Individuaalpsühholoogia ei eita sünnipärase konstitutsiooni mõju. Aga kus on piir, kus algab orgaaniliselt tingitud nõrgamõistuslikkus ja kus lihtne tahajäämine arenemises puuduliku treeningu tõttu? Võimete järgi seda otsustada ei saa. Teravast piirist ei või ka sellepärast juttu olla, et personaalse finaliteedi  seadus on niisamuti kehtiv sünnipäraselt alaväärse ajuaparaadi kohta; ta on superordineeritud kõigi füüsiliste ja psüühiliste toimingute suhtes. Ka alaväärse ajuaparaadi puhul võib julgustamine ja juhtimine süste­maatilisele treeningule palju korda saata. Suur hädaoht peitub selles, et peda­googika hoolimatult jagab õpilased andekaiks ja andetuiks, ja nõnda näilikult andetud surub tagaplaanile. ,,Meil on mulje, et kõik need pedagoogilised püüdlused, mis testmenetelu kaudu taotlevad differentseeritud  kooliorganisatsiooni, on oma näilikust modernsusest hoolimata pärit 19. sajandi loodus­teaduslikust ideoloogiast. Ka meie loodame arenevast testmenetelust väga palju, aga mitte olulisimat andekusuurimises, vaid paremate treeningumeetodite leiutamises. Tänini nad on aga ikka vaid andekuse piire püüdnud kindlaks määrata". (Birnbaum).