Mida nad siis nii põnevat näitasid? Katseisikute ülesanne oli raske - nad pidid viis päeva järjest (iga päev umbes 2 tundi) keerulises maskeerimiskatses andma võimalikult täpse vastuse sihtstiimuli identiteedi (ruut või romb) kohta ja märkima ka seda, kui hästi nad seda sihtstiimulit teadvustasid. Nagu varem juba näidatud, muutus aja (nende 5 päeva) jooksul paremaks nii õigete vastuste osakaal kui ka teadvustamine -  katseisikud märkisid, et nad nägid sihtstiimulit selgemini. Leiti, et kui vaadata ainult neid katsekordi, kus katseisikud väidavad, et nad ei näinud ekraanil midagi, siis on selles tingimuses katseisikute õigete vastuste osakaal juhuslikust statistiliselt parem, kuid üllataval kombel ilmneb selline fenomen vaid õppimise esimesel päeval. Seega - katseisikud suudavad õppimise alguses kasutada mingisugust teadvustamata informatsiooni, mis edasise katse jooksul enam käitumist ei mõjuta. (otse loomulikult on seik, et katseisikud suudavad stiimuleid eristada ilma neid teadvustamata, sarnane  pimenägemise nähtusele.)