28. juuni hommikul sõitsime Aseri saatkonda, et uurida visa saamise võimalust. Otselend Bakuu-Riia oleks meie jaoks kojusõidu hästi lihtsaks teinud. Paraku on endised sõbralikud Nõukogude vabariigid ja  üldse ida-bloki riigid kõige tüütumad neis küsimustes. Ametnik oli küll ülimalt vastutulelik ja siiralt soovis meid aidata. Paraku seadis protseduuri reeglistiks meile takistused siit viisasid saada. Vajasime nimelt kohaliku Eesti saatkonna kirja. Mis seal seisma oleks pidanud, ei kujuta ma ette. Tõenäoliselt järjekordne kinnitus sellele, et me ei ole vööthiired. Igal juhul jäi meil visa saamata.