Meie elukohaks sai  Borovskoi sovhoos Kirovi oblastis, kuhu oli toodud umbes 160 eestlast. Esimeseks eluruumiks sai sovhoosi klubi, kus inimesed magasid (elasid) kokkulükatud pinkidel nii saalis kui ka laval. Peale klubi elasime veel koolimajas, väljas telgis, kuni sügisel 1942 paigutati 25-30 m2 suurusesse pesuruumiks ehitatud tuppa 7 perekonda ehk 14 inimest. Elasime seal neli aastat. Igal perekonnal oli oma nari kus magati, söödi, hiljem tehti kooliülesandeid. Nari all oli varanatuke.