Ja ma ei suuda ikka harjuda sellega, et isegi kui Sõbrantsid oma uues kodulinnas või pereasjadega hõivatud on ja poolvenna peret nägema  ei juhtu, on mu isehakanud vennake Kutsu Pärnus ja iga kell käpp linnas jõlkuma-lobisema. Õudselt veider. Tahaks lausa küsida, et kuda sa lilleke seia sattusid, aga khm, tema on nüüd kohalik, mitte mina