Seda postitust ajendas mind kirjutama ühelt poolt Pirgiti arvamus-kriitika teemal "Roosa on tüdrukutele!", teisalt aga eile koolis tõsise hoobi saanud eetikameel. Üldiselt on mul savi, milliseid riideid inimesed kannavad nii kaua, kuni see ei ole ühiskonna reeglitega kuidagi karjuvas vastuolus ja inimesed sealjuures end hästi tunnevad. Aga kui see mood annab nagu laksu eetikale tagumikku, siis on nagu midagi väga hapusti.    Pirgit räägib, et tema arust peaksid mehed siiski olema Mehed ja jätma roosad riided naiste pärusmaaks. Noh ma ühelt poolt nõustun, teisalt vaidlen  vastu. Tegelikult on nii, et ei ole ju kusagil kirjutatud, mis värvi riideid on naistele või meestele lubatud, mistõttu ei saa ka meestele öelda,  . See puhtalt maitse asi. Kui, mees suudab roosa värvi välja kanda nii pikkuse kui ka loomusega, on kõik hästi ja vingumiseks pole põhjust. AGA, kui mees on   ja topib endale roosa või lilla triiksärgi selga, mida ta ei  suuda kuidagi välja kanda, no siis hakkab mõistus küll häirekella lööma. Eestis ei ole ma roosa värvuse kandmist nii palju täheldanud, aga Rootsis on see lausa massiline.    Teine asi, mis Rootsis nagu kohutavalt meelt riivab, on meeste aluspesu demonstreerimise komme, mida omalt poolt toetab masendavalt liibuvad teksad, mis nagu juba moe pärast ei peagi poolest kannist ülespoole ulatumagi. Tulemuseks on see, et kõigil on võimalik näha, mis firma aluspesu mehed siis täna kannavad, olgu see siis Hugo  Boss või Calvin Klein. Ja see ei ole veel kõik! Eile avanes mulle nagu eriti võigas vaatepilt, kuidas üks oma arust   kutt ka siis oma poolde kanni ulatuvate teksadega mingil põhjusel mu ees järsku peatus ja kummardus, mistõttu nagu liikus tubli 5 senti alla poole nii teksad kui ka aluspesu paljastades pool kanni koos priguga. No andke andeks, aga süda pidi pahaks minema. See vaatepilt oli umbes sama, kui mõni kohev ja tselluliidiga kaetud tüdruk pistaks endale  selga miniselliku ja kukuks ka seepeale kummarduma. Avalikus kohas liikudes võiks siiski oma püksid nagu üleval hoida, onja.    Ma nagu ei saa aru, et mis ühiskonnal viga on, seda eriti just Rootsis. Kas meestel on nagu tõesti mingi edevuse kriis või nad lihtsalt maakeeli pedestuvad nagu katku nakatudes. Miks mehed nagu ei võiks jääda meesteks - selleks, milleks nad loodud on? Tänapäeval noori ja ennasttäis mehehakatisi vaadates tekib küll tunne, et need ei suuda naist isegi sülle võtta, rääkimata  tugeva tuule eest kaitsmisest, sest nendel on rohkem tegemist on juuste sättimisega, solaariumis käimise ja peegli ees aja veetmisega. Siinkohal on mul nagu tõsiselt hea meel, et Eesti mees suudab veel olla mees, isegi siis kui see tähendab sovieti kombeid ja roosa pluusi kandmist.    Tänan tähelepanu eest!