Kes mägedes käinud, tahab üha tagasi. Rahulikus vaikuses on mingi salapärane jõud ja kutse. Ise olen fänn alates põhikoolist, mis õhinal Malahhiitlaegast, Uurali muinasjutte sai sisse ahmitud. Lahkudes jääb hingesoppi teadmine, et kunagi naaseme - siis juba pikemalt, ühele mäele peatuma ja seda tundma õppima. Oi, kuis tahaks peatuda mõnes tõelises,  turistivabas mägikülas! Nautida omaetteolemist, hingata sisse karget mägiõhku ja oodata põnevusega, millise ilmega üllatab algav hommik.