Õigusteoreetikud on korduvalt kostnud, et seadus peab olema jumalik ning tagama tasakaalu olemasolu õiguse ja õigluse vahel.  Ka tähendab see seda, et seadus peab olema arusaadav inimesele, kes suudab mõista tavalist kõnet. Juhul kui seadus, selle konstruktsioon või selle sisu läheb juba sedavõrd keerukaks ja/või vastuollu tavaarusaamadega nii palju, et sellest pole võimalik enam normaalse (keskmise arengutasemega) inimesel aru saada, siis on seadus  mõttetu või diskrimineeriv.    Veelgi enam - ka meil kehtiva tsiviilõiguse üks põhiakte (tsiviilseadustiku üldosa seadus) märgib, et seadust (tema sätet) tõlgendatakse koos seaduse teiste sätetega, lähtudes seaduse sõnastusest, mõttest ja eesmärgist (§ 3).    Ja enamgi veel - sama seadus ütleb, et õigus tekib seadustest ja tavadest. Tõsi - tava ei saavat seadust muuta. Mõte aga on endine, et seadus peab kinnistama ühiskonnas väljakujunenud tavasid, traditsioone.    Vastasel  juhul muutub seadus mittearusaadavaks ning kaotab lõpuks tähenduse või teise võimalusena - ta muutub represseerimise ning ülekohtu allikaks.    Üheks selliseks ohuks on autoriõigus ja selle ümber toimuv. Siin tundub, et väänatakse mõistust ja käsi üsna üheselt.  On juba varasemalt autoriõiguse regulatsiooni analüüsides märgitud, et kui varasematel sajanditel oleks keegi tulnud sellise õiguse reguleerimise mõtte peale, ei teaks me ilmselt midagi arhitektuurist, kunstist ega ka muusikast. Tänu  sellele, et keegi varem sellest midagi ei teadnud, võimaldas levida rahvamuusikal, klassikalisel muusikal ja üldse kaunitel ning üllatel kunstidel.    Tänapäeva autoriõigus püüab seda piirata maksimumini ning lõpuks (kui nn autorikaitsjatel peaks asjad õnnestuma) on võimalik, et saabub aeg, kus kunstinautlemine on võimalik vaid üksikindiviidil ja suure raha eest.    Samas saab tuua autoriõigusega seonduvat kui tüüpilist näidet sellest, mis saab siis, kui seaduse mõte ja sõnastus on sedavõrd  keeruline ning tavaarusaamadest eemalduv, et sellest polegi võimalik aru saada.    Nii kirjutab tänane Eesti Päevaleht, et intellektuaalse omandi mõistmisega on probleeme    Lehes märgitakse, et haridus- ja teadusministeeriumi kantsleri Janar Holmi sõnul on Eestis teatavaid probleeme nii intellektuaalse omandi mõistmise kui tähtsustamisega.    "Ega meil ei ole ettekujutlust, et õpetaja peaks ühes tunnis tervikuna rääkima intellektuaalsest omandist või eraldi  ainena, seda kuidagi vabaainena käsitlema," rääkis kantsler Holm.    Samuti ETV hommikusaates "Terevisioon" esinenud Ameerika kaubanduskoja Eestis president Yrjo Ojasaar tõdes, et intellektuaalse omandi temaatika muutub järjest keerulisemaks ning lapsed teavad sellest vähe, vahendab ETV24.    Ta märkis, et varem ei olnud eestikeelseid materjale, mille alusel õpetada lastele intellektuaalse omandi teemasid. Tänavu on see probleem lahendatud. Kaubanduskoja eestvedamisel tõlgiti intellektuaalse  omandi materjale eesti keelde ja valmistati neist õpetajatele pakett, mis pannakse igale Tiigrihüppe programmi raames õpetajale antavale sülearvutile.    Kõige eeltoodu peale tahaks öelda - inimesed, kunstnikud ja rahatuusad - tulge mõistusele    NB! Kliki ka nendele artiklitele: