Tänu avastustele, mida olid 1950. aastate lõpuks ja 1960. aastate alguseks teinud R. Gordon Wasson ja teised Mehhikos ning Michael Harner ja teised Lõuna-Ameerikas, leidsid need psühholoogilise ja meditsiinilise uurimistöö tegijad, kes esimestena rakendasid LSD-d ja teisi teadvust avardavaid aineid Lääne laboratooriumides ja psühhiaatriakliinikutes, et nad on ootamatult seotud muistsete müstiliste, spirituaalsete ja šamanistlike õpetuste ja  praktikate pärimusliinidega. Nii šamanistlikud kui ka Aasia jooga traditsioonid põhinevad maailmavaadetel, mis on tohutult avaramad, võrrelduna Läänes aktsepteeritud standardse materialistliku paradigmaga. Nendes maailmavaadetes tunnustatakse paljusid reaalsuse tasandeid ja paljusid olemise dimensioone võrdväärselt reaalsusega aja-ruumi-aine dimensioonis, mis on ainus, mida tunnustatakse reaalsena Lääne teaduses. Veelgi enam, need Aasia ja põlisrahvaste traditsioonid tunnistavad ka nende olendite reaalsust, keda  nimetatakse "vaimudeks" või "jumalusteks", kes eksisteerivad neis paljudes dimensioonides, kellel on oma iseseisev, autonoomne eksistents ning kes pole mitte pelgalt sümbolid või arhetüübid inimese teadvuses.