minu enda üks põhihuvisid ongi, kuidas ootused, ennustused, kontekst ja eelnevalt kogutud teadmine mõjutavad teadvustamist. tegelikult me teame nende protsesside ja teadvustamise seosest (veel) üsna vähe. me teame ainult, et ka visuaalses teadvuses võime me sarnaseid efekte leida (ühte arutasime siin - http://teadvus.wordpress.com/2009/09/14/ara-usu-oma-silmi/ ). mind ennast ongi köitnud ka küsimus, kas ma teatud olukordades saan katseisikut panna midagi visuaalselt valesti teadvustama (näiteks kuna ta ootab kindlal katsekorral mingit kindlat stiimulit - kas ta siis teatud tingimustes teadvustabki seda stiimulit, ehkki ekraanil on esitatud midagi muud?). kahjuks pole aega olnud, et vastavat katset ära teha.  valu (sügeluse, kipituse jne) teadvustamine on kindlasti sõltuvad kontekstist, ootustest (kui pimedas toas uskuda, et mööda mu jalga ronib prussakas, siis ma võin teda seal ka tunda) ja  tähelepanust (ma tavaliselt ei tunne pükse oma reite vastas, aga kui viin sellele tähelepanu, siis tunnen ja teadvustan. sellest fenomenist sai kunagi pisut ilukirjanduslikult kirjutatud siin - http://teadvus.wordpress.com/2009/01/02/mittetiksuva-seinakella-moistatus/ )