Jälgida jääpurika tilkumist,  kuulata rohtu kasvamas ja  piiluda paisuvaid pungi.    Kevad on  õues, ta kustuda lootust  ei lase. Kui mõnikord tahakski.    Pillata pisaraid jääpurikaga võidu,  kuulata olematut sammukaja ja  kasvatada kurbust noorte lehtede asemel    kui enam ei taha; jaksamata kanda  kevade raskust, omasemat sügistalvele.    Leida vikerkaar kukkuvas veepiisas ja pisaras,  nautida vaikust, kus puudub päevamüra ja  oodata rõõmu õisi puhkemas pungadest.    Sest õues on kevad, mis kustuda lootust ei lase.    (mahlakuu 16., 10221)