Võiks ju mõista, et igaühest ei saa teadlast, igaühest ei sa  füüsikut. Säärane monotoonsus viiks hukatusele mitmeski mõttes. Gunnar Aarmaa on ütelnud, et maailmas on 49% halba ja 51% head. Asjad on proportsioonis. Sarnaselt on mistahes teadusbussi auditooriumis inimesi: on ühed, kelle kaemus asjast on "Väga huvitav, aga mis on selle taga?", ja on inimesi, kelle kaemus asjast on "Nojah, oli küll pauk, mis siis?". Seega on trikibussi ja teadusbussi mõiste osalt ka interpretatsiooni küsimus, mis ei tulene tegijate tahtest või võimekusest.