Kõige levinum Piibli kasutamise viis on käsitada teda oraakliraamatuna - lüüa lahti suvalisest kohast ning võtta pöidla alla sattunud salm Jumala osutusena. Nii oli see munkluse rajaja püha Antoniusega, kes võttis endale määratud manitsusena juhtumisi ettejäänud sõnu Mk 10:21, ja püha Augustinuse pöördumisel, kui üks hääl talle kordas «Võta ja loe!» (ld tolle lege) - ta luges Rm 13:13j ning see valgustas teda lõplikult (Pihtimused VIII, 29).