Lõpuks jõudsin ära oodata, pasha söömise päev :)!    Viimasest korrast on terve igavik möödunud, kui viimati pashat tegin, kuigi ega ma polegi kindel, kas  ma ikka iseseisvalt seda tegin, aga söömise juures olin küll :). Mälestused ei olnud just kõige paremad, üks rasvane kohupiimaplönn, nii, et mõni ime, et rohkem pole katsetanud.    Nami-namis on see kuu pasha ja muu kohupiima toitude kooskokkamine ja kui õige vorm on ka olemas, siis on ikka raske põhjust kõrvale hiilimiseks leida. Mulle hirmsasti meeldivad uued köögividinad, oleks ainult ruumi rohkem nende ladustamiseks :).    Ettevalmistused pasha söömiseks algasid juba hommikul, käisin jalgsi Vabaõhumuuseumis :). Ilm oli ilus, päike paistis ja sammuloendur muudkui aga tiksus, nii see 7 kilomeetrit käidud saigi :). Jokutasin natuke mere ääres ka, ei mäletagi, millal viimati merd nägin ja merele nii iseloomulikku lõhna sisse hingasin, elu on ikka ilus küll.    Mis retsepti puutub, siis aluseks võtsin selle, aga tegin natuke omaloomingut ka.        50 g võid  1 dl suhkrut  400 g kohupiima  1 väikese sidruni koor ja mahl  1 muna  1 tl vanilliekstrakti  100 g kuivatatud kirsse  natuke Amarettot  2 dl vahukoort      maasikaid  riivitud šokolaadi    1. Vahusta pehme või suhkruga kreemjaks.    2.  Lisa võisegule kohupiim, muna, maitseained ja Amarettos leotatud kirsid.    3. Vahusta vahukoor ja sega ettevaatlikult kohupiimamassi hulka.    4. Vooderda pashavorm marliga ning tõsta segu vormi. Pane vorm väikesesse kaussi ja vajutuseks võib kasutada alustassi. Tõsta vorm koos kausiga külmkappi nõrguma.    5. Järgmisel päeval kummuta pasha taldrikule ja kaunista näiteks maasikate ja riivitud šokolaadiga.         ma olen ikka  umbe uhke oma saavutuse üle :)! Vormist tuli ilusti välja ning maitses sama hea kui välja näeb, mõnus mahlane ja oi kui nämm.  Unustasin kohupiima külmkapist välja soojenema tõsta, aga ei juhtunud sellest suurt midagi. Võid panin ka vähem. Minu usk ütleb, et alkoholist on alati abi, seekord läks käiku Amaretto, mis ta seal kapis ikka seisab :).  Kaunistuseks kasutasin maasikaid, mille reedel üks tädi turul pähe määris, kui rohelist sibulat ostsin, aga tundub, et me mõlemad jäime rahule :).