Kuid vaadelgem nüüd rinnalehtede sümboolikat pisut lähemalt. Kõigepealt on valikus kaks lihtsamat varianti - Lõhavere linnamäe (Pilt 7) ja Kumna (Pilt 8.) leidudest. Minu meelest kajastavad need üsnagi selgelt ülalmainitud neljasel jaotusel põhinevat maailmapilti, kus neli  tsentrit ümbritsevat kuppu tähistavad nelja ilmakaart. Lisaks sellele on Kumna eksemplari puhul kupud ümbritsetud niinimetatud silmusnelinurgaga, mis on üllataval kombel vägagi sarnane John Weir Perry kirjutises mainitud M'ing Tang'i kujutisega. Samuti palistab Lõhavere eksemplari serva kolme täppi sisaldavate kolmnurkade rivi, mille tõlgendust ma küll siinkohal välja pakkuda ei oska, kuid mis sarnaneb jällegi huvitaval moel ühe Hiina Han'i dünastia pronkspeegli motiiviga 7 (v.t. esimene pilt).  Kostivere aardest pärineva rinnalehe (Pilt 6) sümboolika on samuti üsna lihtne, koosnedes kesksest kupust ja seda ümbritsevast nelinurgast. Ülaltoodud Hiina analoogiat rakendades tuleks seda muidugi pisut kohandada Eesti oludele, kus teatavasti ei eksisteerinud Hiinaga võrreldavat tsivilisatsiooni ja riiklust. Seega ei tähendaks nelinurk siinkohal mitte niivõrd riiki, vaid pigem konkreetse hõimu või rahva maa-ala, neile tuttavat ja omast maad, mis on tõenäoliselt enam-vähem nende  kontrolli all ning kus elavad sarnase keele ja kultuuriga inimesed.  Ehkki John Weir Perry ei ole oma kirjutises pakkunud välja tõlgendust keskse nelinurga sees asuvale kaheteistkümnele kupule, on minu arvates siiski üsna ainuvõimalik vaadelda neid kui kahtteist kuud. Nõnda siis pakun ma välja, et ka Kostivere rinnalehel kujutatud kaksteist täppi peaksid suure tõenäosusega tähistama just kahtteist kuud. Ning kuivõrd aastaringi neljaks jaotamine on igati loogiline, siis on ehk ka arusaadav, miks need kuud  rinnalehe sümboolikas just nimelt kolmekaupa ruudu tippude juurde on grupeeritud.  Kõige keerukam on minu valikus ehk Muhu linnuse eksemplar (Pilt 5), kuid samas järgib ka selle rinnalehe sümboolika üsna selgelt eelmainitud skeemi. Lisaks tsentraalsele kupule on olemas ka neli väiksemat ringikest ja neid ümbritsev nelinurk. Viimatimainitut on sedakorda kujutatud silmusnelinurgana ning seega võib öelda, et suure nelinurga tippudes asuvad väiksemad ruudud ja nende sees asuvad täpid dubleerivad nelja  ilmakaare kontseptsiooni. Seda aga, kas tsentrile lähemal asuvaid täppe saab tõlgendada kui "sisemisi" ja teisi kui "välimisi" on siinkohal muidugi juba raskem öelda. Lisaks on selle rinnalehe serval veel neli tsentri poole suunatud teravikku koos kolmekaupa grupeeritud täppidega, mida võiks jälle tõlgendada kui kahtteist kuud. Samas tuleb öelda, et nimetatud skeem ei esinda minu meelest mitte pelgalt neljaks, vaid juba kaheksaks jaotatud ringi. Kuid samas on ka selline modifikatsioon igati loogiline ning  ülalmainitud skeemi sobiv, sest eks ole ju ka meid ümbritsevat ruumi võimalik järjest täpsemateks suundadeks jagada - lisaks neljale põhilisele ilmakaarele on olemas ka niinimetatud vaheilmakaared: kirre, kagu, edel ja loe.