valmisid selle aasta ilmselt viimased kootud sokid... lõngad sain suvel kingiks ja pärit on nad  Hiiumaa lammastelt. ja sokid lähevad lõngakinkija pojale jõulupakki:) loodetavasti on ikka parajad ja sobivad. tõeliselt soojad peaksid nad küll olema.      ja kui kord sokkide pildistamiseks läks, siis jäädvustasin ka juba kevadel valminud sokipaarid. värviline lõng neis on taaskord munavärvidega värvitud.           ilmselt olen ma nüüd selleaastase sokikudumisega teinud tasa kõik need vahepealsetel aastatel kudumata jäänud sokid. igatahes kui ma aastaid sokke ei kudunud, sest nende kudumine tundus nii tüütu, siis nüüd  olen ma endas selle sokikudumise nautimisoskuse jälle üles leidnud. aga võimalik, et kunagi sai liiga palju kootud tavalisi ühevärvilisi sokke, millel heal juhul säärel mõned triibud olid. ma ei oska isegi öelda, miks toona selliseid igavaid sokke sai tehtud...        ja sokke sahtlisse pistes jäid mulle näppu veel ühed kevadel kootud sokid. need on kootud kahe vardaga. sääreosa on kootud nö piki säärt ripsi ja taga on õmblus. selle toru alumisest otsast on siis silmad üles võetud ja kootud ühe osana kand ja tald. seejärel  eraldi jalapealne lapp ja need siis külgedelt kokku heegeldatud. kui mees neid sokke mul jalas nägi, siis küsis kas valus ei ole:P et tema meelest olevat need sokid seda nägu nagu peaks olema nendega valus olla.    aga tundub, et järgmiseks peab kindad käsile võtma. nimelt näppis mu vanem poeg (8-aastane) ühel käsitöölaadal kirikindaid ja teatas müüjale kurvalt, et tal pole kaasa piisavalt raha, et neid osta (30 krooni!). ma lubasin lapsele, et kui tal on vaja selliseid kootud kindaid, siis ma võin  ju need ise talle teha... tal on see lubadus meeles. iseasi kas ta neid kindaid muidugi hiljem kannab ka....