Nõnda olen ma kuulnud. Ükskord viibis Bhagavat Vārānasīs Isipatana Hirvepargis. Seal lausus ta viiele kerjusmungale (bhikkhu ): "Kerjusmungad, erakrändur (pabbajita) ei tohiks järgida kaht äärmust! Missugust kaht? Seda, mis on naudingumõnuga  naudingutesse viskumine, nii tühine, matslik, pööbellik, vääritu ja mõttetu, ja toda, mis on enesepiinamine, nii kannatusrikas, vääritu ja mõttetu. Kerjusmungad, Tathāgata vältis kaht äärmust ja mõistis keskteed (majjhimā patipadā), mis annab n ...