Abistatud enesetapu juures on oluline võimalus viimasel hetkel ümber mõelda. Elu lühendamise otsuse juurde kuuluvad väga tihti kõhklused. Arsti sisenemine ruumi, tulles tegema letaalset süsti, võib mõjuda igasuguseid arutlusi lõpetava tegurina. Samuti ka lihtsalt arsti või  perekonnaliikmete kohalolek võib niimoodi mõjuda, seega oleks parem, kui inimene saaks teha niisuguse teo ja otsuse üksinduses, et tal oleks alati võimalus ümber mõelda, ilma tundmata, et ta murrab mingit kokkulepet. Abistatud enesetapp saab olla valik ka neile, kes ei ole küll terminaalselt haiged, kuid sellegipoolest omavad väljakannatamatuid piinu, mida ei ole võimalik ravida, kelle elukvaliteet on nii subjektiivselt kui objektiivselt madal. Seega, lähtudes taas halastuse ja autonoomia printsiipidest, peaks ka  niisugusel puhul olema inimesel õigus valida surm.