Veel viivu, enne kui kuu uinub mu aknalaual või õhtul jäälilli puhuvad tuuled.  Vesta vaikselt, jutusta imedest, et pärale jõuaks:    Mis on tuum,  kus on ülal?  … ja keskne, alus ja põhi?    Mis on loov,  kus on taevas?  … ja olev, valge ja puhas?    Mis on leib,  kus on süda?  … ja veri, sinu ja minu?    Mis on rõõm,  kus mu paik?  … ja sõna, tuli ja vesi?    Mis on jääv,  kus mu veli?  … ja kinkiv, elav ja püha?    Veel viivu, enne kui lähed,  vesta vaikselt, sest ilus on su and.    Tekst ja foto: Arho Tuhkru