Teise võimaliku põhjusega on aga lood tunduvalt keerulisemad ning see nõuab juba palju kaugema ajaloo uurimist ning võrdleva  kultuuriantropoloogia kasutamist. Kuivõrd minu veendumuse kohaselt oli talvise pööripäeva tähistamine kristluse eelsetes kultuurides väga olulisel kohal ning sellega kaasnevad traditsioonid ja riitused olid tõenäoliselt päris mõjukad ja püsivad, siis on loomulik, et kristlik kirik ja misjonärid tegid kõik, mis nende võimuses, et neile tavadele lõpp peale teha. Üheks sellisel puhul rakendatavaks võtteks ongi teatavasti kogukondlike, tervet suguharu haaravate kombetalitluste ja tavade lõhkumine, nende algse mõtte  teadlik ähmastamine, nende nii öelda "osadeks jagamine." Seega võib oletada, et jõulude kuulutamine "kodusteks" ja "vaikseteks" pühadeks oli misjonäridele üheks käepäraseks võimaluseks, kuidas talvise pööripäeva tähistamise ajaloolisi vorme lämmatada, inimeste kokkusaamist ja muistsete riituste võimalikku läbiviimist takistada ning seega kogu protsess oma kontrolli alla saada.