"Etruskide kosmos oli korraldatud tavapärases neljaosalises vormis, kus  taevakuppel jagunes kõigepealt veeranditeks ja seejärel veel kaheksaks sektsiooniks. Igaüks neist sisaldas teatavat looduse väge ning sellel oli kindel kvaliteet, mis mängis oma rolli ennustamisel. Igaüht kehastas välgunoolt kandev jumalus, kes paiknes ühes kompassi kaheksast punktist ja keda iseloomustas konkreetne värv. Nagu võib eeldada, hõivas kõrgem jumal Tinia üheksandana koha tsentraalsel kosmilisel teljel, valitsedes ülejäänud kaheksa üle."  (Perry, John Weir: The Heart of History, State  University of New York Press, Albany, 1987. lk. 191.)