ostsin endale eelmisel nädalal douglas adamsi 'universumi lõpu restorani', lugesin ja nautisin (olen seda kunagi väga ammu laenutanud & lugenud, nüüd sain isikliku eksemplari). paranoiline android marvin, kosmoselaev kuldsüda, mis liigub ebatõenäosuse veojõu abil ja mängib mõttepausi ajal kergemuusikat, ning muidugi mu lemmikkohad, mis kirjeldavad  planeeti nimega väikese vankri beeta...  'see on läänetsooni planeet, mis ühe seletamatu ja mõnevõrra kahlustäratava topograafiaveidruse tõttu koosneb peaaegu täiesti subtroopilisest rannajoonest. temporaalse ümbervormumise samavõrd kahtlustäratava veidruse tõttu on seal peaaegu kogu aeg laupäeva pärastlõuna just enne baaride sulgemist. /.../  lalamatine'i rajoon on üks neid väga väheseid piirkondi, kus ei valitse igavene laupäeva pärastlõuna - selle asemel valitseb seal hoopis igavene jahe laupäeva  õhtupoolik. sealt edasi asuvad ööklubid.' :)