Ma ei pannud ette nn füüsilist rünnet! Ainult kujutlesin, kuidas oleksin tahtnud ise sellises olukorras käituda - kui ka tegu olnuks võõra lapsega. See ei tähenda, et ma seda soovitaksin ja ka teeksin. Ma lihtsalt absoluutselt ei talu, kui tugevam  terroriseerib nõrgemat.  Kurjusele tuleb vastu astuda, ja otsustavalt. Üks jõledamaid variante on see, kui jõupositsioonil olev isik teeb liiga nõrgematele, abitutele, kaitsetutele. Olgu tegu siis koerale jalaga virutamisega, vanainimese mõnitamisega või antud juhul sellega, kuidas psühhohuligaanist pedagoog alandab last. Kirjeldatud juhtumi puhul oli mu arust tegu inimesega, kes lihtsalt naudib alandamist. Sellisel käitumisel ei olnud mingit õigustust - nagu et õpetaja kaotas õpilase väljakutsuva käitumise  pärast enesevalitsemise. See inimene tõenäoliselt käitub niimoodi sagedamini, mitte ainult sel ühel juhul ja ühe lapsega, ja kardetavasti naudib seda. Võibolla mingi psühhopaatia erikuju? Ohvri ja tema ema nutt ehk isegi võimendab seda, lisab naudingut. Ja küsimine "miks te nii teete?" oleks tõenäoliselt nagu hane selga vesi. Korralekutsumine peab olema otsustav ja mõjus. Kuni selleni, et sellise inimese koht ikkagi ei ole koolis.  Siit jõuame tagasi sinna, kuidas üksikud rikuvad teiste mainet. Aga  see muidugi läheb põhiteemast täiesti mööda.