ma panen igal aastal tähele midagi sellist, mis  täiskasvanuks saamist näitavad. näiteks jõulude suhtes olen ma väga rahulik. neid võib pidada, kui viitsimist on. võib ka pidamata jätta. see, et jeesus sündis ja elas ja suri ja üles tõusis, on fakt, mis mõjutab mu iga argi- ja pühapäeva. jõulude ajal ma midagi nii hirmus erilist ei pruugi tundagi. kui, siis näiteks siimeoni ja hanna lugu toob küll pisara silma ja erilisuse tunde. et midagi imelist on toimunud… eks see ka vist vähenda jõuluaja mõju, et kuused on ehitud juba novembris ja kogu jõul kestab nii kaua, et ma tast jõululaupäeval juba üsna tüdinud olen. kui oleks oma kodu ja oma pere, eks siis oleks ka rohkem põhjust ja tahet pühi pidada. vist.