Minu vanaema jäi väikse lapsega üksi sõja ajal ja et nii endal kui mu emal hinge sees hoida, töötas päeval jaama puhvetis ja öösel rongis piletikontrolörina, ise veel tõsise tervisehädaga võideldes. Mu ema jäi 28aastaselt leseks (minu isa on tema teine abikaasa). Kui need naised depressiooni ei laskunud, oleks mul endal lausa häbi siin luksuses millegi üle kunagi kurta. Nii, nagu ütleb mu fotograafist kolleeg: iga  päev mulla peal on hea päev.