167:2.2 "Üks valitseja korraldas suure pidusöögi ja et ta oli palju külalisi kutsunud, tuli tal saata õhtusöömaaja kätte jõudes teenrid kutsututele ütlema: "Tulge, sest kõik on juba valmis". Kuid need hakkasid kõik vabandusi esitama, nagu oleksid omavahel kokku leppinud. Esimene ütles: "Ostsin just talu ja pean tingimata minema seda vaatama; ma palun sind, vabanda mind." Teine ütles: "Ostsin just viie ikke jaoks härgi ja pean minema neid vastu võtma, ma palun sind, vabanda mind." Ja järgmine ütles: "Ma olen äsja naise võtnud ja seepärast ei saa tulla." Ja teenrid läksid tagasi ning andsid kõik vabandused oma isandale edasi. Majaisand sai seda kuuldes väga vihaseks ja ütles oma teenrite poole pöördudes: "Olen selle peolaua ette valmistanud; nuumloomad on tapetud ja kõik minu külaliste jaoks valmis seatud, aga nemad on mu kutse tagasi lükanud; igaüks hoolib vaid oma maadest ja kaupadest ega pea lugu isegi mu teenritest, kes neid minu peole kutsuvad. Minge siis ruttu linnatänavatele, välja maanteedele ja kõrvalteedele, ning tooge siia vaeseid ja tõrjutuid, pimedaid ja lombakaid, et peol oleks külalisi." Ja teenrid tegidki, nagu isand oli käskinud, ning ikka veel oli külalistele vabu kohti. Siis ütles isand teenritele: "Minge nüüd teedele ja küladesse ning sundige sealseid inimesi siia tulema, et mu maja saaks rahvast täis. Ma kuulutan teile, et ükski neist, keda oli algselt kutsutud, ei saa minu pidusööki maitsta." Teenrid tegidki, nagu isand oli käskinud, ja maja sai rahvast täis."