Kuid kui eeskava nõnda nois oludes oli küllaltki tulevikku tähis­tav, siis ei ulatunud selle teostamine ometi väga tunduvalt üle oma aja. Sest kes kirjutasid Kiirte esimeses andes? Nimed olid enamu­ses ennegi tuttavad - J. Mändmets, H. Pöögelmann, K. E. Sööt, A. Kitzberg, Elise Aun - ega võinud midagi üllatavalt uut öelda. Hans Pöögelmann oli siis alles harras isamaalaulik, teised vanemad sule­mehed kirjutasid aga nii, nagu neid ikka tunneme. Tookordne laiem üldsus ei võinud küll kuidagi teada, kes oli see G. S., kelle nimetähti kannab albumis mitu luuletist ja arvustist ning kes toimetajana oli kogu ettevõtte hingeks. Samuti ei võinud olla kujutlust sellest A. H-st, kellelt ilmus üldisest keskpärasusest üleulatuv jutukene Kuresaare vanad. Nüüd on aeg ammugi paljastanud need noorurid, kes siis keskkooliõpilastena ei tohtinud esineda oma täie nimega.