kõigepealt siis menüüst. esialgse taidluskava kohaselt oli plaanis teha juustukooki ja kartulisalatit, aga oh õnnetust, asjad ei lähe ju kunagi päris plaanitult. nii siis pani üks mu lemmikgastroblogija üles tomati-pestopiruka retsepti, mis tundus nii kerge ja mahe ja kartulisalati juurde suurepäraselt sobivat, et ma lihtsalt pidin selle järele proovima. koogi jaoks olin ma juba ligi pool aastat tagasi välja valinud  uue retsepti, mis aga erinevatel põhjustel ei jõudnud varem teostuseni. üldiselt šokolaad šokolaadi otsas (ja ühtlasi toorjuustu otsas), retseptis mainitud vahukoorevaap asendatud  äsja avastatud karamellikastmega, mis ei jää kunagi kapinurka nukralt seisma, sest see on lihtsalt liiga maitsev ja kaob, võiks öelda, nõiaväel (kui ei teaks, et see olen mina ise, kes alatasa kööki hiilib ja purgist jälle väikse lusikatäie ampsab). taolise šedöövri valmistamise peale mõeldes tekkis mul aga täiesti iseenesest isu millegi hapukama järele, nii et mõeldud-tehtud, pole ammu keetnud kokku lemon curdi, seega kolasin natuke erinevates blogides ja retseptiraamatutes ja leidsin oma suureks õnneks  mandliküpsised sidrunikreemiga. ei tasu mainimata jätta ka minu sellesuvist uut lemmikjooki, mis sai avastatud tänu m.-le, kes mind sünnipäeva puhul pata negrasse ehk siinsesse üliheasse tapasebaari viis, kus aga serveeriti liitristes kannudes nii punasest veinist valmistatud sangriat kui ka sangria de cavat, milles punavein on asendatud hispaania vahuveiniga. kuna cavat bp-st otsida oleks vist üsna suur (ja päris kindlasti ebaõnnestunud) ettevõtmine, otsustasin hoopis kodusemate vahenditega toda suviselt särtsakat jooki teha. mõtlesin, et vast ajab ka ungarlaste oma kuiv vahuvein asja ära ja ajaski. mina olin tulemiga äärmiselt rahul ning sõlmisin iseendaga lepingu, et maksku mis maksab, läbi suve peab minu majapidamises ALATI leiduma vähemalt üks pudel šampanjat, sprite või 7up ja erinevaid tsitruselisi.