Need Rutenbergi sõnad  kõnelevad selget keelt ning vastavad tõele. Asi oli seda pahem, et Saksas surnud oli vabameelne "paganate sõber" Friedrich II, kes pärismaalaste eest mõnegi hea sõna oli ütelnud, ja valitses interregnum, korralagedus (1257-1275), kus aadel metsikuks muutus. "Der Adel wird zum Raubrittertum" (Baldamus-Weber). Piiskopid võtsid laialt altkäemaksu ning olid ka paavstikojas raha eest kõige peale valmis. Sel ajal olid doku­mentide võltsimised ordumeeste poolt täies hoos. Ordu vastu sihitud süüdistusaktid kadusid  paavsti ette jõudmata (Rutenberg). Paala lahing oli viimane (taktiliselt) korra­line sõjaline jõupingutus saksa rüütlite poolt tänu piiskop Albertile ja Taani kuningale. Peale piiskop Alberti surma kõdunes ka ordurüütlite sõjaline distsipliin. Rüütlite lüüasaamine Peipsi jääl 1242 olenes vähem Alek­sander Nevski osavusest kui Balti rüütlite täielisest sõjalise distsipliini lagunemisest ja nende üldisest korruptsioonist, nagu balti ajaloolasedki seda mööndavad. Balti rüütlite edu sai võimalikuks selle  tagajärjel, et Eesti võimuga peate Paala lahingut kõdunes ka Taani ja Novgorodi võim.