Näiteks 2006. ja 2007. aastal pidas peaminister mind suureks pessimistiks ja nimetas mind ka panikööriks. Aga tagasi vaadates olin liiga optimistlik.  Arvasin, et meie pea kümneprotsendiline kasv langeb nelja-viie protsendini. Mitte miinus viieteistkümne protsendini. Ma ei osanud ette näha sellist kukkumist maailma kaubanduses ja seda, et pangad mitte ainult laenukraani kinni keeravad, vaid ka seda nii kõvasti teevad, et portfell langema hakkab.