Oudekkil on õigus:" Muide huvitav, millised need asjalikud teadlased on - sotsiaalteadlased on kommud, humanitaarteadlased sinisilmsed ja reaal- ja loodusteadlased /füüsika ja keemia on ju loodusteadused/  ühe tõega jäigad…."  Ja tõsi on ka see, et paljude konkreetsete teadlaste juures paistavad need jooned silma. Aga mina meenutaks siin hoopis Agatha Christiet, kes on rohkem kui üks kord ütelnud, et _tark inimene küsib nõu spetsialistilt_" .  Seega _tark_ inimene, olgu tema haridus ükskõik milline, teab, et tal ei saa olla kõiketeadja. Poliitiku tarkus seisneb tema oskuses valida asjalikud nõuandjad ja kuulata neid. Mõistlik oleks, kui nõuandjad oleksid temast endast erineva taustaga. Ja alati  tasub ära kuulata ka opositsiooni arvamus. Sest nemad teevad tasuta kriitilist analüüsi. Ja ära kuulamine ei tähenda kunagi kuuletumist vaid tööd oma poliitika kujundamisel.  Tarkust jäi nii Ansipil kui ka Aaviksool puudu. Miks küll, selle üle võib spekuleerida. Kindlasti oli selles kehvas meeskonnatöös palju põhjusi.