Legend räägib suurepärase loo noorest lambakarjusest, kes pidas oma lambaid Massif de Combalou jalamil. kord kui ta oli koopasuusse sättinud oma lambajuustu leiba sööma, nägi ta möödumas veetlevat  karjatüdrukut. Ta pistis ruttu oma juustuleiva koopanurka ja jooksis neiule järele, unustades oma lõuna päris ära. Noor tuulepea leidis oma leiva mõne kuu pärast. Ta märkas, et söök on kõdunenud: leib oli tõmbunud siniseks ja lambajuust oli kaetud rohekas-siniste soontega. Kuna tal oli kõht tõeliselt tühi, vajutas ta hambad olenemata juustu vängest lõhnast sinna sisse. Ja ennäe, ta leidis, et selle delikaatne maitse on väga meeldiv. Nõnda sündis Penicillium roqueforti müstilisest alkeemiast, niiskuse ja kuivuse õrnast tasakaalust kuivanud leivatükil. Ning nagu imeväel oli sündinud Roqueforti juust.