Mina olin nendel esimestel öölaulupidudel kohal (mõned aastad peale  keska lõpetamist) ja mäletan, et esimesed ööd oli see väga spontaanne, võesti sõnad üles, aga teist ja kolmandat salmi jub juba hästi ei teatud, järgmistel öödel oli juba keegi dirigeerimas ja isamaa, jne edasi kõlasid päris hästi (olin ka mõnel ööl ona laulukooriga, siis sai juba mitmehäälselt lauldud). Miilitsad partullisid sidrunitega ümber platsi, tunne oli sellise härda asemel hoopis veidi mässuline, kuigi kõik jäi õnneks suht-koma rahulikuks, veidi ärev hetk tekkis kui sini-must-valged välja võeti.