Sotside avantüristlik rünnak justiitsminister Rein Langi vastu on eriti naeruväärne seetõttu, et vale mees on võetud pihtide vahele vale mehe pärast. Lahvatanud skandaali peategelasteks peaksid olema Urmas Paet ja Vassili  Jakemenko, mitte Rein Lang ja Sergei Markov.    Jüri Pihl, kes kehtestas kevadel siseministrina Markovile sissesõidukeelu kogu Schengeni viisaruumi, räägib Markovist kui "praalivast inimesest", kes "ülbelt naeratades ütleb, et mina olin" pärast pronksiööd Eestit tabanud küberrünnakute taga. Asja arutanud sotside fraktsioon leidis Riigikogu väliskomisjoni esimehe Sven Mikseri sõnul, et "Pihli omaaegne otsus lülitada Eesti vastaste küberrünnakute korraldamisega praalinud Markov Schengeni viisakeelu  nimekirja oli igati põhjendatud". Sellistest üheselt mõistetavatest avaldustest jääb kahtlemata mulje nagu oleks Markov võtnud endale tõesti vastutuse Eestit tabanud küberrünnakute eest, kuid see ettekujutus ei vasta tõele.    Märtsis ühel infosõja tehnoloogiatele pühendatud videokonverentsil 2007. aastal Eestit tabanud küberrünnakuid maininud Markov ütles vaid järgmist: "Mis puudutab küberrünnakuid Eesti vastu, siis rahunege maha, selle rünnaku sooritas minu abimees. Ma ei ütle tema nime, sest tal  võivad tekkida probleemid viisade saamisega. Ta tegi seda täiesti juhuslikult. Ta oli sel ajal ühes tunnustamata vabariigis. Tegemist oli 9. maiga. Eesti valitsus muutus natside toetamisel täiesti häbematuks ning nemad istusid ja rääkisid: "No peab ju midagi halba tegema nendele fašistidele." Ja no otsustasid minna ning saigi blokeeritud. Kellegi käsul seda ei tehtud. Isegi kui nad seda juba tegid, nad ei teadnud, mida edasi teha. Käimas olid pühad, nad ei saanud kedagi kätte. Nad helistavad mulle ja  räägivad: "Sergei Aleksandrovitš, mida nüüd teha? Me blokeerisime Eesti veebilehed, aga ei tea, mida nüüd teha!" Mina ütlesin: "No mis siis ikka? Teatame sellest uudisteagentuuridele, et sellest teada saadaks." Tuleb välja, et see oli puhtalt kodanikuühiskonna reaktsioon. Ja, muide, selliseid hakkab tulema üha enam ja enam."    Markovi jutust tuli selgesti välja, et tema ei andnud küberrünnakute sooritamiseks mingit korraldust. Ja ei ole vaja suurt kujutlusvõimet mõistmaks, et talle helistanud mees  (kelle suhtes kehtib jätkuvalt sissesõidukeeld kogu Schengeni viisaruumi) ülehindas selle Transnistrias 9. maid tähistanud seltskonna osa pronksiöö järel Eesti veebilehtede vastu sooritatud rünnakutes. Võimalik, et oma rolli mängis seejuures ka alkohol, mille mõjul ei suutnud tüübid toimuvat adekvaatselt hinnata ja vaimustusid mõttest, et just nemad ongi need, kes saavutasid suure võidu sõjas "fašistliku" Eesti Vabariigi veebilehtede vastu.    Keegi ei ürita salata tõsiasja, et Markov on meelestatud  meie riigi suhtes üldiselt negatiivselt, kuid katsed omistada talle ülaltoodud tsitaadi põhjal vastutust pronksiöö järel Eestit tabanud küberrünnakute eest on rajatud pehmelt öeldes savijalgadele. Et tegemist on Vene Riigiduuma ning Euroopa Nõukogu Parlamentaarse Assamblee liikmega, siis oli üksnes aja küsimus, millal Eesti välisminister peab hakkama vastama küsimustele, mis puudutavad Markovi kandmist Schengeni viisaruumi sissesõidukeelu saanud isikute nimekirja. Sellele ei olnud head põhjendust ning selle  tõsiasja mõistmine on ka üks peamisi põhjuseid, miks sotsid praegu Langi nii vihaselt ründavad. Nad ei saa ju ometigi tunnistada, et nende juht võis teha sellise vea. Ja selles olukorras on nende seisukohalt vaadates parimaks kaitseks tõepoolest rünnak.    