Peale suviseid  südamejamasid hoidsin end igasugusest füüsilisest treeningust teadlikult eemal. Kahe kuu tulemus on käes - päästerõngas koguneb tasapisi kõhu ümber. Uus garderoob, number suurem? No tänan, ei.    Alustasin eilsest tasakesi uuesti - algatuseks 15 km rattaring Harku metsas.  Ei jaksanud märjal pinnasteel vändata - vahepeal langes spidomeeter suisa 15 peale. Ja mingil hetkel, umbes 12 kilomeetril, tundsin end väga-väga kehvalt - justkui vererõhk kõikunuks- jäsemed muutusid tuimaks ja raskeks. Süda töötas  õnneks vahelöökideta nii treeningu ajal kui ka järel.    Et uisuilm on kesine ja joosta veel ei taha/julge/jaksa, jätkan kepikõnni - ratta seguga. Täna oleme jälle Nõmme vahel liikvel - "rullide" tandem - mina ja hea söögi najal ümmarguseks paisunud Betz.