Saiade teemale tagasi... Nende esmaesitlus toimus mu kunagise pinginaabri Leena külaskäigu puhul. Pabistasin küll pikalt nende õnnestumise üle (esimene katsetus kuivpärmiga, samuti nõudis tainas rohkem jahu kui retseptis antud), kuid kui saiad lõpuks rulli keeratud said, olin kindel, et tulemus ei saa halb olla. Esmakordselt sain pärmitainast mis (koos suhkrukattega) maitses juba toorena  mõnusalt! Kerkimise käigus suutsid nad küll kokku kasvada, aga lõppkokkuvõttes mulle meeldiski niimodi rebides neid rohkem süüa. Teine kord siis julgesin neid valmistada oma emale ja vanaemale emadepäeva hommikusöögiks. See kord läks taignategu palju lihtsamalt ning ka peale ööd külmkapis sain mõnusad ja pehmed saiakesed. Kiitusi sain mõlemalt põlvkonnalt. :)