mina sebisin endale rongkäigu ajaks narva mnt-l ühe korteri, et selle akendel segamatult asja ilu nautida.  ja kui siis Meie Omad tulid, ma karjusin kuis torust tuli. aga jube kaua tuli omi oodata, nime pärast on nad alati peaagu rongkäigu lõpus.  igatahes on hea omada Kasulikke Tutvusi, seda olen ma alati rõhutanud.  niipea, kui lauluväljakule jõudsime, langesin ma  stressi, nagu olin ennustanud. liiga palju inimesi ühe ruutmeetri kohta. ok, saime isegi pinkidele istuma, aga siis hakkas sadama ja maa hakkas külmuma ja minu kärss kärnatas üha enam ja nii me tirinal koju tulimegi.  edasi vaatasime telekast. oli kohe poole parem helikvaliteet ja nägi lauljate nägusid ja endal oli ka mugav (ma olen üldse jube mugav inimene). vihma muudkui kallas ja väljak aina tühjenes, aga kontsert läks üha edasi ja mul hakkas natuke kahju ka, et see pagana vihm… pealtvaatajaid jäi väheks.  ja siis jäin ma magama, jõudmata lõpuni vaadata.  täna jätkub. show must go on!