Nad kõik ootasid, et midagi juhtub. Mida täpselt, ei täpsustatud. Vaadelduna sisulisest aspektist polnudki "mistäpselt" tähtis, tähtis oli ootamine ise, - olemise protsessi fikseeringuna. Fiktsioonina? Sest ootamine lubas end  päris-Isena tunda. Ootamine andis mõtte Olem Isele. Olemisetagi. Andis sehkendamisele ja sebimisele mõtte. Ja mõte valitses Maad. Mõte ka hoidis? Nii küsis Mina, minult. Türi, ma ei või… Vabandust, - see, kes eelmise lause pillas, polnud mina. Mina jään vastuse võlgu, paraku. Krediitkaardi limiit - andeks, armas lugija - on seeks puhuks ammendunud. Intresski tilksub, - tilk-tölp-tilk…