vaevlen juba 3 -ndat päeva kogemata nagu skeptitsismi piibliks peetavad Sagani kallal. Nagu Marx ja Proudhon omal ajal kirjutasid kaks juttu kokku, üks Viletsuse filosoofia, teine Filosoofia viletsuse ja ma ei mäleta, kumb kumba tegi (ja googeldada ei viitsi, las teised googeldada), on selle teaduse ja ebateadusega, või  viletsuse teaduse ja teaduse viletsusega samad lood. Ei ole nii, et ainult filosoofid on süüdi viletsustes ja ei ole ka nii, et ainult kõik teised on süüdi ja filosoofi roll on vaid näidata, kui lollid need teised on.  Teadlased, vähemalt Saganid, naudivad ise üliväga seda olukorda, et ainult nemad on need teadmamehed ja meedia on 5b tasemel kuulujuttude levitaja. Kuid eks ma mxxxx omas blogis sellest kunagi edasi, nagu Sildnik kohe soovitaks sellistel puhkudel teha ...    Sellise uhhuutamise  tagajärjel saavad just teadlastele toetuvad ärimehed palju rohkem müüa vaktsiinidoose ja depressioonitablette, kui muidu õnnestuks. Häda on vaid selles, et alternatiivuhhuutamis liigne levik võtab seagripplaste ja teiste sarnaste gruppide turuosa vähemaks, et peab olema sobiv tasakaal, mille ümber see kaklus käib.  Teadust on vaja õppida vaid niipalju, et mitte hakata esitama ebameeldivaid küsimusi, niisiis kuni tänapäeval bakakraadini (mis ei vasta iialgi kunagisele gümnaasiumiharidusele).  Sagan  pajatab optimistlikult, et jah, oli küll, esines üksikuid puudusi teaduse masinavärgis, et teadlased meisterdasid valmis nii 60 tuhat tuumapommi, aga me oleme nende teadlastega nii paari pandud, et meil ikkagi ei jää muud üle, kui neid ja ainult neid uskuda.  Taustaks muuseas käib sellise suuruse, nagu Trotski ohjeldamatu kiitmine...  Uhhuutajad aga ei oma iial nii suurt turuosa, kui need niinimetatud mõtlevad inimesed, kelle jaoks kukuraadiod valmis on tehtud. Mitte mingi valemiga ei õnnestu  mitte ühtegi kukuraadio kuulajat panna mõtlema jänkilipu iseäralike varjude peale Kuul ja isegi selle peale, et miks 50, 60 vahest koguni 70 aastat hiljem sinna ikka veel kedagi uuesti jalutama pole lennutatud ...  Äärmisel juhul tõesti mõni võtab ja paneb kõrva mõne kristalli, et ei sünniks uuesti eeslina, ja et ei peaks järelikult vähemalt järgmises elus nõnda eeslimoodi rügama.  Maandudes jutu teemasse: seega jääks selline partei väga väikeseks ja Aime Sügise näide näitab, et üle ühe koha kõrgele  mäele ei õnnestu küll kedagi upitada. See taimetoitlus kahjuks oli ka ainult segaste aegade tagajärg, nagu kunagine muinsuskaitsegi.  Praegu küll õige õige natukene seda rohelist mõtlemist kusagil on, aga sellest ei saa iial valmis mingit parteid. Kui seda üritada, oleks parteide arv täpselt sama suur, kui siin ringijalutavate vaimolendite hulk, igaühele oma partei ja oma usk.