25 minuti pärast saab bussi peale, et nelikümmend viis minutit loksuda ning hääbuda  veelgi sügavamale, kui ma juba olen. Selle bussiga saab vähemalt küsida vaikivat peatust kodu lähedale - ei pea pikka ulguvat teed mööda hulkuma, ehk isegi esimesel ristmikul koerakesega vaidlema, kellest kunagi ei tea aru saada, kas nüüd ainult kärgib või tuleb hammastega krabama. Teiselt ristmikult paremale pöörates on juba koduakente rivi silmale äratuntav.