Kui suhetest rääkida, siis ei pea ma end tänini nendes eriti õnnestunuks. Jah, tean kõiki asju, mida ma ei ole. Olen seda süükoormat sügaval sees kandnud sama truult nagu nõuka-ajal lapsena Tähekese märki rinnal. Miks alles kolmekümneselt hakkasin aduma, mida ma olen? Nõrkuste tunnistamine ja tugevuste teadvustamine on head mõlemad. Ainsa erinevusega, et keskendudes viimasele rohkem kui esimesele, kipub elu palju mõnusam olema.