Kriimu armastab meil  jutukesi vesta. Lõputult naljakas on kui ta ennast kaela peale ja tingimata juuste alla on turvaliselt paika pannud ja siis vestluse üles võtab.   Vahel võtab ta ikka nii tõsise jutujärje üles, et tasakaal kaduma kipub ning ta pepu peale  potsab. Pai meeldib tallegi, kuid hoopis vahvam on fliisi küljes rippuda ja vurrudega perenaise nina kõditada. Kui Kriimu oma retkedel jalgupidi veetassi potsab, siis on hädakisa kohe lahti ja emma tuleb jooksga ja peseb pesamuna armastusega puhtaks. Ka need kaks õrna plikatirtsu otsivad endale kodu.