et kõik ausalt ära rääkida, nii nagu oli, pean ma alustama sellest, kuidas kell seitse end tartus voodist välja vedasin, et 8.02 tallinna rongi peale minna. tauno tuli  mind ilusasti saatma ja jaamas saime indrekuga kokku. millegipärast oli aeglasel rongil üks vagun esimese klassi istmetega, nii et elu tundus kohe üsna tore, teadmisega, et sul on oma iste ja keegi ei tule tänu sellele sulle selga elama (mis on muidu nende pink-istmetega vagunite puhul tavaline nähtus + me räägime ju pühapäevahommikusest rongist, eksole). noh, arendasime indrekuga meeldivat vestlust ja korraks arutasime ka seda, et kas peaks aladarile helistama. no nii profülaktika mõttes, aladar on meil ju  kuldne hilineja. tsiteerides noormeest ennast: Ma tulen tunni aja pärast läbi. Kas te olete tunni aja pärast veel seal? Mis kell see proov oligi?