Eile väljas söömas käies tabasin end teolt.  Nimelt oli mul rahakotis 10 eurot. Ja kaardiga ma ei tahtnud maksta.  Ostsin õhtu jooksul erinevaid sööke-jooke.  Et teada saada, kas olen veel maksejõuline ja võin endale midagi lisaks lubada, siis kõigepealt arvutasin 10 eurot (peas muidugi) kroonideks, siis arvutasin hinnad kroonides kokku, siis mõtlesin, kui palju mul järgi on ja tabasingi end sellelt, et võiks ju kohe eurohinnad kokku arvutada ja siis lahutada saadud summa 10st.  Ühesõnaga - pidev konverteerimine peas. Ja täiesti  ilmaasjata.  Võtab aega ja harjumist.  Esimene ost eurode eest oli tengelpung nendesamade eurosentide hoidmiseks.  Esimene ost uuel aastal oli lõngad ja käekoti rauad.  Leidsin eile maast ka esimesed euromündid. Nii 1.60 jagu. Vanasti nii lihtsalt kahekümneviiekaid maas ei vedelenud.