Mu mees on ka selline poliitiliselt aktiivne, st. huvitatud ning kursis. Ma olen tegelenud rohkem oma väikese maailmaga. Sõja algust ma ei mäletagi, kuid kogu Itaalia oli täis vikerkaarevärvilisi lippe, millel kirjas "peace".  Ome kodul lugesin kokku 20 lippu. Kuid oli ka linnaosi, kus lipud lehvisid enamus akende peal. Autode akendel ja mujal. Nagu oleks kogu Itaalia seekord üksmeelselt nõus. Toimusid ka suured manifestatsioonid, mis toimuvad siiamaani, kuid selleks, et Itaalia tooks oma trupid ära. Kui sai surma kohalik ihukaitsja , kes kaitses ajakirjanikku Sgrenat(keda tegelikult taheti tappa), siis jällegi ägestusid sõjavastased toimetamised ning jälle rahvas hakkas nõudma, et Itaalia tooks oma trupid ära. Vot need on  hetked, kui ma olen uhke oma Itaalia üle!