Peategelaseks raamatus on Pavel Kortšagin, kes läbi kannatuste ja valu tuimalt utoopia - kommunismi - poole rühib. Olles töölise (isatu) poeg, näeb ta oma nooruses, kuidas rikkad kodanikud vaesemaid pidevalt ära kasutavad ning moraalselt laostavad. Kasvades pisu suuremaks jõuab ta küll ta valgetega kaklema, küll raudteetammi rajama. Elu veab ta ka parteisse (kuhu ta loomulikult heal meelel astub), kus ta tehakse noorte miskisuguseks… mingisuguseks  asjapulgaks igastahes. Aga jah… oma lolli töörügamisega (ja see on tõesti suuremalt jaolt lollakas), suudab ta enda tervise tuksi keerata…