Esimesest punktist tagasi sõites, kui laudtee laskub oja äärde, saab Anniki ratta korralikku külglibisemisse. Enam, kui kümnemeetrise liu lõpetab laudtee ääres olev mänd, millest Anniki külg ees mööda ei mahu ja laudteele endast ja jalgrattast kuhja moodustab. Mina, jalad kahel pool jalgratast lohisemas, ning ratta pidurid blokis, saan pidama  millimeetri pealt enne kuhja … või pigem veidi hiljem. Õnneks pole ei Annikil, ega ka rattal häda midagi ja mõnisada meetrit hiljem jätame ka meie oma rattad punkti KP39, ning jätkame neljakesi joostes.