Veider lugu selle filmi nimega. Originaalpealkiri on ju "Tangled", aga kinodes reklaamitakse seda ikka vana tuttava muinasjutu ("Rapuntsel") nimega. Ja mitte ainult eesti keeles. Iseasi, mis muinasjutust alles on jäänud ...    Olin juhtunud "Rapuntseli" kohta lugema enamasti ainult kiidusõnu ja seepärast tekkis kange tahtmine filmi just kinos vaadata. Originaalversioon (ehk dubleerimata versioon) jookseb siin praegu (veel?) ainult 2D kujul. Aga ma ei ole kunagi olnud 3D-filmide austaja. Mitte millestki ei tundnud 2D-d vaadates puudust.  Arvatavasti oleks vaid jäljekütist hobuse liigutused efektsemad olnud ...    Täna, päev pärast filmi vaatamist, tunnen ikka veel, et sellest sai nüüd küll mu lemmikmultikas. Hästi vahva ja lõbusa sisuga film on tegelikult palju-palju rohkem kui pelgalt lastefilm. Ei mäleta, et oleksin kunagi varem multikat vaadates lahinal nutnud. Nüüd nutsin! Vist umbes kolmandiku filmist, kuigi südamest naerma ajavaid kohti oli pikemaks ajaks. Põhiline ikka, et selle multika süžee ei ole naiivne, vaid hämmastavalt  realistlik. Teostuslikult on õnnestunud luua film, mis ühtviisi hästi meeldib nii väikestele kui ka suurtele.    Tähelepanuväärne on Alan Menkeni muusika. "I See the Light" kandideerib ka Oscarile.    Kellele tänapäevastatud variandid vanadest saksa muinasjuttudest ei meeldi, sellele ei pruugi ka see film meeldida. Kuigi minu arvates ei ole algsest "Rapuntseli" loost selles filmis säilinud muud kui tüdruku võlujõudu omavad  juuksed. Muinasjutule omaselt on muidugi ka lõpp hea. Oeh, lihtsalt väga-väga hea film!