Heh. Hakkasin mõtlema, et mul kolmas kuu  deprekas käsil. Masendus tuleb juba sellest peale, et deprekas ära ei lähe. Kuidagi ükskõik on. Tuim tunne. Midagi ei huvita ja emotsioone kah nagu pole. Rahvast sureb ümberringi palju, suht savi on sellest ... juhtub ju. Kurb et sõbrad kannatavad selle all. Lihtsalt ei jaksa suhelda.  Aga..elagu jänes. Mai lõpus Londonisse (mis tähendab et valguskiir paistab pimeduses). JEEEESSSHHH.  Elame edasi.  Vist  Võib-olla  Kuidagi    Siiralt Teie A.