Möödunud nädala teisipäeval kirjutasid Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku peapiiskop Jaan Kiivit, Eesti Eraarhiivide Koja esimees Jaak Rand ja Viljandi Kultuurikolledži rektor Anzori Barkalaja alla kolmepoolsele koostöölepingule.  Sõlmitud leppe kohaselt võimaldab Eesti Evangeelne Luterlik Kirik temale kuuluvaid arhiividokumente kasutada Viljandi Kultuurikolledzhi üliõpilastel arhiivinduse praktikaks.  Esmajärjekorras saab 9 tudengit enda käsutusse konsistooriumi läbitöötamata ja korrastamata dokumendid (vanimad alates 18. saj), et teha nendega kõik vajalikud toimingud puhastamisest kirjeldamiseni. Eesti Eraarhiivide Koja liikmete juhendamisel ja toetusel toimub arhiivinduse  praktika üliõpilaste õppepaigas Viljandis.  Tegemist on esimese kokkuleppega Eestis, mille kohaselt erastruktuur hakkab süstemaatiliselt toetama dokumendihalduse ja arhiivinduse riiklikku õppeprogrammi.  «Leping sõlmiti, et kiriku väärtuslik arhiivikogu saaks paremasse korda, kui ta momendil on,» selgitab koostöölepingu olulisust Jaak Rand. Et EELK arhiivi maht on suur, otsiti erinevaid võimalusi, kuidas täiendavalt kaasata inimesi arhiivi korrastama. Nii jõuti koostööle Viljandi Kultuurikolledžiga,  kus muude erialade kõrval õpib raamatukogunduse ja infoteaduse osakonnas grupp inimesi dokumendihaldust ja arhiivindust.  Arhivaalide eripära  Eraarhiivide koja esimehe Jaak Ranna hinnangu kohaselt on tegemist väga erilise arhiiviga. «Dokumendid on spetsiifilised nii kirikutegevusest kui ka vanast ajast lähtuvalt, nii et töö on kindlasti keerukam võrreldes tänapäevase dokumentatsiooni korrastamisega.» Sestap ei ole sõlmitud lepingut käsitletud mitte ühekordse projektina, vaid  pikemaajalise koostööna, mis nõuab head ettevalmistust. Ranna vaatekohast teeb kiriku arhiivi korrastamise eriliseks lisaks dokumentide vanusele ka kiriku enese tegevus, mis erineb teistest organisatsioonidest. Samas tuleb arvestada juba varem tehtud tööga.  Lootus koostööle  Et arhiivindus on traditsiooniline ala, ei ole põhjust rääkida uuenduslikest suundadest korrastustööde teostamisel. «Pigem tuleb arvestada dokumentide tekkeajastut, ehk milline oli kiriku töökorraldus ja  dokumentide väärtus omas ajas,» selgitab Rand, kelle meelest võib tehtav töö olla heaks lähtealuseks, osutamaks edaspidi abi arhiivi korrastamisel ka kogudustele ja praostkondadele.  Erle Iher