Suurpere aitaks kaasa ka põlvkondadevahelisele integratsioonile. Kohustusi saaks jagada, elukogemus kanduks edasi, see, mis tundub väärt traditsioon olema,kinnistuks paremini. Inimesed õpiksid paremini teineteisega läbi saama. Üksindus ja ebakindlus elu suhtes kahaneks. Üldiselt tuleks sellelaadses kooselus panna rõhku võrdsusele ja  teineteise austamisele. Suurpere ei pea olema midagi sellist, kus keegi on despoot. Tegemist peaks olema partnerlusega, nagu kõigi kooselu vormide puhul. Samuti oleks suuremal perel suurem ühine rahakott, mille eest saaks rohkem ühiseid hüvesid muretseda. Samuti oleks see, kui kellelgi parasjagu tööd ei ole, väiksem katastroof. Iseenesest leian ma, et kuidagi normaalne oleks, kui igas majapidamises oleks vähemasti üks tüüp, kellest ei oodatagi, et ta tööl käiks, vaid kes passiks kodus ja korraldaks  kodumajandust. Vaataks, et vargad paska minema ei viiks ja niimoodi. Teeks süüa. See oleks see töö, mida tema teeb.