Petta, luisata ja vassida oli jätkuvalt vale, kuid süsteem nõudis neilt ajaloost, olevikust ja tulevikust rääkida seda: "…. mis ei vastanud tegelikkusele, mis oli igaühele, kellel midagi kahe kõrva vahel, täiesti selge, et see pole tõsi. /…/ Ühe vale eest said sa nuhelda, päevikusse kirjutati märkus, vanemad kutsuti direktori juurde, halvimal juhul saadeti laps raskesti kasvatatavate erikooli. Teise vale eest kiideti, sa olid eeskujulik õpilane, said aukirju, parimal juhul anti tuusik mõnenädalaseks viibimiseks  Krimmi eliitpioneerilaagris." (135)