Ometi esines just selline nähtus suures Nõukogude Liidus. Kogu tegevus riigis oli planeeritud, nagu juba mainitud, järgnevaks viieks aastaks, hoolimata sellest, millised muutused võisid toimuda nende aastate jooksul. Seejuures toimus plaanide seadmine piisavalt ettevaatlikult, et ettenähtud norme mitte liiga suureks ajada. Loosungid Nõukogude Liidus hõiskasid entusiastlikult: "Viisaastak nelja aastaga!" Sellele võis olla vaid kaks lahendust: kas normid olid piisavalt madalad või hakkasid teadlikud nõukogude inimesed tõepoolest usinamalt tööle? Kuna iga tolleaegset elu tundev inimene välistab viimase võimaluse juba eos, jäi üle vaid esimene. Oli muidugi kolmaski võimalus: plaane täideti ainult paberil. Sellise kunstliku plaanitäitmisega hiilgasid eriti Aasia liiduvabariigid, mille tulemusena kaotas oma elunatukese eriti suurejoonelise pettuse organiseerinud Usbeki puuvillamajanduse vastutav asjamees, kes läks oma mahinatsioonidega isegi Moskva tegelaste meelest liiale. Küsimus oli miljonites rublades, mis oli nõukogude ajastu tingimustes väga suur summa.