Ühesõnaga, isegi kui ma vahel igatsen oma "lihasööja kirglikkust", mis tihti väljendus küll rohkem iga pisiasja peale närvi minekuga kui "parema armastamisega", siis kokkuvõttes võib öelda, et tasakaal mis kaasnes taimetoitlusega oli minu jaoks esimene põhjus selle "omapärase" toitumise jätkamiseks. Isegi sopalehtede sisutühjad artiklid, mille vastu ma ikka hambaid teritasin ja niisama ringi logelevad lollid inimesed ei ärrita mind enam eriti. Seega mõju on võimas.