Täna öösel nägin unes sama teemat, mida eelmiselgi korral, aga seekord veidi teistsuguse rõhuga (ja ilma topeltärkamiseta, eelmine kord unes nähtud uni oli seekord lihtsalt uni). Vat mis juhtub, kui enne magama minekut öistest unedest mõtlema jääda.    Unistan sellest ja teisest käsitööprojektist ja mõtlen, mida  Hindrey mulle isiklikult ytleb. Ja kas tema rõhud on tõesti nendes kohtades, kuhu ma neid lugema kipun (mis mulle väga meeldivad seejuures) või olen ma lihtsalt kyyndimatu. Yhelt tänaselt ettekande tegijalt kysis õppejõud lõpetuseks, mida Hindrey oleks võinud arvata tänapäevasest kombeõpikute kummardamisest ja kirjutamisest. Kahupäine noormees ei osanud midagi vastata, kuigi mingeid sõnu ta ju ytles. Mina mõtlesin, et kyllap imestaks ennast keeletuks või saaks maha mõne sellise kommentaariga, et inimsed, kellele  on kombeõpikut vaja, ei saa kunagi tõeliselt kombekaks. Mulle on temast selline mulje jäänud.    Blogger on kuidagi tiguaeglane hetkel - kirjutan ja siis teen pausi, et tekst ekaani peale ka jõuaks. Tegemist täitsa on ja tegemise energiat on ka. See on hästi.    Eile tulin koju ja esimeste asjade hulgas, mida nägin, oli liimpuitplaat allkorrusel. Isa käis asjakohases suurpoes ja sai lõpuks kätte viimase detaili, mida mu kapi jaoks tarvis oli. See tähendab, et kui hästi läheb, on  nädalavahetusel ehitamist oodata.