Selline üdini armas-kallis-nunnu kiisukas siis. Ta pole veel nii isepäine nagu ta ema. Ta on veel minu kiisukas, kes käib mul igal sammul kannul nagu truu kutsikas, uudistab võimalikult lähedalt mu tegemisi a la nõudepesu või söögitegu, poeb mu sülle ja uudishimutseb kõike ümbritsevat. Oleme oma poegadega rääkinud viimaste päevade uudistest seoses kassitapmisega ning see tundub meile kõigile ilmvõimatu, vaadates samal ajal süles uinuvat  siidikera. Isegi lüüa ei oska meie peres keegi kassi, suurimaks karistuseks on neile nina pihta nipsutamine, sellest piisab väljaõppeks täiesti.