Metsajooks. Esialgu üksi ja kodumajast edasi Bettiga. Rullid peavad end vormi ajama. (Epp ähvardab mind mais viia jooksule ümber Viljandi järve.)  Tegelikult ei ole see üldse oluline hetkel.    Mu maja ees vanal raudteetammil lebas väike kaktus, pisike plastmasspott aiandi kirjadega meetrike eemal. Ilmselt kellegi poekotist välja  kukkunud ning lumes paratamatule hukule määratud.    Et selleaastased tulbid, liig vara naabrite ootamatu koristushoo käigus leherisu alt välja kraabitud, on niikuinii surijad, siis loodan vähemalt selle väikese kaktuse külmumisest elule aidata.  Torkis, raibe. :) Aga kaunistab nüüd uhkelt meie lillelauda. Väike Notsu lubas hommikuti vaadata, et kassidel ja kaktusepoisil (icc) ikka värsket vett oleks.