Käisin sovhoosi direktorilt abi palumas ja ta lubas meile pisut maad juurde. Kõigepealt istutasime ümber juba päris korraliku kuuseheki. Tegime seda esimesel mail. Kogu hekk juurdus korralikult ja läks kenasti kasvame. Kogu lisandunud maa kaevasime koos abikaasaga üksteise kõrval töötades läbi ja korjasime välja umbrohujuured. Seejärel hakkasime taimi ümber istutama. Arvestasime taimede vajadusi mullastiku, niiskuse ja valguse suhtes ning nende välimust. Aga  samavõrd ka päikese liikumise suunda, valguse ja varjude mängu, et lilli oleks võimalik ka erinevatel kellaaegadel vaadelda. Põhikollektsiooniks olid meie aias liiliad. Nende eri sortide ja liikide vahele istutasime püsikuid, et suviti telliskivikõvaks kuivavas savimaas niiskust hoida. Et sibullilled jagavad õiteilu isegi küllaga, valisime püsikuid kasvukuju ja lehtede värvi järgi. Liialt pealetükkivate õitega lilled ei oleks lasknud väärikatel liiliatel ja iiristel mõjule pääseda. Hea tausta andsid üksikud  tumerohelised pojengipõõsad ja madalad pinnakatjad. Värvikirevust mahendasid rühmiti istutatud hallikate lehtede või valgete õitega lilled. Oma eripärase lehestikuga võlusid meid korstlehed, tiarellid ja rodgersiad.