Meie eesmärgiks peab olema see, et vene noored sooviksid rääkida Eesti asjust ja teha seda selles keeles, mis neile omasem, meil ei ole vaja vene noori, kes eesti keeles räägivad vene asjust. Viimase aastakümne rahvusluse teatud aspektide liigrõhutamisega oleme minu meelest sinna viimase  poole liikumas. Kui suudame panna noored hoolima oma riigist, küll siis tuleb ka keeleoskus. Vähemalt võiksime nii proovida. Ilus eesmärk ju, et Vene noored räägiks Eesti asjust, kuid tegelikult oleme probleemi ees, kus isegi Eesti noored ei vaevu rääkima omavahel Eesti asjust. Mõtteainet jagub. Ilmselt on sotsiaal- ja riigiteadlasi ning teisi väga arukaid spetsialiste, kes oskavad sel teemal põhjapanevamalt esineda, kuid ühest võiksime ühiskonnana küll lahti saada - vastandumise läbi rahvuslikkuse tunde  pealesurumine. See lihtsalt ei tööta ja ei ole mõistlik.