Tegelt usun ma kiriku enesetrantsendentsi armulauas. Usun et kirik ületab iseend ajuti loohoidja ja jagaja rollist millekski veel ülemaks aga et see toimub ja saab toimuda vaid armulauas. Ehk selles mõttes võiks isegi leppida kiriku kui õndsusasutisega. Et ta teeb ajuti midagi mis on tast enam ja suurem ja ülem. Aga ei mitte muidu, ametkonnana pole ta suurt etem kui muud. Ja naised, nende poolt olen ma ürgdemokraadina alati olnud. Mulle vaid ei meeldinud see valskus kuis endine metopiiskop naisküsimust  lahendas. Et peab hääletaja vahet tegema kas ta on inimese vastu lähtudes ta soost või isikuomaduste põhjal. Vaat see oli alles kõrgem matemaatika, neid omadusi eristada, soolisi ja isikulisi. Kui naistekaitsjad hakkavad poliitkorrektsuse nimel veiderdama ja valskust tegema või Pühakirja väänama ei ole ma nendega mitte. Kui nad põhjusmõtteliselt aga asja eest siis küll, ilma eranditeta sanktsioonideta ja veiderdamisteta siis küll. Kui nad ise igast viktimiseerimiste vastu on siis küll, mitte nii et natuke on  aga teisalt mängivad muudel aladel misogüünidest viktimiseerijatega kokku, ei siis mitte. Ja muudel aladel nõuavad ise samas poliitkorrektsust.