Ausalt öeldes kardan ka mina, et 8.mai liikumine oma sellise asjade käsitluse korral ei leia laiemat kõlapinda ning vajub peagi kenasti olematusse. Manifestil ning paljudel blogidel esitatud seisukohti õigustavatel kommentaaridel on liiga punane kuma. Notshnoi Dosor muidugi kasutab teid ära tõestamaks, et eestlased ise ka tunnistavad endi suurt natsilembust, millega üks 'progressivne' osa on asunud võitlema.  Leppimine ei saa olla ühepoolne, ühe poole liigne  meeldimistahe, et mitte öelda pugemine, teise ees annab viimasele veelgi enam võimu juurde. Pronkssõduri tähendust ei ole võimalik selliste ilusate juttudega rahva mälus ümber muuta. Venemaa ei ole loobunud oma soovist saada vaba väljapääs Läänemerre ja praegune ebademokraatlik Venemaa ei loobu sellest kunagi. Eilses foorumis ütles Tõnis Lukas, et ta on saanud umbes 50 räiget venekeelset ähvarduskirja, kus öeldakse, et kui me sind ja su lapsi veel elada laseme, siis su lapselapsed uputame kindlasti merre.  Paraku oleme ka Euroopale 'a far away country of which we know little.' Meie endi lõhestatus on vesi meie vastaste veskile ja nemad oskavad seda endi jaoks võrratult paremini ära kasutada kui näiteks 8.mai liikumine.