Kuninga tapmine oli niivõrd ekstremistlik ja vapustav tegu, et põhjustas väga tõsiseid poliitilisi muudatusi Prantsusmaal. Revolutsionäärid muutusid seinisest veelgi ekstremistlikemaks, sest teadsid, et enam neil tagasiteed ei ole, nad peavad revolutsiooni jätkama või vastasel juhul ootab neid rojalistide kättemaks, seetõttu suurenes tunduvalt ka vasakpoolsete toetus.  Samas aga põhjustas see mõõdukamate jõudude pettumise revolutsioonis, näiteks läks austerlaste poole üle kindral Dumouriez. Ning Vendées algas suur talupoegade mäss, mis peagi muutus laialdaseks rojalistlikuks rahvaülestõusuks. Selle mässu lõpilku mahasurumisega pidi ootama kuni Napoleoni võimuletulekuni. Ka Lõuna-Prantsusmaal tekkisid mitmed mässukolded, näiteks Toulonis ja ka mitmelpool mujalgi. Inglismaa saatis ülestõusnutele oma abivägesid ning kohati liitusid mässuga ka žirondiinidest provintsijuhid.