Ise hakkasin poliitika ja välispoliitika vastu huvi tundma kuskil Vietnami sõja ajal. Lihtsalt olin piisavalt vana juba. Ning paratamatult jõudsin küsimusteni mida nõukogude inimesel tekkima ei peaks. Lihtsalt silm nägi üht aga kõrv kuulis teist. Eks ma siis otsisin vastuseid nii nagu oskasin. Üht julgen Sullegi soovitada - räägi rahvaga. Just  , just sellesama paranoialise, dementse ja mis iganes silte talle külge ei kleebita, rahvaga. Teist ei ole meil kuskilt võtta.