Juba mitmendat talvehooaega sõeluvad lennukid Tallinna ja Sharm el Sheikhi või Hurghada lennujaamade vahel pea sama tihedalt kui parvlaevad Läänemerel. Vaid  5 tundi ja poolpimeda talvetusa asemel ümbritseb teid ere päike, soe õhk ja meri, mille veealustele võludele on raske vastu seista. Nii ongi muutunud sügavalt eripärane ja müstiline kuidagi väga tavaliseks. Egiptuses käime nagu nädalalõppudel suvilas, adumata, millises omanäolises riigis me tegelikult viibime. Peale teist või kolmandat reisi aga ütleme: Egiptus - ei iial enam või Egiptus - tänan, EI.