Üle ristmiku tuleb väike tüdruk lilledega, tütreke-kabujalake, must kleit seljas, tark nagu Piibel. Asetab kimbu verise kogu kõrvale ja lausub kõlaval häälel: "Hüvasti isake, sinuta pean ma nüüd üles kasvama. Ei õpetanud mind sa rattaga sõitma. Õde-venda  mulle ei teinud ja loomagi ei kinkinud. Vahtisid aina oma tobedat arvutit. Aga pole sest hullu. Ma annan sulle andeks"