Urk, aitäh filmide eest.  Anna, keegi ei väidagi siin blogipostis, et Eestis pole talvel päikest. Me lahkusime Eestist päev pärast talvist pööripäeva ja kogesime teisele laiuskraadile sõites varahommikust eredat päikest, mida lihtsalt ei ole võimalik Eestis sel kellaajal kogeda, ja see tegi meil meele rõõmsaks, samas ka tekitas kuidagi hämmeldust, ärevust. Mulle meenub siinkohal, kuidas ma just suvise  pööripäeva ajal saabusin pikalt töölähgetuselt (Robinssonisaate tegemiselt, kaks kuud) Malaisias, ekvaatori lähistelt. Ja missuguse kummalise šokilaadse seisundi saavutasin esimesel õhtul, kui kell oli kuus, seitse, kaheksa, ja ikka oli valge. Sest kuidagi olin juba harjunud sellega, et õhtul kella kuus päike läheb väga kiiresti pimedaks, on soe ja pime õhtu.  Seda ei saagi ehk seletada inimesele, kes ei ole laiuskraade vahetanud. Ja võib ka olla, et mitte iga inimene ei märka selliseid asju, või ei küsi  endalt, et mis tunne on   . Mina olen väga ilmatundlik inimene. Ja mulle meeldib ka Eesti pime ilm vahel väga, ma olen siis raamatute lugemise ja elava tule poolt.