Eilne trenn oli ka täiesti tehtav. Alguses ehk tundsin kerget väsimust jalgades ja keres - aga kui kõhulihaste harjutusteni jõudsin, siis iseendalegi üllatuseks oli päris  mõnus :D. Veider iseenesest ju, kuna need tegelikult on ju üsna pingutavad - aga mul oli mõnus :D - tunda omaenese kõhulihaseid töötamas :D.  (Ohmaeisuudakuidaginaerupidadanagunäha :D:D.)    Ootan juba mõnd aega, et saaks jälle oma armsa autokese kätte :). Alles nüüd, kui teda parajasti enam käepärast pole, saan ma aru, kui mõnusakene ta mul ikka on :))).  (Mis mul täna viga on, mingi irve püsib pidevalt alalõua ümbruses :D:D:D??? Haige!!! - Aga pidama ka ei saa :D.) Tahan oma mõnusas istmes istuda, mugavas asendis rooli hoida ja raadiot kuulata :D. No ehk ikkagi varsti saab ta koju jälle. Mootor olla juba pealt maha võetud ja remondimees pusivat seal kallal innukalt. Ma nii ootan oma kullakest koju taas :).    Hommikukohvi kõrvale tegin aga jällegi miskeid isiksuseteste. Kroku blogist leidsin testi. Ja kuna selle tulemuse osas mingeid põnevaid kirjeldusi polnud antud, siis otsisin nood ise juurde.  (Ja muidugi olin hädas alalõuaga nende lugemise ajal :D.) Niisiis ülekordavalt: test SIIN ja minu tulemuse täpsem kirjeldus SIIN. Ohohoo! Ma teadsin, et ma olen mõtestatud tuulepea ;)!    Eile õhtul rügasime poisiga tema Marsi projekti teha. (Üleeile ei jõudnudki selleni enam, enne sai kell liiga palju.) Ei jõudnud ikka veel valmis. (Tema tegi mustandi, aga mina nurisesin, et lahja on, ja siis me otsisime allikaid juurde ja siis me lugesime neid, ja siis me vaidlesime, ja siis me lisasime näputäishaaval ühte ja teist ... ja üleüldse.) Täna õhtul ehk lõpuks võime välja printida.    NB! Hakkan kohe oma tänahommikusi kaloreid lugema. Vahepeal veel jagasin emale telefoni teel infot teemadel, et mis saab seriaalist Kyle XY ja kuidas lõppeb "Minu armas paksuke". (Mitte et ma neid kumbagi märkimisväärselt näinud oleks, aga mul on ju internet ;).)    Edit @ 21.26:  Täna oli lõpuks ometi jälle see päev, mil ma suutsin end käsile võtta ja päeva kalorid korralikult kirja panna. Kokku sai neid 1807 kcal, mis on kaalulangetamiseks küll pisut paljuvõitu veel, aga paari päeva taguse 2500-ga võrreldes siiski positiivne edasiminek ja märk enesevalitsuse edenemisest. Tuvastasin nende kahe jälle üles kirjutatud päeva kaudu, et kipun hommikusöögi liialt tõhusa sööma. Topelt niipalju kui õige oleks. Aga toimivat lahendust hetkel ka välja nuputada ei ole jõudnud. Pean selle kallal veel mõttetööd tegema ja oma kõhtu kuulama. Hommikul on mul kõht tühi ja kui ma seda täiskõhutundeni ei täida, siis jätkab näljatunne närimist, kuni ma enam vastu ei pea ja kõiki oma põhimõtteid hüljates külmkapi kallale kooberdan - ja nii mitu korda järjest. Ilmselt pean teda (kõhtu noh) siis tasapisi jälle harjutama vähem küsima. Sest süüa midagi muud kui seda mille järele parajasti isu on, ei ole mul ka mõtet - see lõpeb alati ainult sellega, et alustuseks söön ma selle "miski muu" ja siis, kuna maitseelundid ikkagi seda isutavat asja küsivad, veel tolle kah peale takkaotsa :). Ja kaloriarvu vähendamisele selline käitumine küll suuremat kaasa ei aita. Nii et, jah, lihtsalt tuleb ennast veenma asuda portsjonit vähendama ja ehk päeva peale laiali jagama kõiki neid häid asju, mille järele parajasti neelud käima juhtuvad. Hoolimata keskmiselt suurest kalorinumbrist ma millegipärast siiski arvan, et hommikul on mu kaalunäit mõnesaja grammi võrra ilusam siiski. Eks vaatan järele. Ja homme siis katsun pähetuleva hommikusöögiportsjoni poolitada ning teise poole lõunaks jätta. Kõhtu jääva tühja ruumi aga ehk veega täita :?    PS! Ma olen kas Lõunakast või trennisaali riietusruumist ühe kirbu koju kaasa toonud :S! Ühe VÄGA NÄLJASE kirbu :S. Appi-appi! Vähemalt viis või rohkemgi aastat pole ma oma majapidamises ühtegi kohanud, ja nüüd sihuke Egiptuse nuhtlus äkki :S.