Ööbimiseks valisime väikese kalurihüti üsna saare lõunaosas. See on suhteliselt inimtühi koht, vaid mõned paadid. Õhtu on vaikne ja sume. Päike hakkab madalamale vajuma, kuid eriti pimedamaks siin ei lähe. Kui vaikselt olla, kuuleb mägedest  kojuminevate lammaste kellade kõlinat. Meie aga istume juba oma kalurionnis, joome teed ja kohvi konjakiga ning sööme shokolaadi. Kui paradiis on olemas, siis on ta siin…