Muusika õppimisega on mingi kummaline lugu. Ma olen korduvalt leidnud, et üht ja sama asja 238456 korda harjutades ei muutu lugu paremaks ega harjutaja lõpmatult osavamaks. Kitarrikursuse 4. tase oli millegipärast pikka aega minu jaoks üle jõu käiv. Viskasin sadu korda mängitud viisijupid nurka ja haarasin 5. peatüki omade järele. Sain need selgeks ning, oh imet! Ka 4. kursuse lood hakkasid seepeale palju paremini välja tulema. Ajukoore adaptsiooni- ja assotsiatsioonipiirkondadele on kasulik aeg-ajalt puhkust anda ning lubada neil omasoodu neuriitide võrgustikke moodustada. Sellele vaatamata, et aktiivselt ja teadvuslikult probleemiga ei tegelda, üritab aju ja alateadvus ikkagi motiivid omavahel kokku sobitada. Samuti õigustas end jällegi otsus mitte regulaarselt kitarritundides käia, vaid omasoodu õppida ning aeg-ajalt targematelt nõu, õpetussõnu ja kriitikat nuruda.