Kui mina eelläbirääkimistel kindral Kostjajevile märkisin, et Liivimaal meie Läti piiri asjus lätlastega ise kokku lepime, arvas ka tema seda päris õigeks ja küsis, kuidas meie rahvuse piir lätlastega edasi läheb. Vastasin, et Vitebski kubermangus on ka eestlasi, kuid seevõrra  vähe, et meie selle kubermangu osade peale ei saa pretendeerida. Hoopis teine on Pihkva kubermangu Petserimaa, kus eestlased on ikka enamuses, seepärast läheks seal õige piir Vitebski ja Pihkva kubermangude piiri mööda. Kindral Kostjajev märkis seda punase pliiatsiga oma kaardile ja vististi seepärast juba esimesel Venedelegatsiooni piiri ettepanekul oli piir viidud lõunasse kuni Wiitebski kubermangu piirini. Vaielused piiri üle olid väga ägedad, aga kui kaugele lõunasse ta peaks ulatuma, selle üle esiti  sugugi ei vaieldud: venelased ise olid seda piiri pakkunud, meie ära ei ütelnud, ja valitsus ei ütelnud ka Lõuna-Laurast ära. Alles pärast seda, kui vaherahu oli alla kirjutatud, venelased kord nimetasid, et piir on viidud liiga lõunasse, kus palju venelasi Eesti alla tulevat. Siis aga küsis Püümann, et kas siis "Schprechtièi" on Vene nimi või küla, mispeale vastust ei saadud.