Masust on tolku niipalju, et juba tükk aega pole küsitud "a' miks sa endale korterit ei osta?" ja jaa, võrreldes masust rabatud lastega perede omaga on mu elu ilus rooza ohakas. Aga kas te tunnete kedagi, kes tunneks kedagi, keda nagu päriselt ka turgutaks teadmine, et teistel halvemini läheb?