Väike laps ei suuda tegelikult selgituse kaudu mõista. Ta peab tegelikkust läbi elama, seda tunnetama. Aisting on lapse võti maailma. Kasvataja ülesanne on luua lapsele selles eas kasvukeskkond, mis rikastab ja arendab aistinguid. Ka lähedaste tunded, meeleolud ja mõtted saavad lapsele ta enese teadmata selgeks aistingute abil: hääle tooni, silmavaate, käe puudutuste kaudu.