Nagu juuresolevalt pildilt n2ha on, siis ei j6udnud ma Eestis olles siia miskit lisada. Kahjuks. Aga vahelduseks oli v2ga tore kodus olla.    Kuid k6igepealt vist peaksin j2tkama sealt, kust eelmine kord pooleli j2in. 19. Dets  pakkisin oma kohvri ja s6itsin rongiga Stanstedi lennujaama. Rongis olen oma m2rkmikku kirjutanud paar lauset. "Rongis on kylm, mul on kopp ees ja minu vastas istuvad poolakad. Yks on vana ja suure ninaga. Teisel on ilusad silmad." No ja seal lennujaamas olin ma juba 6htul kell 8. Istusin. Lugesin raamatuid. Vahtisin inimesi. Igavlesin. Proovisin magada. Mingil hetkel tuli istus minu vastu yks noormees. 2raoleva ilmega. Ja hakkas oma taskuid ja 6lakotti l2bi sorima. Tegi kohe mitu tiiru. Kui ma j2rgmine kord  tema poole vaatasin, siis oli tal k2es kaks paberit. Vehkis nendega ja kysis minu k2est, et kas paremast v6i vasakust k2est? Ma arvasin, et vasakust. Siis meelitas ta mu ukse taha suitsu tegema ja r22kis, milles asi. Tuli v2lja, et tegemist on l2tlasega, kes elab Iirimaal. Ja oi kui ilusti ta r22kis, ses m6ttes, et ma poleks eladeski arvanud, et tegemist on l2tlasega... Aga see selleks. Tyyp pidi s6itma Riiga, j6uluks koju. Aga reisi jooksul kaotas 2ra oma kaks kohvrit, mis t2is kingitusi. Ja nyyd oli  mures, et kas minna Riiga ilma kingitusteta v6i tagasi pahase ja kurjustava pruudi juurde Iirimaale. Ma ei teagi, mis pidi ta siis ostsustas, sest kui ma teda viimati n2gin, siis ta tukkus pingi otsa peal minust paar rida eemal.  Ja hommikul, registratuuris, s6itis yks vahva Eesti neiu mul kohvriga yle varvaste ja kukkus rohkes6naliselt ja siiralt inglise keeles vabandama. Ma muigasin ja ytlesin talle: "Pole hullu". No ja sisi pl22gutasin temaga juttu ajada need paar tundi, mis lennu v2ljumiseni olid ning  lennukiski istusime k6rvuti. Sehuke vahva tydruk, kes Londoni p6hjaosas elab ja baaridaamina t66tab.    Tallinas ei saanud lennuk algul maanduda, sest tuiskas vist. Igatahes piloot luges reisijatele s6nu peale... ilm on v2ga kr6be ja p6hjamaiselt kylm... miinus neli kraadi... Oi kus ma itsitasin... et kylm... No aga kui vaatasin neid reisijaid, kes k6pskingakeste ja 6hukeste yleriietega lennukist v2lja l6rtsi sisse sammusid, siis oli vist piloodil 6igus.    Lennujaama oli mulle vastu  tulnud minu kallis vanem vend Janek. Meelitasin ta kohe s66ma, sest mul oli juba ammu tungiv vajadus yhe korraliku Eesti prae j2rele. 6htuks j6udsime koju. Ema ja isa olid k2inud Tartus majaostu lepingut s6lmimas. No ja siis istusime ja limpsisime konni ja vahetasime muljeid. Roll helistas ja meelitas mind b2ndiproovi. K2isingi. Nad on j2tkuvalt sama vahvad ja jaburad, kui enne. Kuulasin paari uut lugu ja m6nd vana uues versioonis. Minust j2id nad proovikasse napsutama.    Aga ilm oli Eestis  sydantl6hestavalt kaunis. K6ik see lumi. Eriti minu kodukandis. Seal ju p6hjapoolt Tartu parimad suusakohad. Oksad olid vastu maad lume raskuse k2es. Ja p2ike paistis. No ja nyyd k2is Tinnu siin ja r22kis, et vahepeal oli ka Visplikylas mitu p2eva paks lumi maas olnud. Sel ajal, kui mina Londonis trallisin. Aga sellest hiljem.    Mida ma oma kodusk2igu jooksul siis veel tegin? K2isin onutytre juures h66gveini limpsimas, Tartus osturetkel, plika j6ulupeol. Valmistasin j6ulupraade (see metskitse praad tuli  t6epoolest suurep2raselt v2lja). Vanaisa k2is kylas, noorem vend perega ja vanem lastega. Ja esimesel j6ulupyhal vedasin enda ja oma suure kohvri Viljandisse.