Aastal 1433 kirjutas Baseli kirikukogul osalev Nicolaus oma esimese põhjapaneva teose "De concordantia catholica", milles ta juristi ja teoloogina visandas uue eklesioloogia, üldise kirikukogu- ja riigiteooria ning neile tugineva riigireformi. Ta kahtleb seal "Constantinuse kingituse" ehtsuses. Nicolause järgi on rahva tahe jumalik ja loomulik ning sellel on võrdne tähtsus kiriku ja riigi jaoks. Paavst või kuningas on vaid üldise tahte kandja. Keiser on paavstist sõltumatu ning allub ainult Jumalale.