hiljem seisin kassajärjekorras kellegi ees, kel oli ilmselt lahtine tuberkuloos. inimene ise oli tore küll. rögises omale südamest pihku ja  siis aitas lahkelt mu toidukraami kassapidajale lähemale lükata. käsi sai ju vabaks. mis see ikka niisama ripub. (eks see käejutt mul kadedusest ka veidi. endal ju katki.)