PS! Olen abitu amatöör ja paanikatekitaja :). Täna käisin plixiga arsti juures ja apteegis ja poes. Ja jõudsin koju ja parkisin maja ette ja pistsin pea autost välja ja mõtlesin, et vist olen muruservast liiga kaugel, et teeks väike vangerdus ja nihutaks ennast murule lähemale ... ja hakkan autot käivitama - ei käivitu. Isegi ei ohi :). Üldse ei võta häält sisse - ainult raadio läheb mängima. Ronisin siis trepist üles kõige oma kottide ja turvatoolidega ja helistasin mehele, et nii, auto kooles nüüd maja ette ära ja kui tahad, võid oma lõunapausi ajal kadunukesele viimast austust avaldama tulla. :) Mees alguses arvas, et ta ei viitsi tulla, aga ju see talle ikka südame peale kripeldama jäi, niisiis ta helistas veel paar korda, et üksikasju kuulda saada ja lõunapausi keskel marssis üks hetk müdinal uksest sisse :). Võttis teine siis võtme ja läks ise kadunukest torkima. Viie minuti pärast traavis näost särades tuppa tagasi ja ütles: "Kuule, sa ikka võta käik enne välja kui autot käivitama hakkad!" :) Vat niisugused lood on nende naisautojuhtidega :D. Õudne plass on olla nüüd :D.... aga samas hea meel, et ei pea midagi uut ostma hakkama (akut või starterit või värki).