Võib olla, et M. Kampmaa sellega peab tahes või tahtmata leppima, et ta massiivset  ehitust kirjanduspedagoogikas asenda­vad väiksemakaustalised õppevahendid. Aga ta suurteose paika­pidavus kergelt käibivaist õpperaamatuist rikkalikuma magasi-aidana on tagatud vististi pikemaks ajaks. Parimaks õnnitlu­seks lugupeetud pioneerile tohiks küll olla see, et ta töö oleviku-turult lõppude lõpuks välja küünib kasupüüdmist ületava andu­muse tähistele.