Hoiatus on igati õigustatud. Tõepoolest, milleks riskida? Aga keda või mida risk kaitsma peaks? Oodatav vastus oleks inimest (inimelu). Pressikonverentsil kõlanud väljaütlemistest jäi mulje, et ministritele ei läinud korda inimelud, vaid pantvangide vabastamiseks kulunud raha. Kui palju selleks kulus ja miks kulusid ei avalikustata? On see summa valitsuse enda kulutuste kõrval nii häbiväärselt väike või läks mängu kogu Eesti riigi eelarve?