On inimesi, kes helenduvad - umbes nagu tähed või tulukesed pimedas öös. See valgus tuleb neil seest katkematu joana. Need  on sellised inimesed, kes teavad, miks nad on siia ilma sündinud. Kui nad ka algul ei teadnud seda, siis on nad hiljem oma õige koha üles leidnud. Nad on pidevalt muutunud paremaks, sest ainult head ja ilusad inimesed helenduvad.    Ma vaatasin Vahur Kersna saadet "Helenduvad olendid".  Arvatavasti vaatasid teisedki.    Mõned intervjueeritavatest olid nn vanad tegijad - Fred Jüssi, Helgi Sallo, Jaan Tätte. Nad on kõik väga head ja heledad, kõikide ammused lemmikud.  Aga  iseendalegi üllatusena võtsin täiesti tõsiselt "bioväljade tikkija" juttu, mis igasuguste selgeltnägijate taustal tundus usaldusväärne. Nimi ei jäänud meelde, eks seda on võimalik välja uurida, tal ju ka raamatud ilmunud.  Muidugi olid äärmiselt sümpaatsed nii 72aastane siiani tegutsev kirurg, särasilmne neiu ökopoest, kohvikupidaja, 8 miljonit võitnud Urve kui ka 12lapseline pere. Kõiki ühendav joon oli positiivsus ja avatus.    Mõtted, mis mulle meelde jäid:  - meid on siia ilma saadetud  midagi tegema, mitte olesklema ja asju ostma  - endast peab midagi maha jätma (järglased, looming)  - üksi ei saa keegi õnnelik olla, inimene on sotsiaalne olend  - head tehes muutud ise paremaks  - täiuslik on see, mis on ülimalt lihtne - nii, et sealt ei saa enam midagi ära võtta  - kõik on inimeses endas olemas, tuleb see ainult üles leida (kõik ei leia)  - saatus on olemas ja midagi on veel, võib-olla jumal    Kersna on tagasi! Enam mitte terav ja irooniline, vaid  selline, kelle silmis oli pisar, kui ta helendavaid inimesi intervjueeris.    NB! Mulle meeldis see saade ja need inimesed seal väga!