Melatoniin on inimese ja teiste selgroogsete pea-,  täpsemalt vaheajus paiknevas väikeses (mass 0,16 g) käbikehas moodustuv hormoon, mille teke valguse mõjul väheneb, pimeduses aga suureneb. Melatoniin avastati 1959. aastal tänu asjaolule, et ta pleegitas katsekonna nahka, kaotades pigmentrakke melanotsüüte ergutava hormooni toimeefekti. Huvitaval kombel on melatoniiniga seni õnnestunud pleegitada ainult konna nahka.