Ma armastan Uku sõnamänge ja huvitavaid leide tobedate väljendite näol. Tema lihtsat stiili tähtsatest asjadest rääkimisel. Seda, et ta kirjutab ise huvipakkuva näitemängu, lavastab seda suure hoolimisega ja tuleb lavale lõpuks kummardama. Ta räägib sellistest asjadest, millele mõtleme vahetvahel ehk me kõik. Kui tema loodud tegelased laval räägivad, siis ma kujutan ette mismoodi just Uku näiteks kõnnibki Tammsaare  pargis ja vaatleb suurmehe murelikku nägu. Olen juba ammu veendunud, et Rapla kandist tulevad väga kultuursed ja andekad poisid ning nad on alati enda ülegi uhked olnud, oli ainult aja küsimus, kui keegi ette võtab sellise lavalise kokkutuleku.