Ühe Moskva kuulsama kunsti harrastaja poole pöördus kord keegi daam publikumist, nõudes seletusi selle  galeriis olevate "ebaloomulike" piltide kohta, rõhutades iseäranis "looduse puudust". Vanahärra võttis daami käe alt kinni, viis ta akna ette ja lausus: "Siin, armuline proua, see aknaraam piirab praegu tükikese loodusest, siin on loodus, see kõik on, ikka ja alati; nautige neid puid, seda taevast hoolega; kes kõik selle tegi, jääb meile saladuseks." Edasi daami ühe pildi ette talutades: "Pildiraam, see raam piirab inimese vaimutööd, mis tehtud käte ja värvide abil; mis teie siin näete, on kunst, kes seda  teinud, on teada, loete sealpool pildi alumises nurgas." See näitus esitab meile õiget ja hingeliselt arenenud harrastajat.