Sarnane asi juhtus ükskord varem, kui ma pidin mingi notari pärast vara ärkama. Tulen siis kodu poole, ilm on ilus, hea  söök ootab ja äkki panen tähele, et mingi õudne tusk on… hästi vastik, nagu hirm oleks, närviline, iiveldab, kõhus keerab, hingata raske, kusjuures õudselt tuttav tunne, ma olen seda tunnet kunagi varem tundnud. Järgmiseks lõi ette, et see on ju täpselt nagu kooli ajal. Ja siis lõi jälle selgeks: ma olen ju magamata, täpselt nagu kogu too õnnis kooliaeg. Mingi viis tundi öösel oli enam-vähem tüüpiline tol ajal. Mul ei ole paanikahäire ega agorafoobia, ma olen lihtsalt magamata ja süda on paha.