Kuigi ma vahel kadestan beebi- ja mudilasvabade inimeste liikumis-  ja otsustusvabadust, ei kahetse ma midagi. Lapsed ju kasvavad, ka see kõige pisem. (Ma olen ikka veendunud, et sobin paremini kooliealiste, soovitavalt teismeliste laste kantseldajaks.) Ehk jõuan kuuekümneseltki iseendale elada? Kuigi siis võib tulla aeg, mil on vaja juba lapselapsi hoida…