Minu joonepirrukeste kogu sai täiendust          See mahedates toonides triibumuster on Jüri seelikult.        Seelikutriibustike jahil lugesin ka erinevid materjale pikitriibulise seeliku leviku kohta. Lisaks muule huvitavale leidsin K. Konsini raamatust "Kudumid" sellise toreda lõigu -    19. saj. teisel poole asendati mahedate toonidega taimevärvid järk-järgult aniliin- ja asovärvidega, mis tingis seelikutriibustike muutumise märksa intensiivsemaks.    Triipmustreid käidi  üksteiselt eeskujuks võtmas. Selleks mähiti värvilised lõngad pulgakesele (joonepirrukesele) kindlas järjekorras ja võeti see näidisena kaasa. Mõned naised olid ümbruskonnas tuntud osavate joonepirrukeste seadjatena.    Ka minu netijuhtmed on ju omalaadsed joonepirrukesed! Nende saajad viisid meie seeliktriibustikud ilma pidi laiali. Võrgukaabel sarnaneb puupulgakesele, vaid palju pikem on! :)  Kui pidin maikuu alguses tegema slaidiesitluse oma  juhtmeprojektist, siis kandis see pealkirja "Joonepirrukesed - rahvusmustrites võrgukaablid". Nüüdseks on see mulle nii suupäraseks saanud, adumata, et teised ei pruugi selle sõna tähendusest aru saada:)            Siin küsiti minult, palju neid triibukaableid tehtud ja vastasin, et praeguseks üle kolmesaja. Selgus ka, et uute tegemiseks on lõngatoonide valik nadiks kahanenud. Sestap sõitsin täna Raasikule ja naasin sealt rahast lagedana ja kotid täis lõnga ja villaloori. Oh! Lisaks hädavajalikule valikule ei suutnud vastu panna mitmevärvilisele artistic lõngale. Nende kodulehel seda värvi ei olegi, mille mina valisin! Madli lubas homme pildistada mul üht-teist ja lasen ka sellest vahvast lõngast pilti teha.