Korea poolsaare kriis on saamas järjekordset tagasilööki. Rodong Sinmun (로동신문, tööliste uudised) teatas 4. märtsil, et kui Lõuna-Korea või USA väed ületavad  8-20 märtsi jooksul peetavate militaarõppuste käigus kasvõi 0.001 millimeetri võrra Põhja-Korea piiri, siis vastatakse neile sadade tuhandete rünnakutega.    Avaldus on muidugi omaette kunstiteos, kuid irooniast tähtsam on siiski Põhja-Korea üha agressiivsem käitumine. Paneme siia juurde veel turvagarantii ärakaotamise Põhja-Korea poolt Lõuna-Korea tsiviillendudele Põhja-Korea õhuruumis. Või eelmise aasta oktoobris toimunud raketikatsetused Kollasel merel. Põhja-Koreas on midagi teoksil.    Pärast Lee Myung-baki võimuletulekut aasta eest on kahe riigi suhted väga kardinaalse pöörde teinud. Põhja-Koreale on mitmelt suunalt väga palju vastutulekuid tehtud ning oluliseim neist on terrorismi-toetavate riikide nimekirjast kustutamine, kuid vastuseks on olnud Pyongyangi üha nõudvam käitumine.    Korea poolsaare kriis muutub lähiaastatel üha pingelisemaks ja aktuaalsemaks, sest Kim Yong Ili tervisprobleemid on tõstatanud järglase küsimuse. Ühte konkreetset nime pole esile kerkinud ning  võimalikud variandid on kõik oletuslikud. Kontrolli kadu Põhja-Koreas pelgavad kõik piirkonna riigid ning Hiina kohta on väljaspool Hiinat heietatud mõtteid, kas ta ehk ei või enda vägesid mässu korral rahutagamise egiidi alla riiki sisse viia. Võibolla. Ja võibolla Venemaa, sest ei USA, Lõuna-Korea ega Jaapani vägesid oodata 38.paralleelist põhjas.    Mida täpselt aga Põhja-Korea agressiivsemad avaldused tähendavad on raske öelda. Huvitav on aga see, et Põhja-Korea tahtis päris tõsiselt, et  Seoulis tulnuks 2007.aasta valimiste järel võimule Roh Moo-hyuni järglane Chung Dong-young, kes oleks jätkanud Kim Dae-jungi poolt rajatud liberaalset poliitikat. Põhja-Koreal oli lõunas oma spioonivõrgustik, kelle ülesandeks oli mõjutada inimeste ja võtmefiguuride meelsust Chungi kasuks. Presidendiks valiti aga Lee ning Pyongyangis oldi tõsiselt pettunud.    Põhja-Korea välispoliitika muutus enne Lee võimuletulekut tegelikult palju avatumaks ning tipptasemel toimusid mitmed välisvisiidid Aasia  riikidesse. Samuti reformiti majandust ning külatasandil juhatati sisse teatud turumajandus. Nüüd ähvardab aga Põhja-Korea sulgeda Kaesongi tööstuspiirkonna ning sulgeda kõik sealsed Lõuna-Korea tehased. Muutused aastaga on olnud tohutud.    USA on nimetanud Põhja-Korea üheks kolmest kurjusetelje riigiks. Samas on agressiivne Põhja-Korea USAle palju kasulikum kui leplik Põhja-Korea. Miks? Sest Hiina esiletõusuga kaotab USA Kaug-Idas üha enam mõjuvõimu ning eriti seda just Lõuna-Koreas. Et mõjuvõimu aga  säilitada on USAl vaja piirkonna stabiilsust ohustav faktor - ja selleks on Põhja-Korea, sest turvalisuse tagamiseks pöördub Seoul alati Washingtoni poole. Win-win.    Pärast Kimi terviseprobleeme eelmine aasta, on kõige aktiivsemalt mängu mänginud Hiina, kuhu lähevad ja kust tulevad kahe riigi delegaadid. Nagu läbi ajaloo on olnud - Koea poolsaar on suurvõimude mängukanniks.    http://afnkorea.net/Home/ArticleDisplayDD/tabid/104/aid/1322/Default.aspx