***  Kusjuures alles kirjutades panin tähele, et seal  on ju kaks korda sama asi - ma põgenen kuhugi suurde remondis kivimajja (nagu mingi 19. sajandi elumaja või isegi koolihoone, suure sisetrepiga, kivipõrandatega) - ja järgmiseks üritan ennast mingi lobaga olukorrast välja rääkida, kasutades oma kasuks ära muljet, nagu ma poleks teiste jutust üldse aru saanud. Unes oli see nagu täiesti kõrvaline pisiasi, aga mis häda tal siis korduda oli? või lihtsalt on odavam rekvisiite ja dialooge korduskasutada?