Viktor Janukovõtš  (ukraina keeles Віктор Федорович Янукович) on sündinud 9. juulil 1950 Jenakijeves Donetski oblastis. Ta on Ukraina poliitilise partei "Regioonide partei" liider ja juht.    Eelmistel presidendivalimistel 2004. a. kuulutati ta valimised võitnud presidednikandidaadiks. Kuid oranži revolutsiooni mõjul ja rahva protestide tulemusena hinnati hääled ümber ning ametlikuks võitjaks kuulutati toona hoopis Viktor Juštšenko.    Nüüd, aastaid hiljem võttis mees revanši ja 2010. a.  presidendivalimistel noppis ta oma kauaoodatud võidu. Ukraina parlament tunnistas ta võidukaks oma vastaskandidaadi Julia Tõmošenko ees. Napilt aga kindlalt.    Janukovitši võidule aitasid kaasa mitmed tegurid. Ühelt poolt märtrioreool, teisalt talle tugevat toetust jagav ida-propaganda ning lõppude-lõpuks Ukrainas valitsev poliitiline situatsioon. On ju Ukraina jagunenud väga selgelt kaheks leeriks, kus läänepoolne osa riigist, mis on suuremalt jaolt asustatud etniliste ukrainlastega on jätkuvalt üks-kõik  kelle poolt peaasi, et mitte moskvameelsete jõudude poolt. Ida-osa aga on kiivalt kaldu moskvameelsete jõudude poolele.    Ilmselt on juba nii, et demokraatia lonkab kõike kolme jalga olukorras, kus ühiskond on selgelt polariseerunud. Ukrainas pole see teisiti. Riik on totaalselt lõhenenud ja seega Janukovitšile pärandatud võim on kõike muud kui magus.    Omamoodi kummaline on aga Janukovitši elulugu, mis paneb nii mõnegii inimese pehmelt öelduna õlgu kehitama. Ilmselgelt pole arenenud  Euroopas mõeldav olukord, kus presidendiks kandideerib inimene, kes on korduvalt kriminaalkorras karistatud. Kriminaalkurjategijate võimu juurde pääsemine on omane pigem sotsialismi aja venemaale kui mõnele eurokultuuri evivale riigile. Samas ega ka Ukraina ida-osa olemuselt polegi ju muud kui sotsialismi aja nostalgias elav piirkond "päris-Ukraina" ja venemaa vahel.    Janukovitši varasema elu kohta on teada, et ta on mitmel korral kinni mõistetud röövimiste, peksmiste ning vägivallategude pärast. Ka  on teda süüdistatud vägistamises (vt. SIIT). Janukovitši kohtusaagad kuni rehabiliteerimistaotlusteni käisid oma teed kuni 2006. aastani.    Aga ajad on muutunud. Ukraina poliitilisest peksupoisist, rahva ühtsusest, sotsiaalset õiglust jutustavast ning töölisi kaitsvast kerjusmungast sai prints ning nüüd ehk ka kuningas, kui "oranži printsessi" - Julia Tõmošenko poolt  kohtusse esitatud hagid veelkord Ukraina ajalugu ei muuda.    Ukraina raada valmistub Janukovitšit "kroonima"    Peaminister Julija Tõmošenko ees napilt Ukraina presidendiks valitud Regioonide Partei liidri Viktor Janukovitši ametisse vannutamine toimub juba järgmisel nädalal.    Janukovitši inauguratsioon toimub 25. veebruaril parlamendi pidulikul istungil - sellise otsuse võttis teisipäevasel istungil vastu Ukraina ülemraada, teatab infoagentuur Interfax.     Ülemraada otsuse poolt hääletas 238 raadasaadikut, vaja oli 226 häält.     Väljaande Delo teatel on kuupäeva valik seotud Tõmošenko valimistulemuste kaebusega ning kohus peab jõudma selle läbi vaadata. Lisaks otsustati riigipead vahetada peale 23. veebruari, mil on ametist lahkuva presidendi Viktor Juštšenko sünnipäev.     14. veebruaril avaldas keskvalimiskomisjon ametlikud tulemused: Janukovitš - 48,95 ja Tõmošenko sai 45,47 protsenti valijate häältest.