Mitte kunagi pole Soosambla Suusaklubi läinud Xdreami starti nii tugeva ettevalmistusega, nagu seda I etapil Kloogal - sajad kilomeetrid  tempokrosse, spetstreening Männikul, viimase peal seadistatud rattad - kõik see lubas korraldajatel paigutada meie meeskond esimesse stardigruppi koos Areali noorukite ja Looritsa pundiga. Selle aasta xdriimi sari algas mitmete sisuliste muudatustega, millest olulisemad eksperiment "igalekilplaseleomaSIpulk" ning ühel lehel roadbook koos kõigi etappide kaartidega. Meile kui üsna ühtlase tasemega võistkonnale sobisid mõlemad muudatused suurepäraselt, eriti meeldis see, et juba enne stardipauku (õigemini  stardipiiksu) oli ülevaade rajast olemas ning poole jooksuetapi ajaks ka olulisemad variandid omavahel läbi räägitud. Alustasime seekord jooksuga ning esimese pika tee-etapi ajal sai selgeks, et soojenduse ajal kogetud kehv enesetunne oli reaalsus, mitte stardiärevus. Kas oli oma osa pühapäevase rattatrenni lõpus tehtud kukkumisel ja saadud vigastustel või eelmisel päeval läbitud 20 km tempokrossil, ei oska kommenteerida, kuid kumm oli juba stardis tühi ja tühjaks jäi kogu võistluse ajaks. Kasutasime esimesse  punkti minekul paremat ringivarianti, kuigi kiirem oli vist vasakult minna, kuid esimese punkti võtsime esimese kümne võistkonna hulgas, mis pole just kõige halvem algus. Heigo ja Raivo oleks suutnud ka Mercury meestega sammu pidada, kes esimestena punkti võtsid. Etapp teisest kolmandasse oli nagu külm dušš, kaardil valge metsana kajastatud ala oli tegelikult soine räga, paremalt ringi oleks vast isegi kiiremini saanud. Kolmandas KP tekkis esimene korralik 3-4 tiimine rong ning kuna Anti Anton tegi ees  vedurina kaardilugejatööd, siis keskendusime Heigoga järgmistele aladele, mina uurisin kanuuetappi ja tema lahendas rattavalikuid.  Enne  viiendat KP-d kaldus Anti pisut vasakule, märkasime Raivoga läbi puude umbes 100 m kaugusel tähist ning Heigot hüüdes jooksime punkti poole, kuni laekusime KP-sse nr. 38.    Olen kindel, et KP-st 38 vändatakse kunagi täispikk film, kus on nii traagikat kui komöödiat, intriige ja armumisi ning ameerikalik häppi end, kus Arnold Schwarzeneggeri poolt juhitud maaväliste jõudude ühisoperatsiooni tulemusena saavad punkti võetud ka inglitiibadega varustatud naisiksdriimlased. Milles siis asi ? Kui meie Raivoga  KP-sse jõudsime, oli seal oma 5-6 võistlejat, kes ei üritanudki oma SI-pulka jaamas olevasse auku pista, vaid tegelesid sellega, et üksteise käest SI jaama ära rebida. Peale võistlust kommenteeris Evelin, et kõrgliiga tiimide võistlejad mitte ainult ei rebinud SI jaama oma kätte, vaid torkasid ka näpu auku, et takistada vastastel KP-d märkimast. Vaadanud seda jagelemist oma 20 sek pealt, oli selge, et kui me soovime enne päikeseloojangut punkti ära märkida, tuleb asuda tegutsema. Raivo pani võitluses  Si-jaama pärast mängu oma kasvueelised, mina proovisin tekitada korda pulga toppimisel ning ühiste jõupingutustega saime punkti läbitud. Teist korda rattaga samasse punkti jõudes oli taktika hõiva-jaam-tekita-järjekord-tudish-piip juba nii sisse töödatud, et punkti ümber rabelenud arajakate parv jõudis ainult "iiiikk !!" öelda ja juba me sealt läinud olimegi. Teistkordselt KP 38 külastuselt jäi meelde üks eriti pikka kasvu iksdriimlane, kes valjul häälel teatas, et on vaadanud seda hullumaja juba 15 min pealt ja  mitte midagi pole paremaks läinud ning et sellise jama peale keeldub tema võtmast korraldajate poolt maha pandud KP-sid ja kasutamast orienteerumiseks korraldajate poolt välja jagatud kaarte. Igatahes !