Armetu on täna minu palve,  seisan Su ees jõuetuna väga  nagu see, kes vaatab tyhja salve,  teab, et enam vilja ta ei  jäga.  Kiitu kyll, kuid seda taas ei usu,  kas mind keegi suudaks armastada,  olen pillapalla paisat rusu  ega tea, mis kääre läheb rada.  Sõnad nagu tuled mus ei loida,  jäävad jahedaks ja vaikseks õhuks.  Tahaksin Su rindu peodel hoida,  et neid uni kurbuma ei rõhuks.  Hoia täna Sa neid, puude Jumal,  ole myyriks vastu jäiste tuulte,  siis Ta uue päeva taeva kumal  tunneb jälgi neil mu leigund huulte.