Sel nädalal toimunud Ameerika Teadusarengute Ühingu aastakonverentsil tutvustatud Oregoni ülikooli teaduri Paul Slovici uuringutest ilmneb, et inimlik kaastunne on paraku väga piiratud nähtus ning kui teleekraanilt teatatav sõnum ühe inimese õnnetust surmast võib tuua vaatajate silmi pisarad,  siis 5 minutit hiljem eetrisse jõudev uudis kauges Aafrika riigis toimunud massimõrvadest ei tekita samades kuulajates vähimaidki emotsioone.  Slovici varasemate uuringute käigus näitas ta grupile vabatahtlikele fotosid kaheksast lapsest, kes vajasid tema kinnitusel elupäästvateks operatsioonideks 300.000 USA dollarit ning samas pilti ühest lapsest, kel oli väidetavalt samuti raviarvete maksmiseks vaja 300.000 USA dollarit. Paradoksaalsel kombel oli enamik katses osalenutest valmis annetama antud  rahasumma ühele, mitte aga kaheksale lapsele.  Värske uurimistöö raames näitas Slovic vabatahtlikele kolme erinevat fotot - nälgiva Aafrika poisiga, nälgiva Aafrika tüdrukuga ning pilti, kus nad olid peal mõlemad.  Eksperimendis osalenud kirjeldasid, kui suurt kaastunnet nad iga foto puhul tunnevad, ning hilisem andmete analüüs tõi esile, et kõige vähem liigutas inimesi pilt, millel kujutati näljasurma äärel olevaid lapsi koos.  Slovici sõnul näitavad leiud, et meie võime kaasa tunda on kahjuks väga piiratud ning see hakkab langema isegi juba siis, kui selle objektiks on ühe isiku asemel kaks.  Ta lisas, et kuigi tänapäeva  ajakirjandus toob info mitmel pool maailmas aset leidvatest massimõrvadest suisa "koju kätte", ei motiveeri see informeeritus enamikke inimesi toimuva vastu üles astuma. Uurija hinnangul on just selline inimeste piiratud kaastundevõime peamiseks põhjuseks, miks genotsiid on kuni tänaseni erinevates piirkondades üsna tavaline nähtus.  Ajakirja Psychology Today viimases numbris on lühike uudisnupp, mis näitab, et inimaju on selektiivne ka sotsiaalsete gruppide "väärtuslikkuse" hindamisel.  Princetoni  ülikooli uurijad näitasid 24 inimesele fotosid erinevatesse sotsiaalsetesse gruppidesse kuuluvatest isikutest ning jälgisid samal ajal katsealuste ajuaktiivsust.  Muuhulgas selgus, et kui eakate ning puuetega inimeste puhul on meie ajju "pressitud" standartne stereotüüp, mille kohaselt on nad kaasatundmist väärt ja ebakompetentsed, ent nende nägemine aktiveerib siiski inimaju "sotsiaalsed" piirkonnad, mis näitab, et me peame neid enam-vähem normaalseteks inimesteks, siis narkosõltlaste ja asotsiaalide  fotosid vaadates katses osalenute aju "sotsiaalne" ala ei aktiveerunud, mis paljastab, et neid ei pea meie aju inimese nime/määratluse vääriliseks.  ÜRO Maailma Toiduprogrammi juhi James Morrise tänase teate kohaselt sureb maailmas iga päev nälja ja alatoitluse tõttu nälga umbes 18.000 last ning 850 miljonit inimest  on sunnitud minema magama tühja kõhuga.  Kui Slovicil on õigus, ei tekitanud need numbrid sinus esimese hooga erilisi emotsioone, sest on lihtsalt liiga suured.