Käisin ka mina täna Hulludel päevadel. Ja osturallil. esimest korda muide. Lihtsalt nägin reklaamis ühtesid jalanõusid, mis tundusid minemist väärt olevat. Kuid neid ma ei saanud, sest selleks ajaks kui mina Stockmanni jõudsin (kl 15:00) olid järel vaid numbrid 40+. Proovisin isegi jalga, aga see oli oi-oi kui suur. Kuid siis  ma ostsin ühe pluusi. Ja Hulludelt Päevadelt ostsin ka kaks huuleläiget. Üks on väga roosa ;). Teine on lilla, aga tegelikult läbipaistev. Ja siis ma vaatasin neid kilekotte, mis inimestel käes olid. Pluusi ostsin ma 3. korruselt ja see pandi kilekotti. Ja all taheti panna ka huuleläiked eraldi kotti, aga siis ma ütlesin, et palun ärge pange. Ja ei pandudki. Kuid mõnel inimesel oli ikka 5-7 kotti käes. Kõik pooltühjad. Ma arvan, et see on mingi turundusnipp, et saaks võimalikult palju oma logo mööda linna  levitada. OK, reklaam. Aga kas peab seda nii palju olema! Eelmiste hullude päevade ajal olin ka seal läheduses ja vaatasin, kuidas trammipeatus oli täis kollaseid kilekotte. Lihtsalt jube. Ja loomulikult peab selliselt soodukalt ostma umbes suhtega 50-60 mõttetuid asju. Lihtsalt sellepärast, et on odav. Sellisest tarbimissõltuvusest kirjutab ka Epp. Kuigi see on veidi teistsugune. Aga ju on ka meil neid inimesi, kes hulludest päevadest sõltuvad. Ja siis külastasin ka Osturallit. Sealt ostsin kookose kehakreemi (ma olen kookosesõltlane ja seda tahtsin ma juba ammu, aga body shopist ei raatsinud osta), hambaharja, cocat, vatipatju ja sokolaadi. Ja Kaubamajas topivad nad kilekotte veel suurema jõuga kui Stockmannis. Koju tulles nägin Sillet, kes on ka roheliste ideede pooldaja ja me läksime koos koju. Tee peal vingusime selle üle, kui tore on koolis käia ja kui mõnusad mingid tunnid on. Sille oli ka Osturalli ohver. Ta ostis endale koti. Ode ja Hanna käisid ka Hulludel päevadel. Ode ostis endale need kingad, mida ma tahtsin, aga teist värvi.  Lõpetuseks üks jutt, mida rääkis inglise keele õpetaja: umbes 10 aasta eest käisid nad Rootsis. Ja seal jäeti hommikuti kõik tuled põlema, mitte midagi ei lülitatud välja. Miks? Pakkusime küll, aga mitte õieti. Nimelt oli elekter nii odav, et polnud mõtet välja lülitada. Ega siis ju keegi sellistele asjadele ei mõelnud. Ja inglise keele tunnis on praegu meil ka jäätmekäitluse (recycling) teema.