Peep tuleb jälle enam-vähem õige koha peal vastu. Tundub, et tempo on okei või on Peep aeglane (yeah, right!). Kolmanda kurvi eel möödun veel ühest eessõitjast… Ja siis, veidi enne kurvi aerolenksult üles ronides asendit muutes kaob esiratas vihmamärjal teel ilma ühegi hoiatuseta alt. Sajan kontide ragisedes vasakule küljele perseli. Päris valus ja vastik tunne. Ajan ennast vastumeelselt püsti - riided on terved ja ratas ühes tükis. Tundub, et oleks võinud hullemini minna. Edasi sõita siiski väga ei taha. Kükitan teeserva maha ja vannun.