Kuivõrd leidub veel lugejaid, keda minu poolt esitatud keerulised mõttekäigud pole siiani sundinud käesolevat kirjutist kõrvale panema, siis räägiksin ma siinkohal veel ühest seosest.  Nagu juba mainitud, on vastlate ja lihavõtete vahel asuva paastu pikkuseks millegipärast 47 päeva ehk siis nõutavad nelikümmend päeva pluss seitse päeva. Huvitaval kombel on samas kahe arvestuslikult tuletatud ja astronoomilistel nähtustel põhineva kuupäeva - 15. veebruari ja 18. märtsi - vahel "peaaegu täpselt" 33 päeva.  (Arvestades jällegi ülalmainitud fakti, et juuliuse kalendris oli veebruar ühe päeva võrra pikem ning et vähemasti teoreetiliselt võiks alustada loendamist ka valentinipäevast - 14. veebruarist.)  Seega jõuame me paastumaarjapäevani sel teel, et võtame ajavahemiku, mille jooksul päikese tõusupunkt liigub talvise pööripäeva ja idasuuna vaheliselt nurgapoolitajalt täpselt itta, ning liidame sellele seitse päeva. Sedakorda küll selleks, et nõutavad nelikümmend päeva kokku saada.  Võib-olla on see mõttekäik küll liiga spekulatiivne ning ega ma ei oska sellest hetkel ka mingeid järeldusi teha. Aga ometi on minu meelest huvitav kokkulangevus, et nii vastlate-lihavõtete kui ka neitsipäeva-paastumaarjapäeva vaheliste ajavahemike puhul on mõlemal juhul tegemist seitsme päeva liitmisega. Kas siis ühel või teisel moel.