Andmeid muististe kohta leidub 1920.-1930. aastatel Tartu Ülikooli arheoloogiatudengite koostatud  kihelkonnakirjeldustes. Kirjelduse koostamisel inspekteerisid tudengid juba teadaolevaid paiku ja otsisid juurde uusi. Kuna nad muistiseid ei kaevanud, on vägagi tõenäoline, et nii mõnigi kihelkonnakirjeldustes kalmeks nimetatud objekt võib hilisemal kontrollimisel osutuda lihtsalt põllukivihunnikuks või looduslikuks künkaks. Lisaks tegelikele muististele on kihelkonnakirjeldustesse sattunud ka palju pärimuslikku infot, sest tihti polnud tudengil võimalik ajapuuduse või objekti ligipääsmatuse tõttu kõiki paiku  isiklikult üle vaadata, vaid ta pidi usaldama kaudset infot. Allikmaterjaliks on ka Järvamaal hilisematel aegadel läbi viidud arheoloogiliste inspektsioonide aruanded ning muististe kohta koostatud arheoloogilised passid.1