Maailma mõõtmes  iga kümnes toonekure paar punub oma pesa Valgevenesse . Ornitoloogid arvavad, et neid on kokku 18 tuhat pesa.  Leedu ja Poola piiri äärde jääb  Grodna  (vene keeles  Grodno ) linn ( E 85,P 41), mis Brestist 250 km ja Pärnu jääb 650 km. Peale Poola iseseisvumist ja Vene kodusõja lõppemist  jäi linn 1921 aastast Poola riigile. Molotov-Ribbentropi leppe kohaselt, vallutas Nõukogude riik 1939 aastal osa Poolast ja sai endale Grodna ja juba teadaolevalt Bresti linna. Ka siin toimus Puna-ja Saksavägede ühiskohtumine ja lahkumine. Erinevalt Brestist, vallutati linn 1941 aastal ühe päevaga ja sõjapurustusi tublisti vähem ning ajaloolist enam säilinud.  Olin virtuaalselt linnapildiga varem tutvunud ja valisin sõidu põhiliseks eesmärgiks jäädvustada kõrgel  Nemani  kaldal futuristlikus laadis  Grodno oblasti draamateatrit . See ei tähenda, et ajaloolisi ja jõega liigendatud linnavaateid siit püüda ei saaks. Kuid linn jääb ikkagi linnaks oma sarnaste piltidega, on see raekoda või kirik. Mina ilmutan Leedu suurvürsti kroonikuju. Minu jaoks on see ime!    (Foto: Grodno draamateatrit)  Lõhatud kiriku ja ajaloolise naiste kloostri sente liitmisel ehitati omanäoline ja kaunis kultuuritempel. Seda vaadet küll riivab kõrgel poodiumil tank T-34, kuid sellest annab mööda hiilida ja kaadrisse ei jää.  Kingul paikneb ümberpööratud kroon. Sellist  arhitektuurset lahendust pole kujuteldavas maailmas enne näinud, rääkimata reaalsest linnapildist. Omapärane ja mõjub eriti kaunilt peale jässaka Bresti sõduripea vaatamist. Arhitekt pole läinud Nõukogude sotsialismi ülistamise ega liialduste teele, vaid nii vertikaalsed kui horisontaalsed jooned on proportsioonis, õigem oleks rõhutada graatilisust. Õrnuse ja kerguse muljet rõhutavad kumerjooned ja teatri peasissekäigu ees tantsisklevad Pegasuse kaaslased. Skulptuuride autor L. Zilber. Originaalse maja  projekteeris arhitekt R. Motšulski. Valmis 1984 aastal. Nauditav harmoonia, mis on meeldivaks lõpupunktiks Valgevenest lahkudes.