Mul on viimasel ajal hirmus tunne, et  hakkan tiinekaks tagasi muutuma. Mis on juhtunud kogu selle vaevaga kättevõidetud eneseteadlikkuse ja -kindlusega, rahu, turvatunde ja selgusega, ah? Ma küsin teie käest, teie peaks ju teadma, kes te mind tunnete… Või kas tunnete, eks ole? Kes olen mina, et kohut mõista, mina ju ka ei tea… enam.  Hiljuti on mitmed inimesed mind jalust rabanud. Heas ja halvas mõttes. Ja mõttes ja teos. Ja see on pannud mind kahtlema. Kahtlema, kas mina olen ikka mina, või olen ma tegelikult keegi teine. Ja see, keda ma  arvasin olevat mina, ei ole mitte mina, vaid keegi… teine. Teine nagu minu vastand, võõras ja ohtlik. Ja kumb neist siis on ikka see päris? Mina ei tea enam.