Täna, laupäeval käisin bioloogia olüpmiaadil, kuigi ma tahtsin sellest loobuda. Aga õpetaja rääkis mulle augu pähe et ta ma ikka osaleksin. Lubas et ei ütle nagunii  kellelegi kui ma viimaseks või eelviimaseks jään :D    Peale olümpiaadi põrutasin, Selveri minipitsa hambus, linna tähtsale miitingule. Üritan oma võimekuse piires ühe ürituse korraldamisele kaasa aidata. Järelejäänud nelja kuu jooksul oleme võimelised endast kõik vajaliku andma, et üritus tuleks võimas. Me oleme ometi võimekad noored ju. Usku ja tahet! Nõnda saame tuule tiibadesse :D Ja muide, horoskoobi põhjal, peame tänama taevast, et see organiseerimine on sattunud just Kaksikute tähtkuju  esindajale. Nagu ma siin ennist olen oma postitustes kajastanud :)  Aga asjalt lühidalt/lähedamalt- Karoliina & Co. eestvedamisel ja korraldamisel toimub 16.mail noorteprogrammi SINA (Suured Ideed Noorte Algatusel)abil "AUH perepäev", mille raames teadvustatakse loomaomanikele oma lemmiku tähtsust. Nõnda välditakse kodutute loomade lisandumist. Ja samas teavitatakse lemmiklooma soetamise planeerijatele varjupaiga olemasolu, sel viisil leiavad omale uue armsa kodu seni kodutud olnud lemmikloomad ja  väheneb nende arv varjupaigas.  Plaanid on suured! :)    Arvutis olen viimasel ajal minimaalselt. Ehk loen päevas nii 15-30 minutit meile ja tsekin mis mujal portaalides toimub. Üldiselt üritan siinset ajaviitmist vältida, eriti koolipäevadel, et muud olulised kohusutsed tegemata ei jääks.  Ja pealegi on varasematele kohustustele lisandunud nii mõnigi uus. Peale trenni ja õppimise on nüüd autokool, AUH, kohustusliku koolikirjanduse lugemine ja geograafia riigieksamiks valmistumine. Sihile  viib töö ja vaev!    Viimasel ajal tunnen ma ennast eriti väsinuna. Eile sukeldusin oma unenägude maailma juba kella 21-st. Kuigi ma mõni päev jään ka pikutades kell 18 tukkuma. Magan ju ometi 8 tundi täis. Miks nõnda väsinud?  Täna öösel nägin unenägu, kus ma olin unustanud kolmele sõbrale antud lubadused olles neljandaga. Ja lõpuks kui need lubadused mulle meelde tulid, olin ma muidugi nendega juba hilinenud ja enda peale nii marudalt vihane, et kukkusin rusikatega maapinda peksma. Ja siis ma  vaatasin mingil hetkel, et mul olid villased kindad käes. Suvi oli.  Nagu, mida paska?! :D:D Saavad unenäod veel haigemaks minna? :D    Olude sunnil pean käima nüüd kooli jõusaalis. Kuhu minekuks mulle lõpuks ka luba anti. Kooli jõusaal tegelikult ei väärigi nime "jõusaal". Seda võib iseloomustada vaid sõnadega näiline leevendus. Ja ausalt öeldes võib selle kohta öelda halvemini kui lihtsalt sõna "halb" :D Aga peab hakkama saama. Parem kui üldse mitte midagi teha. Üldse mitte tegemine oleks  teadagi milline ränk lajatus minu heaolu pihta :D    Kohustusliku kirjandusena loen hetkel vaevaliselt "Isa Goriot"-i ja rikaste-vaseste mõttemallide erinevustest kõnelev ärimaailma kirjandusteos "Rahavoo kvadrant". Viimase autorid on Letcher ja Kyiosaki.  Aegaajalt lehitsen ka neid lehti mida ema töö juurest kaasa tarib. Loen ainult endale huvi pakkuvaid artikleid. Ülejäänutest ei pea lugu :)    Aaa, ja siis lugesin mingi tüübi artiklid Eesti rahva joomarlusest. Kus kõneles täpselt  selle põhjusteks madala haridustaseme, eneseteostuse puudumise ja rahulolematuse elu oludega. Eks need ikka peavad ka paika. Samas vaidlen autorile vastu kõneledes lõõgastumisest ja elunautimisest. Sellistel puhkudel ei saa alati alkoholi välistada. Ja nuh, autor kõneles joomarlusest. Mõistlikku tarbimist ei saa selleks pidada.    Ja mis mul ikka, üritan hakkama saada.    Püsige vahvad!