Parem on keskenduda käegakatsutavale. Niisiis, köögi remont on päris kenasti edenenud ja olen ringiga jõudnud viimase  seinalõiguni. Mis on vist konkurentsitult kõige hullem, kuna tapeedikihtide all on mosaiik mingitest kümmet eri sorti vineerijuppidest ja sileda pinna saavutamine läheks juba sanremondi piiridest väääga kõrgelt ja kaugelt üle. Nii et kühveldan ilma igasuguste süümepiinadeta lihtsalt natuke pahtlit peale ja akrüülipüstoliga olen kah täitsa osavaks muutunud. Aga jah - mu värskelt apelsinikarva-valge-sinine köök on praegusel aastaajal suurepärane värviteraapia, kui ma ükskord niikaugele jõuan, et seda  värviteraapiat teetassi taga ka rakendada saan…  Praegu on seis igatahes selline, et pliidi peal laiutavad saapad, pesukaussi on kuhjatud kuivainepakid (sest kapp tuli tühjaks teha ja seinalt maha tõsta), prügikott ja ketšupipudel seisavad sõbralikult kõrvuti nurgas, moosipurgid ilutsevad peeglilaual ja kraanikausi kõrvale sõelale nõrguma pandud keeduubadele on seletamatul kombel tekkinud uus lisand - seep (millal kurat ta sinna kukkus?). Ja mõõdulint, käärid, pahtlilabidas, silmaümbruskreem, hambahari ja  soolatoos on loomulikult üldse tont teab kus.