Ühel toredal reede  pärastlõunal mitte palju aega sealt edasi kus meie eelmine blogi otsa sai jõudsid siia Broome meie hääd sõbrad Airlie Beachi aegadest Getter ja Merilin. Nemad olid mõnda aega Perthi lähedal ühes farmis ubinate noppimisega mammonat teeninud ning võtsid siis ette nii mõnedegi inimeste poolt eriti riskantseks tembeldatud ettevõtmise ehk siis hääletasid terve tee Perthist Broome'i. Väidetavalt olevat siin Austraalias igasuguseid maniakke kellele meeldib ei-milleski-süüdi-olevaid noori hääletajaid peale võtta ja nendega  siis jumal teab mida teha. See loomulikult meie vapraid sõpru ei hirmutanud ning ligi nädala kestnud sõidu järel nad end täiesti elusate ja tervetena (kui väikene nohu välja arvata) Broome´ist leidsidki. Jällenägemisrõõm oli suur ning muljetamist oli küllaga. Ega me neile palju hingetõmbe aega ei andnud sest juba pühapäeval tirisime nad nende esimesele Broome rannapeole.      Nimelt olid siit Broome´ist lahkumas üks tore eesti paarikene Marin ja Gristo kellega meil oli au selle aasta Jaanipäeval siin Broome´is tutvuda. Peole vedas ennast kokku oma 15-20 inimest ning nalja sai palju-palju. Meie  osalesime peol vahetustega, nimelt oli Harryl parasjagu käsil viimane sats öövahetusi ehk siis ta pidi kella 23.00ks tööle minema Jaanika aga lõpetas oma töö alles 22.30. Korraks ikka nägime teineteist ka, andsime väikese teatepulka sümboliseeriva musi ja siis läksime mõlemad omateed - kes tööle, kes peole. Järgnevatel päevadel võttis küll päris mitu pesemiskorda aega enne kui lõkkesuitsu haisust lahti saime aga asi oli kindlasti kogu seda küürimist väärt :)      Peale pühapäeva vegeteerisime paar päeva niisama, hommikul käisime rannas, õhtuti tšillisime niisama, tüdrukud käisid isegi nii mõnelgi  korral rannas pidutsemas ja magamas kuniks jõudis kätte neljapäev ehk siis kõige suurem peoõhtu Broome´is. Meil mõlemal oli selle toreda päeva auks omale ka vaba päev küsitud ning alustasime peoga juba varakult. Ja mille muuga on parem ühte peoõhtut alustada kui ühe suure laari sushiga. Meiega ühinesid ka Getteri ja Merksi sõbrad Asso ja Kapa ning hiljem hüppas läbi ka veel üks vahva Broome`is elutsev eestlane Kelin. Jagasime töö kõigi vahel ära nii, et igaüks tegi paar rulli ning kuigi poistel oli see alle  esimene kord sushit teha said nad sellega pärast paari näpunäidet suurepäraselt hakkama. Sushi loputasime alla suure koguse õlle ja üle pika aja ka paari pitsi viinaga nii, et kui kella 22.30 paiku sammud ööklubi poole seadsime olid kõigil juba kõhud väga ja pead üsna täis.  Ööklubi kuhu läksime oli loomulikult kurikuulus Oasis kus neljapäeviti toimuvad märja T-särgi võistlused. Seekordne võistlus mitte millegi erilisega silma ei paistnud eriti pärast eelmist nädalat kus üks kohalik aborigeenimammi  võistluse lõppvoorus full monty läks ning pealtvaatajatele laval karvast "scary movie" stseeni jäljendas (nooremad lugejad saavad me loodame aru, vanematel polegi vaja aru saada :) Samas oli siiski tore õhtu, lõime tantsu ja lõbutsesime niisama.    Ning oligi kätte jõudnud reede ja oli tüdrukute viimane õhtu Broome´is. Kamba peale keelitasime Merksi nõusse, et ta teeks oma maailmakuulsat porgandikooki ning läksime randa tüdrukute jaoks viimast Broome päikeseloojangut vaatama. Jaanika meiega kahjuks tol  korral ühineda ei saanud sest tema teeneid vajati töö juures. Oli väga mõnus õhtu, meiega ühinesid taas Asso ja Kapa kes on muuhulgas ka andekad kitarrimängijad ja laulukirjutajad. Veidikese pinnimise peale võtsid nad ka laulu üles ning nüüd kummitab Harryl küll juba teist päeva järjest nende surematu superhitt "Backpacker Son of a Bitch"    Selline ta siis sedakorda sai -meie üks päris viimaseid postitusi. Kõigile backpacker son of a bitchidele ning loomulikult ka kõigile teistele soovime aga et  oleks sul üks kuradi ilus päev!    Jants ja Harts