Ametlikumais dokumentides on täpsust püütud saavutada peamiselt kahel moel: paber antakse Juhan Mägile või Mägi'le (reegel nõuab apostroofi juhul Mäe'le) või siis Mägi(,) Juhanile. Esimene variant on kohmakas (vrd Kask'ile, Kalameesile) ja teine vastuolus eestipärase tavaga kirjutada eesnimi esimesena. Seetõttu peaks eelistama kolmandat: dokument on soovitatav sõnastada nii, et isikunimi jääks nimetavasse käändesse. Käesolev tõend on välja antud Juhan Mägile selle kohta, et tema on saanud.. asemel sobib Tõendan (tõendame), et Juhan Mägi on saanud.. või lihtsalt TÕEND (TUNNISTUS). Juhan Mägi on saanud (lõpetanud).. Jaan Järve tulud on olnud järgmised.. võiks olla Jaan Järv on saanud järgmist tulu.. Ka adressaadi nimi avaldustes, pöördumistes jm jäägu nimetavasse. See soovitus ei tähenda aga, et nime võiks kirjutada nimetavas käändes, kui plangi tekst nõuab muud käänet.