Kogudustest lahkub ka tugevalt usklikke ja usku tähtsaks pidavaid inimesi, kes sooviksid enda ümber näha teistsugust usuühiskonda - lahkutakse kirikut liiga sallimatuks, konservatiivseks ja ebavõrdseks pidades. Samas on inimesi, kes lähevad ära kiriku liigse liberaalsuse, sallivuse ja tänapäevasuse tõttu.  Koguduste töötajatelt oodatakse personaalset lähenemist - seda nii kiriklike talituste, kalmistute korrashoiu kui abi palumise puhul. Kirikust  lahkujate hulgas on vähe kristliku kasvatuse saanuid ja inimesi, kes tähtsustavad diakoonia- ja vabatahtlikku tööd.  Kirikunõunik Seppo Häkkinen toob koguduste liikmelisuse tugevdamisel välja neli aspekti: kiriku ainulaadsuse vaimse koostööna, kodude kristliku kasvatuse toetamise, koguduste hea töö ja uudsuse otsimise ning inimeste personaalse kohtlemise.