Kuigi Tiibeti valitsus oli 17 punkti leppe kehtetuks kuulutanud, ei jäänud neil muud üle kui HRV ülemvõimule alistuda. Dalai-laama eelistas suurema kahju ärahoidmiseks Rahvavabastusarmee juhtidega koostööd teha. Järgnevate ümberkorraldustega, mis Tiibeti juhtkonna arvates eirasid kõiki Pekingis sõlmitud lepingu punkte, kaasnesid rahva rahulolematus ja näljahäda. Tiibeti majandus seoti HRV majandusega. Tiibeti valitsuse  positsiooni õõnestati ning viimaks saadeti see 28. märtsil 1959 laiali. Algasid tagakiusamised. Rahvavabastusarmee sai käsu hävitada poliitiline ja religioosne eliit, mis tõi kaasa massilise kloostrite purustamise. HRV valitsuse Tiibeti majandusele ja sotsiaalsele olukorrale sobimatud peale surutult reformid viisid 1952. aastal relvastatud vastuhakuni ning olid ajendiks 1959. aastal toimunud Lhasa ülestõusule.