Eile kondasin rabas. Iseenesest poleks 3,5 km laudteed maa, mille läbijalutamise üle ohkida tasub, kui vahemaa kodust selleni poleks poole pikem. Ja noh, koju tagasi kah vaja. Koolimaja treppidel treenitud jalad avastasid endi küljest täiesti kasutamata seisnud lihaseid. Ai!  Vastu ööd meenus, et hommikul ju buss ei käi ja ma lubasin lahkelt  rattaga tööle sõita. Ja siis loomulikult arvestasin aega pisut valesti. 20 aastat vana ühekäigulise ratta käest 20 km läbimist ühe tunniga on vast natuke palju nõutud? Ratturist üldse ei räägigi. Nojah. Sain paar km lõigata ja jõudsin 2 min enne tundi. Aga see OLI KARM. Õnneks olid teed suhteliselt heas korras ja autodest tühjad (ma ei pruukinud neid oma suure hoo pealt muidugi märgata) :P Hull lugu, et tagasi tuleb ka minna. Et ma siis lähen nüüd. Kohe hakkan minema. Peamine on mitte mõelda sadulast :P