naise käekott on müsteerium. tihtipeale talle endalegi. nüüd otsustasin teha avaliku inventari oma käekotis. vaatame, mis siin siis on.    mobiiltelefon, roosa märkmik, kolm raamatut: v.lefler: a gentle and quiet spirit, j. eldredge: captivating ja dare to desire (laenasin sõpsilt), rahakott, kaks india filmi-dvd'd: ghunghat ja devdas (laenasin sõbrale, sain nüüd tagasi), punased sõrmikud, nätsupakk (jenkki on parim!), piibel, lauluraamat (nojah, eile oli ju pühapäev...), karvased kõrvaklapid, tühi kilekott, kasutatud kontserdipilet (eile oli higher ground gospelkontsert. uskumatult jube ja kohutav! ma ei teadnud kas nutta või naerda. selline ameerika klishee-värk, yo-yo-yall, put your hands together, dziiiisus is the loooord, yeah! appiiii! noh, vähemalt piletiraha läks heategevusele...), viis vana ostukviitungit, kätekreem, helkur pakendis, SAS lennupileti osa, usb-mälupulk, juuksekumm, taskupeegel, tampoon, pakk pabertaskurätte, kollane markerpliiats, üks sinine, üks must pastakas, sõidukaart, huulepulk lumene, rasked kõrvarõngad (kõrvad väsisid ära, pistsin kotti), ripsmetushsh, võtmekimp, carmolis-kurgupastill, viiesendine ja natuke prahti.    noh, vähemalt  nüüd sai kott prahist tühjaks. jah, ja raamatud võtsin ka välja. ma loen neid parem.