Melaka bussijaamas jagas mingi "tüütaja" kohe öömaja flaiereid. Vaatasime flaieri järgi, et päris ok hinnad, sarnased või isegi odavamad, kui eelinfo põhjal ootasime. Otsisime linnaliini bussipeatuse üles ja istusime bussi. No buss nägi välja küll  poolsajandit vana ja paraja vingumürgituse pidi ka saama, aga samas pilet maksis ainult 1.20 ringiti ehk mingi 4 krooni ja konditsioneer töötas. Hiljem selgus, et me maksime ikkagi "ma olen siin linnas uus" hinna, tagasitee maksis vaid 1 ringit. Otsisime flaieri öömaja üles ja vaatasime tuba. Kõik riided olid seljas läbimärjad ja ei jaksanud väga selle kuumaga oma pakkidega palju öömaju läbi käia. Külalistemaja tuba oli paras sara, aga Lonely Planeti andmetel ongi kõik sellised (ainult peened hotellid on  tasemel). Tuba maksis siis 40 ringiti ehk ca 120 eeku. Toas oli ka wc potiga vannituba ja tualettpaber! Maja ise ja tuba olid õudne sara, aga väga puhas. Austraalias olid hostelid sarad ja räpased. Siin on ainult sara :) Mõtlesime, et võtame üheks ööks ära, eks näis mis homme saab. Vannitoas loomulikult sooja vett ei ole. Lonely Planeti raamat ütles, et sellega harjub kiiresti, sooja vett ei tunta enamikes majutusasutustes. Malaisia on moslemi riik ja siin on wc-s auk maas ja paremal juhul veevoolik augu kõrval,  kehvemal juhul pead kopaga veepangest vett võtma. Wc paberist ei tea nad ka midagi. Melaka bussijaama jõudes pidin ühes sellises juba käima. Raamatu järgi on kõik avalikud wc-d auguga ja majutusasutustes võid vahest poti ka leida.