Tädi oli kenasti kodus ja minu  üllatuseks oli isegi täditütar täiesti olemas. (Teda on mul tavaliselt sama edukas kodust leida kui kuuvarjutust näha. - Kuuvarjutust olen ma ühe korra oma elus näinud :D ... ja ausalt öelda kui ma nüüd mõtlema hakkan, siis olen ma täditütart kodust leidnud umbes-täpselt sama sageli :D.) Ja teiseks üllatuseks oli, et kui ta (täditütar siis) meie eelmisel kohtumisel nägi välja natuke sedamoodi nagu hakkaks kah rullikeseks muutuma (tema, kes ta alati piitsavarre-figuuri au sees oli hoidnud), siis seekord nägi ta hoopiski palju parem välja ja peaaegu et nagu normaliseerunud jälle. Jaah, vist on kange iseloom tal ikka, et sellega hakkama on saanud. :)