Washingtoni ülikooli uurijate värske uurimistöö näitab, et vanemaks muutudes on inimesel tõepoolest raskem naljadele pihta saada ja selle põhjuseks näivad olevat vananemisega kaasnev loomulik mäluhalvenemine ja aju infotöötlemise protsesside aeglustumine.  Uuringust ilmneb, et alanenud huumoritajumise võimekuse põhjuseid tuleks otsida vanemate inimeste vähenenud vaimses paindlikkuses ja kehvemaks muutunud abstraktses mõtlemises ning lühiajalises mälus.  Washingtoni ülikooli tudeng Wingyun Mak ja psühholoogiaprofessor Brian Carpenter andsid 40 tervele enam kui 65-aastasele inimesele ja 40 tudengile ülesandeks  lõpetada erinevaid naljalugusid ja pildiseeriaid.  Ajakirjas Journal of the International Neuropsychological Society tutvustatud uuringus selgus, et nooremad katsealused said naljalugudele õige lõpu leidmisega hakkama 6% võrra ja pildiseeriatele naljaka lõpetuse väljavalimisega koguni 14% võrra edukamalt kui nende vanemad eksperimendikaaslased.  Carpenter selgitas, et uuringuga ei soovitud kindlaks teha mitte seda, mida inimesed naljakaks peavad, vaid seda, kas ja kui kiiresti saavad  uuritud pihta sellele, mis peaks enamike inimeste jaoks naljakas olema.  Ta lisas, et mõistmaks nalja sisu rakenduvad tööle teatud ajuprotsessid ja kuna vanematel inimestel on need sageli mõnevõrra pärsitud, on neil vahest naljadest arusaamisega  raskusi.  Mak lisas, et uuringutulemusi ei peaks tõlgendama selliselt, et eakad inimesed ei saa üldse naljast aru või ei hinda head nalja.  Ta pidas võimalikuks, et kuigi vanemad katsealused valisid tihti naljadele vale lõpu, võis just see neile tunduda kõige naljakam, nii et nad ehk tükk aega pärast eksperimendi lõppu selle peale mõeldes muigasid.    Vaata ka: