Mina, literaat Eestist, olen katoliikluses ja kloostrielus võhik, ometi sai mulle üha selgemaks, et isa Paul kasutab kloostrit eelkõige vaikse sinekuuripaigana, mis võimaldab tal palju tunde oma lemmikharrastusele pühendada. "Ühelgi keeleteadlasel pole aega ega võimalust mõnd keelt nõnda nautida nagu minul," nentis ta, "nad peavad loenguid pidama või pidevalt teaduslikke töid produtseerima. Nende seas on harva inimesi, kes suuremal või vähemal määral suudavad tunda veel mõnes teises keeles peale oma emakeele." Kui ma aga mungale ütlesin, et Ariste on olnud eluaeg keeleteadlane, aga oskab samuti kolmekümmend viit keelt, pidas ta seda meeldivaks erandiks.