Emotsionaalsus on tore asi.  Omavahel tunnete avaldamine on ilus. Kuid kui igast pisemastki meeleolumuutustest või teisitimõtlemisest tehakse draama, siis tekib paratamatult soov kontsade klõbina saatel jalga lasta. Kuigi tüdrukud tahavad, et poisid oleksid avameelsemad ja julgemad oma tunnete ning vajaduste väljendamisel, ei oota me neilt hellikuks muutumist. Draamakuningas pole auväärne tiitel. Draama on vastand täielikult ükskõiksusele. Äärmused ei ole tervislikud. Kirglikkus on ilus, kuid parajas doosis ja õigel hetkel. Taaskord  tasakaal…