Eesti Energia strateegia on ebameeldiv ja segane juba  aastaid. Aga viga pole juhtides, vaid selles, et oleme nad asetanud olukorda, kus neil on kõik ahvatlused käituda mitte riigiametnike, vaid ärimeestena. Selmet mõelda inimeste ja firmade elektrivajadustele, räägib EE ärikeeles, milles näiteks ühe talupidamise või korteri elektriarve suurusjärk on olematu nähtus. Samas ollakse tõelised bürokraadid: riiklike põlevkivikaevanduste okupeerimine riiklike elektritootjate poolt on jaburdus kuubis, aga väljendab Parkinsoni seadust: mis tahes ametnikul on instinkt  haarata oma alluvusse nii palju alluvaid kui võimalik.