SKANDINAAVIA RISTIUSUSTAMINE JA RIIKIDE TEKE. Esimesed riiklikud moodustised olid juba enne viikingiaega (VI-VII sajandi Svea rike Rootsis). Riikide teke jäi põhiliselt siiski 9.-11. sajandil, esimesed neist olid ebapüsivad baseerudes maakondlikel tingidel. Esimesed misjonärid käisid Taanis juba 710, IX sajandi algul ristiti esimesed konungid (kuningad). Ristiusustamine oli vaevaline (mõnel pool sai Kristus muinasusu jumalaks) kohalike vastuolude tõttu. Tihti esines  mõlemal pool vägivalda ja hävitamist. 865 hävitati kuningas Gormi poolt kõik, mis ristiusk Taanis saavutanud oli. Tõelist edu saavutati alles riikide ühendamise aegu, sest ristiusustamist võis kasutada ettekäändena paganlike alade hõivamiseks. Jüütimaa kuningas Harald Sinihammas (u. 940/50 - 985) ühendas Taani riigi ning võttis u. 960 vastu ristiusu. Tema järglased Sven Harkhabe (985-1014) ja Knud Suur (1018-1035) tõid Taanisse inglise misjonäre, viimase ajal rajati Lundi, Odenese ja Roskilde piiskopkonnad. XII  sajandi keskpaiku jõudsid Taani tsistertslased, kes viisid ristiusustamise lõpuni. Norra ühendamine oli raskem: u. 872-u.933 valitses Harald Kaunisjuus, kes suutis riigi ajutiselt ühendada. Pärast tema surma algas julm võimuvõitlus ja kodusõjad, mis lõppesid u 970, kui Taani kuninga Harald Norra vallutas. 995 Olav Tryggvasson (suri 1000) vabastas Norra, tugevdas kuningavõimu nii palju, et talle allus kogu rannikuala. Ta oli kristlane, kes purustas paganausu templeid ja pühapaiku, kuid ei saavutanud suurt  edu. Olav Püha (1015-1029) võimu tunnustati juba sisemaadel. Tema korraldatud misjon oli vägivallast edukam, kuid ristiusk levis laiemalt alles pärast tema surma.1028 langes Norra Taani alla. Iseseisva ühendatud Norra lõi Harald Hårdråde aastal 1047. Piiskopkonnad rajati Norras alles XII sajandil. Rootsi riik tekkis umbes 1000, kuningas Olof Skötkonungi ajal ning oli struktuurilt laialdase omavalitsuse ja iseseisva seadusandlusea maakondade (landide) liit. Kuningas oli valitav ning tema peamine ülesanne oli  juhtida maakondade ühist sõjaväge.1008 võttis Olof Skötkonung vastu ristiusu, kuid riik misjonitööd ei ergutanud - kristlus eksisteeris võrdsena muinasusuga. Uppsala muinasusu tempel säilis aastani 1138, viimane ohverdamine oli seal 1084. XII sajandi lõpus loodi Rootsis piiskopkonnad ja Uppsala peapiiskopkond.