Α. H. Tammsaare suurromaani "Tõde ja õigus" I-V (1926- 1933) võib pidada teatud määral autobiograafiliseks teoseks. Kirjanik pole ses monumentaalses kirjandustootes küll otseselt kujutanud omaenda isikut ega elulugu, aga  ta on selle loomisel kasutanud isiklikke elamusi ja tähelepanekuid rohkem kui üheski teises teoses. Tarvitades Baudelaire'i sõnu, võib sedastada, et "Tões ja õiguses" on kunstilisse vormi valatud "iga tühisem lap­sepõlve mure, iga väiksemgi rõõm".