Tegelikkuses on aga Juri Vella igapäevaelu ja suhtumine poliitilisse tegevusse paljuski teistsugune. Juri elab tavalist põhjapõdrakasvataja ja küti elu. Ta on metsa ja tundralagendikele ehitatud mitu laagrikompleksi, mida kasutab vastavalt aastaaegadest tulenevatele tööülesannetele. Enamus tema energiast ja ajast kulub põtrade eest hoolitsemisele, jahipidamisele ja kalapüügile ning oma naise ja lastelastega suhtlemisele. Vaid harva väljub  ta enda ehitatud maailmast, et sõita Varjogani külla pensioni järele või teha sisseoste lähedalasuvates naftaasulates. Mõned korrad aastas reisib ta kaugemale, et osaleda mõnel põlisrahvaid puudutaval kirjandus- või poliitüritusel, haruharva saab ta endale lubada sõitu välisriiki. Ja seda mitte niivõrd majanduslikel põhjustel - konverentsidel esinemisega kaasneb enamasti sõidu- ja elamiskulude katmine korraldajate poolt , eelkõige on takistuseks põhjapõdrakasvatusega seotud töökohustused.