Duke'i ülikooli teadlaste poolt ajakirjas Journal of Immunology tutvustatavast uuringust selgub, et õhusaastega kaasnev kõrge osoonitase tapab immuunsüsteemis võõrkehadega võitlevaid võtmerakke ja lülitab seega organismi esmase haiguskaitse suuremal või vähemal määral välja.  Kõrge osoonitase on paljudes varasematest uurimistöödes seostatud  kõrgenenud kopsuhaiguste- ja surmariskiga ning seda ennekõike inimeste seas, kes põevad kroonilisi kopsutõbesid.  Nüüd avastasid teadlased, et kui allutada laborihiiri inimorganismile ohtlikele kogustele osoonile ja viia nende organismi samal ajal aerosooli näol aktiivset haigustekitajat Escherichia coli, muutuvad närilise kopsud põletikuliseks ja kahjustatuks, mis võimaldab bakteril ilma igasuguste probleemideta laialdast hävingut külvata.  Uurijad leidsid, et osooni mõjul hukkuvad just seda tüüpi immuunrakud, mis peaksid andma kehasse tunginud "võõrvallutajatele" esimese vastulöögi.  Antud efekt ei piirdunud vaid kopsudega - suuremaid koguseid osooni sisse hinganud hiirtel leiti immuunrakke normaalsest oluliselt väiksemates kogustes kogu organismis.  Uurimistööd juhtinud pulmonoloog John Hollingsworth selgitas, et kui väike osoonikogus võib organismile pigem positiivselt mõjuda, sest viib immuunsüsteemi kõrgendatud valmisolekusse, siis kõrged osoonikogused mõjuvad organismile laastavalt.  Ta märkis, et kõrge osoonitase sunnib loomulikku immuunsüsteemi  ülereageerima, mis toob kaasa väga suure hulga immuunrakkude surma ja organismi üldise kaitsevõime olulise vähenemise.  2006. aastal Los Angelesis elavate meeste seas läbi viidud uuring näitas, et kõrgenenud osoonitase kahjustab ka näiteks sperma kvaliteeti.  Rebecca Sokol ja ta kolleegid Lõuna-California ülikooli Kecki meditsiinikoolist uurisid 48 spermapanga doonori sperma kvaliteeti ning võrdlesid seda meeste elupiirkonnaga ja sealsete õhureostuse näitajatega spermaloovutamise ajal.  Uuringus  ilmnes, et kõrgenenud osoonitase mõjutab sperma kvaliteedinäitajaid olulisel määral ning osooni negatiivne mõju ilmes kogu spermatogeneesi protsessi ca 64-päevase tsükli käigus.  USA uurijate kinnitusel näib vähemalt praeguste teadmiste valguses, et osoon on ainus õhureostusaine, mis on otseselt sperma kvaliteediga seotud.  Erinevates teaduslikes uuringutes on leitud, et kõrge osoonitase on ka südametervise riskifaktoriks ning täheldatud on  sedagi, et äikesetormi tõttu tõusnud osoonitasemete puhul pöördub haiglatesse tavalisest oluliselt enam astmahaigeid.  Kui kõrgemates  atmosfäärikihtides leiduv osoon on meie koduplaneedi jaoks oluliseks ultraviolettkiirgust püüdvaks filtriks, siis maapinna lähistel tekib ohtlik osoon päikesevalguse poolt vallandatud keemilistes reaktsioonides lämmastikoksiidide ning süsivesinike poolt küllastatud suduses õhus.    Vaata ka: