Sina, Kaamos, oled elu tumedama poole poeet. Su kirjeldused on väga haaravad ja värvikad. Aga iga kord neid lugedes haarab  mind mingi nimetu kurbus ja kaastunne hoopis sinu, mitte nende lugude tegelaste vastu. (Jah, ma tean, et kõik need sündmused pole ju sinu elust, aga kirjeldatud kurbus on ikkagi sinu oma).    Tahaks loota, et kui sa oma kurbuse/pettumuse sel viisil virtuaalselt välja valad (väga andekalt sealjuures), siis saab sul enda meel selle tagajärjel palju rõõmsamaks ;)