Järgmisena  põrutasime F1 kiirusel läbi rägastiku. Mulle meenus vanadest sõjafilmidest nähtu kui ratsanik metsas suurel kiirusel puuoksa taha kinni jääb ja sadulast maha kukub või koguni oma peast ilma jääb. Suures hirmus kukkusin ma sadulast maha enne puuoksa. Plärtsatasin suure hoobiga vastu maad kui Patera edasi klabistas. Hirm oli jube aga veelgi jubedam oli mõelda sellele, mida ma ütlen Adamile kui tema hinnaline polo poni kaduma läheb. Järgmist hetke ma enam ei mäleta.