Ambivalentsi mõiste pärineb psühhoanalüüsist ja  väljendab lihtsalt öeldes pidevat fluktuatsiooni mingi asja ja tema vastandasja tahtmise vahel. PK teooriasse tõi selle Homi K. Bhabha, kes kirjeldab selle kaudu koloniseeritava suhet kolonisaatoriga, mis ei ole kunagi puhas opositsioon, vaid ambivalentne ja keerukas, ühtaegu vastuseisul ja külgetõmbel põhinev seos (vt eriti Bhabha 1994: 85-92, 102-122). Väga harva on nii, et üks inimene on puhas dissident ja teine täielik kaasajooksik. Tavaliselt esinevad vastupanu ja kaasatöötamine koos, ühes ja samas subjektis, olles omavahel fluktueerivates suhetes. Ambivalentsus iseloomustab ka koloniaaldiskursuse suhteid koloniseeritud subjektiga, kuna see diskursus võib olla korraga nii koloniseeritavat ärakasutav kui hoidev.