De Coubertini käitumist iseloomustas antiikse spordikultuuri ja anglosaksi härrasmehelikkuse segu, mille loomulikeks osadeks olid enesedistsipliin, aus mäng ja rüütellikkus ehk teisisõnu spordivaim. Teisalt tekitas de Coubertinis võõristust prantsuse kasvatus, milles kehalisel kasvatusel polnud mingit kohta. Ta ise harrastas vehklemist, sõudmist ja poksi. Sõudmine ja poks olid briti  aristokraatide soositumad alad, ehkki poks oli meelepärane ka alamkihtidele.