Kohtumisõhtud kipuvad mõnikord kurnavaks muutuma. Nii ka seekord. Terve tänase päeva ei tõstnud jalgagi välja ning isegi planeeritud võimalik istung sõpradega jäi üldfüüsilise kurnatuse tõttu ära. Nii vaim kui liha olid nõdrad.  Tuleb välja, et mu sõber teeb suurepärast india rooga.  Oh jeerum, eile sain teada uue  õigekeelsusreegli, mille järgi kohanimi tuleb alati suure tähega kirjutada. Seega mitte india roog nagu vanasti, vaid India roog. Vot nii.  Aga jah, toit oli megahüperhea. Päris kindlasti tuleb seda mingi aeg uuesti lasta sõbral teha. Üleüldse on mul vedanud. Mu sõbrad on kõik väga head kokad, mis teeb nende külastamise väga nauditavaks. Selliseid sõpru peab hoidma. Neljapäeva õhtul siis kogunesime kokku sööki ja jooki manustama. Väga vahva oli. Peo lõpp on küll kõvaketta pealt ära kustunud, aga sellest pole hullu  midagi. Käed jalad liiguvad ja aju funktsioneerib ka, seega on vajalik riist- ja tarkvara õnnelikuks eluks alles. Natuke häiriv oli muidugi ärgates avastada, et mobiil oli jälle jalutama läinud. Õnneks tuli hiljem välja, et ta sai mu sõbraga kokku, kes ta ilusasti oma hoole alla võttis.  Nii et maailm on ilus ja homme on vaba päev. Mõtlengi, et mida sellega peale hakata. Ilmselt lähen sorteerin hulludel ja rallil musaosakondi. Viskan silma peale meestekosmetsile. Ja võib olla tuian niisama ja vaatan  ahneid inimesi. Tõotab tulla ilus päev. Sedasama soovin teilegi armsad lugejad. Ja ärge küpsist kurku tõmmake.