Üks, millest Carmeniga veel rääkinud  oleme, on sünged lood, mis sünnivad pealtnäha piltilusates Eesti külades. Päevavalgele tulevad need juhuslikult - tavaliselt alles siis, kui keegi võõras peale satub. Enamasti puudutavad need lood laste- ja naisepeksu, intsesti, surnuksjoomist. Ei sekku isegi kohalik politsei, sest alati on keegi kellegi tuttav. Väikeses kogukonnas on kõik omavahel seotud ning ohver jääb kaitsetuks. Millegipärast eestlane häbeneb ohver olemist ja pigem kannatab, kui oma murega välja tuleb. Korralikes perekondades ei juhtu.  Seal ei peksta ega mõrvata inimesi. Sellepärast kaldub külaühiskond (mida tegelikult kogu Eesti endast kujutab - ei maksa end petta, et Tallinn on suurlinn) avameelsusse põlgusega suhtuma.