Inimesel pole kompekarvasid ja seetõttu on meie liik imetajate hulgas ainulaadne. Me saame kompeinfot peamiselt sõrmeotste kaudu. Sellise närvitegevuse uurimine on raske, kuna inimese käsi koosneb hulgast lihastest ja närvidest ning  kõikide tunderakkude asukoht pole siiani täpselt teada. Mira Hartmann selgitas, et kompekarvad on inimkäest märksa lihtsama ehitusega. Rotil on kuuskümmend vurrukarva, mis algavad nahaalusest nääpsust. Kui karv millegi vastu puutub, teeb rohkete närvilõpmetega ümbritsetud karvanääps kindlaks, kui palju vurrule rõhku avaldatakse ning mil määral karv liikus. Nääpsust saadetakse info edasi ajju, kus kuuekümne kompekarva pilt kokku pannakse ning sel kombel saab rott aimu, mis eseme juures ta parasjagu on.