Paljud inimesed unistavad valitsevast elukorraldusest väljaastumisest, paljud unistavad oravarattalt mahaastumisest.  Nii mõnedki räägivad sellest ohtrasõnaliselt ja unistavalt.Kuid vähesed teevad oma unistuse lõpuks teoks. Miks?  Sest astudes välja sellest, mida peetakse "normaalseks", astub inimene suurde üksindusse. Loobub kindlustundest, mis tekib uskudes, et kuningal on uued riided, kuigi neid tegelikult polegi. Julgedes välja öelda, et kuningas on alasti, asetab ta end kollektiivist väljapoole, kaotades nii toe ja turvatunde.  Ja mitte igaüks suudab taluda valusat üksindust, mida kokkulepitud reeglitele  vastuhakk kaasa toob. Mis sest, et see inimene võib just olla tollesama kollektiivi looming, kes teda uuenemiseks vajab.