Toppisin Helesinise Unistuse pagasiluugini kola täis. Tegelikult ei saanudki väga palju - igale reisijale poekoti suurune õlakott, üks selline kaasaveetavatele Eesti "hõrgutistele" nagu must leib, kohupiim ja juubelitordipulber :) Üks kott  kingitustele ja käru pojale.  Salongi "laevakott", mis muidugi sisaldab poolt elamist...    Ma ei suuda siiamaani aru saada miks ma närvitsen. Sõbranna seletas, et astun oma mugavustsoonist väga pika sammu eemale ja minu vastandlikud tundmused on täiesti normaalsed.    Ilmselt peab puhkusele sõitmise normaalse elukorralduse hulka arvama ja ebamugavustunne möödub.