Talupojatarkus on oma olemuselt eetiline. Temas käivad tõde ja armastus käsikäes. Selles mõttes on tegu otsekui jumaliku nähtusega. Ühelt poolt leppimatus kõigega, mis on tegelikkusega vastuolus, väär ja ebatõene. Kaasa arvatud arutud seisukohad ja väärad teod. Teisalt aga respekt, heasoovlikkus ja lugupidamine teise inimese vastu. See kõik saab toimuda mõtteviisis,  mille põhiväärtused on selged ja paigas.