Kõike seda meenutades on mul juba ammu tekkinud omapärane küsimus - KUI (ja KAS) kasulik oli tegelikult Eesti Rahvale Vene Impeeriumi kokkukukkumine 1917a ?    On ju pea vaieldamatu, et Balti saksa aadlike all poleks rahvast (Eesti identiteeti) kauaks jätkunud. Oli päris tugev saksastamine jne. Kuid kui oli võimul Aleksander II siis tema lubas üldse alustada ka kohalikus  keeles haridust. Sest see venestamine algas ju siiski peamiselt PEALE Aleksander II tapmist bolševike poolt. Ka Balti eriõigus ju nägi ette, et Balti riikidesse venelasi juurde EI tooda. Seega kaudselt aitas ka see kaasa Eesti arengule. Siit edasi - kõik need Eesti suur kujud kes kandsid saksa päraseid nimesi - kellegi oli siski tegu - kas saksastunud (nime järgi) eestlastega või hoopis eestistunud sakslastega - või oli veel mingi kolmas - omapärasem variant. On ju jällegi pea vaieldamatu, et ilma tolle -  nn "ärkamisaja" - teatud üksikisikute tegevuseta ei oleks ju mingit Eesti W/Vabariiki ei AD1918 ega AD 1991 olema saanud.    Seega - millised positiivsed ja või negatiivsed mõjud on üldse olnud meie rahva arengule TÄNU ja "tänu" nii Saksa, Rootsi kui ka Vene riikide vallutustele ? Jätaks hetkeks kõrvale otsesed - sõdades tapetud - kaotused ja keskendus poliitilisele demograafiale ehk siis kes ja miks lubas, ei lubanud, või aitas kaasa Eesti Rahva jäämisele ?    Hetkel me keskendume mõnes  mõttes liigselt 1 ja 2MS vahelisele ja järgsele ajale. Oli ju selleks ajaks jõujooned siiski päris konkreetselt paigas. Ei ole saladuseks, et nii mõnedki rahvad kadusid nii ja naa "ajaloo prügikasti" just pimedal keskajal ja ka revolutsioonide ajastul (ehk kuskil 1600 - 1900) ja protsess jätkus siis sõdade sajandil ehk 1900 kuni tänapäevani.    Ma tean, et küsimusi on palju, kuid loodan, et mõni meie seast leiab midagi huvitavta mis nii minul kui ka näiteks zedil on sini 2 silma vahel jäänud ning  aitab taastada terviklikumat pilti just varajasemast ajast.