Hiidkalmaaridest ja muudest kummalistest elukatest, nagu Kongo soode jõehobustest toituvast dinosaurusest, Kalahari kõrbe tohutust punasest lendsisalikust, saksamaa metsade viirastushirvest, texase elektriskingist, ja paljudest muudest vahvatest elukatest, kirjutas 70 ndatel väljaantud eestikeelne raamatuke Saladuslikud loomad -oli tal vist nimi. Usun, et hästivarustatud  raamatukogudes peaks see veel alles olema.  P.S. Norra dokumenteeritud ürik kirjutab, et 1700 aastate algusel tungis ühte fjordi tormiga tohutu hiidkalmaar ja jäi sinna kaljude vahele kinni. Paraku oli see selline poiss, et ta haarmed ulatusid fjordi veepinnalt üle kaljude fjordimändide ümber. 120 m!!!. Kalmaar suri ja hakkas roiskuma. Kohutav lehk levis üle ümbruskonna, kaks küla pidi ajutiselt ära kolima.  Praegu on püütud süvameretraalidega kuni 25 meetriste haarmetega eksemlare. Nende kitiinist  lõikeservadega iminappade läbimõõt on max 6 cm. Püütud kashelottide (kes on hiidkalmaaride ainsad vaenlased) kehalt on leitud arme, mille on jätnud supitaldriku läbimõõduga kalmaarihaarmete iminapad. Proportsioonid sellistel eksemplaridel peaks olema kaal kuni 7-8 tonni ja haarmete pikkus kuni 150m!