Ülikool nõudis plahvatusohtliku lõhkemoona äravedamist. Pärast kaheaastast kirjavahetust Tartu rae, kindralkuberneri ja Riias asuva Vene sõjaministri esindajaga saabus 1809. aasta novembris Tartusse Narva suurtükiväe garnison, kes vedas püssirohu  minema.