Kui mehed naisi kuulata ei viitsi - ma ei peta end sugugi, kui ta mulle andunult otsa vahib, kui mina aina räägin ja räägin. Ta lihtsalt vahib. Ja mõtleb samal ajal omi, asjalikke ja konkreetseid mõtteid. Siis lähen ma koju, avan MSN-i ja kurdan südamesõbrannale, kuidas ta, tõbras, mind jälle üldse ei kuulanud. Sõbranna on  kohe elevil ja tormab jaole, uurib, millest täpsemalt jutt. Algab lõputu infovahetus, kus esmalt sõna-sõnalt ülevaate annan, mida jobule rääkisin ja millal ta mind kuulates silmi pilgutas, pea kätele toetas või närviliselt niheles. Iga tema žest, toonimuutus ja pilk saab läbi analüüsitud ja tõlgendatud. Kui mees seda otse ei ütle, siis tuleb ju kuidagi teisiti jälile jõuda, mida ta õieti mõtles.