Seega keemikute ettevalmistamine Tehnikaülikoolis omab pikaajalisi traditsioone. Järjepideva keemia ja keemiatehnoloogia õpetamise algusaastaks tänapäeva TTÜ-s tuleks pidada aastat 1919 ja kõrgkooli tasemel  õpetamise alguseks aastat 1936. Kooskõlas tehnikakõrgkooli olemusega seondus siinne uurimistöö rakenduslike suundade arendamisega, seejuures suurel määral Eesti loodusvarade (fosforiidid, põlevkivid) tehnoloogiaga. Nõukogude perioodi lõpuks olid keemiateaduskonnas välja kujunenud looduslike fosfaatide keemia ja tehnoloogia (M. Veiderma), resortsiinaldehüüdvaikude (liimide) saamine (P. Christjanson), insenerensümoloogia (A. Köstner), keemilise tehnoloogia protsesside (E. Siirde), keskkonnaanalüütika (H.  Hödrejärv) ning fototundlike ja juhtivate polümeersete materjalide (A. Öpik, E. Mellikov) arendamine.