Hoolimata sellest, et soe päike ja rannaliiv on midagi, mida pimedas sügis-talves süda väga igatseb, ei asenda üksi asi tunnet, kui maha tuleb esimene tõeline lumi. Väga jabur on hommikul ärgates näha lund ja jõuda äratundmiseni, et oled märkamatult hakanud ümisema "Let it snow" jõululaulu. Veel parem on aga minna õue, panna jalad pehmesse lumme ja teha  üks südamest tulev rõõmutants ümber oma telje ning naeratada endale, naabritele, loodusele ja maailmale. See on täpselt selline tunne, nagu teeks iseendale ühe suure ja pehme kalli. Tundub, et tänasega on minu jõuluhooaeg avatud - nummi. :)