Julius Kuperjanovi testament  ongi tulevikku suunatud, et me välja ei sureks. Eneseteadvuseta rahvas hääbub, ajalugu annab eneseteadvuse.  Ja identiteedi. Eestlased on maaelust võõrutatud, puuduvad oskused ja noorus on mugav, nad ei lähe sinna. Ja enamus noori laseb siit inimvaenulikust vihast tiinest perspektiivitust riigist jalga, normaalset inimväärset elu elama. Kõik on tehtud selleks, et eestlane ei oleks omal maal sõltumatu peremees, vaid oleks odav võõraste sulane. Meie välja töötatud kasum ei jää riiki, vaid läheb välja -  välisfirmadele. Me oleme omal maal sulased. Riiklusvõime on hävitatud ja madalate palkadega (alamakstusega)tagatakse ka see, et lapsi ei sünni. Selleks on ka tööturupoliitika, kus tööd saavad vallalised noored naised, kellel perekohustusi ei ole. Milleks labidale pere ja milleks pööblile raha? Miks halvendatakse kunstlikult eestlaste elukvaliteeti ja sunnitakse ta süvavaesusesse - sest ori ei hakka vastu. Orjale ei lähe muu korda kui ainult tema kõht. Miks propageeritakse juurtetust, mälutust?  Miks  alavääristatakse kõike eestimaist? Miks on meil soov olla keegi teine, välja arvatud eestlane? Loomulikult me ei vaja eurot, mis on orjastamise vahend. Meil on vaja oma krooni ja ise oma majandust juhtida!