Üks saksa kirjanik, kellega aastate eest juhtusin kõnelema meie kirjanike kavatsustest kirjutada pikemaid novelle või romaane, hüüdis imestusega:  "Kuidas? Kes nüüd loeks veel romaani või pikemat novelligi? Teos üle 100 lehekülje on absurd. Sarnaste teoste aeg on jäädavalt selja taga. Kümme lehekülgegi on palju, peab õppima nii kompaktselt ja selgelt end avaldama, et öeldav mahuks paarile leheküljele. Vaadake "Mäejutlust"."