Phuhh….õnneks on ikka mõlemad tüdrukud, oli mu esimene mõte. Kodus ju ainult roosad asjad ootamas. Ja õnneks nad kisavad. Edasi ma muudkui nutsin, nutsin, nutsin nagu üldse terve selle päeva ja veel umbes kuu aega takkaotsa. Kõik oli lihtsalt  nii hästi.