Kahtlemata on üha vajalikum küsida ka selle järele, kuidas jõuda nende inimesteni, kes peaaegu ei puutugi kogudusega kokku. Võin tuua ühe näite: oleme harjunud mõtlema, et eestlased on  «jõuluusku». Samas osales näiteks Pärnu inimestest jõulujumalateenistustel Eliisabeti kirikus maksimaalselt neli protsenti. Minu jaoks on see väga mõtlemapanev. Kus on ülejäänud 96 protsenti - kõlab nagu pahupidi pööratud tähendamissõna kadunud lambast...