Lühike selgitus miks ma olen maaomandi ja maamaksu vastu.  Tegin taolise  ettepaneku valitsusele ka 9 aastat tagasi.  Tänase kohaliku põhiseaduse §2(1) sätestab: Eesti riigi maa-ala, territoriaalveed ja õhuruum on lahutamatu ja jagamatu tervik.  Seega ei luba PS riigi maa-ala tükeldada ega tükke OMANDADA mis omakorda ei luba ka maatükke kui osa riigist kellelgi osta ega maha müüa. PS-i säte on loomulik ka selle poolest et inimene ei saa omandada seda mida ta pole ise loonud. Et inimestel on maaga vahetu seos siis võimurite huvides on olnud lihtrahvas orjastada just maa kaudu.  Vanalajal sai maaomandiga võimutseda tootmise üle, kaasajal ka toodangu turustamise üle. Sisuliselt on maks maalt kui omandilt jabur sest maa iseenesest pole tarbitav väärtus. Riigis ringlev raha vaid jaotatakse ümber muutes valdkondade maksukoormust altkäemaksu eesmärgil võimuritele soodsamaks. Ka ei tunnista seadusandlik kogu ise maad kui omandit sest ta võib selle omandi meelevaldselt (vormistatud muidugi kokkuleppena) tühistada. Tegelikult on omandi asemel tegemist maa kasutamisega ja selle  korraldamisega kohaliku omavalitsuse poolt.  Praegu maksustakse maa tema tootmisvõimest (toitainete tootmiseks, raha ümberjagamiseks ehituskrunte jagades) lähtudes mis sisimas on maakasutaja e väärtuste tootja karistamine. Karistada e maksustada on mõttekas aga siis kui isik on endale vormistanud kasutamiseks mingi maatüki aga seda ei kasuta ise ning takistab nii seda kasutamast teistel, siis on tegemist maa mittesihtkasutuse eest karistamisega.  Maa loogikavastane tunnistamine omandiks on pärit rooma  õigusest, kus maa (teadlikult?) ekslikult pandi ühte patta koos kinnisvaraga ehkki maa saab mitteteisaldatavana olla vaid PÜSIVARA.  Lõpuks pisut arve. Kui Maad ümbritseva õhuvöö ulatuseks tinglikult lugeda 105...110km siis maa ulatust saab lugeda kuni maakera keskkohani, keskmiselt seega 6371km. Kui palju peaks siis seda Maa osa kuuluma maa "omanikule"? Kuhiku ruumala annab vastuse: 1m2 sisal...