Ja eile hommikul… 6.30 silmad klõps lahti. Lahe! Pidime kl 11-ks Rotoruale jõudma, et järjekordsele hangile minna, seekord Whakarewarewa külla. See on küla, kus maoorid tänasel päeval tõepoolest elavad. Eile kais seal  parajasti tangi, maoori matus. Selleks olid vist küll kõik ümberkaudsed maoorid kokku tulnud. Seisid ümber kiriku lihtsalt perede viisi tundide kaupa. Faye ütles hiljem, et maoori matused käivad päevi, sinna lähevad kõik maoorid, ka võõrad ja matus lõpeb siis, kui perekonnal raha, toit ja alcohol otsa saavad. Majade vahel saab näha kõikvõimalikke huvitavaid nähtuseid - tulise veega geisreid, mudatiike, kus muda maa seest suuri mulle välja ajab, keeva veega järvesid, sinisiniseid ja roherohelisi järvekesi, maa  seest välja purskavat auru jne. Kõike seda saadab muidugi mädamunahais  J . Vaatasime veidi ka selle küla kultuurišõud, aga see nii võimas ei olnud. Tantsiti lihtsalt traditsioonilisi maoori rahvatantse, näod värvimata, lihtsalt rahvariided seljas (hilisemast ajast siis, mitte sellised nahast nartsud, nagu eelmisel päeval). Vaatasime järjekordse hangi maa seest välja võtmist ja sõime järjekordse hangi. See maitses vähem suitsu järgi ja mulle meeldis see rohkem.  Hangist kirjutan rohkem Oma Maitses, aga selle reisi toidulood hakkavad seal ilmuma alles aasta lõpupoole.