Samas tean ka, et ainult üdini süvamõtisklusi ja filosoofiat täis blogid a la Ramloff või PH mind ka ei köida, sest sealt puudub see reaalse elu magusvalus praktikum, mis elamisele värvid juurde annab (OK, nad mõlemad  püüavad seda sisse tuua, aga seda võltsimalt see mõjub). Missugune peaks siis see õige vahekord ühes blogis olema, mina vist küll ei tea. Kindlasti sõltub nende vastuvõtt väga palju mu hetkeseisundist ja meeleoludest ning kena ju, kui iga tuju ja meeleolu jaoks on oma blogi, mis mind siis vastavalt kas toetab ja rahustab või vastupidi, ergutab ja ärritab.