- 26. detsembril sattusin telekast vaatama filmi Jeesuse Krsituse kannatustest ja korraga tundsin, et nutan kõigi nende naiste kurbuse ja traagika pärast, kes  on pidanud elama kauem, kui nende pojad. Naiste präast enne ja pärast mind. Umbisikuliste emade präast, kes on pidanud jõuetult kõrvalt vaatama, kuidas nende pojad surevad. See oli nii totaalne maailmavalu, et ma ei tea, kust see minusse tuli ja miks ma just sel õhtul seda nii üliteravalt pidin tunnetama. See äratundmine püsib minus siiani.