Edasi - tagasi eelmise projektini "Lõpetamata asjade lõpetamine".  Selle kampsuni saamislugu on umbes aastane. Sain sedapalju aega tagasi sõbrannalt mitu kera karmi säravat punast lõnga. Ilmselt sobiks kõige rohkem vaibakudumiseks, aga kuna ma selle asjaga ei tegele, siis tuli leida sobivam rakendus. Mõtsin siis, et talvedest meil pääsu  pole, teen endale miskit sooja selga. Kapuutsiga ja puha. Kudumine läks käbedalt - vardad nr 5 ja labane kude. Alustasin ülevalt alla kapuutsist, raglaanlõikega allapoole. Siis varrukad. Kudusin hoolega, kuni üks varrukas valmis sai. Hakkasin teist kuduma, aga võta näpust ... tee või tina, aga üks lõngakera kadunud (nagu tina tuhka vms). Ta ju oli ometigi olemas, kindlalt tean! Viskasin käest ära ja sinna ärasse ta lõpuks jäigi.  Kuni projekt "nagu-rusikas-silmaauku" välja kuulutati. Eks tuli oma  viitsimiseraas üles leida ja päevake kudumisele kulutada. Leiutada miskit kadumaläinud lõnga asemele. Proovisin mustaga, sest plaan oli kampsi allaserva mustad väädid kasvama panna, ikka ilu pärast. Absoluutselt ei sobinud. Ega muud kui jälle harutama, misjärel otsustasin, et teen hoopiski lühikeste varrukatega vestimoodi asja. Soonik äärde ja valmis.  Ette suured trukid - ja ütlemata soe asi talvel kodus selga tõmmata. Paljale ihule ei saa, liiga kare, aga mingi pluusi peale panna on väga ok.