selliste asjadega arvestamise 6pib selgeks ainult pika ja valusa kogemusega, kui  siiski. siis, kui t88kaaslased ei ole enam lihtsalt t88kaaslased, vaid sa tead et sa pead ka vastutama selle eest, mille sa kokku keerad. kokkuv6ttes seega l2hedasematega koost88d teha on 6udne pain in die ass. ma ei saa tegelikult ylse aru kuidas see v6imalik on   ja t2htaegadest-kokkulepetest kinnipidamine on respekti n2itaja. see peab paigas olema. j2etakse endale bufferaeg vigade  paranduseks, aegsasti teatatakse ka v6imalikest viivitustest - juba enesekaitse m6ttes on see hea taktika. puhas projektijuhi v2rk. kui lepetest kinnipidamist pole, muutub vastaspool automaatselt ymmarguseks nulliks.  omast kogemusest samas v6in 8elda, et on perioode, kui mitte ainult asjad ei suju hilinemisega vaid neid pole yldse v6imalik teostada. elementaarsed asjad kusjuures. lihtsalt ei l2he ja k6ik. ja on veel usk ka, sest tegelikult on ju nii lihtne - ja see teebki palju hullemaks. seega inimv6imetel vist  ikkagi on piirid, aga ma pole ka t2pselt aru saanud kus, seda pole v6imalik v2lja arvutada, kuna n2rvid l2bi l2hevad v6i koormus pole enam motiveeriv vaid rusuv. pidev ättitjuudi korrigeerimine jms, aitab ainult edasi liikumine.  aga see k6ik ongi vist loomulik et on paras ubade keetmine, yks liigub yles, teine alla, igakord on see paras shokk muidugi. 6udsed v2rdjad osutuvad maailma parimateks inimesteks ja vastupidi, j2llegi ei allu loogikale   ah, v2hem mula pikem samm.