Väike, tähtsusetu, enne keskööd tehtud sisselõige, millest kirjutasin tolle augustipäeva sissekandes kõige viimasena ja pealegi postskriptumis, kaheldes tõenäoliselt, kas nii tühine detail väärib üldse mainimist. Kuid hiljemalt selle mainimise järel, nüüd ma tean seda, olin  ma omadega juba sügaval minevikus, sisselõige oli mu mälus vallandanud midagi olulist, paisanud mind umbes seitse aastat ajas tagasi. Ja kord sinna sattunud, polnud sealt enam niisama lihtne välja tulla.