Ämmal külas olles läks mul kööginuga vaja. Leidsin selle köögist sahtlist (nagu arvata võiski). Võtsin sahtlist noa ja vaatasin seda, ning kogu äia ämma elu jooksis mul silme eest läbi. Ilmselt olid nad selle kööginoa muretsenud endale juba oma kooselu alguses, kui nad veel noored olid. Siis olid neil lapsed. Lapsed kasvasid suureks. Siis olid neil omakorda lapsed. Lapselapsed kasvasid suureks. Kõik see aeg oli seda kööginuga kasutatud ja teritatud.  Teritatud ja kasutatud. Algsest noast oli suurem osa ära kulunud. Alles oli vaid kitsas riba metalli.