Arnold Ludvigi defineeritud teadvuse muutunud seisundite (altered states of counciousness - ASC) kontseptsioon sisaldab endas kõiki teadvuse seisundeid väljaspool normaalset ärkvelolekut, "sealhulgas unelemine, magamise ja une seisundid, hüpnoos, aistingutest ilmaolek, hüsteerilise dissotsieerumise ja depersonaliseerumise seisundid ja farmakoloogiliselt esilekutsutud vaimsed hälbed" (Siikala 1987: 32). Samas pole lõpuni selge, mis tähendab normaalne ärkvelolek" (normal waking state) ning kus jookseb piir normaalse teadvuse seisundi" (normal state of counciousness) ja muutunud teadvuse seisundi" (altered state of counciousness) vahel. Piiri tõmbavad kultuurilised mustrid ja need on kultuuriti erinevad, nagu osutas kokkuvõtvalt Anna-Leena Siikala. Kui järeldada, et jaotus tavaline teadvuse seisund versus muutunud teadvuseseisund on suhteliselt meelevaldne ning sõltub kultuurilistest tõekspidamistest (vt ka Siikala 1987, 1994), siis ei saa me teadvuse seisundi kui nähtuse sees tõmmata mingeid objektiivselt olemuslikke piire. Samuti võib amaani eneseteadvus hõlmata mitut teadvusseisundit korraga (vt Bulgakova 2001: 94). Kuivõrd amaan on inimene, saame eeldada samasugust võimet ka teistelt inimolenditelt. Sellise võime mitteteadvustamine loobki ehk illusiooni, et inimesel on üksainus "normaalne" ja rikkalik teadvus (consciousness), mis mõnikord aetakse segamini eneseteadvusega (Self) (Barkalaja 2004b). Viimane on kaasaegse eneseteadvuse teooria (self theory) käsitluses sisemiselt organiseeritud, koosnedes - lähtuvalt teadlase konkreetsest keelepruugist ja mõistekäsitlusest - rollidest, internaliseeritud rollimääratlustest, rolli-identiteetidest või identiteetidest (Stryker, Serpe 1994: 16-17). Identiteetide ja teadvuse seisundite vastastiksuhetest tuleb juttu allpool. Siinkohal tuleb esile tuua mõte, et mitmes erinevas teadvuse seisundis episoodilisse mällu talletunud maailmapildid sisaldavad elemente, mis võivad olla koostoimeliselt üksteise suhtes vastuolulised. Vastuolud kodeeritakse uue, eelmisi maailmapilte hõlmavalt sünteesitava maailmapildi sisse, kus nad latentsel kujul ootavad tingimusi esiletõusmiseks.