Indrek Tarand viskas uuesti välja ühe vana mõtte, et Tallinna linnapea võiks olla apoliitiline. Vitsut leidis seepeale kohe, et sellel tüübil poleks siis ju partei toetust.    Masendav, eks ole. Isegi samas arvamuses olev mõte, et Eestis ei ole apoliitilist inimest oli mõistlikum. Mis sellest katki oleks kui  linnapeal puudub selja taga konkreetse erakonna teerull st võimalus otsuseid jõuga läbi suruda ja linnavolikogu ning halduskogu liikmeid rohelise või punase markeri järgi hääletama panna?    Loomulikult, et on täiesti mõeldamatu parteiüleste kokkulepete saavutamine, teerullidest loobumine ning reaalne pingutamine parimate võimalike lahenduste nimel. Viva la Vitsut!    *Kuula mind ja pane hästi tähele. Käesolev postitus ei sisalda seisukohta linnapea poliitilisuse, apoliitilisuse või isiku kohta. Minu arust ei ole mingit vahet kas linnapeal on parteiline või apoliitiline - erinevus seisneb valitud töömeetodites ja saavutatud tulemustes ning nii üks kui teine saaksid tegelikult valida hea tee. Oih, sai vist siiski seisukoht siia lõppu kirjutatud.