"Oli yks mees. Ta lõhkus palju aastaid puid ja puid sai suur hunnik. Siis ta pani selle suure virna põlema ja ronis suitsu pidi yles taevasse nii kaugele, et maa jäi nii väikseks kui tassipõhi ja  lõpuks kadus yldse nii ära, et silm teda ei seletanud. Seal yleval ilmusid nähtavale majad ja nii ta kiirustas, et pääseks sinna, enne kui tuli jõuab all ära kustuda. Lõpuks ta jõudis yles välja ja hakkas seal yleval elama. Ta elas seal kymme aastat ja ostis lehmanahku. Ta lõikas need kõik rihmadeks, sidus yksteise otsa ja sõlmis otsa taevasse kinni. Siis hakkas ta seda pidi allapoole laskuma maa poole. Aga rihmad said otsa, ei ulatanud päris maa peale. Oleks pidanud olema veel yks nahk, aga näe ei olnud.  Mees jäi rippuma rihma otsa.