Elu mõte ei ole mitte pet­likus, laiaulatuslikus, ker­gemeelses elunautimises, vaid tõsises, loovas, ausas, iseseisvas töös - see on ro­maani probleemiks. Autor arendab ning lahendab seda andumuse ja kaastundmusega. Igalt poolt paistab välja elu  tervenemist taotlev ten­dents. Probleemi sõlmele lähinedes satub aga autor hasarti ja kisendab elunautijaile näkku sõnu, mis ei ole enam kunstniku, vaid vihase moraali-jutlustaja omad: