Tegelesin täna mesilastega. Kokku kiskusin kuus pere lahti. Oli juhtunud see, mida ma kartsin septembri lõpus. Kõikidel peredel oli pesa keskel suur tühjus: kogu haue oli  koorunud ja asemel tühjad kannud. Korjasin tühjad raamid välja ja asendasin korralike söödaraamidega. Ilm oli küll jahe, kuid enam edasi lükata seda ei saanud. Kolmelt perelt tuli ära võtta raamid rusikasuuruse haudmega. Kahjuks ei saanud enam neid raame sisse jätta. Ühel perel tõstsin haudmeraami ääre peale eelviimaseks. Ainus eesti raamil pere, temaga oli päris suur häda. Kokku kaheksa raami, kuid see osa kus kobar, oli täiesti tühi. Võtsin kolm raami ära kokku umbes poole kilo söödaga. Kaks raami oli  peaaegu täiesti tühjad ja ühes oli paarsada grammi sööta. Nüüd tuleb neil natuke harjuda pesaga. Neil kulub päris kaua enne kui suudavad rahuneda. Aga see tegevus oli kindlasti parem kui hakata neid talvel söötma. Nüüd on nendega kuni kevadeni korras.