1880. aastal ilmus Eduard Bornhöhe "Tasuja", mille 17-aastane autor pani  uuesti leegitsema Jüriöö ülestõusu sajandeid kustunud märgutule. "Tasuja" näol lõi Bornhöhe tähtteose, milles kirjanduskriitikud võivad erilise vaevata leida kunstilisi puudusi ja küündimatust, ajaloolased libastumisi ja ebatäpsusi faktides, mis aga haaras jäägitult tolleaegseid lugejaid, aitas otseselt kaasa rahvuslikule vabadusliikumisele ja on jäänud eesti kirjanduses tänapäevani püsima ühe kõige loetavama teosena.