Kristiine keskuses on kaks uut poodi lahti läinud. Yks myyb päris inimeste tehtud päris käsitööd, mis ei pea tingimata sugugi liiga rahvuslik olema. Nägin  seal näiteks mõne isetegijast tuntud nime ehteid. Rääkisin myyjaga ka veidi, võibolla tuleb sellest midagi head.    Kristiinesse läksin yldsegi ju selleks, et osta juurde karbikese-vilti. Mitte et seda hädasti vaja oelks, mul yht-teist siin isegi on, aga igaks juhuks. Nyyd on mõtted ja motivatsioon lahti.    Yldse on mõtted lahti, oleks nad seda ainult kooliasjade juures ka veidi rohkem. Mitte niivõrd lahti kui suunatud. Sain teada, et täna on sõna-töö tähtaeg. Ma arvasin, et alles  neljapäeval! Õnneks ma tean nyydseks täpselt, millistest mõistetest ma kirjutan, ainult ylesehitust tuleb veel veidi mõelda. Pole sugugi võimatu, et ma sellega täna reaalselt kuhugi jõuan, näiteks paar-kolm lehekylge tekstigi tekitada.    Komplimendid annavad väga tykiks ajaks energiat ja kytust, kui nad on siirad ja õigetesse kohtadesse suunatud - nendele asjadele, mis olulised on.    Raamaturiiul valmib vaikselt - kui pyhapäeval koju tulin, oli esimene alumine ports juba paigas - varvaslaua  kiht niiöelda. Nädala sees pole arenguid muidugi oodata, ent siiski - tore on näa, et asjad liiguvad.    Võtan käsile ja teen endale päevaplaani, äkki see muudab veidi efektiivsemaks, sest korraga on hästi palju asju teha.