Millegipärast usun, et eesti mees pole siiski tundetu ront. Ega eesti naine üks tuim olend. Mõlema puhul on see sageli kasutatud "abielu on lihtsalt paber" jutt üks suur mull. Venelastel on ütlus: et oleks nagu inimestel. Seepärast, vaadates seda videot usun oma sisemuses, et pigem kardetakse ebaõnnestuda. Hirm selle ees on liialt suur. Paber seob liiga tugevalt, et taganemiseks pole nagu ruumi.  Ning kui oma armastatult juba küsida, kas sa tuled mulle naiseks ning vastuseks on jah, siis võib hiljem alati vabandada ennast sellega, et mind ju suruti nurka. Nagu oleks sunnitud või sedasi. Ja aastakümneid hiljem, lahutatuna või koos elades, mees siis kohmab, et ma ju armasta(si)n sind. Ja naine vaatab ehmunud silmadega ning ütleb: aga miks sa kunagi ei ütelnud seda!? Mees vaikib, kuid mõtleb - ega sinagi ütelnud.