Meister jõi siis kiiresti oma viina ära, pani tühja klaasi baariletile ja astus öösse, trügis läbi Peaturul tungleva ja küünlaid põletava rahvahulga, kes jagas intervjuusid välismaistele ja kodumaistele telekanalitele, ning telekanalid ei käitunud üldse hüäänidena, nagu oleks oodata võinud, telekanalid olid oma ülesannete kõrgusel, olid sel hetkel diskreetsed, taktitundelised, ei olnud tavapärast kõmu tagaajamist, viimaste tundide sündmused oleksid televisiooni  justkui õilistanud, ja ka rahvahulk oli ülesannete kõrgusel, läbi rahvahulga tungis häbenev pruut häbeneva peigmehega, on endale alles pulmapäeva valinud! - kommenteeris rahvahulga esindaja mürgiselt, rahvahulk noogutas ja pruutpaar häbenes veel enam.     ***  Tadeusz Różewicz "Valitud luuletused", Hendrik Lindepuu Kirjastus, Tartu 2009, lk 215; 193; 283.  Mis halba minuga ikka juhtub?