mulle tundub, et äsja lõppenud sügispuhkuse võib lugeda oma südamele pühendatuks - ma tegelesin igasuguste huvitavate asjadega, aga süda oli vist mõnes mõttes läbiv teema.  ja see on väga hea, et mu keha sundis mind natuke enda  jaoks aega võtma ja mingeid küsimusi selgeks mõtlema. mulle tuli meelde, kui oluline on ennast usaldada ja teha just neid asju, mida ma kõige rohkem tahan. ja et see, mida ma kõige rohkem soovin, ongi mulle parim ja minu tee - suurima soovi võluv sünonüüm, südamesoov, on erakordselt hea sõnaleid.  ja mulle meeldib see mõte joogast ja igalt poolt mujalt, et käed on südame pikendus - nendega me anname, võtame, kallistame ja teeme pai...  ja siis need read "don't give up / you've got a reason to live /  can't forget / you only get what you give" (new radicals "you get what you give") tuletasid mulle ka olulisi põhimõtteid meelde (saad seda, mida annad), aga äärmiselt oluline aspekt on siin ka see, mida sa endale annad, mitte ainult teistele...