andrus:  Mis kriit ja lanoliin...- mulle meenub hoopis see õnnis aeg kui pidin suvel üksi terve kalassitäie pinke ära värvima -ei mäletagi mis pattu ma sellega kustutasin). Ja ega nõukaajal polnud ju mingeid kummikindaid anda- olin siis pärast üleni värvine. Õpetajaproua ulatas mulle siis abivalmilt pudeli atsetooniga millega ma ennast siis nö pesin. Sellel suvel koolimajas vett polnud...