Tõsi, tulevikus on veel üks teine stsenaarium, aga see näeb ette rahvusriigi väärtussüsteemide muutumist. 2010. aasta kevadel toimunud Eesti Arengufondi konverentsil "Arengufoorum 2018″ öeldi paar korda välja, et lähituleviku üheks suurimaks strateegiliseks väljakutseks saab olema talentide meelitamine oma riiki. Selle  nimel asuvad võitlema kõik maailma riigid. Selline nägemus kannab loomulikult majandusliku arengu imperatiivi pitserit, aga arendatud kujul satub ta vastuollu praeguse Eesti põhiseaduse preambuliga, sest senise kogemuse põhjal võib arvata, et siia saabuvad uusmigrandid, isegi kui nad on väga haritud, ei hakka ilmselt eesti keelt rääkima. Neist võivad saada suurepärased eesti patrioodid, demokraadid ja humanistid, aga seda Eestit ei defineeri nad enam rahvusliku koosluse põhjal.