Viimasel ajal on kuidagi kahtlane veniv tunne. Nagu mingit erilist pinget ei ole, aga samas on koguaeg mingi taustapinge. Muusikakõrb on mul ka praegu, tahaks mingit uut mussi millest täiega vaimustuda. Praegu vaimustun vanadest asjadest muidugi ka, aga tahaks midagi sellist, et ma saaks olla kuskil pilvedes. Üks lugu siiski on, mis vaimustas mind niivõrd, et kuulasin seda u. 40 korda järjest (see on Nikki Sixxi uus bänd, aga tema ei laula, vaid endiselt mängib bassi   ) -