Hyde park on koht, kus peale tööpäeva lõppu saab peaaegu kõike teha. Paljud tulid siia jalgpalli, tennist, petangi, golfi või midagi muud mängima ja harjutama, jooksma, suurde välibasseini ujuma, kala püüdma, ratsutama või veel ilmselt üsna mitut spordiala üsna mitmel tasemel tegema. Paljude spordialade harrastamiseks oli isegi väljakud ehitatud. Ainult  rattaga sõita ja rulluisutada ei olnud seal miskipärast lubatud, see oli pargi igasse väravasse kirjutatud. Rahulikumad inimesed tulid aga koeraga või ilma jalutama, pingile istuma, lugema, vestlema, armastama, päikest võtma, magama, pilti tegema, piknikut pidama, vms. Lõpuks oli seal ühes nurgas ka vaba mikrofon, kuhu igaüks võis kaaskodanikele rääkida, mis heaks arvas. Üldse on Hyde park väga suur ala ja võimalusi on väga mitmesugusteks tegevusteks. Korda valvasid seal paar ratsapolitseinikku, kes enamasti  vaikselt ringi ratsutasid. Hyde pargis lõppes ka minu põgus jalutuskäik Londonis. Astusin bussi ja mõne aja pärast jätkas see sõitu põhja, Shotimaa poole.