Religiooni  privatiseerumine on modernse sotsiaalse korra tekkega seotud mitmel viisil. Nimelt viitab see sõnapaar üldisele institutsionaalsete erisuste kasvule mis on samuti modernismile olemuslik. Viitab sellele et sekulaarsed sfäärid emantsipeerusid ning vabanesid klerikaalsest kontrollist ja religioossetest normidest. Sekulaarne riik ja majandus surusid religiooni üha enam ja enam privaatsfääri kus ta endale pelgupaiga leidis. Nood kaks, riik ja majandus, käituvad nii nagu Jumalat ei oleks. See on modernse sekularisatsiooni  olemus ehkki on tõsi et enamik inimesi on modernismi ajalgi religioossed ning religioonid on isiklikul tasandil jätkuvalt edukad. Sekularisatsiooni teooriad ei suuda vastata sellelegi miks riigi ja kiriku eristusest hoolimata säilivad paljud sidemed nendesamade, riigi ja kiriku, vahel.