Niisiis, tunnistades seda, et Karl XII kuju idealiseerimine oli täiesti seaduspärase, kuigi ühekülgse käsitluse tagajärg, tunnustame ka teisi teadlasi, kes nägid temas ainult tigedat ja julma karikatuuri, sest Karli isiksus annab alust mõlemaks käsitluseks, temas oli paradoksaalsel kombel ühendatud nii naeruväärsus kui ka kangelaslikkus.