Esimest korda rakendas USA föderaalkohus "efekti doktriini" 1945. aastal, kui kohus arutas USA Valitsuse poolt esitatud trustidevastast hagi alumiiniumikartelli vastu (Alcoa pretsedent). Juhtiv USA alumiiniumifirma ning tema Kanada tütarfirma osalesid koos teiste Euroopa firmadega rahvusvahelises kartellis, mis ohustas monopoliseerida kogu USA alumiiniumituru. Kohus rakendas Shermani Akti ekstraterritoriaalselt Kanada firma suhtes, kelle kogu vastav tegevus leidis aset väljaspool USA territooriumi. Kohtu väitel kavatses firma mõjutada USA kaubandust ning tema tegevus mõjutas USA kaubandust. Seega on "efekti doktriini" alusel tähtis tuvastada USA kaubanduse mõjutamise kavatsus ja tegelik mõjutamine, mida lühidalt nimetatakse "kavatsuse/mõju testiks". Peale Alcoa pretsedenti järgnesid mitmed suured USA kohtuprotsessid, kus USA seaduste ekstraterritoriaalse kasutamisega likvideeriti mitmed rahvusvahelised naftatööstuse, laevanduse, paberitööstuse, keemiatööstuse ja kellatööstuse kartellid. Paljudel kohtuprotsessidel oli hagejaks USA Valitsus, sest trustidevastaseid hagisid võivad esitada nii USA Valitsus kui ka kõik teised juriidilised isikud, kes on väidetavalt kahju kannatanud.