Jaan-Saalomoni mälestused lapsepõlvest olid helged ja õnnelikud. Tema elukäik näis olevat ette määratud - kõigepealt oktoobrilaps, siis pioneer, edasi kommunistlik noor. Vahetult enne Nõukogude Liidu lagunemist jõudis ta veel viimasel hetkel astuda kommunistlikkusse parteisse.  Vanemad olid talle rääkinud oma unistusest, et poeg läheb nende jälgedes Moskvasse või Leningradi teaduslikku kommunismi õppima, kuid lehmad meelitasid Jaan-Saalomoni hoopis Maakonna Põllumajanduse Akadeemiasse, kus ta omandas zootehniku elukutse. Tema diplomitöö käsitles NLKP XXVI Kongressi otsuste mõju lehmade piimaannile. Jaan-Saalomonile meenus, kuidas ta luges laudas lehmadele kongressi materjale ette ning võrdles nende piimakust enne ja pärast materjalidega tutvumist. Kokkuvõttes oli Jaan-Saalomon igati  asine ja aktiivne noor inimene, kes peale zootehnilise kutsumuse leidis jõudu aktiivseks osaluseks kolhoosi rahvatantsurühmas. Ta oli mitmekordne Maakonna NSV meister kaerajaani ja tuljaku tantsimises. Rahvatants oli neukkude lemmikspordiala ja pakkus noorele Jaan-Saalomonile suurepärase vahendi maakondlaste rahvusliku pärandi ühendamiseks nõukoguliku tegelikkusega.