Nii läksin taas üle džinntooniku peale - olen seda armastanud varemgi. Nüüd, enne mu lapse isa järjekordset külaskäiku, oli see aga viga. Džinntoonikut on keerulisem doseerida kui veini ja kui hommikul oli "hõre" olemine, siis segasin esimese kokteili juba enne lõunat. Üritasin nädalavahetusel oma elamist korda teha - no sedasi suuremalt, et talveasjad peitu ja mõned mööbliesemed teise kohta jne. Kuna ma aga vihkan koristamist (kui teenisin normaalselt, käis mul koristaja), siis ei viitsinud ma seda kaine peaga teha. Nii olin ma juba mitu päeva vaikselt "tinutanud", kui äkitselt saabus pühapäeva õhtu, kus pidin lapse isale lennujaama vastu sõitma. Kui alustada alkoholitarbimist nii noorelt kui mina (15aastaselt), siis on selge, et harjutamine teeb "meistriks" ja teinekord mahub minusse päris palju, enne kui end purjus tunnen.