Olgu iluga kuidas on, aga et elu pole kerge, seda saan omalgi nahal valusalt tunda. Hoolimata sellest, et võimalus napilt-napilt asjad korda saada on silmapiiril (kahjuks ei sõltu see ainult minust ja ma vihkan inimestele pinda käimist). Ja et punktis, kus ei jaksa enam head nägu teha ja "kuidas läheb" peale räägid, nagu on, selgub, et sõbra abikäsi ei olegi ainult muinasjuttude maailma kuuluv nähtus (see üllatab mind  alati, ALATI).