Päev enne lihavõtteid istutasin igasse vabasse anumasse kodus muru. Taldrikutesse ja tassidesse ja teistesse taolistesse. Ostsin suure koti mulda ja panin kõikjale muru kasvama. Nüüd on muru valmis. Pügasin seda veidi ja järelejäänud heina sõi siga ära. Ülejäänu aga istutasin täna ööpimeduse katte all hoovi sirelipõõsaste alla. Seal põõsas on mul rasvapallid lindudele. Nii et  nüüd on nagu piknik varblastele mul avatud. Kui te möödute mu majast homme ja näete et maja ees on suur roheline muruväli nagu jaanipäeval, siis teadke, et siin ma elangi.  Küll naabrid võivad hämmaris olla. Õhtul lähevad magama, hoovis vaid lumikellukesed. Aga hommikul on muru kubemeni nagu heinamaal.    Kuulsin täna telekast ilusat laulu. Esitajaks oli ansambel Orelipoiss. Loo nimi oli Minu Pruut. Ilusad sõnad ja harras esitus kui jõulujumalateenistusel (jõulu jumala teenistusel? Kokku või  lahku?).    Töö juures meil on kohvimasin, mis muuhulgas produtseerib kakaod ja teed ka. Vahepeal masin pisteliselt pea nädal aega ei töötanud. Angaaris valitses hommikuti hüsteeria. Kakao ses masinas on hea, kohv kehv, tee kohutav nagu oleks ses vees raibet keedetud. Kutsusime masina rentija firma (rentijafirma) esindaja välja ja sundisime seda meest seda teed jooma. Lubas homme töömehed saata ja masina seadistusi muuta. Vägivald on lahendus.    Leidsin sahtlist 40 eurot. Küllap  päkapikkudelt.