Aitäh kommenteerimast, e… Mulle meeldib sellistele küsimustele vastata! Eks igaühe sees ole väikesed vastuolud ka, aga antud juhul ma ise neid isegi ei näe.  Ma selgitan kohe ka: musta teed ma tõesti ei joo, yogi teed joon vahel harva st umbes 4 korda aastas ja seda saab iseenesest teha ka musta teeta, kuid igal vürtsil ja ka piimal on selles tervislikus tees oma roll ja iga organism talub väikest musta teed ka vahel. Musta tee roll selles joogis on  nimelt, et ta aitab piimast kaltsiumi omastada. Selle pärast.  Lugesin taimetoitlusest üht bakalaureusetööd ja seal oli nö taimetoitlasi jaotatud umbes kaheksasse rühma. Ühes skaala otsas olid need, kes söövad harva liha, teises ainult toortoidule pühendunud. Selle töö järgi olid definitsioonid sellised: need, kes söövad vähe ja harva liha, on semivegetaarlased, need, kes söövad kala, on peskovegetaarlased, need kes piimatooteid, on laktovegetaarlased. Tõsi, kundalini joogas soovitatakse küll loobuda  lihast, kalast, munast, aga ma ei ole seda teinud, sest mulle kala ja muna maitsevad vahel. Toitumisspetsialistid aga jagunevad kaheks - need, kes ei soovita lihast loobuda ja need, kes soovitavad TARGALT lihast loobuda. St sa PEAD jälgima, et sa saaksid kõiki aineid. Aga seesama nõue kehtib ka lihatoitlastele, sest ainuüksi liha söömine ei taga mitmekesist toitumist   ja tõesti-tõesti, igaüks  peab tegutsema oma arusaama järgi, ideaalis omama väga põhjalikke teadmisi ja väga tundlikku keha. Enese peal katsetamine on kõige parem viis teada saada. Ma tunnen mitmeid (ka mehi   ), kes on proovinud nt 40 päeva erinevaid taimetoite ja rikastanud nii oma toidulauda ja kiitnud, kui värviline ja maitsev nende toit nüüd on. Osa neist on hakanud hiljem jälle natuke liha ka sööma, aga osa neist  mitte. Lihast oma toidulaual loobumise võti on süüa kaun- ja teravilju koos ühes toidus iga päev. Praegu ma näiteks tegin mungoa putru riisiga, kuigi eilsest jäi veel läätsesuppi rukkihelvestega. Väg põnev oli musta oa supp ja soovitan proovida külmutatud roheliste herneste püreesuppi (omaküpsetatud leivaga = teraivili). Ja ma söön iga päev spirulina vetikat. Hing on sees   see, kelle nõu ma  ise praegu kuulan, on minu joogaõpetajakoolituse grupiõde Egle, kelle veebileht on http://www.kehakeel.com - soovitan lugeda ja soovi korral ka personaalset toitumisnõu küsida. Ma tegin seda ja täiendasin veidi oma toidulauda asjadega, millest ma ei osanud puudust tunda, kuid millest on kindlasti palju abi - nt linaseemneõli. Muud ka, aga sellest tuleb võib-olla eraldi blogipostitus.