Kas kirja jõudu ja usaldusväärsust tuleks suurendada või asendada kiri millegi muuga, näiteks kõnega? Nagu trükikunsti eeldustehnikaks on kirjakunst, nii võib kirjakunsti  eeldustehnikaks pidada rääkimist. Stenogrammi puhul eelnebki kirjale kõne. Erinevalt kirjast äratab rääkimine usaldust ja positiivseid tundeid. Kõne on kirjast tugevam. Doktoritööd kaitstakse suuliselt. Riigimehed ja väejuhid eelistavad kõnet. Teledebati kriitika ajalehes mõjub aga abitu rusikatega vehkimisena pärast lahingut. Kuid mil määral peaksime kõnet usaldama?