Järgmise laine immigrandid saabusid juba pärast 1947. aastat sõjapõgenikena, kelle piletid maksis suures osas kinni Austraalia valitsus (kahe suure saabujatetulva vahele jäid vaid mõned laevadelt mahahüpanud madrused). Esimesed pioneerid on täheldanud, et edaspidised tulijad oli hoopis teist masti. Erinevalt lihtsatest talupoegadest, kes otsisid õnne (paremat elujärge), koosnes teine laine Eesti eliidist: valitsusametnikud, kultuuritegelased, ärimehed jm. Neil on natuke lihtsam alustada, kuivõrd vanemad  olijad aitasid. Ka tööd oli rohkem saada: suur depressiooniajastu oli läbi, palju vajati vabu töökäsi, palgad olid paremad, kusjuures nüüd maksti ületundide eest ning puhkustasu; välismaalaste vastu poldud enam nii vaenulikud.