Ja täna oligi see päev, kus see sai meile nö saatuslikuks.  Tihti tundub, et oma lõksu leiva jaoks ei suuda kinni hoida just vene poisid. Nii siis ka täna - alustasime tundi toenglamangus. See oli meile ergutuseks. Et fakt, et rivis ei räägita, sööbiks ikka sügavalt meie lihasmällu. Tegu polnud mingi lühiajalise seismisega. Käed ikka jõudsid värisema hakata. Või siis teine variant, et mu käed olid lihtsalt nõrgad, mis on ka täiesti tõenäoline.