Tunnustatud filmikriitik Jaan Ruus mainis hiljaaegu mingis lehes, et Hollywoodi filme vaatab ta ainult purjus peaga. See seletab esiteks seda, miks mõnikord tema hinnangud filmidele nii naiivsed on ja teiseks, et Eesti kinolevi arvestades peab ta varsti taastusravile minema. Kolmandaks, ega see pole halb soovitus. Ka Arnoldi filmid seonduvad mulle teatud määral alkoholiga. Mitte, et need filmid oleksid nii halvad, et peab enne vaatamist nina täis tõmbama ja pesukaussi käeulatuses hoidma, vaid pigem on küsimus selles, et Arnoldi filmide stsenaristid on kahtlemata suured napsisõbrad. Ainult purjus peaga saab kirjutada sihukest jama koos säherduste süzheeaukudega, millest nõrgem mees välja ronidagi ei jaksa. Aga Arnold, teadagi, on Strong. Nagu Stroh. Seega on süzhee keerdkäigud asendatud pideva tulistamise, kakelungi, näomoonutuste ja halbade lühinaljadega.