Nagu esimese klassi õpilane ootan homset päeva, väike ärevus hinges, segu rõõmust ja murest. No seda ikka uue-vana digikaamera (10D) ostu pärast. Jajaaa, kaua oli remondis (õieti küll remondimehe laual) see kaamera aga nüüd on triksis-traksis ja valmis uuteks seiklusteks. Tartu linnas paraku aga noooh, küll ma ta siia meelitan. Mälukaardi ostsin ka ära, enda meelest vinge, tervelt 1GB aga nagu välja tuleb, siiski suht pehmo on see tegijate kõrval. Igatahes suurtänu Naatanile, kes remondimeest utsitas ja sellele kaamerale käpa peale pani ja Allarile, kes oma pehmokaardi mulle maha äris.  Nüüd jääb vaid loota, et kaameraost end ka  õigustab ja et see kohe käest ei lagune ja et jaksaks ikka selle kinni ka maksta :)