Eesti oli saavutanud iseseisvuse ning alustanud  1920. aastal demokraatliku riigi ülesehitamist, kuid 1939. aastal loovutati ta nn Hitleri-Stalini paktiga Nõukogude Liidu huvisfääri. Eesti jäi 20. sajandi kahe suure diktatuuri hammasrataste vahele. Juba esimese Nõukogude okupatsiooni ajal jälitati ja küüditati Eesti haritlaskonda. 1941. aastal vallutas Eesti Natsi-Saksamaa, millega kaasnes iseseisvuspüüdluste mahasurumine, Eesti juutide ja haritlaskonna mõrvamine ning eestlaste sõjaväkke mobiliseerimine. Järgmise Nõukogude okupatsiooni ajal (alates 1944.  aastast) sai Eesti elanikkond uuesti küüditamise ning massimõrvade läbi kannatada. Eesti kaotas Teise maailmasõja ja selle tagajärgede tõttu ligikaudu 25% oma elanikkonnast.