9. Kristuse elu, surm ja ülestõusmine  Jumala tahtega täiuslikus kooskõlas oleva Kristuse elu, Tema  kannatuste, surma ja ülestõusmise näol on Jumal andnud ainsa vahendi patuse inimese lunastamiseks, nii et neil, kes selle lunastuse usus vastu võtavad, oleks igavene elu, ning et kogu loodu võiks paremini mõista Looja lõputut ja püha armastust. See täiuslik lunastus vabastab süüdistustest nii Jumala käsu õigluse kui ka Tema iseloomu armulikkuse, mõistes hukka meie patu ja valmistades samal ajal meile andestuse. Kristuse surm on asenduslik ja heastav, lepitav ja ümbermuutev. Kristuse ülestõusmine kõneleb Jumala  võidust kurjuse jõudude üle, kindlustades lõpliku võidu patu ja surma üle neile, kes selle lunastuse vastu võtavad. See kuulutab Jeesuse Kristuse Issandaks, kelle ees kummardavad kõik põlved taevas ja maa peal. (Joh.3,16; Jes.53; 1.Pet.2,21.22; 1.Kor.15,3.4.20-22; 2.Kor.5,14.15.19-21; Rom.1,4; 3,25; 4,25; 8,3.4; 1.Joh.2,2; 4,10; Kol.2,15; Fil.2,6-11.)