Tuumakütus kuumenes üle ning hakkas sulama, hiljem leiti, et umbes kolmandik reaktori tuumast sulas üles. Siiski ei toimunud kogu reaktori plahvatust, keskkonda sattusid  radioaktiivsed gaasid, mis andsid umbes kahele miljonile inimesele keskmiselt ühe röntgenuuringuga samaväärse kiiritusdoosi ning suurima doosina inimestele otseselt väljaspool tuumajaama ala aastase tavadoosiga võrdse lisadoosi. Veel mõned päevad peale õnnetust elati hirmustsenaariumi mõju all, sest kardeti reaktorisse koondunud vesinikumulli plahvatust. Seda siiski ei juhtunud.