Ma armastan sõnu, aga ma pole sõnameistriks õppinud. Sõnad on nagu savi, millega modelleerida. Tegelikult pole vahet, kas raiuda kujustus kivisse või vormida sõnadega õhku, südametesse, meeltesse. Oluline on suhe, kõnelus, mis selle käigus toimub. See on võrreldav toitumisega: enese pakkumine ja enesesse võtmine. Iga hingetõmbega, iga kirka löögiga, iga tantsu sammuga, iga sõnaga.