Emir Kusturica film.  Lubadus.  Oli PÖFFil eelmine aatsa.  On "Elu on ilus" ja "Must kass, valge kass" režissöör.  Need nimed ju ütlevad midagi?    *  Algas film tuttava balkani elurõõmsalt jabura puhkpillimuusikaga.  Ja miski väikese zapakalaadse autoga, mis kauni talvise maastiku vahel sõitis, sees 3 inimest kohaliku estraadi saatel küljelt-lüljele kõigutamas.  Aga külas elas vanamees oma varateismelisest lapselapsega.  Vanamees avab ahjuukse, tõmbab välja miski  seadeldise. Katusel korstnalt kerkib luuk ning torgatakse välja torubinokkel (või periskoop, või kuidasiganes neid nurgatahavaatamise asju nimetatakse). Vanamees vaatab saabujaid, muigab.  Ja keset autoteed avaneb luuk, mis varjas auku, kuhu auto kenasti nina ees sisse põrutab.  Nii see peale hakkab.    Kes näinud Kusturica "Must kass, valge kass" või "Elu on ilus", sel on aimu, mismoodi asjad kulgevad. Mina isiklikult olen oma mälu mööda vaid esimest neist näinud.    Külakeses on  mõned vanamehed, teismeline poiss ja üliseksi õpetajanna.  Kool pannakse kinni, kuna ühe õpilase pärast pole ju mõtet seda pidada.  Poiss saadetakse linna, et ta talu ainsa lehma maha müüks, ostaks Püha Nikolause ikooni ja endale midagi suveniiriks ning, kolmandaks, tooks endale naise tallu.  Mis lubatud, peab tehtud saama.  Siis lastakse tsirkuses kahurist lendu mees siniste tiibadega. Ja tema lendab ja lendab.  Linnas punt sulisid. Õigemini on iga inimene linnas omamoodi suli.  Mees siniste tiibade liugleb üle küla. Vanamees ütleb, et oo, ingel, oota veel mu surmaga, kuni poiss naisega tagasi.  Poiss leiab pruudi, kaks pauku armastavat kiilaspeast venda, müüb lehma, ostab ikooni ja satub alailma sekeldustesse. Oma ausa maaka südamega.  Ja pidevalt lendab üle taevalaotuse mees siniste tiibadega.  Bordell, kool, tulistamised, rikkus ja alatused.  Kohalikuks uinutavaks vaaliumiks enne valutekitavaid kohitsemisi ja pääle hingepiinu on must ketas pealemaalitud  valge spiraalse joonega välisservast keskpunkti, mida keerutades... no teate küll, selline optiline asi, mis lõpmatusse kadumise efekti tekitab.  Situatsioonikoomikat igal sammul.  Lõppeks abielluvad korraga nii vanamees õpetajannaga kui poiss oma linnast leitud pruudiga.  Happy end, ilmub lõputiitriks.    Lustlik vaatamine igatahes, ehkki kassifilmi kõrvutades siiski nagu paremaks pean.  Naer on garanteeritud ja maitse ikka teine kui ameerika jalaga perse-koogiga näkkukatel.  Elamuse saab igaljuhul.