Kirjandus- ja kultuurielule suurt mõju avaldanud "Noor-Eesti" liikumise lätted on sajandialguse salajastes õpilasringides. Rahvuslikult meelestatud noori ei rahuldanud venestamisele allutatud koolides pakutav. Nii ilmus aastail 1901-1902 Tartu gümnaasiumiõpilase Gustav Suitsu toimetamisel kolm kirjanduslikku albumit "Kiired", kus deklareeriti patriootlikke ja vabameelseid püüdlusi eesti kirjanduse edendamiseks. Järjekordse albumi koostamisel 1904. a. otsustati sellele anda uus nimi "Noor-Eesti", mis ilmselt oli inspireeritud analoogilise nimega kirjanduslikest liikumistest teistes maades ja väljendas ühtlasi noorrahvuslaste taotlust eristada end vanast, konservatiivsusse takerdunud rahvuslusest. Samaaegselt asuti organiseerima ka kirjandusühingut, sest peale albumite kavatseti avaldada muidki ilukirjanduslikke ja teaduslikke teoseid. Legaalse organisatsiooni õigused õnnestus rühmitusel saada alles kaheksa aastat hiljem (1912).