Eesti krooni  devalveerimine 1933. aasta juunis avaski tee tööstuse ja põllumajanduse elavnemisele ning koos sellega tööhõive suurenemisele, mille tulemused olid näha juba 1933. aasta teisel poolel. Kui 1932. aasta 31. detsembril oli tööbörsidel registreeritud ligi 14 000 tööotsijat, siis aasta hiljem, 31. detsembril 1933 oli neid 9200 ehk 35 protsenti vähem. Need arvud ei kajasta siiski töötute tegelikku hulka, sest tööbörsidel registreeris end vaid väike osa, mitte rohkem kui 30 protsenti töötutest. Valitsus kärpis tunduvalt ka  hädaabitöödeks ettenähtud summasid: 1933/34 eraldas töökorralduse fond selleks üksnes 948 000 krooni.