Kyoto Protokolli järgne lubatud heitkogustega (AAUd) kauplemine aktiviseerus 2008. aastal ning tänaseks on riikidevahelisi tehinguid sõlmitud mahus üle 100 miljoni tonni CO2 ekvivalendi (AAUd) väärtusega  ligi 1000 MEUR. Kogunõudlus turul on hetkel hinnanguliselt veel 100-200 miljonit CO2 ühikut perioodil 2008-2012. Riigid võivad lisaks AAU'de ostmisele Kyoto sihtarvu täita ka heitkoguste vähendamise ühikute (ERUd ja CERid) ostmisega läbi projektipõhiste ühisrakenduse (JI) ja puhta arengu mehhanismi (CDM) skeemide ning läbi siseriiklike meetmete heitkoguste vähendamiseks. Projektipõhine kaubandus (JI/CDM) on viimastel aastatel olnud riikide peamine huvi, kuid osaliselt tänu finantskriisile ning teisalt tänu ÜRO  bürokraatiale projektide heakskiitmisel ja vähendatud heitkoguste monitoorimisel ja tõendamisel, on paljude taoliste projektide elluviimine (eelkõige arengumaades) pidurdunud. Seega on üha rohkem riike otsustanud oma Kyoto eesmärgi saavutamiseks kasutada nn. päästeventiilina paindlikumat rohelist investeerimisskeemi (Green Investment Scheme ehk GIS), mille kaudu üks riik ostab teise riigi vaba CO2 kvoodi (lubatud heitkogused e. AAUd) tingimusel, et makstud raha suunatakse kahe riigi vahel kokku lepitud CO2  emissiooni vähendamise jt. keskkonnakaitsele suunatud projektidesse. Samas ei rakendata üldjuhul rangeid meetmeid vähendatud heitkoguste monitoorimiseks ja tõendamiseks.