28. septembril möödub 70 aastat päevast, mil Eesti ja Nõukogude Liit sõlmisid baaside lepingu. Umbes pool aastat hiljem liideti Eesti ilma ühegi lasuta Nõukogude Liiduga. Eestis arutletakse ikka veel selle üle, kas riigil oli  valikuvõimalusi ning milliseid vigu riigi juhtkond tegi. "Venemaaga on raske neid asju selgeks rääkida, kui surve ohver ja survestaja on sellise lepingu sõlminud. Vastaspool väidab, et ise te seda tahtsite, mis juhtus," tõdeb ajaloolane Magnus Ilmjärv. Erinevalt Soomest salati baaside üle peetud läbirääkimised Eestis rahva ees maha. Rahvas kuulis neist alles pärast lepingu allkirjastamist. 70 aasta tagustest Eesti ajalehtedest hakkab silma positiivne ja optimistlik suhtumine baasidesse. Kinnitati, et leping  säästab Eestit sõjast ning kiideti uut kaubanduslepingut. Ilmjärve sõnul räägib see pigem Eesti olematust demokraatiast kui sellest, mida lepingust tegelikult arvati. Olles lepingu sõlmimisel aktiivne, lootis Eesti juhtkond saavutada paremat tulemust, usub Ilmjärv. Et oma tegevust rahva ees õigustada, andsid riigijuhid mõista, et lepingud sõlmiti võrdsete osapoolte vahel ning vabatahtlikult. "Sellega loodi maailmale pilt, et tahtsime seda kõike ise, kuna lepingud sõlmiti üheltki riigilt abi palumata," ütleb  Ilmjärv.  (Tukikohtasopimus yllätti virolaiset 70 vuotta sitten, Kai Juvakka, Aamulehti, 27.09)