Sageli tegutseb Eesti ettevõte välisriigis vahendaja kaudu, milleks võib olla 100% osalusega tütarfirma, ühisettevõte või sõltumatu vahendaja. Kaubamärgi võib välisriigis registreerida kas Eesti ettevõtja nimel  või mõnes välisriigis tegutseva ettevõtte nimel. Optimaalsem valik sõltub nii kaubamärgiõigusest (mõnel juhul on kaubamärgi taotlemine kodumaise ettevõtja nimel soodsam, samuti on teatud juhtudel õigus kaubamärki taotleda sõltuv taotleja päritoluriigist) kui ka muudest faktoritest, näiteks maksuõigusest. Vastav valik tuleb teha koostöös patendivolinikuga. Kõikidest variantidest kõige riskantsem on kaubamärgi registreerimine sõltumatu vahendaja nimel, kuna viimane võib vaidluste korral märgi lihtsalt endale  jätta. On teada juhtumid, kus ühes riigis kaubamärki omav ettevõtja lubas selle teises riigis registreerida edasimüüjal. Suhted aga jahenesid ning kaubamärgi algne omanik osutus teise riigi turult välja tõrjutuks, sest kaubamärgiõigused kuulusid seal edasimüüjale. Ka ühisettevõtte nimel ei soovita üldjuhul kaubamärki registreerida, kuna selle juhtkond või omandisuhted võivad muutuda nii, et kaubamärgi kasutamine ei ole enam ettevõtja kontrolli all.