Vaatan südamehaiget noort, kelle õpingud on  tervise pärast toppama jäänud ja kes seetõttu on õnnetu. Tema ema süüdistab, et laps oma haigusega teeb emale muret. Miks sa küll ei või olla nii nagu teised. Sellel emal on vaja lapse saavutusi näha, sest need on ju tema saavutused. Ema ei vaata lapse anuvat nägu - ära tee haiget! - tema egoistlik süüdistamine on teda kalestanud. Aga laps tunneb sel momendil, kuidas ema tahaks temast lahti saada. Laps tunnetas ütlemata sõnad ära. Sellise - oh mina vaene õnnetu - ohkimistega jääb lapse süda veel haigemaks.