Kes see tark oli, kes ütles, et inimesed mõtlevad juhtumustele tähendusi külge? St et mitte niipidi ei ole, et on üks situatsioon, mis on eriliselt sügavamõtteline või tähenduslik ja sa astud  sinna teatud põhjusel sisse, vaid hoopis niimoodi on, et on tavaline suvaline olukord, kuhu satud, ei midagi erilist, aga kui sa oled sinna sattunud ja midagi sellega seoses läbi elanud, siis lähed pärast linta-lonta koju ja mõtled läbielatud olukorrale tähenduse külge.