Peale kahe suutra, millest juttu oli, kuulub Avatamsakasūtrasse veel hulk lühemaid suutraid, milles põhiliselt räägitakse sellest, et on olemas loendamatul hulgal erinevaid maailmu, erineva kuju ja erinevate tingimustega. Need maailmad ei ole füüsiliselt ühel ja samal tasandil, vaid loendamatu hulk maailmu võib mahtuda habemekarva otsa või Buddha nahapoori sisse. Muidugi nendes maailmades on jälle omakorda loendamatu hulk maailmu ja nii läheb see jada miinus-lõpmatusse. Näiteks selle pisikese maailma sees, mis on meie juuksekarva otsas on see maailm, kus meie oleme, ja meie praegu räägime ja kuulame üheaegselt loendamatutes hulkades maailmades. Me ei ole praegu mitte ainult siin maailmas, vaid me oleme loendamatutes hulkades maailmades, endast väiksemates maailmades ja suuremates maailmades ja kõik on üksteisega niivõrd läbi põimunud, mis tähendab ainult seda, et meie vastutus peab olema eriti suur. Ja kui me käime juuksuri juures, siis jääb üle ainult kurvastada, et kui palju loendamatu hulk maailmu lahkus selle tõttu minust ja läks prügikorvi. Aga õnneks nad ei tea seda. See tähendab, et meie ka ei tea, et meie oleme võibolla kellegi juuksekarvaga praegu prügikorvis.