Üks Taani lüürika kõige nooremaist edustajaist on Fredrik Nygaard (s. 1897). Ta esimene debüüt oli õige diletantlik, aga sel oli elujaatav tegumood. Kui kümnest debüüdist  üheksa ohkas maailmamures, siis hõiskas siin halvas värsis nooruslikult õigustatud elurõõm. Ta stiili võtted on saanud teadlikumaks ja ta pinsli tõmbed omandanud laiema ulatuse alles kolmandas kogus (Opbrud, 1919), mis sisaldab rea pilte Euroopa teekonnalt. Siin on ta võime kirjeldada arenenud ekspressio­nistlikuks kunstiks. Ta oskab leida meelesööbivaid sõnu - nii luule­tuses "Turud":