Seekord ma jalalt jalale ei tammunud, ei teind "ee", "öö" mõttepauside ajal, vaid olin lihtsalt vait. Ainult venelasseltskonnas oli 2 gruppi, kes armutult lobisesid. Sain nad napilt pilgu ja vaikuse trikiga talutavaks, sest üks häiring veel ja oleksin nad kohvikusse  saatnud.