Reminiscere miserationum tuarum, Domine, et misericordiae tuae, quae a saeculo sunt: ne unquam dominentur nobis inimici nostri: libera nos Deus Israel ex omnibus angustiis nostris. Ps: Ad te Domine levavi animam meam: Deus meus in te confido, non erubescam.  Tuleta meelde oma halastusi, Issand, ja oma heldust, mis on igavesest ajast: ärgu võimutsegu meie üle meie vaenlased: vabasta meid, Iisraeli Jumal, kõigist meie kitsikustest. Ps. Sinu poole, Issand, ma tõstan oma hinge: minu Jumal, Sinu peale ma loodan, ärgu ma jäägu häbisse. (Ps 25[24]:6,2,22 ja 1-2)  Ristimiseks valmistujad on nädala jooksul saanud iga päev õpetust, kohtudes kas õpetaja kodus või  kiriku vastavas ruumis. Õpetus on olnud väga metoodiline ja sihilikult muljetavaldav, rõhutades tõsiasja, et kuni ristitavad ei ole ristimises uuesti sündinud, on nad kurja meelevallas.  Läinud pühapäeval seati ristitavate pilgu ette kolm kiusatust, millega kiusaja katsus läbi Kristust kõrbes. Need olid üldinimlikud kiusatused - leiva-, populaarsus- ja võimukiusatus.  Epistel (1Ts 4:1-7) ja evangeelium (Mt 15:21-28) on valitud sellest lähtuvalt. Need peavad juhtima ristitavate tähelepanu muutusele,  mis kaasneb ristimisega. Ja teisalt tuletama koguduseliikmetele meelde nende endi õppeaega ning nõnda innustama enese läbikatsumisele ja meeleparandusele.  Epistli sõnul on kristlase kutsumus üha enam edeneda Kristuse korralduste täitmisel. See meenutab taas koguduseliikmele antud õpetust, kuidas olla Jumalale meelepärane; see meenutab, kes koguduseliikmed olid varem, kust nad tulid, mis usku tunnistasid, kuidas elasid. See elu ja uus elu on otsekui öö ja päev. Kurjuse poolt vallatud vaim, ihu ja elu  saavad Jumala lapse vaimuks, ihuks ja eluks.  Ja siin on, mida meelde tuletada: Jumala halastust ja heldust ikka ja jälle patusse langeva inimese vastu.