Need olid inimesed, kes esindasid teistsugust poliitilist kultuuri, kes lisaks lugesid väga tähelepanelikult nõukogude seadusi ja tegutsesid absoluutses vastavuses nende seadustega. NSV Liidu rahandusminister Zverev pidi vahkviha kätte lämbuma, kui vastuseks tema direktiividele saabusid Lätist ja Eestist sõnumid, et see või teine küsimus kuulub vabariiklikku kompetentsi, st ühtäkki hakkas oma jõudu ilmutama mingi rahvuslik  eliit, kes luges nõukogude seadusi ja tegutses vastavalt selle õigusruumile.