Mul tekkis sellega kevadetunne kohe. Varsti kasvab õues maha kukkunud pliiatsist sihvakas puu, okste küljes kõlksuvad pliiatsikobarad tuule käes. Või siis pistan vend Kutsu kingitud plekist roosi mulda, pärast on suur põõsas, õied päikesekiirtes pimestavalt helkimas. Väljas ei saa liiga kauaks ühe koha peale seisma jääda, saapatallad kipuvad juuri ajama. Ja kui õhtul õunaseeme põrandaprakku kukub, siis  kuuled öösel läbi une kahtlast raginat ja ärkad selle peale, et õun pähe potsatab.