Vahepeal tuli selline nukker uudis, et naabritädi suri ära, see, kellest me viimati teadsime, et sugulased ta haiglasse viisid. Võib-olla selles mõttes ei olegi nukker, et ta ootas  seda viimasel ajal juba pikisilmi ja rääkis, et kas see Liiva-Hannus juba tuleb ükskord. Aga igavesti hea tädi oli, kusjuures ma ei pea silmas ainult seda, et ta oli kõva kuulmisega - kuigi tõepoolest, mis võiks sobida paremini inimestele, kes vahel tahavad öösel trummi mängida.