Kui täna hommikul tööle sõitsin, siis kuulsin raadiost uudist, mida pean ka Teiega, kallid lugejad, jagama. Inglased on oma tagumikud nii suureks õginud, et Wembley staadionil tuli istmed suuremate vastu vahetada, et publikum ikka tooli peale ära mahuks, mitte ei ei ripneks  suuremas osas üle ääre. Kuulasin, muigasin ja pidin tõdema, et õigust räägivad.    Aga muidu on meil siin kõik peaaegu vanaviisi. Perekond Jetsid kolisid paariks kuuks Eestisse tagasi ja nende asemel tulid meile elama Erkin ja Kai. Aga nemadki lahkusid täna hommikul parematele jahimaadele. Sest siinkandis ei olnud neile tööd. Nüüd töötavad nad viljasalves, kuskil Cambridge lähistel. Ei teagi, mida nad seal täpselt tegema peavad. Aga tööpäevad on väga pikad ja palka lubati rohkem, kui meie siin  saame. Edu neile. Aga meil teistel siin ikka töö ja töö.    Eestis pidavat lund muudkui juurde sadama, nii ka meil. Mingi nädala jagu on ilmad väga koledad olnud. Teised ehk ei saa arugi, aga ma põlla peal ju tunnen, kui külm tegelikult on. Ja lund on mitmel päeval sadanud. Aga täna pealelõunal läks ilm ilusaks. Päike paistab, linnud laulavad, lilledki õitsevad. Kevad vist ikka on käes, vaatamata ajutistele lörtsihoogudele. No ja kaugel see kevad Eestiski on... Küll ta tuleb, pole ju enne tulemata  jätnud, kus ta siis selgi aastal pääseb. Jaksu teile!