ma olen ikka hea mitu korda saanud sinu üldiselt ju vägagi köitvat blogi lugedes imestada, kuida sul sõnade tähendusega ühtelugu probleeme tekib. Tuleb see mitmekeelsusest? Aga suurema osa senisest elust oled sa ju ikkagi eestikeelne olnud? Ja kirjanik, kelle peamine töövahend ongi sõna - et see selliste sõnadega kimpu jääb, on küll üllatav. Loogika ka ei aita? Abiellujaile öeldakse: teist saab paar. Kui laps sünnib, ei öelda kogu  koosluse kohta enam paar, öeldakse perekond, sest neid on kolm. Kinnistunud väljendid: noorpaar, pruutpaar, vanapaar, sokipaar, kindapaar - kujutad sa ette, et seda saaks kolmena mõelda? tead kedagi, kellel on kolm sokki vajavat jalga? see, et sa sahtlisse võid panna kolm sokki, ei tähenda ju, et need on siis paar - sokke tehakse ikka PAARIkaupa, nagu kindaidki, kummalegi jäsemele üks. Ja PAARILINE kipub ühtelugu ära kaduma, mistõttu Üksijäänu tuleb ära visata. Ja kui kehalise tundides öeldi paljude  harjutuste juures: leidke endale PAARiline - sina võtsid siis mingi kolme- neljaliikmelise pundi kokku v?  Ja miks siis öeldakse: paar-kolm? Sest KOLM on see PAARIST järgmine hulk. Viis korda võid arvata, mis on siis eelmine.