Alol käis öösel sõbranna külas. Meie laps tundis seda vist ette. Ärkas enne keskööd üles ja enam magama ei jäänd. Õigesti tegi: kell pool üks saabus väike lokkispäine printsess Ea.    Ea on aastane, Alost veidi noorem. Mõlemad lapsed unustasid uneaja ja hakkasid omavahel tutvuma. Alo kui vanem ja kohalikum näitas oma  kõige uhkemad trikid ette. Hüppas (ja kommenteeris "Alo hüppa!"). Tõi Eale ja endale väikesed kellukesed - nii et meil oli kesköine kellukeste koor, mõlemad lapsed kõlistasid õnnelikult ja vahtisid üksteisele võlutult otsa. Lahedad tegelased!    Täna jäi Alo koju. Vaja pikast ööst välja puhata ja ehk saab veel Eaga mängida. Lapsepõlv on rõõm!    (Iida magas kogu selle möllu maha. Tal on karu uni, nagu minul. See-eest sai ta hommikul kelguga lasteaeda ja me jõudsime mõnuga paar korda künkast alla lasta ja niisama tiirutada, nii et tema tänahommikune lapsepõlv oli ka puhas rõõm.)