Järgmistes lõikudes näib Uusen keskenduvat rohkem semantikale kui mingitele sisulistele argumentidele. Arutledes selle üle, mis on progressiivne, mis  proportsionaalne ja mis regresseeruv. Väga kena temast, kuid sellel jutu seotus eelnevaga (või järgnevaga) jääb mulle väga segaseks.