Aafrika elevant (Loxodonata africana) AFRICAN ELEPHANT  АФРИКАНСКИЙ СЛОН  Suurim maismaaloom kaasajal. Ninamiku ja ülamoka kokkukasvamisel tekkinud londil on haistmis-, kompimis-, toitumis-, joomis- ja kaitseülesanne. Tallinna loomaaias elab alamliik L. a. africana (nn. võsaelevant). Aafrika elevantidel on võhad nii isastel kui ka emastel. Vandliküttide hävitustöö  võhkade  ülalõua lõikehammaste  kättesaamiseks on viinud liigi ohuolukorda. Päevas vajab täiskasvanud elevant 100-120 kg rohttaimi, põõsaste ja puude oksi, vilju jms. Isaslooma turjakõrgus võib ulatuda üle 4 m ja ta võib kaaluda kuni 7,5 tonni. Elevandid on karjaloomad. Vana emaelevandi juhitud kari koosneb emasloomadest, noortest ja poegadest. Isased elavad üksikult ja kohtuvad emastega vaid paaritusajal.  Inimtegevuse laienev pealetung on killustanud liigi elupaigad. Neis tekib üleasustusest  tingitud toidupuudus, hävib looduslik tasakaal ja võib hukkuda kogu sealne elustik. Üha enam on hakatud rääkima elevantide arvukuse võimalikust jahimajanduslikust reguleerimisest    Kääbusjõehobu (Hexaprotodon liberiensis) PYGMY HIPPOPOTAMUS  КАРЛИКОВЫЙ БЕГЕМОТ  Asustab vihmametsade aeglase vooluga jõgede kaldaalasid ja soid Sierra Leonest Nigeeriani. Aktiivne on pärastlõunal ja öösel. Toitub veetaimedest, rohust, võrsetest, lehtedest ja varisenud puuviljadest. Erakliku ja  väga peidulise eluviisiga, kuid häirimise korral võib olla ohtlik. Sigib aastaringselt. Erinevalt jõehobust poegib maismaal, mitte vees. Kääbusjõehobu nahk eritab erilist valkjat nõret, mis hoiab looma niiskena ja võimaldab ette võtta pikki rännakuid tihedas taimestikus mööda sissetallatud tunnelilaadseid radu. Tavaliselt sünnib üks umbes 5 kg kaaluv poeg, kes suguküpseks saab 45-aastaselt. Tehistingimustes kohaneb kergesti ja on elanud üle 43 aasta vanaks. Ohustatuse põhjuseks on kontrollimatu küttimine  ja elupaikade hävimine.    Jõesiga (Potamochoerus porcus) RED RIVER HOG  КИСТЕУХАЯ СВИНЬЯ  PENSSELISIKA  Eredat värvi. Kõrvad pikad, teravatipulised, otstes karvatutid. Isastel kärsa ja silmade vahel luulised kühmud. Kult kaitseb oma haaremit ja põrsaid agressiivselt kiskjate, eriti peamise vaenlase leopardi eest. Ujuvad hästi. Võivad kahjustada põllukultuure.  Pruun-harjasvöölane (Chaetophractus villosus)  Pärit Lõuna-Ameerikast. Vöölased on ainsad  tänapäeva imetajad, kelle selga katavad luukilbised. Kuna nad kahjustavad põllukultuure ning nende urgudes murravad kariloomad tihti oma jalgu, hävitatakse neid põllumajanduspiirkondades, aga kütitakse ka maitsva liha tõttu. Väga hea haistmise ja kuulmisega loomad peituvad ohu korral urgu, kaevuvad maasse või suruvad end, käpad kõhu all, maad ligi.    Tintilja (Chinchilla langier) CHINCHILLA  ШИНШИЛЛА  Elutseb kaljupiirkondades 30005000 m kõrgusel merepinnast.  Tegutseb enamasti videvikus ja öösel. Toitub pea kõigist taimedest, mida sel taimestikuvaesel alal leidub. Ronib ja hüppab osavalt. Pesa teeb kividevahelistesse tühimikesse. Tiinus vältab umbes 111 päeva. Pesakondi on aastas 12. Pojad (23) on sündides nägijad ja liikumisvõimelised. Ema imetab neid 68 nädalat. Suguküpsus saabub 8, vahel 5,5-kuuselt. Emane on isasest suurem. Looduses on eluiga tõenäoliselt umbes 10 aastat, tehistingimustes võib elada üle 20 aasta. Tintiljade karusnahk oli hinnatud juba inkade  ajal. Eurooplaste sissetungiga algas röövküttimine ja tintiljad sattusid hävimisohtu. Nüüdseks on nad kaitse all, kuid kohati jätkub küttimine ja elupaikade kahanemine. Karusnahafarmides kasvatatakse erineva värvusega loomi.    