Need  kolm eeldust üksikult ja üheskoos näivad tingivat asjaolu, et Freud suudab arvestada hingeliste nähtuste ja ka neurooside selgitamisel ainult piiratud ulatuses kultuurilise ja sotsiaalse ümbruse tähtsust. Tema psühhoanalüüsis bioloogiline orientatsioon kahjustab sotsioloogilist ana­lüüsi. Ta püüab sotsiaalseid nähtusi tuletada psüühilistest teguritest ja neid omakorda bioloogilisist teooriaist (libido teooriast). Selle menet­luse puhul võib näiteks öelda, et sõjad on determineeritud inimloomuses peituva  destruktsiooni instinkti poolt; et meie praegune majanduslik süs­teem (kapitalism) on põhjendatud anaal-erootilistele tungidele ja et meie masina-ajastu ei saanud alata kakstuhat aastat tagasi, kuna see ajastu oli nartsistlik.