Rahvusvahelise tava kohaselt tunnustab rahvusvaheline kogukond pigem riike, mis asuvad emamaast lahus ja suhtub tõrjuvalt nende rahvaste enesemääramisse, kes moodustavad emamaaga territoriaalse terviku, v.a. juhul, kui emamaa ise nõustub selle osa eraldumisega. Kui Nõukogude Liit ja Tšehhoslovakkia läksid 1990-tel  aastatel rahumeelselt lahku, siis Jugoslaavia vabariikidest saavutasid vaid Makedoonia ning Montenegro suveräänsuse rahumeelselt. Eritrea eraldumine Etioopiast toimus peale 30-aastast relvastatud võitlust. Timor-Leste (Ida-Timor) kuulutas end küll 1975.a. sõltumatuks, kuid annekteeriti Indoneesia poolt ning iseseisvus taastati alles 27 aastat hiljem. Lõuna-Sudaanis eelnes iseseisvusreferendumile mitu pikka ja rasket kodusõda muhameedliku Põhja ja kristliku Lõuna vahel. Vastavalt 2005.a. rahukokkuleppele sai  Lõuna-Sudaan laiaulatusliku autonoomia ning mässuliste tunnustatud liidrist dr. John Garang de Mabiorist sai ühtlasi Sudaani asepresident. Peale Garangi hukkumist helikopteriõnnetusel pool aastat hiljem tõusis tema järglaseks Salva Kiir Mayardit, etniliselt dinka hõimust nagu ka Garang. Vastavalt poolte kokkuleppele toimus jaanuaris referendum Lõuna enesemääramise küsimuses. Lõplikud tulemused selguvad küll alles veebruari alguses, kuid esialgsed tulemused näitavad, et 96% hääletas iseseisva Lõuna-Sudaani  poolt.