Kaitseväelasi on kolme tüüpi. On "strateegid," kelle jaoks on see tõesti "elu kutse" ning kes saavad rakendada oma planeerimis/strateegilisi andeid, mida muudel elualadel nii hästi teha ei õnnestuks. Kahjuks on selliseid üsna vähe. On "ametnikud" kelle jaoks pole tegelikult isegi vahet, millises ametis töötada - olgu selleks mõni ministeerium, peastaap, keskkonnaamet või linnavalitsus, nende jaoks lihtsalt on paraadvorm ning võime legaalselt end alamatest paremaks pidada boonuseks, mis just sellesse  ametkonda neid tõmbas. Neid on juba natukene rohkem. Viimase kategooriana jääb siis "sõdur-lumpen," kuhu alla kuuluvad kõik need, kes teevad seda tööd raha pärast, võimu pärast, kuna mujale ei saa või muud ei oska, adrenaliinisõltuvus jne. Selliseid tegelasi on kaitseväes selge enamus.