Intress ja viivis teenivad võlausaldaja huve. Seetõttu on eelkõige võlgniku, kuigi ka võlausaldaja jaoks oluline riskide maandamiseks pöörata tähelepanu  sellele, et nii intressi kui viivise osas valitseks õigussuhtes mõistlik selgus. Sellise selguse saavutamiseks kõige kohasem viis on intressi ja viivise regulatsioon lepingus võimalikult selgelt lahti kirjutada, leides konkreetse õigussuhte jaoks kõige sobivama lahenduse. Vältida tuleks varasemate suvaliste lepingupõhjade läbimõtlematut kasutamist. Tarbija seisukohalt on oluline tuvastada, et temaga sõlmitud/sõlmitavas tüüplepingus ei rakendata ebamõistlikult kõrget viivise määra ning  tarbijakrediidilepingu puhul loetakse tasutud summa arvelt põhivõlg tasutuks enne viivist ja intressi.