Rahalise nõude sissenõudmisest loobumist käsitatakse erisoodustusena vaid juhul, kui prognoositavad mõistlikud kulud seoses rahalise nõude sissenõudmisega on väiksemad nõude suurusest. Kui sissenõudmisega kaasnevad  kulud oleksid suuremad nõude suurusest, siis sellises situatsioonis loobumist ei saa käsitada erisoodustusena.