Leidsin end XI noorte laulu- ja tantsupidu "maa ja ilm" peo keskelt mõttelt, nähes, kuivõrd vägevalt üksteise kõrval suudame seista, laulda ja rõõmu tunda, et küllap see on eriline vägi tõepoolest, mis siinses rahvas on. Võibolla meie imetilluke rahvas eksisteeribki selle väe tõttu. Ja kui me suutsime niimoodi külg-külje kõrval olla, siis nii see võikski jääda nii täna kui ka homme.