Ajalises perspektiivis liigub inimene alati sümboolses maailmas [3] . Eelkõige seepärast, et igasugused ajaloolised objektid on vaid füüsilised kestad olnust, mille sümboleid tuleb lahti deifreerida (257) (kui meid peaks huvitama peale ajaloolise füüsilise maailma ka inimkultuuri kunagine olek). Ent Cassirer omistab ajaloole veel sügavamagi tähenduse, kirjutades: