Tutvudes  Liivimaa kohta käivate allikatega Taani riigiarhiivis, oleme võinud veenduda selles, kuivõrra vaja oleks uuesti ja põhjali­kumalt käsitella hertsog Magnuse tulekut Liivimaale ja terve selle küsimusega ühenduses seisvaid probleeme. On küll tõsi, et v. Busse on juba pikemalt peatunud hertsog Magnuse elulool oma töis nii hert­sogi enda kui ka tema sekretäri Rembert Geilsheimi kohta ja et Moll erup oma töös Taani-Liivi suhete kohta asetab oma käsitluse raskuspunkti just orduriigi viimastele aastatele. Siiski  näib meile, et ei ole senni küllaliselt rõhutatud ühendust, millises Magnuse saatmine Liivimaale a. 1560 seisis Taani valitsuse politikaga Rootsi ja Poola suhtes. Magnus oli küll teatavasti võrdlemisi tähtsuseta isik, kuid tema kaudu kavatses Friedrich II etendada samasugust suurt osa nagu hiljemini Iwan IV. Magnusele piiskopkonna hankimine Saaremaal seisis palju sügavamas ühenduses Gustav Waasa ettevaatliku politi­kaga, kui seda tavaliselt toonitatakse. A. 1868 ilmunud Αnnerstedti töö, mis küll kohati  vananenud, annaks põhjalikumal kasu­tamisel palju rohkem, kui seda Mollerup ja tema järgi ka praegu refereeritava teose autor on kõne all olevas küsimuses jaksanud pakkuda.