Teadmatuse piir taganeb,  piiratud arusaamine endast, elust ja Jumalast võtab uued avaramad mõõtmed, kui me õpime iseennast kui elu ja Jumalat tunnetama. Alles teatud küpsushetkel saame aru, kuidas inimene, elu ja Jumal on tegelikult üks ja seesama. Vaimne inimene on nagu piiritu taevas ja füüsiline inimene on nagu maamuna selles taevas. Taevas on ka ilma Maata olemas, aga Maad ei saa ilma taevata olla. Hetkel tasakaalus olev inimene võib näha vaimu, sest ta vaatab sel hetkel südamega.