Teater on meie elu peegelpilt. Kui teatrimaja on korras, siis järelikult on meie riigil raha. Kui saalid on rahvast täis, on kaks võimalust: kas inimestel läheb hästi ja neil on aega ning  raha kunsti jaoks või on tegu ühiskonnaga, kus inimesed saavad ärksaid mõtteid ammutada vaid kunstist, nagu see oli nõukogude perioodil. Teater peab olema poliitikaülene, küll aga on võimalik teatrist välja lugeda meie poliitilist olukorda.