Tõepoolest, lapsevanemad on tugev jõud. Selle asemel, et rääkida lapse liikumisest (võtab oma haridusosaku kaasa ja läheb) võiks pigem arvestada sellega, et liigub küll laps, kuid otsustajaks on reeglina siiski  lapsevanem. Kui anda lapsevanemale võimalus (see tähendab organiseeritud võimalust koos õiguste ja vastutusega) koolielus kaasa rääkida, on tal endal suurem huvi midagi ette võtta selleks, et tema laps saaks hea hariduse. Muidugi on paljud lapsevanemad passiivsed, kuid see tuleneb pigem harjumusest (lapsevanem on tõepoolest koolis reeglina "vaibal käinud") kui et tegelikust huvipuudusest.