Ameerikas on viimastel nädalatel laineid löönud andeka ning ajudega soulileedi Erykah Badu uusim video. nüüdseks on ta saanud politseilt ka süüdistuse kohatus käitumises - karistusväärseks  peetakse alastust avalikus kohas, aga mis inimesi tegelikult riivab, on see, et Badu tegi seda pühapaigas - oma kodulinnas Dallases, kohas, kus mõrvati JF Kennedy (ma ei tunne Ameerika mentaliteeti niivõrd, et öelda, kuivõrd mängib siin kaasa ka see, et Badu on neegrinaine). midagi see video ameeriklaste tajus sügavalt riivas, tema otsene sõnum on massist erinemise riskantsus, kuid eks see on ka lihtsalt julgusest näha piiride tinglikkust ning neist piiridest üle astuda (video on filmitud ühe kaadrina 13.  märtsil spontaanse performance'ina, mis Badu enda kirjelduse järgi oli ka ta enda jaoks eneseületus). kuid asi pole kindlasti mingis ühes kindlas sõnumis, vaid terves kihama löödud kaootilises tähendustepesas, mille tekitas kombinatsioon: alasti mustanahalise lauljanna otsekui surnult kukkumine samas kohas, kus hukkus Kennedy. Youtube'is leidub mitmeid videopostitusi, mis püüavad seda videot erineval moel tõlgendada; muuhulgas pole tähtsusetu ka muusikatööstuses kasutatava alasti naisekeha problemaatika - Badu  video on kindlasti ka teatav seisukohavõtt nonde erootiliste muusikavideode suhtes; meenub ka viimase aja superstaar Lady Gaga, kelle kuvand on ennast paljastav ja kohati vägivaldsusega hämmastada püüdev, kuid mis nt võrdluses Badu lihtsa aktiga ilmutab kohe oma võltsi ja hüsteerilist tühjust (eriti ta viimatises lühifilmis koos Beyoncega, mis on küll provokatiivne, kuid see provokatiivsus jääb vaid kõledalt fiktsionaalseks, pelgalt kommertsiaalseks wow-avangardiks). Badu aga on suutnud kõhklema panna nt vana provokandi Alice Cooperi enda.  igal juhul meenus mulle seda videot nähes mu enda hiljutine jutt lindpriiusest, sest kas ei ole Badu aktsiooni põhiiva paljuharulises küsimuses "mida tähendab vabadus?" (eriti kui kuulata ka laulusõnu, mis pealtnäha pole videoga otseselt seotud - laul sellest, kuidas vajatakse aknaäärset istekohta ilma kõrvalistujata, et sõita kuhugi, kus saab olla omaette, ja samas vajatakse, et keegi seda ärasõitjat igatseks ja tagasi kutsuks ja oma tähelepanuga turvaks).