Mina kauplesin küll oma korteri hinda kõvasti alla. Seda küll otse omanikuga. Lõpuks kauplesime veel selle üle, et kes maksab maakleri jms tasud.  Tegime pooleks. Kusjuures koreri eelmistele omanikele oldi nõus pakkuma ka seda täishinda mis nad küsisid kuid me olime nende südamed võitnud selleks  ajaks ja me jõudsime eelllepingu kiirelt ära teha.  Samas maja müüsin ka maha just neile kes mulle meeldisid. Polnud just maailma parim pakkumine oleks ka rohkem saanud, aga luges lõpuks ikkagi rahulolu.  Kaubelda tasub alati   Selle äraundmisega aga on sedsi, et kui mulle näiteks tuleb tänaval vastu inimene kelle nägu on tuttav, kipun ma neile automaatselt tere ütlema. Alles pärast  teadvustan endale, et oih.. see oli see saatejuht või too laulja. Siis on naca ikka häbi küll.  Ma tõsiselt kohe väldin Tere väljaprahvatamist.  Mina ütlen ausalt, et mina Sulle tänaval tere ei ütleks. Sinuga oleks väga põnev suhelda kuid ei tahaks teiste inimeste maailma sedasi tungida.  Aga kuna ma pea kunagi Tartusse ei satu siis on see võimalus sinuga tänaval kokku põrgata ka väike   .