Nüüd kümme aastat hiljem kujutab Kreeka kõiki euroopalike hädade kvintessentsi. Kreeka probleemid ei ole ei unikaalsed ega juhuslikud. Kogu Kreeka ühiskond on valedele jalgadele üles ehitatud. Igaüks, kes on läbi lugenud John Humpryse teose "Sinine taevas ja mustad oliivid", keeldub Kreekasse raha paigutamast. Praeguse ühiskondliku korraldusega  oleks Acropolis jäänud kindlasti ehitamata. Kahjuks on nelisada aastat Türgi iket (1453-1830) jätnud Kreeka ühiskonnale pitseri, mis muutis kunagise maailma kultuurihälli tänaseks hädapätakaks.  Seda asjaolu palun silmas pidada igal poliitikul, kes püüab õigustada Eesti osalust igasugustes solidaarsusprogrammides. Loomulikult tegi Euroopa vea, kui ta rahaliitu luues "unustas" ühiskassa moodustamata. Selle järele ei olnud justkui vajadust. Keegi ei tohtinud üle kulutada (maksimaalselt 3% SKPst).  Järelikult ei saanud ka avaliku sektori võlad kasvada liigsuureks (maksimaalselt lubatud 60% SKPst).