"Ühe varganokka kaarnaga tuleb siin meil sõna vaheldada. Tema viis viimati korvi täie saarelinnu sulgi Perno turule kaubale, varastas mino pesast pihutäie lisaks, solkis neid oma pisokese linnomõistusega inetumaks, lootes - et ma oma ei pidand tundma. Vaene härjapõlve meehike! Mis sina Kalevipoea tööst oskad? Mino tamme ladvasse ehitatud pesa seisab sinosugusel väga  kõrgel. Kotkal on tugevad tii­vad, selged silmad ja valusad küüned: seda, kaarnake, tuleta meele! - ikui jälle varga himo tunned" ("Paar sammokest rändamiseteed", 1853, lk. 6 j.).