Noarootsi koolide  kroonikaraamatuid vaadates näeme, et ajal, kui Eestimaal oli "Rootsi aeg" ja Paslepa mõisa lähedal viigis oli sadam, saabus 1648. aastal Pasleppa Rootsist Västergötlandi maakonnast (läänist) Mariestadi linnast pastor Isak Hasselblad. Kokkuleppel rootslastest mõisnikuga, kes andis rahvakooli tarbeks kasutada mõisa abihooneid, avas Isak Hasselblad 1650. aasta sügisel Paslepas rootsi laste kooli (Svensk barn skolan).    Uus asi leidis elavat poolehoidu, kooli tuli õppima ca 40 last, mis peale õpetaja oli  sunnitud jagama õpilased soo järgi kahte gruppi. Tüdrukud käisid koolis kolm päeva ja teised kolm päeva poisid. Kooliaasta algas mardipäeval (10. november) ja lõppes jüripäeval (23. aprill). See oli vastavuses tolleaegse küla karjamajandusega. Kooli programmi jaotas Hasselblad kolme talve peale. Rootsi laste koolis õpetati nagu Rootsiski rehkendust (rekning), laulmist, katekismust, piiblilugusid ja käsitööd. Lapsi õpetati rootsi keeles (Västergötlandi murrakus).    Et sel ajal õlilampe veel ei olnud,  tulid lapsed kooli, kui päike oli juba kõrgel. Koolitunni pikkus olenes sellest, kuidas õpetaja jõudis küsitlemise ja uue aine ülesandmisega toime tulla. Tund lõppes, kui õpetaja klassist välja läks. Tunni algusest teatati aisakellaga. Poisid pidid hommikul puid lõhkuma ja ahju kütma. Tüdrukute hooleks oli koristamine.    Pärast Isak Hasselbladi surma olid õpetajateks tema poeg ja pojapoeg.    Rootsi laste kool tegutses 50 aastat, kuni Põhjasõjani. 1709. aastal kaotas Rootsi riik oma  meretagused valdused - Eesti-, Liivi- ja Ingerimaa. Teiseks möllasid Põhjasõja ajal katkud ja muud õnnetused, need tegid külad pooltühjaks.    Pärast katku hakkasid Noarootsis levima pühapäevakoolid. Need olid niisugused, kus mõni ärksam ja haritum külamees kutsus oma küla lapsed enda juurde koju ja pani neid tähti õppima, usutükke lugema ja laulma. Kaheksateistkümnenda ja üheksateistkümnenda sajandi vahetusel oli niisuguseid koole juba igas külas. Nii tegutses Noarootsi kihelkonnas Paslepa, Sutlepa  ja Riguldi vallas 19 sellist kooli. Tasu pühapäevakooli õpetaja ei saanud.    1865. aastal pidid vallavalitsused Eestimaa aadelkonna (Landsstube) eestvõttel oma külades asutama rahvakoolid.    Esimene Paslepa valla külakool avati mõisa kõrtsihoones. Esimeseks õpetajaks oli Kuuda õpetajate seminari lõpetanud Hans Kibus, kes oli ühtlasi valla kirjutaja (sekretär). 1868. aastal läks Hans Kibus sama valla Österby kooli õpetajaks 100-rublase aastapalgaga valla poolt.    Et Paslepa  kool jäi õpetajata, viidi see üle Noarootsi kiriku leerituppa, kus esialgu oli õpetajaks Anders Brus. 1872. aastal tuli Pasleppa kaks misjonäri, Österblad ja Thoreen. Viimane asutas Paslepa mõisa härrastemajas 1873. aastal köster-kooliõpetajate seminari, mis töötas 14 aastat.    Et Paslepa külakooli õpetaja Anders Brus mõne aasta pärast lahkus, määrati tema asemele seminari lõpetanud Johan Nyman.    Kui Thoreen haigestus, määrati Johan Nyman seminari õpetajaks.    Vabanenud  kohale Paslepa kooli tuli nüüd seminari kasvandik Gustav Dreiman, kes tegutses seal tükk aega. 1892. aastal valis vald tema asemel uueks õpetajaks Johan Tomti, kellel küll vastavat haridust polnud, kuid kes mõistis hästi vene keelt. Et vana koolimaja enam ei kõlvanud, ehitas vald Einby ja Paslepa küla piirile uue koolimaja, mis valmis 1901. aastal. Uude koolimajja valiti õpetajaks Joel Nyman 125-rublase aastapalgaga. 1903. aastal kutsuti Johan Tomti õpetajaks tagasi. 1918-1920 oli abiõpetajaks Hans Vesterblom.  1920. aasta sügisel muudeti Paslepa kool 4-klassiliseks. Johan Tomti määrati koolijuhatajaks, õpetajaks kutsuti Martha Blees. 1921. aastal Tomti haigestus ning võttis endale asendajaks laevakapten Eduard Tui, kes Tomti surma järel jäigi õpetajaks, Martha Blees oli koolijuhatajaks kuni abiellumiseni. Siis valiti koolijuhatajaks Tui ning õpetajaks võeti Voldemar Sedman. 1928. aastal muudeti kool 5-klassiliseks, mistõttu vallavalitsus määras õpetajaks Soomes seminari lõpetanud Olga ja Nelly Söderholmi, kuna  Sedman vähese hariduse tõttu vallandati.