Puhast tõugu ja pidamise suhtes nõudlik lihalammas jääb meie looduslikel karjamaadel pisut hätta - õigem oleks öelda, et meie jääme pisut ajahätta. Seetõttu suundume enamusega põhikarjast nn lihtsa lamba suunas, kelle üheks põhiomaduseks peaks olema vähene vajadus inimese abi järele. Heade ja vastupidavate ristanduttede saamiseks oleme senise  suffolki põhitõu kõrvale toonud saartelt sisse eesti maalammast , gotlandi lammast ja Saksamaalt kaks Eesti esimest dorperi tõugu jäära. Lõuna-Aafrikas aretatud dorper on keskmist kasvu, vastupidav ja hea rohusööda kasutaja. Lisaks on dorper võimeline aastaringselt järglasi andma, vähemalt põhja-Saksamaal poegivad nad kolm korda kahe aasta jooksul. Kas see ka Eestis õnnestub, seda me veel ei tea. Tema üheks kasulikuks omaduseks on võime vill maha ajada ilma pügamata - lambakasvatajad teavad, et see on puhas kokkuhoid. Aga ilusa lõngata ja pehme nahata me muidugi ei jää - häid ristanduttesid oleme saanud gotlandi jäära kasutades ja seega on meie karjas palju suurepärase villakuga loomi nii gotlandlase kui eesti maalamba järeltulijate seas. Villased kampsunid on meie perest fliisid välja tõrjunud ja nahka-lõnga jagub tublisti ka teistele müüa.