Uijummel. Reedel on siis lahkumine. Täna broneerisin piletid, nädalavahetuse möllame tõenäoliselt Londonis ja edasi läheb raskeks tööorjuseks.  Et nato toidupakid ja oad on läbiv tema söögilaual ja ainus meelelahutus on loetud unetunnid :P Ma tegelikult natuke pelgan seda minekut ja olekut. Aga alati on võimalus tagsi tulla, kui miskine ikaldus peaks juhtuma. Ma vähemalt loodan, et on see võimalus. Aga hirm on nahas ja närv püsti. Näiteks olen mina suures hämmelduses - kas minu hansapanga elektronkaart, millel nurgas sildike "Visa", ei olegi siis "Visa"? Ses mõttes, et lennuki pileteid sellega küll osta ei saanud, pidin mingeid hulle kombinatsioone  kasutama ja isa krediitkaardiga maksma? Kas neil on diil pankadega, et sul peab olema krediitkaart, et lennukiga sõita ja siis pangad panevad saadud tagasimakse protsendi oma tasku või jagavad seda ka lennufirmaga? Keeruline ja hämmeldust tekitav. Või olen mina lihtsalt puruloll. Mis iseenesest ajuti küll tõele vastab.  Ja tagasi tulen alles kevadel. Olen siin teisi piinaud teemadega, et mida kaasa peaks pakkima. Nad, kuraskid, ei olnud vormis, et mulle nimekirju teha. Pean siis ise mõtlema. Kõige  tähtsam, et oleks soe sall ja vihmavari. Aga minu sall eelmisest talvest saati alles poolik :P  Nüüd peaks magama minema, sest emme meelitas mu homme veel seenele. Ja viimaks peaks hakkama ka asju pakkima. Ning välja mõtlema, et kuda ometi mina reede hommikuks Talina peaks saama.