Käisin täna einestamas avalikus majas. Uksel tervitas kõiki sisenevaid kodanikke polüglotist neeger, mina kuulsin teda tervitussõnu lausumas nii eesti, vene kui ka soome keeles. Aknad olid maast laeni, võis vaadata nii seest välja kui väljast sisse ja kusjuures tasuta. Küll aga tuli tasuda söödava-joodava eest ja kui ma seni olin pidanud Veski kõrtsi üsna kalliks lõunakohaks, siis nüüd korrigeerisin oma väärarusaama, häbi mulle ignorantsuse eest. Lisaks istusin ma mugaval valge nahaga  kaetud toolil, mis maksvat 50 tuhat krooni. Istusin hästi ettevaatlikult, ühe kannikaga (et briljandid peffelit ei torgiks) ja aeg-ajalt katsusin veel käega istumisealust. Tegelikult küll kuskilt ei turritanud, olid vist hästi peidetud. Ja toole oli kah rohkem.    Pildil isane tool. Odav tool.