Kui nüüd kõik ausalt ära rääkida, siis on tunne selline, et saadaks teatud protsendi rootslaseid vaimuhaiglasse ja sõimerühma arenema. Ma lihtsalt ei saa aru, kus on nende inimeste mõistus ja kirjaoskus?    Täna oli hea näide lolluse tipust, kui oli vaja projekt esitada ning tähtajani jäänud kõigest 45 minutit. Ilmub siis välja "tore" rootslane, kes jahub mingitest asjadest teemal kui oluline see ja kui hädasti me peame oma projekti suures mahus muutma. Kusjuures kõik, mis ta  rääkis oli absoluutselt ebaoluline projekti teema suhtes. Ja siis kutt lisab hästi entusiastlikult, et me peame ikka rohkem pingutama, sest viite vaja ikka saada. Mul oli küll tunne, et ma hakkan karjuma ja küsin, kas lasen ta kohe maha? No watttafakk, kutt pole ise mitte halligi kirjutanud ja nüüd tuleb prääksuma, et viite vaja saada ja muudatusi vaja teha. Kuna me saatsime hispaania tüdrukuga ta pikalt ja keeldusime sellistel teemadel edasi rääkimast, siis võttis too kutt endale teise isendist rootslase  kampa ja läksid juhendajale kaebama. No palju edu! Ei huvita, lähen kaeban vastu.    Ma nagu tõesti ei saa enam aru, mis neil rootslastel viga on (mitte kõik, aga tuleb ette mitmeid), et iseseisev mõtlemisvõime puudub ja kirjutada ei oska. Inglise keele rääkimisega saavad hakkama, aga kui hakkad lugema, mida tüübid kirjutavad, siis on küll tunne, et saada inimesed algklassidesse tagasi. Nende lausetest ei ole võimalik midagi välja lugeda, inglise keel on nii vigane kui üldse olla saab ja siis  taotlevad magistrikraadi? Minul hakkab selle peale õiglustunne häirekella lööma - mismõttes nad saavad magistrikraadi kui ise üldse mõelda ja pingutada ei oska ning kirjutamisest rääkimata? No mismõttes?!?    Ausalt öelda on mul rootsi ühiskonnast kahju, sest sellised isendid on selle riigi tulevik. Inimesed, kes ei oska kirjutada, otsuseid vastu võtta ja nii sama lulli lööjad. Mis ma oskan öelda. Great Success!