Kõige veidram sünnipäev, mis mul eales on olnu ning kõige vastikum pohmakas, mis mul eales on olnud. Laupäevaõhtune pidu oli kõike muud, kui ootasin. Ilusa hubase olemise asemel jõe-äärses baaris sain hoopis midagi muud, suht  katastroof oli. Järjekordne näide sellest, et Portugalis ei ole mõtet midagi plaanida, sest nagunii kõik läheb teistmoodi. Kõik see kokku tõi väga halva une koos peksva südamega ning meeletu pohmakaga järgmisel päeval (ehk siis minu sünnipäeval, jee!). Keegi tõsiselt kuri loom elutses minu soolikates mitu päeva. Ilmataat tõi kingiks Eesti ilma - külma ja vihma. Mis oli kooskõlas minu olemisega. Loodan, et terve järgmine aasta selline ei tule. Ilus algus kolmandale kümnele, või mis? Vahel mõtlen küll, et  kurat ma pidin siia ronima. Tugevust n6uab see aasta kindlasti.    Muide - aitäh Märt ja ema, et helistasite!