Vaatamata Lilienthali saatusest soodustasid vennad ikkagi tema strateegiat: tuleb harjutada purilendu, et õppida ära juhtimise kunst enne mootorsõidu üritamist. Briti lenduri Percy Pilcheri järjekordne surm purilennuki õnnetuses 1899. aastal ainult tugevdas nende arvamust, et usaldusväärne meetod piloodi kontrolli üle oligi võti lennu  õnnestumiseks, ning ohutuseks. Nende eksperimentide alguses nad suhtusid kontrolli kui kolmandale lahendamata "lendamisprobleemile". Vennad Wrightid erinesid paljustki rohkem kogenenud harrastajatest, eriti Ader'ist, Maxim'ist ning Langley'st kes küll ehitasid võimsaid mootoreid, kinnitasid need lennukikeredele, varustatud tõestamata juhtimisseadmetega ning arvasid siis, et nad oskavad lennata ilma eelneva lennuoskusteta. Kuigi nad nõustusid Lilienthali praktikaideedega, nägid Wrightid et tema tasakaalu ning kontrolli meetodid olid ebapiisavad.[20] Neile oli määratud leidmaks midagi paremat.