Teine asi, mis alati jääb on see, et juhtivatele kohtadele võetakse alati rohkem mehi. Mees on evolutsiooni järgi nii seatud, et ta  kaitseks territooriumi: tema aju on suurem ja keha on suurem. Võrdluseks tõi Aasmäe koduloomad, kes on oma eellastest tunduvalt väiksemad, kuna nad ei pea kartma pidevat ohtu elule. Niisiis on mehed loodud riskima, hoidma naissugu ja mis seal parata - kas surema varem kui naised. Kui jälle palgale mõelda, siis hauaveerel on mees ja naine lõpuks võrdselt teeninud - naine muidugi selle eest ka kauem töötanud.    Tööiga pikeneb tulevikus oluliselt    Teine asi, mida tuleb  arvestada meie ühiskonnas on see, et tööd tuleb jõukohaselt teha elu lõpuni. Just nii, nagu meie esivanemad ca 150 aastat tagasi, kes tegid tööd jõukohaselt kasvõi paar tundi päevas. Mõistagi saadakse ka tulevikus pensioni ning püsiva töövõimetuse korral peavad omaksed ja ühiskond inimest ülal. Kuid kujutelm pensionieast kui ainitisest jõudeolekust kaob ära. Vastasel korral ühiskond pankrotistub. Õpiaeg pikeneb kogu aeg ja kui inimesed saadetakse varakult pensionile jääb tööiga ühiskonna jaoks liiga  lühikeseks. Kui võtta inimese eluiga tervikuna, siis piltlikult öeldes ei saa tema elu keskmine töönädal olla Aasmäe sõnul väga lühike.    Samas ei pea inimesed tööd tehes tingimata sütt viskama või heina hanguma. Areng on läinud selles suunas, et füüsilist jõudu vajatakse töös üha vähem, mis oli tööstusühiskonnas eduka töötamise üheks eeltingimuseks. Paljudesse keeltesse on sellest ajastust jäänud mõiste-tööjõud. Siis oli oluline, et inimene jõuaks sõnnikut laotada, heina hanguda ja sütt kühveldada.  Sageli ei peetud sada aastat tagasi üldse tööks tegevust, mis käsi ei määrinud. Tänasel päeval on füüsilise jõu asemel vaja pigem kogemusi, oskusi ja sidemeid. Kõikvõimalikud võrgustikud muutuvad aina tähtsamaks. Oluline on hoida oma silmi ja käsi, sest siis saabki tööd teha ja ühiskonnale kasulik olla elu lõpuni.    Kõneka näite tõi Aasmäe ka naise rolli muutumisest ajaloos. 100 aastat tagasi ei vajanud tööjõuturg naist kuigipalju palgatööle. Naise koht oli kodus, kus ta igapäevaselt töötas. Kodutöid  ei mehhaniseeritud, niikaua oli pesumasin kallim kui naine. Niipea kui naine toodi palgatööle ja ta osutus seal produktiivsemaks kui kodus, tekkisid massiliselt pesumasinad ja tolmuimejad. Nüüd on hiina tööjõud sageli odavam kui masin ja alles siis, kui seda pole võimalik kasutada asutakse mehhaniseerima ja automatiseerima uusi valdkondi.    Naised on elu alus ja keskpärasus on norm