Valgevene  aretuse eripäraks on tetraploidsed rukkisordid. Tetraploidsed sordid on küll pika kõrrega, kuid seisukindlamad kui diploidsed sordid ja ka terad on suuremad ja raskemad. Saagikuselt nad aga siiski diploidseid sorte ei ületa, sest fertiilsus on madal ja peades palju tühikuid. Parimad sordid olid 'Belta', mida kasvatati ka Eestis, 'Puhhovtsanka' ja 'Verasen'. Valgevenes on sordiaretus säilinud ja koostöös Saksamaaga aretatakse ka hübriidsorte (Madej, 1996).