Kaotused: kaks tervet päeva ja hommikupoolik, mingi kogus sotsiaalset aktsepti.    Võidud: õnneks suudan ma nyyd taas oma tööle keskenduda ja tundub, et viimane  lõik seda teed hakkab puude vahelt paistes kuju võtma. Nädalate arv ja asjad peavad paika, enesetunne sobib ka pildile ja oletatavatega kokku. Võiduks võib ka lugeda sisetunde vastu teatud usalduse tekkimist - sest see kokkusaamine oli täpselt selline, nagu ma kahtlustasin-prognoosisin.    Nädalavahetuse määramisega on ainult raske. Et kas on kuu või päike. Kuu oli taevas kyll - ilus kõva kasvav kuu. Aga hommikul paistis päike ka aknast sisse. Mõnes mõttes sobiks kuu paremini, aga... keeruline.  Nagu elu yldse.    Kiire on ja väsimus on - nii hea on magada yhegi unenäota oma värskes laias voodis. Ja magamiseks pole aega. Neet'! Vöö on ikka veel pooleli, aga sellest saab täpselt nii hea asi kui ma tahan. Ainus asi - talvelaagrist tagasi saamine nõuab osavat logistikat. Mul on pyhapäeval tööpäev ja kui talvelaager saab olema umbes selline, nagu ma kahtlustan, saab poole ööni või veidi kauem laulda. Ja arutleda.    Ja ma ei saa sinna midgi parata, et ma juba ootan väga järgmist  tantsuklubi. Ei tohiks. Mitte nendel põhjustel ja mitte päris nii väga. Homset ootan ka, igaks juhuks. Äkki saab mängu...