Piiratud ala jaoks välja valitud koht oli mitmete aakrite suurune tasane platoo ning kõik indiaanlased, vanad ja noored, mehed ja naised, olid kogunenud kokku, et anda oma heakskiit ja mõjujõud tantsule oma kohaloleku läbi. Tarandiku sisse kogunesid indiaanlased, mehed ja naised, nii palju kui seisma mahtus umbes 10 jala laiusele alale, jättes neljakümne või rohkema jalase läbimõõduga platsi tantsijatele, kes seisid ringis ümber päikesesamba, oodates  meditsiini-mehelt märguannet alustamiseks. Kohe väljaspool tarandikku väikesel kõrgendikul seisis meditsiini-mees, võimsa kehaehitusega siuu, rohkem kui kuus jalga pikk, sirge nagu nool, intelligentse näoga, riietatud oma ametirüüsse, ning lisaks sellele oli tal piisoninahk koos selle küljes oleva peanahaga, mida ta kandis nagu kapuutsi, mis oli kinnitatud tema lõua alla ja rippus alla tema seljalt, lõppedes järel lohiseva osaga, mis oli umbes kolm või neli jalga pikk: nõnda ehituna oli see tema, kes pidi  andma märguande tantsu alustamiseks.