Arvan, et "müstiliseks", "üleloomulikuks", "transtsendentaalseks" ; nimetatakse suurt hulka erinevaid seisundeid ja neist mõned võivad teineteisest rohkem erineda kui "tavaolekust". Tavaolekust väljumise kogemusi on väga mitmesuguseid ja kõigisse neisse pole küll mõtet ronida. Küsimus selles, et kas on olemas ka  sellised tavaolekust tugevalt erinevad seisundid, mis inimesele igatpidi väga head on ja rõõmsa ootuse-lootuse, igatsuse, ehk koguni teadliku püüdluse sihiks olla võivad? Mida ütleb selle kohta teoloogia?