Tammsaare annab ilmekalt edasi kuradi religioosseid kogemusi inimeseks olemisest - kuradi kõhklusi, kuradi kahtlusi. Tulnud tagasi, tõdeb Vanapagan nukralt: Tunnen, et olen asjata maa peal elanud." Üsna sama tunne võis olla Lunastajal, kui Ta oli oma loometöös kahtlema hakates sunnitud Kuradi maa peale saatma.