Mul enda tutvusringkonnas on mitmeid venelasi. Mitu aastat oli mu parim sõber venelane. Üldse tunnen venelastega end tihti  omasemalt kui eestlaste seas. Kui oleksin lähtunud stereotüübist: "Venelased, koju raisk!", poleks mu elus kahte maailma kõige värvikamat suve. Ma ei näinud Neid, ma nägin Inimest. Mõtlesin, mis mind siis tegelikult häirib? Ja mind ei häirinudki miski. Ma olen üsna kindlalt kellegi teise jaoks samasugune friik. Toredaid inimesi on igal pool täpselt samapalju nagu täielikke jobusid.