Ma ei teagi, kust mulle tekkis kunagi idee hakata kõhutantsu õppima.Igastahes kui nüüd ma olen seda juba kuu aega harrastanud, tunnen ma tohutut kirge selle vastu.Kõik see  ajalugu, muusika,  rituaalid ja TANTS lummab mind vaimselt kui ka füüsiliselt.See on kui nähtamatu võime, armastada midagi endale sobivat ja meeldivat.Minule see sobib suurepäraselt.Iga päev mõtlen, et võiks juba  olla pühapäev ja et saaks kõhutantsu tantsida.  Kuigi ma olen ka tantsinud erinevaid tantse, olen ma märganud et kõhutants sobib kõige rohkem minule.See on naiselik, võrgutav ja dramaatiline.Igal kehaosal on oma roll täita.  Osad liigutused on väga raske teha, aga on ka selliseid liigutusi, mis on saanud pikapeale lemmikuks.Oleks olemas ka muusika, oleks väga super kodus neid harjutada.  Praegu niisama olen kõhutantsu lummuses, ja ootan iga päev, et saaks tantsida juba seda.  Mul on ka väga  super õpetaja, kes oma välimusega ja oma huvidega muudab tantsu veel huvitavamaks ja aktiivsemaks.  Kõhutantsu puhul on määravaks liigutuste stiil. Rõhku ei panda mitte jalgade, vaid kere (eriti puusade) liikumisele. Kõhutants põhineb üksikute lihasegruppide liikumisel, mis võib olla väga peen. Peenus, keha valitsemine ja hoiak, mille omandamine nõuab aastaid, eristavad kõhutantsu rahvatantsust.Olenemata aastatest, ma tahan selle selgeks õppida.Sellest on lihtsalt võimatu loobuda.