Juba nädala jagu oli Marta lugenud, et mitu ööd veel tema sünnipäevani ära magada jääb. Nii nii väga ootas ta sel aastal seda oma tähtsat päeva. Ja nagu selle kiuste olin ma detsembri keskel otsustanud, et keset teguderohkeid jõule ma selleks korraks suuremat sünnipäevapidu või pallimere  sünnipäeva, nagu Marta öelda armastab, kusagil mängutoas korraldama ei hakkagi. Ja see lõpuks ka Martale kohale jõudnud arusaam, et tal polegi võimalust kõiki inimesi, keda ta üleüldse tunneb või kasvõi põgusalt teab, kujutluspildis juba kuninglike pulmapidude mõõtu üritusele kutsuda, ajas ta kergelt ärevusse küll. Seitsme öö mahalugemise jooksul asja tõsidust mõistes jõudsin mina aga paar maisemat asendusettepanekut siiski välja panna. Ja nii kujuneski meie pere üks tähtis päev hoopis teistmoodi üliägedaks.