Olgugi, et mängu teema on huvitav on siiski tegemist rohkem ilusa mänguga kui hea mänguga. Mängus väga väga palju häirib see sama pimeduse ingel, kes saab teha asju tasuta ja rikub väga väga palju. Teda  võita on ülimalt keeruline ja nõub tegelikult mängijatelt koostööd, kuid samas mängijad on ka omavahel konkurendid, seega keegi ei ole nõus raiskama käike, et peatada seda musta inglit. Must ingel annab mängule sellise teise dimensiooni, mis minu arvates see mäng ei vaja.  Mäng on väga lihtne, mis on alati hea omadus ja kiire õpetada. Mängul on kindlasti vaja vähemalt neli mängijat, et oleks üldse mingisugune mõte seda ka mängida. Kahe ja kolme mängijada on tegemist äärmiselt igava mänguga ja ei ole üldse  võimalik midagi teha pimeduse inglile.  Mängus ei ole sellist teineteisese sellist tugevat retsimist ja piinamist, mis teeb sellest väga põneva ja huvitava mängu ka neile, kes ei seedi selliseid oma kasu nimel tapmise mänge. Siin on olemas minimaalne segamise võimalus kuubikute kinni hoidmisega, millega saab ära rikkuda kõikide teiste mängu. See muudab mängu ka mõttetuks.  Silmale ilu annab see mäng kohe isuga, kuid mida selles mängus ei tunneta on tugevalt läbimõeldud disain. Ise mängu ajal  koguaeg leidsin igasuguseid asju, mida saaks muuta ja vahetada jne. Tugeva disaini puhul selliseid asju ei märka ja ei oska tähele panna. Kohati nagu natukene poolik tundub see mäng. Oleks võinud veel natukene oodata ja testida äkki.  Tugevatele mänguritele jääb see mäng kindlasti nõrgaks, kuid algajad ja alles mängude juurde tulnutele on see selline mõnus huvitav mängukogemus.