2000. aastal avaldati monitooring «Integratsioon Eesti ühiskonnas»,  mille artiklis «Eestlaste ja mitte-eestlaste vastastikkune sallivus» tutvustab I.Pettai viiefaasilist sallivuse arengumudelit, mille järgi teeb sallivus läbi arengu tõrjumisest ning eitamisest ühtsuse ning meie-tunde faasi.  Eestis olla passiivse ning neutraalse suhtumise etapp, kus «sihipäraselt hoiti distantsi ning üksteisest midagi eriti teda ei tahetud», lõppemas ning asendumas vastastikkuse mõistmise ning arusaamise toel tekkiva teadliku huvi ning sallivusega. Sallivus asendub huvi, poolehoiu, austuse ning kokkukuuluvustundega, kujundamaks välja efektiivsel koostööl toimiva (multikultuurilise) ühiskonna.