Albert ei olnud lihtsa, kokkuhoidliku elu, visa, kestva töö ja selle tagajärgede kannatliku äraootamise harrastaja. Ta tahtis ruttu, kergesti, leidlike kombinatsioonide abil haljale oksale tõusta ja seal lõbusasti õõtsuda. Ta arendas oma mõisas turba-tööstust, ehitas endale turbaküttega jahu- ja saeveski, mille juures tal Oisu härra osanikuks või abiliseks olnud. Vist oli Albert ühevahe ka Viljandi maakonna agronoomi ametis. Maamõõduasjad näiteks olid tema kontrollida. Kabala mõisas tegi ta kaks korda aastas parun Taubele inventuuri.