Näitena võib tuua saja aasta tagused katoliiklikud riigid Euroopas, kus kirikule lojaalsed kristlased seisid organiseeritult ja ühtselt katoliku kiriku rolli eest hariduses, või tänapäeva kristlikud uusparempoolsed Ameerika Ühendriikides, kelle ühendavaks nägemuseks on suurem usuorganisatsioonide osakaal sotsiaalsfääris, usuliste väärtuste kaitse Ameerikas ja Ameerika väärtuste kaitse maailmas. Viimase näite puhul on tegemist isegi  uskudevahelise poliitilise identiteediga, sest viimastel Ameerika Ühendriikide presidendi valimistel andis enamus nii regulaarselt kirikus, sünagoogis kui ka mošees käijatest oma hääle vabariiklaste kandidaat George W. Bushile. Aktiivsed Ameerika usklikud mõistsid seega poliitikat ja usu rolli poliitikas samades värvides.