Kohtupraktikat analüüsides ilmneb, et varasemates lahendites on põhiküsimuseks finantstasakaalu hoidmine avalik-õiguslike fondide kaudu rahastatud ja tervishoiuteenuse kasumit taotleva osutaja  vahel. Tähelepanu pälvib ka liikmesriikide õigus kehtestada piiranguid, mis peaksid olema proportsionaalsed rahvatervise kaitse tagamise viiside ja vahendite suhtes. Autorid rõhutavad ühtse, süstemaatilise ja tasakaalustatud tegevuse tähtsust.