Järeltsensuuri ehk karistamise protseduur oli paljuski eeltsensuurile vastupidine. Tsensoriks  polnud toimetaja, vaid partei keskkomitee. Muidugi on esinenud juhuseid, kus tsensor ja toimetaja keelasid, kuid keskkomitee lubas. Seda küll üksnes andekate inimeste, näiteks Hando Runneli puhul.