Ootasin seda filmi väga. Olen juba aastaid tagasi ja rohkem kui üks kord lugenud raamatut "Söö, palveta, armasta", mille hea sõber Merle mulle peale Indiast tulekut kinkis. Raamat on tõesti imeline! Epp on sellest tabavalt kirjutanud, mina ise vist polegi kokkuvõtet teinud…  Tjaah… aga raamatut lugenute jaoks on minu meelest film pealiskaudne ja jätab nii palju rääkimata…  Mulle ootamatult aga ma nautisin hoopis mitte niivõrd sisu (mis, nagu ma ütlesin, oli nii pealiskaudne.. võtmelaused olid raamatust vaat et otse võetud, aga nii palju oli ütlemata jäetud…), vaid kohti!  Rooma oli nii mõnusalt tuttav ja itaalia köök… mmm :) Tähistasime seal 2008 aastal K-ga koos minu sünnipäeva.  Indias ashramis olemine oli nagu kojuminek… nii tuttav ja kutsuv oli seal kõik!  Ja Bali… vaadates neid tänavaid ja kohti, mis paljud mulle Merle piltidest tuttavad ja hingelähedased ja kujutasin ette, kuidas mu armas sõber seal plätade ja lehviva seelikuga kõndinud on ning jalg- ja mootorrattaga roheliste põldude vahel ringi kihutanud… mõnus soe tunne puges põue :)