Käänulisel teepervel, mis oli ümbritsetud lainelise sügavrohelise hekiga, hakkasime me valima autokindlustuse hädaabinumbrit. Esimesed nelikümmend minutit suhtlesime me robotiga (automaatvastaja), kelle käsul me vajutasime siis erinevaid numbreid et kätte saada õige persoon. Inimesega, kelle me lõpuks liinile saime, suhtlesime poolteist tundi.  Meid pandi pidevalt ootejärjekorda. Oluline on veel mainida, et hädaabi numbrile helistamine maksis selles firmas 20 penni minutis.