Totaalne kuumus pani korraga kõik ümberistutusplaanid seisma. Hea, et osagi ümber kolida jõudsin, ka on suurem rohimisring aial peal, väetised sees ja taraäärsetele ronijatele vajalikesse kohtadesse uued nöörid veetud.  Kõrgetel iiristel on sel aastal nii palju õiepungi! Sealt ootan kohe põnevusega. Ilmselt neile eelmise aasta august meeldis, et nii palju õiepungaalgeid tekkis. Ja puhkemine on nüüd ilmselt järgmise nädala küsimus.  Lõuna-Eestis ja Tartu kandis pidid kõrged suureõielised juba uhkelt õitsema, aga siin mitte, jah. Siin on see elu ikka umbes kümnepäevase sammuga Lõuna-Eestist maas. Mis siis, et palav on siingi mis hirmus.  Ellil on märja T-särgi päevad käes, sest mina seda koerte kuumarabandust kardan nüüd veel eriti, pärast seda kui läinud suve kuumalaine ajal Targa Naabrinaise tiibeti mastif loojakarja läks. Ning eks neid uudiseid palava ilmaga hukkunud koertest jõuab minuni iga suvi. Nii ongi jääkuubikud joogikausis ja plikale väikseksjäänud T-särgid külmas vees märjakstehtuna ning väljaväänatuna koertel seljas. Sel aastal seni küll ainult Ellil, sest Hermann lesib peamiselt meie juures töötoas ventilaatori all.  Eilne kuum päev hoidis mind  kenasti töölaua taga ja valmis sai kole lugu "Saladustele" sellest, kuidas täiskasvanud tütar vihkab oma ema. See valmis kolme erineva inimese loo baasil, mis kõik olid parajad painajad. (Peab ütlema, et need emad ise on oma tütarde lapsepõlves teinud ka kõik selle heaks, et laps neid vihkama hakkaks… aga mina ei ole siin kohtumõistja. Ega see, kuidas need tütred oma emadele lõpuks nii-öelda tagasi tegid, olnud sugugi vähem võigas.) Niisiis kõigepealt viisteist lehekülge stsenaariumit ja pärast õhtul käsime  Ristil külas, ühel koosolek-aiapeol. Väga meeldiv viis palavat päeva lõpetada.  Aga mul tuli meelde, et läinudnädalast lullamillat ma ei olegi veel üles riputanud. Teate, mu naabruses elab korraga väga palju väikseid poisse (tk 4 vist, või kohati tundub neid igatahes palju rohkem?), vanuses 2 - 7. Tegelikult nad minu aias ikka puude otsas turnimas ei käi, õnneks. Aga nende mänge ja sekeldamist kõrvalt näha-kuulda on igatahes huvitav ja inspireeriv. Kuigi mõneti lärmakas, pean ma tunnistama - aga laste  mänguhääled ei häiri mind eriti. Vastupidi, sealt kuuleb jumala huvitavaid asju. Selles kolme pere laste pundis on tegelikult üks väike tüdruk ka, kes paar päeva tagasi lasi kuuldavale tõeliselt armsa statementi: "Mina teiega rohkem kulli ei mängi, sest H. jookseb liiga kiiresti ja K. ja J. on lihtsalt pätid!"