Kui ollakse ise sellel kõrgusel, et osatakse palju hinge sisse panna viisisse, kuidas just raskusi kohatakse, mis sellel elu silmapilgul lapses esile tulevad; kui tullakse  vajaliku usutavusega, tõearmastusega lapsele vastu, nii et säilib autoriteet, siis pole seeläbi mitte ainult autoriteedi-usk õpetajasse säilitatud, mis on muidugi hea edasise õpetamise huvides, vaid äärmiselt tähtis on, et selles eas, üheksanda ja kümnenda eluaasta vahel, ei tohi lapses kõikuma lüüa usk inimeses olevasse heasse. Muidu hakkab kõikuma kogu sisemine kindlus, mis peab inimest edasi juhatama.