Halb inimene ei taha elada teise elu ja ei taha, et teised elaksid tema elu. Ta tahab, et head inimesed jätaksid ta rahule. Ta väljendab oma topeltsoovi ausalt ja avalikult, seepärast peetakse teda halvaks inimeseks. Lühidalt võib öelda, et nii head kui ka halvad inimesed ei oska kõige tähtsamat: vabastada oma vaimseid tahtmisi. Nad oskavad tahta või protestida tahtmiste vastu. Vahe on ainult selles, kuidas protestitakse.