Esimesest eesseisvast vabakskuulutamisest ja perenimede andmisest kirjutab oma välja antud ja toimetatud ning suures osas ise kirjutatud artiklitega eestikeelses Marahwa Näddala-Leheska Äksi koguduse õpetaja ja Tartumaa praost Otto Wilhelm Masing (1763-1832).    Tema arvates pidid vennad kindlasti sama perekonnanime võtma, et nimed sugulussuhteid kajastaks, nagu mujal maailmas. Laidab ta son-lõpulisi nimesid (nagu Johanson, Mihkelson, Peterson) ja soovitab perenimeks talunime või võtta eeskujuks loodus ja valida näiteks mõne looma nimi.