Kui sa hakkad elama olles teadlik, leppiv ja armastav oma minaga, just sellisena nagu sa oled, hakkad sa nägema oma varjus  valgust. Ühel hetkel tõded, et tänu temale oskad sa hinnata iga algavat päeva. Sa hakkad ise looma armastusväärseid hetki. Võib - olla esimest korda elus tunned sa millestki tõeliselt naudingut? Enam pole vaja tõestada, et sa oled rohkem, keegi teisem. Sa ei tunne kellegi suhtes üleolekut. Sa tead, et pole kellestki parem. Sa pole kellestki karvavõrdki halvem. Sa lihtsalt oled. Sa ei hinda ja ei anna hinnanguid. Sa pole kohtumõistja, kes ütleks: see on õige ja see on vale. Oled tänulik ja alandlik elu enda ees.  Ja tõepoolest oskad hinnata seda, mis sul on, mitte mõelda selle üle, mida ikka veel pole.