Tahtsin Iidat ta mudilaskoori lauludega aidata. Seepärast tippisin ta  noodid arvutisse ümber. Arvuti siis taasesitab neid, Iida saab kaasa laulda ja mina saan viisi kontrollida ja ehk on üldse lõbus.    Progammiks leidsin NoteWorthy Composer-i.  Võimekas tarkvara on. Sellega saaks terve partituuri kirja panna.  Prooviversioon on mõnda aega tasuta.    (Kirjutasin veel kilomeetrise kurva sissekande, mis koosnes põhiliselt mu halast selle üle, kuidas ma kohe üldse ei oska solfedzhot. Õnneks! kustutas Bloggeri keskkond selle ära - jah, ise kustutas! - ja ma ei hakka seda taastama. Aga kui keegi arvab, et suudab mulle selgitada, mis on helistik - palun - viin käekõrval kohvikusse, teen välja ja püüan õppida. Aga pea on mul kõva. Mitu päeva internetist lugemust pole eriti aidanud.)    Igatahes õppis Iida nii ära ka laulud, mida talle algul liiga raskeks pidasin. Ses mõttes on Ellerhein äge - lapse muusikalised piirid avarduvad hoogsalt. Ja laulud on toredad. Mõni on vana ja tuntud  ("Trummipoiss"), mõni on aga tuliuus ("Jõulueelne saladus"). Ja kõik nad on - laste esituses - hingematvad kaunid.