Haiducii lui Saptecai - Dinu Cocea    Vennasvabariikide ja teiste sotsialismileeri maade kineastide loomingust andis Nõukogude Eesti kinokomitee küllaltki hää ülevaate. Tunduvalt parema, kui seda on võimalik saada praegu. Küsimusele, mitmest enam-vähem väskest Rumeenia või Ungari linateosest  võib pajatada keskmine kinokülastaja? Vastus on ilmselt "nullilähedane".    Käesolev linateos kuulub omal ajal tuntud haidukkide seikluste sarja ning jagas oma kodumaal ning mõnevõrra ka kõikjal mujal, kus ta linastus, eelkäijate populaarsust. Tegemist on lihtsakoelise ja pretentsioonitu seiklusfilmiga mõõga ja mantli ajajärgust. Kerglaselt romantilised (kuid siiski siivsad) situatsioonid vahenduvad peadpööritavate kihutamistega hobustel ja kaelamurdvate akrobaaditrikkidega võitluse käidus.      Alain Delon oli kuulus, pool ilma läbi reisinud, ilma Zorrotagi. Seda aga ei saa Florin Piersic´i kohta, kelle rahvusvaheline tuntus maskeerus vahvaks  rahvatasujaks Angheliks ja hääbus koos Varssavi pakti riikide tähtsusega 1980-date aastate teisel poolel. Jäid vaid üksikud mälestuskillud filmidest, mille linastumistele kinodes järgnesid poisikeste seikluslikud ettevõtmised toatagustes võpsikutes, kus hobuseid asendasid suuga tekitatav kookospähklikoorte klõbin ning külm- ja tulirelvi ühest ja samast puuriidast võetud sobivad mõõdus roikad. Ning kõik tahtsid olla vahvate lokkidega mees, kes kandis pussnuga saapasääres.    XIX sajandi alguses on  Osmanite impeerium küll mõningal määral üle saanud oma noorpõlve keevalisusest ning Habsburgide võim Rumeenia aladel sedavõrd kinnistunud, et haidukkidest kangelased peavad oma täägid ja mõistuseteraviku pöörama Musta mere suunalt hoopiski Viinist määratud asehalduri ja tema ungarlastest sõdurite vastu. On ju loomulik, et rõhujate klassi kuuluval isikul ei jagu kaastunnet ega aususekübetki nende vastu, kelle usinate käte tööna muutuvad kanamunad kullaks ja hõbedaks, mida õel valitseja oma keldrisse kogub.    Seitsme vabastaja motiivi on kinolinal küllaltki üksikasjalikult tutvustatud. Ka tänane lugu ei erine selles suhtes oma kolleegidest. Noh, röövlid on asendatud klassivaenlastega ning palgatud tasujate asemel puhtast ligimesearmastuse ja patriotismi (ja isikliku vaenu) tiibadel kantud. Lindpriid kohtuvad ebaõigluse läbi kannatanud rahvaga ning asuvad kurnajaid ära ajama. Peletamine toimub loomulikult žanri kombe kohaselt, parimaks võrdluseks võiks ehk olla laiemalt tuntud kapten Tenkeši  seiklused. Nii tehniliselt kui sisuliselt kvaliteedilt.    Kogu Dinu Cocea haidukkide seeria:  La Révolte des Haîdouks (1972) - 20x26 min TV  Haiducii lui Saptecai (1970)  Rapirea fecioarelor (1968)  Razbunarea haiducilor (1968)  Haiducii (1966)