Hommikul sain kursakaaslase Elisega kokku ja tegime raamatukogu kaardid ära. Seejärel suundusime  Tartu Ülikooli avaaktusele. Täitsa.. noh uhke tunne oli. Või siis unistuse täitumise tunne. Hea ühesõnaga. Peale aktust saime aktiivsete orkutieripedagoogidega kokku ning suundusime üheskoos Salme tänavale haridusteaduskonna aktusele. Õnneks kestis see üritus suhteliselt vähe aega. Selle tõttu saime minna ja tüki pizzat süüa, kuna hommikusöök enam ei mõjunud. Ja siis jõudiski kätte eripedagoogide nö infotund, kus saime kätte oma ÕISi paroolid, tunniplaanid ja kotitäie nänni. Ma ei mäletagi, mis ma sel päeval  veel tarka tegin.. väga ilus ilm oli.. aa tuli meelde. Kinos käisime korterikaaslastega õhtul. Selles uues, sain kliendikaardi ka ja tasuta Pepsit :D        Esimene loeng, eesti keele suulise ja kirjaliku väljenduse õpetus I, algas etteütlusega. Imelik oli see, et loengu alguseks oli märgitud 8.15, mina ja ka teised kursusekaaslased olime juba kell 8 kohal, siis sai kell 8.05, 8.10 ja 8.15.. klassiuks ikka lukus. Ja siis varsti  tegi õppejõud, väga noor ja tasane neiu, ukse lahti ning imestas, et oi teie siin, umbes et miks te ei koputanud, me juba alustasime. Suur hämming, pool kursust istus juba sees ja sissejuhatus oli räägitud. Arusaamatu.. huvitav miks see õppejõud nii käitus. Pärast pidime juba töövihikuid ja õpikuid ostma, tegin ka ISIC kaardi ära ning minu suureks üllatuseks peab ka selle eest maksma.    Teisipäeval oli ka tutvumisõhtu välismaalastega Atlantises. Päris naljakas oli, igasugu mängud jne. Aa ja  Postimees tegi minuga intervjuud. Kuigi ma ei usu, et see lehte läheb. Tean ju isegi, kuidas see käib, et intervjueerid kümmet aga kasutad kahe inimese ütlusi. Pildistati ka. Kui see niiöelda ametlik osa läbi sai, söödud joodud (tasuta muide:D), läksime oma seltskonnaga Püssirohu Keldrisse. Seal mängis House Band, jube lahe muusika, ma ei oskagi seda stiili sõnastada.. No ikka sada korda erinev ööklubi musast, hoopis teine asi. Hästi lõbus oli, veetsime mõnusalt aega, sain tuttavaid Gruusiast, Saksamaalt, Rootsist,  Ukrainast, Hispaaniast, Leedust, Soomest.. Jah tore oli küll aga paljudel meist hommikul loengud ning nii suundusimegi tagasi "favourite place in Estonia" Raatusesse. Gruusia tudengid laulsid oma emakeeles meile Maarjaga ning tegid igasugu "mixe", seega oli väga naljakas. Päris andekad on. Aga öine, no mis öine tegelikult, hilisõhtune Tartu oli meeletult ilus! Soe ja kõik need valgustused, lilled.        Päev algas pika teekonnaga  linna teise otsa biomeedikumi. Normaalne ja patoloogiline anatoomia ja füsioloogia polnudki nii hirmus kui arvasin. Õppejõud on selline lahe vanem mees, räägib rahulikult ja teeb veidi nalja. Kahjuks meil jäävad praegu praktikumid ära, kuna meid on nii palju. See-eest on aga tunniplaan nüüd natuke mõnusam, saab üle nädala kolmapäeviti kaua magada ja ainult üks loeng jääb siis. See mulle ei meeldinud, tunnetuspsühholoogia ja käitumise regulatsioon. Peangi hakkama neid materjale läbi vaatama ja midagi endale  selgeks tegema, õppejõud ka loeb slaide maha, miskit ei seleta, publikuga ei suhtle, väga segane teema. Seal pole üldsegi praktiline psühholoogia, vaid mingi närvirakkude bla bla bla. Ühesõnaga vot see loeng hirmutas ära ja õppejõud ka rääkis eksamitest umbes nii, et ah te nagunii kukute läbi.    Enne ühikat jälle raamatukogust hunnik kohustuslikku kirjandust ning seejärel tegin süüa nagu iga päev ja siis trenni Tartu Ülikooli Akadeemilisse Spordiklubisse. Pikk nimi, aga päris pro värk ka seal.  Välistaadion mitte, Kuusalus parem ja uuem, aga sisetingimused on tasemel. Esimene trenn oli tasuta ka ja niiiiiii mõnus oli jälle olla tossudes ning teha harjutusi, kiirendusi.. kodune tunne tuli kohe:D Ahjaa, seda ka, et.. sain ühe saksa tüdruku trennikaaslaseks, pidin tõlk tema ja treeneri vahel olema. Vot selline inglise keele praktika mul siin käibki. Peale trenni läksin poodi ja avastasin, et mõtlen ka juba inglise keeles. Aga see sakslane läheb arvatavasti teise treeneri käe alla, kuna ta on  pikamaajooksja. Minu treener, Rein, on ka tore, teeb nalja ja värki. Aga jah, hea tunne, kohutavalt positiivse laengu andis trennis käik, kuigi ma usun, et vahel võib olla raske ja väsinud tunne peale kooli ning siis vaja veel trenni minna.. Õnneks küll trennipäevad on just need kergemad ja see positiivsus, energia ning heaolu, mis peale trenni on, tasub ennast ära. Liigutama peab, ilma ei saa:) Muidu kängun ära siia kooli ja muud huvitavat ei teegi:D    Tol õhtul kutsuti mind veel Hispaania omletti sööma  mille valmistas täitsa päris hispaanlane aga ma tõesti tõesti ei viitsinud. Väsimus peal, koolimure ja kõik muu. Uurisin veidi raamatuid ja siis magama.     Alustasime neljatunnise loenguga, anatoomia jne see asi. Huvitav on, kohe täitsa normaalne. Õppisime luid ja aju ning laste kasvamist jne.. Seejärel suutsime esimest korda Elisega veidi ära eksida, läksime valesse õppehoonesse. Meie läksime nr 20, kuigi pidime nr 2 majas  olema. Õnneks nad olid ligistikku ja jõudsime õigel ajal kohale. Arengupsühholoogia, huvitav aine. Õppisime enneaegseid lapsi, beebisid..    Igal nädalal tunniplaan sama pole, pidevalt on miskit erinevat, kuid siiski hakkavad teisipäev ja neljapäev need pikad pikad päevad olema ja reede.. vaba :)    Mis ma veel räägin.. iseseisev elu läheb hästi, teen iga päev ise midagi süüa (kusjuures täitsa kogemata teeme pidevalt Elisega samu toite), kuigi jah söön poole vähem kui kodus, kuna ma ei  tea.. pole nagu aega. Pidevalt pidevas liikumises. Nüüd täna oli ettevõtmist, et maha istuda ja blogi kirjutada.    Huh nojah mis siis ikka. Tartu hakkab vaikselt lemmiku staatust saama ja ma ise olen hetkel suhteliselt väsinud, kuid õnnelik ning samas veidi hirmul (kooli pärast). Ikka hoooopis teine asi kui keskkool!    PS: ei tea, mida teeks ilma läpakata, sest kõik õppematerjalid on netis ja kõik teated tulevad netti. Ühesõnaga ülikoolis eeldatakse, et kõigil on iga hetk võimalus  internetti kasutada ja ka läpakat loengusse kaasa võtta.