Tänane hommik algas erakordselt  külmalt ja trööstitult. Uksest välja astudes vajus mu niigi päev päevalt langev tujumeeter täiesti nulli. Appi, kaua võib.  Ei saa salata, väga palju ei puudunudki, et oleksin ilmale alla vandunud, asjad pakkinud ja koju põrutanud. Ennast ajab ka vihale, kui pisiasjadest mõjutatav ma õigupoolest olen.