Rataskaevu-vanaema on ennast sisse seadnud keldris, aga suviseks ajaks paar lauda ka tänavale tõstnud. Tänaval oleks olnud mõnusam, aga seal polnud vaba lauda, pealegi osutus keldrist tõusev hapukapsalõhn tugevaks meelitajaks.  Alles hiljuti nimetas üks Rootsi taluperenaine meie hurmavat kapsalõhna eriliselt vastikuks. See pidavat isegi riiete külge kinni jääma. Kuid mis  oleks meie köök ilma selle imelise aroomita? Seega - keldrisse.