Elu  pappkastides tähendab, et vähemalt kahel korral aastas, kevadel ja sügisel, vahetad maja kahe riidestange sisu. Tõstad välja suvised või talvised ja pakid siis vastavalt teised kastidesse tagasi.    Eilsega sai valmis garderoobikapp. Elfa. Ropult kallis, kuigi selle ostmiseks sai kombineeritud ühe ehituspoe projektijuhi pakkumisi ja detailide hinda veel ja veel ja veelkord alla tingitud. Ja lõppeks kogu see kupatus raha säästmisek ise seina kruvitud. Viimase töö käigus omandasin endale koju rellaka,  korrektse eestikeelse nimega vist ketaslõikuri ning õppisin sellega metalli lõikama. Sõrme ei läinudki, kuigi esimesed viis lõiget viiekümnest olid täis hirmu.    Kapp sai igati uhke ja õhtul hakkasime Notsuga pappkaste tühjendama. See ei ole võimalik, et kahel naisterahval saab olla nii palju riideid! Ainuüksi Notsu garderoobi kuulub kolm talvejopet pluss paar talvemantlit ja üks kombekas. Enda asjadest ma parem ei räägi - üle neljakümne suvise topi leidsin ja lisaks veel paarkümmend t-särki.  Kakskümmend pintsakualust pluusi ja kolmkümmend kaks paari pükse ei ole normaalne. Ja suvekleite paarkümmend, lisaks samapalju erinevaid seelikuid... janiiedasi ja edasi... Kusjuures selga panna ei ole endiselt mitte kui midagi...    Kõik riided igati ilusad ja kasutamiskõlblikud kusjuures, moodsad ja kallid. :( Pisardasin juba rahahunniku pärast, mida nendesse riietesse olen investeerinud. Raisanud oleks vist õigem sõna seekord.    Alles on hoitud ka minu lapsepõlverõivad. Väga armas minu  emast, kuid seniks, kuni neil oli koht kohvrites voodi all, oli kõik korras. Nüüd aga segavad need igati armsad asjad mu elu ja on uue garderoobi muutnud mõne tunniga kolikambriks.    Tänane eesmärk - vähendada riietekoguseid poole võrra. Kantumad vabaajarõivad lähevad kodutute varjupaika. Moekad riided, osad neist alles sellel kevadel Pariisist toodud, aga minu jaoks moraalselt väsinud, samuti Notsu liigse rõivakoguse, püüan anda ema ja lapse varjupaika. Ja endale eriti armsatest asjadest, mida ma  ei taha uuele ringile saata, teen õues lõket.    Muidu võiksin ilmselt tõepoolest asjade kogumise võistluse tiitlivõitjaks kandideerida:)