tuli siis see killustik + äärekivid, mille mu vanamees koos naabrimehega parklaks laotas. päike paistis ja aias oli suur rahvaste sõprus. (meil on siin 6 korterit ja mitmest rahvusest inimesi). naabrinaine tõi kohe rosinad, tee ja küpsised välja ja naabrimees riietus töökasse kollasesse maikasse. ainult meie peal elav Tumm Hüppaja ei olnud rõõmus. Kuna aiast kostis rõvedaid hääli (jutt,  kivide lõikamine jms) kattis ta oma toa akna madratsiga. Ma saan aru, et võib olla on tegu Nobeli preemiale pürgijaga ning oma teadustööks peab ta end hermeetiliselt sulgema. Aga äkki pole mingi vana logu kortermaja selleks tööks parim koht?