ei ole hea toppida oma nina sinna,  kuhu pole vaja, ytleb takkajärgitarkus.    aga siiski tekkis tollest supist, mida sisse hingasin ja siis välja aevastasin, yks laiem kysimus: kas ristiusuliste ligimesearmastuse põhimõte ja meie õigusriigi alustalana kehtiv võrdse kohtlemise printsiip on kuidagi suguluses? kas yks on ajalooliselt teisest tuletatud? või on tegu yhe kultuuriuniversaali kahe eri näoga? minnes õelamaks: juhul kui vastus yhelegi neist kolmest kysimusest on jaatav, kas siis võib eeldada, et  inimene või huvigrupp, kes yhte nimetatud kahest põhimõttest mõistab ja oma tõekspidamistele lähedaseks arvab, võib mõista ka teist nimetatud põhimõtet paremini kui mõni, kes kumbagi ei mõista ega oma tõekspidamistele lähedaseks ei arva? minnes pragmaatiliseks: mida teha siis, kui asjaolud säärase vaikimisi postuleeritud eelduse kassi saba alla saadavad?    lahendus: kui loogika enam ei aita, jääb yle probleemi kergema ja lõbusama poole pealt illustreerimiseks, nagu siin blogis viimasel ajal kombeks on  saanud, esitada laul: