Vale puha. Minu rotiplikad ei närinud oma eluajal ühtki juhet, ja mina ise olen elektriasjandustes nii loll kui annab olla (kasvatuse viga, Libaroti-papa nimelt arvas omal ajal, et sihukest tuulepead emast ei tasu näppupidi  elektrikilbi ligigi lasta). Nii et kui eile korter nukralt pimedaks jäi ja teevee kahin katastroofilise paratamatusega vaikis, põrnitses Libarott pännis näoga oma uru kiviaegse juhtmestiku küljes tolknevat kiviaegset arvestit, kratsis natuke kukalt ja lidus koriseva kõhuga tööle (tuleb kurbusega tunnistada, et tööle pidi nii või teisiti liduma). Töökaaslaste ja Delfi naistefoorumi (hehee, no päriselt noh) abiga õnnestus natuke asjast sotti saada ja uus kaitse hankida. Mille tulemusena olen täna ikka umbe heal  arvamusel oma värsketest tehnikateadmistest ja vägisi kakub arvama, et meest pole tõesti tingimata koju tarvis.  Mis on tegelikult juba ammu tõestatud.  Eriti kui arvestada, et korgid isegi iga päev läbi ei lähe.  Nii et isasrotid võivad jälle kergendatult hingata ja redutseeruda lobaajamis- ja õllemaitsmiskaaslasteks. Mis on (mulle) nii lõbus kui hariv. Näiteks tehti mulle hiljuti selgeks, et kassi kastreerimine on õudne, sadistlik ja olemuselt vägagi sümboolne tegu, milleks on võimeline ainult naisterahvas. Milles see olemuslik sümboolsus seisneb, ei pea ma vist lahti seletama.  Ha!  Aga üldiselt tahaks tervitada kõiki emasid ja soovitada, et õpetage oma tütred peale turvaseksi ja päevadevärgi ka muude kaitsmetega ümber käima. Sest ega ikka tänapäeval ei ole nii, et isa annab altari ees tütre peigmehele üle ja klopib käed puhtaks, et nii, poiss, nüüd vahetad sina mu tütre poolt läbikärsatatud elektrikorke.  Või kasutage automaatkorke.  Ei tahtnud isegi  mõne tuttava käest telefoni teel nõu küsida, sest selline saamatus ei lähe mu immitsaga mette kokku. Ja immits on tänapäeva maailmas ometigi oluline. Faktid mai ääss. Libamaailm, teate isegi.