Kolmandaks oluliseks maavärinate tekkepiirkonnaks on nihkevööndid. Parimaks näiteks on San Andrease murrang, mis läbib California osariiki USA läänerannikul ning eraldab üksteisest Vaikse ookeani ja Põhja-Ameerika laamu. Selle murranguga on seotud näiteks 1906. aasta San Francisco maavärin. Teadlased on just selle piirkonna pärast mures, sest suuremaid tõukeid pole viimastel  kümnenditel antud piirkonnas olnud. Paraku on asjad aga nii, et mida suurem on ajaline vahe kahe maavärina vahel, seda võimsamad kipuvad nad olema, sest kivimeisse jõuab koguneda rohkem lahendamist nõudvaid pingeid.