ma tean, inimestes on kõigis sees üks (pilli)keel, millel mängides ta helisema hakkab ja ran on osanud selle igas inimeses üles leida. ja siis veel see, et puccini does it again - mitte "üks sädelev tenoriaaria siia, sädelev sopraniaaria sinna, üks võimas koor ka kuhugi ja siis veel need miljonid hetked aariate vahepeal, mis kõik on vaja kuidagi täita", vaid päriselt elav muusika, mis kõnetab sind nagu hea luuletus, riimides sinus tundeid, mõtteid,  lugusid ja viies sind endaga kaasa.