Rahvusliku liikumise laineharjal hakkas noori eesti haritlasi häirima arusaam, et algupäraseid eesti eesnimesid pole võimalik leida ei arhiivist ega ühestki targast raamatust. Nii tuli need ise välja mõelda. Andres Saali ajalooliste juttudega tulid käibele Aita, Leili, Vambola ja Juta, Bornhöhelt tuli Meelis, teistelt veel üht-teist.