Vaadeldes Peeter Rästase juhtimisel või aktiivsel osalusel sündinud lavastusi ja performance'id sügisest 2010  kevadeni 2011, hakkab silma ühisosa. Peeter Rästas ajab kindlalt ja selgelt oma asja. Otsib ja leiab. Et otsingulisust leidlikkusest neis tegemistes täna rohkem on, ei saa küll kuidagi etteheitena võtta. Tähelepanu väärib hoopis Rästase julge, suveräänne liikumine oma teatri suunas. Puhta, sõnumiselge lavamaailma otsimine. Sõnade, visuaalia ja muusika kooskõla poole püüdlemine, seejuures ajuti üht vahendit teisega asendades, tervikut üleliigsetest komponentidest puhastades. Rõõmustab seegi, et kõnealune  kvartoloogia on vaadeldav ka koosmõjus, iga järgmine lavastus avardamas eelmis(t)e tähendusi.