Väsimus. Õudne väsimus. Õppimine on nagu nuhtlus, millest midagi teada ei taha. Aju keeldub koostööst ja on valmis tegema üks kõik mida, aga mitte õppima ja lugema. Lugeda on palju ja kõige hullem on see, et loen juba mehaaniliselt ning 10 minutit hiljem ei mäleta artiklist midagi. Pidevalt avastan end mõtlemast  muudele asjadele või siis hoopisiki jõllitan tühja pilguga teksti ja mõtlen sealjuures, mida paganat ma selle tekstiga tegema pidin.    Ühel päeval avastasin end aknast lennukeid lugemas. Mõelda vaid kui tore tegevus - vahid kaugusesse, loed lennukeid ja aju ilgelt häppi omadega. Või siis teine variant - mängid hullu põnevusega kerge tasemega Solitare't või FreeCell'i. Vahi milline tegevus! Aga ajul on põnev ju. Ja nii räägivad paljud, mida on lohutav kuulda. Vajan puhkust ja suuremas koguses!    Tahan puhata ja mängida ...