Deegu (Octodon degus) DEGU  ДЕГУ  Liik asustab Andide läänenõlva Tiilis kuni 1200 m üle merepinna. Elutseb avatud maastikul tihnikute, kivide ja kaljuseinte läheduses. Päevase aktiivsusega. Elavad väikestes gruppides ja ehitavad keerulisi  urusüsteeme. Võivad ronida ka põõsaste ja madalate puude okstele. Toituvad maapinnal rohust, lehtedest, puukoorest, seemnetest, viljadest, kuival aastaajal ka värskest veise- ja hobusesõnnikust. Vahel kahjustavad põllukultuure. Koguvad talvevarusid. Tehistingimustes sigivad aastaringselt. Tiinus kestab umbes 90 päeva. Poegi on 110. Vastsündinud on karvased ja avatud silmadega. Eluiga on kuni 7 aastat.    Merisiga (Cavia porcellus) GUINEA PIG  МОРСКАЯ СВИНКА  Põlvneb  Kesk- ja Lõuna-Ameerikast, Euroopasse toodi 16. saj. Nime on merisiga saanud oma ruigava hääle järgi, ehkki ta on näriline ja tal pole midagi ühist ei mere ega sigadega. Tänapäeval on merisiga üks levinumaid labori- ja lemmikloomi. On aretatud mitmeid tõuge. Merisiga on aktiivne päeval. Kahekuise tiinuse järel sünnib 24 (vahel kuni 7) poega. Vastsündinud on nägijad ja karvadega kaetud. Emapiima imevad 3 nädalat. Suguküpseks saavad 12-kuuselt. Eluiga on 68 aastat.  Kodustatud merisea esivanem pole  täpselt teada, sest merisiga oli olnud indiaanlaste koduloom juba sadu aastaid enne eurooplaste saabumist Ameerikasse ja erines juba siis välimuselt oma looduslikest sugulastest. Indiaanlased kasvatasid merisiga peamiselt liha- ja ohvriloomana. Merisea looduslikke liike on palju. Nad on sarnased kodustatud meriseaga, kuid nende karvastik on ühetooniline pruun. Enamiku liikide elupaigad on kuivade tasandike madalad põõsastikud, kuhu rajatakse ka urud. Elavad väikeste seltsingutena. Toituvad peamiselt  rohttaimedest.    Azara aguuti (Dasyprocta azarae)  AZARAS AGOUTI  АГУТИ  Suur kergesti erutuv kolmevarbaliste tagajäseme-tega näriline. Ujub hästi ja eelistab elada vee lä-hedal metsas. Päevase eluviisiga. Toitub lehte-dest, seemnetest, mahalangenud viljadest. Kait-sevad oma tegutsemispiirkonda, kuid toidukülluse ajal on üksteise vastu sallivamad. Ohu korral hää-litsevad haukuvalt ja turritavad tagumikukarvu. Märgates madusid prõmmivad jalgadega vastu maad. Pärast  104120-päevast tiinust sünnib 2 hästi arenenud nägijat poega, kes veedavad suurema osa ajast urus, tulles välja vaid siis, kui ema neid imema kutsub. Kohalikele elanikele on nad oluliseks jahiloomaks.    Pruun-harjasvöölane (Chaetophractus villosus) HAIRY ARMADILLO or PELUDO  ЩЕТИНИСТЫЙ БРОНЕНОСЕЦ  Vöölased on ainsad tänapäeva imetajad, kelle selga katavad luukilbised. Pruun-harjasvöölase seljakilbis  karapaks  koosneb 18 kilbisest, millest 78 on liikuvad. Väga hästi  arenenud haistmise ja kuulmisega vöölased peituvad ohu korral urgu, kaevuvad maasse või peidavad kä-pad kõhu alla ja suruvad end maapinna ligi.    Mongoolia liivahiir (Meriones unguiculatus) MONGOLIAN GERBIL  МОНГОЛЬСКАЯ ПЕСЧАНКА  Elavad peregrupina pehmesse pinnasesse kaevatud keerukas urusüsteemis. Tänu uru-eluviisile taluvad suuri välistemperatuuri ja niiskuse kõikumisi. Talvel tegutsevad maa-alustes urgudes ja toituvad kogutud talvetagavaradest. Liivahiiri  kasutatakse laboriuuringutes, nad on ka populaarsed lemmikloomad.    