Ent õhkkond on selline, justkui ei ­maetaks mitte üksnes inimesi, vaid kogu riiki. See on lein - väärikas, sirgeselgne, pisarateta lein  -, mida ma endise välisministri Jón Baldvin Hannibalssoni (69) kollastest Läti männipalkidest majas tunnen. Valu, mis on niihästi isiklik - ta räägib oma tütrest, kes ostis sarnaselt paljude  noorte islandlastega pangalaenuga kodu ning nüüd üsna kindlalt oma laenu enam maksta ei suuda - kui ka riigimehelik. "Kuni viimase ajani polnud meil peaaegu üldse välisvõlga. Nüüd on selge, et võlg tuleb Islandi riigil hiiglaslik. Rahvusvaheline Valuutafond arvab, et meie välisvõlg ulatub 2009. rahandusaastal 80 protsendini SKTst, kuid minu arvates on see number alahinnatud. Võlg hakkab olema vähemalt 1,5 korda suurem kui meie SKT ja see on kohutav! See on suurem kui Saksamaal pärast Esimest maailmasõda -  ja Saksamaa ei toibunudki sellest."