Tehnilistel põhjustel  olime me kevade algul pisut veidi kodusemad kui tavaliselt. Ja see andis Martale piisvalt palju põhjust nurisemiseks, et miks me ometigi tema kõige-kõige suuremale sõbrale Neenule külla ei lähe või teda meile ometigi külla ei kutsu. Kui siis lõpuks kõik asjaolud sobisid. Tuli kevad soojemate ilmadega, Pärl kasvas vastsündinust veidi suuremaks ja muusikastuudio suvevaheaeg andis kõigile ühise vaba aja ning loomulikult hea põhjuse kohtumiseks. Otsa tegime lahti meie, kõigepealt võõrustas Marta Neenut, tema venda  Rutmarit ning Jakobit ja tema venda Augustit. See oli üks mõnus palju-palju lapsi väikses korteris olemine. Jakobi ema Kristiina tegi banaanist pannkooke ja ülejäänud aja tundsid emad end mõnusalt ja laste mõnusast olemisest segamatult. Ja nüüd paar nädalat tagasi käisime me Jakobi perega jälle Neenu pool. Nende trumpässaks oli muidugi ilmatuma suur aed, sel tõesõna polnud otsa ega äärt. Ja nii saigi muidugi võimalikuks see, et Martat ja Neenut nägime põgusalt vaid visiidi algul ja siis lahkumiseks pidime  neid jälle pikalt taga otsima. Sellised suured lapsed pakuvad oma vanematele seltskonnas juba väga lahedat ja sundimatut olemist.