Võime öelda, et mis iganes saab endale fikseeritud nime ei ole enam pelgalt reaalne, vaid saab ka reaalsuseks. Seega on keel suureks reaalsuseloojaks ja esimene inimpaar Aadam ja Eeva  ses osas teerajajad. Meile pea iseenesestmõistetav individualismgi algas nimest peale. Hõimunimest, paiga- ja talunimeks ning sealt edasi juba isiku ehk liignimeks. Mõnedes kultuurides lapselapsele antav vanaisa nimi väljendab uskumust, et lapselaps on oma vanaisa taaskehastus. Niipea kui laps on sündinud, tekib ka küsimus et millise vanaisa taaskehastuseks ta on, ning preester peab selle vastavuse kindlaks ja määrama, kes see sündinud laps siis "tegelikult on"?