Monistlik vaade leiab nähtuses juba teatava mõtte lahuta­mata  ühenduses olevat; igas kübemekeses leidub midagi, mis end sisemises läbielamises võib avada; maailm on täis saladusi; loo­mise teel sündinud kujudel on ise mõte, nad ei ole mitte ainult aimeanded; sisemisel ilmal on oma elu, tõeline elu, ja loodud kuju on uue tõelisuse nähtus, mis nähtava maailma peab võitma.