Kaitseliidu vajalikkus ei olnud Eesti Vabariigis enam vaidlusteema ja taastatud organisatsioon kasvas ja arenes lausa plahvatuslikult. 23. märtsist 1925 kehtima hakanud otsus lubas eraldada harjutusplatsideks riigimaade tagavarast kuni 3 ha suuruseid maatükke. Seda õigust kasutasid kõik malevkonnad, sest lasketiir ja harjutusplats pidi olema kõigile malevlastele võimalikult lähedal.