Vanem põlv oli õnnelik kahe asjaolu tõttu, mille kadumise pärast jäi järele nii nimetada moodne maailm. Esiteks ei kasvanud vanem generatsioon pidevas hirmus ähvardava sõja eest. 1880. a. paiku oli kättemaksu meeleolu Prantsusmaal  peaaegu täiesti välja surnud. Veel enam räägib selle väite kasuks, et viieteistkümne aasta jooksul, 1890. a. kuni 1905. a., Delcasse' ame­tist lahkumiseni Saksamaa survel, vanem põlv võis naiivselt, kuid siiralt uskuda, et sõdade ajad on üldiselt möödas. Paljud minu kaasaegsed mäle­tavad meie hämmastuse suurust, kuuldes 1899. a. Inglise sõjakuulutusest Transvaalile. Samuti me mäletame, kuis olime sel ajal veendunud, et Dreyfusi vastased ei lase surra Saksamaa sõjatonti ainult oma asja huvides. Sel­lisest  asjaolude seisundist johtus meie meelerahu, mis, nagu mul vaevalt on vaja rõhutada, praegusel generatsioonil puudub.