Planeedi kõige suuremad ja purustatavamad maavärinad  toimuvadki siis, kui planeet on pooluste kohalt välja venitatud (surutud ekvaatori kohal kokku). Aastatel 1902-1912 suruti maakera väga tugevasti kokku pooluste kohalt ja ekvatoriaalne ala laienes. Siis suurenes seismiline aktiivsus. Neisse aastatesse jääb ka Tunguusi maavärin (autori arvamus, et see oli maavärin), polnud mingit meteoriiti või komeeti.