Probleem, millele viitasin, lubatud õudusjutt ;-) on järgmine:  Kuidas võis juhtuda, et kümned tuhanded saksa (1945 a märtsis 54  000) kõrgemad ohvitserid, sajad  kindralid, feldmarssalid olid oma absoluutses enamuses VÕHIKLIKUD ARGPÜKSIDEST KARJERISTID?!  Kuidas võis juhtuda, et kõrgemad staabid olid komplekteeritud personaaliga, kes sõdida ei  osanud, keda sõjapidamine ei huvitanud ja kes ei tundnud strateegiat, operatiivkunsti,  operatsioonide planeerimist jms isegi mitte  ÜLDKURSUSE ulatuses (mis on KOHUSTUSLIK _IGALE_ staabiohvitseriaukraadi kandidaadile)?