Kuidas olete sisse elanud? Mis tunne on tagasi olla?  Tore on, sest suur hulk inimesi on head tuttavad ning pikaajaliste kogemustega kolleegid, kellega on seda tööd ka varasemalt koos tehtud. Samas on vahepealse aja jooksul ka palju muutunud: lisandunud on rohkelt noori kadestamisväärselt tublisid inimesi ning kliinik ehk siis tookordne Kliiniline Haigla koos teiste haiglate ja Maarjamõisa  Polikliinikuga on liitunud Kliinikumiks. Eks ole ju üks suur  organisatsioon jälle teistsugune kui väike organisatsioon. Alguses oli küll mulje justkui toimuks põdrajaht tihedas pajuvõsas - selge on see, et jaht toimub, selge on, et kusagil on põdrad ja kusagil jahimehed, aga vaateväli on piiratud, sest midagi on kogu aeg ees. Siiski on ka pajuvõsas omad orientiirid, mille kaudu ikkagi tulemuseni jõuda. Niisugune see olukord ongi.