2010 aasta on olnud kõige võrratum aasta mu elus. Jah, see oli otsus - hakata elama. Teadlikult, tundlad erksana peas püsti. See ei ole tähendanud uduste silmadega unistamist. Lisaks unistamisele on see tähendanud ka paljude sisemiste hirmude ületamist. Vaatama kõigele tundmatule siiski vastu minemises, olles väheselt ettevalmistatud, kuid tõelise veendumusega sisemuses. Usaldan oma sisetunnet järjest rohkem. Kui see ütleb jah, siis on järelikult õige. Kui pigem kahtlev, on aeg see, mis annab arutust. Ja kui keegi kohe käratades vastust nõuab, on vastuseks kiire ei.