Suurriikide kriisid ja nende jõuvahekordadade muutumine on alati väikeriikide shanss. Nii oli Esimese maailmasõja lõpul ja sama kordus sel sajandil ka 1990. aastate algul. Kogu külma sõja kestel, k.a. selle lõpufaas, mil Gorbatshovi uuenduspoliitika võlus ära enamiku lääneriikide juhtidest, ei olnud Lääs huvitatud N. Liidu lagunemisest - seda peeti liiga ohtlikuks. Eelistati kord juba saavutatud jõudude tasakaalu ehk stabiilsust. Eeldati, et impeeriumi on siiski võimalik rahumeelselt seestpoolt reformida.