Aga kus on meie juured? Kas saab kultuur areneda võõral pinnasel? Mina väidan et ei saa ning see on ka üks põhjustest, miks me oma kultuuri minetame - see, mida meile serveeritakse kultuuri pähe, ei ole meie oma teps mitte. See on võõras kultuur, mis on hoolikalt asetatud meie pinnasesse, see sööb mullast kõik  toitained ja vitamiinid, imeb endasse kõik vee ja väärtuslikud mineraalid ja selle kõige juures juhtub meie endi juurtega see, mis juhtub looduses olelusvõitluses - suuremad ja tugevamad lämmatavad väiksema, kellele ei anta hingamisruumi. Ja nii juhtubki, et meie endi kultuur lämmatatakse meie endi pinnasel, meie endi maal ning seal võrsuma hakanud võrsed, mis kasvavad suurteks puudeks, on küll näiliselt meie (nende juured on ju meie mulda end ajanud), ent nad ei ole mitte kunagi päriselt meie. Nad ei saa eirata  fakti, et nad on võõrad, kes vaid kannavad meie maski ja mis juhtub siis, kui kunagi see mask langema peaks.