Illujanka-müüdi peamine idee seisnebki jumal Tešubi ja lohe Illujanka vastasseisus, kusjuures muistse Anatoolia tormi- ja äikesejumal Tešubit (samuti Tarhunt, kiilkirjatekstides aga dIM) tõlgendatakse tänapäeval kui kevadiste jõudude personifikatsiooni, lohe Illujankat aga talvise aja personifikatsioonina. Sügisel, kui lõpeb maaharimise periood ja hetiidi kalendri järgi ka aasta, võidab lohe Illujanka (talv) Tešubit (kevad). Kui taas algab kevad, leiab nende kahe jumaliku kangelase vahel aset uus võitlus ning Tešub saab omakorda jagu Illujankast ehk kevad talvest.