Kui seletada korduva stiimuli tõenäosuslikumat teadvustamist nn free-energy printsiibist lähtudes (nt Friston, "The free-energy principle: a rough guide to the brain?", Trends Cogn Sci, Jun 2009), siis tundub loogiline, et  see stiimul, mis ei ole juhuslik, vaid langeb kokku juba varem teadaolevaga (nö oodatavaga) ja seetõttu tundub korduv objekt aju jaoks usaldusväärsem, kehtivam ja toimivam ning seetõttu rohkem teadvustamist väärt olevat.