Arvestades mu kohatisi heroilisi unelmaid, tuleb muidugi möönda, et seda optimismiga tempides on mul oht kujuneda millekski selliseks:          või areneda Résistance'i suunas (kuigi juhul, kui ma pean tingimata loll olema, siis eelistaksin ma seda kõige rohkem teha sellisel moel, nagu Terence ja Phillip - labased naljad mulle ju meeldivad ja pange tähele, millise meelekindlusega nad veel surma palge ees oma sõnavabadust kasutavad):