Tiiale: meil on praegu ühe teksti kallal kokku neli inimest: kõigepealt autori ja toimetaja koostöö, siis edasi peatoimetaja, siis keeletoimetaja-korrektor. Ja ikka jääb vigu sisse. See teine oht, et omanäolisus ära kaob, oleme ka selle teadvustanud, üldiselt me ikka üritame arvestada sellega, et autoril on õigus oma loole oma  keeles.  hk - aga sellest sildistamisest ma rääkisingi ("Sina kulkast ei saa, sa oled ajakirjanik.") Tegelikult võiks läheneda konkreetsete tekstide põhjal, aga see selleks. Kui nüüd võtta selle loogikaga, et kulkast peaks saama see inimene, kellel on suur rahapuudus, siis ma tõesti ei tohiks sealt midagi saada, mul on kõht täis ja katus pea kohal ja jääb ülegi. Kulka ongi veidi jama süsteem, sest tekitab kadedust, nii materiaalselt kui loominguliselt peab nagu midagi kogu aeg võrdlema hakkama. Mitte et ma  paremat süsteemi teaks.  Doris, mulle Õnnepalu meeldib. Kivirähk meeldib ka, kuigi pean tunnistama, et üks tema tähtsatest raamatutest on mul siiani lugemata, sest vaat ei suuda siseneda, ei ole vist õiget päeva tulnud veel, proovinud olen, raamat on olemas.  Mis toob mind vana teada mõtteni, et iga lugeja jaoks on kusagil see õige raamat tänaseks päevaks ja iga lugeja on ise kaasautor. Ja - ma olen nii palju oma lugejatelt(kaasautoritelt) tagasikaja saanud, et ei tohiks siin küll midagi viriseda!