JÄRGMISENA VÕTSIME LINTI "ZEPPELINI TRIUMFI". See oli Üdi pealkirjata tekst, mis räägib hoonet purustavast tsepeliinist. Pealkirja panin austusest oma lemmikansambli vastu, aga Led Zeppelini pole ma imiteerinud muus kui oma soolode rütmilise vabaduse osas. Muidugi, teised Eesti  bändid mõjutasid mind ka - Virmalised ja Väntorel. Ja vahel on Procol Harumist mõjustatud harmooniat. "Zeppelini triumf" oli kõige esimene lindistus Eesti Raadio uuel 4-realisel makil, kus sai veidi "üle mängida" - pille eraldi lindistada. Toomas Veenre polnud soolot välja mõelnud, vaid kavatses improviseerida stuudios, klapid peas, nagu ta kunagi polnud teinud. Ta jooksis mulle stuudiouksel vastu: "Tead, oota, ma pean korra ära käima..." ja jooksis trepist alla Raadiomaja puhvetisse. Läksin järele ja nägin,  kuidas ta endale teeklaasitäie portveini sisse kallas: "Tead, ei saa kohe ilma, inspiratsiooni üldse ei ole." Siis mängis hoobilt soolo linti. Eesti Raadio heliarhiiv ei osanud tulemusega midagi peale hakata. See kestis ju üle kuue minuti. Arhiivi alles ta jäi, aga eetris ta küll ei kõlanud. Raadiotöötajaid ehmatasid ka pikad müralõigud, tempovahetused ja muu.