Liverpooli ülikooli teadlased on avastanud, et hiired saavad üksteise äratundmiseks abi erilisest valkude kogumist. Siiani oletati, et üksteist lõhna abil ära tundvad selgroogsed võivad kasutada mingit erilist MNC nimelist geenide kogumit. Igal loomal on oma MHC nagu inimesel oma sõrmejälg. Nüüd avastati, et hiired kasutavad selleks hoopis oma uriinis leiduvat eriti spetsialiseeritud valkude kogumit. Nii võib olla ka teiste loomade puhul.  Professor Jane Hurst selgitas,  et meelemuutuseks andis põhjust avastus, et emased hiired küll tunnevad erinevaid isaseid ära, kuid sealjuures ei mängi geenide kogum MHC mingit osa. "Nii ei tunne ka inimesed üksteist ära sõrmejälgede abil, kuigi need on igal meist erinevad," ütles Hurst.  Emased hiired teevad vahet dominantse ja nõrgemate isashiirte vahel selle läbi, kui värske on hiire lõhnamärk. Dominantne isane suudab märgistada oma territooriumit tihedamini, olles sealt kõrvaldanud võistlejad.  Kui aga emasele hiirele pandi  ette kaks eri MHC tüüpidega isashiirt, ei suutnud ta nende vahel vahet teha. Abiks tuli uriinis sisalduv valkude kogum. Need valgud toimivad hiire jaoks nagu keemiline triipkood, milel jörgi ta siis partnerit valibki.  Allikas: AlphaGalileo