Ma kõnnin jälle, ja olen sellest kõigest enamvähem toibunud. Ma siiski lonkan, aga see on paratamatu tagajärg. Selg on nii nagu ta on. Olematuks seda, mis juhtus, enam ei tee. Minu elu muutus peale seda kardinaalselt ja igavesti. Miski pole enam endine. Aga ma olen tugevam kui enne.