Nii "Pikad sammud" kui ka järgnevad novellid: «Noo­red hinged" (1909) ja "Üle piiri" (1910) on võrsunud kirg­likust ihast, lahendada inimesprobleem, valgustada inimhinge sügavikkude pimedad koopad. Teoste tegelaskond on seks tungaldekoguks, mille varal need valgustusekatsed peavad toimuma; sellest on tingitud kõigi kolme teose tegelasi iseloomustav ebareaalne abstraktsus: Tammsaare ei esita tõelisi inimesi, vaid tahtlikult ühekülgsetena nähtud inimskeeme, peaeesmärgiks üksikute hingeeluliste nähete ja võimete - mitte inimese kui mitmekesistest hingeelulistest nähetest ning võimeist koosneva terviku - kirjeldus.