Tuhkapäeval kutsub Kirik meid üles pühale palve- ja paastuajale. Selline palve ja paast on Kiriku iidseks traditsiooniks. See aeg võimaldab meil Kristuse Jeesuse armastuse valguses pühenduda tõsiselt enese läbikatsumisele ja patutunnistusele, eesmärgiga jõuda meeleparandusele. See on aeg otsida lepitussakramenti (pihti) sest eneseanalüüs tuleb alati teha selle teadmise kindlusega, et meile antakse andeks. See ei ole aeg süüditusteks ja hukkamõistuks, vaid hetk, kui me võime kurta oma patud, teades, et meid armastatakse ja meile andestatakse. Nagu ütleb Johannes:"Kui me ütleme: "Meil ei ole pattu", siis me petame iseendid ja tõde ei ole meis.   Kui me oma patud tunnistame, on tema ustav ja õige, nõnda et ta annab andeks meie patud ja puhastab meid kogu ülekohtust."(1.JOH. 1:8-9). Jakoobus kirjutab:"Tunnistage siis üksteisele patud üles ja palvetage üksteise eest, et te saaksite terveks!" (Jak. 5:16)