Üritusel oli kuulajaid, kuid oli ka vabu istekohti. Nagu  eelteatest näha oli, pidid oma teoseid esitlema 5 inimest, neist üks ei soovinud ise rääkida, aga temast räägiti ja kõigi tekste näidati seinale. Üks esineja rääkis enda teose asemel teise teosest. Mulle oli järelepärimise peale vastatud, et rääkida kuni 25 minutit. Rääkisin natuke vähem. Kirjutasin kõigepealt sellest vist pikema kõne valmis, aga rääkides õnneks unustasin osa asju ära, mõned asjad mõtlesin jälle koha peal välja. Esinemisel kasutamiseks olin kirjutanud välja 16 kavapunkti, millele tuli korraks  ka pilk heita, et mitte vait jääda. Saavutus oli see, et lõpetuseks oma luuletusi lugedes lugesin ühte luuletusse millegipärast sisse teise luuletuse rea. Teise luuletuse puhul ütlesin otse, et ma ei mäleta, kas sellel pealkiri on. Kuuldavust ei oska hinnata, aga ma vist vaatasin liiga palju rääkides selja taha. Naeru oli kuulda üks kord, kui ütlesin, et tahtsin oma võrguluulekogule teha ise kujunduse, sest olen ise selle põhilugeja. Lõpus pidid olema söömine ja muusika, aga sellest osa saamise asemel  hakkasin mängima põgenemist. Võibolla meeldis mulle ürituse juures kõige rohkem, et sain sellega seoses oma nime ajalehest lugeda. Ehk trükitakse see veel kuskile.