Siis veel nendest spämmkommentaaridest.  Carnegiel oli oma raamatus "Ärge muretsege, hakake elama!" üks väga kasulik nõuanne selliste olukordade puhuks. Nimelt siis, et kui pead tegema midagi, mida teha on sulle tüütu ja võibolla ka ebameeldiv, siis muuda see endale meeldivaks. Tee sellest omamoodi mäng (näiteks võistlus iseendaga kiiruses või koguses või milles iganes, soovitas tema) ja avastad, et varem vastikuna tundunud tegevus hakkab lausa lõbu pakkuma. Nii on ka minul nende spämmkommentaaridega :). Kohe üsna alguses kui nad siia blogisse tekkima hakkasid, avastasin ma, et tüütut ja nürivõitu spämmikustutamise tegevust on võimalik enda jaoks lõbustuseks muuta :). Nimelt siis, kuna olen üpris laisk ja pean ennast sundima igasuguseid eluks vajalikke aga igavaid tegevusi sooritama (nõusid pesema, vanni küürima, wc-d koristama ja palju muud majapidamisega seonduvat), siis tavatsen ma ennast veidikese petta ja teha neid tegevusi vaheldumisi millegi muuga, luues olukorra, et ka neile koristustegevustele oleks mingi silmaga nähtav võrdlusmoment kõrvale. Nimelt siis jagasin ma oma koristustööd teatud etappideks ja siis vaheldumisi kustutasin portsu kommentaare ja seejärel tegin ühe etapi koristustööd (näiteks kustutasin 10 kommentaari ja küürisin ära vanni, kustutasin veel 10 kommentaari ja küürisin ära pliidi, kustutasin veel 10 kommentaari ja täitsin pesumasina ja panin tööle, jne). Võibolla usinamatele tundub see väga teosammul tegelusena, aga minule, kes ma enne ennast pliiti ja vanni küürima lausa vastikusest värisedes pidin ajama, on selline tööjaotus need tegevused suisa toredaks vahelduseks muutnud ja pliiti küürides mõtlen juba rõõmuga järgmisele 10le kommentaarile, mida ma pärast pliidiga ühele poole saamist kustutama saan minna :P. Nii et ma päris ootan kohe uusi kommentaare ja lappan vahel huviga oma vanu postitusi, et kas on vahepeal midagi jälle lisandunud :D. Nüüd ma paar päeva olin arvutist eemal ja näe kui tore, kohe jälle on, mida nõudepesemise kõrvale innustavaks motivaatoriks võtta :D.