Kes püüab iseenda üle uhke olla, see kõnnib juba õnnetuse teel. Kuni ta veel tahab, seni ta püüab kuhugi jõuda või midagi saada. Ta liigub ikka veel. Kui ta oma tahtmise sai ja kui see on tema elu eesmärk ja rohkemat ta ei olegi plaaninud, siis on elu juba ohus. Kes arvab, et ta pole nagunii enam midagi saavutama võimeline, ei hakka enda elu nimel isegi mitte mõtlema. Tahaks elada ja võiks elada, kannatada ka ei tahaks, aga kui teised tervist tagasi ei anna, siis polegi teda tarvis. Ongi tekkinud elust üle olemine ehk pahasoovlikkus elu suhtes, mida nimetatakse egoismiks.