Kui meedia ja sotsiaalkäitumise revolutsioon jätkub sama hoogsalt, kui on alanud, siis kõikjal saab tähtsaks inimene ning tema roll ja kontakt sinuga sinu elus.    Inimene tahab ja vajab isiklikku poliitikut, isiklikku ärimeest, isiklikku (aja)kirjanikku, isiklikku näitlejat.    Poliitikas peaks siis muutuma  see, et iga üksiku poliitiku mõtted ja isiksus on järjest olulisemad ning "partei programm" või "parteiline kuuluvus" on järjest vähemtähtsad?    Muidugi on poliitika suhted ja koostöö ning "ühise keele leidmine".    Aga "poliitilise populaarsuse" jaoks pole vaja enam parteid. Poliitikul tuleb omada ja hoida otsest kontakti inimestega.