Maa Föderatsioon, kindel oma jõus ja soovimata näha imperiaalsuse jõudmist kriisini, ei tunnistanud Sõltumatut Föderatsiooni üldse partnerina. Loogilise jätkuna sündmustele  algas aastal 24.. pikaajaline sõda MF ja SF vahel. Kuid siin sõdisid juba maalased maalaste vastu ja MF poolt loodetud kiire võit jäi saabumata. Vahemikus 24.. kuni 27.. toimus küll mitmeid lahinguid sõdivate poolte vahel, kuid otsustavat ülekaalu ei andnud need kummalegi. Nii võib näidetena tuua /…/ Tegelikult ei peetud 24.. kuni 27.. sõda kaugeltki mitte selle harjunud mõistes. Pärast esimesi ägedaid lahinguid tekkis teatuid tasakaal, mille käigus Maa Föderatsioon läks kompromissile. Aja käigus sõlmiti  arvukalt vaherahusid, lepiti kokku sõjapidamise seaduslikkuses, vältimaks eelmise sõja kohati esinenud tsiviilisikute vastaseid rünnakuid. Kompromissi põhjustas mõlemapoolne tunnetus, et ülekaalu pole veel saavutatud, samuti oli maalastel nii ühes kui teises leeris soov koloniseerimist jätkata. Hoolimata sellest, et 25. sajandi teine pool ja praktiliselt terve 26. sajand möödusid suuremate kokkupõrgeteta, oli mõlemale sõdivale poolele selge, et rahu on ajutine.