Augustis aga astus Tõnissoni valitsus sammu, mis ärritas rahva veelgi rohkem üles. Riigis kehtestati kaitseseisukord ning vabadussõjalaste organisatsioonid suleti. Samas parteide vabadusi ei piiratud. Rahva järeldus oli ühene: kaitseseisukorda ei kehtestatud mitte demokraatliku riigikorra, vaid võimulolijate positsioonide kaitseks.