Ta oli üldse oma palvetamises vaga karm. Ta rebis ara kasvajaid haigete ihudelt ja palvetas inimeste eest kanderaamidel  ja need tõusid üles. Tema teenistuses olid ka sellised asjad nagu tervenduskodud, kuhu tulid inimesed, kes tahtsid saada terveks tema teenistuses. Inimesed olid paigutatud vaikestesse tubadesse ja üks tema organisatsiooni liige luges neile pühakirja. Tema iseärasus oli veel see, et ta ei lubanud kasutada ühtegi arstirohtu nendel, kes tulid tema hospitali. Seal hospitalis oli ainult palve ja üsk Jumalasse ning inimesed said terveks. See on ka uks põhjustest, miks ta arreteeriti aastas palju kordi, sest nad  süüdistasid teda, et ta praktiseerib meditsiini ilma loata. Ta võitles Chicago kohtuga tõestamaks, et see oli religioosne asi ja mitte meditsiiniline tegevus ning igaühel on õigus seda teha, ilma et seadusel sellega üldse mingit pistmist oleks. Ta võitis need protsessid. Üks põhjus, miks tänapäeval on Ameerikas vabadus haigetele käsi peale panna ilma takistuseta, on see, et ta võitis need kohtuprotsessid. Ta oli nagu tervendusteenistuse pioneer.