Mis puutub vaimusse ja võimusse, siis nõuaks nende vahekord erilist selgitamist. Scheler ründab klassilist käsitust vaimust kui absoluutsest substantsiaalsest võimust. Ta seab sellele käsitusele vastu enda õpetuse vaimust kui  algupäralt võimetust printsiibist. Kuid mõlemad käsitused ei moodusta veel täielikku loogilist dis­junktsiooni. Ligem analüüs võiks näidata, et võimu mõiste pole neis käsitusis samane.