Õues oli päris jahe. Kuid õhus oli tunda vihma järgset värskust. Ma jooksin keskväljaku poole, kus Sasha arvatavasti juba ootas. Ma hingeldasin siiski, hoolimata sellest, et ma jooksen pikki maid ilma vähemagi raskuseta. Ma olin peaaegu kohal kui ma nägin kedagi tuttavat. See oli see sama blondiin keda ma päeva aeg nägin. Ta seisis  just selles kohas kus tavaliselt Sasha mind ootab. Ma aeglustasin samme. Ta nägi seda ja hakkas mulle vastu kõndima.