Edasi oli kuni Õisuni kena, aga ei midagi erilist. Õisu mõis väärib vaatlemist, kuid mulje jättis jõeorg, kus leidsime vana ja võimsa veski  skeleti ning lagunenud silla. Tegime maastikukrossi ka mööda jõe äärt ning kulutasime mõned lisakalorid. Järveke oma saarekesega olid maalilised. Päris Õisu järvest läksime sel korral mööda. Kõrvaltee viis meid kuhugi kõrgemale, kus oli ka suurt järve näha. Martin tegi pilti kah.