«Risk» ise oli küllalt lihtsate reeglitega ja seetõttu tore seltskonnamäng. Plastmehikesi oli paaaalju. Lahingutes kasutatakse täringuid, mis oli mulle lauamängu puhul natuke võõristav, aga tundus hästi töötavat. Alguses oli segane see kaardite värk, aga tegelikult polnud asjas midagi keerulist, kui see välja arvata, et vähemalt mulje järgi oli erinevaid reeglivariante päris kopsakalt. Meie seda kuldset ratsanikku näiteks ei kasutanud.