Istun köögilaua taga, kirjutan (niiet silm punnis peas) ja tunnen, et kangesti tahaks midagi magusat. Tüng on selles, et mul enda arust oli tegelikult midagi magusat. Terve arbuusi vedasin oma nõrkade käppade vahel Põhja pst Rimist koju. Aga kahjuks selgus lähemal vaatlusel, et see  sinder oli seestpoolt täiesti käärinud. Kuna kassatibil jooksis tšekimasin loomulikult just mind teenindades kokku, pole mul ka tšekki, et õigust taga minna nõudma. Masendav.