Seltskondlik huumor on vahel tüütu. Aga viisakusest ikka noogutad ja muheled. Sest inimesed on ju toredad.  Ja mina ise suht saamatu ja vaimuvaene.  Ei oska nagu milleskis kaasa rääkida.  Mulle meeldib inimesi kuulata.  Rääkida raamatutest, suhetest, aiandusest ja käsitööst.  Kõik muu - mul lihtsalt ei ole midagi öelda.  Ei ela ma põnevat elu. Ei ole mul suuri teadmisi mingis vallas. Säravat nalja ei oska teha.  Pikki monolooge ja vestlusi kuulan suure vaevaga.  Suhtlemishälvik noh.  Aga tahaks küll.  Olla ja särada.