Kas kaunite kunstide tarbimine peaks tarbijas tekitama esteetilist naudingut?  Aga teatavasti varieeruvad esteetilised väärtused väga palju kultuuriti ja ka personaalsel tasemel. Ma ei arva, et kunst peab alati esteetilist funktsiooni kandma, pigem Viktor Šklovski teooria kohaselt  tekitama kummastust ehk panema inimest selle kunstiteose üle mõtlema.  Või piisab lihtsalt ilusast klantspildist seinal?  Kindlasti mõnele piisab. Arusaam kunstist on igal inimesel erinev ja kuigi mõni sellist nö klantspilti kunstiks ei pea, võib ootamatult talle see meeldida. Olen ka ise avastanud, et mõni minu silmis täielik sokerdis hakkab ühel hetkel meeldima. Ja oleneb ju ka, et mis eesmärgil pilti kasutada. Kas sa tahadki pilti, mida vaadata ja mõelda selle tähenduse üle või see  lihtsalt sobib nii kuradi hästi su diivani ja vaibaga.    Kuidas üldse eristada kunsti millestki, mis ei ole kunst? On seal üldse vahet või saab kõike siin maailmas kunstina käsitleda?  Jah, kõike võib nimetada kunstiks ja ka mittekunstiks, sellist keelamist-lubamist siinkohal ei ole. Oleneb esteetilistest väärtustest, mis võivad ajapikku seitsmes suunas muutuda. Mis oli eile kunst, pole seda enam homme ja vastupidi. Seega mingit lõplikku kinnitust, et see on kunst ja selleks jääbki, pole  mõtet vist väga anda.    Mina ootan kunstiteoselt, et ta oleks uudne, samas võiks ikka silmale ilus olla vaadata. Aga no vahepeal mulle just meeldivad mingid rögaoksepildid ja mädanevad laibad.. no kuidas tuju on eksole. Aga, mida ma just ise kõrgelt hindan, on töö kvaliteet. Kui on korralikult tehtud, siis võib olla seal kujutatud ükskõik mida ja mulle meeldib. Samas mingi ilus liblikas, mis on plötserdades tehtud... no ei ole ilus enam ja kunstniku pühendumus on ka küsitav.