Logitsistika ja  loogilise positivismi allakäigu järel jätkusid loogika ja filosoofia vastasmõjud, kuid ilma seniste ekstsessideta. Kõigepealt peab märkima, et mitmed fundamentaalsed loogikaprobleemid ja teoreemid pakuvad iseseisvat filosoofilist huvi. Otsesed kokkupuutepunktid on loogikal ja analüütilisel filosoofial endiselt keelefilosoofia pinnal, kus loogika oma kaugelearendatud teooriaga semantikast ja mudelitest esindab matemaatiliselt täpset äärmust, andes filosoofiale seega kindla punkti, millele vajaduse korral  toetuda. Ühist huvi pakuvad mitteklassikalised loogikad (lisaks intuitsionistlikule on neist olulisemad modaalsed, relevantne, lineaarne, episteemilised ja mittemonootonsed loogikad), mis formaliseerivad spetsiaalset tüüpi arutlusi.