Praeguses olekus võiks väga sapise ja iroonilise postituse kokku keerata, aga ma ei tea kas ma ikka tahan seda.  See kord pole sapipritsimises süüdi rummiklaas, vaid mingi juurikas mis pureb mind seest poolt ja paneb mu selja ja käpa nii valutama, et tahaks kellelegi virutada, et see läbi saaks.  Krt kuidas ma saan sapine, kui taustaks tuleb Roxette- she got a look… võimatu…  Praegu on 26. nuh veel vähemalt. Seega 5 päeva nö suve lõpuni. Ma loen  suveks neid 3 kuud, mitte rohkem. Ilma järgi ehk veelgi vähem aga nuh…  See suvi. Tead, ma ei saa praegu kokkuvõtet teha, sest mine tea, mis juhtuma hakkab. Mitte ükski hommik ei tea, kuhu ma välja jõuan. Mis minu sisemaailmas või siis ka välismaailmas segi lüüakse. Mis moodi mind sandiks tehakse või kõrvust tõstetakse. Saabas ja suss ma ütlen.  Septembris peaks selle kokkuvõtte ää tegema. Oh sellest tuleb romaan…