Kruusitäis pisaraid  Nutetud  hirmust ja ettevalust  Hoides siiski veel kümne küünega kinni lootusest, samas  Keelates end lootmast,  keelates uskumast head.    Kruusitäis pisaraid  Nutetud üksi ja pimedas  Anudes kelleiganes lohutavat kätt ja õlga, samas  Kartes et keegi tuleb  Kartes et keegi näeb    Kruusitäis pisaraid  Nutetud teiste teadmata  Valgete lillede peenrale, et nad kasvaksid lumeski, aga  Kes need sealt leiab?  Kes tahab, kes korjab?    Lilli,  mis on hõbedast,  mitte jääst.    (urbekuu 17., 10221)