Esmaspäeval millalgi lõuna paiku laekusid siis lõpuks kauaoodatud suvitajad. Jälle uue autoga, seekord oli transpordivahend siis  homosõbraliku Fordi-firma toodetud. Siinkirjutaja poolt Sündmuse auks küpsetatud šokolaadikoogiga juhtus midagi veidrat ja päris selline nagu ta oleks pidanud olema, asi välja ei tulnudki. Siit moraal: ei ole vaja kriitilistel momentidel hakata katsetama varem kümneid kordi perfektselt valminud küpsetise koostisosade vahetamisega, antud juhul siis tavapärasest erineva firma margariini kasutamisega :)    Õhtupoolikul käisime kuuekesi Billi juures söömas ja nagu tellitult laekus sinna ka Martha ning maandus talle omase elegantsiga loomulikult minu ja mu kaasa vahele. Tulemus: pudel mu tänavuse aasta lemmikut (Montes Chardonnay Classic serie 2005, "Ingel vaatab vasakule", nagu mu kaasa seda nimetab) kadus nagu kerisele ja sellele tuli veel teiste markide näol lisagi võtta. Mis muidugi ei jätnud oma mõju avaldamata mu keeleoskusele ehk siis ootamatult teadsin ma inglise keeles ka sõnu, mille olemasolust mul kaine peaga aimugi pole... Siis väike promeneerimine värskes õhus ja oligi aeg pisukeseks nightcap'iks. Ehk siis "Bostonis" veel üks Montese ingel ning hiljem kodus veel portsjon mu seni kõige hiljutisemat avastust: 4 cl Martini Rossot ja 4 cl Camparit valada jääkuubikutega täidetud highball-klaasi (või pikema ja lahjema versiooni jaoks collins-klaasi) ning täita klaas tiibu andva Red Bull'iga. Nämma!    Ahjaa, kui veel rääkida asjadest, millest mul aimu polnud,  siis oli üheks selliseks suhteliselt uus nukatagune poeke, mida peab muuseas ka mõningast Angeli-staaži omav noormees. Igatahes ei osanud mina selle asukoha kohta algul küll ööd ega mütsi kosta, ma polnud sellenimelisest kaubandusasutusest varem kuulnudki :)