Loogilise järjena neile dokumentidele leidsid  ärkamisaegsed arusaamad "oma" rahast koha ka Balti liiduvabariikide esimestes pangaseadustes. Nii näiteks sätestas 28. Detsembril 1989 vastu võetud Eesti NSV pangaseadus Eesti Panga ühe põhiülesandena stabiilse raharingluse ja Eesti NSV territooriumil käibiva raha ostuvõime tagamise ning rahvusliku valuuta vahetuskursi kindlaksmääramise Nõukogude ja välisriikide raha suhtes. 13. veebruaril 1990 vastu võetud Leedu Panga seadus räägib muuhulgas hüpoteetilisest Vabariigi rahast, Leedu Panga ainuõigusest seda emiteerida ning ka tema kohustusest informeerida avalikkust ringlusse lastavatest rahamärkidest.