Narva  Naistööühing loodi nunn Margarita (Olga Jamnikova) initsiatiivil. Ta soovis organiseerida Narvas Orenburgi piiskopkonna Iiveri Nikolai nunnakloostri haruõue. Kohalikud elanikud toetasid teda selles jumalale meelepärases ettevõtmises. 1904. aastal loodi Narvas ametlikult kloostri haruõu. Nunn Margarita jäi Narva, temaga liitusid mõned kohalikud naisterahvad. 1909. aastal määrati Narvas asuva kloostri haruõue juhatajaks nunn Tavifa (Tatjana Ivanova). 8. septembril 1913 pandi Ivangorodis, kalmistu lähedal, kahest  hoonest koosnevale kirikule nurgakivi. Kirik pühitseti Iiveri Jumalaema ja Romanovite dünastia 300. aastapäevaks. Kiriku projekti tegi Peterburi arhitekt A. Aplaksin vana-vene kirikuehitusstiilis. Ehitustöid teostati vabatahtlike annetustega, kuid ehitus jäi lõpetamata. Esimene maailmasõda, revolutsioon ja Vabadussõda segasid ehitustööde jätkamist. 1921. aastal moodustati elamiskõlblikus puuhoones ajutine kodukirik. 1930. aastaks oli kivist kirikuhoone ehitus põhiliselt lõpetatud. 28. detsembris 1930 pühitses  Petseri piiskop Joann kiriku ja pühendas ta Iiveri Jumalaema ikoonile. Neli aastat hiljem lõpetati ehitus täielikult. 19. augustis 1934 pühitses Eesti metropoliit Aleksander uue tiibhoone ja pühendas ta püha Nikolaile. 1944. aasta lahingutes kirik osaliselt purustati, kannatada said ka eluhooned. Nunnad asusid elama Kuremäe nunnakloostrisse. 1950. aastatel kiriku varemed lammutati.