Vahepeal sai pausi peetud. Mitte et üleuputuste, tormide vm alla jäänud oleks, aga hakkasin koolis käima, ja tempo on päris korralik.  Mida ma siis õpin? Kursuse nimi on raamatukogundus ja infospetsialist, ning tegu on diplomiõppega, mille lõppedes saab  teoreetiliselt töötada ingliskeelsetes raamatukogudes (arhiivides, infokogudes jm) üle maailma. Algul ikka mõtlesin meediamagistri peale - aga arvestades harju keskmist inglise keele taset, pole see eriti praktiline, samuti on magistratuur Aussi ülikoolides kulukas. Raamatukogundus tundus vahepealse lahendusena - olen nagunii suure osa oma elust veetnud neis toredates asutustes ja teen seda ilmselt edaspidi, kus maailmanurgas me parasjagu ka ei peatuks.  Nii et veebruaris kool algas ja peab kohe ära  ütlema, et olen täiesti rahul - õpe pole liiga keeruline, ega liiga lihtne. Tulevaste raamatukogulaste kursusel on 30 inimest ja õnneks alla poole on otse keskkoolist. Enamik rahvast on sellised suurte prillidega, paljud ülekaalulised või hästi kõhnad - üks kena raamatukoide seltskond. Kõik on hästi palju lugenud ja oskavad raamatumaailma teemadel une pealt sõna võtta. Üks üksikvanemast viielapseema avaldas kohe, et on põnevusromaani kirjutamisega poole peal... Õppejõude on meil kaks ja need oma alustasside  suuruste prillidega sulanduvad seltskonda.