Kodanike komiteede ideoloogid eesotsas Tunne Kelami ja Trivimi Vellistega rõhutasid Eesti Vabariigi järjepidevuse idee puhul seda, et Balti riikide taasiseseisvumine võiks kujuneda positiivseks lahenduseks ka impeeriumi kriisile, juhul kui see õnnestuks läbi viia rahumeelselt ja kui see õnnestuks lülitada Euroopa relvastuse vähendamise ja desarmeerimise üldisesse protsessi. Ühelt poolt püüti anda lääneriikidele argumente Balti riikide iseseisvuspüüete toetamiseks ja teisalt kahandada hirmu impeeriumi lagunemise ettearvamatute tagajärgede ees, rõhutades igal sammul Balti riikide erilist staatust N. Liidus ning nende varasemat iseseisvust - seda erinevalt teistest liiduvabariikidest. Sellega reetis Eesti lõplikult perestroika, sest selgus: Venemaa küljest lahti saada on küll raske, kuid ilmselt kergem kui Venemaad parandada. Olukord meenutas mõneti Tartu rahu sõlmimise aega.