Võin taas alustada oma trenni-järjejuttudega, sest kuigi alustasin oma "uut hooaega" juba neljapäeval, oli tänane trenn jällegi kuidagi märkimisväärne. Alustades sellest, et avastasin (jälle?), et võhmaga on lood kehvasti - ruttu väsin ära. :( Muidu oli hää nagu ikka. Küll sai  harjutada ehk veidi vähem kui oleks võinud, kuna treener ise oli minuga "paaris" ning pidi ühtelugu ära käima, et teisi poisse õpetada. Seda intensiivsem aga oli nö "aktiivne" osa. Võttis võhmale küll. Ja ikkagi häbi oli ka - tean täpselt, kui saamatu ma veel olen. Aga, nagu ma täna ka oma mehele ütlesin: kuna iga minu trenniskäimine võib jääda minu viimaseks, siis ma püüan võtta sellest maksimumi.