Kuigi jaapani teatri esituslaad on rangelt stiliseeritud, põhinevad paljud selle reeglid tegelikult hoolikal looduse seaduspärasuste jälgimisel. Zeami täheldas üht sellist seaduspärasust - rütmilist struktuuri, mida nimetatakse jo-ha-kyu'ks ("jo" tähendab sõnasõnalt algust või avanemist, "ha" - murdumist või arengut ja "kyu" kätkeb endas kiirust või haripunkti). Selle struktuuri järgi alustatakse aeglaselt, seejärel kiirendatakse tempot järk-järgult ja sujuvalt kuni kõige tempokama kohani. Pärast kõrgpunkti on tavaliselt paus ja seejärel kordub kogu kiirendustsükkel - uus jo-ha-kyu. See on loomulik rütm, mida võib täheldada keha jõudmisel orgasmini. Peaaegu iga kehalis-rütmiline tegevus allub niisugusele mustrile, kui seda tegevust ei segata.