Max Kaur rööviti europealinnas paljaks - selline pealkiri oli Elu.24's. Aga mitte röövimisest ei tahtnud ma rääkida, vaid seal oli ka üks selline lause: "Sellest ebameeldivast intsidendist hoolimata meeldis Brüssel siiski Kaurile väga."    Kust otsast! No  võib-olla äärelinna otsast, seal ma kunagi käisin ja ei saanud küll pikemalt ringi vaadata, aga kesklinn oli küll räpane ja haises.    Peatusin (eelmisel nädalal) vanalinna serval asuvas hotellis. Ja jalutasin õhtul neljas suunas:    Esimene suund - vanalinn: must, aga suhteliselt talutav, kui mõned haisvad tänavanurgad välja arvata.    Teine suund - neegrite agul. Mitte ühtegi valget inimest ja mitte ühtegi araablast, v.a politsenikud, kes autos vaikselt mööda tänavaid sõitsid.  Tänavatel mustanahalised noormehed tänavanurkadel olesklemas ja võõraste autode sisemust uurimas.    Kolmas suund - araablaste agul. Sama jutt, mis mustanahaliste puhul. Seal olid noorte meeste asemel tänaval lihtsalt rättides mehed ja lapsed.    Neljas suund - prostituutide agul. Igal tänavanurgal mõni prost end müümas. Pooled paksud naised, teine pool lihtsalt koledad ning lisaks vist üks mees ka (miniseelikus).    Teisel päeval ekskursiooni mõttes äärelinna sõites mängisid  araabia lapsed mingit mängu metroos. Mäng seisnes selles, et tuleb üksteisega käsi plaksutada ja õigel hetkel midagi hüüdes kas maha kükitada või püsti karata. Tulemuseks see, et 10 last lakkamatult kargas istmetel üles alla ning karjus.    Ühesõnaga - ei jätnud head muljet. No ei jätnud.