Kui Roosvald kotiga kirjandusemajja jõudis, oli auhindamine juba alanud (üldmuljed, tähendab, juba muljetatud) nii et kuulsin äkitselt oma nime öeldavat ning marssisin ukselt otse lava peale. Sain KAKS paberit ja raamatu, ja istusin õnnelikult maha ega saanudki ootusväriseda rohkem   sest selge oli, et mõlemad mu jutud olid juba oma niši leidnud. Tindomet aga ei paistnud kuskilt, mis tuletas mulle meelde, et ta ütles Tlna bussijaamas mulle käsu sellise: kui nad mind vajavad, ütle, et ma tulen! Siis nad ütlesidki: esikoht - Joosta oma varju eest! "Ta jookseb siia poole!" hüüdsin mina ukse juurest ja mitte keegi ei saanud aru, mida ma sokin. Sest kedagi ei tulnud   aga  õnneks ta jõudis enne päris lõppu kohale ja teda saadi ette kutsuda ning oskari-kõne ka välja nõuda