Keskmine maruuniküla koosneb 100-200 elanikust ning on oma vormilt suur hulk väikeseid ebakorrapäraselt paigutatud üheinimese elamuid. Kuigi meie môistes tänavaid seal ei ole, oli küladel ometi mingi standardne vorm - igal külal oli oma nö. paadisadam ehk randumiskoht (ning seetôttu said tulijad külla siseneda vaid ühte jalgrada pidi), oma ujumise- ja pesupesemise koht, pühapaik ehk "oraakli koht" kuskil küla keskel ning jalgrajad, mis viisid külast  eemal asuvasse vôssa, mida väljakäiguna kasutati. Küla serval asus alati ka maja vôi paar "pagendatud" naiste tarvis (menstrueerivad, sünnitavad ja vastsündinuid imetavad naised), kes vôisid kasutada ainult nende jaoks määratud jalgradu ning kellel oli eraldi ligipääs jôele.