Mõtlesin veel itaallasi ühendavate asjade üle ja leidsin, et see, mis itaallasi vist kõige rohkem seob, on aga just maa-ala, kus nad elavad, comune (väikseim omavalitsusüksus linn/küla/vald Eesti mõttes). Comune on ala, kus elavad inimesed  üritavad luua ühiselt keskkonda laste kasvatamiseks ja harimiseks (oma ülikooli päris iga comune ei oma, aga suur hulk neist omab), kus peab saama tööd ja kus peab olema piisavalt loodust nautimiseks, kultuuri loomiseks ja imetlemiseks, ühesõnaga, ala, kus saaks mõistuspäraselt ära elada (ja selle mõistuspärase elamise alla tulevad need asjad, millest ma 92. postis rääkisin). Omad on need, kes elavad sellel maa-alal - ja siit ka praegune probleem, et rahvast kipub olema füüsiliselt liiga palju ja nad ei mahu  enam comune'desse ära (aga see on teine jutt…). See maa-ala ühtsus on aga loonud situatsiooni, kus "elu" ei ole koondunud ainult paari tsentrisse, nagu see kipub olema muu Euroopa puhul ja kus väiketootmine on riigi majandust edasiviiv faktor - see aga omakorda loob suure kaitse igasuguste majandusvapustuste vastu. Samas, kuna ühik on nii väike, siis on ilmne, et kohe siinsamas on teised, kellel on teised kombed - ja eeldatakse, et neil on teised kombed ja teine kultuur.