Astrahanis oli meil kaasas ka Eugen Kapp. Linn oli väga räämas, see ilus vana puitarhitektuur - ega seal ei olnud revolutsiooni ajast peale midagi renoveeritud. Pilt oli väga masendav. Kahjuks ei leidnud Eugen Kapp enam päris kindlalt üles maja, kus nad olid elanud. Leidis aga kaupmeeste klubi hoone, kus Artur sageli oli käinud, teater oli alles. Nüüd oli seal jälle draamateater nagu enne Arturitki - tema hakkas seal ju oopereid tegema… Ò aljapin ja kes tal seal kõik esinesid. Nüüd mängiti selles poolemiljonilinnas ainult kolm etendust pooltühjale saalile nädalas. See oli vana malmtreppidega teatrimaja, mis silma pilgutamata oleks tulnud võtta muinsuskaitse alla, kuid kohalikel võimudel oli plaan see ümber ehitada klaasi ja alumiiniumiga... Alles oli ka kirik, kus Artur oli tegev olnud. See oli elumajaks ümber ehitatud, akende peal rippus pesu… Progress või häving?