Annely peas keerlesid aga hoopis teised mõtted. Ta läks mõttes tagasi aega, kus ta oli väike ja elurõõmus plikake, kes jooksis, mängis ja naeris nagu iga teine 14-aastane tüdrukuke - võib-olla et isegi rohkem kui iga teine. Lisaks sellele võitis ta oma armsusega kõigi inimeste südamed, keda kohtas. Annelyl oli imetore klass ja tema ise oli selle klassi vanem. Ta sai kõigiga oma klassis nii hästi läbi, et tundus, nagu oleksid kõik klassikaaslased tema parimad sõbrad või sõbrannad. Alati oli ta kõigi tähelepanu keskpunktiks.