Peatus nr 2 oli Annelinn ja Kristel. Teel sinna proovisin ma ainult kaks korda auto ette sõita ja üks kord rattalt maha kukkuda (ei komentaari…piinlik tiba). Elusalt ja tervelt  (ainult üks kriim jalal) kohal informeerisime üksteist oma elujuhtumitest. Temal olid trumbid kuna ta jõudis kiirabisse ja oli kaetud suurte siniste laikudega ja kolmnurkse põletushaavaga tagumikul. Lebotasime kõhuli diivanil, mina laiskusest, tema ei saanud istuda, vaatasime telekat ja jõime kõik viina põhjad ära, mis tal olid.