Kui siis niisugused mehed ja naised astusid ülikooli,  siis oli küll ülikooli töö kõrval tähtsa­maks eluülesandeks selts­kondlik töö. See kasvatas igale tema iseloomu ja üliõpi­lane oli juba küps inimene, kellel enam-vähem väljakujune­nud vaated iga asja peale olid olemas. Kui niisugused mehed ja naised astusid organisatsioonidesse, siis küll selleks, et neid sisemisi äratundmisi nagu karastada ja üheskoos ennast täiendada võitluseks tuleviku pärast.