On suur jama, et eelarvekärbe jäeti tänavuseks ning seda tuleb nüüd teha kohutava kiirusega ja seadusi muuta poole aasta pealt.  Põhjus peitub möödunud aastas, kui Ansip ei tahtnud midagi otsustada. Ilmselt oli ta oma liberaalse maailmavaatega seisukohal, et asjad arenevad ise. Valitsuskabineti nõupidamised kujunesid seetõttu tihtipeale sellisteks, et räägiti, räägiti ja räägiti ja lõpuks mingit otsust, kuidas edasi minna, ei tehtud. Umbes selline oli ka ­Mihhail ­Gorbatšovi  juhtimisstiil.  Nüüd on valitsusel tuli takus ja vastaseid nii palju, et ilmselt seotakse lisaeelarve vastuvõtmine Riigikogus valitsuse usaldushääletusega.  Poliitikud arutavadki juba varian­te, milline võiks välja näha uus valitsusliit. Matemaatiliselt esineb isegi võimalus, et uue koalitsiooni panevad kokku Reformierakond ja IRL ja Keskerakonnast välja astunud riigikogulane Jaan Kundla! Selleks peaks Kundlale andma tõenäoliselt Riigikogu aseesimehe koha...  Rahandusminister Padaril on  kindel plaan hiljemalt suvel ametist lahkuda. Kui ta eurovalimistel Brüsselisse ei pääse, siis läheb ta Riigikokku.  Padar on nimetanud võimaliku uue rahandusministrina mitu nime, neist kõige kogenum on krokodillide komisjoni kuulunud Eiki Nestor.  Suur mäng euro nimel on alanud, totalisaator pöörleb, valitsus hoiab hinge kinni. Pöidlad pihku!