Kui lähemalt vaadata, siis kasvavad riigi kulud just fikseeritud kulude suurenemise tõttu. Eriti rõhub eelarvet sotsiaalkulude kasv. Riigi nn vaba raha, mida saab paindlikult kasutada majanduskasvu toetuseks ja uuteks algatusteks, jääb vähemalt kuni aastani 2014 tasemele 11-12 miljardit krooni. Meenutan, et kui 2009. aastal sai riik 63,7 miljardit krooni maksutulu, siis sellest 63,2 miljardit läks fikseeritud kulude katmiseks. Nagu näete, läheb  praeguseks kogu meie maksutulu tegelikult fikseeritud kulude katmiseks, arenguraha peab järelikult tulema kuskilt mujalt. See asjaolu muudab riigieelarve tasakaalu hoidmise kaugemas perspektiivis raskemaks, kuna demograafiline areng suurendab sotsiaalkulusid. Need söövad juurde kasvava raha ära ning uute investeeringute ja majanduskasvu toetamise võimalusi napib.