On ju nii tore, et linn on täis kleebitud haridust väärtustavaid plakateid ja veel toredam on asjaolu, et foto selle jaoks on tehtud tuntud ajaveetmiskoha aknalaual. Ning kohe kõige toredam on fakt, et inimesed, kes pakuvad sellisel kõrgtasemel koolitust, ei ole ise vaevanud end väga sagedaste külaskäikudega eesti keele  tundidesse. See, et nende koduleht ja blogi, mida kirjutavad noored vahvad eesti nimedega inimesed, kubiseb kirjavigadest, on veel väike asi. Kes see tänapäeva kiires maailmas teksti produtseerides seda ikka jälgima vaevub, eks ole.    See, et nad ei suuda enda tutvustamiseks (loe: kergeusklikelt raha välja pumpamiseks) mõeldud reklaamis ühteainumastki lühemat sorti lauset ilma mitme kirjaveata ära trükkida, on juba kraad kangem koomika. Muide, ka nende pikemad reklaamtekstid on keeleuuenduslikud.  Küll "komposeerib" Londonis muusikat õppiv noormees oma loomingut, küll suudab Pariisis õppiv Helen teha "oma jutus" nii palju vigu, et neid on vist rohkem kui sõnu ta tekstis ja küll lubab allpool kujutet plakat lahkelt rahvale osalust uudses kraadiõppes ehk siis "bakalaurus'e" programmis,    Pildi pätsasin Ago juurest.