Londonis elav sõber rääkis,  kuidas ta hiljuti üht oma sõpra võõrustas ja temaga Londonis ringi kolas, avastades ilu nendes asjades, kohtades ja tegevustes, mis igapäevases elus tavalistena tunduvad, või suisa ebamugavatena. Keskmine londonlane ei liigu väga tihti Trafalgaril ning ei sõida laevaga mööda Thames'i, näiteks.    Tartus liikudes on tihti raske leida pildistamisväärset materjali - kõik tundub nii kodune ja mugav, et seda on kummaline pildile püüda. Londonis tekkis seekord sama tunne - olgu see siis halb märk või hea.  Ometigi-ometigi õnnestus selles ilusas linnas teha mõned vahvad võtted ning olla fotograaf ka moeshowl, millesarnast minu noored silmad veel varem näinud ei olnud. Kui olen Moskva pildid korda saanud (RAW pildistamine nõuab üsna paju järeltööd - sest nüüd on olemas võimalus "loomulikul" moel parandada kaadri võtmise ajal tehtud vigu), siis võtan Londoni omad ette. Igastahes, Punamütsike Kurja Hundi seljas, taustaks napis rõivastuses neiud ... uhh, tahaks isegi juba tulemust näha :)