Sel  nädalal oli jälle imekaunis võimalus viibida EELK vaimulike konverentsil. Vahel tundub, et kirikus on tööl väga erinevad inimesed, keda seob küllaltki vähe ja kes on teatud teoloogilistes seisukohtades vägagi erineval seisukohal. Kui aga olin vaimulike konverentsil, siis sel aastal kogesin erilisti ühtsust. Kuigi mõni kannab ülikonda ja teine sutaani (must vaimulikurüü), ei ole need siiski piisavad erinevused. Samal jumalateenistusel koos lauldes ja palvetades tuli ühtsus kõige selgemini esile. Ka rühmatöös  leidsid muidu nii erinevad inimesed üksmeele ja ühise keele. Seega pole vaja pöörata vast nii palju tähele panu sellele, mis meid eristab, vaid pigem sellele mis meid seob. Ja seda polegi sugugi vähe. Kirik on selles ilmlikustunud maailmas ja kiriku sisesed erimeelsused on tühised võrreldes maailma seisukohtadega.