Minu kogemus Miina Härma sisseastumiskatsetega on positiivne. Ei olnud katsed rasked, ei olnud lastel stressi, ei võetud last kooli minu isiku või teenete pärast.  Miina Härma Gümnaasiumis minu meelest käiakse  siiamaani kahes vahetuses koolis, sest maja on liiga väike. Ehk siis "suur" on suhteline mõiste.  "Teatud standard" rikkamatel vanematel on nii ja naa. Kordan veel, et minu ja mu tuttavate sõprade käest ei ole keegi miskit raha küsinud, samas on seal, ka minu lapse klassis, õpilasi, kelle õpitulemised justkui ei vasta Härma ootustele. Ehk siis võiks arvata, et seal mingi seos on. Aga päris kindlasti ei käi see nii, et kõige ees kohalikud rikkurid ja siis vaatame mis üle jääb.  Narkoprobleemid ma usun,  ei ole suuremad kui mujal. Jah, ma saan aru kui õudne see tõdemus on, aga ilmselt peab tänane lapsevanem endale tunnistama: lapsed ja noored tarvitavad narkootikume ja sellele vastavalt käituma. Aga nimetada Miina Härma Gümnaasiumi Tartu linna suurimaks narkokooliks on ilmselge liialdus. Siiski: nimetatud juhtumi mitu aastat tagasi oli tõesti oma ekstreemsuses vast terves linnas ainukordne, kuna seal aeti koolis õppivat narkomaani-diilerit keset päeva ikka taga nii direktori kui politsei poolt. Ja olen  kuulnud veel ühest diilerist 8 klassis paar aastat tagasi. Aga see on ka rohkem kuulujutu tasemel. Et vist on. Minu tütar on rääkinud midagi nuusktubakast ja sellest põsetubakast, aga ma mõistan, tema on süütuke sellises asjas ilmselt ning kuni keegi otse pakkuma pole tulnud, ta ei tea ilmselt võimalikust diilimisest.  Siiski, ma olen kindel, et tegu ei ole linna suurima narkokooliga. Aga sitt teatavasti haiseb ja paha märk jääb kauaks külge.  Mis seal veel oli. Stress. Mõelge oma kooliaja peale,  tänased täiskasvanud, kui tihti te läksite kooli rõõmuga ja oodates, millal saab teha kontrolltöid. Annale, kellel miinahärmakatega kanepikogemusi: tarvitamine on ikka inimeses kinni. Ja põhjuse leiab alati. Me ütleme stress, aga tegelikult tahad lihtsalt cool olla.