Tarab Rinpoche luges 'ühtsus kahesuses' paradigmat võtmepunktiks Ida 'sisemise' tarkuse ja moodsa Lääne teaduse kohtumisel. Kuna 'ühtsus kahesuses' baseerub Ida tarkusetraditsiooni  olemusel, rajanedes universaalsel, ajatul teadmisel, ilmneb ühtlasi, et paljud selle aspektid vastavad tänapäeva teaduslikele avastustele. Selle loomuliku tagajärjena korraldas Tarab Tulku interdistsiplinaarse teaduskonverentsi   Tendrel/ühtsus kahesuses   Münchenis 2002. a oktoobris. Rinpoche siht sel konverentsil oli kahetipuline: tõsta esile iidse tarkuse universaalsed aspektid, mida väljendatakse indo-tiibeti pühakirjades, ning tutvustada Lääne teadlastele iidse tarkuse universaale  väljaspool selle kultuurilisi või religioosseid tingimusi. Sel moel Tarab Rinpoche lootis luua laiemat alust, et anda edasi parimat iidsest ja tänapäeva maailmast selle sügavamaks vastastikuseks vahetuseks, mõistmiseks ja teostamiseks. Üldiselt kõneldes iidne teadmus ja moodne teadus püüdlevad samu sihte ning see saab ilmsiks 'ühtsus kahesuses' paradigma ja moodsa teaduse kohtumisel.