Häda on ikka eestlastes endis. Me kipume kogu aeg venelaste eest mõtlema. Kujutama ette, mida nad tahavad, mis oleks neile hea, mis mitte. Jah, meil on loomulikult ja õnneks oma eesti keel riigikeeleks, aga  pangaautomaatidest teenuste ja kaupadeni toimib praktikas kogu aeg ka kakskeelsus. Ärimehed ja pangad on valinud konsumeristliku oportunismi tee ja ükski poliitik pole neile näppude pihta löönud. Aeg-ajalt tõuseb üksikuid probleeme, kui mõni arst, politseinik või muu avalik teenistuja söandab kliendilt nõuda riigikeele kasutamist. Küll siis on ehmatamist ja ahhetamist! Miks? Miks meil keeleseadus siis on? Ja ikka ahhetavad esmajoones venelaste ees pugejalikult muganduvad suguvennad ise.