Esimene kivi juhtus saba pihta ja viis sealt suure osa merre, millest seal laid sai ja mis kannab Kirjulaiu (Kirjussaare) nime. Teine kivi tabas ka saba ja see sünnitas Linnusitamaa (Linnusitasaare). Kolmas kivi tabas pähe, neljas parema tiiva pihta. sellepeale langesid mõlemad tiivad ripakile ja nende koorem langes merre, sünnitades kaks laidu: Kassa ja Vahasoo (praegu on nende nimed muutunud Kasseks ja Vahaseks, kuigi Vahasel on soo tõesti olemas). Nüüd nõrkes ka lind ja langes teine kogu oma koormaga koos merre ning sünnitas Abruka saare, mis koos oma laidudega tõesti linnu kuju meenutab. Kuressaare elanikud peaksid Tõllule selle eest tänulikud olema, sest muidu poleks ehk seda linna olemaski.