Ja kliendid tulid: staadioni kõrvalt kõrtsudest, tänavalt, kodudest. Eranditult mehed, rohkem või vähemal määral purjus, jõrisedes lemmikmeeskonna hümni. Kella kahest kuni viieni rabasime kolmekesi teha palehigis tööd. Sel ööl tegin niipalju arveid, et näpud ja randmed andsid kaks päeva tunda, kuidas on sadu tellimusi kassaaparaati toksida. Kebab tuli sulgeda, kui lõppes viimane tükk liha. Seda võidujoovastuses näljased kliendid ei uskunud  ja käisid nuiamas viimast, ükskõik millise sisuga kebabi.