Võimalus kohalike keelte õpetamiseks avanes aastal 1951, kui n-ö  Deixonne'i seaduse kohaselt võis hakata õpetama regionaalkeeli (baski, bretooni, katalaani ja oksitaani) vabatahtliku ainena. Toona puudutas see pigem keskkooli lõpuklasse, kus oli võimalik vabatahtlikult tutvuda kohalikus keeles kirjutatud kirjandusega.