Tagasi vaadates võib öelda:  Oh, see oli ju tõeline pöördepunkt", või: "Need olid sõnad, mis panid mind asju teisiti nägema". Või: "Ma arvasin, et ma teen seda, kuid tegelikult ma tegin hoopis toda", või isegi: "Kui palju väikseid sündmusi tõi mind siia. Ma ei märganudki seda". Ja juhtubki nii, et teed pidi kõndides ei näe sa seda. Alles tagantjärele tarkus teeb selgeks tegeliku mustri. (L. M.)