Ideaalseim, mida teha võiks, oleks paluda lapse ema, et ta ärataks lapse vähemalt tund aega harjumuspärasest varem ja sellel ajal, mis temalt õieti ära võetakse (see pole paha, kuna ta magab palju kauem, kui  vaja), lasta tal teha kõike võimalikku. Ajast, mil ta üles äratati, kuni ajani, mil ta oli harjunud ärkama, tegeldakse temaga; see oleks ideaalne ravi. Sellisel viisil võetaks palju tema flegmast ära. Seda ei saa reeglina teha, kuna vanemad pole sellega nõus, aga sellega saaks palju ära teha.