Päts'i tegevus 1934-1940  1940 pidas Päts lisaks USA-sse põgenemise organiseerimisele ka läbirääkimisi Saksa saadikuga. Isa on ta meenutanud seda nii: "Viimane kohtumine Frohweiniga leidis aset mõni päev enne minu lahkumist eesti presidendi ametikohalt. Frohwein külastas mind minu poegade mõisas, kus ma tol päeval viibisin... Selle kõneluse ajal küsisin Forhweinilt, millised võimalused oleksid minu perekonnal Saksamaa kaudu Itaaliasse sõitmiseks ning palusin teda muretseda transiitviisa Saksamaalt läbisõiduks." Need plaanid aga ei teostunud, kuna uued võimud keelasid igasuguse võõrsile reisimise ära.  Laidoner olevat erinevalt Pätsist olnud sõjakalt meelestatud ning uskunud, et Eesti suudaks Punaarmeele vastu panna vähemalt paar kuud. Soomlaste väejuht Mannerheim arvas samal ajal, et Soomest on Nõukogude Liidule vastast vaid paar nädalat.     1940 pärast Juunipööret koostas Päts Eesti-Soome ühisriigi kava, mis jõudis Soome asevälisministri Hynninen'i kätte.      Pätside kamarilja     Vaikival ajastul  levis nali: " Avaõhukooli avamisel viibis president Konsatantin Päts; õnnistamist toimetas ülempreester Nikolai Päts; maja võttis vastu Riigiparkide Valitsuse direktor Peetre Päts; tervitusi ütles haridusministri abi Voldemar Päts; õnnitles Vabrikantide Ühingu juriskonsult Viktor Päts; püksi tegi Matti Päts; varastatud oli leivapäts."    See nali polegi tõest kaugel, sest need Pätsid moodustasidki "Kadrioru kamariljak" kutsutud varikabineti põhituumiku.  Kadrioru lossi eraldatuses ja vaikuses otsustati kõik tätsamad riigiasjad ja äritehingud: keda määrata saadikuks, keda ülikooli rektoriks, keda akadeemikuks, keda riikliku ettevõtte direktoriks, keda prefektiks või maavanemaks, keda autasustada, kelle tegvust piirata ja takistada; missuguseid aktsiaid osta, missuguseid müüa, kellele anda litsenta põlevkivi kaevandamiseka, kellele õigus mune kokku osta ja eksportida. Enamiku salakabineti salaotsuseid viis ellu vabariigi valitsus eesotsas Kaarel Eenpaluga.  Eenpalu oli aga vilets majandusmees ja suur kaardimängija, seetõttu ei saanud talle kaugeltki kõiki Kadrioru salatehinguid usaldada.    Peale presidendi poegade ja vendade kuulus kamariljasse veel lähemaid ja kaugemaid sugulasi: Konstantin Pätsi kälimees pankur Mihkel Pung, Nikolai Pätsi naisevend kolonel Helk-Tšistjakov (kes pidas vapside üle kohut), Voldemar Pätsi abikaasa Johanna vend Aleksander Veiler, Viktor Pätsi äi praost Jaan Lattik, majandusminister  Leo Sepp, välisminister Karl Selter, haridusminister kindral Aleksander Jaakson, presidendi kantseleiülem Elmar Tambek ja teised. Kamarilja "välisliige" oli Saksa saadik dr. Hans Frohwein, kes külastas tihti presidenti, aga ka tema poega Viktorit ja venda Voldemari. Huvitav on tõsiasi, et auahne Laidoner jäi varivalitsuse tegevusest üha eemale. eks talle ei meeldinud see "teise viiuli" mängimine riigis.