Täna ma olen hirmus kriitiline. Ei ole  siin midagi kogu aeg üks lust ja lillepidu. Arvate veel muidu, et ma olen nii ära amerikaniseerunud, et muudkui naeratan ja räägin ainult ilusatest asjadest.    Esiteks teema, millest olen ammu kirjutada tahtnud. Nimelt kuidas eesti keeles siis ikka nimetada tumedanahalisi? Siim kirjutas mõni aeg tagasi mulle e-maili, kus muuhulgas kommenteeris mu Tants koidikul kirjutist. Kommentaar oli siis järgmine:      Siimul on täitsa õigus - ma olen hädas tõmmude/mustanahaliste/tumedanahaliste nimetamisega. Ma tean, et paljud eestlased ütlevad seepeale kohe, et "neeger" on eesti keele grammatiliselt korrektne juba ammusest ajast. Tõepoolest, kurb  on avastada keeleveebi "Õigekeelsussõnaraamat 2006" definitsiooni:        No kuulge! Isegi selles seletuses on öeldud, et "neeger" tähendab orja. Ma ilmselt ei kritiseeriks ühtegi teist Õigekeelsussõnaraamatu sõna, aga no kuidas me saame omast arust  õigustatult seda rassi veel orjadeks kutsuda? Kes pagan me eestlased oleme? Selge on ju see, et kui enamus keeli ei kasuta enam sellise tausta/tähendusega sõna, siis ei tohiks eestlased enam ka raiuda, et nii on aastasadu meie keeles öeldud ja nii me teeme ka edasi. Kui see väljend solvab seda rassi, siis teeme nii, et see pole enam grammatiliselt korrektne. Ilmselt võeti ju see sõna kasutusele ammustel aegadel, kui meie esivanematel (kes on samuti represseeritute rollis olnud!) polnud aimugi, mida see sõna  tegelikult tähendab. Vaevalt et eestlastele meeldiks, kui teistes keeltes oleksid näiteks sõnad "eestlane" ja "mats" sünonüümid.    "Mustanahaline" ei meeldi mulle ka öelda, sest eesti keeles on mustal mitu antonüümi. Must-valge ja ka puhta vastand on must.  "Tõmmu" pole ju ka õige, sest tõmmu on justkui valgest veidike tumedam ja pigem võib nii kirjeldada mulatte.  Nii et seepärast ma siis keerutangi alati, kui tahan midagi tumedanahaliste kohta öelda.      Asi, millest  veel kirjutada tahtsin, on veidi ka esimese teemaga seotud. Nimelt see väljend ja õigustus "nii tehti juba vanasti". Ma kohe ei saa sellest aru! Loomulikult ma hindan/austan ka vanarahvatarkusi ja leian, et meie esivanematelt on palju õppida ja säilitada - aga kui me kõik oleksime algusest peale oma eluga rahul, siis võiksime ju endiselt elada nii nagu kiviajal. Milleks me siis üldse tarkust taga nõuame, areneme ja elu paremaks teha üritame? Täpsemalt väljendudes, ajab mind vihaseks, kui õigustatakse sõnadega  "nii tehti juba vanasti" prostitutsiooni, karusloomade kasvatamist karusnahatööstuse jaoks, sõna "neeger" kasutamist jne. Tavaliselt ongi nii, et inimtegevust millele eriti asjalikku põhjendust pole, õigustatakse sõnadega "nii tehti juba vanasti". Vanasti tehti ka narkoosi "kiviga-pähe" meetodil, käidi ehal, ropendati palju rohkem, suhtuti naistesse kui omandisse, keskmine eluiga oli palju madalam jne, jne.    Nii, nüüd mul on kirumisest kopp ees ja veidi piinlik on ka (mitte kirjutatu vaid  virisemise pärast). Aga ma vist ikkagi vajutan "publish post" nuppu. Juu jääb!