Käisime täna algklassidega Viljandis teatris. Etenduse nimi oli "Haldjakuninga kingitus". Oma poja võtsin siis ka ühes. Pidada veel Jõuluvanalt kinke saama ja puha...  Etendus oleks peaaegu olnud üsna halb. Kui temas poleks olnud selliseid väikseid häid momente. :) Teemaks siis viimasel ajal kuidagi tüüpiliseks kippuv õpetliku sisuga looduskaitse jutt a la "mets ja vee ringkäik ja raba ja kõik koos on tervik ja me peame seda hirmsasti hoidma jada jada jada". Oleks tulnud väga trafaretne  jutt, kui see huvitavalt poleks lahendatud. Ja sealjuures väga "ühte väravasse" mängitud. Õnneks minule sobivasse väravasse. Näiteks metsa kaitsevad ja puhastavad haldjad, kes nägid välja õhulised ja pikkade sirgete valgete juustega(!), kuri nõid-kuninganna, kes oli metsast välja aetud ning nüüd inimeste käest vallutatud linnas elas, keetes oma mürke ning reostades sellega ümbritsevat raba ning vett. Tapetud kuninga poeg, inimene, kes südamelt hea (ning seega haruldus!) ning kelle kätte usaldatakse haldjakuninga hõbemõõk, et ta sellega Nõia tapaks. Siis veel klausel, et haldjad ise ei või kelleltki elu võtta, kuna siis peab nende sugu maa pealt lahkuma - hoiatus, mis Haldjakuninga tõttu lõpuks täide läeb. Ning lisaks veel troll, kes Nõiatari käske täidab ning kõiki hirmutab, ära sööb või maha murrab. Mõned väiksemad vidinad veel. Tuleb tuttav ette? Näidendi autor peaks olema keegi eestlane (?), Silvia Soro, lavastas Peeter Tammearu, kunstnik oli Jaak Vaus. Minul oli tore, lastel samuti, laval sai näha isegi mõõgavõitlust, haldjakuningat mängis Indrek Sammul. Ja kõigele lisaks kestis see kõik mitte palju üle tunni, st et lapsed ei tüdinud ära. Ahjaa - korra tehti välku ja pauku ka!:) Nii et pea täiuslik laste jõuluetendus.  Nojah, aga pärast eesriide langemist tuli lavale Jõuluvana ja hakkas seda va kommipakkide jagamist orgunnima... noh, see oli selline  tavaline sebimine. Aga sellest ma vaatasin üle.  Nii et üldmulje hea. Pluss see pisike nüanss, et jälle vilksamisi Viljandit nägin. Kah üks ilus kant, kuhu ütlemata harva satun.    Voh, kus täna tuli romaan. :) Tubli on see, kes siiamaani jaksas lugeda!