Lihavõttepühade toidulaual on meie peres alati pasha ja kulitš ja sibulakoortega värvitud munad. Soolased toidud varieeruvad ja enamasti sõltuvad konkreetse aasta asjaoludest.  Seekord paluti mul lihavõttelaua magusaks katteks teha midagi sellist, mis kõigile tõesti väga maitseks ja mida kõik  tahaks ja sööks. Pole vaja palju nuputada, mis see meie peres olla võiks, virsiku-kohupiimakook on juba aegade algusest olnud Linnu-meeste koogi-topis kõige kõrgemal kohal.     Sel aastal tuleb siis kevad teisiti, lisaks pashale ja kulitšile saab ka virsikukooki. Ja munad ei ole värvitud sibulakoortega, vaid Linnupreilide  tujudele järele andes mingite sädelevate poevärvidega. Ja homme hakkan lõhet küpsetama lepapuru suitsus.    Ega minu tavapärases virsikukoogis midagi erilist ei ole   ja ega ma poleks seda bloginudki, sest retsept on mul juba iidamast  aadamast ajast vihikus kirjas ja erivariatsioonide katsetustestki kribatud lehenurkadele. Aga kuna ükspäev alles tööl sai räägitud sellest koogist, siis miks ka mitte siia üles riputada.              24 cm läbimõõduga vormis tehtud koogi põhjaks läheb vaja:  125 g võid  1 dl suhkrut  1 muna  3 dl jahu  1 tl küpsetuspulbrit    Hõõrusin või ja suhkru vahule, lisasin muna. Segasin kuivained omavahel ning lisasin või-munavahule.  Surusin taigna vormi põhja ja külgedele (märgade kätega on seda alati lihtsam  teha) ja küpsetasin 180C pöördõhus 10 minutit.    Täidiseks:  1 suur (poole kilone) virsikukonserv  2 muna  300 g kohupiimapastat  250 g hapukoort  1 tl vanillisuhkrut  1 dl suhkrut  2 spl kartulitärklist    Mikserdan munad heledaks vahuks. Õrnalt segades lisan kõik muud ained.  Eelküpsetatud põhjale panen kõigepealt viriskupoolikud ja seejärel valan kohupiimasegu peale.  Küpsetan 180C pöördõhu juures umbes 40 minutit, kuni kook keskelt enam ei  võbele.    Enne serveerimist peaks kook olema täielikult jahtunud.    Käisin praegu küsisin hr.Linnult, et miks ta on seda kooki täna õhtu jooksul söönud ära kolm või neli suurt tükki, samas kui ta tavaliselt isegi ei proovi kooke. Vastuseks sain lihtsalt ja lakooniliselt et sellepärast, et see kook on hea ja lahe (st kerge).