Läksin A-st lahku. Eile, kui selle otsuse, talle öelda, et minu meelest on asi läbi, enda jaoks vastu võtsin, tuli mulle Madara tänava alguses vastu vanamehenäss. Kas hull või purjus, aga võibolla mõlemat. "Sa saad sellega hakkama! Midagi hullu ei ole! Ei ole midagi hullu! Ei ole midagi hullu! Midagi hullu ei ole! Mitte midagi hullu!" Vanamehe hääl kostis järjest kaugemalt. Täiesti sodi oli ta ilmselgelt. Kas põhjus  oli tema vaimses tervises või alkoholismis, polnud minu asi.  Igal juhul tundus see "märk" ja sobitus minu poolmüstilisse maailmapilti. Harmoniseerus mu eelneva elu müstiliste kogemustega, millest ma hetkel pikemalt ei seleta.  Iseasi, kas sobib kedagi maha jätta (või, noh, see on alati suhteline) kirikupühade, mis on ühtlasi riigipühad, aegu.