Sai puhkamisega vähe hoogu mindud. Koguniste reisitud sai. Mis oli tore, aint kehakaal tõsis tubli 5 kg võrra. Kui sul ikka 3x päevas Rootsi laud ees on siis tuleb tõdeda et inime on nõder ja head mida ta tahab (mitte süüa) ta ei tee vaid teeb ta seda mida ta ei taha (süüa). Või siis vastupidi. Alles nädala lõpuks õppisin koguseid optimeerima nii et kõht jõudis teiseks tõidukorraks tühjaks minna. Ehk  õpikski nõndamoodi elama. Elu nagu Rootsi lauas, parem ikka kui Rootsi kardinate taga. Ja ega Rootsi (klassikalisel) massashilgi vigu pole. Puhkus on siuke liminaalne aeg mis saab ümber ja taas tõugatakse sind elu külma garderoobi, nagu täna ja homme kus jätkub juunis pooleli jäänud kolimine. Mis on tüütu. Liminaalne seisund on ka reisimine ehkki suuremat on muutunud ses osas võrreldes viimase pikema rootsis käimisena. Osad meist (jõukamad) käituvad nagu skandid ise. Vaesemad aga ikka nii nagu vanasti. Aga  hää küll see selleks. Meil olid kõik poisid korralikud selle sõna kõige erinevamates ja rikkalikumates mõtetes.