Lõpuks andsin alla, sõitsin tagasi ja tõstsin ratta tuppa kus ta kohe imehästi absoluutselt kõike blokeerida suutis. Tegin veidi venitusharjutusi, kuid Eileeni polnud ikka kuskilt paista. Ega siis muud üle jäänud kui duśi alla minna. Aga muidugi,  siis kui ma just pesemisega poolepeal olin jõudis Eileen koos An(n)adega koju. Ma pole veel kunagi nii kiiresti end kuivatanud. Vabandasin ette ja taha ning siis viis näitas Ana mulle kuidas garaaži ust lahti teha. Loomulikult olin täiesti võõra ukse juures pusinud. Eileeni oma oli ta kodule lähedal, kuid sel polnud numbrit ning naabergaraaźi uksel ilutses selge 51 ja paar ust teisel poolt oli kulunud 48 näha. Veider. Mõni ime, et segasuses olin ja ust ei leidnud. Huh! Lõpuks sain ka duśi all käigu  lõpetada. Õhtu kulges õnneks veidi tavapärasemalt.