Arvatavasti on enamik selle blogi lugejaid juhtunud märkama, et mõnikord (õnneks mitte liiga sageli) loevad silmad teksti edasi samas kui TEADVUSLIK mõte on mujale uitama läinud. Introspektsioon ütleb: (õigeid?) sõnu kirjaridadest valivad sensoorsed süsteemid ja  silmaliigutusi juhtivad süsteemid töötavad nagu muistegi ka siis, kui teadvus neid ei toeta. Ehk tasuks eksperimentaalselt selliseid hetki esile kutsuda ja siis teadvustamist sellises kontekstis uurida? (Minuga juhtus selline "teadvuseuide" just äsja ühe värske teemakohase raamatu lugemisel; ilmselt jooksid silmad edasi 3-4 rida, aga mõte liikus teadvuseuuringute meetodite radadele.)