Miks meil otsitakse mõnedes toimingutes inimõiguste rikkumisi ja teistes tallattakse need lihtsa jõhkruse ja omakasuga jalge alla? Kas selliseid  stsenaariume ette nägemata on üleüldse võimalik seadusi luua ja kes olid need juuraharidusega geeniused, keda need valimisõigust omavad arulagedad, harimatud, kitsarinnalised ja muidu lollid saadikud siina valinud on ning kes selliseid seadusi üldse loonud on ja miks sellised seadused ühes end demokraatlikuks õigusriigiks nimetavas riigis üldse vastu võeti ja neid kiivalt veel ka muutmast keeldutakse? Ning ma julgen ennustada, et kui nendel Riigikogu valimistel mingigi edu ka väikeparteisid või üksikkandidaate saadab,  pole võimatu ka olukord kus kandideerimiskautsion koalitsiooni jäävate jõudeerakondade poolt näiteks 5 korda suuremaks muudetakse ja selle tõusuga loomulikult endile riigikassast ka samaväärselt erakondlike toetisi tõstetakse, jättes väikeerakonnad ja üksikkandidaadid kõiki praeguseid "demokraatlike reegleid järgides" sisuliselt olukorda, kus kautsioni tasumise võimalikkus, lootus valituks osutuda ja võimalus riigi suunamisel kaasa rääkida jääbki viimastel raha ja riiklike toetuste puudumise tõttu aga  lihtsalt kättesaamatuks unistuseks...