Pärast maailmasõda ja revolutsiooni on välismaade huvi Vene kir­janduse kohta lisandunud märgatavalt. Tähelepandav, et Puškin selles huvisuundumises pole mitte kaotanud, vaid võitnud. Seda näi­tab muuseas ta teoste illustreerimise,  kunstipärase ja meeleolulise graafika harrastus, mis enne revolutsiooni piirdus peaaegu täielikult Venemaal toiminud kunstnikkudega. Ühes sellega on käinud mõnel puhul ka tõlgete täiendamine (nii ilmus Pariisis Trianon nimelise kirjastuse väljaandena Puškini blasfeemilise nooruspoeemi Gavriliada prantsuskeelne väljaanne Ed. Wiiralti illustratsioonidega).