Ja minu arvates ei tohiks ka täiskasvanud pead liiva alla pista ja sinisilmsust teeseldes loota, et mida ma ei näe, seda pole olemas. (Näiteks uskuda, et noh, ega nad, tupsununnukesed, ju ometi midagi halba selliste väidetega ei mõelnud.) Üldse minu meelest me liiga tihti pöörame pilgu kõrvale ilmselgelt väga halvasti käituvatelt lapseealistelt - lihtsalt kuna me kas kardame kogu seda jama mis neile märkuse tegemise eest meile kaela võib sadada -  või siis on lihtsalt mugavam mööda vaadata ja mõelda, et võõras mure, kuniks mu oma õue peal ei laaberda, seni lasku käia pealegi.