Üksnes lakootade-dakootade kohta käivaks  etnonüümiks kujunes lakȟóta/dakhóta alles 20. sajandil euroopaliku etnilise ideoloogia levides ning sedagi peamiselt ainult inglise keelt kõneldes. Ajalooliselt dakootadel ja lakootadel enda kohta ühisnimetus puudus, sest esmaseks identiteedi kandjaks oli hõim. 19. sajandi alguseks olid dakoota murdeid kõnelevad hõimud jagunenud neljaks hõimkonnaks, millest kaks omakorda väiksematest hõimudest koosnesid. Peaaegu kõigi naaberrahvastega pidevalt sõjajalal olnud dakootad ja lakootad tähistasid nimetustega dakȟóta ja lakȟóta eelkõige küll nende nelja hõimkonna liikmeid, kuid samuti näiteks ka 19. sajandil teisel poolel koos dakootadega Ameerika Ühendriikide vastast sõda pidanud algonkini keelt kõnelevaid šaieene. Dakhóta/lakȟóta algne tähendus ongi 'semu' või 'liitlane'. Veelgi avaram tähendus on sõnal väljendis Lakȟóta tȟókeča 'teised hõimud', millega kutsuti dakootade-lakootadega vaenujalal olevaid või nendega liidusuhtesse astumata muid hõime. Konservatiivses keelekasutuses määratletakse konkreetset dakootade-lakootade hulka kuuluvat isikut või isikute rühma täpse allhõimunimetuse abil (nt. oglaala või hunkpapa), kuid nooremate, eriti dakoota keelt mitte valdavate dakootade jaoks on terminid dakoota ja lakoota omandanud eksklusiivse etnonüümi tähenduse. Nii kasutavadki lakootad inglise keelt rääkides üldistavalt etnonüümi lakoota ja dakootad etnonüümi dakoota. Ingliskeelsetes avalikes kõnedes ja indiaanikeskses ajakirjanduses kasutatakse seevastu sageli poliitiliselt korrektsemat väljendit lakoota ja dakoota rahvas (ing. k. Lakota and Dakota people), et osutada mõlema murde võrdsusele ja neid rääkivate hõimude ühtsusele.