mart läks juuksurisse ja mul tekkis sellest vastupandamatu tahtmine juustega midagi ette võtta - nüüd ja kohe! norisin end kaasa, kuid jonnivat last üldjuhul kaasa ei võeta. seepärast tegin kohe järgmisel päeval juuksurisse asja. võtsin esimese saadaoleva aja ning marssisin uksest sisse ja teadustasin oma sulaselge soovi: "tahaksin mingit muutust. et oleks teistmoodi, aga mitte päris". ja see on nüüd  siis tulem… enamus ei märka midagi, mina aga tean, et mul pole viimase 6 aasta jooksul nii lühikesi juukseid olnud. alguses, vaadates, kuidas 10-15 cm salgud põrandale ja sülle rabisesid, hakkas hirm, sest ei mina ega juuksur teadnud vist veel täpselt, milline on lõpptulem, AGA mina olen rahul!