Nägin unes, kuidas kõndisin suures majas. Mulle tulid vastu ühekaupa paljud klassikaaslased, kes liikusid kõik vastassuunas sellele, kus mina läksin. Lageda taeva all kummardusin vaatama taimesid ja kivi. Mina olin lähedal ja nägin neid suurelt, teised olid eemal ja nägid  neid väikselt.    Nägin unes, kuidas lõin akna pauguga kinni, nagu olin ka varem teinud, aga sel korral läks aknaklaas katki. Auk tekkis lakke. Rääkisin, et vanemad kivimajad on tõesti kivist, aga meie maja ehitati defitsiidi ajal, nii tehti katus paberist. Avaldasin imestust, kuidas on üldse katusel kõndida saadud, kui sellest oleks pidanud läbi vajuma. Isa ütles, et võidigi vajuda. Üks tuttav võttis meie toal lae üldse maha. Ütlesin, et ma helistan talle, et nüüd võib maja laguneda. Siis ütlesin,  et ma parem ei helista talle, muidu ta võib ennast ära tappa.