Tarvastu kiriku altaril seisnud üks vanaaegne metallist krutsifiks, mille välimus pole õpetaja M. Jürmannile meeldinud. Ta esinenud Viljandimaa vaimulike sünodil ettepanekuga, et vaja olla see kuju ümber valada. Praost W. Dolli juhatusel võetud see ettepanek vastu ja viidud läbi. Rahva seas tehti siis jutt välja, et vana kuju, mis Tartu juudile ära müüdud, olnud selgest hõbedast, uus kuju aga olla alaväärtuselisest metallisegust. Mõlemate kujude suure vaheväärtuse jaganud pastorid endi vahel. Selle kõmujutu põhjal luuletati vemmalvärssides ka pilkelaul nime all: "Püha vaimu ülespoomise laul", mis Mulgimaa rahva seas oli laialt tuttav. Vist olnud selle laulu sepitseja Tarvastu õpetaja enda kutsar Johanson, kas üksi, või koos A. Reinwaldiga. Kuulujutt aga nimetas laulumeistriks Reinwaldit ja õpetaja Jürmann tundis küll ka seda mürgist paskvilli ja tema sepitseja nime. Piirikivi ja tema lombakat mära mainitakse laulu lõpul sellepärast, et Piirikivi olnud juba nooruses tuliäkiline. Vihahoos peksnud ta kord oma vana mära vigaseks.