Tour de France ikka täies hoos. Pühapäeval kihutasin Kaarinasse ja põikasin läbi Kupittaast, Laustest, Piispanristist, Harittust, Koivulast. Tuli oma 35-kilomeetrine ring vist. Õhtut kroonis Mäki õunapirukas. Ma ei oskaks 5-tärni restoranist ka maitsvamat magustoitu oodata. Minu vaieldamatu lemmik! Njämma.  Eile oli ka kõva plaan peale tööd end rattal tuulutada, aga jõuvarusid polnud. Nii õnnestus  terve õhtu teleka ees aega parajaks lüüa ja soomekeelset krimkat lugeda.  Täna aga rattaralli jätkus. Käisin viimaks Hirvensalos ära. Nägin jälle viljapõlde, lehmi, looduskaitse all olevaid niitusid ja ka rikkurite villasid, mille elamispind ulatub raudselt 500 m2 kanti. Ühtekokku sai 2 tunni jooksul 30 km läbitud. Jaa... preemiaks Mäki õunapirukas. Ai-ai-ai! Üritan mitte seda premeerimissüsteemi juurutada, aga... no minu viimased päevad Turus ikkagi.  Kaks õhtut Turus on veel jäänud, programm on  sisukas: veel rattaga linna avastada (nt Uittamo ja Ilpoinen on kindlalt päevakorras), 200 lk detektiiviromaani lugeda, et raamat kolleegile tagastada, igasugu muud raamatud linnaraamatukogusse viia, oma kraam kokku pakkida ja tuba koristada, kolleegidega viimasel õllel käia... kindlasti olen midagi tähtsat veel kahe silma vahele jätnud. Loodetavasti jõuan ühes tükis Tamperre. Ega ma ei kurda tegelikult :)