1.Last sigitades teda armastusega ellu ei kutsunud.  Ei osanud pöörduda oma lapse vaimu  poole kui omasuguse poole, kellele õrnalt oleks oma armastusest rääkinud. Kui teadvustas raseduse olemasolu, siis oma viga ei parandanud, ei osanud ka siis last näha ja temaga suhtlemist alustada. Tänapäeva ema sünnitab lapse sageli kellegi (näiteks mehe) või millegi (näiteks kuulsaks saamise) jaoks ja mingi eesmärgi nimel, aga laps ei ole asi ega vahend. See, kes lapse vahendiks sünnitab, aga ise on rikkis mõttemaailmaga, saab endale rikkis vahendi juba selle sündides.