Valed andmed endale ja rahvale, lubaduste ja raha kattetus kaubaga, piiride ületamine ja ka "teisitimõtlemine" (mitte riigipöörde vaid paleepöörde mõttes) keskkomitees endas viiski nii kaugele et 80ndate lõpp hakkas meenutama viinakuumässule eelnevat õhkkonda.  Ise eristan selgelt riigipööret (elukorralduses toimuvad sisulised muutused ja üldjuhul vahetub klikk "alama kasti" esindajatega) paleepöördest (üks klikk vahetub sisuliste muutusteta  teisega) ning NSVL-i lagunemise ning moondumise Rassiiaks pean ma samuti riigipöördeks. Mis siis et tänaseks on Rassiial oma vana nägu tagasi (nagu meie riigikogul põlatud ülemnõukogu nägu).  Järelikult toimivad ühiskonnas mingid nähtamatud hoovad mis sageli aitab üht kihti teise arvel lausa juhuslikult. Siiski on juba ajaloos selgeks saanud paljud põhimõtted kuidas rahvast kui hallist massist eristuda, millised eeldused peavad olema, kellega käima jmt. Sisuliselt on see iseeneslik kastide teke. Tunnevad  ju praegugi sajad tuhanded ennast nn alama kihina kelle arvamus kellelegi korda ei lähe ning kellel pole enda algatusel võimalust kuskile saada. See on sisestatud ning sisestunud nende alateadvusesse. Samamoodi on lugu paljude tõusikutega kel aga esineb vastupidine nähtus. Nad ei kujuta ennast kuidagi ette mingi realiikmena, see on neile isegi niigi tehisliku au suhtes solvav.  Võimendab seda kõike loomulikult vahendaja ehk ajakirjandus. Ajakirjanik peaks olema paljude valdkondadega kokku puutudes  eeldatavalt nö üle keskmise ent valdavalt sellega kõik ka piirdub. Lai silmaring jääb neil enamasti pinnapealseks, süvitsiminek neid ei huvita või pole nad selleks isegi võimelised. Rohkem lööb neis läbi teha oma tööd, midagi kõmuliselt kajastades sogada vett või raadios/teles kella kaedes oodata oma saate lõppu.  Tahan sellega öelda seda et elu ei korralda me mitte oma heade soovidega vaid see korraldatakse meie eest võimu pärast võitlevate kampade vahel kus relvaks on ärapanemine ning karistamatus selle  eest. Iseg...