Kõik, kes selles kahtlevad, võiksid mõelda, kuidas Suurbritannia muutus seoses Thatcheri üleminekuga vabaturumajanduslikule strateegiale - see moondus ideoloogiaks, mille taga ei seisnud enam pelk reageerimine muutuvatele ainelistele oludele, vaid mis hakkas tegutsema omaette, vabastatuna  majanduslike ja mittemajanduslike olude interaktsioonist, mis selle algselt sünnitasid. Selle ideoloogia kahtluse alla seadmiseks läks vaja 2008. aasta suurt kokkuvarisemist - selleks ei piisanud aineliste olude muutumisest, näiteks süvenevast sissetulekute erinevusest. Samamoodi on raske taibata, miks Prantsusmaa hoiab nii visalt kinni riigi tugevast rollist majanduses, kui jätta arvestamata kultuur, traditsioonid ja etatistlik ideoloogia. Need on ilmselgelt mittemateriaalsed tegurid, aga samamoodi on ka  selge, et neil on oma osa, kui tahetakse riiklikke huve vähegi tõsisemalt käsitleda.