Püük tugevate veehoovuste piirkonnas andis küll hea saagi, kuid oli seotud suure riskiga. Hoovuste tõttu purunesid võrgud  kiiresti ja halvemal juhul oli hommikul, kui võrke välja võtma mindi, kadunud terve võrguribi. Veehoovus oli nii tugev, et ankrud ei suutnud võrguribi paigas hoida. Sagedasti viis hoovus võrguribi kokku teise lähedal asuva võrguribiga, kusjuures kivid ja pullud olid läbipõimunud üksteise võrkudest, mille tagajärjel võrgud purunesid.