Juhttropid kätte, juhtimiskontroll, kõik töötab perfektselt. Maandumisplats eespool, normaalne pärituul. Sõidan platsi ja laagri poole, jõuan selle kohale ja sellest üle, kõrgust on veel umbes 400, pööran vasakule ja umbes 30-40m uuesti, vastu tuult ja lähen maanduma. Korraks tundub, et panen otse pakkimismatile pihta, aga allapoole jõudes on näha et see jääb siiski paremale, vaatan veel kõrgust, ca 100 .. ja  hakkan vaikselt pidurdama. Tahaks pehmet maandumist saada, aga ei oska veel seda päris õige kõrgust hinnata fleeri alustamisks. Niisiis edasi.. pidureid vaikselt-vaikselt juurde, ise igaks juhuks PLF-iks valmis. Lõpuks maapinna lähedal olen poolpidurites, tõmban lõpuni, maandun suht pehmelt ja suht persili ka .. ouch, aga hullu pole midagi, hüppan püsti, vaatan teisi, vaatan laagrit, see on mingi 150m eemal, nii lähedale polegi vist varem veel maandunud. Jäin selle hüppega rahule, ilus oli, mis siis, et HARTi  rõngast kätte ei saanud, eks ma harjutan veel, aga kogu ülejäänud hüpe oli ikkagi ilus. Ja ründenurga tähendus sai oma isikliku tagumendi peal igatahes selgeks tehtud.