Lihtsamalt öeldes: see, mis antud hetkel tundub halb, võib tulevikus kujuneda maksimaalselt positiivseks võimaluseks ja vastupidi. Me võime soovida kogu südamest asju, mis edaspidi hukatuslikuks osutuvad. Sama kehtib ka suhete kohta. Olles armunud, soovime kogu südamest suhte jätkumist armastatuga. Kuid me ei pruugi aimata, et pidev kooselu selle  inimesega kujuneb tegelikkuses õudusunenäoks! Äkki peaks hoopis saatust tänama, et teed lahknesid õigel ajal ja mälestusse jätma selle osa suhtest, mis pakkus õnne.    Inimene on seda õnnelikum, mida enam ta oma saatusega lepib ja kohaneb. Kui ikka mingi suund üldse ei tööta, siis on mõttekas loobuda ja otsida teisi suundi või paremaid võimalusi samal teel. Tuleks olla paindlik ja rõõmustada väikeste edusammude üle, olla hinges tänulik selle eest, mis on hästi.