Kas olla rikas või vaene, elatuda töötu abirahadest või elada külluses!?  Me oleme holistiline tervik, kus on mustritena kokku kootud nii mõtted, teadmised, kogemused, tunded, märgid, võnked ... Osa  nendest mustritest on nähtaval ja kergemini tõlgendatavad, suurem osa aga on alateadvuses, mis lihtsalt reageerivad teatud signaalidele. Tean ja teadvustan võimalusi elada külluseteadvuses.  Kuid eestlasena oleme kootud ka semantilisse ämblikuvõrku siplema. Sõnade tähendus kajastab meie rahvusgrupi suhtumist. Kui öeldakse või kirjutatakse "rikkus või rikkur", siis kõlab see ju "rikkuma". Iga kord, kui seda sõna kuulen, tunnetan midagi ebamugavat. See on tunne, mis paneb kergelt võpatama ... Olen hakanud  kasutama sõna "küllus", mis tekitab minus positiivse võnke ja heaolu tunde ning kinnituse, et mul on kõik, mida eluks ja rõõmuks vajan.    Vene keeles väljendatakse rikkust sõnaga "bogatstvo" - milles esikohal on "bog" (jumal), mis tähendab jumalale kohast seisu ja piirituid võimalusi.  Vene keel on huvitav keel ja ütleb töö kohta - "rabota", mis viitab orjale.  Meil kõigil on võimalus orja seisusest eemalduda, looja jumalik infoväli omaks võtta ja selles kaasluua, kõike millest unistada  oskame.    Küllusteadvus vajab vabastamist, iga päev, hetk hetke järel! See on ka otsus.  Mul pole millestki puudust, mul on, mida vajan rõõmustamiseks.  Küllus tähendab minu jaoks imelisi päikesetõuse ja loojanguid, pilvede mängu, härmas puid, kuuvalgeid öid tähesiras öid, ookeani lõputut sümfooniat, laste naeru, sõpru, linnulaulu, armastust ja kallistusi, raamatuid millesse end unustan ... ühesõnaga, mul on küllus. Olen tänulik kõigi imeliste hetkede, kõige eest, mis mind naerma või  heldima panevad.  Kui vajan midagi materiaalset, siis keskendun sellele, mida vajan.    Ma unistan küllusevoogudest Eestisse ja seda on võimalik saavutada 21. sajandi turundusmudelite abil - võrkturunduse, soovitusturunduse, otseturunduse, internetiturunduse töökindlate süsteemide abil. Just nende abil, mis enamuses riikides on tunnustatud, meil paraku seni veel taunitud, või õigem oleks öelda - takistatud. Miks ühiskond pigem maksab inimestele lõputuid toetusi ja abirahasid, selle asemel, et  neid pisut ettevõtluses järjele aidata. Iseseisva väikeettevõtja tee Eestis on konarlik ja miinipõllule ei taha enam ka julgemad asja teha. Ametnike riik treib üha keerulisemaid seadusi, keelab määruste ja maksudega vaba liikumise, tegutsemise ja unistamise. Miks? Sest ka ametnik on hirmul, et teda koondatakse, kui ta oma eksistentsi ei õigusta. Kas ehk ühineme ringmänguks ja tantsime kaasa Bernt Notke "Surmatantsu"!?    Ma pole nõus alluma rumalatele keeldudele, mil inimesi tervendavad loodustooted  ametnike suva kohaselt Eesti turult välja tõrjutakse.  Seni kuni suurte ja võimsate firmade - Agel, Amway, Innerlight, Kyäni ... jt otseturundushiidude - juristid õigusi jalule seavad on internetimarketing, mida ei saa keelata isegi meie ametnikud.  Küllusevoog tuleb Eestisse ikka, see tuleb infona, see tuleb teadmistena, see tuleb kogemustena. See kõrgub me kohal kui linnutee, milles meil võib olla oma koht, väljakutse ja külluse loomise võimalusena.    Ükskord jõuab ka iga eestlaseni  küllusteadvus ja küllusevoog, kes vaid julgeks unistada või otsustada! Kuidas elada külluses, pole enam küsimus, sest süsteemid on loodud.    Külluses osalemise lusti!