Koju kohe ei saanud, hakkasin poolelijäänud teist köidet lugema ja ei suutnud ära imestada mis kuradi inin see mulle pihku on sattunud. Pööritasin silmi, ohkasin ja proovisin lugeda paari lõiku eelmisel päeval loetust. Nad olid öösel raamatu ära vahetanud - see siin, olgugi maailmakirjandus ja klassika ja mida kõike veel - ei kõlvanud lugeda.  Ma ei tea tänaseni, kas seda tegid vabamüürlased või kes, osav lüke igatahes ja ma olen neile hästiveedetud  päeva eest siiralt tänulik. Arvan, et maailmakirjandusele tuleks ainult kasuks kui see raamat, mida ma esimesel päeval lugesin ja mis oli hea, et kui see raamat kõigile lugemiseks ära trükitaks. Olen hiljem kontrollinud - raamatukogud ja kauplused on täis seda teist - kõlbmatut, igavat versiooni