Aga poole protseduuri pealt hakkas kuidagi liiga õudne. Parasümpaatiline šokk, mille puhul inimese süda pidavat suurest hirmust seisma jääma, polnud enam kaugel. Tormasime lüliti juurde ja hommikuni välja hiilgas meie maja sajavatiste lambipirnide ereduses. Silmatäitki ei julgenud magada. No et äkki tulebki. Igaks juhuks lõime mitu korda ristimärki ning et mingist filmist oli meelde jäänud, et vampiire saab peletada küüslauguga, oletasime, et see mõjub ka ülejäänud kahtlastele  olenditele, hakkisime paar köögis tuhlates leitud küünt puruks ja puistasime peegli ette.