Vanad nimed olidki ühesilbilised. Õpetaja kirjutas ühe vana nime tõenäolise teisendi õieti En. Sellest ka Heno, Eno, Enno.  Aga tegelikult vana eesti nimi Han, An, v.o. ka Ain.  Samast nimest pärineb perenimi Anniko, Hani  (Han´i), Haan, Anja, v.o ka Ant, Annok, Annus.  Ja üks n on seepärast, et seda hääldati peenelt. Ehk siis ei lähe sarnaselt Johannese teisenditega hääldades kolmandasse vältesse.  Lõunapool võidi ka öelda Än. ja kirjutati En.  Ehk kõik Hannod ja Annod pole Johannesed ja kõik Hennud Heinrich´id.  Soomlastel on nimi Antti.