Rukkirääk on avatud maastike haudelind, kes sõltub peamisel rohumaadest. Enamikes levikualades on tema arvukus vähenenud (Tucker & Health 1994) ja seega kuulub globaalselt ohustatud liikide nimekirja (Collar et al. 1994). Tänapäeval on rukkirääk tugevalt seotud niidetavate rohumaadega (Cramp & Simmons  1980). Teadmised liigi ökoloogiast on piisavad, et esitada tema dramaatilise vähenemise peamised põhjused (Green 1996). Raadiovastuvõtjaga varustatud lindudega läbiviidud uuringud näitavad, et rukkiräägu elupaiga jaoks on oluline piisavalt kõrge taimestik (üle 20 cm), mis ei oleks liikumiseks liiga tihe. Rukkiräägud valivad elupaigaks pigem iga-aastaselt niidetavad põllud ja väldivad eelmisest hooajast jäänud kuiva heinaga põlde. See tähendab et kasutusest välja jäänud toitaineterikkad mullad kaotavad oma  väärtuse elupaigana mõne aasta jooksul, samal ajal kui väheviljakatel muldadel püsivad rukkiräägud kauem (Green et al. 1997).