Ehhee, ma just plaanin kirjutada oma blogisse lugu, kuidas ma Jan Gunnarssoni loengust inspiratsiooni sain...  See on kaunis tölkimatu organisatsioon (Värdskapet utveckling -  kylalislahkuse areng/-damine vms), mille esindajana ta yle maailma käib loenguid pidamas, mis on ilmselt samuti midagi psyhholoogilise koolituse taolist...  Väga löbus (saal rökkab naerda), aga mötlemapanev, positiivsusele häälestav.  Ma olin alguses väga kahtlustav, oli ysna kallis loeng, aga nyyd tunnen, et iga ööri väärt. Juba nyyd saan aru, et mind "programmeeriti ymber".  Aga see muidugi juhtub, kui on sisemine valmisolek olla positiivne, see andis töuget olla edasi, jääda oma juurde ja mitte  alla anda, ka asjaolude kiuste, syngete teekaaslaste kiuste jne.    Naeratus teeb töesti imet ja avab uksed...    Eks mitmed teed viivad sama mäe tippu.