Hoopis teisiti armastab Tiina. Tema armastuses on vaikset, alis­tuvat ning hoolitsevat soojust, väga ühetasast ja ühtlast, püsivat soo­just. Tiina näol on "omapärase armsuse ja truuduse ilme" (IV, 26), tema tähtsamaid iseloomujooni on suur lihtsus (IV 141), - mitte ahta silmaringiga inimese kohtlane lihtsus, sest loomu poolest on Tiina "nutikas" niisama kui Kristi, kellega tal üldse on rohkesti sarnasust, peamiselt oma suure andumusvõimega ja tunnete sirgjoonelisvega. Mida Kristile  revolutsioon, seda on Tiinale tema tunded Indreku vastu; erandlik nagu nende tunnete sünd, on ka nende sitke visadus ja vaikne endassesuletus. Tiina on neid väheseid naisi, kes oskavad vaikida (IV 139, 256), kes oskavad hoida enda ja tarbekorral teistegi saladusi. Seejuures on Tiina ennastsalgavalt abi- ja teenimisvalmina malbe, töötab meelsasti ning jõudsalt ega pea ühtki tööd alandavaks. Seda tüüpi töö- ja teotsemisrõõmsaid naisi tõepoolest ei alanda ka ükski töö; nad jäävad ümmardaja seisundiski väärikaks,  enamasti üle­tades oma väärikusega Karini-tüüpi naiste tõusiklikku edevust ning upsakust ja rumalat kõrkust. Nood Karini-tüüpi naised (Tõde ja õigus kujutab neid mitmes teisendis) on erikaalult nii kerged, et nad meenutavad laste õhupalle või seebimulle, mis alati kipuvad õhku tõusma ja seal tasakaalutult hüplema; Tiina-tüüpi naisi seob nendes peituv kaalukas tuum maa külge, nad on ehk esimesel pilgul näiliselt proosalisemad, kuid osutuvad selle eest raskeis olukordades alati usal­dusväärseiks.