Viimasel ajal on mulle harjumuseks saanud öösel kooki küpsetada. Mitte, et mulle hirmsasti  meeldiks öösel üleval olla, vaid pigem ikka nii, et varem ei jõua lihtsalt koju. Öise küpsetamise ikaldus on muidugi see, et suhteliselt keeruline on minna magama, kui kodu on täidetud taevaliku koogilõhnaga. Teisalt, uni on selline äksi täis vend, mis tuleb ja läheb siis, kui tahab, ning seni võib neid lambaid kokku lugeda kas või hommikuni. Aga hea eesmärgi nimele võib ju une ohvriks tuua. :)