Põhjakaar - äraütemata mõnus Norra film kohati mõnusalt äratuntavalt endavanuse noormehe (mehe? härrasmehe?) "peab"-rännakust. Pole päris kindel, mida ta soovib - peale selle, et ei ole rahul hetkeolukorraga. Purunenud unistused, maha jätnud tüdruksõber. Kutt tahab minema, aga samas kardab seda, kuhu ta teel. Teadmatus, kerge paanika. Aga vähemalt tal on keegi - poeg. Tuleb üles otsida. Viimane elukoht - suusamaja - põles "õnnetul kombel" maha, töö talle ei meeldinud. Miks siis mitte teele asuda. Põlevaid majakesi näeb selles filmis veel. Teisel korral vist rohkem kogemata kui esimesel. Nagu teel kohatud vanamees, kellel oli oma elu lõpp kenasti ära ülaneeritud, peategelasele ütles - alles poisike. Kohati lihtsameelne, enamasti siiras ning teel päriselt olulise poole. Soovitan.