Sellises olukorras tegi Nõukogude valitsus ootamatu manöövri, kutsudes Suurbritannia ja Prantsusmaa esindajad Moskvasse sõjalistele  läbirääkimistele. Londonis ja Pariisis hingati kergendatult, kuid seda tehti Moskva tagamõtteid arvestamata. Nimelt andis ÜK(b)P Keskkomitee Poliitbüroo 2. augustil Nõukogude sõjaväelisele delegatsioonile instruktsiooni, mis juba ette eeldas läbirääkimiste luhtumist. Läbirääkimiste tagamõte oli ühelt poolt inglastelt ja prantslastelt info väljaõngitsemine ning teiselt poolt Hitleri mõjutamine järeleandmistele.