Kuningalossi hoov mahutas kokku tuhandeid pealtvaatajaid. Inimesed ronisid häbematult üksteise kukile, et paremini lavakaare alla näha, inimesed ummistasid sissekäigud ja külvasid endaga üle müürid ja kõikvõimalikud puuvõrad. Inimesi oli maa all ja maa peal. Mõned lennuvõimelised rippusid otse lava kohal kuni kuninglikud vibukütid nad surmasid. Ei tohtinud riskida võimalusega, kus võistlejatele pähekukkunud kodanik  vaatemängu nurjab. Lõpuks tõmmati lava kohale traatvõrk ja karjuti välja hoiatus, et igaüks, kes lavale kahekümne sammu peale läheneb, saab noole silma. Jäätisemüüjad sibasid oma nännikastidega ringi nagu segipööranud sipelgad. Lapsed sõid ja jõid, nende emad vaid kurtsid ja ostsid lõpuks endalegi, sest kui hobune lännu, siis mingu ka tall. Isad ihusid keeli ja ennustasid võitjat. Ilm oli päikesepaisteline ja vihma polnud ennustatud mitmeks nädalaks.