Tartu ülikooli õppekeeleks sai saksa keel, ka suure osa õppetoolidest täitsid Saksamaalt kutsutud professorid. Kohalikust omavalitsusest suhteliselt sõltumatu Tartu ülikooli rajamine tähendas seisusliku korraga Läänemereprovintside jaoks suurt muudatust. Ülikooli tegevus puudutas ja mõjutas ühtviisi provintside vaimuelu ja ühiskonnakorraldust, poliitilist  meelsust ja rahvussuhteid. Saksa kultuuriruumiga tihedalt seotud Tartu ülikool kujunes euroopaliku kõrgkultuuri vahendajaks Baltikumis ja kogu Venemaal. Sillaehitaja rolli illustreerib kõige kujukamalt ülikooli juures aastatel 1828-1838 tegutsenud Professorite Instituut, milles said koolituse tulevased Venemaa ülikoolide õppejõud. Tartu ülikoolist sai ühtlasi kolme Balti provintsi - Eestimaad, Liivimaad ja Kuramaad - integreeriv, baltluse identiteedi kujunemist soodustav faktor. Konsolideerumine puudutas  küll eelkõige baltisakslust, sest kuigi Tartu ülikooli asutamisega vähenesid varasema välismaal õppimisega võrreldes märgatavalt õppimiskulud ja kõrgharidus muutus kättesaadavaks ka vähemjõukamatele noormeestele, jäi Tartu ülikoolis õppinud eestlaste arv 19. sajandi esimesel poolel siiski suhteliselt napiks.