Asi oli siis sedaviisi. Sattusin Kanal 2'te vaadates peale ühele promoklipile, mis teatas, et alates 14. augustist pakutakse vaatajale kaasaelamiseks paari järjestikuse nädalavahetuse jagu filmiklassikat. Muidugi tähendas taoline verbaalne kuldamine laias laastus seda, et kurblikult tühja suvelõpuprogrammi viimaste tundide täitmiseks kasutatakse taaskord teleekraanil ilmselt enim ära leierdatud linalugusid nagu Matrix ning LOTR. Ja pole vaja valesti aru  saada. Head filmid mõlemad, ühes kõigi oma järgedega. Aga pole enam ammu uudis, kui nad telekapurki jõuvad, onju? Teisest küljest hõigati välja RISTIISA, millest kavatsetakse ära näidata mõlemad filmid. Ma olin, käsi südamel, sellest uudisest tõesti äärmiselt meeldivalt üllatunud, kasvõi seetõttugi, et vististi viimane kord kui mingisugune eesti telekanal aegumatut filmiklassikat näidata suvatses, olin ma veel liialt noor ja rumal, et selle tähtsust märgata. Retrospektiivis oleksin ilmselt aga pidanud, kuna  reklaamijärgselt paari päeva pärast telekava sirvides vajusid mu kõrgelennulised lootused jällekord põrmu.