Täna ostsin oma imelised amazzzzzing saapad ära. Loomulikult tänu pereemale - esimene pood kuhu ta mind viis, esimesed saapad mis jalga proovisin ja voilaa - need lihtsalt olid minu jaoks mõeldud. Helepruunid, handmade leather, kõrge ja peenikese säärega, sissepeidetud konts. Huh, lõpuks ometi tõestas Itaalia ennast kui korralikku saapariiki.    Nüüd algab mul vist  shopingu projekt nr 3 (esimene oli trenniriided). Nimelt on paar viimast päeva 14 kraadi sooja olnud ja mu heleda sügismantliga hakkas palav. Pole ka ime, kui selle sama mantliga elasin ka Morgantowni paar talvenädalat üle. Aga päike on siin soe, õhk on mõnusalt magus, puudel on pungad ja põsed saab roosaks! Loodan, et see ilm jääbki enamvähem selliseks, sest näiteks paar aastat tagasi oli neil märtsikuus korraks lumi maha tulnud. Ei tahaks küll, et ka nüüd nii juhtuks. Talv on mu lemmik küll, aga hetkel üldse  ei igatse lund, absoluutselt mitte!    Perekond on ka mul siin enamvähem terve, ema lubas juba homme jõusaali minna ja isa plaanib sama laupäeval teha. Ja nende haigepäevadega on väike italiano minuga suureks sõbraks hakanud. Enne õhtusööki istusin vaibal ja vaatasin telekast uudiseid, tuli lapsuke ning pistis oma pea mu sülle, seejärel tuli kass Birba ja keris mu selja vastu magama. Mind on vist omaks võetud!