Miks teha sellist katset? miks uurida midagi taolist?  1) visuaalse stabiilsuse probleem on mind ennast huvitanud  rohkem kui 2.5 aastat - tahaks asjast aru saada  2) tegu on seni ainsa minupoolse ideega, mille peale mu juhendaja on ekstaasi läinud (teised ideed on ka üldjuhul kiitust saanud, aga kiitusest ei piisa)  3) visuaalse stabiilsuse hoidmiseks on välja pakutud selge ja elegantne mehhanism ajus  4) mis põhineb väga headel (Nature, Science) teadustöödel ja väga põhjalikul (50 aastat psühhofüüsikat ja neurofüsioloogiat) uurimisel  5) positiivne tulemus ei näitaks küll midagi täiesti uut, kuid  annaks põhjust uskuda pakutud teooriatesse ja pakutud mehhanismide vajalikkusesse visuaalse stabiilsuse tagamisel, st panustaks oluliselt teaduslikku protsessi ja progressi aju tööpõhimõtete mõistmisel  6) oleks lihtsalt lahe, kui saaks viimaks ometi visuaalsele stabiilsusele "ära teha"  7) lõppude lõpuks - kui tulemus on positiivne, siis see tähendab, et teadvustatud kujutis ei ole ajus representeeritud mitte spatiotoopselt, vaid retinotoopselt (las see punkt jäädagi segaseks)