Inimene tuleb, et oma erilist oskust ehk andekust ehk annet arendada ja ta tunneb, et kõik tegevused, mis eluteel ette tulevad, on kui püramiidi alus, mille kindlaks ja kandvaks ehitamine tõstab ka tipu kõrgemale. Kui inimest hakataks eriliseks kasvatama, siis tema erilisus kaob peitu, et teda päris ei hävitataks. Selle asemel, et teadlikult ehk inimese moodi ennast arendada, arenetakse alateadlikult kahtluste ja kõhklustega läbisegi, korjates stresse, kuni vajutakse koorma all kokku, hinges täitumatu unistus olla eriline.