Ja võtke ning lugege tähelepanelikult Koidula kirju Almbergile ning te leiate  sealt rohkemgi, kui on öelnud Aino Kallas neis tagasi­hoidlikkudes sõnades. Igatahes tuleb Koidula eluloos jagada suuremat tähelepanu neile pr. Kalda poolt ka juba märgitud iseloomuomadustele, millest tahaksime eriti väJja tõsta kõigile ärkusaja tege­lastele nii suurel määral omaseid: teatraalsust ja sentimentaalsust. Ei tohi ju ikkagi unustada, et ärkusaja rahvuslikkus ise oli veel äärmiselt noor ning sellisena nõrk painduma selles suunas, kuhu viis ajavool, nagu näeme seda selgesti mitte üksi Koidula venna  Harry Jannsem, vaid kõigi vanemasse ikka jõudnud ärkusaja harit­laste kui just mitte nende eneste, siis kindlasti vähemalt nende sak­sastunud laste juures. Nende isamaalikkusel oli ikkagi väga palju pühapäevast, mis kuuel nädalapäeval ei leidnud pea mingit tar­vitamist.