Ja laupäeval käisime omamoodi sugulaste kokkutulekul, kus Marta ja Etta kohtusid esmaskordselt oma kaugelt sugulaste Paula ja Elisabetiga. Paulal ja Betul on veel kaks suuremat venda, aga nendel olid muidugi omad asjad ajada ja väikeste tüdrukute kampa nad ei kippunud. Martale tüdrukute juures väga meeldis, sest naljane Paula ja kohe seitsmeseks saav Betu mängisid nii  ägedaid mänge ja peale selle olid neil olemas ilmselt kõik maailma mänguasjad. Meile oli muidugi lahe vaadata, kuidas sama suure vanusevahega, kuid pisut suuremad tüdrukud omavahel mängivad ja läbi saavad. Sest, kui praegu Marta ja Etta on ikka natukene erinevast liigast, kuigi nad juba praegu koos väga ilusti mängivad, siis kahe aasta pärast on nende liiga üks ja igasugune arenguvahe pigem olematu. Ja see on nii hiiglama tore.