Oma eesmärkide poole peaks liikuma ilma kahju tekitamata keskkonnale ja teistele olenditele. Areng peaks  olema loomulik. Loomulikult arenedes ja väikestest asjadest rõõmu tundes, tänulikkuse ja leplikkusega südames, oma saatusega kooskõlas liikudes avanevad meile õnneallikad.  Väikesed ja lihtsad asjad ja vähesed soovid elus on õnne aluseks. Väga suured soovid ja nende täitumine viivad tühjusesse ja rahuolmetusse. Vaadake rikkaid ja kuulsaid inimesi maailmas. Kui paljud on neist õnnelikud? Enamus on kimpus oma eraeluga ja iseendaga, peavad ennasta varjama ja turvama, otsivad tuge ekstreemsustest ja  droogidest, on üksildasemad, kui eales keegi meist. Neile saab vaid kaasa tunda!    Peaks olema rohkem silma märgata kauneid asju enda umber, nii looduses, kui inimeste maailmas. Avagem oma silmad ilusale, harmoonilisele, loomulikule. Seda kõike leidub rohkem kui küllalt igal pool. Kui hullunult kõigest üle kihutav, ajapuuduses vaevlev ja ambitsioonidega koormatud isik hetkeks aja maha võtab ja silmad avab, siis ta märkab, et linnud laulavad, päike särab, kaunid noored inimesed liiguvad rõõmsalt  tänavatel, on oma maa, on oma vabadus, on oma keel ja kultuur, on sinitaevas meie üle, kus ei lenda (veel) pommilennukid…. , on katus pea kohal ja leivatükk laual, on lähedane inimene kõrval, on lapsepõnn toapõrandal!