Mehhiko kohta on anekdoot: kui Jumal parasjagu Maad lõi, otsustas ta anda igale paigale planeedil midagi erilist. Põhja-Euroopale andis ta lume, külmad talved, metsad ja vee; Mehhikole andis ta ilusa ilma, loodusliku mitmekesisuse, loodusressursse, kalastamise, põllunduse, nafta, hõbeda, kulla, rannad ja loodusliku ilu. Inglid küsisid Jumalalt, miks ta sellele maale nii palju hüvesid annab. Selle peale vastas ta: "Oodake, see pole veel valmis - ma panen sinna veel mehhiklased ka."    Olen avastanud, et mu kodumaa Mehhiko urbaniseerumisest rääkida polegi nii lihtne, sest see maa on nii tohutult suur ja lai, siin on tuhandeid eriilmelisi linnu. Nende kujunemine ja ajalugu ei pruugi alati kattuda, seega on väga raske saada üldisemat pilti sellest, mis tegelikult toimub. Siinse monoloogi tarvis olen valinud paar kogemust, mis võiksid näidata, millised arengud ja suundumused võivad olla omased paljudele Mehhiko linnadele.    1.  Täna avastasin oma kodulinnas  Guadalajaras täiesti uusi maailmu. Kõik need aastad polnud mul õrna aimugi, et sellised kohad on olemas nende tänavate kõrval, kus ma iga päev käin. Sain aru, et kui tahes hästi ma ka ei arva end seda linna tundvat, on see siiski igaühe jaoks väga erinev. Mõne inimese jaoks näiteks võimaldab ringtee kuhugi pääseda, teise jaoks jällegi eraldab see nende naabruskonna ülejäänud linnast.    Rutiin on lihtne tekkima. Kasutades enamasti ühtesid ja samu teid, jääme ilma üllatustest, mis meid teistes paikades  võivad oodata. Aga uue suuna tekkides avastame uuesti maailma, nagu see poleks kunagi enne eksisteerinud.    Samas kasvab linn pidevalt, nii laiuti kui ka ülespoole. Ta võib olla väga paindlik nagu kummipael, et me kõik sinna sisse ära mahuks. Kanalisatsioon viib jätkuvalt ära meie reovee ja me ei pane seda isegi tähele. Järjest enam inimesi kolib linna ja linn võimaldab neile jätkuvalt ruumi, õhku ja vett, nii uutele kui ka vanadele elanikele. Kuid põhiküsimuseks on: kas me üldse kõigest sellest  hoolime? Mida me omalt poolt linnale anname? Unustage ära maksud ja poliitikud. Mida teete teie oma linna heaolu nimel?    2.  Mehhikos on linnad kasvanud üksteise otsa. Hispaanlased ehitasid oma kirikud iidsete püramiidide peale ja siinne linnaehitus on alati olnud liiga tihe. Mehhiko temperament on sünnitanud palju lapsi ja kunagi nii väikesed asulad muutunud rahvarohketeks. Ajapikku on nende kasv kulgenud sama korrapäratult nagu inimelugi.  Mõned väikelinnad kujunesid tähtsamateks kui  teised ja neelasid need laienedes endasse. Seega on suurlinnade sees, mitmetasandiliste kiirteede ja kõrghoonetega linnakeskuste kõrval väikelinnad.    Viimasel ajal on meie linnad hakanud kasvama uskumatult kiiresti. Mul on raske ette kujutada, et vaid 100 aastat tagasi oli Guadalajara ainult veerand ja 200 aastat tagasi üksnes kaheksandik oma praegusest suurusest, sellisena nagu me teda tänapäeval tunneme. Nüüdisaja inimesele meeldib väga maad omada, nagu see korvaks kuidagi sisemist tühjust.