Kui ma ütleksin, et ma olen kurb, oleks see valetamine, nagu see, kui ma ütleks, et olen õnnelik. Ma olen segaduses, nii oleks vist õigem  öelda, tunda ja mõista.  Kool on nüüd lõpuks läbi ja ma ei pea sinna minema enne augusti keskpaika, kus ma hakkan stuudiot ehitama ja munareste seina kleepima. Päris positiivne, peaks mainima. Samuti on mul suur võimalus suvel kaamerat saada. See tähendab, et ma pean lähipäevade jooksul stsenaarium valmis kirjutama ja välja mõtlema kus ma seda teen ja kellega. See tähendab väga palju mõtlemist, rohkem kui seda nõuab ükski kool või muu haridusasutus. Oeh, aga ma tahan teha asju ja ma tahan teha häid ja  sügavaid asju ja ma ei taha teha surmadest ja vaimudest, aga ma olen kindel, et keegi sureb ikkagi ära.