Itaallaste seekordne toode oli igatahes päris pinev ja täiesti köitev. Verd ja liha oli jah palju, aga samas ei keskendunud film siiski ainult hakkimistseenidele, seetõttu ei muutunud film liigselt nüristavaks. Samuti oli filmi - erinevalt Argento filmide ebamäärasest kosmopoliitsusest - integreeritud ka kohalikku koloriiti ning Itaalia machod oma pisikeses Fiatis olid päris meeldejäävad Ja usutavad. Samas, filmi puändi kohta võib öelda vaid seda, et Argento "Phenomena" lõpp oli otseseks eeskujuks võetud. Eraldi tuleks märkida filmi muusikatausta, mis oli tõesti suurepärane.