Ma ei ütleks, et see on nüüd raamatu tipp-tsitaat, mis veenab teid kõiki seda kohe üleni lugema. See on lissalt üks koht, mis mind värskelt naerma ajas, kui ma poodi kõndides seda kuulasin. Ja mis minuga veits kõneles.    Samas, mul on perioode, kus absoluutselt kõik minuga kõneleb. Muusika, raamatud, filmid. Enamasti tähendab see, et ma hakkan otsast vaikselt ära hulluma. Mõnikord, et ma otsin vastuseid. Teinekord üldsegi seda,  et ma olen end ümbritsenud parajalt pseudosügava Foreri efekti-tiheda müraga.