Konkurentsi tihenemine viib paljudes ärisektorites hinnad alla. Lennukiga saab lennata 465 krooni eest, laevapilet maksab 15 krooni. Jaekaubanduse allahindlused on hooajati kuni 70 protsenti. Tarbijale jääb mulje, et kõik head asjad saabki kätte peaagu jumalamuidu.    Kahjuks ei saa. Lennukipilet ei maksa tegelikult 465 krooni, vaid kõigepealt tuleb summa korrutada kahega, sest tagasi koju tahaks ju ka. Vähemalt enamik  reisijaist. Kui panna otsa ka lennujaamamaksud, kujuneb summa juba neljakordseks. Ja «kaks tonni» on läinud enne, kui jõuad silmagi pilgutada. Rääkimata sellest, et kõige soodsamaid pileteid sulle sobival ajal alati ei saa. Rääkimata sellest, et lennuplaanid on sellised, et odavam on sõita «pärishinnaga» ja jätta magamata kaks ebavajalikku ööd. Eriti töölähetuste puhul, sest kohalik lennufirma lendab küll paljudesse kohtadesse, kuid vahel vaid paar korda nädalas.    Miks ma pahandan? Tegelikult ei lange  mitte ainult hinnad, vaid ka teenus läheb kehvemaks. Ja tihti rohkem kui hind. Turunduse kuldreegel ütleb, et odavad asjad on peaaegu alati viletsad, kallid asjad on vahel head, aga vahel ka viletsad. Alati leidub neid, kes püüavad hingehinna eest rämpsu müüa.    Paljud autohuvilised ostaks hea meelega näiteks 100 000 krooniga Ferrari. Kui aga sellise reklaami peale kaupa tegema minnes selgub, et hind sisaldab ainult ilukilpe, oleme pettunud.    Eesti ja maailma turundusstrateegide häda  ongi selles, et nad ehitavad oma ostuisu tekitamise apellatsioonid üles kliendi petmisele, sest kardavad, et klient muidu ei osta. Paljud firmad lendavadki selle orki, et lubavad jaanalindu, aga pakuvad ameerika külmutatud kanakoibi.    Firmad, ärge kartke küsida kliendilt raha ja ärge lubage neile kunagi rohkem, kui te tegelikult pakute. Isegi need inimesed, kellel on raha vähe või peaaegu ei olegi, tahavad, et iga kulutatud krooni eest saaks ka vähemalt krooni eest kaupa.    Nii uskumatu  kui see ka ei ole, maksavad paljud kliendid hea meelega, aga ainult juhul, kui nad saavad seda, mida nad põhjendatult ootavad. Rohkem ei tohigi teha, sest kui firmad teeksid kõike seda, millest kliendid unistavad, läheksid nad pankrotti.    Vähem katteta lubadusi ja rohkem tasakaalu  see tagab pikaajalise äri. Parim näide sellest on 101-aastane kultusbränd Harley-Davidson, kelle 886 000 liikmega Harley Owners Group ostab ära pooled firma uutest mootorratastest. Pettunud klient ei ostaks, eriti  kui kaup on kallis.    Kliendid on väsinud piimast, mis juba haiseb, kuigi maksab ainult kaks krooni. Kõige kiiremini kasvav turg maailma jaekaubanduses on luksuskaubad. Isegi maailma suurim discounter Wal-Mart mõtleb praegu, kuidas oma hiigelketis seda nõudlust rahuldada. Inimesed tahavad häid asju parima võimaliku hinnaga, mitte saasta natukene odavamalt.    Janek Mäggi  PM