See on Võitleva Kino (Militans Cinema) ettekanne. Ma võin endale lubada olla võitlev. Mulle on antud teatud vabadus olla provokatiivne, solvav, ärritunud ja vihane. Ja võitlev. Selle platvormi tingimused nõuavad seda minult. Ja mulle on antud see vabadus teistkordselt. Eelmisel korral [1] ma püüdsin teha veidi meelelahutust. Piltide ja projitseeritud tähestikega. Ja mõningate okastega. Sel korral tahan ma suuremat poleemikat. Koos okastega. Mulle ei meeldi, et nüüd, pärast 108 aastat tegevust, on meil kino, mis on igav, tuttav, etteennustatav, lootusetult maha surutud vanade konventsioonide ja tõekspidamiste poolt, arhailise ja piiratud levitusvõrguga ning iganenud ja kohmaka tehnoloogiaga.