Arvasin, et ma ei haletse  sellepärast, et aidates tal lahti mõtestada tema terviseprobleeme, mis olid seotud puhtalt majandusmuredega, ei olnud ma kordagi härdaks muutunud. Ühel õhtul tuli minu abikaasa ja ütles, et naabrimees on töökoha kaotanud. Vajusin korraks lössi, sest tema stresse teades oli see loogiline. Olin teda õpetanud, aga ta polnud endaga piisavalt tegelnud ja tema liigne sirgjooneline otsekohesus oli teda alt vedanud. Tol hetkel ma ei teadvustanud, et ma oleksin teda haletsenud. Pigem käis peast läbi nurin: "Miks sa ei uskunud mind? Miks sa ei tegelenud oma stressidega? "