"Keskajal oli surm kohati olulisem kui elu, sest elu oli raske. Nälja, katku ja sõdade tõttu," selgitab  linnuseemand. "Aga vastus küsimusele, kas pärast surma ootab ees põrgu või taevas, tuli igaühel endal leida. Loomulikult püüdis inimene sinna ülespoole."