Kombeks oli nimelt, et talupoeg alati andis  talu kaitsvale üleloomulikule olevusele esimese ´uudseosa´ igast karja- või põllusaagist. Seda tänuks hea saagi eest ning ühtlasi sooviga edaspidiseks taluõnneks igas toimingus. Uudseosa ohverdamine oli ka tavaline teiste haldjate/vaimude suhtes.