Vähesed teavad aga trikoloori eellugu. 1881. aastal moodustati Tartus Eesti üliõpilaste korporatsioon Vironia, mis valis tunnusvärvideks sinise, musta ja valge, kuigi kaalumisel oli ka roheline värv. Sasksa üliõpilaskorporatsioonid ei lasknud Vironiat registreerida, seega tegutses ühing illegaalselt. Valitud värvid põhinesid Eesti looduspilti kujundavatel toonidel: sinine Põhjamaa taevas, must mullapind ja valge lumekate talvel. Samal 1881. aastal kirjutas üliõpilane Jaan Bergmann luuletuse "Eesti lipp",  kus värvidena märgiti sinist, valget ja rohelist. Hiljem muudeti roheline mustaks. Kuna Soome rahvusvärvid olid sinine ja valge, sooviti samu toone valides rõhutada põhjanaabritega ühist põlvnemist. Must meenutas nii pikka musta orjaööd kui talumehe musta kuube. Ühe versiooni järgi võeti soomlastega samad värvid ning asetati must vahele, meenutamaks eesti rahva raskemat minevikku. Üldiselt esineb must riikide rahvus- või lipuvärvides harva. Hiljem on meie lipuvärvidele omistatud abstraktsemaid tähendusi:  sinist tõlgendatakse kokkukuuluvuse ja sõpruse märgina, valget kui lootuse ehk helgema tuleviku poole püüdlemist. Valget on samastatud ka aususega. Kindel on siiski vaid üks: tudengid mõtlesid värvikombinatsiooni välja kogu eesti rahva jaoks.