Süsnikul on ainulaadne omadus, mis on eluliselt tähtis eluks Maal.  Vanuse hindamisel võetakse aluseks süsniku 14 aatomite poolestumisaeg ja selle jääkide koguse mõõtmine leidudes. Seda nii taimsete kui loomsete jäänuste puhul.    Süsinik siseneb elusorganismidesse toidu ja õhu kaudu ning tema lagunemine algab isendi surma järel. Seega saab seda leida ainult elus  olnud organismidelt, ega ole hindamisel kasutatv näiteks kivimite puhul.  14C hindamise meetod seisneb selles, pool kogusest muutub tagasi 14N 5,730 aasta jooksul (pluss, miinus 40 aastat). Seda kutsutakse "poolestumiseks". Kõikides organismides, mis on rohkem kui 50 000 aastat vanad ei peaks enam leiduma ühtegi 14C isotoopi. See on põhjus, mis radiocarbon meetodiga ei saa hinnata miljoneid aastaid. Tegelikult, kui näidis sisaldab mingit 14C isotoopi, siis on see kinnitus sellest, et ta EI OLE  miljoneid aastaid vana.