Lugedes Eesti Rahva Muuseumi kysitluslehe nr. 193 Argielu tavad ja kombed vastuseid, hakkab silma, et VI osale, Suhtumine loodusesse, pole teiste kõrval sugugi vähem vastatud. Kysitluslehele on vastanud palju keskkooliõpilasi. Nende vastuste hulgas ei leidunud pea yhtegi, kus poleks teatud hoiatada puude rikkumise ja lillede ilmaasjata noppimise eest: ka taimi (v.a. umbrohtu) tuli kohelda hästi, ei tohi niisama lilli murda, puude okstest  rääkimata, loodust tuli armastada ja hoida, puuoksi ei tohtinud murda ja puutüve noaga sälgutada. Paljud noored on õpetust saanud just vanavanematelt, keda nad vastandavad loodusesse suhtumises koguni oma vanematele: Puude otsa ei tohtinud ronida, sellepärast, et sealt võib kergesti alla kukkuda aga mitte sellepärast, et puul oli valus. Selline oli minu vanemate hoiak puude suhtes, kes elavad mõlemad linnas. Aga vanavanemad kes elavad maal ütlevad, et puul on valus, kui tema otsas ronida, või oksi  murda või lehti kakkuda.