Äratus ja liturgia kõnelevad osaliselt erinevat keelt ja nii see peabki olema. Äratuse tööriist on kõneldud sõna, millel on prohvetlik autoriteet ja mis suudab oma väega murda kivikõvad südamed ja mõjutada neid  evangeeliumi kogu südamlikkusega. Äratuse keel on enamasti argikeele sugulane. Jumal otsib kadunuid ja eksinuid. Sõna puudutab neid, kes ei pea Jumala koja õuesid oma koduks ja keda pole ehk õpetatud tundma Piibli mõistestikku. Seetõttu äratus ei kõnele Iisai juurest ega Taaveti võtmetest. See kõneleb lastele nende oma keeles asjadest, mida nad on unustanud, kuid mida nad peavad kuulda saama.