Urmas Alender: "Kurat, ma armastan seda riiki, midagi pole parata. Ma olen suletud ühiskonna produkt ja ainsaks valguskiireks olid seal vanaema jutud sellest kunagisest oma riigist. Kõik minu mõtted on ikka olnud sellest läbi imbunud. Ja tegelikult on sellel õnnetult pisikesel rahval kogu tunnetus, eneseteadvus ja kunstilooming seotud unistusega oma riigist. Kahjuks näen ma seda juba nagu välisriigi elanik - kaunimana, kui kõik tegelikult on.