Elavaks klassikuks tituleeritud Kiviräha üks esimesi näidendeid pakub vaatajale pildikesi elust - siin kohtab nii jõude elavaid härraseid kui lihtsaid tööinimesi, nii elu- kui päriskunstnikke. Või nagu Kivirähk ise ütleb: "Papagoide päevad" on näidend. Näidend võõrandumisest. Kunstniku rollist ühiskonnas. Maailmast, mis  on jagunenud nähtamatute vaheseintega getodeks. Väravavahtidel on üks maailm, arlekiinidel teine."