Hariduses on oluline kvantiteet, mitte  kvaliteet. Seadusloomes on olulinesõna ja vorm, mitte sisu ja tähendus. Perekonna-, isamaa- ja kodukultuuri armastusele ei pöörata mingit riiklikku tähelepanu, kui lähtuda kasvatuslikust aspektist. Kõik see viib paratamatult Eesti riigi ja ühiskonna kustumiseni.