Viljandi tee, mille kolmandal päeval ette võtsin, osutus kõige raskemaks. Esiteks muidugi oli ka kõige pikem ots, aga millegipärast oli tagasitee raskem kui ootasin. Tuul muidugi puhus vahelduseks vastu kogu aeg. Ja veel pidin õppuse taga ootama, ehk kui ümber pöörasin, mõtlesin, et ootan teeületusega, kuni need veoautod on mööda läinud. Kahjuks oli tegu Kevadtormile suunduva Kaitseliidu Sakala  malevaga, nii et vahepeal kaotasin juba lootuse.