Millegipärast ma teisi lahkunuid vahel näen puht füüsiliselt: kusagil tänaval, piisavalt kaugel teiste inimeste seas. Võimalik, et see on asi, mida võiks liigitada hirmus kummaliste hulka. Kui mõtlen nendele juhtumistele, siis ei mäleta, et need iialgi mind nii väga vapustanud oleks. Pigem liigub  mõte kuidagi nii, et ahah, ta nüüd tuletas end mulle meelde…