Eile käisin pealinnas ühe lemmiku, briti laulja James Blunt'i kontserdil. Oma ehmatuseks märkasin, et olin ilmselt ainus sellises vanuses inimene  kontserdipubliku seas. Aga kui muusika käima läks, ununes see ära. Kõik ülejäänud 5-6 tuhat inimest olid vanuses 15 kuni 35. Kontserdielamus oli suurepärane, sest tegu on ühe äärmiselt tagasihoidliku artisti ja andeka loojaga. Ei mingit välist glamuuri, hilpe ega efekte. Puhas inglise keel, mitte lodev american. Sõnad ja meloodia kokku annavad lauludele sisu ja hinge. Erakordselt kosutav praeguses tunnetevaeses maailmas.