Sedasi tarbin mina muusikat. Tänaval kõndides kuulsin vahepeal "proffide hõimu" esindajate seest katkeid, kus käis võõrsõnade abil analüüsimine. Minu jaoks on muusika tarbimisel kaks poolt, mis peaks olema tasakaalus. Üks on füüsiline… Kuubakate rütmis puusade võngutamine, kuni keha on märg. See on mälestus, mis jääb kehamällu. Ja teine pool on oma mõtted, peegeldused, vaimne teekond kusagile. Ainult füüsiline pool mind ei rahulda, muusika peab ehitama silla kusagile: minevikku või unistustesse  või lihtsalt äratundmistesse. Ma olen rahul, kui tänu muusikale tekivad fikseeritavad mõtted, mida saaks kirja panna, kui jaksu ja sobivat hetke on…