Iga kaebuse korral tuleb ka ette näha selle õnnestumise võimalikkust. Kas on esitada mingeid tõendeid, palju need on väärt, kas viga rikkus ühe või kõigi  tulemuse, kuidas võib soodne otsus mõjutada samasuguseid kaebusi samal alusel tulevikus jmt. Ka kohtunikud on inimesed ning sugugi pole nad erapooletud. Nad võivad õiguse mõista küll agejale endale ent pole ette kindel et see laieneks ka kõigile teistele.  Raalimistpuudutavad küsimused on üldiselt ainult mölakohtunikele võõrast vallast, nad lihtsalt ei saa sellest aru. Sellepärast toetuvad nad asjatundjate otsusele ning kui need leiavad et 'nojah eks see ole muidugi võimalik aga ega sellepärast siis saa  tulevikus raaliääletusest loobuda' ja asi on otsustatud ageja kahjuks. Selge on ju isegi võhikule et eeääletus akkab tulevikus nagunii võimutsema, tegemist on tüüpilise vastuseisuga üleminekuajal. Ajaloost teame kuidas sõditi autode, rongide, lennukite jmt vastu. Tulemus - ahistatud on täna võitjad.  Oleks Pihelga loos tegemist kaikaga kääs siis usuks seda igaüks, seda kaigast aga pole näha. Ja paljud ei akka seda ka kunagi ette kujutama.  Akata aastal 2011 rääkima seda et kui rong sõidab  rööbastelt maha siis võivad paljud surma saada oleks naeruväärne.  Ka võib eurokohtu eitav otsus oopis meie petisid julgustada sest nad tajuvad selja taga kindlat tuge. Nüüd vaid kohalike urgitsemise tulemusel on sibulapoisid vähem ülbed ning püüavad rohkem kiidusõnu teenida. Varsti akatakse valima ebasäädusliku peremeest 5 aastaks Kadriorgu, paari aasta pärast kohalikesse omavalitsustesse. Eks paista milliste äpukatega Sibul siis akkama saab.