luule tuleb tuulest  järjekindlalt ja järeleandmatult  vankumatult variseb varrukast  vohab voodri vahel  palitupalistuses peitub-peesitab  palindroom baikonuri kosmodroomilt  lahedalt liugleb orbiidile  sulitatud noolena sööstab  lugema  kuninglike hirvede ribide  vahelt  kübarasulena kerkib  eksitav-eblakalt  solgutub tinti  põlglik-põgusalt puudutab majesteedi kokrede hingekeeli  tuleb tuulest ja läheb tuulde  mullast võetud ja saab bullaks  võtab keisrilt mis keisri oma  rebib talt tuttuue rüü  jõuluvanalt punase nina  ja sellelt teiselt vatist habeme  tusk on neljandat päeva  aruküla ja lagedi vahel  ärivitriinis on spliin  luule kümnetuhandendat aastat  särav lust  ja  sulariim