Eestlased on loonud õnnepanga, kuhu saab koguda heategusid. Esimene ametlik heateoülekanne tehti ühes Tallinna korteris, kui Nele lõikas Peetril tasuta juukseid. Õnnepank ei sarnane milleski Eesti Pangaga - ei ole sel massiivseid puidust uksi, uhkeid sambaid ega marmorpõrandat, samuti ei tasuta seal teenuste eest  kroonides, vaid ainult virtuaalses valuutas, milleks on heateod. Õnnepanga kliendiks saab see, kes registreerib end panga koduleheküljel ja loetleb üles kõik, mida ta saab teiste heaks teha (näiteks sisseostude tegemine, koeraga jalutama minek, auto parandamine) või mida teised saaksid tema heaks teha (näiteks pintsaku nõelumine või aknapesu). Õnnepanga kodulehekülg peaks aitama kodanikuvaimuga eestlastel kokku saada. Pennsylvania ülikooli professor Martin Seligman leiab, et "idee on loov ja tähelepanu väärt".  Siiani on inimesed olnud uue algatuse suhtes optimistlikud ja kinnitanud õnnepanga vajalikkust. (The Times, 8.4)