Kui päev läbi on olnud taustamüra umbes sama, nagu Tallinnas tipptunnil Peda ees seistes, kõik kohad ja inimesed on võõrad ning miski ei lähe sinu tahtmist mööda, siis lõpuks on vaikne tuba ja pehme voodi enam-vähem ainuke asi, mida hing ihaldab. Õnneks on ikka väga vähe vaja. Ma ei suudaks vist iialgi töötada lennujaamas ja imetlen inimesi, kes seda teevad.