Aitareya-upanisad algab inimene tekke kirjeldusega. Puruša (purusa), inimhiiu ehk ürgmehe koost lagunemisest tekib universum ja universumi väed, mis omakorda kontsentreeruvad igasse konkreetsesse inimesse. Toimub ringkäik mikro- ja makrokosmose vahel: suust saab kõne, kõnest tuli ja edasi tulest jälle kõne ja kõnest suu. Rigvedas (Rgveda) on hümn, kus räägitakse sellest, et ka ühiskonna kastid tulevad Purušast: braahmanid-preestrid (brāhmana) tulevad peast, sest neil on vaja mõelda; kšatrijad-sõjamehed (ksatriya) tulevad õlgadest, sest nad peavad tugevad olema; vaišjad-rahvas (vaiśya), kelle puhul on oluline viljakus, tulevad puusade kohalt; šuudrad-lihtrahvas (śūdra) jalgadest, sest nende kohuseks on kuuletuda.