Nemad kõnelevad mulle valet, kui hõõguval huulil väidavad end  teadvat, et ei ole ma leidnud seda õiget. Seda omast ja teist ennast. Aga ma enam ei hooli, sest ma olen väsinud neist mängudest, neist illusioonidest ja unelmatest, millel ei ole otsa ega äärt. Reaalsus on järjekordne malemäng, mille nuppudel on illustreerivad vereplekid. Eelmistest eludest kajavate pattudena neist on saanud esivanemate kehamaaling.