Enne Eesti vallutamist Nõukogude sõjaväe poolt 1944. aastal põgenesid tuhanded inimesed Läände, põhiliselt Rootsi ja Saksamaale. Põgeneti sellepärast, et kardeti vägivalda. Inimestel olid värskelt meeles 1940.-1941. aasta arreteerimised, küüditamised, mahalaskmised. Osal inimestel oli põgenemise põhjuseks see, et neil tuli Saksa okupatsiooni ajal teha koostööd sakslastega ja nad kartsid, et Nõukogude võim hakkab neid represseerima. Põgenemine kodumaalt algas juba 1939. aastal pärast baaside lepingu  sõlmimist. 1940. aastal lubati Rootsi ümber asuda 110 Pakri rootslasel. Rootsi-Saksa kokkuleppel läks 1943.-1944. aastal Rootsi enamik eestirootslasi.