Nii palju  kasvatamatuid lapsi on võimatu ühes kohas korraga näha. Tihti ongi nende eesmärgiks hinnalisi pilte rikkuda ja näidata, kes suudab endast maha jätta suurema märgi. Koolilapsed pidid olema Kumu õudusunenägu, samas on muuseumil võimatu noorte külastamist ka keelata. Kunsti õppimine ja nägemine on noore inimese arengule oluline.    Mind hämmastab mitu asja. Esiteks Eesti eliitkooli õpetajate käitumine. Kui me võtame briti kuulsamad internaatkoolid (boarding school) kus õpivad riigi kõige rikkamate ja  mõjuvõimsamate vanemate lapsed ning kus aasta õppemaksuks on kuni 60 000 naela, siis saadavad lapsevanemad on võsukesed nendesse koolidesse just sel eesmärgil, et nende koolide kasvatus Suurbritannias on tuntud erakordselt karmina. Enamjaolt ööbivad lapsed koolimajas, kust neid ei lubata isegi mitte välja. Kõik kannavad ranget vormi ning nendes koolides püsimine on raske. Laps, kes rikub reegleid visatakse eliitkoolist lihtsalt kiiremas korras välja.    Vaadake inglise aristrokraate, kelle käitumine  on saanud eliitkoolis lihvi mida nad mäletavad elu lõpuni. Juba kuue aastane poisike õpib selles koolis viisakalt kätlema, mütsi peast võtma, noa ja kahvliga sööma jne. Mis toimub aga meie nõndanimetatud eliitkoolides? Õpilane käsutab õpetajat! Pole ime, et meie riigil pole tõelist tulevikku. Inglismaa eliitkoolidest sirguvad rahva paremad pojad. Meie riigi paremad pojad sülitavad kunstimuuseumis maali peale ja ilmselt jäävad seda tegema elu lõpuni. Kahjuks ruulib meie ühiskonnas raha teistsugusel kujul.    Britid saadavad suure raha eest lapsed kooli, et saada seda ranget kasvatust mida riigikoolid ei võimalda. Meie eliitkoolides aga ruulib matslus, millele vanemad justkui peale maksavad.