Ometigi on "Annis" paar lõiku etnilistest eelarvamustest. Ma tunnen alati kerget piinlikkust, kui satun lõigule, kus Fjodor kirjeldab saksa trammisõitjat, keda ta vihkab, "tarade, ridade, keskpärasuse armastamise pärast; ametikultuse pärast; asjaolu pärast, et kui kuulata tema sisehäält (või mis tahes tänavavestlust), siis kuuled sa vältimatult numbritest ja rahast, nende peldikuhuumori ja jõhkra naeru pärast" jne, kuigi hiljem osutub see mees hoopis vene emigrandiks.