Kuigi inglaste kasvatus on seega täiesti aristokraatlikult eksklusiivne, ja valitsev klass hoolitseb selle eest, et tema noored kasvaksid ainult ise­keskis, on siiski sellesse suletud ringi targu jäetud lahti sissepääsuuks väljasttulijatele. Selleks ukseks on võistluseksamitega saavutatavad sti­pendiumid, mis võimaldavad ka vaesematele eriti andekatele poistele osa saada "public schooli" kasvatuse hüvedest. Näilikult see  värav erakooli­desse ja vanade ülikoolide kolledžitesse on kõigile laialt avatud, tegeli­kult aga jääb ka see ainult kaunis fiktiivseks võimaluseks alamatest kihti­dest võrsunud poisile. Nimelt valitseb Inglismaal meelsus, et stipendiumi kättevõitmine ΟΠ auasi, ja sellepärast võistlevad stipendiumide pärast ka kõige rikkamate perekondade võsud, kui neil on vähegi auahnust ja andekust. Seega on inglased õnnelikult vältinud teistel maadel tihti esinevat nähet, et rikaste ja silmapaistvate perekondade  järeltulev põlv muutub apaatseks ja teguvõimetuks: võistluse huvi hoiab ära lodevuse. Teiselt poolt aga vähendab see muidugi vaesemate poiste võimalusi head haridust saada. Et aga ikkagi selline teoreetiline võimalus stipendiumide näol on olemas, see väldib vaesemate kihtide kibedustunnet.