Ilmselt enamus teist juba teab, et tõin suuliselt eksamilt koju võidukad maksimumpunktid ja olen enda üle väga uhke. Tegelikkuses sain ma täpselt sellise teema, et ma  mõtlesin, et "palun laske mulle kuul pähe". Aga hakkama sain. Teemaks oli kunst, galeriid, handicraft. Roleplay's tuli mul intervjueerida vahetusõpilast, kes käis mingil üritusel, mis kajastas erinevaid muusikatüüpe. Kuna ma olin suht ametis mõttetööga, kuidas järgnevat küsimust esitada, siis ma neid vastuseid väga tähele ei pannud ja peale pideva jazz and jazz and jazz ma nagu muud ei kuulnudki. Võib-olla käiski jutt jazzist? Ma ei tea, see pole enam oluline ka. Aga nagu te teate, siis lõpus tuleb see teema kokku ka võtta, tänada vastajat ja öelda, kas minu arust on see vajalik või mitte. Ee.. nagu ma juba ütlesin, ma ju ei kuulanud eriti mida ta mulle vastas, siis ega ma nagu väga ei saanudki pihta, mis värk selle jazziga siis ikkagi oli, aga ütlesin ikka, et yesyes, really relevant ja on part of the culture jne. Ilmselt sobis, sest peale naeratavate nägude ma seal miskit muud küll ei märganud.    Õpetaja oli meile ukse taha  ooteruumi pannud valmis lauakese koos suuuuure karbitäie muffinitega, kohvi ja kõige muu sinna juurde vajalikuga. Muffinid olid tema tütre küpsetatud ja maitsesid tõesti ossa jummel kui hästi. See oli neist mõlemast, väga, et mitte öelda isegi väga väga armas.    Tahan veel palju õnne soovida oma klassijuhatajale, kes pälvis parima noore õpetaja stipendiumi ja on seega ära teeninud väga palju pikki paisid. Tubli!