Juba mitu aega mõlgub mul meeles mõte teha raamat muuseumidest.  Selles ei oleks yhtki maali või muud näidisobjekti, kyll aga hulgaliselt fotosid kõigest muust, mis muuseumides leidub. Raamatu võiks teha kahes jaos; esimeses pooles oleksid piltidel asjad ja teises inimesed. Muuseumitädid (ja -onud) on vähemalt sama huvitav rahvas kui fotograafid, keda ma ammugi pildistada armastan.    Mis on muuseum? On see asi, mida seal oletatavasti eksponeeritakse, näiteks kunst? On see maja? On need inimesed? Kui ma ytlen "muuseum andis välja raamatu" või "ma väljun  muuseumist", mida ma siis silmas pean? Kas oleks võimalik teha muuseum, milles ei näidataks midagi peale muuseumi enese? Mis on muuseumis kõige tähtsam? Aga tähtsuselt teine? Mis on muuseumi  sine qua non  - ja kui palju neid olla võib, või kas vältimatus hajub yhtlaselt mööda pikka ahelat lõpmatusse?    Laupäeval juhtusin yhtjutti ysna mitmesse kultuuriasutusesse: käisin Adamson-Ericu muuseumis, Loodusmuuseumis, Oleviste tornis ja Kullo lastegaleriis (või mis  selle asutuse õige nimi ongi). Oli tore ja põnev. Aga neiski sain paar minu arust kõige huvitavamat kaadrit hoopis muust.