Kas "mina ise" olemine tähendab koherentsi  ja vastavust oma soovidega ja identiteediga? Või suurt soovi erinevaks saada? Elame ajas mis väärtustab olemist, mitte saamist. Saamist ehk vaid au ja raha mõttes ei muidu. Kui su "mina ise" on natse eemal ära ja sa pead vaeva nägema et selleks saada, mis siis? Meil toodi ühel koolitusel klassi näidiseks elav homoseksuaal. Ma siis küsisingi et kas ta välistab reorientatsiooni? Ta ütles et ei välista aga jah praegu on ta seda mis ta on, ehk siis homo. See vastus üksi tõmbas vee peale kogu sellele  olemuslikkuse, vaat et geneetilise olemuse jutule mida vahel aetakse. Me harjume lihtsalt sellega ära mis meil on ja mis me oleme. Ja taotleme sellele legitiimsust. Seda ma ütlengi et saamine ja teekond ja aspiratsiooni on tähtis mitte julgus olla see kes sa oled. Sa ei tea kes sa oled. Ole parem parem, sa saad olla midagi hoopis muud ja enamat. Sa saad end reorienteerida ja reorienteeruda. Ära lepi sellega mis sa oled. Siruta tiivad välja ja tõuka end lahti. Julge muutuda, julge olla erinev oma madalamast minast.  Julge saada paremaks.