Sest ta ju tahabki mulle parimat. Erinevus on ainult väärtushinnangutes. Tema parim ei ole minu parim. Või kui ka on, siis tee, mida ma sinna jõudmiseks sobivaimaks pean, erineb KARDINAALSELT sellest, mida tema hea meelega näeks. Või siis nagu üks tark mees nimega Terry on öelnud - "kui emad mõtlevad oma lapse tuleviku peale, näevad  nad ideaalina alati väga igavat ja sündmustevaeset elu". Ma ei tea, kas Pratchett tunneb mu ema, aga selle koha pealt on tal igatahes täpne õigus.