Inimkond on ajaloo vältel liikunud pidevalt lihtsamailt keerukamaile eksisteerimisvormidele. Erandiks pole ka ühiskondliku organiseerumise tase, mis on viinud hõimudelt ja sugukondadelt riigi tekkimiseni. Anarhia ehk organiseerumise ja riigivõimu täielik puudumine viib selles protsessis kahtlemata suure sammu tagasi ehk teisisõnu ürgkogukondlikku aega, kus igas hõimus valitsesid omad tavad ja seadused. See hävitaks mitte ainult praeguse industriaalühiskonna saavutused, millesse mitmed praeguse aja "digitaalanarhistid" suhtuvad negatiivselt, vaid ka infoühiskonna alustalad - globaalse andmesidevõrgu ehk infokiirtee, digitaalseadmeid tootva tööstuse ja muu sellise. Kõikide nende loomiseks ja käigushoidmiseks on vajalik ju kindel kord ja struktuursus. Infoühiskond  pole mitte industriaalühiskonna vastand, vaid sellele järgnev keerukam arenguvorm. Mõeldamatu on infoühiskonda luua ilma industriaalühiskonna põhiväärtusteta: elektrita, tööstuseta, transpordita ja eelkõige reegliteta, mis nende tegevust juhib. Tuletagem meelde vana tõde: palju kergem on juba ehitatut lammutada, kui midagi uut ehitada. Seega peab riik kindlasti eksisteerima käsikäes infoühiskonnaga, muutudes samas aga vastavalt ühiskonnas valitsevaile seaduspäradele.