Mida mu mõistus aga tõrgub vastuvõtmast on lõpp. Selline lõpp nagu oli "Rohelistel aasadel" võib olla küll konkreetselt selle raamatu lõpp, mitte aga kogu loo lõpp. Või mis? See lihtsalt ei saa olla võimalik ju! Mis puutub Tormodi ja Tori ja Margidosse, siis sellega oleks võinud isegi leppida. Aga Erlend, too taanistunud norrakas, ja temaga seoses sisse toodud arhitekt, jäi õrnalt edasi õhku. Sellega seoses meenub mulle, et see lasteteema kiskus ka käest ära, kaksikute koht mõjus, olgem ausad, jälle veidi võltsilt ja seebiselt. Ma jõudsin koguni hakata mõtisklema hakata, kas see oli ikka reaalne? Aga, isegi sellega võiksin leppida ja lugeda loo lõppenuks. Torunn, tema liin katkes mu meelest nagu lõigatult. Sellise lõpu ja lahendusega, tegelikult ju lahendusetusega, ma nõus olla ei saa:) Mina, vana skeptik, olin sunnitud isegi interneeduses kolama, võtma kokku oma olematud norra keele riismed, aga isegi sellest kõigest ei piisanud, et välja peilida järg kogu loole, neljas raamat. Ehk olin ma hooletu, pean veel korra proovima vist. Lõpulauseid lugedes olin ma 101% veendunud, et peab olema veel üks raamat, või kui mitte valmiskujul, siis kirjaniku plaanideski, see peaks olema kusagil maha hõigatud või midagi. Kuid mulle vaatas selles osas vastu tühjus... Ja ikkagi jään ma edasi ootama-lootma järge, lõplikku punkti