Nädala sees, kus järgmisel päeval on ootamas töökohustused ja muud argimured, pole vist juba tükimat aega kuskil miskit vaatamas ja kuulamas käinud, sest kes ikka viitsib ja tahab järgmisel päeval unemaailma ning reaalsuse vahel tiksuda, ja tõttöelda pole nädala sees ammu toimunud midagi seesugust, mis oleks liigutama pannud. The Grand Astoria ja Nevesis olid minu jaoks piisavalt motiveerivad, et ennast kodust välja ajada, isegi hoolimata asjaolust, et mõlemat bändi sai alles üsna hiljaaegu nähtud. Rahvast oli piisavalt, ette tahaks heita ainult liigset viibimist, sest kui Nevesis lõpetas, siis kell näitas tunde kaks üle kesköö.