võttis Asutav Kogu vastu avalike algkoolide seaduse, mis asendas senise seisusliku kooli ühtluskooliga. Seaduse põhjal moodustas emakeelne, usuõpetuseta ja tasuta kuueklassiline algkool ühtluskooli esimese astme ja andis kõigile lõpetanuile võimaluse edasiõppimiseks keskkoolis. Seaduse vastuvõtmisele eelnesid ägedad arutelud, mis sunnivad paralleele tõmbama alles hiljaaegu  Eesti meedias ja ühiskonnas toimunud tuliste debattidega koolikatsete ja nn eliitkoolide vajalikkuse teemal.  Rahvasaadik J. Lattiku arvates oli mõte, kuidas "kõik haritlaste lapsed ja lapsed, kes töölistetoast tulevad, üksteise kõrval istuvad", iseenesest "ilus ja suur", aga tema arvates polnud ühiskond selleks veel valmis.  Rahvasaadik V. Ernitsa arvates polnud sugugi kõigil lastel vaja kohustuslikult kuus aastat algkoolis käia, tema oleks pikendanud keskkooli osa ja andnud õpilastele juba varem  võimaluse keskkooli minna, et õpilased oma andeid paremini edendada saaksid. Nimelt puuduvat algkoolis vajalikud valikuvõimalused. Ernitsa ettepanekule vaidles tuliselt vastu rahvasaadik E. Asson, kes leidis, et laste annete arendamiseks on kohasemad hoopis mitmetüübilised keskkoolid. Ei ole võimalik iga algkooli juurde eraldi klasse avada, mis valmistaksid ette keskkooli astumist, pealegi pole selleks ka raha (viimase väite peale kõlas kohe rahvasaadik K. Pätsi vahelehüüe: "Raha on küll, kõik on olemas").  Kõigil on tarvis algkool läbi käia. Ja veel lisas saadik: "Teie soovite ikka, et ka edaspidi peaksid olema need keskkoolid, kuhu vastu võetakse väljavalituid, kuhu tulevad need, kellel võimalus on algusest peale käia kallis koolis."