Pärast tublit väntamist jõudsime umbes lõuna ajal Fort Williamisse. See oli üks väiksem linnake, mis oli üsna suureks turismikeskuseks kujunenud. Siin, nagu ka eelnevates ja järgnevates väiksemates  kohtades, oli palju suveniiripoode. Kõikides nendes poodides müüdi aga enamalt jaolt samu asju: raamatuid Shotimaast, klannidest ja tartaanidest, viskidest, golfist, kalapüügist ja muust, kõikvõimalike Shoti sümbolitega mütse ja särke, punnivinnasid, postkaarte, tasse, golfipalle, igasuguseid suurema ja väiksema praktilise väärtusega riputatavaid, kantavaid, kleebitavaid, joodavaid jms. asju. Poe ühes nurgas seisis silmatorkavalt ka vahukustuti, mille Venno torupilli pähe ära osta kavatses.