Aga tegelikult ei olnud see lõpp... see oli hoopis algus. Siitpeale algasid küsimused. Konkreetsed küsimused haiguse  kohta: miks? kuidas? mis siis, kui...? Emotsioonidega seotud küsimused: mida ta ise seejuures tunneb? Kuidas tunneb ennast inimene, kes seisab silmitsi eluohtliku haigusega? Kuidas peame sellesse suhtuma meie teised, kuidas peame väljendama oma armastust, kuidas suudame taluda oma kartusi, kanda kogu seda muret? Ja hingega seotud küsimused: on see siis Jumala tahe? Kas ta hoolib sellest? Kas ta saab teha imet? Kui see on tema võimuses, kas ta siis teeb seda? Kas mees, kes on elust jõudnud rõõmu tunda juba  kauem kui seitsekümmend aastat, mis on piibli järgi elukaare pikkuseks, võib arvestada niisuguse eesthooldusega? Kas ta võib loota nii erilist kohtlemist?