Tavalised moosid on natuke igavad mu jaoks. Kui mind kaks aastat tagasi moosikeetmise vaimustus tabas, siis keetsin ka selliseid veidi teistmoodi, huvitava nüansiga moose. Näiteks maasika-basiiliku, õuna-tüümiani, õuna-ploomi-piparmündi, õuna-ingveri-sidruni, õuna-kaneeli ja pirni-kaneeli,  jõhvika-pähkli moosi jne. Sest tavalisi moose saab ju poest ka (kus nad sisaldavad muidugi liiga vähe marju (40-45 g 100 g moosi kohta) ja pole ikka päris ehedad).