Reedel on siis viimane tööpäev. Jube mõnus tunne on. Eriti kui vaatan igast uusi "töökorralduse parandamise/muutmise" meile, mis sisse sajavad. Mõne päeva pärast pole kogu see õudne pahna- ja bürokraatiameri enam minu asi. Jajah, ma tean, et praegu on mittemõistlik töötuks jääda. Ei, mul ei ole uut kohta, kuhu  kohe minna. Aga ma usun et mu vaimne tervis on siiski palju olulisem, kui iga päev praadi süüa. Elagu makaronid!  Üldiselt, plaan on koolis edasi käia, võibolla kuskil midagi poole kohaga teha, kui veab ning üle pika aja end selles vallas mõnusasti tunda. Muus vallas on pidevalt väga äge, eile näiteks olin hullult sniiki oma arvates, orgunnides Preilile väikese sürpriisi või nii, aga kohe õhtul sai ta kenasti tagasi teha.