mis mina täna sain....!!!!  Istusin üksi kodus, nokitsesin vaikselt laua taga paberite ja paelakestega, noh .. nagu aitaks nagu natike päkapikkudel elu kergemaks teha. Homsest ei saa enam midagi, siis hakkavad juba lapsukesed kogunema:)) Ja järsku uksekell. See oli nii ootamatu ja vali, et ma kohe hüppasin toolilt. Naljakas, tavaliselt ei ehmu ma eriti millegi peale.  Ja mis siis postiljon mulle  ulatas..... Võtsin juba paela ära, kui järsku tabasin ikka fotoka ka võtta, aga see tänane päev on ikka nii pime, et korraliku pildi saab kunagi tulevikus. Ja välguga.. tuli ainult välk :))))  Ja mis siis sealt pakist kõik välja tuli. Olin tükk aega keeletu. Vot, see on see, kui suu lahti teed... Ma olen nii tänulik, mul on nii hea meel ja mul on nii häbi.... Seda poleks ma küll oodanud ja miskit nii ilusat pole mul vastu ka saata. Aga kõik need helmed, roosid ja muud vidinad on mul küll ükshaaval juba ära silitatud.  Ma nüüd mõtlen, et kas need on näidised, millest peaksin õppust  võtma:((( :))). Sada aastat läheb, enne kui midagi seesugust ära õpin:S  Suur, suur aitähhhh! säärase ime eest!