Eile tegime siis väikse paadireisi Szentendresse, mis asub 20 km Budapestist põhjas. Hoolimata kuumarekordist (napilt 40 kraadi) oli see väga meeldiv ja vahva sündmus.    Algul sõitsime paadiga ülesvoolu, mis oli veidi tüütu, sest olgugi, et mind ümbritsesid täiskasvanud inimesed (st teised suveülikooli osalised), siis nad käitusid nagu tavalised reidilapsed või nagu totakad turistid. Ehk siis pidevalt pildistasid ja jooksid mööda tekki ringi. Loomulikult pildistati valimatult kõike ja kõiki ning seda väga halvasti. Aga olgu, las nad siis lõbutsevad.    Kui maabusime, siis hakkasin lihtsalt ühes suunas minema ja mõtlesin, et vaatan kuhu kohale jõuan. Olin  eelnevalt lugenud, et linn on väga Vahemereäärse paiga hõnguga, kuid ma ei arvanud et see nõnda sarnane on. Võttes siinkohal arvesse muidugi seda, et tehniliselt pole üheski sellises Vahemere rannikul olevas väikelinnas käinud. Kuid kitsad tänavad ning erinevatel tasanditel olevad majad ja muu selline oli seal olemas. Tõeliselt sümpaatne linn, kus kohtab isegi eestlasi (kuigi nüüd hakkasin mõtlema, et oleksin võinud ikka küsida, et kes nad on ja nii edasi).    Mõned tähelepanuväärsed asjad: käisin  matrsipani muuseumis, mille väärtus seisnes peamiselt selles, et nägin hulga asju, mille kohta mõtlesin "Päriselt ongi selline asi tehtud või?", näiteks kaks 2 meetrist Michael Jacksoni kuju, üks oli peamiselt valgest okolaadist, teise kohta ei tea. Samuti külastasin Marxi väljakut, mis oli seoses konservatiivide võimule tulekuga vanalinna keskelt kuhugi äärde suunatud. Vanalinnas tundus olevat maailma kõige rohkem kirikuid ja usuga seotud hooneid, 20 minutise jalutuskäigu sisse jäi umbes 7 kirikut ja siis  veel mõned hooned.    Lõunaks sõin ühe langosi, mis on väga sarnane Eestis söödavatele sõõrikutele, ainult et ungarlased teevad selle asja terve taldriku suuruseks ning panevad hapukoort ja juustu peale.    Enne tagasisõitu mõtlesin end veidi jões jahutada. Läksin alla jõe äärde ja märkasin et kallas ning vees olevad kivid ja betoon asjandused on kõik saviga kaetud. Mina mõtlen "Märg savi on libe, võtan seljakoti ära, kui kukun ei saa see mustaks vms", tundub nagu mõistlik lähenemine,  eks? Paraku ei suutnud ma tulla sellepeale, et võtta ühtlasi vöölt ära oma fotokas ja taskust välja mobiil, aga olgu. Püüdes vältida kallaste savi, ronisin siis mööda kive vee poole ja olgugi, et just 15 sekundit tagasi mõtlesin endamisi märja savi libedusest, astun ma ikka julgelt selle peale. Muidugi ma libisesin, õnneks siiski suutsin tasakaalu saavutada enne kui pikali olin ja asi lõppes vaid veidi väljaväänatud jalaga.    Seoses tohutu kuumusega otsustasin ühikas lõpuks ujula ära proovida,  käisin oma 500 HUFi välja ja soetasin endale ujumismütsi. Ühelt poolt oli bassein väga vahva, ses mõttes et nägi välja väga ikk, aga ujumiseks ei olnud see väga hea, sest korraga palju inimesi sinna ei mahtunud.    Täna hakkab siis kool jälle pihta.    [ võta sõna ] ( 5 klikki ) | püsilink Jaga      Eile tegin siis teoks plaani, et lähen mängin  Magicut. Saatsin umbes nädal enne sõitu kirja turniiri organiseerijale, et tahaksin tulla ja mis kell algab ja kuidas asi käib. Sain vastuse veidi vigases inglisekeeles, et asi algab kell 10. Kui mina igaks juhuks kell 9:15 kohale jõudsin, siis selgus, et pood alles avatakse kell 10 ning turniir ise on alles kell 14.    