1942. a detsembris allutati eesti lennuüksus H. Himmleri käsutuses olevale erilennugrupile. 1. aprillil 1943 reorganiseeriti eesti lennuüksus 127. luurelennugrupiks ja  allutati otse Luftwaffe 1. Õhulaevastikule. 127. luurelennugrupp lendas vesilennukitel, baseerus Ülemiste järvel ning tegi õhuluuret Soome lahe ja Läänemere idaosa kohal. Suvel said grupi kolmest lennusalgast kaks maismaalt startivad lennukid ja saadeti idarindele, kolmas salk jäi Eestisse. 28. novembril 1943 eraldati Idarindele viidud salgad 127. luurelennugrupist ja formeeriti 11. öiste pommitajate grupiks. 127. luurelennugrupp reorganiseeriti üksikuks luurelennusalgaks (1./127), mis asus Ülemistel kuni  21. septembrini. Seejärel viidi salk Ida-Preisimaale, kus saadeti 1944. a oktoobris laiali. 11. öiste pommitajate grupp toodi 1944. a veebruaris Eestisse, kus rakendati Narva ja hiljem ka Emajõe rindel. Septembris 1944 viidi grupp Eestist välja ja likvideeriti 12. oktoobril 1944 Ida-Preisimaal. Endised Eesti lennuüksuste mehed saadeti Saksamaa väljaõppekeskustesse ja valmistati ette teistel lennukitel lendamiseks või õpetati välja raskete õhutõrjesuurtükkide meeskondadeks. Osa mehi saadeti ka 20. Eesti  SS-diviisi. Kokku teenis eesti lennuüksustes (koos maapealse personaliga) umbes 1000 eestlast.