Hoolimata paduvihmast me suvitame. Seekord põgnesime mere taha, Saaremaale.  Kümnekonna aastaga, mis on möödunud mu viimasest  Saaremaa-sõidust, on siin vist kõik muutunud. Lühiekskursiooni tulemusena nimetaksin Kuressaaret kompaktseks väikelinnaks, kus on olemas kõik suurlinlikud elemendid.    Eilsesse päeva mahtus saabumine koos tänaseks juba nime saanud koeratüdrukuga. Lottel veab hirmsasti - kõledast Tallinna koerte varjupaigast jõudis ta superheasse peresse.    Täna logelesime puhkusele kohaselt niisama - käisime kukeseenel ja pohlal, küpsetasime seenepirukat ja sõime ohjeldamatult.    Ja homme võiks  uurida kojusõiduvõimalusi - et puhkus oleks täiuslik, mõtlesin Notsule pakkuda lennureisi (muide, üliõpilase pilet Kuressaarest Tallinna maksab vaid sadakond krooni enam bussipiletist).  Paraku ei taibanudma kaasa võtta Notsukese passi ja nüüd ei teagi - kas riigisisene lend eeldab lapsel dokumendi olemasolu või mitte... Näis.    Igatahes tervitused Kuressaarest. Nii nauditavat ja vaba puhkust ei ole mul hoolimata kehvast kliimast veel eales olnud!