19. sajandi teine pool oli saare ajaloos väga pingeline. Peaministrina seadis Rainilaiarivoni eesmärgiks Madagaskari elu euroopalikumaks muutmise ning Prantsusmaa surve neutraliseerimise. Prantsusmaa aga ei tahtnud loobuda juba 17. sajandil tekkinud annektsiooniplaanidest. 1880. aastatel leiti lõpuks ettekääne sekkumiseks Malagassi riigi siseasjadesse, milleks oli saare relvatööstuse rajaja prantslase Jean Laborde'i pärandiküsimus. See malagassitariga abielus olnud mees ei jätnud  pärandit mitte oma lastele, vaid Prantsusmaal elavatele sugulastele. Päranduse hulka kuulusid aga suured maavaldused Madagaskaril. Erakonfliktile lisandusid peagi uued nõudmised Prantsusmaa poolt, sealhulgas protektoraadi küsimus saare loodeosas, ning siin ei aidanud isegi lõputud läbirääkimised. Ja taevased märgid ei valetanud. Rainilaiarivoni saatus oli tuua häda mitte ainult oma perele, vaid paraku ka saarele - ta kaotas sajandeid püsinud Malagassi kuningriigi prantslastele. Kaks sõda Prantsusmaaga 19.  sajandi lõpul otsustasid saare tuleviku - 1896. aastal kuulutas Prantsusmaa Madagaskari oma kolooniaks. Suur Saar sai sõltumatuse tagasi alles 1960. aastatel.