Konkreetsete tähtpäevade juurde asudes võiks nüüd muidugi tõdeda, et kahtlemata sobib minu poolt välja pakutud süsteemi kõige paremini suveperioodi alustav jüripäev. Kuupäev klapib praktiliselt ideaalselt ning selle päeva tähtsust ei ole suutnud summutada ka lähedal asuvad lihavõtted.  Pisut keerulisemad on lood vastlapäevaga. Ühest küljest kajastavad vastlapäeva tavad väga selgelt talveperioodi lõppemist, mistõttu võiks see päev skeemi sobida. Näiteks valentinipäeva või neitsipäeva kohale. Kuna see tähtpäev on aga liikuv (või liikuma lükatud) püha, siis on artiklis kirjeldatud mõttekäiku mõistagi raske tõestada.  Kui väikene nihe tähelepanuta jätta, siis sobib ka pärtlipäev, sest on ju selle lõikusaja tähtpäeva rahvatraditsioon üsna rikkalik.  Kõige raskem on  loomulikult midagi öelda simunapäeva kohta, kuna selle päevaga kaasnev pärimus on nõnda napp ning erinevalt lõunapoolsetest maadest ei toetanud tähtpäeva püsimist ka näiteks saagikoristuse lõppemisega seonduvad tavad.  Mihklipäev omakorda on Eesti rahvakalendris küll väga oluline, aga kuna sealsamas kõrval asub ka tavakalendri sügisene pööripäev, siis ei saa öelda, et mihklipäeva tähtsus just nimelt minu kontseptsiooni toetaks.  Ning seda huvitavam on muidugi käädripäeva (ehk siis  käändlepäeva, käänamise päeva või pööramise päeva) paiknemine just konkreetselt sellel kuupäeval, ehk siis päeval, mil päike tõuseb täpselt idast, loojub täpselt läände ning päev ja öö on täpselt ühepikkused.  Selline lugu siis. Ma ei oska nüüd küll öelda, kas mul õnnestus oma hüpoteesi tõestada või mitte, kuid kokkuvõtteks võiks siiski tõdeda, et sellise skeemi olemasolu on igati loogiline ja täiesti võimalik. Ja ma ei arva, et see oleks kuidagi halvem kui mõni teine  konstruktsioon, seda enam, et minu veendumuse kohaselt on kindlasti eksisteerinud ka teisi konstruktsioone.