Ega mul eriti konstruktiivset soovitust ei olegi. Ratsionaalsed lihasöömis- ja  ökondusargumendid poetasin juba Hanrahani juurde maha, aga see ei paranda kuidagi seda asja, et ma loomade tapmisega jänni jään (ja mida suurem ja mida rohkem inimese nägu loom, seda enam) ja seetõttu igasugust liha ikkagi silmakirjalikult söön - lasen teistel oma musta töö ära teha. Ja kui ma surmanuhtluse pooldajatele aeg-ajalt poetan, et tegelikult tahavad nad lihtsalt verd näha, siis no mida - justkui ma ise ei tahaks. Või mis häda mul muidu on unes aeg-ajalt kedagi ära tappa.