Ei ole üllatav, et pärast järelepärimiste ja tähelepanujuhtimiste alla langemist eemaldati Markov Schengeni viisaruumi sissesõidukeelu saanud isikute nimekirjast, kuigi talle jäeti kehtima sissesõidukeeld Eestisse. Markovi näol on ikkagi  tegemist rahvusvaheliselt suhtleva tipp-poliitikuga ning kui tema hoidmiseks selles mustas nimekirjas puudub tõsiseltvõetav alus, siis kahjustab see varem või hiljem Eesti läbisaamist teiste Euroopa Liidu riikidega.    Üllatav on pigem see, et selle otsuse eest õnnestus isegi midagi vastu kaubelda. Aktuaalse Kaamera andmetel soovis Markovi kustutamist Schengeni viisaruumi sissesõidukeelu saanute nimekirjast näiteks Itaalia. Juhtumisi on selle riigi välisminister aga hakanud nüüd toetama Euroopa Liidu  infotehnoloogilisi arendusi koordineeriva asutuse rajamist Eestisse.    Tõeliseks skandaalipommiks oleks pidanud saama hoopis see, et välisminister Paet esitas taotluse eemaldada Schengeni viisaruumi sissesõidukeelu saanute nimekirjast ka Jakemenko, kes juhtis pronkssõduri kriisi ajal "demokraatlik-antifašistliku" noorteliikumise НАШИ poolt Eesti suursaatkonna vastu Moskvas suunatud aktsioone. Siseministri kohuseid täitnud Lang jättis selle taotluse rahuldamata, kuid suud peaksid vajuma lahti  ainuüksi sellise taotluse olemasolu peale, sest Jakemenko toonase tegevuse osas ei saa olla mingit kahtlust. Eesti välisministeerium ei pea selle eest nähtavasti pikka viha.    Jakemenkost on saanud vahepeal Vene Föderatsiooni riikliku noorteasjade komitee juht. Tema eemaldamist Schengeni mustast nimekirjast palus Paetilt möödunud aasta detsembris Vene välisminister Sergei Lavrov isiklikult. Seda mõtet ei ole ilmselt maha maetud, sest tänavu suvel külastasid kremlimeelsete omade laagrit Seligeris  riigiringhäälingu korrespondent Krister Paris ja Riigikogu väliskomisjoni liige Silver Meikar, kes edastasid sealt sõnumeid, mille läbinähtavaks eesmärgiks oli rehabiliteerida Eesti publiku silmis vahepeal demoniseeritud НАШИ mainet.    НАШИ järgmine suurem aktsioon on kavandatud muide 4. novembrile, mil tähistatakse rahva ühtsuse päeva. Radikaalsed natsionalistid on korraldanud varasematel aastatel sel puhul nn. vene marsse, kuid nüüd tahab НАШИ selle nime neilt üle lüüa. Varem on nendel marssidel  kogunenud selline seltskond, mille maailmavaatest annab ettekujutuse tänavu valminud huvitav dokfilm "Русское Сопротивление" (http://blip.tv/file/2489843) , kuid nüüd pakutakse etnilisele piiratusele vastukaaluks suurriiklikku šovinismi. Nimelt on našistid kuulutanud, et kõik Vene Föderatsiooni kodanikud tuleb lugeda venelasteks, võttes sellega inimestelt sisuliselt õiguse rahvusele, aga jäägu see sinnapaika.    Selge on  igatahes see, et Jakemenko eemaldamine Schengeni mustast nimekirjast peaks aitama välisministeeriumi arvates parandada suhteid Venemaaga. Paljud on ju seda järjepidevalt nõudnud, kuigi mõned nendest samadest häälekatest inimestest on nüüd juba jõudnud kritiseerida Markovi puhul tehtud vea parandamist. Paet on ikka üritanud kremlinsitega hästi läbi saada. Piirilepingu ja Nord Streami puhul pääsesime põhjendamatutest järeleandmistest tema kiuste, mitte tema tõttu.    Venemaaga ei ole vaja tüli  norida, kuid ka järeleandmistel peab olema piir. Praegune skandaal ei pruugi viia ühegi ministri ametist lahkumiseni, kuid päris kindlasti jääb oravatel selle tõttu saamata tuhandeid või isegi kümneid tuhandeid hääli (see ei tähenda, et need lähevad mõnele teisele erakonnale, inimesed võivad otsustada lihtsalt mitte valida). See on valuuta, millega peab arvestama lõpuks iga erakond. Ja õppetund on tegelikult väga lihtne: Vene-teemadel ei tohiks ülereageerida, sest vigade parandamine võib minna hiljem kalliks  maksma, kuid samas ei tohiks teha eneseväärikust alandavaid järeleandmisi, millele oldi Jakemenko puhul väga lähedal.    ANDRES LAIAPEA  Terve Mõistuse Sündikaat