Jumala käskudele mõeldes võib tekkida küsimus, millised nendest on olulisemad ja millised vähem tähtsad. Ilmselt ei saa öelda, et ükski pühakirja talletatud käsk oleks väheoluline.  Kuid kui Jeesusele sarnane küsimus esitati, siis vastas Ta küsijale, andes armastuse kaksikkäsu: «Armasta Issandat, oma Jumalat, kogu oma südamega ja kogu oma hingega ja kogu oma mõistusega ja kogu oma jõuga! Armasta oma ligimest nagu iseennast!» Selles armastuse kaksikkäsus on kokku võetud muud käsud.  Tõesti, inimene, kes armastab Jumalat, ilmselt ka austab Teda ja pühitseb pühapäeva. Ja ligimest  armastades tõenäoliselt me ei tee talle ühtegi paha tegu, mida keelavad kümme käsku.  Alati polegi võimalik igaks olukorraks leida pühakirjast konkreetset juhist, kuidas antud situatsioonis käituda. Sellisel hetkel aitabki armastus ja hoolivus, suutlikkus asetada end teise inimese olukorda ja teha temale nii, nagu sooviksime, et meiega samas olukorras käitutaks.  Jumal on meid armastanud ja meile andestanud. Nüüd võime meie Teda vastu armastada, püüdes elada Tema käskude järgi. Jumal annab meile ka  armastuse ligimese vastu ja nii võime püüda temaga käituda nii, nagu Jumal on meiega talitanud: olla hooliv, andestav ja armastav. Olles kogenud Jumala armastust, suudame ka teisi inimesi armastada.  Kaido Soom