Muusikaliteratuuri õpetas Johannes Jürisson - see oli jube! Esimesed kaks aastat õpetas ta Lääne muusikat. Tol ajal polnud koolil ju veel mingit helitehnikat, kontsertmeister mängis klaveril mõistulood ette. Nii tehti arvestusi ja eksameid, eriti hull oli teise kursuse kevad. Võtsime kambaga nädal aega järjest ühe klassi, mina, Rosenvald, Oja, kes mängis väga hästi klaverit, Hindpere - ja "peksime läbi" sõna otses mõttes kogu Lääne muusikaliteratuuri: kõik Beethoveni sümfooniad ja pool sonaatidest, kogu Chopini, kogu Bachi HTK jne, kõik sai läbi mängitud - et Jürissonile "ära teha". Ta vedas arvestusel tahvlile kakskümmend viis kriipsu - arvestuse said, kui kakskümmend üks oli vastatud. Me saime kõik viied…Ta saavutas selle, mis vaja - konservatooriumis me enam muusikatundmisega ei maadelnud, seal oli Heimar Ilves, kes pani meid hoopis muusika üle mõtlema.