4 . juunil laaditi hülgerasv laeva ja anti vahetuskaup, sh jne. vastu. Saadud jne vastu vabanesid ruhnlased oma ainukesest väljaveoartiklist, mis rahutute aegade kestel seisma oli jäänud. Asjaolu, mis saareelanikke ekspeditsiooni pakkumiste suhtes kindlasti vastuvõtlikumaks pidi tegema. Et Tallinnas selle rasvaga veel tegemist oli ja midagi lõpuks teha polnud, on iselugu. Sama päeva, 4. juuni õhtul kl 8  kogunesid ruhnlased pastoraati. Rootsikeelse kõnega esines "vabariigi esitaja poliitilises sihis" N.Blees. Tema ülesanne polnud lihtne. Mõned kuud hiljem märkis ta, et "ei olnud kerge, sest lettlased käisid enne saarel ja kuulutasid saart Lettimaa osaks ja peale selle kippusid saarlased ise sel ajal Rootsi alla". Blees püüdis neile selgeks teha, "et see saarele väga tähtis ja kasulik on, kui saar Eesti külge jääb, sest niiviisi saavad elanikud ka teiste Eestimaa rootslastega ühendatud, kelledel Asutavas  Kogus ja Vabariigi Valitsusel omad rootsi esitajad on, et ühendus Rootsimaaga, kui väga meie rootslased seda ka ehk soovivad, mõtteta on ja sugugi läbiviidav ei ole". Mis puutub rootslaste esindajatesse valitsuses, siis Blees valetas. Ajutises Valitsuses eksisteerinud rootsi rahvusministri koht oli kadunud koos Ajutise Valitsuse endaga.