Tundub, et seda postitust sattus lugema üllatavalt palju inimesi. Seeepärast hilinemisega ka üks väike õiendus. See küll rohkem eneserahustuseks, mitte õigustuseks.    Ka kõige hullematel aegadel proovisin vältida reeglina seda, et mu lapsed näeksid purjus isa. Minu tsüklid algasid üksinduses, siis kui üht või teist perekonda selleks hetkeks enam polnud. Siis kui erinevatel põhjustel ei saanud enam osaleda oma laste  igapäevases elus. Mis ei tähenda samas seda, et lapsed ei teadnud või ei aimanud, millises seisundis nende isa võib neist eemal olles olla.    Näe, sain ka selle südame pealt ära öeldud kui juba hingeliseks striptiisiks läks...