Poola. ON väga õudne koht. Metsa seal üldse pole, kõik teed viivad läbi asulate, mida on liiga tihedalt. Ja need teed on täis tuubitud  rekkaronge. Teede ääres vahivad kogu seda tsirkust seda pealt lehmakarjad ning maisipõllud. Lisaks meeldib poolakatele kohutavalt teeremonte teha. Ja erinevalt eestlastest kaevavad nad üles kõik, mis vähegi annab kümnete kilomeetrite ulatuses. Kohalikud mitte mingit keelt peale oma keele ei räägi. Vene keelt eiravad põhimõtte pärast, kaldun isiklikult arvama. Seepärast maandusimegi esimene öö kuskil linna lähedases metsas, kuna käpingutädi ütles, et kohti pole ja tema ühestki keelest aru ei saa.  "english?"  "nein"  "deutch?"  "njet"  "russkij?"  *pearaputus*  Lisaks sellele on Poola ka rõvedalt suuuur.