Hong Kong'i saab  kirjeldada kui lääne ja ida kohtumispaika, kus saavad kokku Euroopa ja Aasia. Ühelt on laenatud euroopalikke elemente ja arhitektuuri; teiselt aga kohalik sagiv kultuur. Eriti lahe on jalutada nn vanas ja uues Hong Kong'is ja märgata nendele omaseid eripärasusi. Kui vanemas osas domineerib tänavatel aasialik olek, turud ja kõikvõimalikud kirjud sildid, siis uut Hong Kong'i iseloomustab läbimõeldus, disain ja kujundus, mille tulemusena on üks kõrghoone ilusam kui teine.    Hong Kong'i linnasüsteem  on üldiselt lihtne ja kergesti hoomatav. Eksimise korral piisab sellest, kui visata kõhklev pilk linnakaardile ning võid olla kindel, et juba paari minuti pärast astub keegi ligi ja pakub sulle abi õige suuna tuvastamiseks. Minu arust on see kohalike poolt väga armas liigutus, kuna Eestis ei huvitaks absoluutselt mitte kedagi, kas mingi loll turist on eksinud või mitte. Lisaks abivalmidusele on kohalikel inimestel olemas ka nn kiiks. Nimelt pole ma elus näinud ühtegi teist rahvust, kes oleks oma  otsustusvõime ja liikumiskiirusega nii aeglased ja seda just tänaval liiklemise kontekstis. Kui lätlased kiitlevad, et nad kõnnivad ka kiiremini kui eestlased jooksevad, siis hiinlaste puhul jõuab kilpkonn tõenäoliselt kaks korda peeru lasta enne, kui hiinlane oma marsruudi osas otsusele jõuab.    Kuna sedapuhku Hong Kong'i külastamist õnnistasid meeldivad paduvihmad, siis vaatamisväärsuste ralli sai lükatud määramatusse tulevikku. Üks on aga kindel, et Hong Kong on linn, kuhu tahaks kunagi tagasi tulla ja  natuke rahulikumalt linnas ringi vaadata. Samas, kui juba olla Hong Kong'is, tasub kohustuslikus korras teha väike laevareis Macausse, mis on samuti Hiina autonoomne üksus ja asub Hong Kong'ist umbes 1h laevatee kaugusel. Tegemist on endise Portugali asumaaga, mis teeb selle linna ka populaarseks turistide sihtkohaks.