Ja tahest tahtmata (ma ei oskagi seletada, miks :D) tuli mul seda postitust lugedes meelde see film Nunnad hoos, 2 (eriti just nende ridade lugemise ajal, kus sa mainisid seda valju diskotümpsu). Seal, kui mäletad, oli ka nii, et kui kirikus oli missa, siis noored tänavalt kuulsid ja mõtlesid, et mis asi see on, et läheks õige ja kuulaks  lähemalt. Ja läksidki kirikusse, ja võtsid selle omamoodi isegi omaks. Ehk siis võiks seda võtta kui järjekordse näitena, et kui ükskõik, missugune muusika on olenemata inimeste soost, rassist ja usulisest kuuluvusest inimestele meelde jäänud, et isegi need tänavanoored, kellel tubakas ja graffiti on olulised, lähevad kirikusse missat kuulama, siis on see püha üritus igati korda läinud...