Vihmasadu. Vihmasadu.  Aken upub silmavette.  Samme mööda märgi radu  mornilt lirtsub läve ette.    Vihmasadu. Tuul nii vali  sasib õite satse-sitse.  Loksub lomp kui pesupali,  mõstes suve püksipitse.    Vihmasadu. Musti sirme  eemalt ilmub, õõtsub, tilgub.  Lehel kananahakirme,  päevakübar peenral pilgub.    Vihmasadu. Muru sülle  sumbub räästa nutuladin.  Kuusehõlmad mässib ülle  värvukeste  jutuvadin.    Vihmasadu. Tusatuju  sumpab poris, päkad paljad.  Tardub naer kui keerukuju,  peas tal kassitapust valjad.    Vihmasadu. Laotus lekib.  Hing kui katus laseb läbi.  Kaena silmanurka tekib  hallituse rõske häbi.    Vihmasadu. Süda vajab  kilest keepi, kummist kingi.  Vesikarusselli ajab  nukrus meeltes ringi, ringi.    Vihmasadu. Lihast luuni  läbi leotatud on juuni...