Eesti teadlased eelistavad keerulisemat skeemi: tüüp A - eredad suured harvad täpid kogu kehal, B - väikesed vähekontrastsed ja tihedad täpid kogu kehal, C - ülakeha on täppideta või esineb vaevu märgatav täpilisus, reitel ja õlgadel on selged täpid, D - ülakeha on täppideta, reitel ja õlgadel helepruunid ebaselged täpid, E - eredad ja kontrastsed, kuid väikesed ja tihedad täpid. Nagu väitsid 1982. aastal Peeter Ernits ja Andrei Miljutin, on Eesti ilvestel E-tüüpi kasukad esindatud 2% ulatuses, A-kasukad alla ning D üle 18%, B ja C andsid kokku 62%.