Kui mõtted mängivad lõngakera  Mille kass on segi kratsinud  Ja harutades tuleb neid juurde  Kuni kogu kolba sisemus  On täis värvilisi niitlõngu    Kui päike lõõskab nagu viimasel päeval  Ega sulata hirmujääd hingest  Mis on olnud kosmosekülmuses  Terve igaviku    Kui kihutad mööda kiirteed  Ega oska autot juhtida  Ja üle ei jää midagi  Peale lootuse, et kõik läheb hästi  Jääd ellu vaid hingest hoides.    Võid võtta vasara,  Et taguda puruks mõtted  Võid võtta tõrviku,  Et sulatada hirm  Võid vajutada pidurit,  Et pääseda  Aga mõte jääb samaks.    10. aprill 2007