Sain aasta tagasi enda poolt kureeritud näitusest Kunstihoones osa võtnud kunstnikult järgmise maili. See oli vastuseks palvele saata oma postiaadress. Nimelt tuleb järgmisel nädalal "Loomakarja" kataloog välja.  Autori kirjaviis on loomulikult muutmata. Ja vastus ise järgmine:        Kirjutasin, et  . Mille peale tuli teiselt poolt ookeani lisa:        Loomulikult oli see NYs resideeruv Mehhiko fotograaf vihane, et ma ta pildi margi peale trükkisin. Sellepärast ma ei vastanud midagi selle kohta, et tahaks näha PR-firmat, kes palkaks inimese midagi muud tegema kui koristama, kes kirjutab   ja  . Getolikust  -ist ma ei räägigi.  Võiksin siinkohal lisada mõne eestikeelse kirjaliku mõtteavalduse, mis on niisama hull, aga kuna inimesed, kes nendega on esinenud, loevad ka seda blogi, siis jätan vahele. Ma mõtlesin düsgraafiat siinkohale, mitte seda, et keegi mu peale vihane oleks. Samas on düsgraafia (ja selle üsna raskes vormis) järjest enam ja enam levinud. Nii et ka mina olen tasapisi liitumas selle juba enamusega inimkonnast, kes leiab, et kelleltki vigadeta kirjutamist  nõuda on liig mis liig. Ja kes on öelnud, et peab olema üks ja kõigile kehtiv grammatika, nagu mu üks noor tuttav mõni aeg tagasi väitis....