Ühte märkasin enda juures küll - peale reisi, mis värskendas ja vaheldust tõi, tunnetan ka ümbritsevaid inimesi tunduvalt erksamalt. Ehk nagu üks siinne kommenteerijagi märkis - senine elu mu ümber nõudis olemist, kus igasugused soojemad tunded ja emotsioonid on välistatud või siis teeseldud või siis sügavale-sügavale sisemusse peidetud, sest kui neid välja julged näidata, saad niisuguse nätaka vastu, et põed pärast pool  aastat. NO emotions! Reisilt tulles tundsin aga, et olen jälle elus ja JULGEN tunda ja emotsioonitseda (nii heas kui halvas suunas, aga eriti just heas:) ja see on päris mõnus tunne! Selle kohta ütles kunagi üks tuttav, et eks me vaatame, mitu päeva su silmad peale reisi veel säravad ehk siis kui kiiresti siinne rutiin ja külmus ja ükskõiksus jälle kolinal peale langevad… eks näis:)