Nimetatud  kaasuses esitas Hollandi Ülemkohus küsimuse, kas südakarpide püüki Waddenzee kaitsealal võib lubada siis, kui pole mingit ilmset kahtlust, et oluline mõju puudub,või on see lubatud vaid siis, kui pole mingisugustki kahtlust, et sellinemõju puudub.Euroopa Kohus asus järgmisele seisukohale: hindamine tähendab käesoleval juhul seda, et ""parimatest teadussaavutustest lähtuvalt tuleb kindlaks teha kõik /…/ aspektid, mis võivadala kaitse eesmärke oluliselt mõjutada". Niisiis leidis Euroopa Kohus, et hindamise  puhul ongi tegemist just teadustööga ja see peab olema nii põhjalik, et arvestatakse alasid mõjutavate tegevuste kõiki aspekte (mitte ainult kõige tõenäolisemaid) ning kõrvaldatakse kõik põhjendatud kahtlused olulise mõju puudumise või esinemise suhtes, nii et lõppkokkuvõttes oleks võimalik anda selge vastus käesoleva artikli järgmises osas püstitatud küsimusele. Lisada tuleb ka seda, et keskkonnaõiguse ühe kõige tähtsama aluspõhimõtte - saastaja maksab - kohaselt maksab kõige selle eest loomulikult arendaja  ja mingit muud lahendusvarianti ei ole.