Tuomioja Wuolijoe-eluloos käsitletud Tõnissoni külaskäiku ja sellest välja kasvanud järgnenud läbirääkimisi on juba 1998. aastal avalikkusele kirjeldanud ajaloolane Kaupo  Deemant oma artiklis "Jaan Tõnissoni ja Nõukogude luure salajastest suhetest" ajakirjas Akadeemia 9/1998. (217) Deemanti huvitavad selles artiklis - nagu pealkirjastki näha - eeskätt rahvuskangelase ja suurmehe suhted Nõukogude luure ja spionaiga. Ta jõuab järeldusele, et pärast Tõnissoni vangistamist peetud ülekuulamistest ja nendest järele jäänud protokollidest ilmneb vastuvaidlematult tema süütus: "Val­javõtted J. Tõnissoni toimikust peaksid hajutama väiksemagi kaht­lusevarju selle kohta, et Tõnisson oleks  võinud olla N Liidu salajane kaastööline:" (218) See küsimus on muidugi tähtis Eesti oma ajaloo ja suurmeestemüütide seisukohalt. Poliitilise ajaloo seisukohalt on Tõnissoni antud informatsioon ja peetud vestlused oma tähtsuselt hoopis teisest kategooriast. Selles asjas pole oluline, kas ta oli Nõu­kogude agent või mitte. Aumehena ta tõenäoliselt seda ei olnud.