Üllatuslikult hakkas kodanik mind aga jälitama, üritades edasi kontakti luua. Kui ta aga hakkas minu tagumikku katsuma, rääkides: "Mm, kui hea…"  läksid mul närvid läbi. Veider, kui kiiresti mõistus kriisisituatsioonis tegelikult töötab. Tõmbasin käe kindast välja ja mõtlesin, et äigan sellele tüübile rusikaga, aga mulle meenusid kiiresti kõik need õudusunenäod, kus üritad kellelegi pasunasse anda, aga käsi on nagu spagett. Järgmise murdosasekundi jooksul tuli mulle meelde, kuidas keegi hiljuti rääkis ühest Anni Arro antud intervjuust. Nimelt väidetavalt olevat keegi Arrot tänaval litsiks sõimanud, Arro otsustas, et ei pea sellist nõmedust taluma ja läks  tegi kutile käekotiga säru.