Aga tühjus ei ole mingi substants, mis dharmad tühjaks teeb, vaid dharmad ongi tühjad. "Kāšjapa peatüki" järgi tuleb otsida pääsu  tühjuses, aga tühjust ei tohi ka tegelikkuseks pidada. Tühjus on lihtsalt kontseptsioon ja mitte midagi rohkemat. "Kāšjapa peatükk" ütleb ka seda, et arstirohi on abiks haigele. Sest iseenesest ei ole tühjuseõpetusel mitte mingisugust väärtust, vaid tal on väärtus ainult teatud inimtüübile, kellel on budismi vastu huvi ja kes püüab mõista seda, mis budism on. Tühjuseõpetus on väljapääsuks kahest äärmusest, et ei tekiks arvamus, et on olemine ja mitteolemine, igavene ja mitteigavene jne.