Sellised enam kui kummalised järeldused, mis on kahe õiguskantsleri seisukohti kõrvutades loogiliselt möödapääsmatud, panevad küsima, kas me ikka elame õigusriigis. Mis mõtet on põhiseadusel ja põhiõigustel, kui õiguskaitseorganid võivad otsustada, et hoolimata põhiseaduslikust kohustusest tagada kõigi inimeste õigus elule ei ole  Vabariigi Valitsuse otsuses rahastada ühe grupi süütute inimeste tahtlikku tapmist midagi lubamatut? Sellisena on õiguskantsler Tederi otsus põhimõttelise ja ajaloolise tähtsusega palju laiemalt kui kitsalt abordi ning selle riikliku rahastamise kontekstis.