On selge, et ajalooline tõde on midagi seesugust, mida on nõukogude perioodil kõvasti moondatud ning iseseisva riigina ei ole meil ei põhjust, vajadust ega ka moraalset luba seda uuesti teha, kuid selle tõe juures tuleb väga selgelt eristada ajaloolisi fakte ning emotsionaalseid hinnanguid. Vabadus kirjutada, eeldab oskust ka oma sõnade eest vastutada. 21. sajandil on isegi kõige parema tahtmise juures meil  võimatu ennast asetada President Pätsi ja tema meeskonna asemele. Seetõttu on ajaloolise tõe väljaselgitamine süüdlase otsimise eesmärgil lausa lubamatu, mis lõhestab meie niigi väikest kogukonda. Süüdlase otsimine ei vii meid riigina mingilgi viisil edasi, vaid suudab panna mingi osa eestlastest kahtlema eestluses ja Eesti Wabariigis ning see on minu arvates vastutustundetu. Eesti Wabariigi annekteerimise perioodi Nõukogude Venemaa poolt tuleb käsitleda ajaloolaste poolt äärmise vastutustundega.