Võiks kirjutada paljust, kuid kirjutan vaid sellest, mis mind pani aaaahetama. Anjis on kusagil 60 000 hektarit bambusega kaetud mägesid. Sinna sõites oli nii lahe tee ääri jälgida. Kui Eestis ringi sõites laiuvad igal pool kuused, kased ja männid, siis seal kandis olid igal pool bambused. SUured ja väikesed. VÕIMAS. Ja kui me  veel mägedes turnimas käisime tuhandete teiste turistidega, ning pambuse mägedes olevaid waterfalls nägime, siis ma tahtsin omale kohe bambusest onni ehitada, ning sinna mäe otsa elama jääda. Kuid siis tuli meelde, et pean oma elupaika jagama tuhandete pinisevate sääskedega, ning turistidega, kes igal võimalusel minust pilti tahavad teha.