Jõud lõpeb, ei jaksa enam...  Ja natist ka keegi kinni ei võta, et tee see ometi ära, pole kuhugi pääsu, kõik taganemisteed on lõigatud. Burn your brigdes down... Isegi õlut ei ostnud täna, kuigi kurk kuivab ja saba nagu polekski. Ainult lademetes punaseks jutituid käsikirju ja tumma etteheitva näoga vastu vaatav arvutiekraan.  Mõtlesin täna masendusega, et tegelt pole kellelgi seda vaking tööd vaja, ma ei teagi, mis paranormaalsete juhtumite alla see tegelane läheb. Võibolla ainult Saaremaa Muuseum tunneb selle vastu uvi. Ja pealegi ei suuda ma seda nii ästi kirjutada, kui tahaksin. Mõned olulised asjad on puudu, näiteks aeg.  Ning kevad tahab ikka hinge seest süüa oma erksa roheluse ja soolase õhuga. Linnud sädistavad  üleolevalt ning valivad paarilisi, kass käib ringi ja on rohkem mänguhimulisem kui tavaliselt, koerapreili teeb vinguvaid hääli ja üritab mind majade vahele jalutama viia. Tahaks ennast ka jalutama viia...