Tänan Teid selle kirja eest, mis mulle saatsite. See tuli nii ootamata, teadmata, äkiste, kui välk ja kõu. Teie kirjutasite, et mina Teie kirjad mitte unustusse ei jätaks ning vastust peaks kirjutama. Ärge arvake siis, et ma oma pikaldase vastusega Teie soovi tähele panemata olen jätnud. Ei-ei, ma olen Teie kirja mitu korda hoolega läbi lugenud, niisama mitu korda olen tahtnud Teile vastust hakata kirjutama, kuid ikka tuli midagi  ette, mis minu tahtmist selleks takistas. Ei ole ju praegu ka enam see, mis mineva aasta, kus Teie iga oma kirja peale juba paari päeva pärast vastuse saite, ilma kõigi takistuste peale vaatamata.