Tihti muudeti ka mõisasüdamesse viivate teede sihte ja  muudeti need puude istutamisega alleedeks. Vägagi sageli suundusid sihiteed peahoone ette või muule visuaalselt väljapaistvale objektile. Nii mitmeski mõisas ulatusid sellised teed mõisasüdamest mitmete kilomeetrite kaugusele, kus samuti oli looduslik maastik vähemal või rohkemal määral ümber kujundatud. Mõisate juurde kuulusid tolle aja kohta liigirikkad pargid, triiphooned, puuviljaaiad jms.