Tead, Tram, ma olen selle teise poole ka nüüd ära vaadanud ja see on ikka nats 2 otsaga asi…  Meediakajastuse osas olen absoluutselt nõus - üle päeva tekib tahtmine karjuda "halloo, point jõudis juba 6 kuud tagasi kohale - no kaua veel???", aga toimetulek on natuke teine teema…  Meiesugustele noortele on see enamasti jah mitte  eriti suur põnts - võtad oma koondamistasud, lased jala sirgu ja naudid mõnda aega mõnusat elu. Kui raha otsa hakkab saama, siis hakkad mõtlema, mis ja kust edasi. Suvi tulemas - kui kohe tööd ei leia, kolid mereäärde telki ja naudid vaba elu edasi   .  Teine lugu on aga nendega, kellel on peale enda veel mõned suud toita…ja mõned laenud ja/või liisingud maksta. Noh, laenud/liisingud on  tihtipeale oma rumalus (ja ma ei pea siin silmas piiks-piiks laene), aga kes oleks osanud oodanud, et majandus langema hakkab, eks - kõik läks ju nii kenasti. Müüks maha ja koliks üürikasse, aga ei saa - keegi ei osta. Ja suud tahavad ikka süüa…  Aga positiivseid külgi ka muidugi omajagu - peamiselt see, et inimesed muutuvad tunduvalt paindlikumaks ja leidlikumaks - kapinupp tuleb näiteks jälle ise tagasi liimida, selle asemel, et uus kapp osta jne. Kuna minu arust heaoluühiskond on jälk, siis samm tagasi  sellel teel on ainult tervitatav nähtus.