"Tehniline varustus koosnes 10 süllalisest jala pikkuste lülidega ahelast, mensulast (küllalt primitiivsest), sihtrauast (alidade) ja 50 süllasest tõrvatud nöörist, millele iga sülla tagant olid kinnitatud nahast lapatsid numbritega (viied ja kümned olid erikujulised). Suurema maa-ala mõõdistamine toimus järgmiselt: Raiuti lahti ja tähistati ristikivide või kupitsatega piirisihid. Mõisade ja külade vahelised piirid olid tihtipeale aetud looduslike märkide järele. Piirimärkidena oli kasutatud suuri kive, milledele ronimine teodoliidiga mõõdistamisel ja milledel töötamine oli tükk akrobaatilist tööd. Maa-ala keskelt, põhjast lõunasse, rajati läbi peasiht, mis ulatus piirist piirini. Peasihist rajati iga 50 sülla tagant põiksihid, mis eemaldusid peasihist täisnurga all ja ulatusid peasihist jällegi ringpiirini. Põiksihid vaiatati iga 50-ne sülla tagant, mõõdeti ahelaga (hiljem lindiga), põiksihtide otsade vahelised piirilõigud ja oligi valmis võrk üksikasjade mõõdistamiseks. See kõik kinnitati osade viisi plaani paberile, paber kinnitati mensula planšetile ja mindi üle põiksihi vaiadest. Peale ülemal kirjeldatud varustuse oli mõõdistajal veel 25 nummerdatud poole meetri pikkust vaia. Latipoiss kaasas, tähistas mõõdistaja kohapeal vaiadega ära kõik kõlvikute piirikäänakud ja märkis paberile vaiade suhtelise asendi ning kõlviku nimetuse. Latipoiss hakkas siis numeratsiooni järjekorras vaiasid pidi käima, vaiasid kokku korjama ja vahel ka kontrolliks vaia numbrit hõikama. Mensula juures sihtis mõõdistaja sihtrauaga vaiale, jooksupoiss lidus nööriotsaga vaiani ja hasplimees nimetas nööri pealt saadud kauguse, mis sirkliga märgiti plaanile. Haspel keerles püsti maa sisse löödud vaial ja sellele kruttis hasplimees nööri jälle tagasi. Kui latipoiss sattus võsaga kaetud kohta, karjus ta "hopp-hopp" ja sihtimine ning nööri pingutamine toimus hääle peale. Lihtsamatel ja kättesaada- vamatel kohtadel käis latipoiss ilma tähistusvaiadeta. Selliselt käidi mensulaga läbi kõik põikisihtide vaiad ja saadi mõõdistamisplaan, mida tollel ajal nimetati conceptplaaniks. Conceptplaanilt kanti piirid ja ülesvõtted torgete abil suurele plaanipaberile, joonestati tušis, illumineeriti ja varustati pealkirjadega. Valmisplaanile kleebiti alla valge riie ja ääristati värvilisest riidest paelaga (lehed 2 x 1,5m)