Eesti muinasluule,  niisugusena kui see meile pääsnud, on vaeste orjade mälestuse ja meele vili. Vanemad - targad hävinesid võitlusteaastatel. Nagu Läti Hendrikust näeme, tehti seda hävitusetööd iseäranis vanemate kallal põhjalikult. On ju selge, et enam arenenud tarkade, vanematega ühes ka kõrgemad, enam arenenud traditsioonid hävisid. Selgeks saab mu väide, kui meie rahva, mälusaadusi võrrelda naabrirahvaste omadega, kus "vanemad," s. t. enam arenenud rahvaliikmed rahva keskel, kõrgemaid traditsioone edustades - neid  põlvest põlve arendades - edasi pärandasid. Saksa rahva muinaslugu, näituseks kuulus Nibelungenlied ja selle põhjapoolne paralleelsünnitus Kudrunsaga on otsekohene rüütlite pärandus. Rüütlite teod või kavatsused ja nende ideed on selles muinasloos suusõnal edasi kantud, kuni nad 1200. aasta ümber kirja pandi. "Rüütellikkus," selle aja kõrgemad huvid, valitsevad sellepärast teoses.