Ja lõpuks jõudsimegi kohale. Fayel ja Barryl on 3 last ja 7 lapselast, kellest 5 on nende tütre Julie omad. Nad on kõik kristlased ja Julie mees on nende koguduse õpetaja. Äärmiselt meeldiv, kodune, hea ja rahulik perekond. Neil on mitu kiiviistnadust (kahjuks oli korje just  lõppenud) ja mitmesajapealine piimalehmakari. Meile anti mõnus suur tuba suure kaheinimese- ja väikse välivoodiga, kus me veel tunnikese oma und lahendasime. Siis läksime vaatasime öösel sündinud lehmavasikaid ja kuna parajasti oli meie 5. Pulma-aastapäev, (aitähh õnnitlejatele), läksime õhtul restorani. Kutsusime ka pererahva kaasa. Tegelikult läksime nende autoga mererannal asuvasse Seaside Cafesse, mida nad ise väga armastavad. Veini võis ise kaasa võtta!!! Mida me ka tegime. Henri sõi bbq ribisid, mina  sooja mereannisalatit. Kõik oli väga hea, aga meie organismid magasid juba sel ajal, nii et väga hästi sisse ei läinud. Tähistamine ise aga oli vahva ja väärt!