kuigi mu arvamus Potteri seeriast on järjest kehvemaks läinud siis uus raamat "Harry Potter ja segavereline prints" suutis  üllatada.    Esiteks polnud uues raamatus seda korduvat stsenaariumi, kus lõpus ujub välja Voldemort ning nagu tegevused on selgelt ennustatavad. Teiseks ei eelnenud raamatus pikka juttu olustikust ning kolmandaks muutus "imeline võlumaalim" palju sarnasemaks meie maailmale.    Tuleb välja, et võlumaailmas on päris suur bürokraatia ja poliitikud(võlukunstiminister) tegelevad asja sisulise poole asemel ainult maine kujundamisega. Reeturlikkus(Severus Snape), ettemääratus(Draco Malfoy),  lühinägelikkus(Dumbledore), eelarvamused(võlurid ostsid "võltsamulette") on täpselt samamoodi olemas ka võlumaailmas. Üllatas Dumbledore ja Potteri pealiskaudsus ning tähelepanematus ümbritseva suhtes.    Sama teemal ka  amazon.com-i arvustusest