18.12.2008 - minu viimane üliõpilashambaarstil käik. Parandati kolm hambaauku ja arve oli 19 eurot kopikatega. Njaa, need ajad on nüüd möödas, kui odavat hambarstiteenust sai. Karta on, et igaveseks.     Esimesel veebruaril tuleb uus guudbai - enam ei saa Soomes soodushinnaga ühistransporti kasutada. Oijaa, seda ma saan nüüd omal nahal tundma, mis tähendab hoobilt 100% rongi- jabussipileti hinnale juurde maksta. (Nii mõnigi iroonitseks siin, et näed, alles NÜÜD saad tundma.) Iseäranis tore veel see, et mul tuleb iga nädal vähemalt 2 Tampere-Turu otsa teha. Sisuliselt oleks nüüd paras aeg terve jaanuarikuu mööda Soomet ringi põrutada ja oma VEEL  eksisteerivaid hüvesid kasutada :)     See tuletabki meelde, et kohe-kohe tuleb Kilroysse minna ja ISIC-kaardi uuendus vormistada. Jääb siis seegi aastane lõbu veel, et kui mind Soomes kooritakse, saan vähemalt välismaal soodustustega ennast turgutada :)     Translatiivsetest situatsioonidest veel nii palju, et eelmisel reedel olin ma UTA pidulikule aktusele kutsutud. Kaks kuud hiljem, kui ma oma  magistripaberid kätte olin saanud. Ma isegi ei tea, mis seal minuga teha taheti, võibolla kätt suruda lihtsalt... Üritusel ma loomulikult ei osalenud. Ei suutnud kuidagi põhjendust leida, mil moel sealviibimine mulle vajalikuks oleks võinud osutuda. Viimane aktus, millel viibisin, oli keskkooli lõpuaktus, kõigest järgnevast olen kas tahtlikult või poolkogemata ilma jäänud. Luban ennast parandada, kui doktoripaberite järjekord tuleb. Muahhahhaa.     Üldiselt  aga... tööinimese hüved kordki täispalka saada ja siis mitte vähimatki võimalust omada, et kõige nelja tuule poole lennata ja ennast tuulutada. Ootan jõule, pisikest jõuluaegset Eesti-sutsu ja siis juba 3. jaanuari. Vana aasta ärasaatmisest astun lihtsalt üle. Otse ja igasuguse tseremooniata uude. Vot.