Välismaailm on vaid meele konstruktsioon. Ka kooskõla ei ole võimalik. Sautrantika järgi toimub esmalt meelte abil mõistmine, alles seejärel luuakse vaimne konstruktsioon. Tajume objekti, milles ei ole aega, ruumi ega loomust, st reaalsust. Reaalseks teeme kavakindla toimingu kaudu ja saame otsustuse "see on see". Otsustused reaalsuse kohta teeb intellekt. Yogacara järgi ei saa vaimne konstruktsioon olla kujutluseks tehtud aisting, sest vahetu passiivne aisting ei ole võrdustatav mittevahetu aktiivse kontseptsiooniga - kuigi välisobjekte ei ole olemas, on siiski inimese sisemine biootiline jõud, mis loob ideid välismaailma kohta. Virgumisel välismaailma kujutlus kaob.