Kui seadusandja oma tegudega  järjekindlalt vähendab elanike vajadust olla seaduskuulekas, siis muutub üha sobimatumaks seda sõnades nõuda. Selline käitumine ei jää märkamatuks ka välismaal. Pole imestada, kui nende hulgas, kes otsustavad Eesti pääsemise üle NATOsse või Euroopa Liitu, levib mõtteviis, et Eestile võib iga kell uusi ja vesisemaid lubadusi anda, nad on tähtaegade edasilükkamisega harjunud, kuna käituvad ise pidevalt just niiviisi.