Mis puutub yksikisikute ambitsioonidesse, siis ma olen ysna kindel, et enamikul suvalise partei liikmetest ei ole erilisi ambitsioone. On ysna loll uskuda,  et rearohelisel, -reformistil või -rahvaliitlasel oleks parteilisest kuuluvusest mingit erilist kasu. Kuni tal pole just tarvis koolikatust, magusat ametikohta või mingit muud hyve, elab parteilane ysna samasugust elu nagu iga teine. Suur osa parteiliikmeid on niikuinii uinunud, nende olemasolu meenub parteile heal juhul siis, kui liikmemakse korjatakse. Aga ega selle tyhja pärast välja visata ka ei tihata, lahkumisavaldusi ei taha keegi väga usinalt registrisse kanda.    Samamoodi kujutlevad  mõned inimesed, et ajakirjanikud, politseinikud, arstid või õpetajad on ydini korrumpeerunud ning neil vilab pidevalt silmas mingi maailmavallutusplaanide tuluke. Phähh. Kosmosesisalike võimu usutakse muidugi ka.