Seekordse reisi üks suurimaid plusse oli oma rand. See tähendab seda, et sa ei pea igal hommikul pakkima oma asju seljakotti, võtma käeotsa täispuhutava ujumisrõnga, ämbrid ja kühvlid ja lapsed ja kas siis ronid treppidest alla või sõidad kuskile, vaid lähed rahulikult paarikümnest trepiastmest allapoole, kus ootavad sind plastist lamamistoolid ja vaikne varjuline kohake puu all; võid ka otse vette sumada või  alustuseks end päevituskreemiga sisse möösata. Algul me kasutasime 20 SPF-ga kreemi, kuid peagi oli märgata, et niimoodi jätkates võib juhtuda see, mis eelnevatelgi aastatel - lähed koju tagasi ja keegi ei saa arugi, et oled lõunamaal käinud, pole pruun ega midagi. Siis kasutasin 6 ja 2 SPF-ga vahendeid ja lõpuks mitte midagi. Ja jume on täitsa olemas! Isegi näos, sest ka näokreemist loobusin, kuna varem on olnud nii, et keha pruun ja nägu ebaloomulikult valge. Minu meelest on see päikesehirm tänapäeval pisut  ülepingutatud ja selgel kujul vesi kosmeetikafirmade veskile - tingimata PEAB päevituskreemi kasutama, pruuni jume saad isepruunistuva kreemiga, siis veel kõik need after sun tooted… Mõttetu. Niisutav Nivea kreem peale päevitust ja ka muul ajal on täiesti piisav nahale niiskuse andmiseks. Lõunamaa päike on muidugi karm ja kõrvetav, sellega tuleb arvestada - eelmisel aastal põles mul näiteks kõrvalest ujumise ajal ära. Sellepärast sai ka Suusi kõige rohkem SPF 20-ga määritud, kuna tema on kõige heledam, ja  seetõttu on ta siiani kõige heledama jumega   kusjuures nahk on tal mitte just kõige õrnem ja talub päikest üsna hästi. Seega kodumaal ma ei kavatse neid enam kreemiga möösata, või kui, siis pikemal rannatuuril, kui ilma peaks tulema veel muidugi