CAMP Hillary. 04:31PM.    Cennedy - pataljoniülem.  Bradley -  üksuseülem.  Chuck - meditsiiniseersant.  Tom - Luureseersant.  Dave - Sidepidamisseersant.  Patrick - Inseneriseersant.  Bobby - Relvastusseersant. - Mina.    Dahli - pealiku poeg.  Mosharaf - pealik.    Me oleme neljakesi praegu ühe vanema naisterahva hüti juures. Ta lubas meile midagi head süüa tuua. Niisiis siin me ootamegi. Bradley, kes on meie grupi ülem on üksuse ülem Cennedyga rääkimas. Lubas ka siis varsti tulla.  Juba saamegi süüa. Need on nagu  pannkoogid, aga maitsetumad ja jahusemad. Aga üldsegi mitte halvad, vastupidi, me võtame neid oma telgi juurde veel kaasagi. Eelmine nädal saime ka sama, aga siis oli kuidagi kuiva poolne.  Tänaseks oli plaanitud värvata paar uut kutti, keda siis välja jälle õpetama hakata. Uued noorukid pidi Dahli tooma. Ta ütles, et ülejärgmises hõimu laagris pidi noort värsket verd olema, siin me siis seda ootamegi. Lubas poole viieks tagasi olla, seega peaks kohe kohe tulema. Kohalikud sõdurid on äksi täis, tahavad  näha, mis puust uued poisid on. Nad mäletavad värskelt, kuidas nad ise pidid kõikvõimalike asju tegema. Aga jah, sõjaaeg, uued poisid saavad korraliku tambi kohe peale kah.  Bradley tuleb koloneli juures ja samal ajal tuleb meie auto värvast sisse. Eemalt paistavad kõhnad poisid juba välja. Sergeant käskis mul vägesid juhatada, sest tal läheb koloneliga veel aega. Niisis ma jätkangi. Kamandan kõik autost välja: "All disembark!" Kõik tulevad omamoodi välja. Kamandan kohe uuesti sisse tagasi ja ütlen,  et kui te siin laagris tahate sõduriks saada, siis tehke asju nii nagu sõdurid teevad! Teisel korral tuleb juba paremini välja. Tom tuleb kõrvale ja ütleb, et meie üksuse sellist lodevat jama enam näha ei taha.  Ütlen Chuckile, et las kontrollib kuttide tervise üle, tema on nimelt meditsiiniseersant. Mina vastutan relvastuse ja antud juhul ka väljaõppe eest. Teistele kuttidele jagan samal ajal testid kätte. Kõige pealt vaja kontrollida, et kas nad lugeda oskavad ja saavad aru, mida loevad ja millega  liituvad. Nad uurivad natukene oma asju, samal ajal kiitleb Dahli oma äsja laagrisse toodud vennikest üle, et nood olla head laskurid, sellega on aega, kuni laskma lähme. Täna on kodukorra päev. Kutid loevad oma lehti, lobisen Davega selle üle, et mida ja kui palju neile süüa võiks anda.  Peale lühikest arutlust on noorukid juba ülevaadatud ja nad väidavad, et said loetust samuti aru. Annan järgmise korralduse: "Kõik uue grupi mehed ehitagu endale ühine varjualune!" Noored hakkajad lähevad varmalt  puutokke koguma, eriti ei huvita, kuidas nad seda teevad, sest praegu ei ole veel nende heasse töösse eriti usku. Loodame, et õhtul saab nalja teha. Ja vaikselt tõmbab juba hämaraks ka. Grupiülem Bradley tuleb ja võtab juhtimise üle. Veidi räägib, et meil on jama kaelas, aga öösel on koosolek. Samal ajal valmib uute poiste närune hütt. Laagri- ja hõimuülem Mosharaf tuleb meie juurde, et kiita meid näiliselt hea töö eest poiste väljaõpetamisel ja uute kiusamisel. Ta annab kohalikele korralduse teha õhtune lõke  valmis. Naised hakkavad seda tegema ja meie ei viitsi oodata, kunas nad seda teevad. Järsku tuleb Bradley ja kutsub meid ka, nüüd ongi naljahetk. Viskame kogu uute poiste kaigastest onni lõkkesse. Oii nuga, mis nägusid poisid teevad. Dave räägib neile, et me oleme salajane sõjaväegrupp ja kõik on siin nagu tavainimestel ja teie teete siin sõdurite rajatisi!!!! Ma ütlesin, et täna magavad nad meie hüttides laiali, homme teevad uue.    CAMP Hillary 12:08AM.    