Tundub, Robert, et Sa oskad oma närvis olekut erakordselt hästi varjata :-) Ja tõesti, see esitluse KONTSEPTSIOON oli väga lahe ja väga õige just seda raamatut arvestades, ja eriti hästi sobis kõige selle lõppu Sinu repliik, et "Mina ei ole Robert" :-) Mõned katkendid tollest esitlusest jäid mulle pisut kaugeks, aga küllap nende tähendus jõuab hiljem, raamatu läbi lugenuna kohale.  Birki sõnadele täienduseks kiidaksin lisaks naisosatäitjatele Anatoli Tafitšukki, kes oma televisiooni kaudu tuttavaks  saanud ülinunnu oleku suutis tahaplaanile tõrjuda ja mõjuda päris usutavalt raamatu peategelase Raulina, kelle hing mööda erinevaid kehasid rändab ja kelle keha samal ajal koomas on (vähemalt mulle tundus, et just tema ongi Raul (-: ) Ja eriti hea ning naljakas oli tõesti viimane osatäitja Natali Lohk, see tragödinna. Ma ei tea, kas see pidi nii olema või mitte, aga mulle jäi mulje, et ta kehastab Eia't, kelle kehasse on rännanud Roberti hing :-D Väga lahe lõpp, töötas väga hästi! :-)  Suur tänu ELAMUSE ja  raamatu eest (selle läbilugemise elamus ootab mind veel ees)!