Alates 2007. a III kvartalist on EETL-i andmete alusel olnud ehitusmaterjalide kodumaine müük järjepidevalt miinuses. Ka koos ekspordiga on kukkumine ligikaudu 2,5-kordne (2007. a 10 miljardilt kroonilt 2010. a 4,4 miljardile), kuid näiteks müürikivide müügis pea 4-kordne (885 000 m3 2006. ja 2007. a ning 240 000 m3 2010. a). Näiteks paekillustiku müük on selle ajaga kukkunud 5,5 miljonilt tonnilt umbes 2 miljonile tonnile. Selliselt madalalt lõpptasemelt toimuv 10- või 20-protsendiline tõus ei näita seda, et tööstuses läheksid asjad hästi.  Ehituslikud maavarad on pea iga-aastaselt seadusemuudatuste mõjutada: kaevandustasu tõstmine olulises mahus ilma piisava etteteatamisajata, keskkonnatasude astmeline tõus, elektrienergia hinna tõus; lisaks on Maanteeamet leidnud viimastel aastatel, et teedeehituses peaks eelistama kohalike materjalide asemel enam importmaterjale.  Vaatleme näitena veel üht sektorit - betoonelementide müüki. Eestis on levinud seisukoht, et meie arengu alus on eksport. Betoonelementide tootjad on suutnud pika ja sihikindla  töö tulemusena siseturu madala nõudluse kõrvale luua ekspordivõimalused Soome ja Rootsi. 2007. a eksporditi näiteks 4% betoonseinaelementidest (15600 m2), 2010. a 50% (115000 m2). Kuid riigisiseselt oleme viimastel aastatel halvendanud meie elemendimüüjate konkurentsivõimet võrreldes Soomega vähemalt kolmes kategoorias: kaevandamistasu, mis viimasel kahel aastal ja järgmisel aastal tõuseb näiteks paetäitematerjalile 25% + muude keskkonnatasude tõus; elektrituru avanemisest tulenev oluline elektrihinna  tõus; erimärgistatud diislikütuse kasutamise võimaluse kadumine, mis tööstuses on juba toimunud ja nüüd toimuks kõigi oluliste betooni komponentide osas.