Nii näiteks paistab, et ta vestluskaaslased olid väga varmad süüdistama massilises alkoholismis just inimeste kindlustunde puudumist, meeleheidet töö kaotamise (ja kaotamise hirmu) ning vaesuse pärast. Samas ei eitanud süüdistajad sugugi kõva joomist Nõukogude Liidu ajal, ainult et tollasele joomisele pandi justkui positiivne hinne: selles nähti ei rohkemat ega vähemat  kui mehelikkuse ilmingut! Võib julgesti väita, et niisuguses hinnangus kumab läbi patriarhaalne ja venelik kuvand karedate käte ja läbihigistatud särgiga töömehest, kes vabal ajal õlleklaaside kaupa uljalt viina viskab.