Kolmapäeval, 7. juunil, sattusin vererõhu, püsiva palaviku ja muude probleemikestega haiglasse. Seal asi ka märkimisväärselt ei paranenud ja esmaspäeval, 12. juunil 2006, kell 10.28, tuli Tartus Toomemäel (planeerimata) keisrilõikel ilmale mu tütar, olles 47cm pikk ja 3144g raske. Natuke olla küll raskusi olnud narkoosis minule intubatsioonitoru sisse saamisega, mistõttu laps vist pisut kah ülenarkoosistus ja teisel elupäeval eelmise õhtu mingi hingamisprobleemiga (apnoe?) Lastekliinikusse  uuringutele ja jälgimisele viidi, kuhu siis neljapäeval mina talle järgnesin. Midagi hullu siiski ei avastatud, muuhulgas ka "päevitasime" kaks päeva kerge bilirubiini (kollasuse) tõttu, aga nagu arstid-õed ütlesid, olla need näitajad ka umbes-täpselt piiri peal olnud, nii et ei midagi hullu tegelikult. Nüüdseks oleme kolmandat päeva kodus ja püüame kuidagi selle palavusega toime tulla. Mina muidugi sahmin koristada. On lihtsalt hämmastav, kuidas su elamine võib segi minna, kui ise paar nädalat kodus ei  viibi. Mu eksaminandidel ja suvetöölistel läks hästi, niipalju kui kolleegid mind telefoni teel informeerisid ja niipalju kui ma ise haiglas istudes nende proovieksameid parandades tuvastada võisin. Eile oli neil lõpupidu, aga sinna mina kahjuks ei jõudnud, käisin hoopis lapsega Tartus vaktsiinisüste saamas.