Pühendumusrituaalid on loovad kujutlusvõime harjutused. Need ei väljenda usku mingisse dogmasse, alistumist mingile üleloomulikule jõule ega taotle ülalttulevat armu. Nagu iga teise vaimse harjutusega - mida rohkem neid sooritada, seda lihtsam see tundub. Pole põhjust, miks uustulnuk budismis ei võiks nendest osa võtta, tundmata võõristust või piinlikkust. Me ei pea uskuma, et raamatu, filmi või  teatrietenduse tegelased on reaalsed ja ometi võime oma kujutluses nendega suhelda, võib-olla oma tundeid ergutades ja puhastades. Samuti ei pruugi me eriti uskuda Buddhasse ega millessegi muusse, ometi võime osaleda budistlikes rituaalides. Võime siseneda neisse samamoodi nagu siseneme romaanimaailma, ajutiselt unustades oma loomuliku ja eluterve skeptitsismi, vähemalt "etenduse" ajaks.