Ohtu mõis suveetenduse kohana oli väga võluv. On avarust, vanasid arhailisi hooneid, kauneid roose kivimüüri ääres ja pakatavat põnevust. Aias etendust jälgida oli lõbusalt lahe, minu meelest oli kõik üsna hoogne. Intriig immitses ja naerupahvakud tegid kõhu mõnusalt soojaks.  Mulle meeldis eriti  Marta Laan, tema selge diktsioon ja täpsed žestid,võluv ninakus ja nooruslik nahhaalsus.Turgutav oli tajuda enamasti vaikiva vanameistri Mihkel Smeljanski kohalolekut. Kuna Kadri Adamson oli tol õhtul esimest korda ja Ülle Kaljustet pole kirgliku prantslanna rollis näinud,siis Kadri meeldis mulle küll väga, särtsakas tulemine ja prantsuse keel kõlas küll soravalt. Aga meeldis ka Roman Baskin, kuigi tundus, et nagu oleks teda sarnases rollis enne näinud juba. Õhtu hämardudes oli Ohtu mõisa laternatuledes  aed väga romantiline. Vein piisavalt jahutatud ja puhvetis põnev valik. Kukeseene maheduse neelas küll musta leiva liig raske röst ja peekoni rasvasus, aga see on juba kulinaarne teema. Aga tundus , et need kaks asja toimisid hästi. Mõisarahva teatripuhveti sujuvus ja näitemängu kahes kohas kulgemine. Kibeleksin küll ikka mõisa sisse ka veel vaatama, aga tundub, et aeg/suvi saab enne otsa.Aga suured tänud "Aiapeo" tegijatele!:)