Autorite ettepanek sotsiaalse informatsiooni kasutamist õigusloomes reguleeriva seadusliku aluse loomiseks tundub olevat igati põhjendatud. Samas on selge, et vaatamata Eesti teatud mahajäämusele selles küsimuses, on ka vanades demokraatiates sotsiaalse informatsiooni kasutamine õigusloomes endiselt ennekõike juhusliku ja piiratud iseloomuga (Ginter et al 1997; 1998).