Interaktiivsed seminarid võiksid hõlmata veidi üle poole kogu erialaõppe mahust. Põhiosa teoreetilise alusmaterjali omandamisest peaks jääma üliõpilase iseseisvaks tööks. Seminaride vormideks võiksid olla vestlused ja sõnavõtud etteantud teemadel, ühekordsed rühmatööd, mitmeid kontakttunde läbivad projekttööd, iseseisev ülesannete lahendamine, juhtumianalüüside  käsitlemine, õppevideode vaatamine ja konverentsiettekannete videosalvestuste vaatamine koos sellele järgneva aruteluga. Suurt tähelepanu tuleks pöörata interneti keskkonnas toimivate interaktiivsete renditarkvarade kasutamisele. Taolise praktikumi eeliseks on asjaolu, et üliõpilane saab õppida tarkvara kasutama ja sooritada suurema osa etteantud ülesannetest iseseisva tööna ka väljaspool auditooriumi.