Kristlik kogukond kaotas suurema referentsgrupi ja ega neil  oma seltsis muud üle jäänudki kui armastada sest väline surve oli sedavõrd tugev. Välja arvatud Eudoia ja see teine naine. Siis aga kuulutas kirik end selle vägivalla legitiimseks pärijaks mis oli Kristuse risti löönud. Ja ohvri hääl pidi endale taas kohta otsima olgu siis ordudes või sektides. Ja otsib tänini. Konfliktilahendusi peaks otsima ja õpetama ja õppima. Kogukond ise seda ei oska ja lahendab tänini enamjaolt asju võtmes "tõrv ja suled". Ilmalikud kogukonnad viivad asja reeglina lepingutele ja  seadustele. Kristlistel kogukondadel tuleks sedasama teed minna. Ka lepingud on kiretud ja need kes jäävad vaid noogutavad nagu hülged ja mõtlevad et katki ei ole veel midagi senikaua kuni mind ennast ei tapeta. Aga tundeelu tasandil jäävad suured haavad aga noodki ei huvita kedagi. Nii tulebki tõdeda et kristlik kogukond on reeglina diletantlikum konfliktilahendaja kui ilmalik kogukond ja lahendab asju tavaliselt ürghordi tasandil. Kui sa oled juba earmarked siis tuleb ka sinu Mihklipäev viimaks kätte.