Lõpetuseks on kiusatus  anda veel üks võrdpilt Elo Vee luulele kaunite kunstide vallast. See on sajandivahetuse Viini kunstniku Gustav Klimti «Ootus», üks osa Brüsseli miljonäri Adolphe Stoclet luksusliku villa söögisaali loodud friisist, millest inspireeritud luuletus asub leheküljel 91. Klimti tollastes töödes leidub mõndagi ennetavat ja iseloomulikku ka Elo Vee luulele - meelelist reaalsust, äratuntavat on pildil vähe ning seda ümbritseb tektooniline spiraaljas muster. Stoclet friis tervikuna kujutas endast Klimti eklektilises  maneeris tehtud tööde tippu ning valmistas ette uusi lähtekohti loomingus: siin kohtusid mäng pildielementidega, oma otstarbetuses iseenesest kaunis Mükeene ornament, Bütsantsi mosaiik ning Jaapani ja Egiptuse kunsti motiivid. Ka Elo Vee luule paljukultuuriline pillerkaar teenib vaid tema poeetikat, ilu kui sellist, ja ei enamat.