2004. aastal ostis kasiinode ikooni, "Binions Horseshoe" ning kõik õigused WSOP turniirile ära Harrah`s Entertainment. Osalejate arv kolmekordistus, olles juba 2756 ning turniir omandas tõelised rahvavõistluse mõõtmed. Maailm sai jälgida seda, kuidas tavalised inimesed panid oma õnne ning oskused proovile maailma tugevaimate pokkerimängijate vastu.  Nad nägid, et ka amatöörmängijad võisid hea õnne korral päris kaugele jõuda. Kõige õnnelikum lehejooks tundus olevat järjekordsel online-kvalifitseerujal, kelleks oli tüse ameeriklasest jurist Greg Ramer. Raymer oli olnud leidlik mees, kes jaotas oma buy-in summa osakuteks ning müüs enda riskide hajutamiseks suure osa neist oma sõpradele ja tuttavatele (nii said ka temasse investeerijad kokkuvõttes päris rikkaks). Finaalvastaseks oli elukutselise mustanahalise mängija David Williams, kel amatööri üle  kavaldada ei õnnestunud. Raymer pani taskusse 5 miljonit dollarit, millest tõsi küll - endale sai ta vaevalt miljoni (ülejäänu läks maksudeks ning müüdud osalusteks). Tugevat ja ühtlast taset näitas Tallinnaski käinud Euroopa tippmängija Marcel Luske, kes jäi analoogselt eelmise aastaga napilt finaallauast välja.