Inimesed, kes elavad  ainelises kitsikuses ehk materiaalses ilmajäetuses, ei saa endale lubada selliseid püsikaupu, elamistingimusi või tegevusi, mis sel ajahetkel on ühiskonna liikmetele üldiselt tavapärased. Seetõttu on materiaalselt ilmajäetud inimesed ühiskonnas tavapärasest kehvema elukvaliteediga. Ilmajäetus peegeldab nende vaesust samamoodi nagu madalad sissetulekud, kuid kui lisada vaesuse indikaatoritele materiaalse kitsikuse mõõdikud, saab vaesust kui nähtust ja selle levikut ühiskonnas mõõta laiemalt kui pelgalt  sissetulekuid vaadeldes.