Kuna tõsisemad haigused või õnnetused võivad osutuda äärmiselt kulukaks, siis on võimalik end tagasihoidliku tasu eest kindlustada n.n. katastroofiliste juhtumite eest (Arnold Kling on taolise kindlustuse otstarbekusest kirjutanud pikemalt), mis vajavad näiteks kas kallist protseduuri või pikaaegset taastusravi. Krooniliste haigustega inimesed ei jääks tähelepanuta, kuid on tõenäoliselt sunnitud leppima mõnevõrra kõrgemate hindadega, kuid ka siin ei tohiks summad muutuda liigselt koormavaks, sest konkurents distsiplineeriks teenuse pakkujaid. Ühtlasi muutuks selgemaks ka ebatervislike eluviiside kulud neid ebatervislike eluviise harrastavatele inimestele, sest nad ei oleks enam ravi- ega kindlustuskuludest isoleeritud.