Mis puutub ülaltoodud arvudesse, siis on selge, et neid pikema jututa ei saa üldistada. Loendatud mõisad  moodus­tavad ainult väikese osa Põhja-Eesti maa-alast, ja kokkuvõt­ted on nii mitmeski suhtes juhulised. Eriti maksab see Jär­vamaa viie väikese mõisa talupoegade üldarvu kohta. Tar­vitseb ainult ette kujutada võimalust, et oma talupoegade rah­vuse määrasid revisjoninimetuses ainult need mõisnikud, kelle maadel elas suuremal või vähemal arvul võõraid, kuna puht-eesti rahvusest talupoegkonna kohta loomulikult mingeid rah­vust eritlevaid märkusi tarvis ei läinud. Juhtub nüüd, et mõni