Jõudsin hiljuti arusaamale, et pean Pollyannat uuesti lugema. Inspiratsiooi hankimiseks või nii. Jõle raske on oma elus totaalselt ümber mõelda ja harjuda, eiriti kui sealjuures tuleb tunnistada oma ränkraskeid vigu. Aga! Ma olen asjas juba paremaks saanud. Ma tean elus  kolme asja, mis annavad mulle maailmavalitseja- ja tohutu õnnetunde, ning üks neist on silmnähtavalt tajuda ja tunda oma edasiminekut, arengut, mingi endale püstitatud eesmärgi suhtes. Praegu on üks selliseid perioode mil ma liigun selle tunde suunas... Niisiis, ma olen lootusrikas. :)