(Väljavõte magistritööst)  © Leena Albreht,    Kaasaegseid teadmisi joogiveest põhjustatud terviseohtudest ja nende iseloomu kajastavad põhjalikult Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) juhised joogivee kvaliteedi kohta - Guidelines for  drinking water quality (1996).  Monograafias toodud ohutuskriteeriumid on WHO liikmesriikidele soovituslikud ja liikmeriigid viivad neid ellu oma riigi seadustega.    Veest pärit haigused jagatakse WHO algatusel järgmisteks rühmadeks (Yassi jt, 2001):  1. Veega levivad haigused (waterborne diseases) - koolera; kõhulahtisustõbi (kampülobakter, düsenteeriabakter, rotaviirus, amöbiaas jt); paratüüfus ja teised analoogilised haigused; askaridoos; poliomüeliit; leptospiroos  ja trihhotsefaloosne piuglastõbi;  2. Vee defitsiidiga seotud haigused (water-washed diseases) - trahhoom ehk silmamarjad; leismanioos;  3. Vees elavad haigustekitajad (water-based) - skistosomoos ehk kakssuulastõbi; drakunkuloos;  4. Veega seotud putukad - nakkuse ülekandjatest põhjustatud haigused (water-related diseases) - Aafrika trüpanosomoos ehk unitõbi; malaaria; filarioos ehk niitustõbi; onchoceriasis; Denge-palavik; kollapalavik ehk ikteroidtüüfus;  5. Vee pihustamisega seotud  haigused (water-dispersed diseases) - Leegionäride tõbi, Pontiac-palavik.    On arvatud, et olmevee kättesaadavuse kindlustamine ja sanitaartingimuste parandamine võib vähendada haigestumiste arvu koolera, tüüfuse jne puhul 80-100%; trahhoomi, skistosomoosi jne puhul 60-70%, bakterite, amööbide jt soolepõletike ning kõhulahtisustõve puhul 40-50%.    Keemiliste ohutegurite puhul, mis pole reguleeritud õigusaktidega, juhindutakse lisaks ülalnimetatud WHO juhistele kemikaalidest  tulenevaid terviseriske käsitlevatest rahvusvahelise kemikaaliohutuse programmi soovitustest, milles osaleb WHO (Environmental Health Criteria 170 (1994), 210(1999), 225 (2001), 228 (2002) jt).