Eile: 12 km.  aeg: 1h.20 min.  keskmine pulss. 143  1045kcal.  Lisaks tegime harjutusi, põlvele ja pöiale, ning lõpuks jooksime 6x50 meetrit lõike.  Seda tegime üle pika aja ja esimesele korrale kohaselt äärmiselt rahulikult ja tagasihoidlikult.    Mul ei ole seisukohta hiljuti lahvatanud kasvuhormooniskandaalis. Ma saan aru, et igal õigel eestlasel on selles küsimuses oma seisukoht, aga ma ei saa midagi parata, mul ei ole. Kõik objektiivsed näitajad osutavad suurelt ja punaselt ühele: süüdi. Ei saa vastu vaielda. Aga ma ei saa midagi parata, et ma tahan inimesest uskuda kõige paremat, ja kui inimene vaatab kaamerasse, ja ütleb, et ta ei võtnud  keelatud aineid, siis on mul jube raske teda mitte uskuda. Biokeemia ja anatoomia on minu jaoks ka piisavalt tume maa, et ma ei oska objektiivse hinnata kui palju on selles jutus tõtt, et kasvuhormooni tase pärast treeningut võib tõusta kümneid kordi ja praegune olukord tekkinud tänu sellele, et Veerpalu dopinguproov võeti pärast tugevat treeningut, mil tema kasvuhormooni tase organismis oli tavapärasest kõrgem.  Ma ei tea kindlalt, aga mulle tundub, et inimkeemia on piisavalt "salapärane" ja  individuaalne teadus, et kõrvalekalded on võimalikud ja võivad olla päris suured. Samas annan ma endale aru, et antud valdkonnas on hulk minust targemaid spetsialiste kehtestanud hunniku norme, mis justkui peaksid olema universaalsed ja nendest üleastumine tähendab seda, et sa oled suure tõenäosusega pruukinud keelatud aineid.  Ja kokkuvõttes ütlengi: ma ei tea. Aga ma tahan alati uskuda inimesest kõige paremat. Niiet kui on veel mingi võimalus, siis...oleks tore, kui legend alles jääks.  Päris tore on see,  et eesti rahvas ei olegi kiirustanud Veerpalu kirstukaane sisse kiiresti viimaseid naelu lööma ja nagu ühest suust kinnitama: " Ma ütlesin kohe, kui ta võitis, et ta paneb raudselt dopingut". Mis tavaliselt on meile ju nii omane. Isegi ajakirjanikud käitusid pressikal igati normaalselt, väga ei rünnatud, oldi päris mõistvad ja arusaavad. Natuke valus oli see, et ainuke ajakirjanik, kes sportlase toetust avaldas oli keegi vene aktsendiga, venekeelsete uudiste esindaja. Tema öeldud: " Andrus, sa oled hea  mees... küll kõik läheb hästi..." lõikas mulle valusalt kõrva. Olgem ausad, Veerpalu tegemised (ja ka praegune skandaal) on enamusele neist päris mitu leivapätsi lauale toonud. Sest spordiajakirjanik teenib oma palga välja sportlaste tegemisi kajastades. Vähim, mida ta saab teha, on avaldada toetust sellele, kes on teinud midagi, mida tasub kajastada. Aga seda ei teinud keegi.  p.s. vaatasin praegu facebooki - "Usume Andrust" on saanud üle 50 tuhande kliki. Täna on hea päev, et olla eestlane.