Aga ma saan väga hästi aru selle vaese õpetaja probleemist, kellel on väga raske hakkama saada neljakümne seinast-seina võimete ja motivatsiooniga inimesega. Äkki lahendaks selle probleemi hoopis õpilaste arvu vähendamine klassides? Kui oleks 20, siis oleks ehk lihtsam? Minu Treffeneri klassis oli  meid suurusjärgus 27 ja seal küll õpetajad suutsid individuaalselt läheneda. Matemaatikas väljendus see selles, et mõned said karbitäie lisaülesandeid ja võisid neid kohvikus lahendada. Kirjanduses (kõige kirjum pilt, sest inimesed olid selekteeritud matemaatika alusel, mitte kirjanduse) väljendus see selles, et suurema lugemusega inimesed võisid kohustusliku kirjanduse nimekirja muuta (kuna kõik sealne oli juba ammu loetud). Jne. Töötas.