Sergeant Major  Bradley tuleb meie juurde ja annab meile käsu teha salajane koosolek kümne minuti pärast relvalaos, mis on mõistagi maa - all. Kuna siin ei ole laskemoona, siis kasutatakse siin õlilampe. Bradley alustab: "Meie külas on spioon, kes praegu peaks olema väidetaval väljasõidul, ta on pealiku poeg Dahli, pealik ei tea ise midagi!" Pärin siis ise ka omaltpoolt, et kui kindel see on, siis Bradley räägib edasi: "Teie mõõdunud nädalase luureanalüüs ja töötlus tuvastab, et fotodel oli siiski Dahli, ta peaks ka praegu  olema Tźaadis, taaskord infot üleandmas! Meie ülesanne on ta tabada ja tappa, hävitada kõik materjalid, õhata kogu nende kompleks ja selgitada välja edasi lekkinud infomaht." Seejärel näeme parandatud piltidelt, et Dahli on tõepoolest nende peal, ka kellaajad klapivad.  Meile antakse nüüd käsk relvastuda ja valmistuda kontroll-luureks. Seda teeme, sööma ka veel viimast korda, teavitame veel Mosharafi, meie minekust, kõik kokku võtab kuskil 15 minutit. Lisaks muule sai koosolekul kokku lepitud, et  insener-seersant Patrick jääb laagrisse ja hiljem vettpidavate andmete korral laseb kõik meie laagris viibivad Dahli sissetoodud noorsõdurid maha. Need võivad olla Dahli käsilased, kelle ülesandeks võib olla meie grupi tapmine kui lähme lasketiiru, noorsõdurid ei kujutaks meile ohtu aga just see, et sabotaazi korral võivad nad olla juba väljaõppinud sõdurid ja teha meile ootamatuid asju.  Võtmae kohalike auto, sõidame sellega tuimalt piirini, kümne daala eest saab probleemideta üle piiri, kasutame seda  illegaalset võimalust. Ülejäänud sõit läheb samuti probleemideta. Sellest polegi midagi rääkida, sõidame, laulame ja räägime plaanidest, et mis saama hakkab.    Dalbsten. 12:12AM.    Oleme vaenlasest kahe kilomeetri kaugusel. Auto sõidetakse varjulisse kohta, sellega sõidab Dave. Tal on seda aega teha kuna sidepidamisega pole nii kiire, kui vaatlusega, mida teostab Tom. Ootan Dave, sest Bradley määras mind temale appi. Eemalt tuleb Dave, kott on juba seljast võetud ja kannab  seda käes. Kõigepealt annab ta mulle varre, mis lahtitõmmates muutub kuusetaoliseks, teengi selle lahti, see on sideluureks, sellega on võimalik pealt kuulata vaenlase raadiovestlusi.  Tom teostab samal ajal vaatlust teepeale, mis viib vaenlase alale. Bradley räägib samal ajal Patrickuga, et kas laagris on kõik korras ja, ega nood pole veel midagi teada saanud. Patrick saab loa vangistada salaja kõik seal viibivad Dahli sisse toodud sõdurid, keda on kokku kuus.  Samuti soovitab Bradley Patrickul  võtta ühendust naaberüksustel, et need teostaksid vaatlust, ega valitsusvägede üksusi ei lähene laagrile, sest Patrick on ikkagi ju üksi laagris. Need saadavad patrullüksused välja.  Oleme mõtetega tagasi nüüd siin, ainult veidi eemal vaenlase laokomplekstidest. Seal ongi nende suur armee keskus. Bradley meenutab meile veel, et vaenlased raporteerivad iga seitsme minuti tagant, seega on meil aega peale esimest ründamist seitse minutit, et jõudan nende arvuti ruumi, selgitada välja infolekke suurus ja  siis ülejäänud maha lasta, naasta laagrisse ja tegeleda vangistatud sõduritega.  Igatahes, Tom kinnitab, et tema vaatluse alusel võiks küll edasi liikuda ja alustada rünnakud juba kokkulepitud minutil. Laohoonete enda pindala on umbes 400 - 500 ruutmeetrit, need on kolmekorruse kõrgused, hoonete ümber on valvurid ja tunnimehed, kes käivad edasi tagasi. Valvurid üritavad ka mitte paigal olla, vist snaiprite pärast. Igatahes, olukord soosib neid võtteid, kus ühe käe paned seljatagant ümber kaela, ja teise  käe paned vastu ja siis tõmbad samal ajal kägistades, selliselt saab piisavalt kõvasti kägistada, et häält ei suudeta teha. Või siis lihtsalt nurgataga tunnimeest oodates ja siis seljatagant võtta ümber kaela ja suruda oma põialdega unesoonte peale mõlemalt poolt ja muidugi korraga. Loomulikult otsustab ka hetk, mida ja kuidas teha.  Oleme vahepeal päris lähedale jõudnud ja hakkame eralduma, Bradley läheb kõige kaugemale. Lisaks jääb tema alguses tegelema võimalike sissetulevate üksustega, ükskõik,  kas häire või muus korras.  