700 aastat oli ühe aastaga nagu peoga pühitud! Kas Jaan Tõnisson oleks  osanud midagi sellist ette arvata? Me ei saa seda temalt enam küsida. Me ei tea isegi, kus ta puhkab oma igavest und. Aga me teame, et rukkililled, mis Saksa sõduritele ulatati, olid soolased, sest Eesti põllud olid pisaratest märjad.