Arvan siiski, et on oluline teha rõhutus valitsevas kohtupraktikas kinnitust leidnud kolmandale eeldusele - rikutud peab olema kohustust tagada maksuseadustest ja maksukorralduse seadusest tulenevate kohutuste  täitmine (vt Riigikohtu 31.oktoobri 2005.a. otsus asjas 3-3-1-41-05 p 12). Kohus nimetab seda eraldi ühena kolmest kumulatiivsest alusest ja seega tuleks küsida miks on see oluline? Arvan, et vastutusotsuse alus on piiratud maksu(korralduse)seadusest tulenevate maksumaksja kohustustega, mitte mis tahes (nt põhikirjast vms) tulenevate kohustuste täitmisega. Kohtupretsedendi asjaolude konteksti arvestades võiks selleks rikkumiseks olla nt käibe varjamine jms. otseselt maksuseadust rikkuvad olukorrad, mitte lihtsalt varade vähenemine iseensest.