Leedu eripära võrreldes Eestiga oli see, et kui Eesti jaoks oli rahareformi momendil fikseeritud ja currency board'i tehnoloogiaga tagatud krooni kurss Saksa marga suhtes üksnes vahend stabiilsuse sisestamisel rahasüsteemi ja majandusse üldse, siis Leedu puhul, kus samad tehnoloogilised põhimõtted võeti omaks n.-ö. tagantjärele, siis kui inflatsioonipuhver oli suuresti ära kasutatud, võib taolises sidumises näha hoopiski eesmärki. Leedu currency board'i teine eripära oli see, et õigus muuta liti ja reservvääringuks valitud USA dollari vahelist kurssi anti valitsusele, kes pidi selle küll kooskõlastama Leedu Pangaga. Alles 20. juuli seadusemuudatustega anti vahetuskursi muutmise õigus Leedu Panga pädevusse, kuid tingimuseks oli ikkagi kooskõlastamine valitsusega.