Päh, ja see antikvariaat isegi ei meeldi mulle, ei istu sotsiaalfoobikule sellised poekesed, kus müüja kohe küsima tuleb, mida ma siit õige otsin. No mida kosta - pool tundi on üle lihtsalt, kas ma segasin midagi või, vabandage siis, et hingan?!  Pärnus on üks kaltsukas, kuhu ma enam oma jalga ei tõsta, sest seal on müüjaks suhtlemisvaeguses tädike, kes pidevalt seljas elab ja asju soovitab. Ükskord vedas, siis oli tädike ametis teise ostjaga, kellele ta agaralt  seelikuid pakkus. Too vanem naisterahvas märkis, et oi, sellel on vöökoht küll liiga kitsas, talle kipuvad pigistavad vöökohad valu tegema. Müüja kilkas seepeale üle poe: "Aga siis on teil ju song! Teate, ma ütlen teile, mida teha - kortsleheteed juua!"  Prrrr.