Kui üks inimene nahhaalselt tükikese avalikku ruumi lihtsalt ärastab, siis on ju olemas avalik võim, mis avalikku ruumi kaitsma tõttab, mõtlein ma. Politseipatrull ei saanud hakkama, aga meil on ju kohalik omavalitsus. Nõmme keskuse detailplaneeringu seletuses oli palju kauneid sõnu  jalakäijasõbralikkusest ja keskkonnast ja kohalikust miljööst, ehk asub Nõmme LoV neid väärtusi siis tõesti ka kaitsma?  Tallinna linnavalitsuse kodulehekülg ei kipu just lahkesti oma asjapulkade telefoninumbreid avalikustama ja Nõmme LoV pole selles suhtes erand. Alustan linnaosvalitsuse üldisest infonumbrist ja jutustan lühidalt oma murest seoses Älissiga, kes on kaaperdanud kõnnitee. Nagu ikka vastab sellist sorti telefonile klenditeenindaja tasemel inimene. Tema küll ei oska arvata, kelle asi linnosavalitsuses on  avalikku ruumi kaitsta. Aga ta pakub mulle linnavara osakonna juhataja asetäitja telefoninumbrit, vastuvõtt neljapäeval 9-12. Proovin helistada kohe, aga linnavaraosakond toru ei võta.  Ehk on abi Tallinna linna enda tasemel, seal on ju olemas transpordi- ja muud asjakohased osakonnad? Linnaameteid on terve hulk, alustan prooviks kommunaalametist. Nemad suunavad mu üldisele infotelefonile. Sealt antakse mulle Nõmme linnaosa arhitekti ja transpordiameti telefoninumber. Transpordiametist antakse omakorda  linnatranspordi osakonna number. Igal pool saan jutustada oma lugu Älisist ja selle aja peale on mu jutt muutunud juba üpris ladusaks ja ilmekaks;)  Linnatranspordi osakond toru ei võta, aga mõne aja pärast õnnestub tabada Nõmme arhitekt. Vat see on üks kena daam. Juba ta hääl kõlab kuidagi intelligentselt:) Ega temagi ei tea, kuidas kõnniteel parkivat majaomanikku talitseda saaks, aga ta vaatab sama kaarti, mis minagi ja näeb, nagu minagi, et krundi ja sõidutee vahel on kõnnitee siiski olemas.  Majaomanik peab seda kõniteed korras hoidma, sügisel seal lehti riisuma, talvel lund koristama ja liiva viskama, aga see ei tähenda, et kõnnitee tema oma oleks ja et ta seal parkida võiks. Arhitektilt saan hea mõtte, et võiks asja arutada kohaliku konstaabliga. Aga muidu lubab arhitekt Aet asja üle mõelda ja kolleegidega arutada ja ma saan aru, et ta mõistab probleemi, on selle lahendamisest huvitatud ja teeb selle huvides ka midagi ära, kui saab.  Järgmiseks tuleks helistada Nõmme keskuse kohalikule  konstaablile. Politseiameti kodulehel on kõigi politseinike telefoninumbrid olemas, häda on selles, et ma ei leia sealt, kes neist Nõmme konstaabel on. Abiks Põhja prefektuuri Lõuna politseiosakonna üldtelefon. Saan Nõmme konstaablipunkti telefoninumbri ja vestlen juhtivkonstaabli Triin Uudeväljaga. Jällegi väga asjalik ja edasiviiv vestlus. Triin lubab juba õhtul kohapeale minna ja selle kõnnitee üle vaadata. Paistab, et siit hakkavadki asjad liikuma.  Õhtul viib minu tee jälle Jaama 14 majast mööda. Seal,  kus eile parkis Äliss, pargib nüüd üks teine auto. Kaalun politseisse teatamist, aga vihma sajab, mu riided on juba natuke märjad ja ma väntan edasi ja jätan Nõmme konstaablitele aega asjaga ise tegelema hakata.  Täna helistasin igaks juhuks ka Nõmme LoV linnavara osakonda, kus juhataja asetäitja Margus Nõlvak asja samuti täie tõsidusega suhtus, kaardilt kõnniteed ja krundi piire uuris ja lubas kohapeale minna asja vaatama.  No vaatame, kas kõigest sellest kohapeale vaatama minemisest ka mingit kasu  on. Ma usun, et uudishimu tõttu käib minu kodutee nüüd mõnda aega Nõmme keskuse, mitte Hiiu kaudu. Väga hea, Nõmme mäest ongi kriipsukese laugem üles vändata, kui Trepi tänavast!