Elukohast niipalju, et üsna pea peale eelmise postituse ülespanemist sai meil  karavanpargist villand ning kolisime ühte hostelisse ehk siis üle kahe kuu jälle tuppa ja voodisse magama. Rohkemaks kui 6-kohalise ühistoa jaoks meil pikaajaliselt võimalusi polnud aga tegelikult peame end nüüd tagasi vaadates üsna õnnelikeks, sest saime seal toas elades tuttavaks ühe väga toreda Hollandi paarikese Jimmy ja Johannaga. Kui olime mõned päevad seal hostelis olnud saime aga teada huvitava tõsiasja, et nii tollel kui ka enamustel teistel majutusasutustel siin linnas on huvitav strateegia, mitte lubada  oma külalistel kauemaks kui nädalaks majutuma jääda. Nimelt on siinsetel hosteliteomanikel välja arvutatud, et neil on kasulikum teenindada siin lühiajaliselt peatuvaid ja tormiliselt pidutsevaid kui siia pikemaks ajaks pidama jäävaid ja töötavaid backpackereid, sest esimesed jätavad hosteli baari oluliselt suurema koguse krabisevat ning ostavad hosteli vastuvõtust ka rohkem ekskursioone jms. Tagantjärgi mõeldes on teatava loogika kohaselt selline lühiajaliste klientide eelistamise poliitika vist isegi  mõistlik aga kui oled just ennast kusagile sisse seadnud ja asjad lahti pakkinud ajab selline asi esialgu pisut marru. Igatahes olles nii mõnegi toakaaslase hirmuäratava ning armutu väljatõstmise tunnistajaks otsustasime pärast põgusat nädalast peatumist seal majutusasutuses vabatahtlikult endale uue elamiskoha otsida. Nüüd siis elutseme hostelis nimega Alice´s Secret (puudub seos Victoria´s Secret´iga), kus meie päralt on sama raha eest praktiliselt oma tuba, mis asub täpselt sellesama hotelli kõrval kus me  parasjagu omale elatist teenime, ning millel puudub igasugune poliitika kliendid teatava aja järel välja tõsta. Lõpp hea - kõik hea !!!