Riigikogus läheb homme esimesele lugemisele eelnõu, mis muudaks religiooniõpetuse  gümnaasiumis kohustuslikuks.  Mina seda eelnõud ei poolda. Religiooniõpetus peaks olema kas vabatahtlik või üldse mitte olema.  Eelnõu sõnastuses on religiooniõpetus mittekonfessionaalne õppeaine, mille käigus saab õpilane teadmisi maailmareligioonidest ja nende mõjust inimarengule. Kõlab täitsa asjalikult, kas pole?  Samas ei ole ma sugugi kindel, et igas koolis suudetakse leida antud õppeainet andma ka mittekonfessionaalne õppejõud. Kas kohalik kirikuõpetaja (on sellisedki tegelased koolis  religiooniõpet andnud ja annavad ka edaspidi) suudab seda ainet anda moel, mis eelnõus kirjas? Kahtlen väga sügavalt.  Kui kooliprogrammis on juba olemas sellised ained, nagu ühiskonnaõpetus ja ajalugu, siis miks ometi ei saaks religiooniga seonduvat neis õpetada? Milleks on vaja veel ühte tundi juurde?  Minu kõige suuremaks hirmuks seoses kohustusliku religiooniõppega on võimalus, et nii lükkavad nagu muuseas kooliukse vahele jala kreatsionism ning "intelligentne kavandamine", mis varem või hiljem ka bioloogiatundidesse sisse lipsavad.  Soolapuhujad ja puuslikukummardajad peaksid end teadmistetemplist heaga eemale hoidma.  Ma loodan, et see eelnõu kukub kolinal läbi.