Austraalia keskkonnauurija Michael Raupachi juhitav teadusrühm avastas, et viimastel aastatel maailmas õhku paisatava peamise kasvuhoonegaasi süsinikdioksiidi (CO2) kogused on tõusnud isegi kiiremini, kui ennustasid ÜRO egiidi all tegutsenud valitsustevahelise kliimakomisjoni (IPCC) hiljutise raporti kõige mustemad stsenaariumid.  Ajakirjas Proceedings of the National Academy of Sciences tutvustatavast uurimistööst ilmneb, et kui veel 90ndatel aastatel kasvasid CO2 globaalsed emissioonid aastas keskmiselt 1,1%, siis ajavahemikul 2000-2004 kasvasid need juba keskmiselt 3,3% aastas.  Võrreldes leide IPCC raporti kõige radikaalsema prognoosiga avastasid teadlased, et viimaste aastate tegelikud emissioonid isegi ületavad seda pisut.  Uurijad võrdlesid CO2 emissioonide kõikumisi viimase 25 aasta vältel ja võrdlesid neid erinevate muude näitajatega, nagu näiteks rahvastiku arv, majanduskasv, energiaefektiivsus ja süsinikuefektiivsus (kasutatud kogus ühe SKP ühiku kohta).  Analüüs näitas, et  globaalse CO2 emissioonide suurenemise põhjuseks pole mitte rahvastikuarvu kasv, vaid vähenenud energiaefektiivsus.  Kui möödunud sajandi kolmel viimasel aastakümnel paranes pidevalt globaalne suutlikkus toota enam energiat sama CO2 emissioonide taseme juures ning tõusis ka süsinikuefektiivsus, siis ajavahemikul 2000-2004 ei suudetud üheski maailma piirkonnas energia tootmisel õhku paisatavat CO2 kogust alandada ja seda vaatamata tõigale, et inimesed on üldiselt kliimasoojenemise problemaatikast üsna  teadlikud.  Uuringu kaasautor Corinne Le Quéré märkis, et inimkond ei ole suutnud energiat loodust säästvamalt tootma hakata ja tegemist on tõsise probleemiga, sest üldiselt näivad inimesed olevat veendunud, et me liigume energiaefektiivsema tuleviku suunas.   Märtsikuus IPCC poolt avalikustatud  ettekanne hoiatab, et keskmised globaalsed temperatuurid võivad aastaks 2100 tõusta koguni kuni 6.4°C võrra, kuigi kõige tõenäolisemaks peetakse keskmiste temperatuuride tõusu 1.8°C kuni 4.0°C.    Vaata ka: