Kui Iida tahab, et ma teeksin midagi, siis esitab ta seda oma tüütus nõudva-kõneviisi vormis: issi tõuseb püsti! Mida sellise enesekindla ebaviisakuse peale teha? Praegu aitab kavalus, mis  põhineb Iida kombel kõigele hoogsalt vastu vaielda. Tuleb teda ennast ahvides talle midagi sama kindlalt vastu väita ja tema varsti on Iidal meelest läinud, mida ta siis tegelikult tahab.    Iida: Issi tõuseb püsti!  Mina: Iida läheb voodisse!  Iida: Ei taha Iida läheb voodisse!  Mina: Ei taha issi tõuseb püsti!  Iida: Issi tõuseb püsti!  (veel mäletab)  Mina: Iida läheb voodisse!  Iida: Ei taha Iida läheb voodisse!  Mina:  Issi tõuseb püsti!  Iida: Ei taha issi tõuseb püsti!  (korras!)  Mina: Okei, saad oma tahtmise, eks ma siis istun edasi.  Iida: ee... mõmm?  (midagi läks nüüd nihu, aga mis?)    Varsti hakkab ta sellest pettusest läbi nägema, aga praegu töötab päris hästi :)