Inspiratsiooni selleks kirjutiseks sain  Tristali ja Kroku blogidest. Ja kuna idee tundus lõbus, otsustasin ka oma kotikese lähemalt üle vaadata. Saati veel, et see muidu ju mitte väga hiiglaslik ese tegelikult igasugust veidrat träna sisaldab.    Käekott ise on SELLINE.     Ja tal on ka oma ajalugu. Nimelt kuulus see kott varem Pukkila kirikuõpetajale (naissoost). Minuni jõudis kott mu ema kaudu, kes sealset kirikaeda korras hoida aitas ning ka teenistustel mõnikord abiks oli, sättides vaja minevaid tarvikuid valmis ning abistades jutluse lõpul annetuste kogumisel jmt. Üleüldse on peaaegu eranditult kõik mu käekotid minuni ema kaudu jõudnud. Endal mul käekotifetišit ei ole ning ema toob neid nagunii nii palju ja sageli, et olemasolevategi äratarvitamisega on tükk tegemist. See konkreetne kott on minu valduses olnud ca 4 aastat. Kaua ta enne seda eelmist omanikku teenis, ma ei tea.    Sisu nüüd. Koti kaanel on pisike lukuga tasku. Mõnd aega tagasi sisaldas see veel paar piletit Pukkila põllumajandusnäituselt ja veel mingeilt üritusilt - eelmisest omanikust jäänud. Aga kui hiljuti oli vaja kotti koristada (kuna olin pulbrilist sidrunihapet põhja peale laiali pudistanud hirmsas koguses), siis viskasin need viimaks ära.    Kohe kaane all peitub üks pisut suurem sahtel. See on tühi. Tema seinal on neli vutlarit pliiatsite hoidmiseks ja kaks visiitkaartide jaoks - aga nagu öeldud, hetkel pole need kasutuses (ma ei ole nii korralik, et viitsida asju igasugustesse ÕIGETESSE vahedesse toppida).    Teispool esimest sahtlit avaneb esimene suur lahter. SEE on träna täis. Esiteks mu rahakott. Kah umbes sama vana kui  käekott, liiga paksult igatsugu visiit- ja muid kaarte ning münte-sente täis topitud ja seega sulgurtrukist mittesuletav (hõlmad ei ulatu kinni lihtsalt). Rahakott on juba üpris räbal ja tegelikult olen juba kolmandat aastat unistanud uuest, aga küllap saan selle siis kui lõpuks ise tööle jõuan, sest mu nõudmised rahakotile on tegelikult päris kõrged ja siiani pole ma poes veel ühtegi sellist näinud mis mulle tõsiselt meeldinud oleks. Rahakoti sisust me seekord ei räägi - ja ega seal polegi suurt midagi rääkida, sest peale kaartide ja müntide on seal veel vaid peotäis tšekke rahalahtris aga hetkel ei ühtegi paberist rahatähe moodi asja.    Järgmisena see kassett mida eile lindistasin. Üks pool on veel tühi, teise peal on valik Erich Kriegerit (lõpetage kohe iroonilised irved :D! - ta pole mu lemmiklaulja kuid tal ON siiski mõned õnnestunumad palad ka - eriti üksinda autos ringi loovides kuulamiseks sobilikud - kuna mul esineb hetki mil miljonkordselt korduvad raadioreklaamid, päevas sada korda mängitatavad popplood ja diskorite väsimatu hülgemöla mu juhtme kokku jooksutavad ning kohuvat agressiivsust tekitama kipuvad :) - ja jutusaadete jaoks sõidan ma liiga lühikesi otsi enamasti :)).    Seejärel huulepulk. Pärit pulmade ajast (veidi üle 11 aasta tagasi). Hülss servast natuke katkine, sest kukkus maha ükskord. Siiski mul on endiselt illusioon, et minu vajadustele vastavaks värvimiseks piisab temast ka sellisel kujul küll ja küll.    Seejärel poolenisti  tarvitatud leht IBUMAXi. Tekkinud kotti ajast mil mu hammas sügisel põrguvalu tegi ja päevas pool lehte valuvigistit kulus. Praegusel perioodil aidanud paaril korral kaasinimesi nende peavaludes.    Pliiatsid. Kaks harilikku (millel terad otsa lõppenud, nii et peaks tegelikult nad siit välja viskama või uued terad otsima). Kaasa võetud kooli jaoks. Ja üks pronksi- või kullavärvi geelpliiats - võetud jõulude ajal Tartusse kaasa, et viimasehetke kingipakkidele nimesilte kirjutada enne nende sugulaste poole teele läkitamist.    Smuutipudeli korgialune kile. Fui-fui, mida see siin teeb????    Üks veidike kortsus ruuduline paber, millele Dljara kunagi mu kõige esialgsemad trennisoovitused on kirjutanud (soovitatav pulsisagedus ja muu seesugune).    Sinimustvalge kommipaber - millise kommi Silva kunagi koolis mulle andis.    Natuke tolmu. (Aga väga vähe.)    Seda suurt lahtrit ja tema paarilist (tegelikult üks ja sama lahter küll, aga eraldatud kohe mainimisele tuleva vaheasjaga) eraldab lukuga tasku. Lukk on lahti. Taskus on üks kümnekroonine, tumepruun (minu meelest siiski pigem must) silmapliiats (silmalainer :)?) ja potsakas purk ripsmetušši - ostetud vist kaks aastat tagasi või nii (võib ka kolm olla). Selle viimase peaks tegelikult vist uue ostma, aga nojah ka mitte enne kui jälle mingit palga moodi raha hakkan saama. Siis veel kuu aega tagasi kehtivuse kaotanud autokindlustuse paber, räpane valge pabertaskurätik (nuuskamiseks kasutamata, aga kauasest kotisvedelemisest kaubandusliku välimuse kaotanud juba), peaaegu tühi (üks tablett on veel sees) leheke merehaigusetablette "JOY-RIDE" kuldses fooliumilaadses paberis - parimad ever (sellised pisikesed roosad tabletid), ükski ingverijõledus ei saa ligilähedalegi - kahjuks Eestis neid enam ei müüda ja Soomeski vist pole enam mõnd aega näha olnud (tõesti kibedalt kahju on mul sellest :( ), veel üks tumepruun silmapliiats (seekord tõesti pliiats), IBUMAXi lehe hõbedane fooliumist tükike, üksik IBUMAXi tablett (lehest välja pudenenud - millest võite järeldada, et varemalt hoidsin ma seda IBUMAXi lehte selles taskus) ja natuke tolmu (üpris vähe siiski).    Teises suuremas lahtris (tegelikult esimese teises pooles, eksole) on kõigepealt autopaberite ümbris (raamatukese moodi), üks vana kortsus parkimispilet (novembrist 2007 ja vist Vana Kaubamaja taguselt platsilt), üks McDonald'si suhkru tühi punane ümbris (ühest otsast katki rebitud ja suhkur välja kallatud), üks tolmutükike (valge - mingi kanga- või paberihelves).    Suure lahtri seinas on veel üks lukuga taskukene. Selle lukk on kinni .... ja seal sees pole hetkel mitte midagi.    Koti seljapoolel (väljaspool) on veel üks suure lukuga tasku. Lukk on kinni ja selle taga peituvad viis tarvitamata McDonaldsi suhkrupakikest :))).    SEDASI!     Saangi ehk koti korda jälle  vahelduseks :P.    Tervitustega Krokule!