Pesin ükspäev rahulikult vannitoas kraanikaussi kui kõrvu kostis üsnagi muusikaline heli ja hullem kolakas. Jussi ksülofon oli maha kukkunud ja otsustades järgnenud hädakisa järgi oli Juss ka pihta saanud. Tuligi minu juurde,  pisarad voolamas ja hirmus õnnetu. Paremal kulmul oli pisike auk ning näha, et hakkab midagi ilusat sinna looma. Üritasin veenda Jussi, et paneme külma peale, aga ei.. Mitte mingi nipiga ei olnud nõus kauem kui mõni sekund külmade juurikate pakki kulmu peal hoidma. Egas midagi. Lootsin vaikselt, et ehk ei lähe väga hulluks see kulm.  Juhtus see kolmapäeval vist ja tänaseks ehk laupäevaks on augu peal koorik ning ümbrus kollakas.  Naljakas oligi nüüd hetk tagasi kui Juss võttis mütsi peast (pea  valutab, siis tuleb müts ju pähe panna   ), istus külmkapi ette maha ja toetas kulmu vastu kappi. "Nimuudi paraneb ruttu ära. Külm teeb korda." Mis see paar päeva siia sinna ikka teeb, eks ole   .