Niklas Luhmann - Social Systems. Stanford University Press, 1995. 627 lk    Mitte kunagi varem pole ma lugenud nii jämedat raamatut, mis ütleks mulle nii vähe. Sama mõtet kandev kirjeldus kehtiks ka õpetajale, kelle aine mõistmiseks ma selle raamatu läbi lugesin (apparently tulemusetult). Võib olla olen ma lihtsalt liiga rumal, et mõista seda ainet, mis tegelikult on... noh... minu eriala nimetus. "Üldsüsteemiteooria" ja "sotsiaalsüsteemid" on uhked sõnad - ja ärge saage valesti aru - kunagi tahaksin minagi neid osata kasutada, aga hetkel mõlgub mõttes vali küsisõna MILLEKS?  Võrreldes sellele eelnenud samavõrd paksu raamatuga (Leviathan) oli seda ootamatult kerge lugeda. Sõnad - isegi pikemad ja keerulisemad - on enamjaolt tuttavad, aga neist punutud näiliselt sisutühjad lõigud jäävad minu jaoks (veel) müsteeriumiks. Peirce-i sõna kasutades mõistsin ma seda raamatut "esmaselt". Kasulikku informatsiooni sain vaid nii palju, et autopoiesis on self-organisation ja "strictly speaking, complexity cannot be observed" - mis tegelikult ei tundu tõele vastavat selle sama raamatu lugemise näitel (complexity of this book can be observed). Mida veel sellest raamatust kasutada saan on edaspidiseks lugemiseks sotsioloogide ja muude teadlaste nimed (Emile Durkenheim, Talcott Parsons, Humberto Maturana, Spencer Brown + veel mustmiljon tegelast) ja paar ladinakeelset väljendit nagu etsi Deus non daretur ja potestas in se ipsum. Järgnevalt mõned südamelähedasemad väljavõtted (et selle raamatu lugemine ei läinud täiesti tühja):  lk 87. "Perhaps the most important evolutionary achievement that has separated meanings from one another is the invention of writing. Writing makes it possible to store communication, independent of the living memory of the interactive partners, indeed, even independent of the interaction. Communication can then reach those who are not present, and the time it arrives can be chosen almost at will, without requiring one to form chains of interactions (messengers, reports, or stories) to bring this about. Although communication still requires action, in its social effect it is detached from the temporal point of its first appearance, of its formulation. Thus capacity for cariation in the uses of what is written can increase because writing is relieved of the immediate urgency of interaction: one formulates communication for unforseeable social situations, whioch do not require one's presence. This also means that an object orientation can be differentiated more sharply from a social one, thus enabling "philosophy" (= communication for the sheer joy of concern) to become possible. Greater degrees of freedom, greater contingency, greater invariance, and grater changeability go hand in hand. What is fixed in writing remains ficed for the time being; one can change it only if one wants to change it; but one may, in fact, want to do so."  lk 115. "Hobbes maintained that every human being fears all others and is thereby induced to preventive hostility, which all the more compels the other, who has been calculated into this equation, to try to get a jump on him."  lk 140. "The standard concept of information elaborated since Claude E. Shannon and Warren Weaver makes it easy to formulate this. According to today's standard interpretation, information is a selection from a (known or unknown) reperoire of possibilities. Without this selectivity of information, no communication process would emerge (however minimal the news value of the exchanges uttered, even if communication is carried out for its own sake or simply to pass the time)."  Tõenäoliselt tuleb mul seda raamatut järgneva kolme aasta jooksul lugeda veel. Selleks tuleb mul aga paremini valmistuda - lugeda teoseid autoritelt kellele selles raamatus vihjati (mis tähendab ka Max Weberi teoste ülelugemist) ja ennast ära harjutada akadeemilise kirjastiiliga (vb ka ise seda praktiseerida). Nüüd on mul tunne, et ma olen käinud ära selles "äärmuses" - kohas, kus asjad on tõepoolest raskesti mõistetavad. Olen tulnud tagasi  vaatlustega (observations of complexity) ja järgmine kord lähen sellesse äärmusesse paremini varustatuna.