Ja muidugi söök, mis Pärnus on… noh. On. Ütleme siis nii. Ma ise poleks märganud ehk, talvega tekkis väike immuunsus, aga Konn juhtis tähelepanu friikartuli ja kodumaise burksi fenomenile: tõepoolest annab otsida teist linna, kus oleks nii palju mikrolaineahju peal elavaid burgeriputkasid. Kümme? Kolmkümmend? Sada? Veelgi hämmastavam, enamiku nende ees  leidus ka rahvast. Olgu, sellist kergelt pohmellipunase näoga ja teise päeva väsimusest vaevatut, aga… siiski.