Mõtlesin pikalt ja põhjalikult, ega ma kellegile liiga tee.  Annetustekorjandajate-teemalise jutujublaga.  Viimati oli teema  Haiiti maavärinaohvrite abistamises.  Siin-seal lekkisid avalikkuse ette ka arvenumbrid suure nõretava itku saatel   Toetagem Haiiti maavärinaohvreid...  Politikaanid ei saanud sellest kõrvale jääda ning haistades teenimisvõimalusi, avasid oma arvevabrikud blogistanis.  Minul, kui teenelisel Wabariigi kodanikul, hakkas närima väikene kahtluseuss hinges.  Kahtlustan, et politikaanid koorivad laekunud summadelt koore pealt ja saadavad riismed  edasi.  Nii ju hea tühjavõitu parteikassat täita.  Parteifüüreri kiiduavaldist elik laksatust ja mudimiseseanssi pepukesele ei ole mõtet nagu siin kirjeldada.  Odavat, maruodavat populaarsusekerjamise moodust rakendades ollakse pidevalt pildil. Suures plaanis.  CV-sse saab linnukse kirja panna.  See asi haiseb nagu säästuprostitutsiooni järgi...  Mida siis veel?    Alljärgneval pildil pole Haiiti maavärinaga mitte miskit pistmist.  Pigem käsi vääratas.  Ilma  välguta ja siukse lillaka taustaga jäi...     Eesoleva loo kujunduseks kärab ta küll.    P.S. Palun mitte hakata korjama annetusi minu käevääratusehetke pärast!  Mu tuju on täna lihtsalt suurepärane!