Üks on selles maailmas kindel: kunagi saabub lõpp. Pühakiri kõneleb meile sellest, kuidas kord  tuleb Kristus tagasi siia maailma. Siis ei tule Ta enam väikse lapsukesena sõimes nagu 2000 aasta eest, vaid saabub jumaliku kohtumõistjana, kellele kõik peavad aru andma oma elust ja valikutest.  Maailm kardab oma lõppu. Aastaga 2000 liitus palju hirme, saabuval reedel esilinastub film «2012», mis pakub oma pealkirjas välja võimaliku maailmalõpu aasta. See, et inimesed sel teemal mõtlevad, kajastab inimlikku hirmu ja kartust selle päeva ees. Tegelikkuses võib lõpp saabuda ennustustest nii varem kui  hiljem. On ainult üks, kellele võime siis loota: Kristus, kes tuleb valitsejana tagasi.  Argielus soovime kindlustunnet ja soetame nii kodu-, auto-, vara- kui elukindlustusi. Iga arukas inimene püüab panka väikse säästu koguda, et oleks turvaline olla siis, kui ühel hetkel midagi peaks juhtuma. Aga see kõik on tühine võrreldes maailma lõpuga. Kui püüame endastmõistetavalt valmistuda väikesteks kriisideks, kas oleme valmis ka kõige lõpuks? Siis päästab vaid Kristus ja Tema arm. Igaüks peab siis seisma  Kristuse kohtujärje ees ning andma aru oma elust ja valikutest. Kas oleme selleks valmis? Seepärast: valvake, sest sellest sõltub kõik.