Naer kahjustab meie tõsiseltvõetavust. Mis on väga hea. Ennekõike me enese silmis peaks iseendi üle vahel naerma ja vahel veel rohkem naerma. Oma tõsiseltvõetavuse krambi üle. Kõrgeimale kõlbame me niisama ka. Naer loob sidusust inimeste vahel. Kui seda alguseks natuke palju on siis võib ju alustada naeratusest. Ja sedamööda kuis allakäik kiireneb jõuda naeruni. Või areng. Kui ei jõua pole ka hullu.