pühapäev oli pidulik: meil õnnestus 12ni magada! siis õnnestus meil veel paar tundi aeleda enne, kui huevos rancheros materjalide ja kuue tumeda super bockiga timba juurde jõudsime. ülejäänud päikesepaistelise aja veetsime  terrassi lamamistoolides aeledes ja päikest võttes. sain paari päiksepäevaga täiesti arvestatava jume külge, aga karta on, et see paari nädalaga meie siinses kliimas kaob tagasi sinnasamma, kust ta tuli. kui ainult tedred alles jääks. kui kell hakkas tunduma umbes õhtusöök p.m, korjasime kodinad kokku ja lonkisime ribeirasse, et teha kustuva päikese viimastes kiirtes veel ühed õlled ja siis leida autentne toidukoht. otsustasime vaadata, kas üks koht gaias vastab ootustele ja matkasime sinna, võtsime igaüks  erinevat värsket grillitud kala, pudeli verdet ja rõõmustasime. kui flanilaadne toode samuti söödud, oli toit aju juba ümbritsenud ja aeg võtta ühed hirmpikad ja -rasked trepid koju. pesin kleidilt maha sita - kahtlustan kajakat, aga ei tabanud teda teolt -, jõime ühe tee ja täpselt siis, kui porto mingi tähtsa mängu võitis, saatsin timba tema tänava nurgale. võidurõõm oli neil aga nõnda suur, et üle nende signaalitamise omavahel vestelda ei õnnestunud.