Frederik Il-e manitsused jäid siiski tagajärjeta. Sündmused läksid Eestimaal oma rada. 4. XI 1575 nõudis vürst A. B. Repnin jälle tsaari pärusmaad. Ungern ei täitnud kuninga käske täpipealt. Ta pidas olukorda nii ohtlikuks, et ta ei arvanud selles kuninga rahuarmastusega toime tulevat. 11. XI 1575 kirjutatud kirjas informeeris Ungern kuningat siinseist sündmusist. Vigala all tulnud taanlasil ja  venelasil suurem kokkupõrge, mis taanlaste võiduga lõppenud. Seal surmatud vene väejuht ja vangistatud 6 bojaari, sõjasaagina võetud venelasilt 7 telki jm. Seepeale eemaldunud venelased Taani aladelt ja kui Ungern piiri määramiseks ringi sõitnud, ei olevat neist midagi kuulda olnud. Vangistatud venelased rääkinud, et nende väed tegevat omakasu pärast palju, mida tsaar ei teadvat. Nüüd nõudvat nad jälle Vigalat, milleks sunnitavat kirjutama Jürgen Üxkülli. Ungern palub kuningat siinseid olukordi tsaarile  teatavaks teha või maad kaitsta muul viisil, eriti takistada Tallinna vallutamist.