Aga tulpidest on ikkagi  kahju. Mul oli neid nii palju. Ja sügisel ekstra kolisin nad veel ühest peenrast teise, kuna kartsin, et metssead pistavad nad nahka. Krdi loodusloomad, minge näksige metsas oma juurikaid! Mõned sibulad on küll vanas kohas ülesvõtmise ajal kahe silmavahele jäänud, nii et väike lootus on, et ehk mõned sordid jäid siiski alles. Aga see võtab jälle nii palju aega, enne kui ma nii suure tulbipeenra omale saaksin.