Tavaliselt nii äärmuslikuks asi ei lähe. Kes pole saanud, mida on tahtnud, see solvub. Alguses neelab ta oma solvumised alla, aga kui teine ei näita agarust üles, siis paiskab nad teisele näkku. Teine on süüdi, et ta  minu püüdlusi ei hinnanud. Kõige tüüpilisemad on sellised kriisid naiste ja meeste vahelistes suhetes. Olete kuulnud kuidas naised kaeblevad:" Lubas mind kätel kanda, aga vaadake, mis tast on saanud!" See on veel kõige delikaatsem ütlemine. Mehed kurdavad:" Lubas mulle hea naine olla, aga ei midagi." Mõlemal juhul on lubaja tahtja eest põgenenud. Kes põgeneb porri, kes taevasse, kes jookseb kaeveldes mööda maist teed kaugemale. Lubada ilmvõimatut, tähendab suurde hädasse sattumist.