Lugesin põhjalikku öösöömaaja lugu ja kiirustasin,  aparaat näpus, kööki pilte tegema. Sättisin viimased lasanjeriismed pidulikult parimale taldrikule, kaunistasin kõikvõimalike käepärast olevate puurviljadega. Ilus. Aga aparaat ei hakanud tööle.  Päh.  Ega meie ainsad ole, kes kesköö eel toidunõud kapist välja veavad. Ka öö kelgib oma lauahõbedaga ja laseb taldrikupõhjast valgust silma. Otse magamistoa akna all. Katsu siis mitte kuutõppe nakatuda.  "Tohib, ma panen akna kinni?" anub end kaissu kaubelnud pesapõnn.  Muidugi. Muidu ärka veel  hommikul, kuu külje all.