Rahva eripärad. Egiptuses satuvad turistid sootuks teistsugusesse, eurooplaste jaoks võõrasse maailma. Siin käib kõik palju aeglasemalt kui meie maailmas, keegi ei kiirusta kuhugi, ehk ainult eri masti kaupmehed. Egiptuses tuleb end ümbritseda kannatlikkuse kilbiga - ei tasu ärrituda, kui ettekandja ei mõista kohvikus teie tellimust ning saadab enda asemele teise ettekandja, kes saadab tellimuse võtmise järel teie juurde omakorda kolmanda kolleegi. Nii või naa aetakse tõenäoliselt midagi segamini. Valitseb suhtumine "mafish mishkela" ('pole probleemi') alltekstiga "maailm sellest ei muutu ja elu läheb edasi". Teatud aja möödudes haarab see rahu ja muretu meeleolu ka teid - hakkate paljudesse asjadesse hoopis lihtsamalt suhtuma. Egiptlaste jaoks ei eksisteeri ajamõõdet. Hilinemine on siin tavapärane asi. Kui egiptlasel ei õnnestu lubadust täita, ütleb ta kindlasti "bukra" ('homme'). Kui midagi on korda läinud, lausuvad siinsed elanikud "hamdurrillah" ('tänu jumalale'). Egiptuses võite end turvaliselt tunda, sest siin olete te jumala kätes. Kui midagi on ebaõnnestunud, tähendab, selline oli jumala soov. Egiptus on hea ravitseja - ta muudab pessimistlikud turistid taas optimistideks, sest kohalikud elanikud on sellised, kellelt võib elurõõmu õppida.  Turul ja kauplustes võib hinna üle tingida, seda koguni oodatakse ostjalt. Enamikule reisijatest on see võõras, kuid kõigele tuleb vaadata kui mängule, mille peamine reegel on mitte näidata suurt huvi teile silma hakanud kauba vastu ning  pakkuda väiksemat hinda kui müüja küsib.