Rahaliselt ühinemine olulist kokkuhoidu ei anna, kuna peamiseks kärpekohaks on valitsuse ja volikogu personali- ja  majandamiskulud. Arvestades olemasolevaid palgamäärasid eriti maaomavalitsustes, siis on vajalik isegi kaaluda palgafondi suurendamist, et oleks võimalik komplekteerida pädevat ja nõuetele vastavat ametnikkonda. Siiski mõnevõrra on võimalik majandamiskulude arvelt (sh. volikogud) kärpida. Peamised lisatulude allikad pärast ühinemist on maamaksumäärade, lapsevanemate lasteaedade õppetöös osalemise määrade ning toidupäevade maksumuste ühtlustamine, mõnevõrra muutuvad ka riiklikud eraldised. Riigi poolt tagatakse  nelja aasta jooksul pärast ühinemist tasandus- ja toetusfondi suurus ning ka lisarahastus. Kuid alates viiendast aastast hariduse lisarahastus kaob, 2010. aasta andmetele tuginedes on see ligikaudu 2,6 miljoni krooni. Reaalne kasu on 14 miljonit krooni, mis väljendub ühinemise ühekordse toetusena riigi poolt.