Karin on minust neli aastat noorem, aga meil on olnud väga ühine lapsepõlv. Ühised mängud, ühised kohad, ühised naljad. See seob lausa uskumatult ja selle olulisusest saab kõige rohkem aru vaadates teisi, kel pole olnud õnne oma õega nii lähedane olla. Samas on see neli aastat selline, et ühiseid  teismelisepidusid ja sõpru meil siiski ei ole. Ja me pole teineteisele ka väga üksipulgi oma südamemuresid, armumisi ja pettumusi kurtnud. Aga täiskasvanuna, kui mu esimene abielu oli lagunemas, leidsin ma sellest hoolimata südamepuistamiskoha just oma õe juures.