Bõliina ise oli järgmine:  Estakate käis  ükspäev üksinda poes. Säästukas. Seal muidugi kuuleb igasugu asju. Kui Euro meile tuleb, siis ausad inimesed ei tohi enam ühegi asja hinda kallimaks panna!  Estakate (aus) mõtles kohe, et müüb kähku oma vanad käevõrud maha. Need , mida ta nagunii enam ei kanna. Käsi tal nii jämedaks kasvanud, et ei mahugi enam. Sinise eest sai 4 krooni 40 senti. Vähevõitu. Agdami-Arteemi ostis ja pani oma kassile kaela.  Seepeale jagas Säästuka turvamees Fjoodor hea nõu. Pangu teine, kuldse-triibuline võru  oksjonile, siis saab rohkem pappi. Ausa hinna kokkulepe ei keela praegu kroonides ilmatuma kõrget hinda küsida. Fjoodor tõi seepeale kastivirna tagant kaheliitrise buy-inni. Taara-automaadi kõrval läks oksjon täiega käima. Neli tundi. Lõpuks pakkus Turutagune Tomm käevõru eest kõige suurema hinna. Kolm Bocki. Ülejäänud oksjonirahvas ümises tunnustavalt. Fjoodor virutas kuvaldaga vastu klaasikonteinerit ja hüüdis. Müüdud.  Estakate nuuksus. Olen elus ainult kolm asja võitnud. Kevadel Summi loteriiga uue pileti  ja kaardimängus need 2 käevõru. Ei tahaks sellest viimasest allesjäänud võidust siiski ilma jääda. Pealegi kaardimängu võidud on au-võidud ja neid ei tohigi maha müüa. Kaetus, needus, sajatus ja ostja ära-sõnuminegi pole võimatud.  Viimases hädas pakkus Estakate Tommile, et võtku Tomm kolme Bocki vastu ta ema. Käevõru jääks sel juhul Estakatele. Täna poleks emast küll erilist kasu, kuid pikaajalise investeeringuna oleks ema Tommile käevõrust tulusam. Keedaks suppi ning pühapäeviti teeks pannkooke. +EV  nagu öeldakse.  Hämmastav küll, Tomm, suur 10-puudane mehemürakas, on ikka väga naiivne. Jäigi sellise kaubaga nõusse. Paganama keeruline on inimese hingepõhja kiigata.