Just seda, mida ütleb  pealkiri, lugesin ma Loviisa ilmest välja, kui ta nägi, et olin tema vanadest katkistest sukkpükstest pluusile varrukad teinud. Aga need olid maailma kõige ilusamate värvidega sukkpüksid ja nad olid nii hästi oma tööd teinud. Lõpuks kulusid siiski varbad välja, aga ma ei raatsinud neid ära visata. Paljudest teistest ilusatest sukkpükstest on saanud retuusid, millele ma olen alla äärde pitsi heegeldanud ja nendega saab jälle käia. Aga need erilised pidid endale mõne erilise koha leidma. Nii algaski nende uus  elu varrukatena. Loviisale tegelikult see idee väga meeldis . Tema eritellimuseks olid pöidlaaugud.