ÜRO rahuvalveoperatsioonide näitel analüüsitakse organisatsioonide transnatsionaalset juhtimist. Selgitatakse pingesituatsioone  administratiivse ja poliitilise loogika vahel ning riigiülest juhtimist ühe organisatsiooni poolt. Autor leiab, et ÜRO rahuvalveoperatsioonid toodavad paradoksaalset efekti, kus rahvusvahelise ühiskonna ülesanneteks on saanud riiklike valitsuste ja haldusasutuste ülevõtmine.