On üks pilt või kujutlus, mida ma muusikat kirjutades tihti näen või pigem tunnen... see on midagi väga kirgast, säravat ja oma kirkuses valusat... nii, et  paneb juba juba kaugelt silmi kissitama ja läheneda saab sellele ilmselt vaid samm-samm haaval ja igast küljest korraga...