Hakkasin blogi kirjutama põhiliselt eesti sugulaste ja sõprade jaoks. Et ei peaks sama juttu mitukümmend korda kirjutama/rääkima. Lõppude-lõpuks on siiski blogi külastus oodatust harvem ja kaootilisem kui olin oodanud (kui helistan koju, siis tuleb ikka uuesti ümber jutustada, mis juba kirja sai pandud) Ja kahjuks enamus minu lugejaid ei kipu kommenteerima. Seega ülevaade puudub… Aga kirjutan ikka. Eesti keeles, sest see on minu identiteet. Ja kui keegi muu ei hooli nendest ülestähendustest,  siis vähemalt endal on kunagi tore uuesti üle lugeda. Sest isegi oma mõtted ja arvamused ja väljaütlemised unustame uskumatult kiiresti.