Kui tõesti demokraatlikult väljuda üldrahvuslikust seisukohast peaks teoreetiliselt olema koolides antavas ideoloogias vähemalt sama protsent sotsialistlikke vaateid, mis on rahvuses endas, nagu ta end  projetseerib oma parlamendis (s. o. nagu ta end peaks projetsee­rima, tegelikult pealegi vist on igas rahvaedustuses ometi oma ar­vule vaadates palju paremini edustet mõjuvõimsamad, siis rahakad kihid). Kui aga juhuslikult hamini troonile saanud puht parempoolne minister või koolidirektor selle asemel hakkab korraldama (nagu juhuseid olnud) otse klaperjahti sotsialistlikkude mõttekalduvustega õpilasile ja õpetajaile, siis me ei leia sellele ikkagi muud nime kui lihtsalt diktatuur, äärmuskodanluse diktatuur,  mille arenemisest ja levimisest tõsine rahvuslane võib karta kõige halvemat. Mis on see muud kui liginemine Vene või Itaalia, Hiina või Bulgaaria võimuvalitsusele, kus ei maksa enam Vabadus ega Kord, vaid üksiku kihi vägivald ja anarhia?