SZ: Saab ikka nii küsida. Mina aktsepteerin mõlemaid lähenemisi ja olen ise ka mõlemaid proovinud. Kommertsvarjel on üks eelis. Nimelt täidab see eesmärki näha karu suurelt ja lähedalt talle omases keskkonnas. Kui hakata lihtsalt metsas käima eesmärgiga karu näha, siis võib küll kunagi trehvata, aga võib ka käima jäädagi. Metsakohtumisel on muidugi teistsugune tunne, kuid tihti juhtub see kusagil autoteel või metsasihil ja jääb vaid üürikeseks mõlemapoolseks ehmatuseks, mistõttu mina ei oska sellele erilist väärtust omistada. Muidugi on vahva metsas karu kohata, kuid mind huvitab loomade jälgimine nii, et nad minu kohalolekust midagi ei tea või on sellega leppinud. Varje pakub selleks ideaalse võimaluse. Siis toimetavad loomad rahulikult ja igapäevaselt ega vahi imestuse ja ehmatuse segugrimassist punnis silmadega kaamerasse.