Tühi kõht on alati märksa mõjuvõimsam põhjus muutuste nõudmiseks kui abstraktsed vabaduse loosungid. Osad analüütikud mingeid suuri väljaastumisi siiski ei näe, sest nõrga kodanikuühiskonnaga ning allumismentaliteediga rahvas on varemgi kannatusi vaikides talunud. Teised on aga veendunud, et ühiskonna vaesumine viib lõpuks Lukašenka tagant ka need toetajad, kes on siiani kõige olulisemaks pidanud režiimi pakutavat majandusarengut ja stabiilsust. Küsimus on selles, millal ja kelle taha on nad  valmis koonduma.