Suur põhuvirn on põllunurgast ära veetud ja selle asemel on nüüd veeloigud ning väiksemad mahajäetud põhuhunnikud. Sealt tõusid lendu mõned lõokesed. Viisijupikestki oli taeva all kuulda. Jõudsin lähemale ja järgmine kevadekuulutaja, väike "jäälõhkuja" - linavästrik - kõigutas põhuhunnikul oma saba! Egas midagi, aeg on sealmaal, et veed las voolata! Metsa ääres  sügavas kraavis kihutab vesi jõe poole. Kallastel ripuvad veel paksud lumehanged, aga kauaks neid enam pole. Kui linavästrik kohal, siis on lähiajal ka jõel jääminek ees.