Lõbusamaid noote võib oodata ühest ostetud raamatust - Erik Wahlströmi "Jumal" (Kivisildniku arvustus). Ei tea, millal lugemiseks aega leian, aga raamat, mis algab lausega "JUMAL OLI KIIMAS", on imho paljutõotav. Edasi ei tsiteeri, sest see esimene lehekülg pani isegi minu punastama. Ja mul on ometi selle raamatu jaoks perfektne ettevalmistus juba maast-madalast. Mis teeb väike lugemisharjumusega laps maal vanatädi ja vanaonu juures, kui väljas vihma sajab? Veedab aega suurt gooti kirjas piiblit lugedes. Ja siis lippab kõrvalmajja onu juurde, uurima Jean Effeli karikatuure ja Leo Taxili "Lustakat piiblit". Vahepaladeks nõukaaegne populaarteadus, Flaubert'i "Salambo" ja Hemingway "Ja päike tõuseb" (kuigi ausalt öelda ma'i saanud tollal pihta, mis sel peategelasel seal õieti häda oli).