See on tegelt suht-koht selge probleem selle asjaga. Seda nimetatakse "konkretiseerimiseks". Psühholoogias on ka sihuke mõiste. No et "lihtne inimene" tahab, et oleks selge sõnum. Sama asi oli Lihula  sambaga. Endised SS-lased tahtsid, et oleks "täpselt nagu päris". Ning jama oligi käes. See on siis see poliitilise konjunktuuri küsimus. Et need taadid elavad mingis oma maailmas ega taba ära, mismoodi saab ja mismoodi mitte. Pluss veel niisugustele tüüpidele omane eriline jonnakus. Et mitte öelda psühhopaatia.  (Ja ma ei loobi siin niisama sõnu - ma tean konkreetseid inimesi, kes on kangesti… ei oskagi öelda, "antikommunistid" näiteks, ja kellel on selged isiksusehäire tundemärgid. Ja need tüübid on  ikka paganama visad ja häälekad. Aga ühiskonda ei saa korraldada psühhopaatide tahtmist mööda. Eh! Jälle sama asi mis kunsti puhul. Enamik inimesi ei ole saanud kunstiharidust ja samas ei tee enamik ka vahet, millisel juhul on tegemist mõne kaaskodaniku arvamusega ja millisel juhu psühhiaatrilise probleemiga.)