Kõhnukest supermodelli Kate Mossi süüdistatakse teismeliste anoreksiale õhutamises, Moss kuulutas, et ükski söök ei tekita temas nii head tunnet kui sale keha, teatab üks kollane väljaanne, mida julmalt refereerin.    "Miski ei maitse nii hästi kui sale tunne," teatas Moss põhimõtte, mille järgi ta elada üritab.    Kohe järgneb kriitikalaviin. Kaugel väljamaal, muidugi ka Eestis. Kusjuures, võime lugeda kommentaatorite tatipritsimist, kuid - olen suhteliselt kindel, et paljud neist on samad noored näitsikud, kes seda printsiipi järgivad. Uhkusega  järgivad, kuid samas kiruvad kõiki, kes nii ütlevad. Nad naudivad tähelepanu. Vaatavad end sada korda peeglist enne, kui seavad sammud ööklubisse, kus samuti öelda: ära jama, ma täna isegi ei näinud vaeva, et end kenaks teha. Nad väidavad, et neile ei lähe korda. Harva ütlevad: olgu, olen tõesti enam-vähem kena, aga see on ka kõik, ma ei näe vaeva.  Seda, et nad süües alati mõtlevad, kui palju kaloreid see annab, ei tunnista nad kunagi.  Nad ei tunnista ka kunagi, et see Mossi mõttetera neile  ideaalne tundus. Miks? Aga miks peaks, see oleks sama kui feissbuukis (vabandust, muud sõnapruuki ma ei tunnista) kirjutada: olen idioot, kommenteerige!    Side lõpp! See oli selline üldine mõttekäik.