Kitsed olid küülikute järel järgmised, kelle  võtsime. Kunagi vanemate juures elades olin neid juba pidanud, aga tollal ei osanud ma puberteediealise tüdrukuna neid piisavalt hinnata ning jätsin hooldamise emale ja vanaemale. Niisiis teadsin täiskasvanuks saades kohe, et kui mul tekib võimalus loomi pidama hakata, võtan kindlasti kitsed, et saaksin kunagi tehtud vigu parandada. Mäletasin ka kitsekohupiima head maitset.