Mis ma ikka meistriga konkureerin,  Peter Bradshaw ütleb kõik, mis oluline.  Coenite võidufilm on pealegi mul veel nägemata. Day-Lewis sai selle, mis talle kuulub, prantslanna Cotillardi pisarad olid õhtu tipphetk ning Tilda Swintoni auhind tegi mulle samuti suurt rõõmu.  Seda peab küll ütlema, et tseremoonia ise ei pakkunud sedapuhku eriti kütkestavat elamust. Oleksin lootnud, et äsja oma pika streigi õnnestunud lõpetanud lugudekirjutajad on paremaks võimelised.