…näiteks mina. 1992-1997 Favoriidis.  Helju tahtis võimalusel alati "autoriga vestelda", kui ta välja trükitud käsikirja oma punase pastakaga oli ära teinud. Vestlustel võis ta pahasti öelda, võis sind mitte kuulda või kuulata, võis kanduda ei-tea-kuhu teemadesse, aga - lõppkokkuvõttes - ütles tohutult palju selliseid asju, mis meelde jäid ja mu keelt korrastasid.  Kordasin seda kogemust eelmisel kevadel "Minu Ameerika"  1. osaga, mida Heljul palusin keeletoimetada. Teiste raamatutega mul polnud kahjuks seda aega, et istuda pool päeva tema juures ja arutada ning siis hunnik paberil tehtud parandusi kolme päeva jooksul sisse viia… Tavalisi keeletoimetajaid on ju palju lihtsam, kasutada - saadad faili ja tema saadab faili tagasi, kõik.  Aga ma tahaksin küll Heljut uuesti kasutada, loodetavasti saan endale selle aja planeerida.