Ja siiski, sõda ühendab. Armini minevikus, mida vihjamisi esitatakse,  on peidus nii mõndagi halba. Ei, tegemist pole tänavaröövli või narkomaaniga, vaid sõja lapsega. Tema lapsepõlv on möödunud sõjas, ning see on jätnud oma märgi. Isa teab seda - eks temalegi. Armin on teemast väsinud. Miks peab ka film sellest sõjast rääkima? Miks ei võiks tegu olla lihtsalt põnevikuga? Sõda, sõda, sõda. Nagu muud enam polekski. Kuum teema, kuid seda eelkõige välismaalaste jaoks. Need, kes sõjas ise sees olnud, vaimustust ei jaga. Filmi lõpus on näha, kuidas seesama vaikides talutav ühine  minevik on see, mis probleemid lahendab.