Eile hommikul õnnestus bussist maha jääda, mis tähendas 10 mintalist ootamist ainult teksade väel. No ma ei tea, võibolla tundus see kellelegi imelik, et ma kätega oma prinkis peput kinni hoidsin, kuid mis teha, et külm tagumikul ajab käed peale. Õhtal siis uurisin, mis tänaseks lubab. -17 C , raisk. Mis tähendas seda, et oma  niigi kitsad suusapüskid tuli kontoriteksadele peale ajada. No läksid, kuhu nad pääsesid, seest head libedad onju. Mäuks veel hõõrus oma karva peale, et saaks ikka soojem. Ainult, et jalg põlvest eriti ei paindunud ja treppidest tuli käia nagu pingviin. Teksade alla midagi panna ei tule kõne allagi, ma millegi pärast tunnen ennast siis transvestiidina.