Tulevik tähendab ontoloogiliselt võimalikkust ja antropoloogiliselt vabadust ütleb Jörgen Moltmann.Tuleviku teispoolsus tähendab midagi uut meie jaoks. Uudsus määrab piiri võimaliku ja võimatu vahel. Uus on seal kus võimatu muutub võimalikuks, mõeldamatu mõeldavaks ja avastamatu saab avastatud. Lootus on alati seotud uue ehk novumi esilekerkimisega. Kui uus esile kerkib nii nagu näiteks või Iisraeli kannatusloos Egiptuses siis selsamal hetkel muutub vana  ja käesolev kannatuseks ja tihti isegi väljakannatamatuks. Niipea kui esile kerkib uus, sünnib ka kannatus ja rahulolematus hetkeolukorraga. Nii on lootus antitoodiks fatalismile. Kreeklaste jaoks oli lootus kuri Pandora laekas mis pääses sealt välja selleks et segadusse ajada inimeste meeli et nad ei oleks liiga upsakad. Tõotus viitab alati novumile ehk uuele tulevale ning muutab seega käesoleva lahingutandriks uue ja vana vahel. Nõnda ka praeguse aja eduteoloogia mis muudab kristluse eneseabiõpetuseks  kuidas tarbimisühiskonnas toime tulla, selle asemel et sellest välja murda ning pakkuda pigem koguduses näidet uuest armastuse ühiskonnast ja taevariigist maa peal.