"Snæfridur, kallis," ütles ta, "laena mulle kas või üks imepisike sõrmus, isegi kui see ei maksa üle kahe taalri. Ma ostsin ühelt mehelt Eyrabakkil sepikoja jaoks rauda ja jäin talle võlgu. Ma pean veel täna öösel selle raha ära maksma. Kaalul on minu au ja väärikus, mu ülikuuhkus.