Eile peale  -nupu vajutamis laskus Maa peale tohutu rahu.  Ja siis tulid:    lastekunstikoolis, kus põhiliselt diskuteeris 16-aastane Nietztche-huviline noormees, keda ma lõpuks ignoreerisin, sest ta tahtis koguaeg nii üliinimesest kui lõpuks Wittgensteinist rääkida. Ta kohta öeldi, et tark poiss. Soovitasin tal kunstiteadust õppima minna. Ja lõpuks nimetasin pubekaks. "Ma kohandan oma põhimõtteid vastavalt inimestele, kellega ma suhtlen! Ma võin ka väga nahhaalseks muutuda!" Mõtlesin, et sealt need kompleksides intellektuaalid tulevad; poisil oli ka kõnetakistus.  Muidu (või isegi selle  kaasabil) läks   hästi, kuigi mu käest ei küsitud murdosagi nii palju kui Innolt ja Irjalt.    Ekspressist tuli õrnalt irooniline meil, kus mainiti, et mu kirjastaja teeb mulle tohutult promo ja et selle algatuseks vastaku ma nende raamatu-küsimustele.    Kohe saan kokku naisteportaali fotograafiga, enne kui suundun kanga-ja riidepoodidesse, et enda pildistamissessiooniks täna pärastlõunal valmistuda. Intervjuu asemel tuli ajakirjanik  eilsele kohtumisele. Veel tagasisidet dokile : sealt kumavat läbi negatiivne suhtumine minusse (mitme inimese üksteisest sõltumatu kommentaar).     : " Say a little prayer for you" Ja "White Rabbit".