Veedade kirjandus on suur hulk kirjandust alates aarjalaste sissetungist Indiasse kuni budismi tekkimiseni ( 1200-800 ekr.) Tegelikult loodi tähestik ja kirjaoskus Indiasse umbes 6-5 sajandil eKr. Sinnamaani säilisid teosed suulisel teel. Preestrid (brahmaanid) säilitasid neid algperioodil suulise  pärimusena. Veeda hümnid - ohvri-, palve- ja ülistuslaulud, loitsud. Hilisem hinduism peab vedasid pühakirjadeks.