Eesti Koostöö Kogu ja Eesti Haridusfoorumi esindajad andsid haridus- ja teadusminister Jaak Aaviksoole üle  Eesti haridusstrateegia kavandi aastateks 2012-2020, mis toob esile hariduse olulisemad väljakutsed, seal hulgas vajaduse toetada riigi majanduse arengut. Haridusstrateegia pakub teid Eesti hariduse kvaliteedi ning selle isiksusliku ja ühiskondliku tulemuslikkuse tõstmiseks.    Strateegia andsid ministrile 29. juunil üle Eesti Koostöö Kogu juhataja Peep Mühls, projektijuht ja üldkoordinaator Lelo Liive, nõukogu esimees Marika Valk ning aseesimees Raivo Vare, Eesti Haridusfoorumi esindajad Krista Loogmaa ja Reet Laja, Eesti Tööandjate Keskliidu volikogu esimees Enn Veskimägi ja üliõpilaste esindaja Maris Mälzer ning strateegia üks koostajatest Marju Lauristin.    Haridusekspertide hinnangul on haridusel järgmisel  kümnendil viis suurt väljakutset: liikumine isiksusekeskse õpikäsitluse suunas, õpetaja positsiooni ja maine tõus, õppes osalemise kasv, hariduse tugevam seostamine teadmusühiskonna ja innovaatilise majandusega ning uue digikultuuri kujundamine Eesti hariduse ja kultuuriruumi osaks.    Strateegia rõhutab hariduse seostamist majandusarenguga. Innovaatilise teadmusmajanduse suunas liikudes peab Eesti vastavalt kohandama ka oma majandusstruktuuri. Majanduse uuenemine eeldab haritud eestvedajaid ja ajakohase  ettevalmistusega tööjõudu, tõdevad strateegia autorid.    Põhjendamatult suur osa (32%) Eesti tööealisest elanikkonnast on ilma (kutse‐ või kõrgharidusliku) erialase ettevalmistuseta. See on selges vastuolus innovatsioonile suunduva majanduse ja tööandjate ootustega. Vastuolu ilmneb ka üleskutsetes spetsialiseeruda nii õppes kui ka teadustöös, ning teisalt vajaduses välja arendada mitte pelgalt paaris valdkonnas edukas projektiriik, vaid terviklik ja jätkusuutlik Eesti.    Olukorra parandamiseks strateegia pakutavad meetmed    − HTM, MKM ja ülikoolide koostöös kujundada tööturu muutuvate vajaduste seire ja analüüsi süsteem ametialade, nõutavate pädevuste ning kvalifikatsiooni lõikes. Selle alusel tehtav prognoos toetab riigi haridustellimuse kujunemist ja haridusinvesteeringute planeerimist;    − Suurendamaks ülikoolihariduse panust Eesti ühiskonna ja majanduse innovatsioonivõimesse, kaasatakse õppekavaarendusse ning õppetöösse oluliselt laiemalt nii  tööandjad kui ka tulevikuarengutega tegelevad analüütikud ja rahvusvahelised eksperdid;    − Pideva ja tulevikutundliku õppekava-arenduse saavutamiseks kutsehariduses suurendatakse tööandjate vastutust töökohal toimuvate praktikate mahu ja tõhususe eest ning pädeva juhendamise tagamisel;    − Lisaks teoreetilistele ja praktilistele teadmistele tugevdada õppekavades töömaailmas vajalike isiksuslike kompetentside kujundamist läbivalt kogu õppeprotsessis - oskust infotulvas toime tulla,  koostööd teha ja probleeme lahendada, muutusi hallata, liidrivõimekust, valmisolekut paindlikkuseks ja mobiilsuseks tööturul jms.    − Kaasata arvamusliidreid ja meediat, et ühiskonnas väärtustada tööd ja meisterlikkust, kujundada lugupidav suhtumise oma ala meistritesse, väärikalt hinnata professionaalsust mistahes tegevusalal või -valdkonnas.    Samal teemal vt ka BNS-i 30.06.2011 uudist  Kümne aasta haridusstrateegia juhib tähelepanu hariduse väljakutsetele