Kui Punaarmee aga taas Eesti piiridele lähenes,  otsustas Uluots toetada sundmobilisatsiooni Saksa armeesse, sest ainult see andis võimaluse uut Nõukogude okupatsiooni natukenegi edasi lükata. Uluotsa kui rahvusliku liidri üleskutset kuulasid kümned tuhanded eestlased, kes ilmselt muidu oleks Saksa armeesse astumisest kõrvale hoidnud. Tänu sellele suudeti Nõukogude väed Eesti idapiiril mitmeks kuuks peatada.