Sellest vaatepunktist on aga veel keerulisem mõista, mida  õieti taotlesid need postklassitsistid (romantikud on liiga kitsas termin, kui ma tahan sinna haarata ka näiteks Nietzschet ja  Ramloffi viidatud Crowleyt), kes ühest küljest taotlesid isiksuse vabadust või tahte vabastamist ja jaatasid sõnulseletamatut elujõudu, teisest küljest kleepisid vabaduse ja elujõu sellesama indiviidi külge.