Allanil oli higist läbimärg ja tundus liikuvat raskelt, ergutasime teda, jooksime mõnda aega kõrval nagu tifusod ja läinud ta oligi. Finishis rääkis ta, et see oli olnudki tema raskeim moment rajal. Lihtsalt jõust jääb puudu, et sellist tõusu sõita, seda polevat kodumaal kuskil ka ju võimalik harjutada. Allan lausus kuldsed sõnad tõusude kohta: "Rada on kogu aeg ees vaba, ole ainult mees ja sõida. Aga pole seda meest!" Ka ütes Allan selle tõusu olevat ainsa koha kus ta eneselegi üllatuseks pidi grannyt kasutama. Õnneks kosus ta tublisti järgnevate tundide jooksul ning lõpetas minu meelest väga heal 45. kohal, kaotades võitjale 36 min.