Sama kvartaliteed jätkates jääb meist  vasakule Woldemar Sützi haud. W. Sütz pärines Kuusalu köstrimajast, mitu põlve siin köstriteks olnute suguvõsast; ta sündis 6. veebruaril 1877. a. Pärast üldhariduse omandamist Tallinnas Nikolai Gümnaasiumis õppis ta lühemat aega Leipzigi konservatooriumis. Katkestanud õpingud Saksamaal, astus ta 1897. a. Peterburi konservatooriumi oreliklassi, mille lõpetamise järel 1899. a. (lisaks omandas veel kompositsiooni eriala) töötas Tallinnas ja Pärnus muusikaõpetajana. W. Sütz oli esimene eestlane Harjumaalt, kes sai muusikalise kõrghariduse Venemaa pealinnas. Õpingute ajal rünnanud tuberkuloos aga süveneb ja lõpetab muusikamehe loometee tema 32. eluaastal (12. novembril 1908). W. Sützi looming ei kujunenud tema varajase surma tõttu mahukaks. Kümmekond sega- ja meeskoorilaulu, mida ilmumise ajal palju lauldi, vastavad oma eleegilise põhikoega sajandivahetuse maitsele. W. Sütz on kirjutanud ka neli soololaulu ja mitmeid klaveripalu, mida säilitatakse käsikirjas.