Tavad ja kombed, pärimused, teadmine oma päritolust, iseäralikud ütlemised - kõik see on inimeste elus omal kohal ka siis, kui keelt aktiivselt enam ei pruugita. Unistada Võrumaa muutmisest võrukeelseks on ilus, aga kardan, et see  unistus ei ole eriti realistlik, arvesse võttes ka üha intensiivsemat migratsiooni Eesti rahvusriigi piiride sees. Veel ebarealistlikum oleks mõte tartu ja mulgi keelekujude taaslevitamisest nende kunagistele levialadele. See ei tähenda, et me ei peaks jätkama kõigi lõunaeesti keelekujude tutvustamist ja kas või sporaadilistki kasutamist, et nendel aladel ei kaoks passiivne keeleoskus ja nende keelekujude täielik mõistmine, ja et neid keelekujusid ei häbenetaks. Lõunaeesti keelekujude aktiivse kasutamise osas  on mul teatud kartusi, mis seostuvad näiteks mõne meisternäitleja hoolimatusega lõunaeesti keele vähegi mõistusepärase kasutamise vastu.