Just seda analüüsivat tegevust arvestame me nii õppetöös kui ka kasvatuses liiga vähe. Me toetume sellele, et väline  maailm nõuab inimeselt sünteesivat tegevust, mis on aga ühekülgne. Ma ütleksin, teatud pedagoogilise instinkti põhjal, et see on viinud niikaugele, et me arvestame peamiselt sünteesimist ja mitte nii väga analüüsimist. Analüüsimine on aga suure praktilise tähtsusega. Vaadake, näiteks eile pöörasin ma tähelepanu sellele, et keeleõpetuses tuleb lähtuda murdest. Siin ilmneb, kui vajalik on analüüsimine. Murdes on midagi valmisolevat, mille laps meieni toob. Kui me laseme lapsel öelda lauseid, peame me neid  koos lapsega ka analüüsima, toetudes sellele valmisolevale, et tuletada lausetest keele kujunemise seaduspärasusi. Me peame analüüsima. Kuid me võime analüüsivat tegevust õppetöös veel rohkem edasi arendada. Ma juhin teie tähelepanu sellele, mis on teile juba võib-olla ühel või teisel kujul tuttav. Te veendute aga, et just sellest seisukohast lähtudes tuleb meil asja edasi arendada. Asi on nii, et näiteks ka tähtede selgitamisel tuleb lähtuda esmajoones analüüsivast tegevusest ja mitte sünteesivast  tegevusest. Näiteks lasen ma lapsel öelda sõna kala (Fisch) ja kirjutan selle siis lihtsalt tahvlile. Sealjuures arvestan ma sellega, et laps on juba tegelenud joonistamisega nii, nagu ma seda kirjeldasin. Niisiis kirjutan ma sõna  kala, ilma, et laps tähtedest midagi teaks. Ma püüan isegi lapsele omaks teha sõna kuju, enne kui ma selle tähtedeks liigendan. Pärast seda, kui laps on tegelnud joonistamisega piisavalt kaua, nagu ma seda selgitasin, lasen ma lapsel sõna kuju järgi teha, ilma et ta aimaks, et see sõna  tähendabkala. Laps peab matkima lihtsalt seda, mis on tahvlil. Ja enne, kui ma lähen üle tähtede juurde, lasen ma lapsel sageli terveid sõnu järgi joonistada. Pärast seda püüan ma analüüsida. Ma juhin lapse tähelepanu sellele, kuidas sõna algab: k, eraldan (analüüsin) tähe k, siis tähe a jne. Niisiis on see midagi, mis on inimesele loomuselähedane, kui ei lähtuta üksikutest tähtedest, millest sünteesides moodustatakse sõnu, vaid kui lähtutakse sõnast kui tervikust, jõudes analüüsides tähtede juurde.