Inimese kehalise olemuse teiseks iseseisvaks liikmeks on see, mis on liigendunud meie organismi rütmilise, rütmiseeriva organismina. Siia kuuluvad rütmiline hingamissüsteem, rütmiline vereringesüsteem ja rütmiline lümfisoonte süsteem. Kõik see, mis on inimeses rütmilises tegevuses, on kogu inimolemuse teiseks süsteemiks  ning omab närvi-meelte inimese suhtes teatud iseseisvust. See on nii, nagu oleksid need kaks iseseisvat süsteemi üksteisega põimunud ning suhtleksid omavahel. See pole selline üksus inimeses nagu seda konstateerib tänapäeva loodusteadus lähtuvalt ebaselgetest mõistetest.