Kiirgliblikad olid alles hiljuti üsna haruldased, aga viimasel ajal on neid sagedamini kohatud, eriti hõredates lehtpuumetsades, kus ka tammesid kasvab. Nad imevad pika londi abil käärima läinud lehtpuumahla ja erinevalt paljudest teistest liblikaliikidest ei lenda nad õitele nektarit ammutama. Veel meelitab neid niiske mustus ja higi, seepärast pole  ime, kui nad inimese käele lendavad ja nahalt meie higiseid ihumahlu pika londiga imema asuvad. Kui kord see mekk neil meeles, tulevad varsti jälle meie nahka kõditama.