Klassikaline. Pole mõtet lisadagi, et maitsev on, aga lisan ikka... Kohupiimakookidega on alati see jama, et nende tegemist peab ette  planeerima. Minul näiteks ei ole kunagi lihtsalt niisama kahte pakki kohupiima külmkappi seisma jäänud. Et vaatad kappi ja mõtled - ohhoo, teeks kohupiimakooki. Ühest pakist ju ei piisa, et ühte korralikku kooki küpsetada. Ja koguste poolitamine oleks lihtsalt narrimine. Aga seekord sai siiski maiasmokkasid narritud. Eesotsas minu endaga. Oleme Kutiga maal ja siin on koogimaiaid tunduvalt rohkem kui meil kodus. Aga nagu tavaliselt, oli külmkapis vaid pool vajaminevast kohuiimakogusest. Nii et poolitasin kõik  allolevas retseptis kirjapandud kogused ja küpsetamise ajad. Oli ikka raske küll koogist mööda käia ja mõelda, et teistele peab ka jääma :) Oleks tahtnud isu täis süüa. Retsept veel viimaseid nädalaid minu riiulis pesitsevast  "Nutika perenaise kokaraamatust". Tundub, et päkapikud tassivad selle kellelegi kuuse alla. Ikkagi uus ja vaid veidi sisse piilutud...