3.3. Lubasime, et selgitame lähemalt algkomponentide nimetusi. Keeleteaduses on eem-lõpulised terminid üldiselt kasutusel. Petöfi S. János mainib ühes kokkuvõttes, et Hjemslev on keele kõige pisemaid sõnaraamatusse kandmiseks kõlbulikke osi nimetanud teksteemideks, enam väiksemateks osadeks mitte jagatavaid komponente aga glosseemideks. Rohkem kaustatakse järgmisi nimetusi: foneem, morfeem,  lekseem, semeem, konsrukteem, toneem. Neid määratletakse tavaliselt kui klasse loovaid elemente. Kommunikatsiooniteoorias kasutatakse mõistet stratageem ja struktuuraalses antropoloogias mõistet gusteem. K. Pike soovib antropoloogias käitumisühiku nimetusena laiemalt kasutusele võtta mõistet behavioreem. Wescott kirjutab Current Antropology veergudel sellest, et ta liitub rõõmuga B. N. Colby arvamusega, kelle arvates "kultuuri tähenduslikud komponendid on analoogsed fonemeemidele" ja toob näiteid sellisteste  komponentide nimetustest: etnoseem, eteem, kroneem, tagmeem. Folklooriuurimises kasutas Lévi-Strauss esimest korda müteemi mõistet müüdi alakomponentidest rääkides ja Dundes motifeemi mõistet muinasjutu-uurimises.