Eile toimus minu esimene sügisreis ajaloolastega, mis osutus täitsa lõbusaks ettevõtmiseks. Nalja sai kõvasti, ettekanded olid huvitavad ning loodus kaunis :) Jäin väga  rahule. Külastasime selliseid kohti nagu Paluküla hiiemägi, Kaeva linnus, Hõreda mõis, Varbola Jaanilinn, Rapla kirik ja surnuaed, endine Rapla KEK-i haldushoone ning Raikküla mõis. Ainuke suur miinus oli kole ilm, sest tihti pidime märja heina sees kõndima, mis viis lõpuks selleni, et minu jalad olid koju jõudes läbimärjad. Viimaseks sihtpunktiks oli Nõmme kõrts, kus saime korraliku kõhutäie ning jõime tutvumisringis Sumakat (ajaloolaste jook).  Kauneid mõisavaremeid oli kuidagi kurb vaadata, kuulates  lugusid nende kunagisest hiilgusest ja ilust. Samas tunnen, et meie talud on mõisatest siiski olulisemad, nende alalhoid tähtsam.  Paluküla hiiemäel otsustasime, et meie ei oota enam masu lõppu, sest arvatavasti on just majanduslikud põhjused need, mis takistavad sinna planeeritava uue spordi ja-puhkekeskuse rajamise alustamist. Paluküla hiiemägi on ilus just praegu, loomuliku ja loodusehõngulisena. Loen siin hiiemäe kodulehelt, et tulevases keskuses oleksid mäetõstukid, kunstlume hüdrantkaevud,  tenniseväljakud, jalgpallistaadion ja muu.  MASU! MASU! MASU!  Tagasi sõites oli buss täidetud lauludega, mida kõik isekeski vastavalt oskustele kaasa jorisesid. Mõõnuss.  Pildikesi reisilt: