Läbumängud (täis rohkemt möllu ja kismat nagu ikka) olid jällegi tasemel. Mul on tunne, et kui parajad pausid vahel on, siis on kogu üritus rohkem oodatud ja sellevõrra ägedam. Igal juhul möllasid vaprad mängijad mu juhendamise all Requiemi maailmas, tehes muuseas ratsarünnaku (kolmekesi) ligi 200 pealise sõjalaagri vastu, veetes meeldivaid hetki 25+ tonnise deemoni kabja all, purjetades uljalt taevalaotustes õhupallide külge seotud diivanisuuruste lõhkelaengute küljes ning tehes muid selliseid asju mida vampiir-rüütlid Résurrection'is ikka teevad. Järgmine kord ootab neid eest pidulik ball Dracula enda laeval. Miskipärast tundub see ohtlikum kui eelmainitud ratsaväerünnak sõjalaagrisse.