Näoraamat andis tänavu esimese löögi, sest naljaküsitlus andis minu jõulutegelase karakteriks Grinch. Tühja sellest küsitlusest muidugi (pealegi ma ei suuda kunagi aru saada, kuidas selliste küsimuste peale niisugused tulemused saadakse), aga ega ma eriline jõuluhelguse levitaja ei ole ka. Esiteks ei too ma tuppa kuuske. Aastaid ei olnud meil üldse midagi, nüüd uues kodus on vähemalt väike tehiskuuseke laual. Ma ei küpseta piparkooke ega ehi muidu oma elamist (ainult natuke jõuluehteid köögiustel, mida kass on vahel harva käpaga katsunud) ja eriti paaniliselt ei aja ma jõulumeeleolu taga. Jõululaupäeva õhtud olen aastaid veetnud parima sõbra pool ning järgnevad pühad päevad teiste perekonnaliikmetega. Kingitusi mulle tegelikult meeldib teha, vahel on mul mõni juba oktoobris ostetud. Kingitused on mõõdukad, nii saamise kui andmise poolest. Aga südamlikud.