Ups, kus ma siin midagi mõnitanud olen? Selle vaatad sa küll ise mu jutu sisse :)    Kui sina soovid oma elu usudogmade  järgi seada, siis on see muidugi sinu õigus, aga kui sellega käib kaasas teiste õiguste mahategemine (nt homoõigused), siis on meil probleem, mida ühiskond peaks suutma õiglaselt lahendada. Nt sulle jääb ju ikka õigus elada oma usudogmade kohaselt ja mulle õigus abielluda naisega, aga lihtsalt homod saavad juurde õiguse abielluda oma armastatuga.    Oh jah, see usk=moraal ja eetika on vana nali, mis mureneb igast otsast. See lihtsalt ei vasta tõele, et tänu usule, religioonile on inimesed moraalsed ja  eetilised. Religioonid on selle positsiooni usurpeerinud ja arvata, et inimesed ei suuda ilma usuta olla eetilised, muutuvad ülekohtuseks ja julmaks, lihtsalt ei vasta empiirilistele andmetele. Maailmas leiab kindlasti filosoofe, kes väidaksid just vastupidist, et just religioossed inimesed on võimelised kõige julmemateks tegudeks, kuna religioonid annavad vajaliku õigustuse ja kahtlematu enesekindluse oma tegudele, mis on otse jumala poolt ette seatud. No kes siis nii võimsa tegelasega vaidleb - tuleb  käsku täita. Ajaloost leiab näiteid religioossest vägivallast küllaldaselt.    Ütled: "Kui me ei tunnista usudogmasid-loeb vaid tugevama õigus."  See on vale, see ei vasta loodusvaatlustele. Inimesed on evolutsiooniliselt lähedased teiste primaatidega ja nende uurimine näitab selgelt, kuidas ilma usudogmadeta koostöö toimib. Tegelikult võib kaugemalegi minna ja näha mitteisekat ehk lausa altruistlikku ja ennastohverdavat käitumist paljude liikide juures, kes inimesest evolutsiooniliselt kaugemal  kui bonobod. Koostöövalmiduse kasulikkust on põhjendatud nt mänguteooriaga.    Ütled: "Dogmad on eluliselt vajalikud."  Võibolla mõnedele inimestele küll ja jõudu neile selleks, aga minumeelest on veidi upsakas iseennast ja inimsugu kuidagi muust loodusest eriliseks pidada. Allume meie samamoodi looduse kutsele käituda oma liigikaaslastega lugupidavalt ilma käsukorras "ilmutatud" usudogmadeta.