Poole kuue ajal kuulsin läbi une plixi puhkimas ja pukitsemas. Ajasin siis oma luugid lahti, ja mis ma näen - plix ennast oma voodist välja vingerdanud (tal on seal jalutsis paar pulka puudu, mille kaudu veidi suurem laps omal ajal vajadusel ise voodist välja ja voodisse ronida sai) ja lesib meie voodis, vaid kukal veel oma madratsile toetumas. Tõstsin ta siis tagasi ja rookisin natuke ta lörisevat  nina, mispeale tema arvas heaks meile kõnet pidama hakata :). Seletas midagi kõva häälega ja õpetlikult :P.