Kujutelgem, et pärast seda, kui kaheksakümnendate lõpus oleks pärast ühte teatud üliõpilaste meeleavaldust toodud võimuesindajate maja ette kuldne koer väites, et see on kunstiprojekt. Kindlasti oleks see koer kiiresti ära  koristatud, kuid tollel ajal oleks see info siiski ka meediasse jõudnud. Kujutelgem, et üks tunnustatumaid Eesti kunstnikke oleks ütelnud niimoodi: "Väga tundlike poliitiliste asjadega mina ei tegeleks. Nõukogude riigivõimuga ei mängita! Minu jaoks ei ole see naljakas."