Selleks kuuks on tööpäevad otsas, minu jaoks vähemalt.    Hing hõiskab - õues on soe, tegemist jätkub, jätkuks nyyd ainult tahtmist ja jaksu. Aga ega neid on ka täitsa parasjagu, pikad ja heledad päevad hoiavad aktiivsena. Juba nyyd, mis siis, et tegelikult justkui on veel talve  viimased vastulöögid õues.    Neljapäeval käisin esimest korda ketsidega - veidi vara, aga oli vaja.    Täna panin maha pakitäie metsmaasikaseemneid ja teist samapalju kuumaasikate omi. Eks näis, mis neist saab. Lemmikud on mul endiselt need poolmetsikud maasikad, mis siin kasvavad, aga mida isa ja õde "Polka" vastu välja tahavad vahetada.    Mis sa heast elust ikka räägid.    Pidevalt näen vaeva, et harutada lahti neid kõlade kyljes rippuvaid lõngakeri. Vaeva on ilmselt  tunduvalt rohkem kui asi väärt on - vähemalt hetkel veel. Eks näis, kas õnnestub see kuidagi hallatavamale kujule viia.    Äkki õnnestub kusagilt isegi mõni nõel saada, et viisakas jämeduses ja paksuses lõngaga nõeluma saaks asuda.