Inimolevuse kolmas liige on nn. aisting- ehk astraalkeha (Empfindungs- oder Astralleib) - valu, rõõmu, tungide, ihade, kirgede jne. kandja. Kõik see puudub olevusel, kes koosneb üksnes füüsilisest ja eeterkehast. Kõike eelmainitut võime kokku võtta sõnaga aisting. Taimel aisting puudub. Kui kaasajal mõni õpetlane järeldab taimede teatud aistinguvõimelisust tõsiasjast, et mõned taimed reageerivad ärritusele liigutamisega või mõnel muul viisil, siis ta vaid näitab, et ei tunne aistingu olemust. Asi pole  nimelt selles, kas vastav olend reageerib välisele ärritusele, vaid eelkõige selles, kas väline ärritus peegeldub sisemise protsessina nagu rõõm, valu, tung, iha jne. Kui sellest kinni ei peeta, siis oleks ka õigustatud väide, et sinisel lakmuspaberil on tundmus teatud ainete suhtes, kuna ta muutub nendega kokkupuutumisel punaseks.