Seisin tookord korraks nagu halvatud. Mõtlesin: kas see väike tegelane on ikka minu laps? On ta salaja kuskil koerapöörirohtu söönud, et selliseks muutus? Mida teha? Põrgusse See Tänane Kord, las võtab selle nätsu ja lähme ruttu minema? Kõik vaatavad. Aga mis siis varsti saab? Kui ühel päeval tahab näiteks reaktiivlennukit, seda päris? Silmade ette kangastus pilt minust endast, vaevatud isa Goriot´ rollis. Mitte Vanemuises, ikka elu enda näitelaval. Proovisin veel viimast korda: " Kui emme ütleb "Ei!", siis see on ei." Ja sain vastu: " Kui mina ütlen "Ja!". Siis. Mina. Ütlen. "JA!" ".