Laupäev. Magasin rahutult ja kaua. Üles ärkasin alles peale uniseid sõnumivahetusi, telefonikõnesid ja kell oli siis juba pea kolmveerand üksteist.  Veel üks retk värkeltavatud K-Rautasse. Tulemuseks põrandalamp, väljavalitud tapeet. Õnneks ei ostnud viimast hetkeemotsioonina ja kodus sai siiski tõdetud, et mõistlik valik on hoopis seinavärv. Lisaks selgus, et vajalik on ka kolmas lühter.  Peep ei  saanud lühtreid üles, vekslitega jamamine käis meile mõlemale üle mõistuse. Jälle tüli, mis tipnes inetute sõnadega ja tekitas mulle üle kogu keha külma hirmuhigi. Sellist asja kogesin tõesti elus esmakordselt...  Söömaskäik. Pigem küll kohvikuskäik väsinud Notsuga. Järgmisele nädalale pandud lootused, purunema määratud. Ma olen õnnelik, ma olen õnnelik, ma olen õnnelik...    Jah, olengi. Ilus päev oli. Jägala juga kalliste sõbrannade ja nende lastega, õhtune eesti-vene jalka, kus paraku  kihlveod ei õnnestunud:)  Head ööd minuke - õnnelik minuke:)