Selleks ei pea olema isegi klaaskuuli omanik, et ennustada digitaalsete andmekandjate võidukäiku. Füüsilise andmekanda floppy, CD ja DVD asemel on mälupulk, fotoaparaadis on filmi asemel mälukaart, muusikat kuulame kasseti või CD asemel telefoni või mp3 mängijaga, bussi sõidupilet on muutunud virtuaalseks koodireaks serveris ID-kaardi või mobiilinumbri küljes, jne.  Väga paljudes valdkondades on ära kadunud füüsiline andmekandja ning asendunud elektroonilisel kujul oleva infoga (kirje registris, digitaalne fail või dokument). Järelikult on raskendatud kasvõi 10 aastat hiljem mingi sündmuse kohta täiendava info kogumine, sest 1) asjaga töötanud inimestel on teine või kolmas arvuti 2) info on kõikjal laiali ning google on hea ainult hiljutiste ning "populaarsete" asjade leidmiseks (sest kõik tahavad vaid enim kriteeriumile vastavaid tulemusi, mitte 100 protsenti infost  märksõna kohta)