Eile ma proovisin esimest korda teha leivapätsi - mulle tundub see armsam kui vormileib. Ammusest ajast, väikesest peale tundub armsam. Meil Tallinnas vanemate juures olid alati pätsileivad ja Võrumaal olid  vormileivad. Need olid tumepruunid ja kandilised, aga see koorik mulle ei maitsenud. Neid leibasid osteti lehmadele ka ja siis mulle tundus, et see on rohkem nagu loomasöök. Vahel harva, kui poes oli pätsileiba, siis nimetati seda põrandaleivaks ja see oli hele peenleib. Ja vanasti ei olnud ju leibadel pakendeid, nii et see koor oli mõnus krõbe. See vist ongi see tunne, mille poole ma oma kodus oma leiba tehes püüdlen. Leivapätsi pätsutamise hääl on nii mõnus,nii et see nauding hakkab juba enne küpsetamist  pihta! Leivapätsil on palju rohkem krõbedat koorikut kui vormileival!