Ei kunagi pole probleemid sedavõrd inimest-kunstnikku valdand kui nüüd. Kas ühel­gi klassitsistil, maastikumaalijal romantikul, shanri kujutaval realistil on seda sisu ja vormi sügavtraagilist problemaatikut, mis on praegusel ekspressionistil, kubistil või kui­das neid nimetada? Problemaatikat, immantsete, kuid lahendamata küsimuste ülesseadmist, millele raske ligidale tulla värvi ja  lõuendiga? Rabelemist, otsimist, käärimist, värinat, rahutust? Seda pääga tagumist vas­tu seina?