Just selles punktis langevad mugavuse valinud inimesed kõige enam rünnakute alla, sest valikut "ma loobun  Y sest X on liiga suur" peetakse alaväärtuslikuks, laisaks, isegi paheliseks. Ja hoidku jumal selle eest, kui mugavuse valinud inimene peaks mingil hetkel söandama rahulolematust, kurbust või valu väljendada. Kohe on virkadel käest võtta argumendid: "sa ju ei pingutagi". Ent … minu peamine argument skeptilisuses virkuse suhtes ongi kohe varnast võtta: "sellised argumendid kehtivad vaid juhul, kui on kindel, et inimene tõesti on peale pingutava tee lõppu rahulolevam kui enne selle tee käimist". Vaid siis  on tegelikult sel teel ka mõte. Ja ma näen, et väga sageli ongi see pingutus selline pingutus, mille järel see tulem Y on üsna nähtamatu, sest tekivad uued ihad, uued soovid, mis jälle rahulolematuse üles toovad. Jah, ma tean ka argumenti, et just selline ringskeem elu käimas hoiabki … aga andke andeks, kas teile ei tundu, et see tänapäevane elutempo ja tormamine jne on juba liigagi kiiresti käima läinud.