Eestlase oskus olla vaoshoitud, kuid ometi öelda midagi nii sügavalt ja südamest, liigutas mind. Võibolla see ongi meie rahva anne, et meie jõud peitub hetkedes mil me teineteist kõige rohkem vajame. Eestlane on alati olnud kannataja rahvas ning harjunud teineteisele toeks olema. Nüüd kui meie riik on  saanud kauaoodatud vabaduse, polegi nagu millegipärast enam muretseda.