Ega ei pane küll... Nõnda võtan kunsti-pööblilt ära võimaluse raha teenida. Seega, kui tahetakse mind kuskilt ikoonilt näha, tuleb kunstinäitusi külastada ja selle eest tuleb ka maksta, see raha läheb osaliselt boheemlaste (olgem ausad, kõigil kirjanikel, muusikutel ja kunstnikel on boheemlase  alged) eluolu parandamiseks ning uute ikoonimaterjalide muretsemiseks, et issandaid ja emmandaid ikka rohkem ja rohkem oleks. Ma pole kade, nagu seda on piibli-Jahve.  Pealegi pole ma kulupea, keda kummardada.