Nägin täna K. juures uskumatult ilusaid liiliaid.  Nad olid nii erkoranzid, et valus peale vaadata.  Täna on umbes nagu puhkuse esimene päev. Võtsin aja maha. Lugesin raamatut, käisin mustikal ja ei teinud mitte midagi maailmale kasulikku peale lillede kastmise.  Lähen panen uuesti jalad seinale.  Õues on niiske leitse ja "tunni aja pärast hakkab sitaks sadama" meeleolud. Tühjagi ta tuleb.  Homme loodetavasti jälle uue hooga asjalikuks.