Ilmselgesti on kätte jõudnud sügis. Õhtuti koju tulles on juba pime ja kalvadoslik mädaõunte, kõdu ja hiliste õitsejate mõrkjas aroom on asendunud märgade  puulehtede ja sureva rohu lõhnaga. Kusagilt kaugemalt, jõe kohalt tõenäoliselt, on kuulda soojamaareisiks kogunevate linnukarjade lärmi.    Täna öösel oli torm. Õhtul oli torm, mühises maja ümber nagu meri peaaegu. Kell 0600, kui ma korraks üles ärkasin, ei olnud enam elektrit. Kell 0945, kui ma päriselt üles ärkasin, ei olnud ühendus Narvaga veel saabunud, selleni läks veel ligi kolm ja pool tundi. Maapiirkonnas elamise võlu.    Endale meelespidamiseks: mõnikord on  õigus ka neil inimestel, kellest midagi suuremat ei pea, eriti kui nad toetuvad oma kogemustele.    Päästsin just veidi aega tagasi kassi ühe linnu käest ja linnu kassi instinktide käest. Nii lind kui kass paistsid tulemusena rahulikumad olevat, aga tänu ei kummaltki - nii see elu käib... Kes päästaks inimese tema enese käest ?