Tegu ei ole imeinimestega, vastupidi, stuudios on normaalsed inimesed. Kõik teavad, mille eest nad seisavad. Või noh, rahvuslane kobistab siin-seal, aga vähemalt ei nohhita ega ähhita seosetult. Kui ei tea, siis nii ütlebki. Kommunist on ka natuke vaikne ja äraolev, samas neegrihärra on päris lahtise jutuga. Saatejuht küsib, külalised vastavad. Kogu saade kulgeb kuidagi rahulikult ja sõbralikult.  Võib-olla on asi selles, et tegu pole elukutseliste poliitikutega, aga võib-olla on see seletatav (poliit-)kultuurierinevustega. Mitte, et saates olevad kuulsused tingimata oleksid ideaalsed kandidaadid Soome parlamenti, aga jumala eest, selge jutuga inimesi on ikka tarvis. Suust saab ikka ainult nii selge jutt välja tulla kui selged mõtted peas liiguvad.