Selgituseks. Tõsiasi, et sõna "ahv" pärineb samast tüvest nagu "ahi", võib meile nii mõndagi kõneleda eestlase muistse elu-olu kohta. Ahv oli algselt nähtavasti naine - kaasa. (Kui ma nüüd kujutan endale ette ennemuistset (aga nii noort!) naist puid ahju sisemusse asetamas, kusjuures mina olen mees, siis tahaks jälle, nagu väiksest peast, et ma oleks sündinud 13. sajandil. Tahaks teda tagantpoolt ahistada!)