Peamine nüüdisaegse meditsiini uurimise viga istub selle "analüütliselt reduktsionistlikus" metoodikas mille põhiline oletus on, et saab luua teadmist analüüsi läbi, ehitades üles mudelid detailide uurimise alusel. See oletus aga ei kehti süsteemide kohte mis töötavad  tervikuna nii et tervik mõjutab iga osa funktsiooni nagu asjaolu on elavas organismis. Hiljuti on uurijad alganud tunnustama et on vaja terviklikut "süsteemset" lähenemist selleks et saada luua efektiivset ravi. Lisaks toimuvad tähtsad reguleerivad protsessid kvanttasemel, mida meditsiini uuring ei ole võtnud arvesse.