Jung on öelnud: "Oma varju integreerimine isiksusse on õpipoisi töö. Anima ja Animuse integratsioon on meistri töö."        Mehelikkuse ja naiselikkuse teemad.  Anima ja Animus. Shiva ja Shakti. Nende tants :)  Õppisime naistena tundma mehelikkust endas kui naises (Animust) ja mehed naiselikkust endas kui mehes (Animat). Rääkisime armumisest, endale omaste joonte projitseerimisest teisele… Seda, et mees otsib vabadust, naine armastust. Mehe prioriteediks on eesmärk, missioon, Naisel aga elamine, kogemine, tunded. Naine on õnnetu, kui ta elus pole armastust, Mees on õnnetu, kui ta elus ei ole sihti, eesmärki.  Samas ei tohi naine jääda mehe armastusest sõltuvaks, vaid seda oodates. Olles kontaktis ja ühenduses omaenda naiselikkusega, siis naine särab sisimas, siis puhkeb temas armastus õide.  Partneriga saame me kokku oma südames. Oma armastuses.    Sain meelde tuletatud, et suhted on alati meie endi peegeldus. Suhted teiste inimestega viivad meid meie enda tunnete ja mustrite juurde. Seepärast on suhted on meie suurimad õpetajad siin elus.  Rääkisime uskumustest suhetes. Millised on minu uskumused? Kas ma usun, et mulle piisab sellestki, mida ma saan? Või et olen väärt parimat, sest tean, et annan ka ise parimat? Milline on minu kontakt minu naiseliku energiaga?  ***       Väga huvitav osa koolitusest oli minu jaoks coaching.  See on see  valdkond, millega ma soovin oma professionaalses arengus edasi minna. Teraapia on hingehaavade parandamine, kus minnakse tagasi ning otsitakse üles probleemsed kohad ning tervendatakse neid. Coachingus aga lähtutakse seisukohast, et inimesega on kõik hästi ja tema sees on olemas kõik vastused. (Ja see haakub hästi minu motoga: "Kõik õnneks vajalik on peidus meis enestes" kas pole?).  Niisiis… kui mul oleks võlukepike, ilma ühegi siduva kohustuseta, mida ma teeksin?