Olevistes oldi teda küll valmis armulauale lubama aga ta ei tahtnud olla erandiks mis reeglit kinnitab. Ta oli lahutatud ja baptistliku moralismi kohaselt oli see peaaegu  sama hea kui surmapatt. Mere puiesteel seevastu tundis Elmo et teda usaldatakse. Veelgi enam, tal paluti neljapäeva õhtuseid noorteõhtuid juhatama hakata. Osalt oli see ilmne usaldusakt, teisalt ehk soov võõraste kätega tulest kastaneid välja tuua. Käed olid Elmo omad ja kastaniteks olid Hubert ja Rein. Nood mehed oli toonane abiõpetaja Heigo omadel poliitilistel kaalutlustel Merekale kutsunud. Ilmselt selleks et kui tekib mingi elevus, siis saab ta aust osa. Vastutama ei pea ta aga abiõpetajanda aga suurt  mitte millegi eest. Kui Olevistes oli surmapatuks lahutus siis Metodisti Kirikus oli surmapatuks see kui sa Ameeriklastega läbi ei saa.Elevus tuligi aga tuli selline elevus mis mingist hetkest enam kontrollile ei allunud. Ei Elmole ega kellegile teiselegi. Sellepärast ei allunud et rootslane Jhonny Karlsson oli oma sünnitamisõpetusega noortele meestele uue ideoloogia andnud. Teadmise et Püha Vaim elab kõhus. Sellest tuletasid noored tegijad mehed et käsi tuleb pigem kõhu peale panna. Kõht on aga vähemasti  naisterahvastel peaaegu seesama mis emakas. Need järelkoosolekud muutusidki nõnda sünnitamisõhtuteks kus asi vahel jalgevahe (loe. kõhu) masserimiseni ulatus. Ei läinudki kaua kuni pill lõhki puhuti. Ära minnes produtseeris Rein lisaks veel mahlaka süüdistuskirja koguduse juhtide kohta ja läkski. Läks tõelise märtrina oma teed. Nende kogudusest väljapanemisele pühendatud pühapäeva hommikusel järelkoosolekul oli Rein koos oma pere ja lastega süütult kannatavana kohal, nagu Hubertki. Sealt edasi läks liikumine  juba täie hooga ning jätkuvalt politiseerudes kuni juhtide emmigreerumiseni. Kui "elukad" nagu neid toona nimetati olid läinud, tundis Elmo end mõistetavalt üksikuna. Ta sõbrad ja mõttekaaslased olid läinud ja järele olid jäänud mõned võõrad keskealised mehed. Elukatega ei saanud ta ka kuidagi kaasa minna, selleks oli Reinu laimukiri liiga räme ja ilmselt vale. Ometi käis Elmo veel mitu korda Viru tänaval Rebase urus kus elukad mõnd aega kogunesid. Seda kohta nimetasid nad oma piiblist pärit leksikas  Abdullami koopaks. Vahel käis ta ka Reinu korteris Lasnamäel kuhu tubli 100 inimest end ära püüdis mahutada. Ka Huberti juures toimusid rahvarohked kogunemised ja siis veel ka Pirita jõe käärus Lasnamäe all.Ometi tundis Elmo end Merepuiesteel üksikuna. Sellest siis ka otsus maale elama minna. Matsalus said asjad kergesti korda ja ühel hilissügisesel päeval olidki nad läinud. Auto tuli järele ja viis nad Keemu sadama kõrval asuvasse savimajja. Õhtul enne seda tulid nende Ehte tänava korterisse Siiri vend