Igatahes tagajärjeks sai k6ps aja 1:47, mis andis lõpuprotokollis 310. koha ja mida k6ps peab enda jaoks väga heaks tulemuseks, kuna varem oli arvanud, et alla kahe tunni vaevalt et sõidab. Emotsioonid olid ka positiivsed ja täna on k6psul hea enesetunne (millele  vast aitas kaasa ka eilne massaaziskäik). Üldiselt tundub, et uisutamine on selline ala, mis ei võta keha nii läbi kui jooks või kümnevõistlus. Rajal ei näinud k6ps ka mitte ühtki kukkumist ega muud õnnetust (pärast kuulis, et mõni olla ikka olnud ka, aga mitte midagi eriti tõsist). Järgmisel aastal on k6ps kindlalt stardis nagu viis kopikat (kui just midagi tõsist vahele ei tule ja kui selle ürituse korraldamist ikka jätkatakse). Eriti aga, kui neliküritusest saab viisiküritus. Siis on k6psul jälle ehk  lootust üldarvestuses esimese saja seas figureerida, mis vahepealsetel aastatel on ammu kadunud seoses rattaürituste suure osakaaluga (loe: k6psu äärmiselt nõrga rattavormiga).