Teooria eelneb alati praktikale, sest ei ole ju võimalik näiteks kas või lennukit ehitada ilma lendamise teooriata ja ei tule midagi välja virgumise praktikast, kui ei ole teooriat olemas suutrate näol, kus on kõigepealt kosmiline tunnetus inimestesse sisse toodud, kus saadakse aru võimalusest, et olendeid on igal pool olemas ja saadakse aru võimalusest, et teadvus on igal pool oluline. Aga siin ongi  teooria juba ka praktika, sest ainult teoorias saab teoretiseerida, et on olemas loendamatu hulk maailmasid ja et on olemas loendamatu hulk olendeid. See on ainult teoreetiliselt võimalik, sest praktikas me ei saa seda kindlaks teha, sest selle jaoks ju praktika puudub. Budismi järgi inimese suurus peitubki selles, et inimene on ka teoreetiline olend. Loom, näiteks kana, kes teri nokib, on ainult praktiline olend: tema võtab ühe tera, teise ja kolmanda, aga ainult inimene saab aru, et terade arv võib olla  samasugune nagu liivaterade arv Gangese jões, st loendamatu.