Berberi vööthiir (Lemniscomys barbarus)  BARBARY STRIPED MOUSE  ПОЛОСАТАЯ МЫШЬ  SEEPRAHIIRI  Berberi vööthiire selga katavad heledad pikitriibud. Väikese ümara pesa ehitab rohust ja lehtedest. Poegib tavaliselt vihmaperioodil. Varju võib otsida ka teiste loomade kaevatud urgudes. Looduses eluiga tavaliselt alla aasta, tehistingimustes on elanud üle 4 aasta.    Türgi ogahiir (Acomys cilicicus)  ASIA MINOR SPINY MOUSE  МАЛОАЗИАТСКАЯ ИГЛИСТАЯ МЫШЬ  Liik kuulus aastail 19962008 Rahvusvahelise Looduskaitseliidu (IUCN) punases nimistus äärmiselt ohustatud liikide kategooriasse. Praegu on ta kantud kategooriasse andmeid puudulikult, sest arvatakse, et ta võib kuuluda samasse liiki laialt levinud siinai ogahiirega. Vajalik on põhjalik uurimine.Tänu hästiarenenud tagajäsemetele hüppab ja ronib väga hästi. Vooderdatud pesa ei ehita, poegib kivide vahel või urus.    Siinai ogahiir (Acomys cahirinus dimidiatus) SINAI SPINY MOUSE  СИНАЙСКАЯ ИГЛИСТАЯ МЫШЬ  Nimetus viitab looma karmidele seljakarvadele, mille seas leidub suhteliselt jämedaid ja jäiku okkaid. Soomustega kaetud saba murdub kergesti, mistõttu paljudel looduses elavatel isenditel on sellest järel vaid jupike. Pojad on võimelised koos emaga edasi liikuma juba esimesel eluööl.    Viker-silehuulboa e. aboma (Epicrates cenchria maurus) RAINBOW BOA  РАДУЖНЫЙ УДАВ  Öise eluviisiga madu, elab Kesk- ja Lõuna-Ameerika metsades. Kehasoomused on tugeva metalse läikega. Toitub närilistest, lindudest jms.  Kasvab 1,52,5 meetri pikkuseks.    Ida-liivaboa (Eryx tataricus) TATAR SAND BOA  ВОСТОЧНЫЙ УДАВЧИК  Elutseb savistes steppides ja poolkõrbetes, sageli ka liivaaladel Kaspia mere idarannikust kuni Lääne-Hiinani. Liivaboad on suurel määral kaevuva eluviisiga ja vastavalt sellele on nende keha massiivne,  silmad väikesed ja ülespoole pööratud, et oleks hea pinnasest välja vaadata ilma pead tõstmata. Kasvab 80-90 cm pikkuseks. Varakevadel, tulles pärast talvitumist maapinnale, on ta aktiivne päevatundidel, kuid suvel tegutseb päevase palavu-se tõttu videvikus või öösel. Toitub väikestest imetajatest (hüpiklased, liivahiired), sisalikest ja harvem lindudest. Saagi kägistab liivaboa oma lihaselise keha kahe-kolme keeruga ja neelab seejärel alla. Noored isendid toituvad putukatest. Kõik liivaboad on  munaspoegijad. Paaritumine leiab aset mais, augustis toob emane ilmale 5-10 (5-12) 13-14 cm pikkust järglast.    Kuningboa (Boa constrictor)  BOA CONSTRICTOR  ОБЫКНОВЕННЫЙ УДАВ  Boadest üks värvikauneim, väga varieeruva must-riga madu. Kasvab 23 m pikkuseks (pikim isend 5,5 m). Kuningboal on mitu alamliiki, kes erinevad nii välimuselt kui eluviisidelt. Ulatusliku levilaga boad elavad mitmesugustes paikades: tihedates metsades, põõsatihnikutes, põuastel avamaasti-kel. Sageli  leidub neid ka asulate läheduses. Ko-halikud elanikud kasutavad boasid näriliste hävi-tajana majapidamistes. Jahti peab enamasti öösel. Sööb väikesi närilisi, sisalikulisi, linde, nahkhiiri. Saagi surmab kehakeerdudega kägistades. Munaspoegija: sigimisperioodil toob emasloom ilmale 1564 ligi poole meetri pikkust järglast. Boasid püütakse loomakauplejate poolt, boana-hast on valmistatud mitmesuguseid esemeid.    