Miks sa väidad, et ei tunne uhkust selle raamatu üle?  Sest see on tüüpiline noorsookirjandus, kus on juttu narkootikumidest, suhetest ja vägivallast. Tahaksin kirjutada mitte suhtedraamasid, vaid seikluslikke lugusid - nagu "Mõistatus lossivaremetes", mis on ühtaegu nii huvitav kui ka hariv. Tundub mõttetu  kirjutada, et kellelgi ei ole isa või et klassikaaslased peksavad või et lapsed õiendavad omavahel. Seda on igapäevaelus nagunii. Minu meelest ei ole vaja, et raske lugemine ajaks kujuneva teismelise veelgi suuremasse masendusse.