Ka olen siis jõudnud nende unenägudeni, mis ennustavad mulle peatset suitumehe ellu naasmist. Ehk siis teen unes suitsu ja ärgates on see nii reaalne minevik, et ma siis tükk aega mõtlen unesegusena, et kurat, oli see siis reaalsus või ikkagi uni? Aga tunne on küll selline, et ma ei taha enam alla anda, ei taha enam uuesti alustada seda teekonda suitsuvabasse ellu. Lihtsam on jätkata ja hoida saavutatut. Suitsust jään ma lugu pidama igaveseks, see on fakt, aga saan olla  täiesti ilma küll, isegi pidudel, napsusena.