Long time no see!    Et jh, vahepeal on palju mahla kõrri voolanud, ekstra madalad soojakraadid annavad tunda, leidsin pildilt tihase, käisin kalal ehk vihmaussi vaatamas, unistasin soojast käepigistusest, õppisin kaarditrikke tegema, kaotasin oma kalli ra...ko.., katsusin öösel kell neli TÜ  staadioni raudväravat, avastasin telefonist tetrise moodi mängu (sõltuvus kerge tulema), sain teada, et mul on ti... ja t...i, ootan operaator Kõpsi pilti, mind visati Levikast välja, tantsisin klaasikildudel, tormasin hommikul kell kuus teatud ärisse külmutatud pitsat ostma, tagusin Starteri pudeliga naela, sain "Tõehetke" üledoosi, läksin ristsõnasse sisse, leidsin tööl uue ja huvitava laua, tuuritasin loengutes, taastutvusin vesipiibuga, veetsin öö Ööülikooliga -  ja...    Olgu, üleväsimus  lihtsalt. Palju teha, vähe aega, unetus kerge tulema.    Ning tutvun taaskord üürituruga. Pilt pole eriti lootustandev. Kõik taandub ju muidugi alati ühele põhilisele väärtusele - rahale. Tahaks kesklinna kolida.  Muuseas, siiani kahetsen, et juba talvel seda valikut ei langetanud.  Kui hakkasin mõtlema kogu ajale ja vaevale, et Lasnamäe vahet laveerida - jooksutasin juhtme kokku.  Ja minu suhe taksodega on samuti liigagi kaugele jõudnud. Taksohoolik.    Ühesõnaga, eks ma siis  ootan, et tunneli lõpust paistaks ideaalne korter - moodne, odav (no vahendustasu) ja ideaalses asukohas.  Küll inimesel on tagasihoidlikud soovid.