Tegelikult võib just Mao iseenese seadmist kõigist ja kõigest kõrgemale pidada ka kultuurirevolutsiooni radikaliseerumise üheks põhjuseks, kuna üksnes tema poolt jutlustatava tõe seadmine kõige kriteeriumiks andis kõikvõimalikele äärmuslastele nii teoreetiliselt  kui praktiliselt võimaluse rünnata mitte üksnes kompartei parempoolseid ja revisjoniste, vaid ka keisririigi ja Chiang Kaisheki aegseid ideid, inimesi ja veel säilinud institutsioone - kuni budistlike ja konfutsianistlike templite ja mälestisteni välja.