Üks asi, mis tuleb enne pikemaid lugusid ära klaarida ...    Käimas oli MM ja reede hommik, kui saatsin Kaiale sellise sõnumi  http://elokas.blogspot.com/2009/11/hommikul-kell-9-saabus-sonum-on-olnud.html  Alustuseks on seal see viga, et kirjas on neljapäev, aga tegelikult oli käimas reedene kuupäev (praegu vaatan, et reede ja 13). Koht AA4, Vila de Rei. Kõige pikema, 160km-se rattaetapi lõpp. Viimane AA.    Selles AA-s oli kaks cut-offi aega: kuni kella 1-ni öösel sai minna täisrajale, mida tegid kaks võitjatiimi ja ka Mountain Loghome/ISC;  kuni kella 6-ni hommikul sai minna lühendatud trassile, ratastega otse kajakietapi lõppu, mida tegi näiteks kolmandaks tulnud Lundhags.    Nii nagu ma oma sõnumis kirjutasin, jõudsime meie AA4-ja kell 6.15.    Kaarte ja roadbook-i ja reegleid ühte ning teist pidi lapates ei olnud leitav koht - mis neis saab, kes sellesse cut-offi peale kella 6-t jõuavad.    Olime reeglitevälises alas. Käigu pealt (~2h-ne käik oli) mõtlesid korraldajad välja, et kui me tahame (vähekegi)  auväärselt lõpetada, peame omal jõul jõudma TA-sid läbides finiśisse, ühestki TA-st ei tohi väljuda enne esimesi tiime (ma ei mäleta enam, kas 1 või 3) ja punkte ka ei tohiks vahepeal võtta. Tulemustes oleksime siis tavarivis, eespool neid, kes mingeid motoriseeritud vahendeid kasutasid. Alternatiivina pakuti ka võimalust auto kaasabil finiśisse liikuda, kuid siis oleme tulemuste arvestuses nö joone all ja "võistleme" sealses klassis.    Ega mulle seal väga pikalt ka ei seletatud, arusaadavatel põhjustel  polnud tiimikaaslastel erilist jututuju. Igatahes viimasel ööl, enne rattaetappi rannikule (Alvados, "lennujaama ootesaal"), istus väga tõsise näoga Lino jupp aega peakorraldajaga sama laua taga ja arutas asja. Sai siis vast lõpliku sõna, et oleme tavaarvestuses.    Takkajärgi - ega see nende nelja meie selja taha jäänud tiimi suhtes kõige õigem polnud, vist.