Selle ajani oli Jakobson aga juba viis korda loasaamise pal­veid esitanud ja 1871. a.  kevadel kuuenda katse teinud ning ligi 50 kirja kirjutanud ses asjas. Aga luba ei tule ikkagi, sest kohalikud sakslased on valitsusvõimusid mõjustanud sedavõrd, et isegi Jakobsoni Peterburi sõprade (prof. J. Köleri jt.) kaasabi ei anna tulemusi. Seesugune otse meeleheitlik loa ootamine ja uuesti katsetamine annab tagajärgi alles 1877. a. lõpul, kui üle üheksa aasta suure järjekindlusega ja südidusega asja on aetud.