Majandust võib analüüsida: 1) verbaalselt; 2) graafiliselt ja 3) matemaatiliselt. Mingi nähtuse uurimisel kasutatavat reeglite ja protseduuride kogumit nimetatakse meetodiks. Majandusprobleemide uurimiseks kasutatavat teaduslikku meetodit võib vaadelda 4 üksteisele järgneva sammuna. Esimene samm seisneb muutujate kindlaksmääramises ja nende defineerimises. Muutuja (näiteks hind või kogus) on mõõt, millel võib olla erinevaid võimalikke väärtusi. Teine samm seisneb oletuste (eelduste) tegemises tingimuste kohta, milles antud teooria kehtib. Kõige tähtsamad on ceteris paribuse eeldus (st muude tingimuste samaks jäämist) ja ratsionaalse käitumise oletus. Kolmandaks sammuks on hüpoteesi e prognoosi formuleerimine Hüpotees on teaduslik oletus mingi nähtuse, seaduspärasuse vm. kohta; need on kontrollimata, oletatavad teadmised. Hüpoteesil on tavaliselt järgmine kuju: kui on A, siis on ka B (ceteris paribus). Prognoos on teadusliku ettenägemise erivorm, mingi nähtuse perspektiivide spetsiaalne uurimine Ta ei pruugi viidata tulevikule ja tema puhul peavad olema ära näidatud kõik tingimused, mille korral teda eeldatakse kehtivat. Prognoosi ei tohi samastada ennustusega, so tuleviku kohta käiva tingimusteta väitega. Viimane samm seisneb mudeli paikapidavuse kindlakstegemises, so prognooside ja tegelikkuse võrdlemises. Mudelid, mille prognoose kontrollimine ümber ei lükka, omandavad teooria staatuse