Viimativalitud linnavolikogu tegevus kestis  ettenähtud nelja aasta asemel ainult kolm. 1892. a. juunis kinnitati keisri poolt uus linnaseadus, mille põhjal juba sama aasta detsembris Tallinnas teos­tati uued valimised. See uus, mitmeti reaktsioonilisem seadus, mis suurendas valitsusvõimu bürokraatlikku järelevalve ja vahelesega­mise õigust linnaomavalitsuse tegevuse suhtes, tõi ühtlasi ka linna­volikogu kui omavalitsuse kõrgema organi uue valimiskorra. Senine kuriaalne valimisviis kaotati; kehtima jäi tsensuslik hääle­õigus, mis oli. ühetaoline  kõigil 25 aastat vanaks saanud Vene riikkondsusse kuuluvail kodanikel, kes Tallinnas omasid kinnisvara, mis oli kinnitatud vähemalt 1000 rubla peale, ja I ning II gildi kuuluvate kauplemis- ja tööstusettevõtete omanikel. Seltsidel ja ühinguil oli samul eeldusil valimisõigus, mida nad võisid teostada oma esindaja kaudu. Valimisõiguse omajad, kes alla 25 aasta vanad, samuti ka naised, võisid oma õigusi teostada volinikkude kaudu. Valimised linnavolikogusse, mille liikmete arv Tallinnas oli 60, toimusid  politseijaoskondade järgi, mida siin oli kokku kuus. Hääleõiguslikkude arv langes umbes poole võrra: kuna see vana seaduse järgi Tallinnas viimati oli olnud 2784, alanes see nüüd 1352-le. Kahanemine toimus muidugi peamiselt senise III klassi valijate arvel, kus väiksemate kinnisvarade omanikud hääleõigu­sest ilma jäid. Opositsioonile ei avardanud uus linnaseadus esialgu kuidagi väljavaateid, vaid koguni halvendaski tema olukorda. See­pärast oli opositsiooni seisukohalt täiesti aluseta kiita uut linnaseadust, nagu  seda tegi Th. Jakobson uute valimiste eel. Samuti oli asjatu tema lootus, et uus valimisviis aitab elustada seni järjekindlalt langenud huvi valimiste vastu. Eelmistel valimistel oli käinud hääletamas 2784 hääleõiguslikust 965 (35,4%), nüüd 1892. a. lõpul ilmus valima 1352 hääleõiguslikust 613 (45,4%). Suhtarv küll tõusis, mis toimus väiksemate kinnisvarade omanikkude hääleõigu­sest Ilmajätmise tagajärjel, kuid absoluutarv ei näidanud valimiste vastu huvi elavnemise tendentsi ka valijaskonna jõukamas osas.