Üheaegselt eesti talupoegade suursaatkonnaga viibis Peterbu­ris ka Liivimaa maamarssal vürst Paul Lieven ühes rüütelkonna sekretäri M. v. Grünewaldfiga. Viimase peetud päevik valgus­tabki hästi informeeritult eesti suursaatkonna saatust 1864. a. hilis­sügisel. Keiser lubanud talupoegadele audientsi ainult tingimusel, et nad ei esita mingeid palvekirju. Kui aga talupojad oma selle­kohasest lubadusest hoolimata siiski esitanud palvekirja,  käsuta­nud keiser palujad siseminister Valujevi juurde, kes saanud üles­ande, välja selgitada kogu ürituse algatajad.