Ma enam isegi ei mäleta, mis see jõulumeeleolu on, seega puudust tunda ei  oska. Nüüd, kus jõulukingid pakitud, võib minupoolest pühadeaeg tulla. Täna võtsime Georgiga ka kuuse kapist (kõlab imelikult, jah, aga meil pisike kunstkuusk), panime mõned kaunistused külge, küpsetasime ja glasuurisime piparkooke ning käisime kelgutamas. Hommikul jõudsime isegi Estoniasse minimuusikali vaatama, pärast mida rüüpasime paar lonksu mahla, sõime kooki ning saime esimesed kingid kätte. Minu puhul ka viimased, kuna sel aastal ei tee ise (laps loomulikult saab kingitusi) ega saa kelleltki teiselt  kinke*, aga ma üldse ei stressa - las see jõuluvana-teema ja kingirõõm jääda lastele, nemad naudivad seda niikuinii tuhat korda rohkem.