.. paistab et nii kaua ära olnud, et isegi üks kuusk on vahepeal keset Vabaduse platsi kasvanud.  "Kuidas elab Viljandi," ma küsin. Smilers olla siin Citys käinud ja ürituse fotode pealt nägin neid tuttavaid, kes ikka klubis käia harrastavad. Jakobsonis olnud jõuluball kah nagu traditsioonidele kohane. Loodan, et seekordsed abituriendid jõuluetenduse komöödilisust ja fantastilisust ikka säilitasid, sest see on õppeaasta üks kõige meeleolukamaid etteasteid.  Kuulsin ka juba kantide löömast Suures Vennas ja väikelinna rahulikkuse varjatud külg hakkab mulle üha selgemaks saama. Ütleks, et... sügav põhi.    Kui gümnaasiumi lõpukellad kostuvad, siis kõige väärtuslikumad ajud siit ka emigreeruvad.    Viljandi jääb endiselt noortetühjaks, kuni siia ei looda populaarsete teaduskondadega riiklikku ülikooli. Ja selles lauses mõtlesin ma iga sõna tõsises mõttes. Noorteta linn ongi rahulik linn. Vanuritele meeldib. Julgen isegi öelda, et selle rahulikkuse  taga peitub passiivsus. Rahulik just seepärast, et siin vähe toimub. Enamus aktiviste vudib siit minekut ja nende tõttu jääbki linnas vaiksemaks. Põud. Kuskil midagi ei toimu. Aktivistid on kõik ära. Vanuritest on ka vähe tegutsejaid. Küsi siinsete õpilaste käest, kas nad Southwestern Companyst, AIESECist, Ettevõtlusnädalast, W&Tist jms on midagi kuulnud? Hõredad jaatused. Vähemalt on mul hea meel selle üle, et SINA endiselt Viljandi noortele valgustust pakub, suurendades neis sotsiaalset ettevõtlust.  Pöidlad püsti!    Alustuseks peaks linna kuidagi noortele atraktiivseks muutma, et nad pärast gümnaasiumi siit kui pommiaugust minema ei põgeneks. Esimene lahendus on pakutud riiklik ülikool. Ülikooli läbi pöördub ka igasuguste noorteorganisatsioonide huvi siiapoole- järelikult on siit võimalus leida arengutahtelisi noori, kes tahavad elus edukalt läbi lüüa. "Sündivad" aktivistid hakkavad suure tõenäosusega teostama ennast Viljandis, suurendades seeläbi sotsiaalselt aktiivsete inimeste hulka linnas.  Ülikoolilõpetajad hakkavad karjäärivõimalusi otsima samuti siit samast. Kui noored jäävad linna ja neid tuleb mujaltki siia kokku, säilib või kasvab ka klienditurg. Kui turg võimaldab arvestuslikult müüa, tasub ettevõtlus ära. Töökohtade loomisega jäävad inimesed siin paikseks ja neid tuleb mujaltki, sest siin pakutakse elamustingimust- raha läbi töö. Inimeste paikseks jäämise toetamisel peab suuresti panusatama omavalitsus elamuehituse ja müügi, lasteaia ja õppekohade piisavuse, lastetoetuste võimaldamise,  sünnitusmajade täiustamise ja muul sellisel viisil. Kena jutt, aga alustagem riiklikust ülikoolist. Mainor juba teeb siin oma tööd, aga kuni puuduvad   magneetunud riigieelarveliste õppekohtade hulk, vaadatakse Viljandist ikkagi eemale. Ja Viljandile saab täielik tasulise kõrghariduse reform õige saatuslikuks.    Miks Pärnus on TÜ kolledž? Seal on potentsiaalseid noori, kes sealsetest erialadest huvituvad. Miks Türil enam pole? Sest sealne eriala  polnud just teab mis tõmbenumber ja seepärast ei tasunud riikliku ülikooli teooria seal eriti ära. Viljandis on ju kunstiakadeemia, mis toodab siia kultuurseid inimesi. Aga paljud neist pärast koolilõpetamist siia jäävad? Kui paljud suured saavutajad on üldse Viljandisse paikseks jäänud? Kujutan ette, et vaid käputäis. Mida siis veel lisaks populaarsete erialadega riigieelarveliste õppekohtadega riiklikule ülikoolile vaja on? Selleks, et inimesed lõpetades ära ei läheks. Ja vastuseid- siinse elamisvõimaluste  tagamist, ettevõtluse arendamist, rohkem arendavaid aktivistorganisatsioone, MCDonaldsit, Plasku Keskust ja muid alternatiivseid huviobjekte.    Ma ei välista, et jään oma empiirilise arvamusloo kirjutamisel ideeliselt rumalaks. Võib-olla pean isegi kommentaariumi tõttu häbist oma postituse likvideerima ja rohkem andmestikuga tegelema minema. Lähenema kvantitatiivselt. Kuid..    .. kuni Viljandis puudub vajalik ülikool, jään ma kõikjale mujale kui siia. Ja ma jagan arvamust.