Minu meelest oli Gil Grissomi (Petersen) ja Sara Sidle`i armulugu üks sarja köitvamaid asju. Kaks üksildast töönarkomaani, kes on kaua arvanud, et ei vajagi kedagi, kuid siis leidnud teineteist. Et see romanss nii ootamatult lõppes, oli tegelikult üsna usutav - kuidagi liiga ebatõepäraselt siirupiseks juba vahepeal läkski - ja Foxi  lahkumine korraldati ära üsna loogiliselt. Loogiliselt selles mõttes, et päriselus poleks selline tüüp nagu Grissom pikaajaliseks kooseluks võimelinegi, küllap selline õige pea lämbuks ja põgeneks. Või siis põgeneks pruut... Aga kahju oli ikkagi.