Kui vaadata NPS'i kui pelgalt ühte numbrit, siis on tõesti ettevõtte olukorrast raske aru saada (võrdle: mida näitab igakuine kasum/kahjum juhile?)    Samas, kui vaadata NPS'i kui vahendit kliendi arvamuse pidevaks kogumiseks, siis annab see juba parema pildi ette. Ehk järgmine etapp olekski vaadata vastuste jaotust. Ja  küsida endalt miks asjad on nii (või veel parem, kui seda on kliendilt küsitud vabavastuse vormis). Ehk et NPS on ainult üks väike komponent terves PDCA tsüklis, kuidas kliendisisendit kasutada oma toodete/teenuste parendamiseks.  NPS eesmärk kasutamise eesmärgina näengi, et see on odav vahend kogumaks infot iga kliendikontakti kohta vahetult pärast selle toimumist.    Säutsusid, et põhjendad ka, miks CSI on halb. Ei leia selle kohta põhjendust. Kas mõtlesid sama situatsiooni, kus rahulolu  vaadatatkse ühe numbrina (olgu selleks siis 3.5 või 81). Mina mõtlen CSI all eelkõige ACSI või EPSI metoodikat, mis hindavad ka põhjus-tagajärg seoste tugevust ja annavad seeläbi infot, millele tasuks eelisjärjekorras aega ja raha panustada. Samas eks iga keerukama statistilise meetodi (olgu selleks siis struktuurivõrrandid või närvivõrgud) kasutamisel ole oma võlud, aga põhiline valu seisneb selles, kas tulemused/järeldused/edasised tegevused on intuitiivselt arusaadavad ka "lihtsale juhile", kes otsuseid  vastu võtab.