Taluelu kajastub ka neis kahes eelnimetatud kogus «Minu ja minu lähedaste saatus ajaloo keerdkäikudes», mis asub Tartus, ja «Suvun suuri  kertomus», asukohaga Helsingis. 60-70-aastaste põlvkond kirjutab oma vanemate elust 20. sajandi alguses. Selle järgi ei olnud vanemate noorpõlv kerge, seda peamiselt vaesuse ja raske töö tõttu. Näiteks 62-aastane soome naine Impilahtist kirjutab: vanemad olid küll jutukad, kuid oma lapsepõlvest nad ei rääkinud - see oli raske ja raskustest ei tahetud kõnelda (SSK 9509/10102, lk 6429). 70-aastane eesti mees Lääne-Virumaalt mainib, et vanemate noorpõlveaeg oli rentnikuaeg ja see oli raske. Seevastu tema enda  lapsepõlv oli rahulik ja õnnelik, puudust ei tuntud millestki (EE 540, lk 6-9).