Pimenägemine on väga tuntud ja väga kummaline neuroloogiline fenomen. Klassikaliselt kirjeldatakse seda järgnevalt: patsient, kelle esmane visuaalne korteks on kahjustatud, väidab, et ta ei teadvusta vastavas ruumipiirkonnas midagi, kuid suudab sinna esitatud objekte peaaegu veatult ära tunda (pikema  kirjelduse leiad siit). Pimenägemine on põnev, kuna ta näib näitavat, 1) et teadvuseta informatsioonitöötlus ajus on väga põhjalik (teadvuseta nähtud objekte suudetakse tuvastada!) ja 2) et esmane visuaalne korteks on teadvustamise jaoks tarvilik.