Eile nii hullusti enam ei sadanudki, aga pinnatuisk oli aknast vaadates küll võimas. Tuisulumi lendas mööda maad kord kõrgemalt, kord madalamalt ja kui mõni suurem puu talle ette jäi, peatus korraks, tõmbas veidi hinge, võttis hoogu ja põrutas viuhti! üle latvade. Eile polnud mõtetki nina välja pista.  Täna siis üritasin:D ja ups! ei saagi! Uks rohkem ei avane. Et vesi jm säärane peab varuks olema, on harjunud asi, kuum puljong ja muud  kah. Aga, et lumelabidas peaks ka esikunurgas seisma, selle peale polegi veel tulnud:)  Tegin läbi akna ühe pildi. Muid kohti polegi mõtet pildistada, sest see ühtlaselt valge vaip ei anna ju aimu selle sügavusest. Reede õhtul peale suurt lumesadu lahtikaevatud tee asemel on kõrge hang, mis ka ülalt alla pildile ei jää. Selle asemel kindel kontrollpunkt:) Nüüd on laud siis ka lume all ja selle taga hanged veel kõrgemad