OBJEKTI KAUDU ANALÜÜS TEEMAL: MEIE ÜHISKONNA REAALSED PROBLEEMID  Ära nuta,  peahoone!  Küll nad kusagilt leiavad selle raha,  ei hakata sind kusagilt otsast vägistama ega amputeerima!  Sa oled ju siiski, kuuled, universitas.  See kõlab uhkelt, ja õigusega.  No palun kuula, ära nuta, ema!  See ei saa võimalik olla, et siin enam õigusteadlasi ei õpetataks!  Jajah, muidugi ma tean, et neid õpetati juba siis, kui sa siia ilma tulid.  Ei ole võimalik, et filoloogiaosakond rahapuudusel kinni pandaks, no ära fantaseeri siin rumalusi!  Palun, mida ma  peaks tegema, et sa jälle rõõmus ja ärgas oleksid?  Tahad, ma hakkan su ees piketeerima?  Jah, sul on õigus: su ees ei saa enam piketeerida…  palun; ei! Ära räägi mulle enam vanadest headest aegadest!  Ei ole paremaid, halvemaid aegu, sa ju tead!  Ei, ema, sa ei ole veel vana, sa ei saa kunagi vanaks, sa jääd igavesti nooreks, sest meie oleme ju noored!  Sa ei lagune ju üldse nii väga, kindlasti saame selle korda ja juba järgmisel aastal teeme kasvõi iga päev su ees pikette.  Kuuled, sa ei lagune ära, sa ei saa hävida!  Sa pead olema noor ja ilus, ja sa oledki!  Need plangud siin ees on ju päris ilusad ja sobivad sulle.  See on ju täpselt sinu värv, ema!  Ära tunne palun süütunnet oma professorite ja muude õppejõudude ees, no palun: ära nuta!  Ära hädalda!  Kui sa niimoodi hädaldad, siis võid sa tõepoolest nemadki nukraks teha,  aga praegu on nad ju tegelikult õnnelikud.  Ausõna, õnnelikud!  No vaat, sellest oleksin pidanud  alustamagi, ma ei osanud arvata, et sa seda veel ei tea.  Ma ju näen nende silmi;  nad tahavad siin olla, sest nad armastavad sind ja tarkust, aga mitte raha.  Ja küll see raha kah tasapisi tuleb, ma tean, ja sa tead ju ise ka.  Nojah, nüüd porised sa juba moe pärast, ma ju tunnen sind!