Jah - sõda on tõepoolest narkootikum: pärast inimeste tapmist "tsiviil" enam pinget ei paku. "Vaenlased", "terroristid" sibavad ekraanil ringi ja nupuvajutuse peale lendavad nad juba juppidena laiali,  igas ilmakaares. Nagu arvutimängudes, mis mehehakatisi sellisteks plahvatuslikeks avantüürideks juba maast madalast ette valmistavad. Nii mindki - olen elus vaid korra päris tulirelva käes hoidnud, vana kaheraudset jahipüssi, kuid "tänu" arvutimängudele pole mulle mingiks saladuseks, kuidas näiteks MP5-t laadida, mitu kuuli ta standardne salv mahutab või kuidas nii katet otsida, et vari mu asukohta ei reedaks. Sai selgeks seegi, milliseid kuule erinevate olukordade puhul kasutada. Mitmes mängus olid mu  lemmikud just õõnes otsaga kuulid: kui on piisavalt ressurssi, et osta varustus, mis peatab kõik, mis liigub, pole ju vaja mõelda, kas kasutatud jõud on otstarbekas või mitte.