Rongid on siin ka naljakad. Läksin ühest uksest koos tunglevate inimestega sisse ja märkasin, et kõik valivad parempoolse vaguni ning vasakule ei lähe keegi. Mingit välist vahet ma ei näinud: sisutus täpselt sama. Küsisin enda taga seisjalt, mis värk on ja sain vastuseks, et tühi vagun on 1. klass. Ega ma lõpuni ei saanud aru, mis neid klasse eristab - ilmselt see, et esimesse lähebki vähem inimesi ja saab seetõttu üksi pingil laiutada. Aga see on väike  mure. Minu peatus oli õnneks kohe esimene ja hotelli leidsin ka väga kergesti pimedas võõras linnas üles. Paar minutit sekeldusi retseptsionistiga (no kes see ikka oskab mu nime hääldada või hääldamise järgi kusagilt registrist üles leida, eks) ja leidsin oma toa, kus saan veeta napid 11 tundi oma reisist. Avan suure tuhinaga kõik kapiuksed, kuni leian, et Brüsseli kesklinna 4-tärni hotelli toas ei ole tilkagi alkoholi! On vaid kiri soolapähklite maksumuse kohta ja märge, et alkoholi tellimiseks on vaja  helistada alla. Retseptsioonis öeldakse mulle kell 22, et toateenindus on tänaseks lõpetanud ja baar on ka kinni.