla valgma juures ehk valgmaküla. Palve (pala, palo)on vana sõna, mis tähendab küla, ka põldu. Arvatavasti on sellest saanud nime Põlva. Et Taheva on soome taipale ehk käänukoht või maaserv (kus matk lõppeb) ja antud juhul veekäänak. Et Ahja tähendab ka piiri.  Et Saru tähendab jõe hargnemiskohta (aga väga algse kirjapaneku järgi Sarck, serck, võib tähendada ka särjejõge). Ja palju muud põnevat.  Et Äänisjärv tähendab suurt  järve, sest sõna än, äno tähendab vepsa keeles suurt, nagu tähendas seda algselt ka jalo, nt. jalolahti on suur laht.  Mis veel nt. vadjalasi puudutab, siis nemad on jäädvustatud paikades nagu Vaida ja Vaidasoo.