Eesti kirjastajate  väljaanded olid aja jooksul muutunud küll pisut tüsedamaks kui möödunud sajandi 10- ja 20-kopikalised brošüürid, kuid raamatute trükitehnilises pooles märkame koguni tagasiminekut. Vanemais saksa trükistes avaldub tihtipeale mingi tagasihoidlik stiilikus, sellevastu on aga meie raamat sajandite vahetusel enamikus labane laadakaup. Neid räbuse fraktuuriga laotud ja kehvale ajalehepaberile trükitud raamatuid vaatleme nüüd ainult nagu ajast ja arust läinud anakronisme.