Juri  Vella muutis oma poliitilise sõnumi veelgi tõhusamaks andes sellele rituaalse sisu: kohalikel põliselanikel on komme teatud situatsioonides jätta inimese surma korral laip püstkotta - keerates püstkoja sissepääsuava "tumedale poolele" ehk lääne suunas muudetakse eluase hauakambriks. Juri Vella kasutas selle traditsioonilise rituaali ära protestiaktsiooni huvides: administratsioonihoone ees seisvas püstkotta paigutati nukk, mis kehastas Administratsiooni ennast ning koja seinale kirjutati: "Ettevaatust! Kojas on  haige mees. Ärge karjuge!", nukule oli aga kinnitatud kiri tekstiga "Esialgne diagnoos - naftakatk? Lõplik diagnoos - …" Lõpliku diagnoosi pidi määrama kohalik võim. Juri Vella selgituste kohaselt olid protestijad nõus lugema Administratsiooni paranenuks ja püstkoja ära viima vaid juhul, kui võimuorganid jätavad neile alles nende maa. Kui seda ei juhtu, siis keeratakse koda tumedale poolele ja jäetakse väljakule seisma, andes sellega mõista, et põliselanike jaoks nakatus Administratsioon kohutavasse  haigusesse ning suri ära. Protestiaktsiooni tulemusena lükati naftamaardlate oksjonid mõneks ajaks edasi (vt. Novikova) .