Pealtvaataja olla on raske, märksa raskem kui  ise rajale minna! Tänane Eveli sõit Pyeong Chang-is Lõuna-Koreas... No ma olin poole 9-st juba üleval, kuigi Eveli start alles poole 11-st. Ja no nii närvis pole ma ammu olnud... viimati vist siis kui Soome MM-i tavaraja starti läksin (2001?). Seal jooksin põlve katki üsna raja alguses ning sinnapaika kogu mu MM jäigi.    Täna siis tegin enne Eveli starti hingamisharjutusi, enne esimest tiiru samuti. Esimene maas, teine maas, kolmas maas, neljas ... mööda, viies mööda. No mida! Kas ma pean jälle  tulema laskmist õpetama!! :-) või midagi taolist. Teise tiiru möödalask oli samuti liiast.    Pingelangus on nõme! Huvitav kas Eveli ootused olid sama suured kui lähedastel pealtvaatajatel? Anterselva MK tõstis lootused kõrgele, näitas et tal on võimalik 10-ne hulka end sõita jne. Nüüd siis... kurb. Või selline ... pettumus. Kusjuures mitte Evelis (sest teda armastan ja hoian ja toetan nii nagu ennegi või rohkemgi ning tean et tema tahtmine ja oskused ei jää kellestki maha), vaid spordiõnnes või  kuidas seda nimetadagi.    Aga Kadri oli tubli! Järjekordselt tiitlivõistlusel hooaja parim sõit! Homme jälituses kõik 3 Eesti naist stardis.    Loodan et ka Eveli jaoks on see uus päev ja uued teod, tänane asi mälusahtlisse ära pandud ja vaim valmis uuteks tegudeks. Mis kehvasti see uuesti!!! Eveli blogi on kohe pärast ta finiśit "otsad andnud", elas vist ka liiga emotsionaalselt asjale kaasa :)    Huh, hakkaski kergem. Nüüd suusatama!