Kogu protsessi käigus tegid erakonnad aga väliselt rõõmsat nägu ning kinnitasid, et usuvad, et tegemist on toreda asjaga -  kultuuriga, teatriga. Mõned kriitilisemad nimetasid toimuvat küll tsirkuseks, kuid loodetud soovi asi ära keelata ei paistnud isegi kaugelt mitte. Ja muidugi tegid nad õigesti, sest kui nad oleksid mänginud Ühtne Eesti ründamise peale, oleksid nad ajalukku läinud populaarseid kultuuritegelasi rünnanud poliitjõududena. Positsioon, mida keegi eriti ei soovi.