Mina ei usu põhimõtteliselt ideaalsesse ellu, kus on kõik asjad korras. Kohe täiesti korras ja midagi paremaks enam teha ei saa. Pigem on elu näidanud, et absoluutselt igaühel on oma rist läbi elu turjal kanda, iseasi, kuipalju seda teistele näidatakse. Seetõttu polegi vist olemas universaalset nõuandjat, kes oskaks igas olukorras parimat nõu anda. Pigem oleks hea igaks elumureks leida omad lahendajad, kes vähemalt on kord  elus seda läbi elanud/tunnetanud, mis mulle muret teeb. Ja väga tihti on ju tegelikult lihtsalt vaja inimest, kes oskab kuulata ja tagasi peegeldada, sest inimene suudab asju läbi arutades ja lihtsalt lahti rääkides reeglina ise ka üsna hea lahenduseni jõuda. Aga nendest kuulajatest on küll suur puudus ja selles suhtes oled Sina, Ramloff, küll üsna haruldane frukt, et Sinu kui peeglisse vaatamisest saab tihti rohkem kasu kui kliinilise psühhoterapeudi juurest. Eh, segaseks läks see jutt vist.