Meis kõigis on alaealist niipalju, kuipalju meie mõte ei ole veel küps, mõistmaks elu olemust. Meid on aastatuhandeid pimedusega löödud ja me oleme harjunud lapsiku ellusuhtumisega, kuigi hing protestib aina energilisemalt. Pole erand ka inimhingede peidupaikadest päevavalgele ilmuv tõde. Usume, et armastame ja igatseme tõde, aga kui see ootamatult päevavalgele ilmub, siis oleme löödud ja hakkame seda eitama.