5.10. sajandist pKr pärinevad selle elanikkonna elutegevust  kajastavad liivakääpad. Eestimaa traditsioonilise osa sama aja kuhelikke võib nimetada kivikääbasteks. Neile eelnenud viimased tarandkalmed asuvad Kagu-Eestis mõnel pool koos nerjalaste esimeste liivakääbastega. Viimase aja uurimused lubavad väita, et liivakääbaste (pikkade kääbaste kultuuri) rahvas kõneles nerja keeles. Nii võib öelda, sest Novgorodi vastava linnaosa pitsatil oli nimetusena kirjas nereskij. Vene arheoloogid Kirpitnikov ja Saksa (1997) on isegi pidanud võimalikuks sedastada: Kõige  tõenäolisemalt on eestlaste ühe hõimu, nerevite järgi nimetatud (Novgorodi) Nerevskij konets. Tunnustatud arheoloogid on seega nimetanud Novgorodi ühe linnaosa nerjalasi koguni eestlasteks. Kuna pitsatil on kroonikatega võrreldes kirjas veelgi vastuvõetavam nerja, nimetame vastavat elanikkonda nereva asemel nerja rahvaks. Eesti hõim oli see siiski vaid tinglikult.