Oli hammustamiseni agressiivne iga puudutuse vastu (valus tal endal kõikjalt vist) ja tegeles tasakaalutu hädise ümberpaiknemise ning hingeldamisega.  Reede hommikuks oli ta endiselt elus, kuid  äärmiselt vilets.  Kaua ikka looma agooniat pealt vaadata, eriti, kui põhjust ei tea. Ikka ju lootus, et miski, mida saab parandada.  Loomaarstile. See vaatas, arvas seda ja teist, ning andis veidi rohtu kaasa, et siis pipetiga sööta saaks (süstlaga õigemini). Loomake selle käigu jooksul isegi teatud elavnemise märke ilmutas.  Naasnuna hakkas toimuma aktsioon "looma ravimine", mille käigus ta lihtsalt suri.  Mis siis ikka, loodus võttis oma.  Kuna Tripsu ju leidlaps, ei teadnud me  midagi ta vanusest ega eelnevast elust.  Igatahes sai ta kenasse kohta austusega maha maetud.    Töönädala alguses tegi kollektiivi esindus tiiru loomapoodides ja naases musta, lühikarvalise isasega.  Polgu Poeg ristiti Tupsu'ks.  See jooksis esimesel päeval nagu elektrijänes vahet pidamata jooksurattas ja rõõmustas muidu silma ja hinge.  Järgmistel rahunes ja kohanes, magab kui titt. Vaheldumisi ringikalpsamisega.  Elus loom on ikka elus loom :)