Muusika on seotud emotsioonidega. Sellepärast on tähtis lastega lauldes omada õiget  meeleolu, häälestudes sellele, et oma häälega tundeid edasi anda. Kui mind üks laul kütkestab ja ma teda meelsasti laulan, kandub see säde edasi ka lastesse. Minu rõõm ühest laulust äratab ka lastes vaimustuse. Kui meile üks meloodia meeldib, üks rütm meid haarab, laulame ja liigtame ennast meeleldi kaasa. Lastega on see sama moodi. Seda rõõmu laulmisest on vaja lastes hoida ja edendada. Kõik lapsed laulavad meelsasti - ka need, kes seda veel nii hästi ei oska - kui seda tehakse innustunult. Laulmine on keha,  hinge ja vaimu jaoks üks elementaarne põhivajadus, üks elementaarne väljendusvõimalus. Kui me laulame, siis me avame ennast täielikult. Seda me teeme siis, kui me ennast hästi ja vastuvõetuna tunneme. Laulude koos laulmine on selle hästitundmise väljendamine. Igat kriitikat hääle suhtes mõistetakse kergesti kogu isiku äratõukamisena: See on sobimatu ja mittevajalik. Selline kriitika viib selleni, et inimesed ei usalda enam laulda. Palju olulisem on laulmisel lusti ja rõõmu tugevdada. Kui laste hooldajad  meelsasti laulavad, siis hakkavad ka lapsed vaimustunult laulma.