Tema magistriõpingud keskendusid antiikfilosoofiale. Aastatel 1939 või 1940 sai ta tuttavaks Willard Van Orman Quine'iga, kes tema mõtlemist tugevasti mõjutas, muutes seda analüütilisemaks. Harvardis luges ta Feigli ja Sellarsi loogilise positivismi antoloogiat. Ta sai 1941 magistrikraadi.