Rubriigis "Teadmata kadunud" ilmub pärast maipühi kuulutus: "Eesti Vabariik on kaotanud valitsusjuhi. Kui keegi leiab innukalt väntava jalgratturi, kes reageerib nimele "Andrus",  siis palun teatage sellest viivitamatult Stenbocki maja valvesekretärile."    Sissejuhatav lõik oli muidugi leebe sotsiaaldemokraatlik huumor, milleks ajendas eilne peaministri erakordselt räpane PR-kampaania rahandusminister Ivari Padari vastu.    Peaminister Ansipit jahmatas see, et sotsiaaldemokraat Ivari Padar esitas teisipäeval valitsusele kava mitte ainult riigi kulude kärpimise, vaid ka tulude suurendamise kohta. Veel hullem jahmatus oli Ansipile asjaolu, et avalikkus võttis Padari  kava rahulikult vastu ning tunnustas rahandusministri julgust tulla välja ebapopulaarsete otsustega.    Vasturünnakuks valisid Ansip ja peaministri büroo räpase suhtekorralduse vahendid. Eile pärastlõunal püüti mitmesse meediakanalisse lekitada uudist selle kohta, et peaminister on valmis rahandusministri vallandamiseks. Aga isegi klikiajastul oli ajakirjanikel piisavalt mõistust selleks, et seda sööta mitte alla neelata, kuna rahandusministri vallandamine oleks tähendanud sotsiaaldemokraatide  lahkumist valitsusest ning seega ka valitsuskriisi.    Järgmise käiguna lasi Reformierakond avalikkuse ette oma peasekretäri Michali avaliku rünnaku Padari ametisobivuse kohta ning peaminister Ansipi mõnitava sisuga e-maili rahandusministrile. Need ületasid juba uudiskünnise, kuid ei toonud Reformierakonnale loodetud edu.    Rahandusminister Ivari Padar oli ETV saates Foorum rahu ise ning veenas avalikkust selles, et enne Europarlamenti minekut ei loksuta teda rahandusministri ametis ükski  libauudis.    Reformierakonna ja peaministri büroo katsed veeretada kogu vastutus eelarvekärbete ja maksutõusu eest rahandusministri kraesse tekitavad hoopis küsimuse, kas Eesti Vabariigil veel peaminister ka on?    Üldiselt on läänemaailmas tavaks, et rasketel aegade võtab just valitsusjuht liidrirolli, teeb ettepanekuid ja juhib keerulisi otsustusprotsesse.    Eesti peaminister Andrus Ansip nõuab rahandusminister Padarilt lahendusi rasketele probleemidele, kuid pole omalt  poolt ühtki mõistlikku lahendust välja pakkunud. Vähe sellest, peaminister käitub nagu kunde restoranis, kes nõuab kelnerilt lahendusi pakkuvat menüüd.    Olgu see Padar või mistahes teine minister mistahes teise üleriiklikult olulise probleemi puhul, on selge, et Andrus Ansipi soov on vastutus endalt ära veeretada, mitte probleeme lahendada. Seega ei ole Eesti probleem praegu mitte see, et rahandusminister Padar valitakse europarlamenti, vaid see, et meie peaministriametit peab mees, kes on alati  valmis mistahes teemal telekaamerasse pikka loengut pidama, kuid ei suuda ise vastutada ühegi olulise otsuse eest.