Kuna ma polnud mingit lugemist endaga kaasa võtnud, siis mõtlesin, et mul on võimalus minna tagasi ühikasse ja tuua endale lugemist ja siis sedasi aega veeta. Aga vaid paariks  minutiks tagasi minna tundus halb plaan. Seega otsustasin hoopis minna tagasi sinna parki, kus on loomaaed, sest teadsin, et umbes pool pargist jäi mul tol päeval läbi käimata. Vaatasin seal siis vägevaid maju ja võtsin päikest. Ning õige pea oligi aeg juba hakata tagasi minema, et kella 14ks turniiril olla.    Lühidalt: mul läks turniiril hästi, leppisin finaalis viiki ja tegime esimese kahe koha auhinnad pooleks. Pikemalt saab lugeda siit.    Õhtul tegelesin peamiselt puhkamisega ning teistega välja ei hakanud minema. Täna siis väike paadireis ja homme hakkab jälle kool pihta.    [ võta sõna ] ( 5 klikki ) | püsilink Jaga      (Kuna ma kirjutan seda sööklas, siis pole mul märkmeid kaasas ja seega võib detaile välja jääda.)    Reedel oli siis  teemaks õiglus ja maksud. Kuna peale lõunat pidid olema õpilaste esitlused, siis me väga sügavale teemasse ei saanudki minna. Peamine raskuskese langes sellele, mida tähendab midagi omada ning mis sellest maksude jaoks tuleneb. Ilmselt tegin mingeid märkmeid, aga nagu ütlesin, neid pole hetkel käepärast.    Lõunaks sõime kollektiivselt pitsat ning siis oligi minu kord oma mõtteid ettekanda. Esitasin ühe lõigus sellest esseest, mida juunis doktoriseminris esitlesin. Mulle endale tundus, et läks üsna  hästi selles mõttes, et jõudsin kõik ära öelda ja inimesed paistsid aru saavat, mida ma mõtlen. Lisaks esitati kaks sellist küsimust, millest mulle tundus, et sain ka reaalset kasu.    Peale mind oli neli esinejat veel. Ning ma ei tea millest see tulenes, kas sellest, et nemad püüdsid 7-9 minutiga esitada kogu oma artikli mõtet või sellest, et nad olid oma teksti kallal kauem vaeva näinud või hoopis sellest, et nad olid lihtsalt oma tasemelt paremad, kuid mulle vähemalt tundus, et olin oma  ettekandega täpselt taseme võrra madalamal. Samas see võis olla lihtsalt minu subjektiivne arvamus.    Pärast loenguid võtsin ette tee Ludwigi kaasaegse kunsti muuseumi. Kolmest korrusest oli avatud kaks, üks maksis 700 ja teine 2200. Seega käisin vaid kolmandal. Kõige enam muljet avaldasid mulle kaks tööd: üks oli ablooni ja pihustiga tehtud töö "Wash your dirty money with my art" ning seda saatev tekst. Teine oli seeria Lego karpidest, mis kuulusid kontsentratsioonilaagri seeriasse.    Kuna  oli reede, siis oli õhtul mingi kollektiivne välja minemine plaanis. Kogunesime mingisse pubisse, mis asus kunagise kaubamaja katusel. Muidu oli tore, aga üsna kiirelt kogunes meid sinna nii palju, et tekkis vähemalt 4 väiksemat vestlusringi. Kuna tahtsin täna vara ärgata, et minna Magicut mängima, siis tulin suht vara ära, lisaks oli kombinatsioon: väga palav ilm ja trammi aknast puhuv tuul tekitanud mulle punetava kurgu.    [ võta sõna ] ( 7 klikki ) | püsilink Jaga      Neljapäeval oli loengutes teemaks õiglus ja vastutus. Peamiselt siis keskendusime luck egalitarianism'ile. Idee on siis selles, et outcome egalitarianism sihib selle poole, et kellelgi poleks vähem kui kellelgi teisel/keegi poleks kehvemas seisus, kui keegi teine. Taolise lähenemise puhul aga tõuseb aususe küsimus: kui Andrus teeb tööd ja saab heale järjele ning Berit logeleb niisama, siis peaks Beriti siiski saama heale järjele.    Seega tuleks  eelnevat printsiipi modifitseerida õnneklausliga: keegi ei tohiks olla kehvemal järjel kui keegi teine, kui nad pole midagi valesti teinud või kui neil pole lihtsalt vedanud. Kui aga õnnest/vedamisest rääkida, siis tuleb eristada valikute õnne (option luck) ehk õnn mis saab sulle osaks kui oled teinud teatud valikud ja puhast õnne (brute luck) ehk õnn mis saab sulle osaks sinu valikutest sõltumatult. Just selle viimase eristuse tegemine, nagu selgus arutelu käigus, oli äärmiselt keeruline.    Lõuna ajal käisin ja vaatasin juba pildistatud parlamendi hoone teist külge ning jalutasin veidi kesklinnas niisama ringi. Peale loenguid külastasin loomaaeda: õnnestus näha ära eelmisel aastal sündinud beebi gorilla, merilõvide show ning ühtteist muud huvitavat. Näiteks on neil Madagaskari maja, kus leemurid ja muud elukad vabalt ringi liiguvad, seega saab nendega väga lähedalt kontakti.    Samuti jälgisin ligi 30 minutit seda kuidas orangutanid püüdsid põgeneda või vähemalt kuidas nad lammutasid nende elupaika ümbritsevaid elektritraate. Pilte sellest ei õnnestu hetkel veel näidata, kuid lühike video on küll. Lisaks nägin miskiseid närilisi, kes vabalt neid ümbritsevast klaasseinast üles hüppasid, kuigi lahkuda nad vist siiski ei soovinud.    Koduteel põikasin veel läbi Kangelaste väljakult.    Muidu märkustena: kollane metrooliin, millega loomaaeda sõitsin, teeb Super Mario heliefekte. Lisaks olen tähelepannud, et erinevalt näiteks Viinist, Kopenhaagenist ja Roomast ei paista Budapestis ühistranspordivaldkonnas nõnda palju immigrante töötavat, sama võib öelda erinevate koristajate kohta. Õigupoolest olen "nähtavaid" immigrante näinud ainult metroojaamades väikseid poekesi pidamas.    [ võta sõna ] ( 13 klikki ) | püsilink Jaga      Eile ei läinud päris plaani järgi, sest ujuma ilma mütsita ei pääsenud ning uuesti riidesse panna, et toast mütsi rentimiseks raha tuua, ma ei viitsinud. Ehk mõnel teisel korral.    Loengutes oli teemaks, parema tõlke puudumisel, mõõtmisdebatt. Ehk siis üks osa õiglusest võib küll olla võrdsus, kuid peaksime küsima: mille võrdsus. Ja isegi kui selle oleme ära vastanud, siis kuidas seda mõõta. Peamiselt oli  juttu ressursside ja heaolu võrdsusest ja seda Dworkini näitel.    Lõunal käisin kahes raamatupoes, kust seni ei leidnud midagi väga erilist. Akadeemiline kirjandus jäi kõrvale, sest filosoofia raamatuid on mul mõttekam Eetikakeskuse raamatukogu kaudu muretseda. Ilukirjanduses ma ei oska midagi tahta ning korraks kaalusin selle raamatu ostmist, aga peale väikest kaalumist leidsin, et ei tasu ära.    Õhtupoolikul tegin eine ühes kohalikku toitu pakkuvas restoranis: gulja oli hea ja toitev. Sealiha kartuli ja vürtsvorstiga oli täitsa okei, kuigi maitsekontrast liha ja vorsti vahel oli nii suur, et lihal justkui polnudki maitset.    Õhtu veetsin lugedes ja reedest ettekannet kirjutades. Täna püüan siis loomaaeda jõuda.    [ võta sõna ] ( 9 klikki ) | püsilink Jaga