Haapsalus ei vaibu ilmselt iial vaidlused, kas rockkontserte ja muid veidi lärmakamaid üritusi on sinna ikka vaja. Mine tea, mis juhtuma hakkaks, kui eestlastel jalgapallis sama hästi läheks kui sakslastel. Tavalisel pühapäeval on siin tunne, et kõik liigid peale kiriku kellameeste on välja surnud, muruniitmine on keelatud ja mõnel pool vaatavad naabrid viltu isegi sellele, kes hingamispäeval  hiirvikselt oma lillepeenart rohib. Aga kui sama päeval juhtub mõni sobiv meeskond võitma, algab tänavatel fännide paraad ning kõigil on vaikusenõudest kama kaks.  Mida haapsallased ühel nädalavahetusel Ameerika autode kokkutuleku ajal üle peavad elama, on siin suurte võistluste ajal igapäevane asi. Linnas kihutavad ringi autod, kaks meest kapotil, igast aknast paar tüüpi poolest kerest väljas, kolm tšikki lahtises pagasnikus, kõik kisavad ja karjuvad ning juhil on käsi signaalile liimitud - niiviisi  rõõmustatakse võidu üle. Aga hommikul on kõik jälle ontlikud ja viisakad.