Uks asi, mis mulle  elektri ära minemise juures meeldib, on see, et siis tekib eriline, ergas hetkes olemise tunne. Naabrid tulid tänavale ja olid sõbralikud. Istud õues ja hakkad mõtlema, mis saaks siis, kui elektrit üldse poleks. Tahtsin tuua välja oma guitalele ja hakata eesti rahvalaule laulma. Terve tänav oleks kuulama tulnud, mõelda vaid! Aga Roux polnud sest mõttest üldse vaimustunud. Nojah, tema muusika sõltub elektrist ja ilma pole üldse lõbus…  Aga ikkagi - minul paneb kriisiolukord kohe loovuse tööle ja teinekord  mõtlen, et võibolla saab minust päriselt laulja alles kuskil metsas voi okokulas elades - siis on aega asju välja mõelda.