Ma ei tea kas see kvalifitseeruks, aga sageli peetakse "ligimise aitamist" usudogmaks ja paljud arvavad, et viisakus ning  üksteise aitamine on ühiskonda juurdunud tänu usule. Ma ei oleks nii kindel. Selline käitumine omane ka orangutangidele. Arvan, et nende jaoks on see loomulik. Sipelgatel on ka oma hierarhia ja tööeetika - muidugi ei kujuta ette, kas nad selles õnnelikud on, aga see tundub toimivat.    Kuigi ma pole usklik, olen nõus sellega, et paljudel juhtudel on inimkonnale usust abi olnud. Paljud inimesed ei suudaks langetada otsuseid, mis oleks moraalsed/eetilised, kui neil poleks mõnda "eeskirja". Samas on  nende tunnetuslike eeskirjade alusel ka palju jama tehtud. Põhimõtteliselt ma olen nõus, et nendest dogmadest vähemalt ristiusu baasil teatavat kasu. Alati võib rääkida muidugi inkvisitsioonist või pimedast ja tagurlikust keskajast. Aga ajal, kui rahvastiku kasvamise tõttu pole kooliharidus kättesaadav või oluline, on mõnes mõttes hea, kui mingidki juhtnöörid on olemas.    Mis gei abieludesse puutub, siis ma arvan, et abielu on mehe ja naise vahel. Homode seltsimise seadustamise vastu pole mul  midagi. Seda asja tuleks tõesti kuidagi reguleerida ja neile vastu tulla.