Eesti on küll väike, aga tema usulisel maastikul on asjatundmatul küllaltki keeruline orienteeruda. Ikka veel ei ole harvad need olukorrad, kus  usklikud arvatakse olevat kõik n.ö ühe vitsaga löödud. Ei osata eristada ka erinevaid konfessioone ega teata nende põhilisi uskumusi. Sellest olukorrast aitab hädalise ja ka huvilise välja hiljuti ilmunud teatmik "Usulised ühendused Eestis", autoriteks Ilmo Au ja Ringo Ringvee.      Sissejuhatuses osutavad autorid, et "maailm, milles me elame, on niihästi multikultuurne kui multireligioosne", samuti sellele, et tänapäeva Eesti religioonipilt ei ole monoliitne, vaid meenutab kirevat mosaiiki,  mis koosneb paljudest ning väga erinevatest suurematest ja väiksematest usulistest ühendustest. Väljaanne on koostatud üldinformatiivse ülevaatena ja mõeldud kasutamiseks ka üldhariduskoolides abistava õppevahendina ajaloo ning religiooniõpetuse tundides.    Usuvabaduse teostamise võimalusi tänapäeva Eesti vabariigis    Autorid annavad ülevaate sellest, millega tegeleb siseministeeriumi usuasjade osakond, tutvustavad kirikute ja koguduste seadust, ülevaade antakse kaplanaatide tööst  (kaplanaat kaitseväes, kinnipidamisasutustes ja politseis, koolis), tutvustatakse religiooniõpetuse temaatikat, pühakodade programmi ja looduslike pühapaikade arengukava.    Autorite arvates on oluline meeles pidada, et mõiste "usuvabadus" sisaldab juba olemuslikult kahte poolust: vabadust uskuda ning vabadust mitte uskuda. Samuti ei ole usuvabadust võimalik reguleerida lõpuni, viimsete nüanssideni ainult seaduste ja määrustega.