Wolfram suudab hakkama saada päringutega, millele on võimalik anda faktilist vastust. Näiteks: "Millal maksis Google'i aktsia viimati 600 dollarit?", "Mis on pi 307-s number?", "Kui palju sadas eelmisel aastal Bostonis vihma?" jne. Tegemist pole küsimus-vastus  paaridega, mida keegi on eelnevalt kokku pannud. Wolfram peidab endas üüratus koguses materjali erinevate valdkondade kohta, olgu selleks geograafia, teadus, reisimine, muusika, ilm või mõni muu teema. Mudelite ja algoritmidega arvutatakse vastus ka siis kui mootorit pole just selle spetsiifilise küsimuse vastamiseks programmeeritud. Google's võib küll küsida, kui palju maksis kullaunts 2008. aasta 15. augustil, ent vajalik näitaja tuleb lõpuks ise mõnest pakutavast allikast üles otsida. Wolfram Alpha  loodetavasti oskab kohe ette kuvada, et unts lõpetas toona 787.7 dollaril.     =====================================================    Sergey Brin ja Larry Page ei osanud ilmselt unes ka ette kujutada, millise maailmahaardeni nende leiutis ühel päeval jõuda võiks. Lihtsast otsingumootorist on nüüdseks välja kasvanud internetikasutaja asendamatu abimees, täienedes pidevalt nii meelelahutuse kui praktilisuse vallas. Sel nädalal sahistasid blogid aga millestki seninägematust, mis võiks Googlele  tuule alla teha.    Ei saaks öelda, et Googlei suurimaks miinuseks on suutmatus anda sisestatud küsimustele konkreetseid vastused, otsides selle asemele välja märksõnasid sisaldavaid dokumente ja veebilehti. Tegelikult teatud kitsas teemade ringis seda isegi tehakse. Näiteks valuutakursside, matemaatiliste arvutuste, mõõtühikute päringud annavad otsingumootoris esimesena otsitud vastuse. Laiemas plaanis ei suuda Google siiski mõista küsimusi või vastuseid, ega arvuta neid välja inimteadmistel  põhinevatel mudelitel. Lähikuudel võime aga selles vallas olla millegi revolutsioonilise tunnistajateks.    Pikka aega on üle saja inimese töötanud ühe ambitsioonika projekti kallal, et luua tooreste andmete, statistika, algoritmide, infoedastuse ja kogemuste põhjal tohutut arvutatava tarkuse süsteemi. Mais jõuab viimaks kätte see hetk, kui avalikkuse ees langetatakse loor uuelt arvutusmootorilt nimega Wolfram Alpha. Kohatu pole võrdlus elektroonilise ajuga, sest auahne tehnoloogia suudab pakkuda  ekspertlikku nõu paljudele küsimustele ning erinevalt Googlest, ei otsi Wolfram neid välja oma massiivsest andmebaasist vaid kalkuleerib vastuse ja vajadusel ka graafikuid ning diagramme.    Wolfram suudab hakkama saada päringutega, millele on võimalik anda faktilist vastust. Näiteks: Millal maksis Googlei aktsia viimati 600 dollarit?, Mis on pi 307-s number?, Kui palju sadas eelmisel aastal Bostonis vihma? jne. Tegemist pole küsimus-vastus paaridega, mida keegi on eelnevalt kokku pannud.  Wolfram peidab endas üüratus koguses materjali erinevate valdkondade kohta, olgu selleks geograafia, teadus, reisimine, muusika, ilm või mõni muu teema. Mudelite ja algoritmidega arvutatakse vastus ka siis kui mootorit pole just selle spetsiifilise küsimuse vastamiseks programmeeritud. Googles võib küll küsida, kui palju maksis kullaunts 2008. aasta 15. augustil, ent vajalik näitaja tuleb lõpuks ise mõnest pakutavast allikast üles otsida. Wolfram Alpha loodetavasti oskab kohe ette kuvada, et unts lõpetas toona  787.7 dollaril.    Arvutamine on paljudel juhtudel otsimisele palju paremaks alternatiiviks. Ühisjooni võib leida näiteks matemaatikaga. Kui lihtsate korrutamisülesannete puhul võiks vabalt hakkama saada varasemalt talletatud numbrite paaridega siis keerukamad tehted nõuaksid lõpmatuseni küündiva tabeli salvestamist ning see tähendab piiramatus koguses andmemahtu. Arvutav tehnoloogia jääb oluliselt kompaktsemaks, kuna algoritmid suudavad vastuse genereerida baasteadmiste alusel, mistõttu puudub  vajadus talletada kõiki võimalikke vastuseid kõikvõimalikele küsimustele.    Kas uuelaadne lähenemine ähvardab Googlei kasutajate ridasid hõrendada? Ilmselt mingi liikumine võib toimuda aga täielikuks asenduseks Wolfram Alfa siiski ei saa. Konkreetne vastus on tõhus ja hoiab kokku aega aga niipea kui hakkame puhkusereisi planeerima või maja ostma, tekib vajadus valikute järele ning siin jääb kõigutamatuks toore jõuga statistiliste otsingumootorite tool.    Kui Google on end juba pikka  aega tõestanud, siis Wolframi puhul on tegu värske näoga ja sellistes olukordades tekivad paratamatult kõhklused. Kui tark see tegelikult on? Kas Wolfram võib eksida? Kuidas ning kui kiiresti jõuab sinna uus info ja värsked teadmised?    New York Timesis käidi pärast Stephen Wolframi tehtud avaldust välja üks oluline nüanss, miks parem otsingumootor ei tähenda kohe Google põrmustamist. Wolfram on tehnoloogia, Google seevastu aga ettevõte ja need on kaks erinevat asja. Kui üks firma astub oma esimesi  samme, siis tema edasine edukus hakkab lisaks toote kvaliteedile paljuski sõltuma ka muudest teguritest: tehnoloogia, kujundus, turundus, klientuur, arendajad, brändi tuntus. Googlei tähtsus on välja kasvanud tema pakkumistest, varieerudes e-mailist reklaamini välja, mis kokkuvõttes toetavad ka otsingumootori momentumit.    Paralleele saab tõmmata näiteks Microsoftiga. Paljud arvavad, et turul leidub Windowsist paremaid operatsioonisüsteeme aga kui palju etemad peavad need olema, et murda  Microsofti domineerivat positsiooni arvutite maastikul? Ja Windows on kõigest üks osa Microsofti laiahaardelisest tooteportfellist.    Wolfram Alfpha näol on kahtlemata tegemist väga esiletükkiva ja teedrajava projektiga, mis võib kunagi omandada isegi õppimisvõime ja aidata inimkonnal jõuda uute avastusteni. Pidevalt täienedes võib Wolframist ühel hetkel välja kasvada Googlest efektiivsem otsingumootor aga praegu jäävad need vaid spekulatsioonideks. Kõigepealt tuleks aga programmi paljuräägitud  lansseerimine ära oodata, et aru saada, kui kõvast puust vastasega tegu olema saab.    Delfi.LHV