Tom võtab ees autoparkla sarnase osa. Tema rikub vahepeal autod ära, et vaenlased ei saaks hiljem autodega põgeneda. Samuti korjab ta ära relvad, mis on tema vastutusalal, seega on vastupanu ka selle võrra nõrgendatud. Sest relvad on neil autoparklas vist mingist vanast kombest. Laudade peal ja mujal. Me eeldame seda veel, täpselt ei tea, kuna Tom pole päris kohal veel.  Ma jään Davega koos tegutsema, kuna meie alal, ehk lagendikul ennem peasissepääsu on päris palju  vaenlasi, nendega on rohkem tegemist.  Chuck on alguses autodele mõeldud laosissepääsude juures, hiljem tuleb sealt edasi majja, et kaitsta meie tegevust kui me oleme arvutiruumi jõudnud.  Kell tikusub, ja nüüd teevadki osad oma raportit, kõik ei tee seda korraga seitsme minuti tagant, intervall on kõigil sama, aga ajastus on teine. Alguses saab ainult neid vaenlasi rünnata, kelle kadumajäämine ei jääks teiste vaatluse alla. Igatahes, me alustame. Kõik läheb kui õlitatult. Bradley kirjeldab ka peale  kolme tapetud, et seal on juba rahulik. Jälgin eemal viibivat vaenlast, et see ei näeks kui ma kohe hakkan tunnimehel sabas käima, et teda õigel hetkel rünnata. Tom räägib, et too jälgitav vaenlane läks hoonesse, kasutan võimalust ja ründan. Järsku teatab Bradley, et Kolonel Cennedy teatab, et meie alale on suundumas vanelase üksused, rahulikus tempos, seega nad ei tule häire olukorras, aga nad on sellegi poolest saabumas. Pakun Bradleyle välja, et las ta pomineerib sisenemisvärava. Kui vaenlane tuleb, siis  õhib lõhkekehad. Bradley on rõõmuga nõus. Minut kaks ja ta on valmis. Meie liigume juba majja.  Teine korrus. Oleme esimesest trepist üleval, üks vaenlane räägib seal telefoniga, teine vahib telekat. Liigume edasi, sest seal ei tundu arvuti värki olevat. Mina ees, Dave minu järel.  Kohal. Näeme ukselaudadest läbi vaenlase arvutit. Keegi istub seal taga. Dave annab mulle optilise kaabli, millega näeb ust avamata, seda, mis on ruumis sees. Seal on kaks valvurit ja arvutikutt. Seega on kolmandat ka  vaja, ehk siis iga vaenlase jaoks üks mees. Sellisel juhul saaks sekundiga juba põhiosa kallale asuda. Igatahes, arvuti taga on Dahli isiklikult. Tom tuleb kiiresti sisse, sest vaenlased võivad juba andmeid edastada. Tom on kohal, lööme ukse lailaks, mina võtan parema valvuri, Tom vasaku, Dave läheb Dahli juurde. Nuga on Dahlil kõril, ta vaikib. Lasen valvuri maha ja uurin arvuti värki. Tulemused on niisugused nagu ootasime, kirjeldatud on eelseisvaid operatsioone, väljaõppe drille ja vastudrille ning meil  olevat luureinfot, lisaks veel helisalvestised meie vestlustest ning veel ühtteist lisaks selgitan välja, et ühele vaenlasele on juba andmed saadetud, teisele ollakse saatmas, peatan saatmise. Dave aitab välja selgitada arvuti IP aadressi, mis tundub keeruline, ei teagi miks. CENTCOM'i luurekeskus selgitab välja sellise IP aadressiga arvutist saadetud andmed, need on saadetud 200 kilomeetrit eemal olevasse arvutisse. Cennedy annab korralduse seal viibivale üksusele rünnata hoonet, kus ongi too sama arvuti  kuhu info jõudis juba lekkida. Seal saadakse kiirelt korda, kuna seal valvet ega turvat erilist ei ole. Dahli lastakse kohapeal maha. Nüüd avame üldise tule, Bradley laseb värvas olevad pommid õhku kui vaenlane on seal kohal. Laseme teiselt korruselt vaenlased maha ja lähme akna kaudu laohoone katusele, sama laohoone ustest tulevad välja vanelased, kes loodavad autodega minema põgeneda, aga need on juba rikutud. Seega laseme koos Davega nood tuimalt maha. Nüüd läheme arvutist veel vaatama, ehk saab midagi uut  veel teada. Seal ongi see, et meie põhilaagris viibivad Dahli käsilased on valitsuse liikmete sugulased ja nende sõbrad, seega vaenlased, nad on juba välja õpetatud sõdurid. Patrick saab loa kõik koheselt hukata, ta kasutab seda. Arvuti hävitame, relvad viime minema. Moona laseme kohapeal ära.  Naaseme laagrissse. Kohalikud on veel paanikas. Selgitame ja räägime nendega. Mosharaf on meiega leppinud. Selleks korraks siis kõik, Cennedy tänab meid olulise missiooni täitmise eest. Bradley: "Thank God!"