Siin puudutatakse ka nn. eduteoloogiat, mille kohaselt maine edukus on mõõduks vaimsele edukusele. Eks selles vaates ole omajagu ka tõtt, kuid näib, et selles käsitluses on kohad vahetanud mõõdetav ja mõõtja, tagajärg ja põhjus. Mõõtja on saanud tähtsamaks kui mõõdetav, tagajärg esmaseks võrreldes põhjusega. Kui eduteoloogiat võtta tõena, siis võiks arvata et kristlane Bill Gates on vaimselt maailma kõige edenenum isik? Ja iga kristlane, kes  vaevalt ots otsaga kokku tuleb, on vaimselt lausa infantiilne? Kas nii ongi? Ma arvan, sellele artikli lõigule pole mõtet tähelepanu siin pühendada - see ameerikalik arusaam on asja olemusest sedavõrd kauge.