Moskvast saabusid käskkirjad hiigelsuurte tehasekomplekside ehitamiseks Lätisse. Ekstensiivselt  arendati keemia- ja elektroonikatööstust. Nimetatud ettevõtete jaoks vajalik tööjõud toodi sisse Venemaalt. Paljud tehased valmistasid toodangut Nõukogude relvajõududele. Tänu majanduse ekstensiivsele arendamisele kannatas rängalt Läti looduskeskkond. Enamus Riia reovetest juhiti otse Riia lahte. Selle tulemusena surid kalad ja 1980. aastate lõpus ei tohtinud inimesed enam kuulsates Läti (Jurmala) ja Eesti (Pärnu) kuurortides ujuda. Veel üheks tugevalt saastatud piirkonnaks oli Ventspilsi ümbrus - piirkond  Gotlandi vastas, kus asus suur naftasadam ja ammoniaaki ja teisi toksilisi aineid valmistavad keemiatehased. Nafta ja naftatoodete ning ammoniaagi tootmisel tekkivate toksiliste jääkide hooletu käsitsemine muutis kogu piirkonna inimestele ohtlikuks. Ammoniaagitehas ehitati koostöös USA naftafirmaga Occidental Petroleum, mille omanikuks oli multimiljonär ja Lenini sõber Armand Hammer, kusjuures tehase toodang oli mõeldud ennekõike Ameerika turule. 1980. aastail muutus eriti ilmekaks Nõukogude plaanimajanduse  võimetus konkureerida demokraatliku maailma vabaturumajandusega. Sellest johtuvalt arvasid sotsiaalse ja poliitilise eliidi üha kasvavad ringkonnad, et riik peab pöörama näo lääne majandusmudeli suunas.