1958.a. sügisel tuli mind Eesti Komiteesse otsima üks soomlane, kes tutvustas end Kaarlo Helmer Kalasena. Juba esimesel kohtumisel ei teinud Kalas saladust sellest, et on CIA teenistuses. Samas tegi ta mulle ettepaneku hakata tööle Ameerika Ühendriikide heaks. Ühe korra käis Kalas ka minu juures kodus. Kui ta oli ära läinud, ütles mu abikaasa: "Mina seda meest ei usalda." Nii et naistel on meeste suhtes parem instinkt. Et Kalas CIA teenistuses oli, seda ma kontrollisin nii Rootsis kui ka USA allikate kaudu. Ta aga vabastati ameeriklaste teenistusest varsti pärast seda, kui ta oli minuga kontakti võtnud. Ja siis võtsid ameeriklased minuga ühendust juba otse.