XVIII sajandi Jeremiasena tahtis Rousseau loobuda kultuurist, et tagasi pöörduda looduse juure. Dijoni akadeemia teemile ,,ebavõrdsuse põhjustest" vastas ta: kõik on täiuslik tulles looduselt,  kõik läheb rikki inimliku kultuuri käes. Nagu hiljem tema austaja Tolstoi, püüdis Rousseau tegelikultki muutuda lihtrahva liikmeks, mis aina tõstis tema kuulsust aristokraatsetes salongides.