Viimase otstarbe taotlemiseks ei valinud ordu abi­nõusid, takistades kõigi lubatud ning lubamata võtetega oma halva kuulsuse laienemist üle Liivi piiride. Nii saatis ordu aastal 1231 oma  agendid isegi Hollandisse, et seal tabada pärismaalast Eestist-Liivist, kes oli teel Rooma paavsti juurde kaebustega ordu peale ning tõi tagasi vägi­valdselt käskjala, läkitatud Eestile sõbraliselt Balduinilt Alnast, paavsti legaadilt Liivis! (Seraphim, op. cit.). Sõnu­mite saatmine paavstile Rooma ning nende takistamine etendab ordu ja piiskopi vahelises ägedas võitluses üldse tähtsat osa. Riia peapiiskopi Friedrichi orduvastasest kae­bekirjast sept. 1305 loeme muude ordu väärtegude hulgas järgmist  (Rutenberg I, lk. 286): "R i i a s t paavsti juurde Rooma saadetud käskjalgu on ordu­mehed teel vägistanud, neid kas ise maha tapnud või teiste läbi ära hukata lasknud…" See kõneleb selget keelt ordu meetoditest sõnumite kõrvaletoimetamises, mis ordule ebasoodsad näisid!