Juba mõned loomadki olevat hüpnotiseeritavad, s. o. kogu nende elutung (ka kestvustung, ja seepärast nende elu kestvusele tihti hädaohtlikultki) olevat haaratav mingi intensiivse välismulje läbi (näit. loomi tarduma panev troopika madude pilk, kuke hüpnotiseerimine kriidijoonega jne.). Juba väike lapski vaatleb tahtmatult näit. põlevat tuld, s. o. see oma heledusega tugevamuljeline ja alatise vaheldusega rikkamuljeline välisakt veetleb teda alateadlikult,  hüpnotiseerides, kui ka tead­likult, lõbu sünnitades, nagu kõigi elavamuljeliste, heledate asjade näge­mine - ainult nägemisrõõmu enda pärast. Ja nagu harakas, nii hak­kab lapski varsti tahtlikult otsima ja alles hoidma neid ilusaid, säravaid asju, kuigi nad ei kõlba süüa temale, sama vähe kui harakale ta varas­tatud hõbelusikas. Pärast aga ajab sama uute ja tugevate elamuste tung teda tegema ikka kaugemaid rännakuid enne ümber toa, kuni viimaks reisima ümber maailma - kaugeltki mitte ainult sihiga, et elu  säilituseks kasulikku tundma õppida, vaid lihtsalt, et näha, et tunda, et läbi elada. Ja see võib ajada spetsiaalse seiklushimuna isegi äärmistesse hädaohtu­desse, viikingisõitudele ja ookeanilendudele - väga suurelt osalt, et nau­tida uutest elamustest kui niisugustest, olgugi see hävitav elu kestvusele.