Istutamisajaks Eestis on parim kevad, sest siis jõuab kaugemalt sissetoodud taim meie looduse rütmiga harjuda. "Jaapani vahtrad" nõuavad nõrgalt happelist (pH 4.5/5.0) kuni neutraalset (pH 7.0) mulda. Lubjarikkal kõrge pH-väärtusega mullal jäävad taimed kiratsema. Sobivaim on liivsavimuld. Mulla reaktsiooni saab langetada neutraliseerimata turba lisamisega. Raskemasse mulda  tuleks juurde segada jämedat liiva ja kivikesi. Liigniiskust "jaapani vahtrad" ei talu. Hea on taimede istutamine väikestele küngastele (kõrgus kuni 0.5 m) või suurematele nõlvadele, millelt liigvesi ära valgub. Tasasel alal võiks juurte alla tekitada lubjavabast kruusast umbes 10 cm tüseduse drenaažikihi. Taimede juurekava on pinnapealne, tihe ja üsna paljude peenikeste juurtega, mistõttu tuleks taimede alune multšida sobiva materjaliga (peenikese koore- või oksapuruga, kiviklibuga). See takistab pinnase  tihenemist ja stabiliseerib veerežiimi. Väetada võiks vahtraid pikaajalise mõjuga nn. osmokootväetistega aprilli lõpus ja mais. Kasvukoht eaks olema tuulevaikne, liiga tuulises kohas kipuvad vahtrate lehed pruunistuma.