Karm vana oli. Eks ta old ise ka ehmatanud oma uuest meelevallast ja kirikust mida ta ei  tahtnud. Keegi ütles kenasti Venemaa kohta et kõik antakse andeks, ainult mitte usupuudust. Aga see on vast enam selline veneusk mille puudust ei andestata. Miks peab usk end riietama negatiivse identiteedi ja jumalikult legitimeeritud vihkamisega? Eks ole usk redutseeriv süsteem selle ilma kirjususe suhtes, vast ehk sellepärast. Aga võtta usku kui armastuse jõudu ja usaldust ehk oleks see võimalik?