Liivlased ei soovinud mitte "iura Christianorum", nagu see selgub nende pärastistest toimingutest.  Tõstes mässu 1212. a. sakslaste vastu, oli neil peamiseks tüliaineks "iura Chris­tianorum" ülekohtune käsitamine saksa kohtumõistjate läbi. Isegi Kaupo lausub sel puhul (16.2): "Ta ei tahtvat risti­usust mitte taganeda, kuid tahtvat liivlaste ja lätlaste heaks piiskopi juures nõuda, "ut eis iura Christianorum alleviantur" - "et neile kergendataks kristlaste õigused". Kuid teised, peale Kaupo, ei tahtnud kuulda mingisugusest leppi­misest ega "kergendusest", vaid tahtsid sakslasi ühes "nomen Christianumiga"  Liivimaa alalt täiesti välja pühkida.