Niisiis tuli aasta 2008. Ja ikka loodab inimhing väsimatult, et ehk tuleb see parem kui oli eelmine. Sest eelmine polnud seekord tõesti suurem asi, lubage viriseda. Lootus sureb  viimasena, nagu öeldakse.  Olen hetkel kah reisupeal, hoopis vanemate pool Sauel. Kuna nad nii kaugel elavad, on see päris paras ettevõtmine, et neid ja vendi üle vaatamas käia. Üle korra-paari aasta jooksul ei jõuagi. Kui välja arvata need nö. varastatud kohtumised, kui Tallinnas mingi koolitus on, nii et Sauele öömajale saab jääda. Aga see pole muidugi see.  Hea on aga "kodus" käimise juures veel see, et kõik (või noh, enamus) vanad kooliaegsed sõbrannad saab jälle ära külastatud. Ka neid näeb nii  harva, et .... Mõnes mõttes muidugi hea ka, siis oled selline "kauge külaline" ja palju positiivset tähelepanu on garanteeritud. :) Kehtib muidugi vastastikuselt! Harvadel külastustel on veel see hea omapära, et siis ikka näed ka, kuidas elu on vahepeal muutunud, muidu ei märkakski võib-olla.    Aga jah, vaheaja viimased päevad, siis algab jälle kool ja tuleb tagasi minna lapsi õpetama... :(    Aga kõigile mu headele sõpradele-tuttavatele, kes seda blogi loevad: ikka paremat uuemat aastat!  Olge/saage/jääge õnnelikuks!