Noorte laulu-ja  tantsupidu jättis oma ilusate inimestega mulle sügava mulje. Olin teisipäevast pühapäevani lauluväljakul tööl (müüsin karastusjooke ja vaadikalja) ja seetõttu jäi nii mõndagi nägemata, aga siiski kõik, millele silm-kõrv peale hakkas oli vapustav. Tantsupeo joonised ja külmavärinad, mis keha läbisid. "Mis maa see on" laulukaare all esitatuna ja järjekordsed külmavärinad. Isegi kui end aastaringselt läbi ja lõhki eestlasena ei tunne saab oma kodumaa armastust laadida lauluväljakul koos tuhandete inimestega.  Me võime olla väike riik, aga me ei ole väike rahvas. Olen uhke.