Une-ärkveloleku rütmi häiret defineeritakse kui sünkroonsuse puudumist individuaalse une-ärkveloleku tsükli ja keskkonnatingimustest sõltuvalt soovitud une-ärkveloleku tsükli vahel, mille tagajärjeks on hüpersomnia või insomnia. See häire võib olla psühhogeenne või oletatavasti ka orgaaniline, sõltuvalt psühhogeensete ja orgaaniliste faktorite suhtelisest osatähtsusest. Desorganiseeritud unega ja muutliku une- ning ärkamisajaga isikutel võib sageli täheldada märkimisväärseid psüühikahäireid, nagu isiksushäired ja meeleoluhäired. Isikutel, kes reisivad sageli ühest ajavööndist teise või on sageli öövahetuses tööl, on ööpäevarütmi düsregulatsioon bioloogilist laadi, kuigi mõju võib avaldada ka tugev emotsionaalne komponent, kuna enamusel juhtudest on need isikud distressis. Lõpuks, mõnel isikul on soovitud une-ärkveloleku rütmis faasinihe, mille põhjuseks võib olla kas tsirkadiaanostsillaatori (bioloogilise kella) sisemine väärtalitlus või bioloogilist kella juhtivate ajasignaalide ebanormaalne töötlemine (viimane võib tegelikult olla seoses emotsionaalse ja/või kognitiivse häirega).