Minu sõbrannade ringis on täiesti loomulik, et meestel on omad ja naistel omad sõbrad. Miks ma peaksin oma mehega igal pool kaasas käima või tema minu tuttavatega viisakusest koos istuma, kui on omad jututeemad ja spetsiifilised huvid. Meil on sõpruskonnad suuresti erialapõhised. Pole  midagi nõmedamat kui "perekonniti" külaskäimine. Ma lihtsalt ei kujuta ette, et kui mu mehele tuleb mõni sõber külla ja nad tahavad köögis meestejuttu rääkida, siis mina peaksin samal ajal kellegi naist lõbustama, kes mulle täitsa võõras inimene on. Loomulikult käivad mehe sõbrad meie juures üksi. Tuleb usaldada oma meest, ei tähenda üksi väljaminek kindlasti deda, et ta läheb kusagile "vasakule".