Julius Mägiste toob Awerbachile antud tunnistuses esile nii selle lõuna- kui põhjaeestimurdelisi jooni, huvitavaid arhaisme, laensõnu jm. Ta lõpetab järeldusega, et Sigismundus Awerbachi tunnistus on kirjutatud lõuna- ja põhjaeesti segamurdes, nagu teisedki 16. sajandil Tartus valminud tekstid. On võimalik, et 16. sajandi Tartus kõneldi ka põhjaeesti murret, sest paljud asukad tulid Tartusse põhja poolt,  Põhja-Eesti kihelkondadest. Eestlaste enamik rääkis neil aegadel põhjaeesti murdekeelt ja selles keelemurdes oli olemas ka enam eeskujuks sobivaid tekste, nii et põhjaeesti murdest sai esialgu juhtiv kirjakeel. Sellele osutab tõsiasi, et vanimates põhjaeestimurdelistes keelemälestistes puuduvad lõunaeesti murdeile iseloomulikud jooned (Mägiste 1970: 84 jj).