Samas tuletab enam mitte nii enesestmõistetav  telepilt mulle meelde õndsat lapsepõlve, kui ekraan olenevalt ilmast või voolutugevusest pidevalt virvendas. Milline võidurõõm, kui õnnestus see selgeks kruttida. Ükskord, kristallselge ilmaga, saime antenniga vigureid tehes poolkogemata mõneks hetkeks kätte ühe Rootsi telejaama - oh seda õnne! Aparaat oli meil nii vana ja vilets, et alatasa kärssas sel mõni lamp läbi või tuli pildi stabiliseerimiseks teleka otsa raskeid ENE köiteid ja telliskive laduda.