Mõni raamat on nagu piibel, kuigi ei ole Piibel. Võtad lahti kust tahes ja loed. Piiblit polegi nii põhjalikult lugenud, tükati ainult.  Märkused servadel ja  allakriipsutused tähistavad, et on olnud eriti tähtis mõte. Käsitlemist vajav mõte.  Kui ma enam midagi ei pea "käsitlema", siis võtan kätte mõne uuema väljaande ja loen kui esimest korda. Üldiselt ma ju raamatuid täis ei sodi...                 Teised siin