Vihm, jätkuvalt vihm on siin minu ümber ja sees. Vihmavarju all kõndida ja tunda, sabinat pea kohal. Ilma et see sind puudutaks. Nii lähedalt.  Kaugus iseendast on meeletud ja nurgeline. Käänaku tagant paistab uus ja siis järgmine. Vahepeal on teeristid, et valida oma elu tee. Tee mis juhatab su keskele. Lohutab vaid see, et keskele saad sa igat teed kasutades, oleneb vaid tee kuju.