"Ja siia palun allkiri". Mõnikord asendab seda lauset lihtsalt kassapidaja poolt kättepistetav pastakas.  Kriipseldad oma sirgelduse ära ning seejärel ulatatakse teispoolt letti koos maksekaardiga tšekk, kus kirjas ostude üksikasjad. Rutiin.    Vaatasin täna, millele ma siis allkirja  annan.  Garanteerin allkirja andmisega raha olemasolu ning kinnitan, et tšekil (mille saan peale allkirja andmist) olev info on õige.  Õnneks ei ole kuskul tekkinud jäädavaid erimeelsusi hindadega. kuid iseensest kõlab huvitavalt. Homme murran rutiini - palun enne allkirjastamist tšekki vaadata. Näis, mis öeldakse.