Sinikas oli armastatud sõbraks eaka memme juures, aga juhtus nii, et kiisu elas kauem kui tema perenaine. Loomulikult ei olnud teda vanaema surma järel enam kellelegi vaja ja nii sattus ta Kassiabi hoiukodusse. Kass leinas nagu paljud hellitatud pereliiikmed ning keeldus toidust. Surnuks nälgida hoiukodu aga kiisut ei saanud lubada ja algas  sundtoitmine, mis hellitatud looma nii suurde stressi viis, et ta hakkas ründama ning muutus äärmiselt agressiivseks. Lisaks kattus üks silm ka mädaga, aga puudutada Sinikas ennast enam ei lubanud. Nii saabus kiisu täna kesklinna hoiukodusse. Õnneks läks transport ilma suure stressita, sest kiisu oli ennast juba ise konteinerisse varjule peitnud ja meil jäi üle ainult kast sulgeda. Praegu kössitab ta vaikselt, kuid õnneks tunneb huvi ümbritseva vastu ja on isegi natuke joonud. Kõige hämmastavama teona  laskis ta peremehel aga ennast sügada ja mis kõige jahmatavam, ka paberiga koleda mädakorba silma pealt ära pühkida. Ma ainult kergelt kõõksatasin kui mees puuriuks lahti tegi, poolenisti sisse puges ja siis kassi sügama hakkas. Mitte üks piisk verd!! Alustasime stressivastast ravi esialgu Felyway pihustamisega, rääkimise ja laulmisega. Öösel on taas relax muusika linnulauluga ja tahaksin teada, kas ma ise selles lõõgastunud atmosfääris hommikul õigel ajal püsti ka saan?