Sellega aga läks jälle pahasti. Teeäärse viida antud objektile leidsime üles... aga see osutas kuskile pärapadrikusse... ja kõrvalasuvat teed mööda  edasi minnes oli jällegi eramaa ning kellegi laudahoone. Sumasin seal padrikus oma kõpskontsakestega ( :P ) meelekindlalt ringi isegi, sain väheke nõgeseravi ning mitu peotäit vaarikaid (neid oli seal OHTRASTI!), aga mingit lubatud loodusobjektile kasvõi kaudseltki sarnanevat kivi mina sealt ikkagi ei leidnud. Millega seoses mõtlesin pahaselt, et kui need mulgimaalased oma vaatamisväärsusi nii kenasti reklaamivad, siis miks nad ei kanna seejärel hoolt, et nondeni ka ilma satelliidifotodega konsulteerimata  kuidagi inimlikul moel võimalik jõuda oleks. Oleks muidu tahtnud näha küll seesugust suurt kivi. Võib-olla mõni teine kord näkkab paremini, kui õnnestuks keegi asja tundvam kodanik kaasa meelitada?    Nojah, nõgestest tüdinuna ja kõpskingakesed suht porised ( :P ) sumasin ma viimaks jälle auto juurde tagasi ja võtsime suuna kodu poole. (Muidu oli tegelikult veel plaanis olnud äkki seal Teringi matkarajal ka ära käia ja ehk peatusplatsil veidike einestada, aga aeg kiskus juba hiliseks ning taevas pilviseks ja ilm jahedaks, nii et see jääb ka järgmisele korrale siis - koos uue katsega Maimu koopa ja Iivakivi osas... ja mine tea, äkki see kuusk on ka ikka seal kusagil alles veel....)    Teele jäi Helme, kus vana tuttav lossimägi vahepeal ligipääsemiseks laudtee oli saanud (kahtlustan, et see võib küll märjana üpris libe olla), aga sinna me samuti seekord ei roninud, sest eks ole sealgi juba käidud elu jooksul kordi ja kordi. Niisama võtsin teise üles,  nostalgia mõttes või nii :)).