Veider. Siinsetel (Rehepapil ja ka Sisalikul-seal lingil) on minu arust suht karm(tavaline,kuid siiski karm) lapsepõlv olnud. Mulle ntx ei meeldinud poisipõnnina selliseid asju teha. Ok, põlend tikke sai  söödud - aga peale seda kui olin sellel kustuda lasknud (mitte siis suus)…ja korra sai isegi võõrasisa tagant rõhkhaamri (või kuida iganes seda riista nimetati, millega sai nupule vajutades asju seina lasta)padruneid kiviga lõhatud, aga seda vaid korra ja siis ka vaid tükki 4 sai tehtud. Samas kuulnud neist väävli ja magneesiumi "pommidest" olen palju - ehk siis jääb suisa mulje,et see on selline tavaline poisipõlv(tänapäeval peab vist ütlema lapsepõlv, sest kindlasti mõni tüdruk tegi kaa). Mnjah, aga eks  ma olen lapsest saati olnud selline - tagasihoidlik ja rohkem rahuliku ja vähe destruktiivse olekuga. Mnjah, ja nüüd - suht vanana juba - ei tee ma hoopiski selliseid tükke. Eriti peale seda kui sai reieluu kildudeks hüpatud. Lahe kuidas see hetk elust andis mulle nö võime näha erinevaid olukordi väga valusatena ette. Vahetult peale oppi tundsin suisa füüsilist valu - vastavates olukordades.  Ok, pikaks läks.  Vabandust.  c ja o