Niisiis, rünnakud perekonna institutsiooni kui ühiskonna alustala vastu jätkuvad vankumatult. Sedapuhku üritatakse taas kord nõrgestada laste ja vanemate vahelisi sidemeid ning suurendada riigi rolli nende  küsimuste lahendamisel, millesse riik ei tohiks üleüldse sekkuda. Vaikselt, kuid kindlalt, õõnestatakse ühiskonna alustalasid ning inimesed vaatavad seda vaikides pealt. Kui harjumuspärane. Kui kurb.