Rehkendust mulle Rummi koolis ei õpetatud. Minu tädipoeg Tõnu Rass käis Viljandi elementaarkoolis. Sui, kui koolid lahti olid, elas ta Rassil. Meie käisime läbi, vaatasime teineteise kirjutusi. Tema juures leidsin Masingi väikese rehkenduse raamatu. Hakkasin seda raamatut lugema, nägin, kui lihtsalt ta algab ja last õpetab aru saama. Mul tekkis himu ja ma küsisin Tõnult: "Kuule, tädipoeg, anna see raamat minu kätte, sul ei ole muidugi teda suvel tarvis." Tema vastab: "Ega ma keela, aga mis sa temast saad? Minul koolmeister seljataga ja ma ei suuda siiski hästi aru saada. Kuidas sina ilma abita temast võid õppida?" Mina ütlesin: "Ära karda, ega ma su raamatut ära kuluta." Nõnda sain rehkendusraamatu oma kätte.