Sattusin täna üle pika aja sellisesse asutusse nagu KMA ehk siis tõlkes Kodakondsus- ja  Migratsiooniamet. Põhjus lihtne - üks või teine dokument kipub ikka aja jooksul aeguma. Kuna viimane kogemus vastavas asutuses seisnes umbes tunnikese järjekorras seisimise ning meeletu sagimisega, siis otsustasin seekord teha nö eeltöö ära, et koha peal ei peaks aega raiskama rohkem kui just hädavajalik.    Okei, läksin siis õhtul vastavasse asutusse. Mind teenindama osutunud tädike oli igatahes päris väsinud näoga, millest järeldasin, et tal on olnud vist raske päev. Igatahes tädi ilme muutus minu pabereid  nähes kaks korda rõõmsamaks, millele järgnes üsna pea südamest ohkamine koos kommentaariga: "Issake, küll on hea, et te olete nii palju vaeva näinud ja kõik asjad õigesti ära täitnud. Suured tänud teile!" Nojah, minu jaoks oli see kohe nii üllatav reaktsioon, et ei osanud muud tarka öelda kui ainult naeratada. Vot, nii vähe on siis vaja, et kellegi tööpäev lõppeks hästi.