Kuigi me kõik võime ilmselt kinnitada, et meie elu on viimase kümne aastaga muutunud pigem kardinaalselt kui natuke. Nii meie sisemuses kui ka selles osas, mis välja paistab. Näiteks meie kodudesse on juurde tulnud üks tuba - see polnud varem nii, kuid täna on vannituba täiesti arvestatav tuba nii suuruse kui ka atmosfääri poolest. Ma sain kümme aastat tagasi esimese mobiiltelefoni, mis mul Prantsusmaal ära varastati, praegu peab mu mobiilioperaator mind minu üllatuseks heavy useriks. Ma ei teadnud midagi praegu mulle nii kallist ökoehitusest: põhumajadest, kohupiimavärvist, lubikrohvist ega jaapani kivipõrandatest. Ma ei osanud unistadagi paarisentimeetrise läbimõõduga ning internetiühendusega läptopist oma süles mõnusalt voodis istudes. Ega sellest, et mina võin kunagi istuda valgetes riietes teiste ees (ei-ei, mitte pruudina!) vaid joogatunnis.