Ka mina olen langenud "Videviku" sarja ohvriks, aga mitte sellepärast, et filmis nähtud Edward niiiii nunnu oleks, vaid sellepärast, et tahan mõista, mis selles raamatus nii erilist on. Seda tahan ma teha, sest mu oma kallis õde on üks neist, kes raamatut lausa neelavad ja jahuvad, kuidas Edward ikka nii äge on ja raamat nii hea ja film ja oi-kui-super.  Minu jaoks on selles raamatus midagi valesti- vampiirid peaksid olema ohtlikud, pahelised, ligitõmbavad, lausa  seksikad sellepärast, et nad on midagi muud, ebamaist, keelatut. Aga "Videvikus" see nii ei ole. Topaasivärvi silmad, paberjas nahk ja kõige jaburam- päikese käes helendamine, no kus on selle maagia ja ligitõmbavus?  Teine asi, mis minu jaoks valesti on, on Bella mõttemaailm. Suremine ei olnud seekord nii nauditav- if being emo makes you happy, you're doing something wrong. See, et ta poiss-sõber on vampiir ja parim sõber libahunt, ei ole probleem. Probleem on see, et ta ei saa oma elu armastusega kogu aeg koos olla ja et Edward ei vanane ja keeldub teda vampiiriks muutmast. Ning põhiline teema käibki selle ümber, et tüdruk tahab müüa oma hinge ja elu ja saada ka vampiiriks, aga tema elu armastus keeldub sellest. Kuskil neljandas raamatus vist tüdruk oma tahtmise saavutab, aga vahepeal juhtub veel igasugust jama.  Loomulikult ei puudu ka sellest raamatust okseleajavalt nunnud kohad- "Noorkuu" lõpus oli mul küll tunne, et väljutaks oma sisikonna korduvalt, sest kirjutatu oli nii halb.  Raamatut lugedes saan ma aru, et kirjutatu on hea, kui tunnen, et see on midagi ülemat, midagi, millega mina hakkama ei saaks, midagi, mis on suurem kui mina ja minu pisikesed näpud klaviatuuril. "Videviku" puhul see nii ei olnud ja lõpuni ma seda fenomeni vist ei mõistagi. Aga ma üritan- juba on käsil kolmas raamat- "Eclipse" (ehk "Päikesevarjutus" kui see eesti keeles ilmub) ja lootused sellele raamatule ei ole enam väga kõrged- kui esimene oli okei, siis teine rikkus end lõpuga minu jaoks täiesti ära ja  kolmas ehk rikub siis end juba poole peal. Neljanda kohta on fännid juba  oma sõna öelnud.    Ilusaid lugemiselamusi,    K.