Eesti, Läti ja Taani olid lepinguga nõus. Seevastu Soome jär­gis Rootsi ja Norra eeskuju ning keeldus. Saksamaaga tehtud leping sisaldas ainult kahte artiklit, mille järgi Saksamaa ja Eesti mingil juhul ei hakka omavahel sõdima või teineteise suhtes ükskõik mil­liseid vägivallaakte sooritama. Kui seda teeb mõni kolmas riik, siis üks lepingupooltest ei toeta seda mingil viisil. Lepingu kehtivus oli kümme aastat. Leping kutsus esile Eesti  opositsiooniringkondade kriitika. Seda arvustasid hilisem välisminister Ants Piip ja oposit­siooni juhtfiguur Jaan Tõnisson, kelle arvates Eesti eemaldus selle lepingu tõttu neutraalsetest Põhjamaadest. Oma neutraliteedi hoid­miseks peaks Eesti pidama sidet Inglismaaga. Eesti peaks arvestama inglaste seisukohti. (282)