Psühholoogiast tuntud informatsioonitöötluse ja loodusteaduste didaktikast tuntud kontruktivismi järgi lähtutakse teadmiste võrgustruktuurist. Informatsioonitöötlus toimub kolmes faasis (sensoorne mälu ca. 0,5 sekundit, lühiajaline mälu kuni 15 sekundit, pikaajaline mälu peaaegu piiramatu, vt.  näit.. Roth, 1997). Pikaajalises mälus aktiveeritud konstrukte nimetetatkse kognitiivses psühholoogias mõisteteks. Need representeerivad meie kogemusest sõltuvat informatsiooni ja meie suhet sellesse. Mõistete vahel on seosed. Mälus aktiveeritud mõisted loovad andmepanga, mille abil võetakse vastu otsuseid ja tegutsetakse. Sellistes formuleeringutes seisab põhilisel kohal sõna "mõiste" (Hoffmann,1994). Siiski ei saa kognitiivse psühholoogia mõistet üheselt samastada näiteks füüsikalise mõistega. Arbinger (1991)  eristab kolme tüüpi teadmisteesitust (knowledge presentation): deklaratiivsed teadmised (declarative knowledge), protseduraalsed teadmised (procedure knowledge) ja analoogsed teadmised (analogical knowledge) Deklaratiivsed teadmised salvestatakse lausetena (propositions). Üks lause koosneb kahest mõistest, mis on omavahel sostega (relation) ühendatud. Lausel on tähendus, mida saab hinnata. lauseid saab näitlikustamiseks võrgustiku kujul esitada. Deklaratiivsed teadmised jaotuvad episoodilisteks ja  semantilisteks. Episoodised sisaldavad isiklikke kogemusi, semantilised teadmised on üldisemad ja hõlmavad üksikute kogemuste summat. Tergan'i (1986) järgi on teadmised organiseeritud ja neil on struktuur. Sarnaselt Arbingerile eristab ka Tergan kolme tüüpi teadmiste esitlust, milledest üks on semantilised ruumi-mudelid. Semantilised ruumi-mudelid representeerivad deklaratiivseid teadmisi. Teadmised sorteeritakse kas mõistete sarnasuse järgi (psühhomeetriline mudel), esitatakse lauselisel kujul võrgustruktuurina  (võrgustiku mudel) või visualiseeritakse skemaatliselt (skemaatiline mudel). Mõistekaarte vaadeldakse kui teatud valdkonna teadmiste pikajalises mälus salvestatud väljendust. Kas nad tõepoolest seda ka on, ei saa kindlalt väita. Põhimõtteline kriitika tuleb radikaalse konstruktivistliku positsiooni esinadjatelt, kes väidavad sellise lähenemise liiga lihtsustatud olevat. Küsimust, kuidas teadmised tegelikult salvestatud on, ei peeta kognitiivses psühholoogias esmaoluliseks. Tähtsamaks loetakse eduka mudeli  koostamist, mis aitaks vaatlustulemusi seletada ja ennustusi tehas. CM-iga läbi viidud mahukad uurimused pakuvad tänaseks päevaks häid eeldusi selle meetodi kasutamiseks teadmiste representeerijana.