Veejumal lubab ohvriannetaga inimestel suuri kalu püüda, päästab neid tormidest ega kisu nende püügiriistu katki. Peipsi ja Pihkva järve ühtumiskohast on teada üks huvitav ning ülejäänud Eestist erinev ohver, nimelt hobuseohver. Hobuse ohverdamine toimus  nii, et tema kaela pandi kaks vana veskikivi, viidi teda järve keskele ning visati sisse. Kui kunagi juhtus, et hobune ära ei uppunud, oli see näide, et veejumal ei võtnud ohvrit vastu. Kui hobune ära uppus, oli see aga näide, et veejumal ohvri vastu võttis, ning lubas rahvale kalaõnne.