Viimase aasta jooksul oleme finantsturgudel kogenud instrumentidevaheliste korrelatiivsete seoste olulist muutust. Eelnevalt omavahel mitteseotud instrumentide hinnad liiguvad ühtäkki samasuunaliselt. Üheks võimalikuks põhjuseks võib pidada arenenud riikide, eelkõige USA, keskpankade lõtva ja majandusaktiivsust stimuleerivat rahapoliitikat.  Kuigi esmapilgul tundub finantsinvestorina positiivne, et tõusnud on nii aktsiate, võlakirjade, kulla kui ka toorainete hinnad, siis sügavamal pinna all peidab end oluliselt kasvanud süsteemse riski ja võimalike hinnamullide tekke oht. Tõenäosus, et ilma jätkuva stiimuli ja abiprogrammideta üks või mitu neist hinnamullidest järgneva aasta jooksul lõhkeb on kasvamas.