Enamus meist teab jutustada vähemalt ühe väga hea ja õpetliku loo selle kohta, miks mehi usaldama ei peaks. Nii nagu naisi, nii on ka mehi väga erinevaid. Kui üks naine otsustab end ühe mehega siduda, siis eeldatavasti ta ka usaldab seda meest. Kas tänapäeval, kus inimesed on väga vabameelsed ning kohtingukaaslase võib leida kasvõi Facebookist, on üldse võimalik usaldusele paarisuhtes toetuda? Või on mõttekam piirid paarisuhtes sedavõrd laiaks lükata, et kerge flirt või armuafäär mahuks ilusti usalduspiiride sisse, kui partner selle vabatahtlikult üles tunnistab.