Ameerika koomiksikirjastusel on viimastel aastatel tekkinud komme oma tippraamatutest suureformaadilisi luksköiteid välja anda.   näiteks defineerib seesuguseid nimetusega  " ", neid on ilmunud nii   lugudest kui  'i raamatutest. Neljanda köite ilmumisega novembris 2008 sai seesuguste kaante vahele ka kogu   legendaarne " " seriaal.           Kes või mis on Sandman? Tegelikult on seda isegi üsna raske seletada... Lühidalt ja väga pealiskaudselt - Sandman ehk   ehk Dream ja kuus tema "sugulast" on olevused, kes olid olemas enne jumalaid ja kes kontrollivad tegelikult kõike meie ümber. Need seitse  on:  ,  ,  ,  ,  ,   ja  . Seriaali lood pajatavadki lugusid, mis rohkem või vähem eelmainitud seitsmikuga seotud ja mis toimumas läbi kogu inimkonna ajaloo. Lugudest vilksab läbi ka  hulk ajaloolisi ja müütilisi tegelasi. Tuntuim ja auhinnatuim peatükk näiteks pajatab  'ist, kes näitetrupiga oma " " esietendamas. Publikuks seejuures haldjamaailma koorekiht, kellest osa ka näidendis tegelaskujudeks.    "Sandmani" kunstnikutöö on pärit paljudelt autoritelt, kelle tase ulatub oskuste-skaala ühest otsast teise. Üks aga, mis kõikidel vihikutel ja raamatutel ühine, on  välimus - nii kaanepiltide kui kujunduse autoriks on  , geenius, kes samaaegselt nii kunstnik, fotograaf, filmilavastaja kui kirjanik. Seriaali kaanepildid on ilmunud ka omaette albumina " ".    Igatahes on tegu sarjaga, mis on koomiksite prestiiži tugevalt tõstnud ja lugejaskonna demograafiat laiendanud. Kes vähegi legendidest ja müütidest  huvitatud, võiks sellega tutvuda, raamatuid vilksab vahel meiegi poelettidel. Isiklikult ei soovitakski kümne raamatu seast just selle esimesega alustada - seal nimelt pole Gaiman päris oma häält veel leidnud, ka on see joonistuslikult suht' kole. Gootiliku kraami austajale on parim paik alustamiseks ilmselt " ", just selles ilmub mängu ka sarja ehk kultuslikeim osaline - musta riietuv ja   kaelas kandev neiu  Death. Teistele aga kõlbaks stardiks näiteks neljast eraldiseisvast loost koosnev " ".      "The Absolute Sandmani" köited on vaieldamatult ilusad asjad. Kobakad ka - köidetel on kaalu kuni 3,3 kilo! Lisaks seriaalile endale sisaldavad need ka lisakraami - stsenaariume, visandeid, pildigaleriisid, fotosid, ja ülevaateid kõiksugu aegade jooksul ilmutatud vidinatest, kujudest, särkidest, kelladest ja viledest.    Kui aga lõpuni aus olla, siis  tegelikult ei anna suurem formaat sandmanilugudele suurt midagi juurde. Kui " " detailirikkad leheküljed on suuremana veelgi vingemad, siis Gaimani koomiksil toob see pigem lihtsalt vead selgemalt välja. Kusjuures enamasti pole tegu joonistajate kaladega - ilmselgelt pole trükifailid lihtsalt selleks suuruseks mõeldud. Algusotsa trükiettevalmistus käis tollal ilmselt üldse ilma arvutitöötluseta ja kui originaalid kas kollektsionääridele müüdud või hävinud, pole enam  millegi pealt ka uusi ja tihedamaid skänne teha. Kahju küll, aga näiteks eelmainitud Shakespeare'iga loo   joonistelt on sulejoone katkendlikkus ikka väga valusalt näha.        Siiski, tegu klassikaga ja kuna sellistest köidetest reeglina kordustrükke ei tehta, on need kolmteist kilogrammi iga koomiksikollektsiooni ehteks.