Paan (kreeka Pan) oli vanakreeka mütoloogias kitsekarjuste ning lamburite jumal, lõbus ja lärmakas metsavaim.  Tal  oli palju kultuse- ja ohverdamiskohti.  Paani kujutati üsna inetuna: tal olid kitsejalad ning sageli ka kitsepea ja -sarved.  Ta uitas metsades ja mägedes ning mängis karjaseflööti süürinksit - pilliroost vilepilli.  Paan oli alatasa armunud mõnesse nümfisse, kuid ebameeldiva välimuse tõttu ta vastuarmastust ei leidnud.  Oma äkiliste ja ootamatute ilmumiste ning mitmesuguste helide tekitamisega põhjustas ta segadust, mistõttu on tema järgi nime saanud paanika.