Kollane anakonda (Eunectes notaeus) YELLOW ANACONDA  ЖЕЛТАЯ  АНАКОНДА  Selle looma kohta on võrdlemisi vähe andmeid. Kasvab kuni 3 meetri pikkuseks. Saaki varitsedes lebab madalas kaldaäärses vees. Toiduks on kalad, linnud, väikesed imetajad. Saagi surmab kehakeerdudega pigistades.  Ovovivipaarne liik, s.t. munad arenevad emaslooma kehas, pojad kooruvad enne ilmale tulekut.    Tiigerpüüton (Python molurus) ASIAN ROCK PYTHON  ТИГРОВЫЙ ПИТОН  Tiigerpüüton on levinud Indias, Indo-Hiinas, Lõuna-Hiinas, Malai saarestikus.  Asustab mitmesuguseid elupaiku kuivadest ja kaljustest piirkondadest kuni troopiliste vihmametsadeni. Kasvab kuni 6 m pikkuseks. Täiskasvanud isane on emasest lühem ja saledam.Toitub väiksematest sõralistest, närilistest, lindudest, madudest. Suuremat saaki seedib umbes 3 nädalat ja võib seejärel söömata olla kuni 4 kuud. Püütonite tähelepanuväärseks omaduseks on võime haududa. Kurnas võib olla 8100 muna. Pärast munemist keerdub emane kurna ümber. Haudumine vältab 12 kuud ning sel ajal emane ei söö. Kui 50-60  cm pikkused järglased munast väljuvad, alustavad nad kohe iseseisvat elu. Suguküpsus saabub 3. - 5. eluaastal. Eluiga on kuni 25 aastat. Püütoneid peetakse küll laialdaselt tehistingimustes, kuid looduses nende arvukus väheneb. Püütoninahku on kasutatud moetööstuses, verd ja sappi tarvitatakse kohalikus rahvameditsiinis, noori püütoneid püüavad loodusest loomakauplejad.    India tiigerpüüton (Python molurus molurus) INDIAN ROCK PYTHON  ИНДИЙСКИЙ ТИГРОВЫЙ ПИТОН  Pakistanis, Indias ja Sri Lankal levinud tiigerpüütoni alamliik. Elutseb peamiselt hõredates metsades vee läheduses. Kasvab kuni 6 m pikkuseks. Täiskasvanud isane on emasest lühem ja saledam. Toi-duks püüab väiksemaid sõralisi, närilisi, linde, teisi madusid. Võimas lihastik on vajalik saakloomade kägistamiseks. Suuremat saaki seedib u. 3 nädalat ja võib seejärel söömata olla kuni 4 kuud. Püütonite tähelepanuväärseks omaduseks on võime haududa. Kurnas võib olla 8 - 100 muna. Pärast mune-mist keerdub emane kurna  ümber. Haudumine  vältab 1 - 2 kuud ning sel ajal emane ei söö. Kui 50  60 cm pikkused järglased munast väljuvad, alustavad nad kohe iseseisvat elu. Suguküpsus saabub 3.-5. eluaastal. Eluiga kuni 25 a. Püütoneid peetakse küll laialdaselt tehistingimustes, kuid looduses nende arvukus väheneb. Püütoni nahka on pikka aega kasutatud moetööstuses, verd ja sappi tarvitatakse kohalikus rahvameditsiinis, noori püütoneid püüavad loodusest loomakauplejad.    Roninastik (Elaphe sp.)  AMERICAN RAT SNAKE  КРЫСИНЫЙ ПОЛОЗ  Roninastikuid võib vaadelda kui üleminekurühma maapinnal elavatelt madudelt tõelistele ronivatele vormidele. Suure osa ajast veedavad nad puudel. Toituvad pisinärilistest, lindudest ja nende munadest. Muna purustamiseks on nendel söögitorus eriline mehhanism. Enamik roninastikute (Elaphe) perekondi paljuneb munemise teel.    Maisimadu (Elaphe guttata) CORN SNAKE  ПЯТНИСТЫЙ ЛАЗАЮЩИЙ ПОЛОЗ  Värvikirev nastiklane, kes  võib kasvada kuni 180 cm pikkuseks. Pupill ümar nagu on iseloomulik erinevaid saakloomi jahtivatele madudele. Isaslooma saba on pikem ja jämedam. Elutseb Ameerika Ühendriikide keskosast Mehhikoni. Asustab metsaseid kaljumägesid, järsakuid, võsastikke, eelistades kuivemaid ja avatud elupaiku. Sage kultuurmaastikes ja mahajäetud inimelamutes. Videviku- ja ööeluviisiga. Toitub pisi-imetajatest, lindudest, munadest. Täiskasvanu eelistab närilisi, pojad söövad sisalikke ja konni. 