Eile leppis Läti valitsus kokku astmelise tulumaksu kehtestamise. See on üks suur samm õiges suunas - kahju  vaid, et lätlased meist ette jõudsid. Eesti oleks astmelist tulumaksu juba ammu vajanud. Kahjuks ei ole me selleni veel jõudnud.    Riigikogu tänases päevakorras on Vabariigi Valitsuse algatatud riigi 2009. aasta teise lisaeelarve seaduse eelnõu, millega valitsus tahab jälle ohjeldamatult meie niigi kokku kuivanud eelarvet kärpida. Valitsus näib olevat seisukohal, et me ei peaks tekkinud allakäiguspiraalist kuidagigi viisi välja pääseda üritama: olukord majanduses läheb hulluks - siis kärbime;  olukord läheb kärpimiste tulemusena veel hullemaks - siis kärbime veel ja nii edasi, kuni lihtsalt ei olegi enam midagi.    Läti võttis mõistuse pähe ja sai lihtsalt oma reaalsest majanduslikust seisust tulenevalt aru, et lihtsalt kärpimistega lõputult edasi minna ei saa. Vaja oli astuda konkreetne samm - kehtestada astmeline tulumaks.    Millal meie arusaamad nii kaugele jõuavad? Kas siis kui valitsus vahetub või on ka praegune koalitsioon nõus lõpuks tunnistama, et astmelist tulumaksu ei  ole mõtet eitada ja selle positiivseid aspekte ignoreerida. Ärgem enam lähtugem sellest, et astmelise tulumaksu on välja pakkunud Keskerakond ja tulenevalt sellest see ei sobi. Unustaks hetkeks erakonna piirid ja räägiks sellest, mis Eestile hea on. Astmeline tulumaks on hea.    Astmeline tulumaks tuleb kas kohe või pisut hiljem. See tuleb kas vabatahtlikult, IMFi abil või läbi majanduskaose. Mida rutem me selle aga vastu võtame, seda varem hakkame tervenema.