Tere,  Ma kirjutan oma esimest blogi. Ei ole ma teinud seda ei Facebookis, ei Orkutis, mitte üheski keskkonnas, isegi Rate.ee-s mitte(eksisteerib see veel üldse?). Seega on see minu esimene. Ja ma kirjutan selle täiesti tavalise, sellise, kus alati, need inimesed, kes esimest korda kirjutavad ja lubavad, et ma nüüd hakkan seal mängima nii ja naa ja võtan ette MTT 90 või 45 mängijaga ja teen 8 cashilauda korraga jne jne....siis tegelikult ma nii ei  tee, see oleks ju igav. Eks ju? Aga tegelikult, mis eesmärk on blogimisel? Eneseväljendus kirjutamise näol? Info vahetamine sõpradele-tuttavatele? Lihtsalt vaba aja veetmine, alguses kirjutades üht ja siis ära kustutada tekst ja siis otsast alustada ja nii 7 korda järjest? Või äkki on see viis üldfilosoofiliste küsimuste arutlemiseks ja lahendamiseks? Kindlasti need eelpool mainitud käivad blogimise juurde, ma olen täiesti nõus, kuid ehk on veel midagi, mida me ei näe, mida kõik teavad, kuid välja ei ütle.  Mis see olla võiks? Vot ei teagi, äkki helistaks Võsapetsile ja arutaks asja. Aga las see blogimise värk nüüd jääda, las igaüks ise mõtleb, miks ta seda teeb ja mis kasu ta sellest saab. Täpselt nii palju kui on inimesi maailmas, on ka arvamusi, kuid kindlasti mitte blogijaid, väike hindu ei tea mis arvuti ongi. Aga okei, räägime pokkerist. Aga mis sellest rääkida, põhistrateegiaid teab pea iga mängija, põhimõistetest rääkimata. Millest siis kirjutada? Mis on minu lemmik startinghand? eeem....J10 suited ma  pakun, olenemata positsioonist. Aga hoopis räägiks sellest, et miks 10% on võitvad mängijad ja 90% kaotajad? Kas sel 10% on siis looduse poolt rohkem õnnefaktorit antud? Okei, ma saan aru, et inimesed on erinevad ja oskused on erinevad ja õpitu omandamine käib erinevalt jne, kuid ikkagi, näiteks, ma loen samu raamatuid, mida Phil Hellmuth, ma mängin samamoodi nagu tema, ma isegi liigun samamoodi nagu tema aga ikka ma kaotan. Okei, ma saan aru, et iga mängusitutatsioon on erinev ja tingimused teised ja tuju  teine, vastastest rääkimata, kuid ikkagi, milles on asi? Ja ma kohe kindlasti ei ole ainuke siin maailmas, kellel nii on. Kuidas saada sinna 10% sisse? Kas siis tõesti on sel 10% see miski, mida teistel ei ole? See väike asi, mida kõik teavad, kuid keegi ei oska sellele nime anda. Mõtlemapanev, kas pole? Või, et miks MIke Tyson valis poksijakarjääri omal ajal. Kas see oli tema valik või nägi keegi treener, kuidas poiss tänaval kakleb ja oli väheke kiirema parem sirgega kui mõni teine ja ta tassiti  poksisaali? Eks see ole muidugi juba välja selgitatud, kuid ikkagi. Ta oli kiirem kui teised, see on looduse poolt antud, kuid pokkerilaua taga istuvad ju täitsa tavalised inimesed, tööinimesed, lihtsad, aga ikka nad kaotavad. Muidugi taandub ka asi kogemuse, lugemuse jne taha, kuid kas siis võitvatel mängijatel on siiski see, looduse poolt antud?, asi-miski? No igaljuhul, seda vist ikka keegi kunagi teada ei saa, mis see on. Aga see on ju ikkagi inimese enda teha, kas ta tahab mängida või mitte, kas sissetuleku  eesmärgil või lihtsalt funi pärast, olgu see miski, mis ta siis on.  Nii, aitab vist.  Sai huvitav, kindlasti kellegi jaoks sai. Eks ole näha, mis mõju see avaldab kui üldse avaldab.  Ja nüüd on vist kohustuslik kirjutada lõppu, et kui näete, miskit valesti öeldut või miskit väljendit või tahaks niisama parastada ja vaielda siis andke tuld. See on vist see kohustuslik fraas.  Kuid ma ei ütle seda, mis sellest, et ma selle just välja kirjutasin, ega ma tõsiselt ei mõelnud.  Nii et  lõpetuseks ülteks hoopis nii: igal asjal on mingi eesmärk, isegi halval callil on eesmärk, näiteks sinu enese tuju rikkumine.