Eks seesama, mis isade ja poegade kohta käib, kehtib ka emade ja tütarde osas.  Nimelt see  isetegemise oskus. Minu meelest käib see üle põlvkonna. Räägin endast, küllap oskad seda meeste tööde peale teisendada. Minu emal polnud aega ei õmblemise ega käsitööga tegelda. Ilmselt see teda väga ei tõmmanud ka. Nii pidin ise õppima tegema kõike, mis vaja. Sest tol ajal teisiti ei saanudki. Tütar väiksest peast veel tegi minu eeskujul üht-teist, aga praeguseks on see täiesti päevakorrast maas. Kui vaja, õmblen mina talle kardinad või teen väimehe pükse lühemaks. Jah, ajad on muutunud,poest saab kõike osta, ei  peagi ise tegema. Ja ema aitab, kui midagi vaja. Nii ka sina oma peres meestetööde osas. Nõnda ei hakkagi need noored, kellel vanema oskused käepärast, eriti ise pingutama. Kuni ükskord jälle hädavajadus sunnib. Elu on kõige parem õpetaja. Alustad oma kätega millegi tegemist vajaduse pärast, aga hiljem jätkad seda juba lõbu pärast.