Sellise maailmapildi ajasin kokku piltlikult öeldes kõigesööjana. Elumäng on selles mõttes huvitav ,et vahel võib oluline info peituda suvalise külahullu juhuslikult pillatud repliigis. Mina ei välista mitte midagi ega mitte  kedagi. Esitan endamisi küsimuse ja mõne aja pärast saan vastuse, kui oskan seda märgata. Ma ei arva sugugi, et mul on õigus ja tõde , kuid korrektiive teen oma sisemise veendumise järgi. Pimesi ei usu kedagi. Autoriteedid puuduvad. Tegutsemise ajendiks väikesed lingid lapsepõlvest, mille sisuks tõdemus, et mõningad üldtuntud arusaamad on tegelikult vastupidised.