(Veel) efektsem oleks lugu kirjutatult kolmandas isikus.    Ma käisin hoopis jooksmas. Koos Andresega. Pole temaga mitu aastat koos jooksnud. Juhuslikult saime kokku ja plaanisime, et läheme esmaspäeval ja teeme staadionil 5 x 1000. Aga kuna me kumbki pole staadionimees, siis ikkagi otsustasime, et hakkame jooksma ja vaatame, mis saab. Et jookseme 4 km. Kell oli umbes 18:50, temperatuur u 22 kraadi, tuul 2-4 m/s. Päike paistis. Staadionil käis mingi laste jalkatrenn ja teises otsas tagusid  vanemad mehed palli. Üks kena neiu jooksis aeglaselt teisel rajal ringe. Nii et meil oli isegi jänes olemas. Andres on ikka tunduvalt kõvem jooksja kui mina. Eriti lühikestel distantsidel. Hakkasime ringe laduma, kuid kuskil 5-6 ringil tundsin, et tempo käib üle jõu. 10 ringi küll vastu ei oleks pidanud. Tegime siis minu ettepanekul 7,5 ringi, s.o 3 km. Pärast veel 2,5 ringi lühemaid otsi peale. Aga taastus ilusasti ära, tunne oli pärast hea.