Pühapäeva õhtul avastasin ühe hetke, kui elamine säras puhtusest, köögis podises õhtusöök pliidil, esikus  vurises vaikselt pesumasin, vannivesi kohe valmis saamas, lapsed jooksid kusagil õues, mees mängis teise toas arvutit…istusin teleka ees ja mõtlesin, et kas see ongi see vaikne pühapäevaõhtune idüll, millest üksikud inimesed unistavad? Tunnistan, et endal oli küll päris mõnus tunne…vähemalt mõneks hetkeks unustad kõik selle suure kammaijaa, mis muidu õlgu maadligi surub. Hetkeks …