Google on asunud oma arhiive usinalt täiendama.  Uuemad teated räägivad, et arhiiviotsingust võib leida tekste ja pilte ka interneti-eelsest ajast. Arhiveerimist alustatakse Ameerika ajakirjandusgigantidest (Time, Guardian jts)ja uudisteagentuuridest ning näritakse end sealt vähehaaval väljapoole.  Tore. Inimestel on mälu.    Kus on meie mälu? Kust võib Eesti varasemat ajakirjandust, ajalugu või kirjandust internetis leida? Kas 19. sajandi "Postimeeste" yks eksemplar Tartu Ylikooli raamatukogus ja teine Rahvusraamatukogus tähendabki avalikku kättesaadavust? Või hakkame jälle ajaloolastel  silmi välja lööma?    Vähemalt on osa "Kalevipoega" netis kenasti olemas. Tõsi, veidral kombel on otsingus esimene poolik variant prantsuskeelsel lehel (ainult viienda peatykini). Hiljem võib leida ka, ingliskeelse, eestikeelne tuleb alles neljandas kymnes, kui enamik otsijaid on juba lootuse kaotanud.  Ei tea, mis see kirmus siis valesti teeb.