Kui seni arvas enamik teadlasi, et meie koduplaneedi vesi toimetati kaugetel aegadel kohale veerikaste asteroidide ja komeetide poolt, siis nüüd näitasid Hidenori Genda ja Masahiro Ikoma Tokyo tehnikainstituudist, et Maa ookeanid võisid tegelikult ka kohapeal tekkida.  Praeguste teadmiste valguses oli Maa pärast moodustumist väga kuum ja kuiv ning siiani arvati, et vee transportisid siia  ligikaudu 3,8 miljardi aasta eest meie koduplaneeti "pommitanud" veerikkad komeedid ja asteroidid.  Antud teooria tõestuseks tuuakse sageli esile muuhulgas seda asjaolu, et vesiniku isotoobi deuteeriumi osakaal merevees on laias laastus võrdne veerikaste taevakehade sama näitajaga.  Jaapani teadlaste kinnitusel võis aga vesi Maal tekkida ka kohapeal ning seda võimaldas neil kaugetel aegadel Maad katnud tihe vesinikukiht, mis reageeris planeedi  vahevööst pärinevate oksiididega ja moodustas sel moel järvesid ning meresid.  Uurijate sõnul teame me kunagi Maad katnud tihedast vesinikuvaibast tänu meie planeedi orbiidi eripäradele ja selle põhjal koostatud arvutimudelitele.  Kui Gendal ja Ikomal peaks olema õigus ning Maa ookeanid moodustusid planeeti katnud vesinikurikka atmosfääri kaasabil, pidanuks sel aga esialgu olema võrrelduna tänase maailmamerega palju madalam deuteeriumi-vesiniku osakaal.  Teadlastepaari arvutused näitavad siiski, et antud näitaja pidanuks miljardite aastate vältel erinevate looduslike protsesside toimel tänasele tasemele tõusma.  Muuhulgas  toovad nad esile, et Päikese mõjul "lekib" avakosmosesse deuteeriumiga võrreldes oluliselt enam vesinikku, kuna see on kergem.  Samuti leiavad nende kinnitusel maailmaookeanis aset keemilised reaktsioonid, mis soodustavad vesiniku aeglast asendumist deuteeriumiga.  Asjatundjate hinnangul on Jaapani teadlastepaari teooria tõsiseltvõetav ja võib muuta meie arusaamu sellest, mil moel Maa vesi planeedi noorusaegadel tekkis.  Berni ülikooli komeediekspert Kathrin Altwegg leiab, et tõenäoliselt  tekkis osa Maa veest kohapeal ja osa toimetati kohale asteroidide ja komeetide poolt.  Ta lisas, et antud küsimuses selguse  saamiseks tuleb veel teha palju teadustööd ning uurida Päikesesüsteemi erinevate taevakehade vesiniku-deuteeriumi osakaalu.  Kindlasti saab antud küsimuses läbimurdeliseks päev, mil 2008. aasta maikuus Marsile jõudev Ameerika Ühendriikide kosmoseagentuuri (NASA) robotuurija Phoenix asub uurima sealse jää vesiniku-deuteeriumi osakaalu.    Vaata ka: