Sellesse nädalasse on lõputöö tarbeks planeeritud kolm intervjuud. Kolm olulist inimest räägivad mulle, kuidas kujunes SL Õhtulehe esikaas aastatel 2000-2008    Ja mina... mina ei oska neilt midagi küsida, sest mul ei ole endal selle kujunemisest vähimatki aimu.    Kolm korda üks tund diktofoniga. Oma varasemate intervjuude puhul olen kartnud eelkõige vusserdamist - et ma lähen täiesti endast välja, et ma ei saavuta intervjueeritavaga  kontakti king läbimõeldud huvitavad küsimused osutuvad seeläbi mõttetuteks.    Seekord kardan ma näida rumal. Sest see, kuidas mina asju näen ja kujutlen, ei pruugi tegelikult vastata tegelikkuses toimuvale. Ja lapi siis sellise teadmisega küsimusi kokku...