Lahenduseks oli jällegi eletriline silm, mis sedakorda oli paigutatud kontori lakke ning mis jälgis inimeste peade asendeid ruumis. Inimestel olid peas kõrvaklapid,  mille keskele, pealae kohale, oli paigaldatud kujund, mida elektriline silm tuvastada suutis. Kui kaks kujundit olid samal joonel ning mõnele nende vahele jäävale seinale piisavalt lähedal, siis saatis elektriline silm antud seinale signaali. Seejuures saadeti signaal välja ainult juhul, kui inimesed olid seina suhtes nägudega vastakuti. Signaali peale lasti seina sisse voolu ning sein muutus läbipaistvaks. Nii palju kui vorstide kõrvalt oli mahti süveneda, siis oli tegemist mingisuguse sellise  klaasseinaga, mille sisemus oli täidetud vedelkristallidega.