Vaadake, ma küsin praegu endalt: mis on selle põhjuseks, et meie, kes me viimastel aastatel oleme näinud nii palju viletsust, oleme inimkond, kes  mõistab nii vähe enda ümber seda üha levivat tahtehalvatusprotsessi? Need kes elavad veitsis, ei vaatle kunagi ümbrust, näiteks milline on see Saksamaal. Neil puudub õige arusaamine sellest nähtusest. Aru saama hakkavad nad alles 4-5 aasta pärast või veelgi hiljem. See, mis toimub praegu Euroopa üksikutes piirkondades, hakkab levima üle kogu Euroopa, kui selle vastu rohtu ei leita. Nendes kohtades, kus seda veel ei ole, ei aimata ka kui halvatud on näiteks Kesk-Euroopa rahvaste tahe. See on midagi  kohutavat. Kui ollakse vaeva näinud nädalaid ja kuid, et inimestele ühte-teist õpetada, siis hiljem nendega rääkides võid sageli kuulda: see võib ju kõik tõsi olla, aga see on ju täiesti ükspuha! Seda juttu olen ma viimase aasta jooksul kuulnud ikka ja jälle. Ja ma ei saa teisiti - püüdsin saada jälile selle põhjustele. Ärge pange pahaks, kui ma nii ütlen, aga minu arvates on selle põhjuseks ainult füsioloogilise võimlemise ülistamine. See ei tugevda tahtealgatust! Tahtealgatust tugevdavad sellised liigutused nagu  teevad seda lapsed, kelle iga üksik liigutus on samal ajal ka hingeline ja kus hing nagu voolaks igasse liigutusse.