Ja leidis ühe neiu. Tegi talle trahvi ära ja siis hakkas pihta see, milleks ta tegelikult oma tööd tegi.  Mees jäi neiu juurde seisma, tema pingi kõrvale ja hakkas kandva ja kõlava näitlejahäälega neiut mõnitama: "No nii, et siis ei ostnud piletit! Et meelest läks ära, jah!? Teistel kõigil siin trammis oli meeles, aga teil ei olnud, jah? Vaadake, inimesed, vaadake seda, tal ei ole meeles piletit osta. Vaadake!"  Neiu istus kangestunult ja krampis, tramm sõitis, ta ei saanud uksest  välja ka hüpata, et häbi eest põgeneda.  Mees jätkas:" No vaadake teda. Jänes! Millised kõrvad! Millised pikad jänese kõrvad, vaadake kõik!"  Eks rahvas vaatas ka, minagi teiste seas, kes ma trammi tagapool seisin. Aga mul ei pidanud närv vastu, läksin mehe juurde, koputasin talle õlale, ütlesin: "Kuule, aitab küll. Tegid trahvi ära, siis tegid, aga lõpeta mõnitamine, eks ole."