Tüdi, tüdimus on laiskusest, tavatses mu isa mind nii nimetada ja ütelda. Meil sinuga on tööd mitme eest, nii et isal polnud õigus. Psühholoogialoenguis püütakse mulle selgeks teha, et elu peab nautima ja tüdimus on märk valesti elamisest. Äkki peaks me ikkagi mehele minema, mis sa arvad? Siis oleks vähemasti kellelegi kasulik.  ;-)