Mõnes, eestist natuke suuremas riigis, näit. usas, on konservatiivsemad evangeelsed kristlased arvamusel et kogu rahvuse kultuur, majandus ja Wall Street on oma teel põrgusse just tradistsionaalse perekonnaelu kiire allakäigu tõttu. Kõikelubav ja raha eest võimaldav elustiil on meelitanud perekonnaliikmed eemale reaalsusest ja  isiklikust vastutustundest. Krediitkaartide esimese impulsi peale massiivne ületarvitamine on surunud kõrvale traditsiooniliselt raske töö läbi saavutatava edu mõisted. Spetsialistide arvates ei saa aga ükski ühiskond olla tugev ja paindlik ilma tugeva perekonnamoraalita. Kui rahvahulkadel mandub perekonnaeluga seotud vastutustunne, siis saab sellest üleüldine pühendumuskriis mis väljendub ka terve rahvuse elus. Praegune põlvkond kasvab üles arvamusega et neil on õigus 20. aastaselt omada asju, mille saamiseks  nende vanemad pidid töötama 20 aastat ja tihti on selliste arvamuste tulemuseks kergemeelselt tehtud massiivsed, järjest tõusvate interessidega, krediitvõlad. Kuigi võlg pole patt, ei ole see siiski normaalne elustiil vastavalt Pühakirjale, mis ütleb et:" laenaja on laenuandja ori"ja "ära ole nende seas, kes kätt löövad, kes hakkavad käendajaks võlgade eest." Võlg on väga ohtlik vahend. Sellesse tuleks suhtuda suure ettevaatlikkusega ja Jumala poole palvetades. Õnnetuseks purustab see tavaliseks muutunud,  ennast kergemeelselt võlgadesse heitmine paljusid perekondi või on neile väga tõsiseks testiks.