Seeläbi tekib praegusel ajal suur vahe psühholoogilise ja objektiivse esteetika vahel. Esimese lähtekohaks, teinekord koguni ainukeseks otsekoheseks uurimusalaks on protsessid esteetiliselt maitsva ja otsustava inimese psüühikas; siia käib esteetilise meeldimuse psühholoogiline analüüs, eriti esteetiliste otsustuste ja tunnete ning esteetiliste muljete mitmelaadiliste tingimuste uurimine  (näit. ilusa, üleva, traagilise, koomilise määritlemine subjektiivsest küljest). Kogu esteetika muutub sel moel psühholoogia kõrvalharuks, ta on peaasjalikult esteetilise meeldimuse psühholoogia.