Esitatud lühiülevaade Eesti Vabariigi  põhiseaduse II peatükis sisalduvatest põhiõigustest ja -vabadustest viib järeldusele, et just põhiõiguste kataloog on see põhiseaduse substants, mis kujundab materiaalse põhikorra. Ja kuigi tähistus põhiseaduslik kord on põhiseaduses defineerimata, tuleb asuda seisukohale, et materiaalne põhikord on põhiseadusliku korra kõige olulisem osa. Samas puudub Eestis ulatuslik põhiseaduse tõlgenduse praktika, sest õiguskord ise on noor. Tuleks asuda seisukohale, et vastuolud ja mittemõistmise peaks lahendama  eelkõige põhiseaduse tõlgendamine, seega lõppastmes vastav kohtupraktika. Põhiseaduse muutmine peaks tulema kõne alla alles siis, kui põhiõiguste vallas pole võimalik tõlgendamisega lahendust leida.