Gohar Markosjan-Käsper on Eestis elav armeenia kirjanik, kes kirjutab vene keeles ning kelle teostest ükski pole senini armeenia keeles ilmunud. Ta on abielus kirjanik Kalle Käsperiga, kes on ka selle  kogumiku tõlkija ning järelsõna autor.  Raamatus on kuus müstiliste elementidega novelli. Autori romaanid on kõik realistlikud, novellide müstilisus on tingitud puändi vajadusest. Ainult et minu meelest on suhteliselt mage, kui puänt on seotud sellega, et kogu eelnev oli kellegi uni või hallutsinatsioon. Selline kergema vastupanu teed minemine. Samas näiteks novell "Edu saladus" ei olnud üldse müstiline, aga meeldis mulle kõigist ehk enimgi. Selles oli juttu kirjanikust, kes oma teostes kasutab tõeseid ja  vähem tõeseid fakte kuulsuste eraeludest, kuniks ta enda kohta midagi kompromiteerivat kirjutatakse ja mis siis juhtub. Suht naerutavalt oli kirjeldatud kibestunud kirjaniku suhtumist Dovlatovisse ja Pelevinisse, kes tema meelest teenimatult hinnas on.  Ma ei oska kokkuvõttes eriti midagi öelda selle kohta. Lugema hakkasin seda ka vaid sellepärast, et mul on nüüd LR tellitud ja ma katsun kõik läbi lugeda, mis postkasti tuleb. Aga kuna see ainult mingi 70 lk oli, siis ei kahetse. Siia kirjutasin ka  sellepärast, et mitte unustada, et siukest asja lugenud olen :)