16. novembril 1992 kinnitatud koosseisu kohaselt sellist osakonda enam struktuuriüksuste hulgas polnud ja info vahendamisega tegeles valitsuse pressisekretär (hiljem pressinõunik).    1995. aastal moodustati Riigikantselei struktuuriüksusena valitsuse pressibüroo, kelle eesotsas oli büroo direktor  ning koosseisus info- ja pressinõunik. Direktor juhtis büroo tööd, tellis avaliku arvamuse uuringuid ning koordineeris peaministri meediasuhteid. Pressinõunik vastutas suhete eest ajakirjanikega. Infonõuniku ülesandeks oli infoülevaadete koostamine, süstematiseerimine ja analüüsimine ning materjali ettevalmistamine peaministri ja valitsuse veebilehele.    Pärast Eesti ühinemist Euroopa Liiduga nimetati pressibüroo ümber valitsuse kommunikatsioonibürooks, kelle ülesanneteks sai analüüsida avalikku  arvamust, korraldada Euroopa Liiduga seonduvat riigisisest teabelevi ja valitsuse suhteid avalikkusega ning koordineerida valitsusasutuste suhtekorraldusteenistuste tööd.    2007. aastal loodi senise peaministri nõuniku-valitsuse kommunikatsioonibüroo direktori ametikoha asemel valitsuse ja peaministri vahetumisest sõltumatu valitsuskommunikatsiooni direktori ametikoht. Tema ülesandeks sai juhtida valitsuse kommunikatsioonibürood, tagada valitsuse ja peaministri avalike suhete korraldamine ning  Euroopa Liiduga seotud riigisisene teavitustegevus. Samuti lisati valitsuskommunikatsiooni direktori vastutusalasse riigi ja kohaliku omavalitsuse sümboolika kasutamise koordineerimine.    1995. aastal loodi Teadus- ja Arendusnõukogu (TAN), kelle ülesandeks oli nõustada valitsust teadus- ja arendustegevuse strateegia küsimustes, rahvusvahelise teadus- ja arendustegevuse alase koostöö valdkonnas ning riigi jaoks oluliste teadus- ja arendusalaste projektide algatamisel.    Aastatel 1996-2007  tegeles nõukogu teenindamisega Riigikantseleis TANi sekretariaat, kes valmistas ette nõukogu istungeid, korraldas ja jälgis nõukogu otsuste täitmist, kogus ja analüüsis riigisisest ja rahvusvahelist teadus- ja arendustegevuse alast informatsiooni ning haldas vajalikke andmebaase. Need ülesanded anti hiljem üle strateegiabüroole.    Peaministri informeerimiseks võimalikest ohtudest riigi julgeolekule ja julgeolekuasutuste tööst on Riigikantseleis julgeoleku koordinatsioonidirektori büroo, mida  aastatel 1995-2000 juhtis Eerik-Niiles Kross ning aastatel 2001-2006 Rainer Saks. Viimasest sai seejärel Vabariigi Presidendi Kantselei direktor.    Peaministri teenindamisega tegeles Riigikantseleis algselt peaministri sekretariaat (valitsusnõunike struktuuriüksuse koosseisus), kuhu kuulusid sekretariaadi juhataja ja viis peaministri sekretäri, lisaks peaministri nõunik ja abi. 1995. aastal loodi peaministri büroo, kelle ülesandeks sai nõustada ja teenindada peaministrit sise- ja välispoliitika  valdkonnas ning muudes küsimustes.    Peaministri büroo juhataja ametit on pidanud Raivo Palmaru (1997-1999), Matti Maasikas (1999-2001), Andres Ammas (2001-2002), Rain Rosimannus (2002-2003), Alo Heinsalu (2003-2005), Keit Pentus (2005-2007), Arto Aas (alates 2007).