Kunagi kukkus Masing mu silmis sest ta ütles halvasti Kalmuse vist Obadja raamatu  ilukirjandusliku versiooni kohta. Nüüd saan sest ehk aru et kui sa ise haud miskit sarnast ja teine ette jõuab siis on see igal juhul pilastamine. Tehku ta seda või 100 x paremini. Ikka ja ikkagi on. Ometi on ka kirjutsurral oma eetika ja ta ei kirjuta sugugi mitte igast intiimsuhtest või inimesest. Kui ta aga juba hindab iga inimest ja iga intiimsuhet pelgalt müüdavuse seisukohast siis ei ole ta tõesti enam oma sotsiaalse võrgustiku usaldust karvavõrdki väärt. Siis on ta Murutar valmis. Mina selline ei ole ja  selliseks iial ei saa. Kui ma oma endisest kirikust rääkisin siis sellepärast et mulle tehti liiga ja mul oli õigus ja minu arvates ei tohi ametkonda ja lugukonda sedasi segi ajada nagu nemad tegid ja inimesi, antud juhul mind, petta.