Esimese kahe näidendiga ei olnud üldse probleemi. Mured hakkasid alates kolmandast näidendist, sest tingimused ahenesid. Nimelt olid nemad mult tellinud ühe pika ja kolm lühemat  näidendit lastele. Teemaks laste mängud ja suhtlemine ja muidu-olemine, ja et saaks neid õues mängida, ja et mõnes neist saaks kasutada suurt lastesõbralikku koera (dogi Tiinat). Ja siis ma mõtlesin välja kahe pere lapsed, kes päevast päeva koos mängivad: 8-aastase Kaivo, kes on suur asjade väljamõtleja ja kellel on tihtilugu raskusi fantaasia eristamisega päriselust; tema 7-aastase venna Peetri ja tolle kaksikõe Mai. Peeter järgib enamuse ajast suurt autoriteeti vanemat venda, aga Mai on juba sutsu kriitilisema meelega ning rohkem kahe jalaga maa peal. Selle kolmiku püsiv mängukaaslane on 7-aastane naabritüdruk Jaana, kes on selline riukaid täis kõva natuur, kes mõnikord justkui omaette "grupeeringu" moodustaval naabrilaste-kambal endale sugugi pähe ei lase istuda (noh, nagu ikka vahel juhtub, et on "meie" ja "nemad", ja vahel tuleb ju meelde, et vot meie oleme ühe pere lapsed ja tema ei ole jne).