Iga andmebaasi kirje omistab mingi koguse bitimünte kindlale aadressile, kusjuures aadressiks on krüptograafilise võtmepaari avaliku poole kontrollsumma  (hash-väärtus). Võtmepaari privaatset poolt teab vaid selle omanik, ning privaatvõti on vajalik bitimüntide üle kandmiseks teisele omanikule.