Aga kuna veri pole vaid tulistajate, vaid kõikide vaikides noogutajate kätel, oleks kõige selle juures tegelikult paslik avaldada ka kiri, mille saatsin Kaitseressursside Ametile, kui nad mind ajateenistusse kutsusid. On viimane aeg, et noored inimesed, olgu mistahes rahvusest, hakkaksid oma  peaga mõtlema ja keelduksid koostööst instantsidega, mis osalevad glasuuritud kõnede taga välisriikide okupatsioonis või muudes jõhkrustes. Kaalul pole ainult teie elud ja ajud, vaid ka paljude teiste omad. Ja loomulikult mitte ainult praegustes konfliktides, vaid ka tulevastes. Ja tulevasi tuleb, kui inimesed on nõus kohustuslikus korras õppima, kuidas teisi inimesi tappa. Palun kuulake südame häält, mitte seadust. Te surete niikuinii, õige varsti. Siis on hää hauda minna, kui süda rahul. Ja siis on südamel aega vaiki olla. Aga seni süda möiraku.