Kuid see tüütas mu ära ning ma sain aru, et tahan olla õnnelik. Mitte siis, kui kaotan need liigsed(ei ütle kui palju) kilogrammid, vaid kohe ja praegu oma kaalu ja välimusega, selline nagu ma olen. Ma riietusin lahti ja vaatasin peeglisse. Kuid vaatepilt oli kohutav - kuidas võib sellist "ennast" armastada? Kogu see pekk ja voldid ja tselluliit... Samas kui ma ei hakka ise ennast armastama, kuidas saab keegi VÕÕRAS seda teha?