Pilk, mis Siiri silmes oli, kui Zara ukseketi pilu vahelt koputuse peale oma koridori seiras ei olnud Zara jaoks võõras. See oli noore naise häda, piin  ja valu, mis ta Zara ukse taha oli ajanud. Ja ta ei olnud esimene, kes sellise pilguga siia jõudis. Kevadeti oli sama silmavaatega noori naisi ennegi Zara uksetaha jõudnud, pilk must, hing raske ja jalad märjad. Millegipärast olid neil kevadeti alati jalad märjad. Miks nad korralikke saapaid ei osta, sellest ei saanud Zara kogu oma elukogemuse juures endiselt aru. Aga sel aastal oli Siiri see esimene.