Peategelane on raamatus siiski lihtne eesti inimene. Maamats ja linnavurle. Kaks teineteisest igas punktis erinevat tüüpi. Ei saa isegi öelda, et peegelpilt, sest pildid on täiesti erinevad. Pole ilmselt kahtlustki, kumb on sümpaatne, kumb viimne tropp. Kusjuures sool pole sümpaatsuse ja tropluse  määramisel antud stoori juures rolli - Murutar suudab ka naistesse kriitiliselt suhtuda.