Tänane päike on ilus. Peaks rattad alla võtma ja reisima minema… solberdama allikas ja veepeeglist iseenda vaatama. Nartissos, nagu ma olen.  Elu. Mis ta on? Ja kuidas on üldse võimalk öelda, et ma ei ela oma elu? Võimalik öelda, et ükskord ma hakkan elama? Sama hästi  võiks küsida, et kas elu on üldse enne surma?  "Meeletu" algab sellise sisemoniloogia… ja tõesti, mõnikord käib klõps… ning minnakse metsa elama. Kuid… elu oli ka enne seda. Võib-olla tundub vale eluna, aga see oli sinu elu. Sina valisid selle ja sina ka valid sellest lahkumise. Metsa või jõkke…. valik on sinu. Ja valik oli ka enne seda.. enne kui sa võtsid oma tee sinna, kus sa olla ei tahnud.  Mõni nö elu tuleb läbida et jõuda sinna kuhu tahad. Seda peab mõistma.