Mõnda aega tagasi, kui masu me maad tabas, oli  savikal hea näidata oravate suunas: nemad on süüdi. Nüüd aga näib, et valimiste ajaks võib majanduslik olukord enneaegu paremaks minna. Ja kuda sa siis sellise iganenud uudisega, et kõik on halvasti ja veel halvemaks minemas, nüüd lagedale tuled? No ei saa ju materjalil lasta raisku minna.    Aeg on mänginud oma mängu. Nüüd, kus põhi on käes (ja mõnda aega veel), on nii mõnigi Ansipis pettunu aru hakanud saama, et ka mujal on halvasti. Jajah, muidugi, Ansip on kah süüdi, aga masu oleks tulnud  niiehknaa. Aga seda, et Ansip kõiges süüdi, enam müüa ei saa. Kuhu edasi oma kampaaniaga?    Sõnum peab olema igal juhul emotsionaalne, peab puudutama inimese tundeid. Ja mis saaks olla hävitavam ühele poliitikule, kui see, et valija ei näe temas hoolimist. Jah, ta võib tark ja asjalik olla ja.. aga kui teda tegelt ei huvita minu tavakodaniku mured, no siis ma küll teda ei vali.    See kampaania oleks pidanud toimuma hiljem, aga olude sunnil toimus see nüüd. Parem hilja kui mitte kunagi.  Braavo Keskerakonna turundusmeeskonnale. Ma tahaks ütelda, et te olete saavutanud täiuse demagoogias, aga jätan selle tiitli siiski veel andmata. Te suudate veel enam, olen selles raudpolt kindel.