Ja ikka ilusamaks läheb selle laulu viis - kõik sõnad muutuvad kujudeks ja lendavad minuga kaasa: Sõna "mina" ilmutab end mulle nagu saladuslik olevus, keda ma ei näe, kes aga alati kord minu ees, kord kõrval on; ta kõneleb minuga ühtelugu, mida ma rohkem tun­nen kui kuulen; "tahan" näeb välja nagu sepp vasaraga, kes ühte­lugu alasi pihta lööb, nii et minu süda taktis kaasa tuksub! "Sest" on pikk, must kepp, mis üles ja alla kõigub; "armuseadus" - suur  valgusesammas,