Viimastel kuudel on olnud Eesti meedias palju juttu ühiskonnas valitsevatest tendentsidest ja trendidest. Eriti palju on selles diskussioonis võtnud sõna sotsioloog Juhan Kivirähk. Eesti Ekspressis ilmunud arvamusartiklis (EE nr 52 (942), 28. detsember 2007, lk A 7) väidab ta, et Eesti  ühiskondliku teadvuse süvakihtidesse on juurdunud patriarhaalsus ja suletus, mida ei ole kaotanud ka viimase viieteistkümne aasta jooksul aset leidnud kiired ühiskondlikud muutused.  Meie ühiskonna konservatiivsus avaldub Kivirähu sõnul selles, et ühiskonda ühendavaid ideid otsitakse minevikust, et enamik Eesti elanikkonnast pooldab surmanuhtlust, et avalikkus on teiste rahvuste suhtes tõrjuvalt meelestatud, et suur osa ühiskonnast ei poolda soolist võrdõiguslikkust, vaid on endiselt seda meelt, et naiste  roll peaks piirduma pere ja kodu eest hoolitsemisega ning nad ei peaks töötama juhtivatel kohtadel.  Kivirähk ütleb, et ühiskonnas on valdav enesekaitseline hoiak, selge piiri tõmbamine oma ja võõra vahele. Riigi mõju eri elusfääridele suureneb, elukorraldus ja otsustusprotsessid on hierarhilised. Sotsioloog Kivirähk leiab, et paljud nimetatud tendentsidest on hakanud Eesti ühiskonnas tugevnema just viimasel ajal.