Ja kõige selle lõpuks oli ta vaevu üle 20 aasta vana (me oleme tänapäeval nii harjunud, et gümnaasium saab läbi alles ca 20-selt…). Ei leidnud ega leidnud oma teed elus - pigem oma teed Kreekas. Rootsi-aastad (nagu öeldud) on kõvasti kontsentreeritumalt kokku võetud, aga on ju tegelikult imeline, kuidas ta suutis keele niivõrd hästi ja niivõrd kiiresti ära õppida, et temast sai tunnustatud rootsi kirjanik, kes kirjutab rootsi keeles ja on töötanud erinevatel kirjandusega seotud kõrgetel ametikohtadel. Muuhulgas täitus Rootsis ta ammune unistus õppida ülikoolis filosoofiat - sellele raamatule toetudes olla ta igal hommikul lausa pisar silmas ärganud, kui sai ülikoolis filosoofiat õppida. Kreekas ta ei saanud arusaamatutel põhjustel ülikooli sisse. Nagu kõik kirjanikud, oli ka tema lapsepõlves suur raamatulugeja. Mulle meeldis nt: