Võib olla üllatav, et armastus on selles nimistus viimasena mainitud. Rahuldus, soo jätkamine, kosutus ja kommunikatsioon võivad näida palju vähem õilsatena kui armastus.  Armastus sisaldab kõiki neid asju. Ükski neist ei omaks ilma armastuseta mingit mõtet. Armastus on midagi rohkemat kui liblikad kõhus või aeg-ajalt südamelöökide vahelejäämine. Armastus on oma olemuselt andev. Alles siis, kui inimesed õpivad teineteisele  andma, saavad nad seksuaalvahekorras täielikult rahuldatud. Rahuldus, soojätkamine või isegi kommunikatsioon ilma armastuseta on tühjad. Pruut ohkab Ülemlaulus: "Ma otsisin öösiti oma voodis teda, keda mu hing armastab!" (Ülemlaul 3:1).  See on sügavam kui füüsiline vahekord. Pruudi südames on hingepõhjast tulev igatsus, seksuaalvajadus on siin teisel köhal.  Olen sihilikult armastuse jätnud meie arutelu viimaseks osaks, selgitamaks, et see ei ole mingi sentimentaalne ega romantiline asi. Armastus  on omakasupüüdmatu pühendumine inimesele, kellega ollakse valmis jagama oma elu. Armastusel on tunnetega vähem pistmist, kui enamus inimesi arvab.  Tunded võivad armastusest võrsuda, kuid nad ei ole armastus. Armastus on otsus ehk tahteakt. Me otsustame armastada, sest me tahame seda teha.  Keegi kristlik autor on öelnud: "Armastus on tingimusteta pühendumine ebatäiuslikule inimesele", teise inimese armastamine sellisena, nagu ta on.  Armastus on andmine. Me tahame anda oma  armastatule, mitte aga võtta. Armastus on teise tundmine. Me tahame oma armastatut tunda üle kõige muu. Armastus on nauding. Me tahame nautida seda, kuidas me teineteisega oma armastust jagame.  Hoolimata aga sellest, kas naudingut saadakse või mitte, on armastus ikkagi olemas, sest see on kõige alus. Armastus on püsivate suhete algus ja lõpp. Armastus on iseenda avamine teisele inimesele. Armastus on kõigist inimtegudest suurim ning on erilise tähelepanu all, olles võrdsustatud inimesele teadaoleva Kõrgeima  Olevusega. Kogu armastus mahub ara kolme sõnasse. Sa leiad need Piiblist:  "Jumal on armastus".