Riigi piires saab tulu ümber jaotada astmelise tulumaksuna, mida suur osa Euroopa riike ka teeb. Samuti saab töötajatele lihtsalt rohkem palka maksta (vastavalt siis kehtestatud seadustele).  Ka ettevõtete riigistamine on kasuks kui tulemuseks on odavad ja kättesaadavad teenused (samas alati ju ei ole). Eesmärk ei tohiks sel  juhul olla majanduslik kasum, vaid sotsiaalne teenus. Tulemusena ei peaks inimesed kulutama nii palju näiteks veele, elektrile, transpordile, haridusele, arstiabile jne vaid jääks raha rohkem sellele mille nimel muidu laene võetakse.    Tulu ümberjagamisega on aga loomulikult hulganisti probleeme.  Näiteks Soome, kus on ametiühnigud väga tugevad, kaubeldakse välja liiga kõrged palgad, siis ettevõte konkurents langeb, läheb pakrotti ja lõpuks jäävad kõik tööst ilma. Globaaliseernunud  majandustingimustes on ametiühingutel ikka päris raske endale endale paremaid tingimusi kaubelda.    "Arenguriigid" ju põhimõteliselt võistlevad, kes suudab väliskorporatsioonidele soodsamad tingimused kehtestada . Tihti võidab see kes maksab töötajale kõige vähem. Ettevõtjad liigutavad tootmise lihtsalt kuhugi Indiasse ja kogu lugu.    Ametiühignud ja kõrged maksud ajavad läänest ettevõtjad tootma sinna kus on odavam. Nii kahjustavad lääne ametiühingud, kui nad liiga ahneks lähevad, lõpuks  töötajaid.    Kui nüüd näiteks need ettevõtted riigistada siis oleks töökoht ja palk vist ikka stabiilsem, aga ilsmelt ka väiksem. Tulemus ei pruugiks olla üldsegi parem kui praegu, kus laenude peal elatakse. Tekiks selline väike sotsialistlik riigike, mis jääb globaalses konkurentsis nõrgaks.    Seega tuleks veel enam kui ühe riigi piires töötajate olukorra parandamisele, keskenduda töötajate õiguste parandamisele rahvusvahelises plaanis.    Selleks on olemas International Labour  Organisation (osa UN ist), kes seab standardid kuidas töötajaid peab kohtlema. Nendest nõuetest siis peavad liikmesriigid kinni pidama. ILO l on 182 liikmesriiki. Nii et vastav institutsioon on olemas. ILO teene peamiselt on minu teada miinimumnõuete kehtestamine (töötingimused jne).      Ilmselt on kokkuvõtes lahendus siiski astmeline maksusüsteem ja ametiühingud , kuid maksumäär ja töötaja õigused ei tohi ettevõtjaid ära ajada. Selle tulemusena võib äkki saada umbes sellise Rootsi moodi  heaoluühiskonna. Siin mä ngivad kindlasti rolli ühiskonnas domineeerivad väärtushinagud. Paljude eestlaste jaoks on minu arvates solidaarsus mõiste, mis seostub Nõukogude Liiduga ja see tekitab kindlasti probleeme welfare state i ehitamisega.    Mingis intervjuus rääkis mingi Rootsi suurettevõtja, et tema arvates on väga õiglane et ta palju makse maksab, sest tänu nendele maksude sai võimalikuks selline ühiskond mis võimaldas tal saada nii hea hariduse ja meeldiva keskkonna kus oma äri ajada. Sõõrumaa  seisukoht võiks olla üsna erienev. Kuidas täpselt selline süsteem Eestis saavutada nõuab juba spetsiifilisemaid teadmisi. Kindlasti on aga isegi siin võimalik ausam maksusüsteem ja sotsiaalsüsteem tervikuna. (Sotsiaaldemokraatia)      Teine võimalus on globaalne kommunism. Good luck.