Küsimus taandub ikkagi sellele, kas meil on vaja kvaliteeti või kvantiteeti? Kas oluline on võimalikult palju "kodanikke" olgugi, et riigile mittelojaalseid, ükskõikseid? Leppida siinjuures sellega, et sõnapaar "riigi kodanik" on täielikult devalveerunud mõiste? Kodanikukohus ja kodakondsuse kandmine pole aga  seotud ei vaba tahte, au, kodumaarmastuse, uhkuse, õiguste, võetud kohustustega. See on vaid fiktsioon, mille enamik saab sünniga, teadmata selle sisu ning tähendust. Inimesed ei tunne ega taju ka sisulist vajadust selle järele.