Vaba Maa, 15. august 1934    Läänemaa - läänlased ise ütlevad: Leenemaa - on üks iseäralik maa. Seda teadsin juba ammu. Sattusid sa Tallinnas Haapsalu rongile ja mitte suvitajate sekka, siis oli kaks asja, mis sagedasti vaguni kihama panid: usuvaielused ja mustlased. Vanem rahvas vaidles mitmesuguste usulahkude üle. Noorem rahvas laskis mustlastel enestele õnne ennustada. Kaks päeva riigivanema K. Pätsu saatjaskonnas mööda Läänemaad ümber sõitnud, jõudsin hoopis teisest kandist otsusele, et Läänemaa on iseäralik maa.  Läänemaa - see on meie Egiptus. Ainult - Egiptus vastuoksa. Läänemaal on oma Niilus - Kasari jõekond oma lugematute harudega ja suurte deltadega, mis maad laialt üle ujutavad ja maa viljakuse ära määravad. Neisse jõeharudesse suubub kanalite võrk, nagu Egiptuseski, ja elanikkond, kes veeühinguteks jaguneb, nimetab mõnda kanalit mitte enam ega vähem kui - oma elunärviks. Nagu Egiptuseski, on jõgede üleujutuspiirkonnas, kraavide rägastiku vahel maa hea ja viljakas; kus aga maa tõuseb, seal algab pahatihti kõrb.  Täitsa vastuoksa Egiptusele on aga veevool Läänemaa kraavistikus. Egiptuses juhitakse Niiluse vett kraavide kaudu maale, et kuiva mulda niisutada. Läänemaal juhitakse maalt üleliigset vett kraavide kaudu jõgedesse, et põldusid ja heinamaid kuivatada. /…/ Ideaalsel tasandikul, mille ääred kaovad kauguse vinasse, vahelduvad toredad heinamaad vete hõbetavate laikudega ja kõrkja dshunglitega. Siin kargab haug, seal vurisevad partide parved; soo- ja veelindude hääli on õhk täis. Sellesse suurepärasesse  loodusesse tungib inimene oma tsivilisatsiooniga. Matsalu kalamees tõukab püsti oma pikal kanuul seistes selle kiirelt liuglema, nagu Veneetsia gondli. Ninas valvab, samuti püsti, püss käes, jahimees pardiparvesid. Keegi kohalik mees kurtis, Tallinna kütid kõmmutavat vigaseks viimase kui varblasepojagi ja oma rendez-vous saare - "Täku mätta" olevat pudelikildudega ära sillutanud. Aga et nad varest laseks, seda ei ole - käivat au vastu.Tõsisem tsivilisatsioon tungib Kasari luhta teist teed. Nagu hiigla orikad  tuhnivad sinna suuri kanaleid sisse veeteedevalitsuse süvendajad. Pealtnäha kohmakad, nagu Noa laev, on need ometi väga osavalt kalkuleeritud riistapuud. Ta ujub otse kuivamaa sisse ja kühveldab suure kopaga manneri eest kahele poole valli, jättes vahele 8 meetri laiuse ja 2-2½ meetri sügavuse kanali. /…/