Stauffenberg oli vandenõu initsiaator 1943. aasta septembri algusest kuni 21.  juulini 1944. Tema kindlameelsus, organisatoorsed võimed ja tema radikaalne revolutsiooniline lähenemine tegid lõpu seisakule, mis oli põhjustatud kahtlustest, pikkadest aruteludest selle üle, kas militaarvoorused olid vananenud Hitleri käitumise tõttu. Oma sõbra Henning von Tresckowi kaasabil ühendas ta vandenõulased ja pani nad tegutsema. Stauffenberg otsustas kohe pärast vandeseltslase kindral Helmuth Stieffi ebaõnnestunud atendaati Hitleri vastu mundrite väljapanekul Klessheimi lossis Salzburgi lähedal 7. juulil 1944, Hitleri personaalselt tappa ja teostada vandenõu Berliinis. Selleks ajaks olid Stauffenbergil suured kahtlused vandenõu õnnestumise osas. Tresckow veenis teda asjaga lõpuni minema ka juhul, kui see ei pruukinud õnnestuda, sest see oleks olnud ainus viis maailma tõestada, et Hitleri režiim ja Saksamaa polnud üks ja seesama, ja et mitte kõik sakslased ei toetanud valitsevat korda.