Oma piirikava läbisurumiseks hakkas Nõukogude juhtkond kasutama "suurtükidiplomaatiat", kui juba 7. detsembril alustas Punaarmee pealetungi kogu Viru rindel. Eesti vägedel õnnestus aga kõik pealetungid otsustavalt tagasi lüüa, mistõttu mahenes Nõukogude surve ka rahuläbirääkimistel. Jõuähvardustest veel päriselt siiski ei loobutud.  Eesti delegatsioon  tunnistas Venemaa esimese piirikava annektsionistlikuks ja täiesti vastuvõetamatuks, kuna selle järgi jäänuks Venemaale Narva linn ja kogu Kirde-Eesti koos oma põlevkivimaardlatega ning tööstuspotentsiaaliga, samuti terve Setumaa. Ants Piip vaidlustas projekti 1897. aasta ülevenemaalise rahvaloenduste andmetega, mis tõestas, et neil aladel elavad põhiosas eestlased. Järgnes mõlema poole manipuleerimine statistiliste andmetega, kokkuleppele ei jõutud.