Amerikaniseeritud variant Akira Kurosawa ''Seitsmest samuraist'' suudab hästi käsitada originaali põhiteemasid ja -hoiakuid uues läänelikkus variandis, millest on klassika saanud. Ent siiski ei suuda Sturges teha oma tegelasi nii  väärikaks, stiilseks ja kauniks nagu Kurosawal. Sellest hoolimata on ''The Magnificient Seven'' väärt neid kiiduavaldusi, mille osaks ta kõikide nende aastate jooksul on saanud.  Väikest mehhiko küla rüüstab pidevalt Wallachi röövlite jõuk. Aral külarahval pole julgust ega vahendeid röövlitele vastuhakkamiseks ja nõnda otsustatakse palgata viimase ühise varanduse eest seitse vapraimat meest sellel pool Rio Grandet: Brynner, McQueen, Bronson, Vaughn, Dexter, Coburn ja Buchholz. Mehed õpetavad külarahvast  bandiitide vastu võitlema.  Filmis ei ole ühtegi ebaõnnestunud osatäitmist, mis selliste näitlejate puhul ei üllata. Brynner oli ainus suur täht filmi tegemise ajal, kuna oli eelnevalt saanud Oscari filmi ''The King And I'' eest. Kuigi Coburnile pole antud palju teksti, on tema kohalolekut suurepäraselt õhus tunda. Hiljem aga sai mees küllaga tekste. Ainus seitsmest, kes ei saavutanud peale seda filmi kuulsust ja edu, oli Dexter, kes enne ameti mahapanemist veel ainult mõnes filmis kaasa tegi.  ''The  Magificent Seven'' on Sturgesi üks õnnestunumaid lavastusi. Nagu ka ''Bad Day At Black Rock'' ja ''The Great Escape'', on ka sellele filmile otsitud esmaklassiline näitlejate ansambel ja Sturgesi poolt igaühele sobivasse rolli pandud. Bernsteini tunnusmuusika oli panus filmile ja tolleaegsele Ameerika popkultuurile. Film sai endale hulga järgesid: ''Return Of The Magnicent Seven'', ''Guns Of The Magnificent Seven'' ja ''The Magnificent Seven Ride''. Kui Kurosawa ise oli filmi esmakordselt näinud, kinkis ta  Sturgesile tunnustuse märgiks mõõga.