Frieda oli Tupe  metsavahi noorem tütar ja käis Auraga ühes klassis. Sel suvel kui ma pidin kooli minema, käisime Pritsu rahvaga Tupe metsa raiestikul vaarikal. Tante Olli hoiatas, et me liiga lärmakad ei ole, sest Tupe metsavaht pidi kuri-kuri mees olema ja marjulisi ei sallivat. Oli ilus päikesepaisteline palav päev, marjad olid suured ja valmis. Tupe metsavahi tütar oli oma lehmadega karjas ja ajas meiega juttu. Tema oli Aura klassiõde ja hoiatas, et me lagedale ei läheks, hoiaks metsa varju. Kui me koju läksime oli Pritsu  lastel ja tante Ollil nõud kõik täis. Minul küll polnud kuigi palju. Kole palav oli ja ma väsisin ära korjamast. Tee oli ka kole pikk, ligemale 7 versta. Tee peal vaatasime oma marju. Aura vaatas minu marju ja ütles: "Ema su küll nurka kärutab kui sinu marju näeb." Mind ajas see lause kangesti naerma. Ema hoopis ütles: "Aitab sulle küll, sa ju oled alles väike."