Kevadine lumetorm. Üürike nagu sügisene lumigi. Veerand tundi tuhisevat tuult ja kõike valgeks värvivat lumetolmu, ning möödas ta ongi. Päike särab jälle soojalt. Nüüd kus maapind on siit ja sealt valge värvi  alt juba välja murdnud, on selline üürike üdini valge maailma tagasitulek väga silma ja meelde torkav. Toob veel korraks tagasi meelest juba ära kippuva talvemeeleolu kus kõik on nii ühte valget tooni kui ka vormilt üksnes lume luidete moodi. Kogu maailm nii ühtemoodi. Tuleb kevad ja muudab rohu rohu moodi ja värvi, puud lehte, lilled värviliseks ja inimesed erksaks. Veel viimane valge värvi trall ja siis ta tuleb.