Heites seetõttu kõrvale põhjendamatud oletused etruski matriarhaadist või etruski naise määravast asendist perekondlikus elus, võime teiselt poolt siiski konstateerida tõsiasja, et etruski naised kasutasid palju suuremaid õigusi ja vabadusi kui  kreeka ja rooma omad. Väärib nimelt tähelepanu nende osavõtt avalikust elust koos meestega, nagu sellest, muide sageli liialdavalt, kõnelevad antiikaja kirjanikud ja nagu seda tõendavad samuti vastavad kujutised etruski kunsti vallast: näeme etruski naist osa võtmas avalikest pidustusist ja mängudest, viibimas koos meestega sööminguil, teotsemas ise­seisvalt majanduslikul alal - ühe sõnaga, esinemas mehe vääri­lise ja võrdse partnerina. On kindel, et etruski naise positsioon oli tugevam isegi rooma naise  omast; seega on ta nime mainimine hauaraidkirjades, millest jutt oli ülal, teatavas mõttes etruski pere­kondliku moraali tunnus. Ka Kreeka oma günaikeioni instituudiga, mida näit. iseloomustab nii kujukalt Euripides'e tuntud monoloog tragöödias "Medeia" (v. 214 jj.), pakub meile ses suhtes teissugust pilti. Kust see erinevus etruskidel pärineb, ei ole täitsa selge. Võib­olla tuleb siin arvestada nn. "Vahemere kultuuri" mõjustusi, mis kul­tuurist viimasel ajal teaduses nii palju kõneldakse, võib-olla on siin aga  ka tegu mõningate Väike-Aasia olude kajastumisega, mis oletus sobiks hästi etruskide transmariinse päritolu teooriaga.