Kogu maa on  nüüdseks kaetud paksu lumevaibaga. Täpsustus! Esmalt ülimalt salakavala jääkihiga, mille peale on mõnusa irooniaga laotunud pehme valge lumi.  Ja olgugi, et mulle üldse ei meeldi sombune sügis ning talve saabumine koos jõulude ja tulede ja uue aastaga, on alati tore... Siis miski pärast tuletab see minu katuseaknaid kattev lumekiht mulle hetkel vaid meelde seda, et läheb veel tükk aega enne, kui taas värsket kevadist rohelust näen.  Seega ma riputan siia ühed viimased pildid suve saakidest. Nii  hüvastijätuks. Ja ma luban, et järgmine postitus on juba igati aastaaja-kohane (ja sisaldab ka retsepti).    Pildid sellest, kuidas vanaema esimeste öökülmade saabudes oma kasvuhoone "jäägid" mulle tõi, ja mida ma nendega peale hakkasin: