Töölepingu seaduse § 38 kohaselt peab tööandja maksma töötajale keskmist töötasu aja eest, mil töötaja ei saa teha tööd tema isikust tuleneval, kuid mitte tahtlikult või  raske hooletuse tõttu tekkinud, põhjusel või ei saa töötajalt töö tegemist oodata muul töötaja isikust mittetuleneval põhjusel. TLS §-s 38 sätestatut tuleb vaadata koos TLS §-ga 42, mis sätestab töötaja õiguse nõuda vaba aega TLS §-s 38 ettenähtud tingimustel. Seega tuleneb tööandjale TLS §-st 42 kohustus võimaldada töötajale vaba aega ning TLS §-st 38 kohustus maksta keskmist töötasu aja eest, mil töötaja ei saa teha tööd tema isikust tuleneval, kuid mitte tahtlikult või raske hooletuse tõttu tekkinud,  põhjusel või töötaja isikust mittetuleneval põhjusel. Paraku tekitab TLS § 38 rakendamine praktikas tööandjate jaoks mitmeid ebaselgusi. Nii võib erinevate juhtumite puhul tekkida küsimus, kas tööandjal ikka on kohustus töötajale vaba aega anda ja keskmist töötasu maksta.