"Praegu kahjatsen ma seda aega taga, mis ma  luuletuste ja unistuste pääle ära olen kulutanud," kirjutab ta ühes kirjas 17. okt. 1909. "Nüüd olen ma praktikalikum ja pean oma sihti paremini silmis. Luuletustega teen ainult siis tegemist, kui enam teisiti ei saa, s. o. kui "vaim" nii pääle tükib, et enam teisiti ei saa."