Sel viisil tuleb üleminekut hammastevahetuses vaatlevalt läbi elada. Siis leitakse, et laps sellest, et ta enne seda oli täielikult meeleorgan, eelkõige välja arendab sümboliseeriva ande , fantaasia ande. Sellega tuleb arvestada juba lapse mängimisel. Meie  materialistlik aeg patsutab suuresti sellevastu. Nii näiteks saavad lapsed kõikjal kingituseks n. n. ilusaid nukke. Oh, millised ilusad näod, roosad põsed, ehtsad lokid, isegi kinni-lahti liikuvad silmad, nii et teda võib pikali, s. t. magama panna jne. Ent sellega surmatakse lapse fantaasia, ta ei saa ise fantaasias sellest nukust enam mitte midagi teha ja tal pole sellega mängimisel ka loomingulist rõõmu. Selle asemel tehtagu lapsele nukk riidelapist, kaks tindiplekki silmadeks, üks tindiplekk on suu, käed on  kuidagiviisi külge pandud - siis saab laps oma fantaasias sellele palju juurde mõelda. See on tema kasvatamisel väga viljakas, kui ta saab sel viisil areneda sümboliseeritavat tegevust, fantaasiat.