Toidujuttudele vahelduseks mõned suviselt lõõskavad moonid. Mõnus on teha aeg-ajalt sellist tööd, milleks hallide ajurakkude liigutamine üldse vajalik pole. Ainult liiguta käsi ja lase mõtetel tuurile minna. Üks  selline tegevus on minu jaoks näiteks restaureerimine - alguses on küll põnev uurida, mis sellel esemel viga on, ja unistada, missuguse ilusa asja sellest saaks voolida, aga seejärel kulub suur osa ajast ikkagi ju lihvimisele-pahteldamisele jms üksluisele tegevusele. Aga see ei olegi nii halb, kui tunduda võib - alles hiljem, mingil lihvimise x-hetkel avastad, et oled oma mõtted nagu vana villase soki lahti harutanud ja korrapäraselt uuele ringile minevaks keraks kokku kerinud.