Igal aastal on mul teha veidi vaevanõudev, kuid meeldiv töö. Kirjutan ühe suguvõsa aastaraamatusse meie pere lugu. Et seda on juba mõnda aega tehtud, kaasnevad sellega väikesed kokkuvõtvad mõtisklused aasta lõpul või uue algul, siis, kui leian aega üksiolemiseks. Ei jõua ära imestada, mida kõike ühe aasta sisse mahub!  Ometigi jääb paberile sellest ainult pisku ja ma tunnen kirjutades teatud vastutust, et  see, mis kirja saab, võiks kõnetada ka neid, kes tulevad pärast mind.