Aga mis riietusse puutub, siis ma ei mäleta, et Mart ja Ruth oleks samas vanuses nii nõudlikud olnud välimuse suhtes. Õieti küll, see asi tuli nagu hiljem neil. Aga eks sotsiaalne surve on nüüd karmimaks  ka läinud. Me ei ürita sellega võidelda või õieti sõdime ainult teatud piirini. Ma võin küll vihastada ja kahe käega ahastades peast kinni hoida, aga üldjoontes ma mõistan last väga hästi. Lennutasin isegi täna seljast kaks komplekti riideid ja leppisin alles kolmandaga, kui linna minema hakkasime, sest peeglist positiivselt paistev kehapilt on mulle tähtis, eriti nüüd, kus koguneb nii vanust kui pekki. Puberteediealine on selles suhtes kindlasti palju tundlikum kui minusugune moor, nii et jah, me püüame  mõista ja aidata sellest läbi triivida oma võimaluste piires.