Maakondlased uskusid, et venelased on Kaval-Antsu poolt koerapöörirohu abil ära nõiutud maakondlased, kuid millalgi parandavad nad meelt ja kahetsevad pattu ning ühinevad taas oma ajaloolise kodumaa Maakonnaga. Maakondlased pidid aga uskumuse järgi neile seda päevast päeva meelde tuletama, et nad teineteisest kunagi ei võõrduks. Kui Maakond võeti vastu Nõukogude  Liitu, siis oli see tema rahvale suur pidupäev, sest see viitas messiaanliku ettekuulutuse täitumisele. Venemaa muutus maakondlaste suureks eeskujuks, kellega nad end tuhandete nähtamatute vaimsete niitidega sidusid. Hingepõhjas nad lootsid, et õnnestub taastada muistne impeerium, kuid sellele peab pärimuse järgi eelnema püha sõda, mis lõppeb Tõe ja Õiguse kehtestamisega kahe riigi vahelistes suhetes. Tõe ja Õigusega tunnistab Venemaa Maakonna õigust nende ajaloolisele territooriumile. Püha sõja ootus pani  neukkude hinge värelema.