Reedene proloog läks ootuspäraselt: kuna jalg on all nagu äsjalüpstud lehmanisa, siis väga  suurte ootsutega starti ei läinud. Pauliga pikemal soojendusringil kartsin juba hullemat, kui kiirenduslõigul tema suure selja tuulest välja hakkasin vajuma. Kolmapäevane Aerobike pongestus istus jätkuvalt sügavalt kontides, seda enam, et ma neljapäeval suure vihaga 60km üksi peale kangutasin. Loll, mis loll.