Psühholoogia ütleb, et pärast afektset reaktsiooni jõuab teadvus jaole. Nii et peksmine on juba teadvustatud ja tahtlik tegevus, mida üksik löömine lapse ja vanemate suhetest rääkides tavaliselt ei ole. Nagu pole peksmine seegi, kui naine tema eneseväärikuse solvajale endalegi ootamatult kõrvakiilu lajatab, kui ema rõdul ohtlikult turnivale lapsele vastu kannikaid laksab või kui jalgpallivõistlusel saab poiss pärast edukat väravalööki tuntava matsu vastu külge vaata et igalt võistkonnakaaslaselt. Formaaljuriidiliselt võiksime neidki olukordi laste õiguse konventsiooni taustal vägivallaks pidada. Mõni peabki.