Abiko Open Air  festival toimus sel aastal 9ndat korda, näha oli, et korraldajatel kogemusi jagub. Kuigi Korea kunstnik Ko, kes sarnast festivali kodumaal  üle 20 aasta korraldab, nimetas jaapanlasi poisikesteks ning pidas loomulikuks, et neil veel suuri rahasid kasutada ei ole.    Abiko festivali korraldusest on nii midagi õppida. Kõigepealt on huvitav nende esmane sisstuleku allikas. Nimelt on festival ise osanike eraomanduses. Osanikele on auasi oma raha korraldamise taha panna - isiklik asi. Esimesteks osanikeks olid korraldajad, nüüdseks on osanikke lisandunud. Ka tööd saavad pärast lõppu omavahel ära jaotatud. Sellest ma küll päriselt aru ei saa,  mis mõtet on omada tükikest kivi või oksa, mis kunagi kunstiteose osa olnud. Sümboolne väärtus, mis muud.    Festivali  kunstnikud  olid jagatud kutsututeks, keda oli 15 ja lihtsalt kunstnikeks. Kutsutud kunstnikud olid korraldajatele silma jäänud või soovitatud. Samas võis iga kunstnik, tudeng või ka näiteks laste või puuetega inimeste kunstigrupp osaleda. Vahe oli selles, et kutsutud kunstnikele jagati selliseid hüvesid nagu materjaliraha, terve A4 lehekülg  kataloogis ja stamp rally tempel.    Elamiseks oli meil kasutada 19. sajandist pärinev traditsiooniline rikka perekonna maja, mis samuti eraomandis. Majaemand asjatas pidevalt, valvas, et keegi ta majas midagi valesti ei teeks, algul pedante, rahunes ta hiljem ja nautis üha enam inglise keele prussimist. Pärast festivali lõppu oli võimalik majas edasi elada, siis aga 1500 jeeni (~150 eeki) eest päev.     Hommikusöögiks  oli kunstnikele lauale jäetud  paar saiapätsi, vahel ka margariin ja hiljem isegi moosi,  lõunaooteks  saime 500 jeeni, mida võis vabalt kulutada. Kes ostis poest valmissushit, kes sigarette (mida oli väga eksootiliste maitsetega, nt rumm-mentool või tsitrus-mentool), kes hoidis raha alles.  Õhtusöök  aga oli pidu, laud lookas oivalisi hõrgutisi festivali vabatahtlike kokkade pajast, jaapani vein ja sake. Mina oma hirmus, et meile süüa ei anta ja et Jaapan  hirmkallis on, olin konserve kaasa varunud. Nagu eestlaste reisikombestik ette näeb. Need pidin lõpuks korraldajatele kinkima.