Infoühiskonna definitsioonide üle käib siiani äge vaidlus. Üks on selge: infoühiskond ei  ole pelgalt tehnoloogia, vaid terviklik ühiskonnakorraldus, kus peamist rolli mängib info ning selle vahetamine. Kuid jätkem teoreetikud kemplema ja vaadakem mõne argise näite varal, kuidas infoühiskonna võimalused osalevad meie igapäevaelus.    Näiteks, ummikuid linnaliikluses. Kui varem otsustasid oma kogemuse varal, millal on linnas lahedam liigelda, siis nüüd saad kontrollida näiteks veebikaamerate kaudu, mis toimub suurematel ristmikel. Ja kui Sa tihedas liikluses just autoga sõita ei taha,  võid seda teha ühistranspordiga. Pileti saad kõige kiiremini teadagi kust - internetist. Pealegi mugava id-pileti, mille kehtivuse saad määrata ise.    Riigiga asju ajades ei pea jooksma mööda ametiasutusi ja käsitsi kooskõlastustele kooskõlastusi võtma. Paberil, allkirjade ja pitsatitega. Neid asendavad nüüd digidokumendid ja -allkiri. Eestis sujub asutuste omavaheline ning inimeste riigiga suhtlemine ladusalt elektrooniliste teenuste kaudu. Soovi  korral saad nendest parima ülevaate kasutades riigiportaali eesti.ee.    Infoühiskonna teadlik ja süstemaatiline arendamine on meie riigile strateegiline valik. See võimaldab eri tasanditel infot analüüsida ja võtta vastu õigeid otsuseid, mis parandavad meie kõigi heaolu ning loovad uusi väärtusi.