Vabadus kas polegi mitte võimalus ümber mõelda ja ümber teha. See tunne et veel saab. See on vabadus et hakkad suurest mustast torust alla laskma juba aga siis mõtled poole tee peal ümber sest hoog läheb liiga suureks ja lähed tagasi. Ei saa kahjuks niimoodi. Ei saa ka torust tagasi enam. Jah, mingist liikumise punktist edasi ongi ainsaks tagasi saamise võimaluseks muudkui edasi panna. Nagu see vene poiss kes ühel lennureisil  üle vahekäigu ikka ütles mulle ja endale et "pole viga, lendame!". Saime edasi. Edasi saamine annab aga tagasi pöördumisega võrreldes kirjeldamatult hea enesetunde. Et tegin ära, näed, oli hirmus küll aga tegin ära. Ületasin ennast. Tea kas nii on kord ka elu ja surmaga. Et sain edasi üle surma…ja nüüd on hea tunne et ära tegin.