Eesti filmide nädala mõtet olid filmiajakirjanikud tõstatanud korduvalt, kinoliidu praegune juhatus võttis vedu ning 8.-14. märtsini sai üritus Tallinna Kinomajas teoks. Valikut kui sellist ei toimunud põhimõtteliselt, nädalakavva lülitati kõik filmid, mis konkureerisid aasta parima filmi auhinnale. Juurde lisati veel hulgaliselt tähelepanu keskmest välja jäänud töid, mõned filmid pakuti juurde tegijate enda poolt. Praegu valitseb olukord, kus keegi ei tea täpselt, milliseid filme ja kui palju aasta vältel tehakse. Piiriks seati vaid, et film oleks valminud või esilinastunud 1998. aastal, kuid siingi tehti mõningaid mööndusi. Päris täielikuks programmi siiski nimetada ei saa: kindlasti jäi filme välja teabe puudumise tõttu, ei näidatud reklaam- ja amatöörfilme, nagu näiteks kunagi TPI festivalidel. Ühe kõigi aegade kaalukama festivaliauhinna on meile toonud just reklaamfilm - Priit Pärna "Kustuta valgus!" (1988). Ähmaseks muutuvad tänastes oludes samuti piirid professionaalse ja amatöörloomingu vahel. Vaielda võib teledraamade kavva võtmise üle, kuid neid hindavad ajakirjanikud aasta parima filmi valikul ning tihti on need väljendusvahenditelt küllalt sarnased videofilmidega. Ühtekokku näidati 72 filmi, neist 13 tudengitelt. Seansid kestsid esmaspäevast neljapäevani järjest neli tundi vahepealse lühikese hingetõmbepausiga, reedel üheksa ning laupäeval ja pühapäeval koguni kümme tundi. Seega oli ajaliselt filme 45 tundi.