Mäletan hetke, kui seisin uksel, heliseva tuulekella all… ja nautisin värskeid, pehmeid, öiseid tuuleiile mu põski paitamas. Astusin õue, tundes paljaste jalataldade all öiselt jahedat kivipõrandat ja sirutudes tähisesse musta augustitaevasse. Silitasin puid, katsusin mulda... ja tundsin sügavat armastust ja tänulikkust kõige eest, mis on.