Kasvab enesesüüdistamine. See tabab kõige täpsemini, lausa snaiper-likult, sest mitte keegi ei tea täpsemini nõrku kohti kui inimene ise. See on rohkem meeste probleem, kelle alaväärsuskompleks kutsub ligi eneseteostuse puudust. Muret alkoholi uputades doseeritakse üle ja märkamatult on püüd eneseväärikust säilitada kasvanud egoismiks.  Selline inimene taandab elu majanduslikuks edukuseks varanduslikust seisust sõltumata. Nii võivad ühe joomalaua taga vaene ja rikas mees ühesuguseid muresid uputada ja siis nagu ühel nõul minna kumbki oma koju naist ja lapsi nuhtlema. Keegi peab ju süüdi olema! Nii ajab ühesugune stress ka erineva haridustasemega ja varandusastmega inimesi ühesuguselt käituma. Elutarkuse puudus tekitab tahtmise hävitada. Mida kõrgem on eelnevalt olnud inimese positsioon, seda sügavamasse aiandusse ta langeb.