Aaviksoo sõnavõtt on vähemasti se's mõttes aus, et flirdib lugeja/valijaga sellest sektorist, kes võiksid ühel hetkel moodustada  Perussuomalaiste-tüüpi partei või liikumise. Vaadates üle lahe, siis üle-eelmistel valimistel visati nende üle nalja, eelmiste järel oldi natuke nõutud ja viimase hääletamise järel pole enam kellelgi naljatuju. Üldise stigmatiseerimise lainel eeldatakse IRlilt "rahvuslik-konservatiivset" sõnumit ja tegu, Aaviksoo on väga lihtsate ja robustsete nüketega seda kogu sambasaaga vältel ka raiunud. Nüüd on IE midagi sellist viimistlemiskatse laadset - proovib neid varasema tegevuse kirvejälgi raspli ja 40se  lihvpaberiga terake tasandada. Vastavad sellele aga Raud ja Viik, mitte Mikko, Pentus ja/või … eee … Ratas. Raud ja Viik on väga lihtsad laiema publiku jaoks märgistada ja tasalülitada, nad ju peaaegu "punaprofessorid"! No sellest roosast ülikoolist ju! Phäh! Ansip aga arutellu ei sekku, tal ju targematki teha. Valitsust näiteks, selles "võid kindel olla". Sõnaga, Aaviksoo on vähemasti vormilisest küljest vaadates näidanud Eesti tipp-poliitiku kohta uskumatult kõrget taset ja sisulist lähenemist.