"Tagaajaja" kohta on saatesõnas kirjas, et Cortázari kultusromaan Rayuela/Keks* jätkab ja laiendab "Tagaajajas" alustatud teemat. Tüüpiline - mina tippteostest nähtavasti aru ei saa. See tundus nimelt kõige igavam - Johnny Carterist, aga ma usun, et tegemist võib olla jälle põneva esitusega perspektiivide mõttes - kui asja tuuma teaks. Minusugusele võhikule oli jutt sõprusest jazzkriitiku ja Johnny vahel ja tõelistest/ebatõelistest asjadest, millest räägiti. Meenutas mõnevõrra lausa Sommeri lugu Nick Drake'ist Kolmes yksiklases.