Kui Nokia 2003 aasta lõpus oma N-Gage mängutelefoni müüki tõi, ootasid kõik sellest ohtu pihukonsoolide turu ainuvalitsejale Nintendole.  Peatselt selgus, et oodati asjata: soomlaste telefonifirma oli küll suures plaanis õigel teel, kuid veider ekraaniresolutsioon ning sobimatu operatsioonisüsteem (Nokia Series 60), rääkimata absurdsest külgrääkimisest (sidetalking) ja veel paarist disainiäpardusest teevad selle pigem piinliku kõrvalseiga Nokia eduloos. Asjale ei aidanud palju kaasa ka aasta hiljem valminud Nokia QD, mis parandas küll mõningastest probleemidest, kuid kuna osa eksimusi olid fundamentaalset laadi, jäid need ka sellesse mudelisse sisse.