Kallis inimene. Mõtlesin mitu päeva, mida sulle vastata… Sest et nii väga, kui ma ka tahaksin sind aidata, olen ma endale ette võtnud liiga palju tegemisi ja mul on isegi raske emaga kohtumist kusagile mahutada :S Aga ma tahaksin sind kuidagi aidata. Sest esiteks kõiki, kes on kahtlevad või ei julge otsustada midagi toredat teha, tahan ma julgustada. Teiseks sul on praegu üsna habras periood - kui sa oed  alles kolm kuud Eestis olnud, siis on sul vist tagasi-integreerumise raskused. Esimesed nädalad võisid olla toredad - soe ilm, vanad tuttavad, aga siis edasi enam nii tore siin ei olegi… Ja lisaks see küsimus, mis sul on, et mida siis nüüd edasi teha. Sageli - kui on võimalus - otsustatakse selles faasis taas ära sõita. Aga tegelikult see ei aita :S see on natuke nagu põgenemine (kuigi see ei pruugi iga inimese puhul nii olla!).