/-/Hercule Poirot vaatas ringi, registreerides oma treenitud mällu muljeid. Kui kannatavad ja tülpinud olid enamiku näod! Mõni mees kahtlemata lõbutses, seevastu partnerite nägudel näis valitsevat kannatlik igavus. Tüse, punasesse riietatud naine paistis õnnest  säravat… Kahtlemata olid tüsedusel omad hüved… mõnutunne - maitsenauding, millest need moodsamate kontuuridega daamid keeldusid. /-/