Tegelikult mulle meeldib süüa teha. Mõnikord. Siis kui vaim peale tuleb. Hea tujuga. Headest asjadest. Normaalsetes kogustes.  Rahulikult, kiirustamata. Proovida uusi maitseid ja maitseaineid. Veidi mõelda ja vahel katsetada. Eile katsetasin kotletitegu uue piprasegu Orange &Pepper`ga, veits ikka küüslauku ja ingverit ka. Proovige!  Täna mõtlesin, et vaja on ikka oma tehnikat põhjalikult tundma õppida. Ei olnud veel saiamasinaga tainast seganud. Esmane mõte oli teha võisaiu. Aga taigna kerkides tekkis äravõitmatu magusaisu ja nii said neist kaneelisaiad. Võtsin taigna tarvis saiaraamatu ühe pärmitaigna retsepti, milles  jahu kogus kõikus 50 g, Panin seda miinimumkoguse, oleksin pidanud panema maksimumi. Ja ühe telefonihelina pärast oleksin nad peaaegu ära kõrvetanud. Viimasel minutil said ahjust välja.  Nii, hernesupp, see vanaaegne - võibolla veidi vürtsisem - ka valmis. Paras aeg mees õuest sooja saialõhnalisse tuppa kutsuda.  Ooohh, ma oleksin ehmatusest peaaegu lakke hüpanud. Äkki selgest päikeselisest taevast niisugune rahesadu vastu akent. No mida ta seal külma käes veel ukerdab?