Üllatavaks näituseks sellest, et romantik sisemist elu enam armastas, kui  selle produkte, ja et sümbolist nende vahel tasa­kaalu luua tahab, on see, et välimises sisemise sümboli nähes romantikud (iseäranis hiljem) füsiognoomikat uurima hakkasid, kuna sümbolistid seda sama väljendustes nähes - sõnalise loo­mise vormide uurimisele jõudsid.