minu viimase aja lemmikretsept on see. õige suhtumisega. tra, oma asi kuidas hakkama saad!                      lehelt:  http://kommikas.kalev.ee/healaps/?content=kata&pos=230&splitterx=30    nagu näha olen ma ikka perenaise lainel. kuigi. bussiterminalis pöördus täna minu poole üks vanem mees (u75) ja rääkis, et läheb kolmeks kuuks kanaari saartele. tal aga on saatjat vaja. kuna mina olevat ilus (kui ma seda omadussõna oma jutus vennale nimetasin, hakkas ta rämeda häälega naerma) ja kindlasti  valdan suhtlustasandil inglise keelt. et kas ma hakkaks saatjaks?  kui ma ütlesin, et ma ei saa minna, rääkis taat, et tal on 2 korterit ja maja ja keegi peaks neil silma peal hoidma kuni härra on talve ees paos. et kas ma tuleks?  kui ma sis ütlesin, et ma väikse lapse kõrvalt ikka ei saa, vaibus vanuri huvi ruttu.  aga lasteta naised, kes talve ei talu! see mees sõidab bussiga nr 40! ta on umbes minupikkune (normaalsest inimesest seega mõnevõrra lühem) ja tavaline.