mõistmine 1. (skr prajñā; pl pañña; tb shes rab; hn banruo, zhihui; jp hannya, chi'e) India õpetustes, eriti budismis nii *meeleharjutus kui ka selle tulemusel tekkinud *teadvuse kõrgeim seisund. *Mahajaanas on m. tähtsaim kuue *ületava toimingu seas; *ületav mõistmine (skr prajñāpāramitā) annab ka teistele ületavatele toimingutele nende ületava väärtuse. Mõistmine koos *kõlbluse ja *mõtlusega on üks budismi kolmest alusmõistest. Mahajaanas esineb m. sageli koos *kaastundega.  *Vadžrajaanas sümboliseerib mõistmise ja kaastunde ühtsust mees- ...