Kaastöid laekus tõesti napilt. Veel 1859. aastal sai toimetaja kõigest 85 kirja ehk kaks kirja kolme nädala kohta. Mis vähegi trükikõlblikud,  valas Jannsen oma kordumatusse mahlakasse stiili, varustas sisse- ja väljajuhatusega, moraaliga ning kui vaja, siis ka üpris krõbeda nuhtlemisega sõnumites kirjeldatud väärnähtuste aadressil. Tänapäevased uuringud on kinnitanud, et kujutelm Perno Postimehest kui vagast ja allaheitlikust lehest ei vasta tõele: Jannsen esines ühiskonnakriitiliste seisukohavõttudega vähemalt pooltes numbrites. Torked ja kriitika ei ilmunud muidugi tänapäevaste juhtkirjade ja kolmnitena, vaid olid peidetud lehe tahaotsa sõnumite  ja kasvõi kirjavastuste teksti. See aitas