Üks nõukogude võimu vastikuid tagajärgi on ka see, et see võim hävitas vana ja traditsioonidega eesti töölisklassi. Tehased, vabrikud ja tooraine toodi Eestisse sisse, toodang veeti NSVL avarustele välja ning tootev tööstus mehitati sissetoodud tööjõuga. ENSV  profileeriti Moskvas põllumajandusvabariigiks ning eestlased tulid tehastest, vabrikutest ja ehituseltki pisitasa ära. See oli teada juba sovetiajal, see oli probleemiks Ülo Nugisele, kes võitles internatsidega. Aga see on oluline probleem ka täna, sest Eestis pole enam tõelisi ametiühinguid aga baasi sotsiaaldemokraatiale, nagu see oli olnud eelmisel iseseisvusajal. Arstid, õpetajad ja autojuhid on maailmas küll traditsiooniliselt kena lisandus ametiühingutele ja sotsidele, aga mitte selle liikumise põhi. Valgekraede sotsiaaldemokraatia on kohvikumäng, see pole võimeline sellised streike korraldama, mis ikka tööandjatel kõri pisut koomale tõmbaks. Seda oleks Eestis aga igasugu pankuritest ja ettevõtjatest ülburite taltsutamiseks vaja küll.