Vastavalt sallivuse definitsioonile on sallivusest võimalik kõnelda juhtudel, kui ühendatakse vastandumine (mitte-meeldimine, mitte-heakskiit) ning talumine (mitte-sekkumine).  T a l u m i n e, välja kannatamine on võimalik niihästi juhtudel, kui potentsiaalsel sallijal puudub voli olukorda muuta, kui ka juhtudel, mil tal on selleks võimalus: nt võime väita, et keegi talub riigikorda / valitsust, mille kukutamine ei ole tema võimuses; ning võime ka öelda, et keegi talub seltskonnas tema kulul tehtavat rumalat nalja. Teisel juhul on inimesel teatav kontroll  toimuva üle, esimesel juhul see puudub. Kui inimene on veendunud (või kui teda veendakse), et temapoolsel sekkumisel või väljaastumisel, nn negatiivsel aktil ei ole tegelikku (soovitud) negatiivset mõju, siis on tegemist leppimise, alistumise, välja kannatamisega.