Harilikult, kui mõne noorele neiule saab kirjutatud, siis nõuab viisakas komme, et see  komplimentidega üle saaks ujutatud. Oma tänasest kirjast tahaks ma aga need kõik välja jätta, sest Teie pole, õigust ütelda, mitte nende väärt. Lihtsalt Teie pisukesed kõrvad tahaks pihku võtta, Teid ennast läbi "tuuseldada", korraks Teid üle riielda ja muud niisugused nuhtlused. Seal juures ei tohi Teie sugugi tigedakski saada - selleks pole Teil õigust. Kes tohib nii ilma süütalt veel kirjutada, et minu viimase kirja 3. Januaril 1902 kätte saite!? Oh need naesed, kelmistükkide ja vigurite peale olete  Teie meistrid. Silmakesi tegemas, suvitamas ja kontserditel käimas, vaat sinna on Teil küllalt aega, aga on tarvis kellelegi vastust kirjutada, siis pole lihtsalt aega - palju tegemist. Ja et ennast õige ruttu puhtaks võiks pesta, siis vabandatakse lihtsalt - pole kirjasi kätte saanudki! Oh need naesed. Jumal hoidku nende eest iga meesterahvast.