525 muna muneb pehkinud kännu  sisse, kõdutaimede hunnikusse jms paika, kus on piisavalt soojust ja niiskust nende väljahaudumiseks. Inkubatsioon kestab u 70 päeva. Populaarsed lemmikloomad. Õige pidamise korral sigib tehistingimustes hästi. Võib anda mitmeid värvivariatsioone. Tehistingimustes on elanud 22-aastaseks.    Kuningmadu (Lampropeltis sp.)  COMMON KING SNAKE  ОБЫКНОВЕННАЯ КОРОЛЕВСКАЯ ЗМЕЯ  Eristatakse 9-12 alamliiki, kes erinevad üksteisest värvuse ja mustri poolest.  Elab tihedates põõsastikes  ja metsades. Kasvab kuni 2 meetri pikkuseks. Jahti peab videvikus. Toitub peamiselt teistest madudest, sh. ka mürkmadudest (kuningmadu on maomürgi vastu immuunne). Sööb ka sisalikke, konni ja väikesi imetajaid. Saagi surmab kägistades.  Emasloom muneb metsakõdusse 10-30 muna ning 46 nädala pärast kooruvad 18-20 cm pikkused, vanematest tunduvalt heledamad pojad.    Stepivaskuss (Ophisaurus apodus) GLASS-LIZARD  ЖЕЛТОПУЗИК  Kasvab kuni 120 cm pikkuseks. Elab  maapinnal, varjepaikadeks on näriliste urud, puujuurtevahelised õõnsused jms. Armastab vett ja ujub hästi. Sööb putukaid, tigusid, nälkjaid, harvem väikesi sisalikulisi, madusid, maaspesitsevate lindude mune, samuti mahavarisenud aprikoose ja viinamarju.  Emasloom muneb juunis või juulis 8-10 muna. Pojad kooruvad augusti lõpus ja on umbes 10 cm pikkused. Kergesti kodustatav.    Kesk-Aasia kilpkonn (Testudo horsfieldii)  CENTRAL ASIAN TORTOISE  СРЕДНЕАЗИАТСКАЯ ЧЕРЕПАХА  Asustab savi- ja liivakõrbi, jõeorge ja põllukõlvikuid. Toitub efemeersetest taimedest, põõsaste võrsetest jms. Vahel sööb ka väikesi putukaid.  Talvitub enda kaevatud urus. Emasloom võib sigimisperioodi jooksul muneda kuni kolm korda.    Leopardkilpkonn (Stigmochelys pardalis) LEOPARD TORTOISE  ЛЕОПАРДОВАЯ ЧЕРЕПАХА  Suuruselt neljas maismaakilpkonn maailmas ja teine Aafrikas. Palava või jaheda ilmaga varjubmahajäetud rebase- või sipelgaõgija urgudes. Osav  turnija. Üksteise suhtes agressiivsed ei ole. Vastkoorunud pojad on 45 cm pikkused.    Aafrika kannuskilpkonn (Geochelone sulcata) AFRICAN SPURRED TORTOISE  АФРИКАНСКАЯ ШПОРНАЯ ЧЕРЕПАХА  Maailmas suuruselt kolmas maismaakilpkonn ja suurim mandril elav kilpkonn. Uinakut ei esine. Palava päeva veedab endakaevatud niisketes urgudes. Sigimisajal on isased üks-teise suhtes agressiivsed.    Benneti känguru (Macropus rufogriseus)  RED-NECKED  WALLABY  КЕНГУРУ БЕННЕТА  Maapinnal elav kukkurloom. Tagajäsemed on esijäsemetest märksa tugevamad ja tunduvalt pikemad. Hüppajale iseloomulikult on tagajalal esimene varvas kadunud ning neljas varvas eriti tugevaks kujunenud. Pikka ja tugevat saba kasutab seismisel toena ja hüppamisel tüürina. Asustab valgusküllaseid eukalüptimetsi, toitudes metsaga piirnevatel rohumaadel. Sööb rohttaimi, puulehti, -koort ja vilju. Võib suhteliselt kaua läbi ajada veeta. Korraga sünnib12 poega, kes veedavad  kukrus kuni 9 kuud. Eluiga on 1518 aastat. Algne levila Tasmaanias ja Austraalias, introdutseeritud ja püsima jäänud Uus-Meremaale ja Suurbritanniasse.