Tagasitee mandrile pole nii lihtne, kui tulek - ehkki taganttuul, on ka udu ... ja nähtavus mõnisada meetrit (ütleme, et umbes 500). Kuna GPS-i meil seekord kaasas pole (no Prangli ju Leppneemest kiviga visata), siis hoiame suunda "umbes" ... lõpuks hakkab ka midagi paistma, mille arvame  algul Viimsi poolsaareks, aga mingil hetkel tekib mul kole kahtlus, et äkki see on hoopis Aegna saar. Muudame igaks juhuks kurssi ja hiljem selgub, et õigesti tegime - lõppkokkuvõttes tabame täpselt Leppneeme sadamat. Tagasiteele lisavad pinget veel tagantlaine, mis pole küll teab-mis kõrge, aga üllatavalt tugev ja teeb kajaki otse hoidmise väga raskeks. Lisaks ületame paar kilomeetrit enne Leppneemet veel Muuga sadama laevatee, otse enne ühte ilmatuma suurt tankerit - ega ta nüüd meile väga lähedal kah  polnud, aga kõhe oli küll tema nina ees üle laevatee sõita, kui näed kuidas selline suur monstrum sulle otse peale tuleb.