Minu arvates on vabandamine mõtekas ainult siis , kui vabandaja TAHAB seda teha. Ja ma pole kunagi aru saanud sellest, kui keegi NÕUAB vabandamist. Sa võid kellelegi soovitada vabandamist, kui on arvata, et inimene tahaks seda teha, aga pole selle peale tulnud. Aga nõuda…See pole ju enam vabandamine.  Ja kui keegi on üliempaatiline ja on nõus igale teisele inimesele tekitatud ebamugavuse peale  vabandama, siis on see alati kena. Mulle õpetati küll lapsena, et alati tuleb vabandada, kui keegi sulle otsa jookseb või müksab. Sest sina oled tema jaoks vales kohas.  Muuseas, Poolas töötas see vabandamine väga hästi. Sest ka poolakad on temperamentsed ja kui ma siis hoopis vabandasin ette ja taha asjade eest, mille eest nad teist sõimama hakkasid, siis suhtusid nemad minusse ülilugupidavalt.  Hiljem ütles mulle mu poolakast sõber, et poolakad mäletavad veel, kuidas käitub aadel ja mina  käituvat alati aadellikult. HM.