Just tuul mängib Jakobsoni meeleolukirjeldustes eriti täht­sat osa: tugevana ning hoogsana (lk. 119) ennustab see "Katt Jörgensi suure hüppe" algul peategelase enda ja  sündmuste käigu edaspidist arengut; põhilise tähtsusega pööret sama ju­tustise sündmustekäigus tähistab "äkiline iiling", mis "rebinud sulavalt maapinnalt lahti paar mädanenud õunapuulehte, pais­kas need suure hooga vastu aknaruutu" (lk. 126). Jutustises "Kapten Lepp" kuuleme, kuidas kord "puud plankaidade taga liikusid tugevasti, sest tuul käändus edelasse ja hakkas valjenema" (lk. 167); hiljem on "soe juuliõhtu, leebe tuul puhub üle majakatuste" (lk. 185), - mõlemal korral on tuule mainimine seoses  peategelase hingeliste elamustega.