On ju ka mõeldav, et valitsuse täielik ja õigeaegne suuna­muutus koos paraneva majandusliku olukorraga suudab mõnel korral kaotatud usaldust tagasi võita, kuigi iganenud valitsusvõim on harva suuteline või tahteline reforme õigel ajal ja õiges ulatuses teostama. Kui asutakse sihikindlalt revolutsiooni eeldusi kaotama, võib sel tulemusi olla. Õnne­lik välispoliitika või mõni väline kogu riiki ja rahvast ähvardav hädaoht lükkab siseriiklike vastuolude lahendamise  ainult edasi, ei kaota aga iseenesest konflikti põhjusi.