Uhkus võimutseb inimese üle nagu teisedki stressid. Tahtes tõestada, et mina olen parem, tõestab ta automaatselt, et teine on halvem. Sinna pole midagi parata. Ta võib samal ajal soovida või teha teisele kõige paremat ja olla tõsiselt õnnetu, et teine ei võta tema head ja paremat vastu. Uhkusel pole aega mõelda, seepärast ei saa ta aru, et teise uhkus kaitseb ennast niiviisi häbisse sattumise eest.