Ujumise edasiminekutest niipalju, et isiklik rekord kroolimisel on umbes neli hingamist järjest. Samas suudan ma ka päris palju vett endale  makku koguda selle aja jooksul, nii et tuleb veel vaeva näha. Konna ujumise õppisin ära. Aga siiski on solberdamine veel kole väsitav - liiga krampis olen või midagi taolist. Lasnamäe asjad edenevad ka ülespoole, raskusi tuleb juurde panna ning ma olen natuke mures, kas pea ja lihaste porpotsioon ikka veel normaalse piires on. Liisile sõitsin eile kaklemise ajal kogemata hullult nosplisse, kuigi ma siinkohal kinnitan veelkord, et ta ise hüppas mu käe otsa. Päriselt. Ja mõne nädala pärast hakkavad  orienteerumisteisipäevakud jälle pihta. Mudas ja vees ja metsas ringitormamise eelrõõmuvõdinad.