Terrassil  laiutav saar ei kuulu jätkuvalt meie lemmikute hulka. Päikest on vähe ning roosid venivad nii pikaks, et mul ei ole enam piisavalt pikke tugesid. Helekollane kõrge sort (olen lugenud "Roosi nime", aga rooside nimedest ei tea ma midagi) sai äikesevihmade ja rahega mõnusasti vatti ka, ega tast suuremat silmailu olnudki. Roosa pikk roos õitses ka just ära ja üks, mis eelmisel suvel üldse kasvada ei tahtnud, muudkui viskab pikka vart janusena päikese poole. Kas ta ka õiesaladusi reedab, seda ma veel ei näe.  Väikesed madalad põõsad ei hakka ka sel aastal õitsema, kuigi ma lõikasin nad mullu korralikult tagasi ning sosistasin neile ussisõnu.