Hulgiturul kaubeldakse elektrienergiaga kahel moel: kahepoolsete lepingute kaudu või elektribörsil. Kahepoolseid lepinguid sõlmivad tootjad-importijad ja energiapakkujad eesmärgiga tagada kindlal perioodil kindla koguse elektrienergia tarnimine kokkulepitud hinnatasemel. Ühest kalendrikuust pikema perioodi puhul ongi bilateraalsed lepingud õige vahend energiavarustuse planeerimiseks. Ülejäänud osas kaubeldakse elektrienergiaga elektribörsil, mida  opereerib Leedu ettevõte BALTPOOL UAB, kes tegutseb Skandinaavia börside põhimõtete järgi.    Et igal jaeturu tarbijal ja kliendil on õigus valida sõltumatu energiapakkuja, sõlmib ta võrguteenuse pakkujaga lisalepingu, kus määratletakse elektrienergia pakkumise tingimused. Sel moel saavad kliendid osta elektrienergiat reguleerimata hindadega.    Vaba turu (st turu, kus elektrienergiaga kaubeldakse turuhindadega) osakaal peaks pidevalt suurenema, sest seadus viitab teatud keeldudele:  objektidel energiatarbega üle 400 kW on alates 1. juulist 2010 keelatud osta energiat riiklikult reguleeritud hindadega. Alates 2011. aastast peaks elektrienergiat ostma reguleerimata ehk turuhindadega ka objektid energiatarbega üle 100 kW ning alates 2012. aastast lisaks objektid energiatarbega üle 30 kW. Aastast 2013 laieneb see kohustus kõikidele objektidele peale kodumajapidamiste. Sellest hoolimata on juba praegu kõigil klientidel, sh kodumajapidamistel, õigus osta elektrienergiat turuhindadega. Sellest  lähtuvalt tuleks eristada tarbijate ja klientide õigusi ning kohustusi.    Kirjeldatud meetmete abil peaks loodama tõhus ja konkurentsivõimeline Balti elektriturg, kus elektrienergia hinna määravad kõige odavamad ja tõhusamad tootmisallikad ning kus klientidel on õigus energiapakkujate vahel valida, mis omakorda tagab teenuste kvaliteedi.