Selsamal surmakonverentsil Raplas, millest siin loo mustris juttu, räägiti ka sellest, kas on õige surma peatada. Vahva emeriitprofessor ja tõlkija Kalle Kasemaa oli üpris irooniline nende 90aastaste suhtes, kes oma aja  jõusaalis veedavad. Kasemaa konverentsijutus oli kindel tõdemus, et elu on ajalik ja inimesed peaksid olema teadlikud sellest, et elu lõpeb surmaga. See, et me avalikkus surmast vähe räägib, on vahest seotud sellega, et moes on olnud ja on selline elujaatav hoiak. Ilmselt vajaks omaette mõtlemist, mida tähendab üldlevinud termin "pidu katku ajal"... Mulle väga ei meeldi, et seda eelnimetatut just seoses kultuuriga kasutatakse.