"Funny games" Haneke (1997)  Sain oma plaani koos kolme hea  filmiga kätte, nii öelda jõulukingiks lahkunud meedia õpetajalt. Lubadused. Film ise on päris armas ja omamoodi. Oki, nõustun armas pole päris õige sõna. Näha kuidas 3 inimest piinatakse ja lõpuks tapetakse, see vist ikkagi ei kuulu armsate asjade hulka. Ühe sõnaga närve sööv filmike, mis lõppeb nii segaselt. Mul pole sõnu.  Film ise liigub ilusasti nagu iga kolmas thriller, põnevust on ja ka närvipinget ja seda küsimist endalt, et kas see on see filmike, mis lõppeb hästi. Mingil hetlek saad aru, et 100%  hästi see lõppeda ei saa, aga rezissöör annab 40 minutit enne filmi lõppu lootust heale lõpule, mis minu jaoks oli kahtlane. 40 minutit põgenemist või siis ilusat lõppu? Paljuks ei lähe või? Tõsi, siis keeratigi asi kõik peapeale. Kõik läks loogiliselt, kuni… milleni, mida ma ära rääkima ei hakka, sest soovitan ise ära vaadata. Ühe sõnaga mis on siis reaalsus ja mis väljamõeldis ja kummas asume meie…  Küsimusi tosina jagu ja rohkemgi. Ning jõulu päev ilusasti veedetud "armsa" filmi seltsis, tõsi pärast  seda filmi sai ma oma armsuse laksu 100% kätte nimelt vaatasin Madagaskarit:)