OK. Ma pole mitte, mitte kunagi uskunud teadvusvoolu peal töötavasse kirjutamisse, aga praegu osalen ma rockooperis, mul on lava ees (et nad saaksid põrgutulle mõistetud läbi põrguväravate alla visata) Saatana kontor. Ja nagu aru või saada siis I läpakas on mul ka. Mul on aega kaks tundi ja seekord on  piinamine rohkem omavahe koordineeritud, nii et osalen ainult ühes stseenis. Oleme Tartus ja see bänd on siin äärmiselt populaarne. Teatrisaali uksest tuli sisse igasuguseid friike, nagu siin linnas kombeks. Lisaksin siinkohal, et ma mõistan, milles asi. Kolmsada aastat või rohkem ülikoolilinna: end põhjajoonud, hulluks õppinud või lihtsalt motivatsioonipuuduse tõttu ülikoolist välja langenud tudengeid ja sama kaua kultiveeritud tolerantsi igasuguste luuserite, veidrike ja ekstsentrikute või suisa hullude  suhtes. Võibolla olen ma seda juba kusagil kirjutanud, kindlasti aga palju rääkinud.  Anyway, vahepeal pidin repliigi ütlema. V K suunas mind publikule piinamisvahendeid tutvustama. Mikrofonist tekst vist eriti ei kostnud. A kust mina tean.  "Nüüd on selge. Kõik on munnid. Loetud on teie tunnid. Roojased! Roojased! Põrgusse!" Surematu poeesia lavalt.      OK. Vahepeal toimus palju. Kirjutada ei viitsi enam.   Aga vaba  assotsioonina lisaksin, et Tele 2 saatis mulle just jõulutervituse. Hea klient, jõulud on koos olemise aeg. Helistada ja sõnumeid saata saad ikka. Saan ma jee. Kui A poleks mu arvet eile jõulukingina hommikul maksnud, ei saaks ma midagi. Ühelt poolt olen ma halb klient, kes jääb neile alatasa arve maksmisega hiljaks, teiselt poolt jälle äärmiselt hea, sest kui paljude pealt nad ikka nii hästi teenivad.