Kuniks auto saab hoovile manööverdatud, käib maja juures askeldamine. Ruta kaob vanaaegse valge kannuga nurga taha, Rein puuliuaga kannul. Kui külalised läbi sinetavast  varemerohutihnikust labürindi neile lõpuks järele orienteeruvad, avaneb hunnitu vaade, sarnane pigem kaadriga noore režissööri eksistentsiaalsest filmist kui maal elava Eesti pere argipäevast.