Ameerika teadlased Leonard Susskind, Lisa Dyson ja Matthew Kleban osutasid 2002.  aastal, et lõpmatu inflatsiooni kõikides universumimullides kokku võib Boltzmanni ajusid tekkida palju rohkem kui tüüpilisi vaatlejaid, nagu näiteks meie. Nimelt leidsid nad, et enamik mulle on tavalise elu tekkimiseks sobimatud, kuid Boltzmanni ajud võivad tekkida palju vaenulikemates tingimustes. Nende kolleegid Andreas Albrecht ja Lorenzo Sorbo kordasid arvutust teistsuguste eeldustega ja leidsid, et Suur Pauk on siiski tõenäosem kui Boltzmanni aju. Millest niivõrd erinevad tulemused? Susskind, Dyson ja  Kleban pidasid õigeks tõenäosuste arvutamiseks kasutada ainult juba tekkinud mulli sisemust, Albrecht ja Sorbo aga tervet Universumit, milles universumimullid tekivad.