Kuni 1943. aastani nad praktiliselt ei sõdinud. Istusid vaikselt oma metsades. Politsei ja partisanid elasid külg-külje kõrval suhteliselt rahulikult. Vaid siis, kui ülaltpoolt tuli järjekordne surveavaldus, siis esines üksikuid kokkupõrkeid. Kuid 1943. a. hakkas Stalin isiklikult nõudma konkreetseid tulemusi. Kuid Ivanovil ei jätkunud talenti, et hõivata Dražno politseigarnison. Seepeale läks brigaadi juhtkond lihtsalt kuritegelikule teele. Otsustati küla maha põletada, kohalikud elanikud maha tappa ja anda tapetud üles politseinike pähe.