1968. aasta maisündmused ei varisenud kokku seepärast, et tegemist oli ainuüksi tudengite pullitegemisega, vaid puudus  piisavalt arenenud tsiviilühiskond. Iseorganiseerunud tehasehõivajatel puudus piisav koostöö, mis lasi de Gaulle'il nad hiljem ükshaaval maha suruda. Antiautoritaarsel vasakpoolsusel puudus piisav mõjuvõim tööliste hulgas. Sellest hoolimata näitasid Nantes'i sündmused, et linn võib efektiivselt funktsioneerida ilma mingite hierarhiliste süsteemideta. Mõistatuseks jääb, mis oleks sündinud, kui kommunistlik partei ja trotskistid poleks mai lõpul blokeerinud ministeeriumide vallutamise rahva poolt. Massilised  mahalaskmised, nagu tegi Pinochet viis aastat hiljem Tšiilis?