Loodus ei tunne oma olemises inimese poolt kunstlikult  tekitatud administratiivseid piire ja sellest lähtuvalt peavad ka keskkonnakasutust reguleerivad seadused olema kinnistu- ja omandiülesed. Metsaseaduse eelnõu tekitab ohtliku pretsedendi, kuna võtab riigilt kohustuse jälgida raiete tegemisel naaberkinnistute raielankide ja metsade seisundit. Vastav säte tähendab, et riik käsitleb erametsasid kinnistupõhiste metsatükkidena, mitte maastikuliselt tervikliku ökosüsteemina. Selline riigipoolne kontrolli kaotamine võib lokaalselt tekitada olukordi, kus üksikute  kinnistute tasemel on tehtud kõik seaduslikult, kuid maastiku tasandil on metsa kui ökosüsteemi keskkonnakaitselisi ja sotsiaalseid funktsioone oluliselt ning pöördumatult kahjustatud.