Komisjon tahtis oma  kavandatud 2002. aasta juuli direktiiviga (KOM(2002) 415) anda uut hoogu koostootmise, st soojuse ja elektri koostootmise arendamisele ja kasutamisele. Elektri ja soojuse tootmine on ühtne terviklik protsess, mis toob kaasa primaarenergia säästu ja on seega täiendav vahend ELi energiapoliitika eesmärkide saavutamiseks. Ettepanek tõi kaasa vastuolulised arutelud nii nõukogus kui ka Euroopa Parlamendis ning käsitleb peamiselt soojuse ja elektri koostootmisjaamades toodetud elektri ühtse määratluse kehtestamist.  Direktiiv võeti vastu kaasotsustamismenetluse kaudu 2004. aasta veebruaris (2004/8/EÜ).