Tana hommiku saime siis Jeemenisse. Vaga viisakas sooritus oli ametnike poolt, kui mitte valja arvata, et koigil olid silmad punased (toenaoliselt ohjeldamatust qat'i narimisest). Qat on sellinne kerge narkootilise toimega  taim, mille lehtede narimisega tegeleb siin 80 protsenti meeselanikest. Raamatud vaidavad, et u. pool Jeemenist kulutatavast veest laheb qat'itaimede kasvatamiseks ja 17 protsenti pere sissetulekutest selle ostmiseks. Lisaks kulub selle narimisele ca 4 tundi paevasest arkvelolekuajast, sest ega seda pyha toimingut ei saa ntks mingi tootegemisega hairida! Qatinarimise positiivne kylg on see, et suur osa elanikkonnast saab pollumajanduses selle tottu tood ning qatinarimine vahendab agressiivsust. Seda  viimast, ehk massumeelsuse vaos hoidmist on Jeemenis, kus riiklik korraldus on ligadi-logadi, kirjaoskus on vaid pooltel elanikel, toopuudus kohutav ning alla 15-aastaste osakaal rahvastikust tervel 50 protsenti hadasti vaja.  Lisaks niipalju, et qat on enamikus maailma riikides narkootilise toime tottu keelatud ja lubatud on ta peale Jeemeni veel vaid mones Ida-Aafrika riigis (aga ntks ka UK-s).  Muidu on siinne osa Jeemenist (kaguosa rannikul) vagev - metsikud kaljud pokkumas India ookeaniga,  vahelduseks vaiksed liivarannasopid, millest igayks passiks Hiltoni hotelli asukohaks. Inimesedki on suureparased ja turiste ei ole ollagi!  Saime ohtuks linnakesse nimega al-Ghayda ja katsume siit liikuda edasi al-Mukalla suunas senikaua kuni lubatakse…  Siinkohal ka palavad tervitused h'rra Urmas Paedale koduste toetamise eest!