pärast kondasime mööda alvorit, andri otsis omale uusi surfiprille ja mina vahtisin neid maju, mille tänava poolne sein on kaetud kahhelplaatidega. on  ikka harjumatu küll. enne kella 18 enamus kohtasid seal süüa ei pakkunud, aga söömata me ei jäänud. tore linnake on tegelikult.