Kuidas ikkagi jäljendamise mehhanism toimib? Kus peitub selle mehhanismi substraat inimese tasandil? Ettekandes ISAGA (International Simulation and Gaming Association) 31. aastakonverentsil võrdlesin amaanirituaali ülesehitust simulatsiooni struktuuriga, jõudes sealtkaudu õppimise hermeneutilise iseloomu viseerimiseni. Abiks oli Antonio Damasio töö inimese neuropsühholoogia alal. Jõudes õppimise nähtuse viieks komponendiks jaotamiseni, leidsin hiljem, et kirjeldatud mehhanismid (nt dramatiseerimine) sobivad eelkõige jäljendamise toimest aru saamiseks. Antonio Damasio (1994) näitab inimese perifeersest närvisüsteemist tulevate impulsside mõju inimese teadvuse kujunemisel.  Kesksel kohal on seejuures emotsioonide tekkimise ja toimimise mehhanism, mis kannab hoiakute kujunemist ning otsustuste tegemist, aga samuti mäluprotsessi. Selle mehhanismi tarbeks on peaajus välja kujunenud  omavahel ühendatud piirkonnad. Meie jaoks on kasutatav tõdemus, et emotsioonide ja teadvuse olemasolul on oluliselt tegevad mitte ainult välisilmast tulevad, vaid ka keha olekutest informeerivad impulsid. Samuti on oluline järeldus, et on olemas somaatilised markerid, mis põhinevad teiseste emotsioonide protsessil ja mida me kasutame ratsionaalse otsuse tegemise juures.  Neid luuakse tõenäoliselt meie ajus koolitamise ja sotsialiseerimise käigus spetsiifiliste stiimulite klasside seostamisega spetsiifiliste  keha somaatiliste seisundite klassidega. Uurimusest saab seletust, miks saab inimestega manipuleerida, nagu Skinner tegi rottide ja tuvidega. Samuti saab teada, millise mehhanismi kaudu toimib näiteks Chi-Qong'i või amaanirituaali praktiseerija teadvusele kehaliste ja hääleharjutuste mõju.