05.04.2008 08:24     Kui vaadata toetusnumbreid, siis võrdlemisi edukas. Kui tõdeda aga seda, et eelarve planeerimisel on pandud mööda mitme miljardiga ja tõenäoliselt tuleb teha negatiivne lisaeelarve, siis ei saa valitsuse tegevusele just kõige kiitvamat hinnangut anda. Eelarve koostamine ja läbi selle poliitikate kujundamine on  täitevvõimu põhiline ülesanne. Kui sellega hakkama ei saada, tekitab see kahtlusi.    Pean siiski valitsuskoalitsiooni kõige väljapaistvamateks sammudeks arutelu algatamist alkoholipoliitika ja töölepingu seaduse ümber. Kuigi mõlemad seaduseelnõud tekitasid tõsiseid kirgi, oli diskussiooni neis küsimustes vaja. Perepoliitilised meetmed ja tulumaksu langetamise võiks ka ju siia ritta panna, kuid need on pigem vanade poliitikate jätk kui midagi uudset.      Pahameelt tekitab see kindlasti. Rahvale lubatu tagasivõtmine ei saa plusspunkte tuua ühelegi koalitsioonile.      Europarlamendi valimised vaevalt. Isegi siis, kui eelarvekriis valitsuse maine tõsiselt langusesse viib ja ühel osapoolel tekikski kiusatus  paati vahetada, pole opositsioonis eriti kedagi, kes tahaks valitsusse minna ja kokku keedetud mõru suppi helpima hakata.    Juhul, kui 2009. aasta sügiseks on valitsuse reiting juba pöördumatult langustendentsis, on tõenäolisem, et üks partneritest alt ära hüppab. See on Eestis olnud raudne reegel, et kui  valitsuse maine kukub alla kriitilise piiri, initsieeritakse mõni skandaal ja üks osapool kergitab viisakalt kaabut.      Kõige vähem ilmselt Sotsiaaldemokraatliku Erakonna vaated. Nende nägu oli ka koalitsioonilepingus kõige vähem näha. Ilma töölepingu seaduse saagata oleks ilmselt paljudel üldse pika peale ununenud, et nemadki koalitsiooni kuuluvad.    Üldiselt on selle koalitsiooni puhul olnud kõige silmapaistvam kahe parempartei (Isamaa ja Res Publica Liit ja Reformierakond) vastastikkune mõõduvõtmine.