"Kas keegi tahaks rääkida, kuidas ta siia tuli?"    "Tädi Ljuba! Ta on köögis, teeb süüa."     Tühjas puhtas köögis on tädi Ljuba - seesama Ljubov Timofejevna.    "Mina olen programmiga rahul!" ütleb 27. a ugustil Severnõi külla ümber asunud tädi Ljuba.    "Meid võeti vastu.  Inimesed on head. Kõik on hästi."    "Alustame sellest, et algusest peale on teada, et eluaseme eest peab hoolitsema ümberasunu ise," selgitas mõni tund enne meie visiiti Severnõisse oma kabinetis minister Pljuhhin. "Meie pakume ajutist varianti!"    "Aga kas teile ei tundu, et programm meenutab sedasama NSV Liidu programmi, milles kehtis mõiste "määramine" ja inimesed saadeti sellistesse piirkondadesse, kus oli vaja teatud spetsialiste. Nii-öelda "uudismaad rajama". NSV Liitu ei ole enam  ammu, aga meetodid on needsamad...."    "Pöörake tähelepanu pro­grammi ühele sõnale," ei ole Mihhail Jurjevitš nõus, "see on  "vabatahtlik"!"    Venemaa ei kutsu oma kaasmaalasi vabatahtlikult üldsegi selleks, et osutada neile abi, vaid sellepärast, et vajab ise abi nendelt, keda ta nimetab ukaasiga ja selle programmi raames "kaasmaalasteks".    Armeenia. 1988. aasta. Toimus kohutav maavärin. Sellel aastal kadus ka tädi Ljubal maa jalge alt. Maavärinas hävis täielikult tema  maja. Sellest ajast kuni tänavu suveni - ligi 20 aastat - elas tädi Ljuba koos perega vagunelamus...