 Aga Ta ütles neile tähendamissõna, selleks et alati tuleks palvetada ja mitte tüdida. Ta ütles: Ühes linnas oli kohtunik, kes ei kartnud Jumalat ega häbenenud inimesi. Samas linnas oli ka lesknaine. See tuli ta juurde ja ütles: kaitse mu õigust mu vastase vastu! Ja kaua aega ta ei tahtnud. Kuid pärast ta mõtles iseeneses: ehk ma küll Jumalat ei karda ja inimesi ei häbene, siis ometigi, kuna see lesk mind tüütab, muretsen ma temale õiguse, et ta viimaks ei tuleks ja mulle näkku ei lööks! Siis ütles Issand: Kuulge, mida see ülekohtune kohtunik ütleb! Kas siis Jumal ei peaks muretsema õigust oma äravalituile, kes Tema poole kisendavad ööd ja päevad, ja kas Ta peaks viivitama neid aidates? Ma ütlen teile: küll Ta peatselt muretseb neile õiguse! Siiski, kui Inimese Poeg tuleb, kas Ta leiab usku maa pealt?    Luuka 18,18    Elu on täis valikuid. Igaüks meist valib, küll üht-, küll teistmoodi. Samas teeme valikuid ka usu valdkonnas. Valime, kas palvetada või teha midagi muud. Valime, kas palvetame kord, kaks või kolm korda päevas. Valime, kas meie palved  kannavad juhuslikku iseloomu või on meil välja kujunenud regulaarsed palved. See võib olla meie juures küllaltki erinev.    Jeesus Kristus, meie Issand, andis nõu ja ütles: Alati tuleks palvetada ja mitte tüdida. Mida see tähendab? Kas seda, et kogu aeg, mil oleme ärkvel, me aina palvetaksime? Või tähendab see, et iga ettevõtmise puhul tuleks enne palvetada? Usun, et kõik sõltub sellest, kui edukad me tahame olla. Ütles ju Jeesus: Ilma minuta ei või te midagi teha! (Jh 15,5). Kui me tahame olla  edukad Jumalale, siis tuleb meil olla väga püsivad palves.    RIKUTUD MAAILM