Väärikas eas Gruusia emigrandist Otar Iosseliani "Sügisaiad" on patafüüsika sugemetega absurdikomöödia, mis kohati meenutab Jacques Tatid. Kaks tundi vältav õiendamine, koperdamine ja jukerdamine, mille jooksul peaaegu iga kaader on  täis silmipimestaval hulgal detaile, on selline filmielamus, mida ma vabatahtlikult ja üksipäini poleks ilmselt suutnud üle elada, aga kuna tegin filmile subtiitreid, siis vaatasin ta ikka kenasti lõpuni. Ja ma ei saaks öelda, et see oleks raisatud aeg, vastupidi, see lihtsa narratiiviga lugu oli hoopis kummaliselt vabastav.