Paari  minutiga oli tüdruk valmis, toppis ülejäänud riided kotti ja ulatas poisile tagi. "See ei mahu kotti, pane oma riiete alla."  Juhan ajas mitu numbrit väiksema tagi selga ja keerutas enne enda oma selgatõmbamist peegli ees:"Hea siis, et ma üldse pede välja ei näe nüüd! Parem oleks, kui ma saaks ka midagi selle eest." Tüdruk teeskles, et ei kuulnud ja astus ükskõikselt toast välja.  Viisaka ja tagasihoidliku elutoa diivanil istus tüdruku isa:"Hei kullake! Sa oled täna nii ilus!" Ta silmitses  heakskiitva pilguga tüdruku tagasihoidlikke musti pükse ja kena sinist polo. Seejärel ta ohkas. "Kas sa pead neid saapaid KÕIGEGA kandma?" Tüdruk ohkas vastu ja ootas, et mees juba ükskord lõpetaks.  "Olgu, tirts, olgu sul lõbus. Ole keskööks kodus ja ole hea tüdruk." Viimase osa juures vaatas mees Juhanit nii põletava pilguga, et sellest tuhast oleks võinud fööniks tõusta. Juhan ilmselt ei teadnud, mis fööniks on, aga tal oli pohhui, nii et ta naeratas rõõmsalt ja asetas väljudes nagu muuseas käe Kaisa  tagumikule. Tüdruk ei öelnud ikka veel midagi, aga ta kõrvad läksid taas roosaks ja ta kiirendas sammu.