Vanasti inimesed sündisid ja surid kodus, need protsessid olid kõigile pereliikmetele näha, need olid paratamatuks osaks elust. Nüüd viiakse naine sünnitama haiglasse. Ja kui inimene vanaks saab, viiakse ta juba siis kodust ära vanadekodusse, kui ta juba natukenegi põduramaks jääb. Surmale lähenemisest rääkimata. Ja nii võib tunduda, et verd, mäda, väljaheiteid, abitult valudes väänlevaid ja ebainimlikke häälitsusi tegevaid inimesi, sulle tuttava näoga, aga juba lagunevaid kehasid ei  olegi olemas. Mis on olemas, on ilusate asjadega kodud, kontorid, tööplaanid, masinad, efektiivsus, vormis ja trimmis kehad, lennureisid, päevapraed, solaariumid, alkohol, kiire protsessoriga arvutid, hotellitoad, üliõpilasvahetused…