Vabakehakultuur tahab anda inimesele teadmist oma ilust kui oma tahtejõuga säilitatavast või uuestisaadavast varandusest hallis igapäevatöös, mitte kui ainult mingist esteetilisest pühapäevalõbust. Ta ei lähe välja  sellele, nagu seda riietemood on teinud, et üksikute tõeliselt esinevate või ka osavasti etteluisatud võlude ja paremuste esiletõstmise arvel varjata teisi kehalisi puudusi, peita neid riiete taha või katta kosmeetiliste abinõudega ja niiviisi omateada peidetult lasta rahuliselt seista või koguni edasi levida. Vabakehakultuur seab inimesed katmatult vastastikku kõigi nende kehaliste paremuste ja puudustega, kusjuures ta inimesile tahtmatult põhjust annab võrrelda end ja oma kaasinimesi, neilt samal ajal võttes  võimaluse pettuseks. Ta tahab äratada neis tahet alatise tööga säilitada kestvalt oma ilu, kõrvaldada või vähemalt nõrgendada kõik inetu. Ta tahab edasi neile olla abiks nõuga ja teoga, et kõvendada äratatud tahet, tegemata liigtundeliste esteetikute ninakrimpsutamisele mingisugust järeleandmist.