Lõikavalt külm tuul, pidevalt taevast alla langev vihm ja lõputu pori - selline on tänavune sügis. Päikest toovad südamesse vaid positiivsed sündmused. Meie talu esimesed sügisesed päikesekiired nägid ilmavalgust septembri keskel. Lambaid karjamaalt koju ajades märkasin, et üks utt häälitseb kummaliselt ja tal oleks justkui raske kõndida. Sara all läks ta omaette nurka ja tammus kohal vaikselt häälitsedes. Kord  heitis pikali, siis tõusis püsti, ja nii korduvalt. Hakkasin kohe kahtlustama, et siin on midagi teoksil. Olime lasknud lammastel ise otsustada, millal nad järglasi saada soovivad. Jäär oli terve kevade ja suve uttede juures ning nüüd hakkasid selle tulemused sündima. Võtsin ühe heinapalli lahti ja laotasin nurka laiali. Paari tunni pärast seisid ema kõrval kaks vahvat talle, poiss ja tüdruk. Mõlemad kirjude jalgade ja peaga. Tõesti hea, et ta ikka sara alla jõudis, ilm oli selgi päeval kohutav.