Aga no enne päeva oli hommik. Nojah. Jõin rõdul kohvi, kui oli uksekell. Krissu tegi mingil põhjusel ukse lahti ja  seejärel hõikas: "Marii, sulle". Vedasin end siis ukseni, ise mõtlesin, et kas tuli uuesti see kinnisvaramaakler, kes ükspäev oli küll alles käinud just raha järel, aga et äkki tõi mu päikeseprillid ära, mis ma esimesel korral tema juurde olin unustanud. Aga ei. Jessas - no seisis meie toa uksel see 1 kohalikust soomlasest mees, kellega ma mingil õhtul diskoteegis ja baaris olin käinud. Huhhh - no ehmatus oli ikka korralik. Ma tõesti rõhutan, et ma talle meie toanumbrit ei olnud andnud…