Nii ebamäärast juttu ajada pole aus. See on teadlik lugejate piinamine. Ja küllap ka enda sest sisimas tahaks välja ütelda aga siiski ei ütle- selline asi pole normaalne. kas ütelda  prauhh välja- et jah- asi on just nii- võtke või jätke, või siis ei tasu üldse midagi mainida ja kõik kiivalt salajas pidada.  Mis ebameeldiv minevik pillelkal ikka nii väga olla saab? Kujutlegem korraks ette, et:  1. pillekas on olnud varas või midagi "hullemat"  2. ta on mõne oma lapse lastekottu andnud  3. teda on ahistatud  4. ta on oma vanemad vanadekottu surema jätnud  5. ta on mõrvar  6. ta jäeti enne sünnitust maha  7. ta on ise lastekodus kasvanud  8.  ta on invaliid  9. ta on kellegilt vara välja petnud (st on petis)  10.ta on reetnud oma perekonna ja riigi  Need ja kõik muud hirmsad asjad ei ole aga midagi mille üle elu näinud inimene verest välja peaks lööma. elutark kodanik tunneb vaid kurb-magusat jällenägemisrõõmu ja võib taaskord nentida, et inimesed on erilised molkused. Aga see pole ju ka mingi uudis. Pigem peaks "elu" näinud inimesed oma lood ilmarahvale õppimiseks laiali laotama, et tulevad põlved võiks näha ja karta.  Nii ma  arvan.