Väike Notsu ärkas hommikul juba enne kuut ning saabus kaissu nihelema. Poole seitsme ajal hakkas mul temast kahju ning saatsin ta oma voodisse tagasi, et ise külmkapist Pagari-Liisu mandariinitort võtta ning seitse küünalt süüdata.  Tühja sest tordist ja küünaldest. Märtsikellukesed meeldisid. aga üle kõige meeldis pakke rebida - mikroskoop ja fotoaparaat. Oujee!    Magasin kaheksani.  Toimekas seitsmeaastane oli sellal saatnud Suurele Seale sõnumi: "Fotokat pole vaja, juba sain" :)))    Lasteaias jätkus pidu ja pillerkaar. Tort ja kaardid, kasvatajalt pärlikarp. Oh, kuidas meie kasvataja küll jaksab. (Hommikul Notsu just rõõmustas, et on SEE, seesama, kes minu ajalgi)  Ja katsed Mustamäe Gümnaasiumis.  Siiani kõige paremini reguleeritud katsed - laste katsetamise ajal esinesid õpilased saalis vanematele. Plokkflööt, klaver, kitarrimäng ja mudilaskoor, kus Notsu Kõige  Parem Sõbranna laulis, pani mind isiklikud mured unustama. Õhtul pakkus vanaema torti. Ja päris õhtul... Sellest ei kirjuta.