Riigikantselei on tegelenud Eestile palju tuntust toonud riigi infotehnoloogia arendamisega.    Juba 1989. aastal alustas tegevust väikeettevõte "Eesti NSV Ministrite Nõukogu Asjadevalitsuse Arenduskeskus" (hiljem "Eesti Vabariigi Riigikantselei Arenduskeskus"), kelle ülesandeks oli dokumentidega tehtava töö täiustamine, ajakohaste sidevahendite ja elektronposti rakendamine asjaajamises, paljundustööd, arvutitehnika  hooldus ja remont ning video-, audio- ja fototeenuste osutamine.    Arenduskeskuse järglase, 1991. aastal Riigikantselei juurde moodustatud Infoinstituudi üheks põhiülesandeks sai infotehnoloogia arendamine. 1992. aastal alustas struktuuriüksusena tööd info-arendusosakond.    Aasta hiljem tehti riigi infosüsteemide arendamisega seotud küsimuste koordineerimine ülesandeks Riigikantseleile ja info-arendusosakond nimetati ümber riigi infosüsteemide osakonnaks (RISO).    1996. aastal  määras valitsus Riigikantselei ülesandeks tagada riigi infosüsteemide arengustrateegia kavandamine ning informaatikaalaste õigusaktide eelnõude väljatöötamine ja teiste õigusaktide ekspertiis infotehnoloogia aspektist. Lisaks pidi Riigikantselei osalema infotehnoloogiavahendite ja projektide riigihangete korra väljatöötamisel ning infotehnoloogia alaste riigihangete raamlepingute sõlmimisel. Ministeeriumidel kästi riigi infosüsteemide ja informaatikaga seotud valdkondade õigusaktid kooskõlastada  Riigikantseleiga.    Osakond andis välja aastaraamatut "Infotehnoloogia haldusjuhtimises", korraldas valitsusasutuste infotehnoloogilist auditeerimist, riigihankeid ja töötas välja riigiametnike infotehnoloogia alased atesteerimisnõuded.    1998. aastal käivitati riigiasutuste infopoliitika projekt "PeaTee" ning Avatud Eesti Fondi osalemisel projektid "Riigivõrgukeskus" ja "Blanketid internetis". 1999. aastal alustasid maavalitsused ja Riigikantselei koostöös projekti "KülaTee", mille eesmärk oli  kohalikele omavalitsustele andmeside teenuste loomine.    Osaleti ka seadusloomes. 1997. aastal jõustus andmekogude seadus, aasta hiljem anti riigiametnikele välja andmekogude käsiraamat. 1999. aastal saadeti Riigikokku digitaalallkirja ja ning rahvastikuregistri seaduse eelnõud.    Riigikantselei teenindas Eesti Informaatikanõukogu, kelle ülesandeks oli riigi infopoliitika põhialuste ja raamkava väljatöötamine. Teenindamisega tegeles juulis 1990 moodustatud Eesti Informaatikafond, alates 1.  jaanuarist 1997 Eesti Informaatikakeskus, kelle ülesandeks oli informaatika alaste uuringute, arendus- ja rakendustööde finantseerimine ning ajakirja "Arvutimaailm" väljaandmine.    Informaatikakeskus korraldas arvutimesse, finantseeris riiklike registrite tööd, IT-alast standardimistegevust, koolitust, strateegilisi infosüsteeme, maakondade andmehaldust, IT-projektide ekspertiisi ning korraldas IT-alaseid riigihankeid. 2001. aastal anti Eesti Informaatikakeskus Teede- ja Sideministeeriumi  valitsemisalasse.    Seoses riigi infosüsteemide juhtimise üleandmisega Teede- ja Sideministeeriumi (mis hiljem ühendati Majandusministeeriumiga Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumiks) haldusalasse likvideeriti Riigikantseleis riigi infosüsteemide osakond ja moodustati Riigikantselei infosüsteemide ja asjaajamise osakond.    Valitsuse istungite infosüsteemi kõrval on rahvusvaheliselt enim huvi pakkunud Riigikantselei IT-lahenduseks olnud valitsuse otsedemokraatiaportaal Täna Otsustan  Mina (TOM), mis avati 25. juunil 2001. Tegemist oli esimese omalaadse "osalusveebiga", mis võimaldas kõigil interneti teel kaasa rääkida ühiskonnas toimuva suhtes ning esitada valitsusele ettepanekuid.    2007. aasta juulis avati valitsuse kommunikatsioonibüroo eestvõttel TOMi asemel uus osalusveeb aadressil www.osale.ee, kus hakkasid lisaks ettepanekute aruteludele toimuma ka ministeeriumides väljatöötatud eelnõudega seotud e-konsultatsioonid.