Väe ja võimuga korraldatakse maailmas elu. Nii on olnud ajaloos ka kristlusel. Kaugeltki alati pole väge ja  võimu õigesti kasutatud. Sest kus on võim, seal pole tarvis vaimu. Vaim muutub siis kergesti üksnes teoreetiliseks mõisteks usutunnistuses või õpetuses.  On olemas ka nähtamatu vägi ja võim. Need on seal, kus on Jumala Vaim. See ilmneb nõtruses - seal, kus ei ole mingeid võimalusi, aga kus ometi ehitatakse üles Jumala riiki.  Nii oli Sakarja ajal, kui pärast pagendust taastati Jeruusalemma templit. Laastav minevik oli seljataga. Olid väikesed algused ja võimalused, mida kasutas küllalt väike hulk  inimesi. Olud olid väga rasked ja takistusi palju. Ja siis ütles prohvet need julgustavad sõnad - ja palju teisigi.  Eestimaalgi on seljataga laastav minevik. Kristlusel pole praegu väge ega võimu. Aga kas soovime tõeliselt Jumala Vaimu? Et Jumala tahe sünniks vähemalt seal, kuhu ta on pannud meid?  Aare Kimmel