asub põhiosas lossivaremetest üle Viljandi maantee kagus. Praegu annab pargi endisest planeeringust aimu ainult kohati säilinud pargimüür ja  kagusse suunduv puiestee (kesktelg), mis jätkub kasealleena Kamari suunas. Alleed kutsutakse viimase lossiomaniku järgi vürst Gagarini puiesteeks. Sedakaudu oli vürst armastanud välja sõita oma valdusi kaema. Endisest ajast on pargis alles ka põhjaveetoiteline tiik, mille keskel olevale saarekesele viib Tiigisild. Esimestel plaanidel pole tiiki märgitud, kuid 1857. a mõisa üldplaanil on tiik saarekesega juba olemas. Park laiub maa-alal, kus 17.-18. sajandi vahetusel asusid rohkem kui kaksümmend mõisale kuulunud  ehitist, sealhulgas rõhtpalkidest ühekorruseline härrastemaja. 1682. aasta revisjoni protokollides nimetatakse ka veel eriotstarbelisi aedu: kolme köögivilja- ja ühte tapuaeda. (J. Maiste. Eesti mõisad. Lk 45-46). Mõisapargi rajas 18. sajandi teisel poolel lossi omanik Woldemar Johann von Lauw. Olles 1750. aastal pärinud Vana-Põltsamaa mõisa abiellumise teel endise lossiomaniku tütre Aurora von Fickiga, asus von Lauw lossi ümber ehitama uhkeks rokokoo-stiilis paleeks. Loomulikult pidi kuuluma lossiansambli  juurde ka park. Oletuslikult võidi pargiga alustada isegi eelmise omaniku ajal. Nimelt valmis 1745. aastal Heinrich von Ficki poolt Peterburist kutsutud aiakunstniku juhtimisel kaunis prantsuse stiilis park Adavere mõisasse, mis oli tema teise tütre valduses. Küllap kasutati kohalesaabunud aiaarhitekti abi teisteski riiginõuniku mõisates. (Eesti pargid I, lk 296).