On üldiselt tuntud Michel Foucault' toetus Iraani mullahite revolutsioonile, Martin Heideggeri flirt natsismiga ja Jean-Paul Sartre vaimustus N. Liidust, kuid see pole varjutanud oluliselt nende euroopa mõtlejate mainet. Aastal 2003 esines Helsingi ülikoolis belgia-briti politoloog Chantal Mouffe, keda tuntakse "radikaalse  demokraatia" eestkõnelejana, ja kes rajab oma demokraatiaidee natsi-ideoloogi Carl Schmitti liberalismikriitikale. Oma kõnes mõistis Mouffe hukka pärast NL kokkulangemist tekkinud unipolaarse ehk ameerikakeskse maailmakorra ning arvustas üldiste inimõiguste ideed "lääne imperialismina". Esinedes demokraatia kaitsjana, rõhutas ta, et meil tuleb võrdselt hinnata "erinevaid demokraatiaid", mis ei pea "lääne" isikuõigusi austama.