Roosiveeviirusest nii kergesti üle ei saa.  Roosi-lassit tegin, jah,  musta tee ja roosivee granitat ka, aga see maiustus ka vaevalt et viimaseks jääb...      Ma ei teagi, kuidas seda täpselt nimetada. Ütlen, et  , kuigi sellest ei piisa (ja nii  ütlengi, hääldan nime nagu viimne eesti mats ja keegi aru ei saa -  , noh!)  Ent tegelikult on tegu India maiustusega, mis on eriti populaarne riigi edelaosas. Ütleksin, et nagu pralinee või natuke nagu iiris. Ameeriklased ütlevad, et  . Aga otsustage keegi ära ja öelge mulle ka:)      (Julie Sahn  , Epicurious)    4 3/4 dl india pähkleid  1 3/4 dl suhkrut  1 spl võid  2 tl roosivett          Kuna meil pere on suuremas osas selline peps, siis lõin kartma ja pintseldasin roosiveega üle ainult poole massist (paremal pool  parempoolsel pildil:)). Mina olen muidugi mina -   - ning kasutasin ära terve roosiveekoguse, aga tulemus oli täiesti OK. Kuivamiseks läks küll sutt rohkem aega, aga maitset oli täiesti parajalt. Täiesti parajalt.    Maiustus on natuke nätske ja piisavalt magus, üsna pehme, kuigi toas seistes muutub tahedamaks. Ülevoolav india pähkli maitse on vist küll üks maailma parimaid maitseid. Oi, ma ei kahtlegi selles! Siinses maiustuses voolab seda üle ääre täie  raha eest ning tulemus on igatahes   (See juba on midagi. Just mõnda aega tagasi arutasime sõbrannaga, et mis komme me siis sõime, kui pralineekomme polnud...ei söönudki! Hah!)      pralineed võiks süüa...igavesti vist.