Kui mul on üks flegmaatiline laps, siis kohtlen ma teda veel suurema flegamaga, kui tal enesel on. Üks sangviiniline laps, kes aina lendab ühelt  muljelt teisele ja ei suuda ühelegi neist pikemalt püsima jääda, sellega ma püüan muljeid veel kiiremini vahelduma panna, kui ta ise seda tahab. Koleerikule ma püüan asju õpetada tõukelisel viisil, nii et ise olen ka koleerik ja varsti näen, kuidas koleeriline laps eemale tõukub õpetaja kujutatud koleerilisusest. Ühesuguseid peab ühesugusena käsitlema. Ainult ei tohi see juures naeruväärseks muutuda.