Ja nõnda me need kolm rekordipäeva seal veedame. Esimesel päeval näitab kraadiklaas 41 kraadi, teisel päeval kasvab kuumus 43-le. Kui taas lennukile asutame, et  tagasi põhja, Aussi idakaldale sõita, teatab piloot: väljas on 49,8 kraadi!  ***  Pilvitust taevast huugab alla võimas kiirgus. Oi, kui võimas see on! Päike võtab ka varjus. Linn on nii kuum, et ei suuda jalga jala ette panna. Elu käib, nagu Black Books seriaali ühes osas võis näha: inimesed ei teadvusta enam, kuidas nad käituvad.  Ei tea, kas kuumast või mis, aga kohtab ülemäärast sõbralikkust ja kurjust. Öeldakse üksteisele halvasti, joostakse tänaval väiksemaid üle. Üks meile vastu vaaruv  turske mehemürakas virutab suvalisele kõrvalkõndijale käega lapiti näkku. Mulle kohmab: "You ignorant little prick!" Ja - astub karistamatult edasi! Käega näkku saanu ei saa vist tükk aega pihta, mis juhtus.  Või teine, 60ndates kiitsakas, terava ninaga kiilakas meesterahvas. Nii trimmis nagu mõni sellest ainult kogu elu unistama jääbki. Mitte kusagil ühtegi pehmet volti. Seljas Adidase tumesinised, joonega dressipüksid ja musta värvi liibuv käisteta särk. See väheldast kasvu mehike trügib ülbelt tõugeldes  keedupajastunud trammi etteotsa. Ta ripub (?!?) järgmised paar minutit õhus, hoiab end kätega torudest kinni. Trammist väljudes tõmbab rusikas käega läbi õhu: jess!  ***  Alustame päeva Hiinalinna varjulises tänavakohvikus sõbra Markiga, keda hüütakse Kiwiks - pole vist raske arvata, millest hüüdnimi tuleb. Läheneb pontsakas keskealine naisterahvas, seljas punane kleidike, vaatab Enekenile otsa ja põrutab mulle konkreetselt - ilus beebi küll, aga mis rahvusest vanemad?