kaua see lõbu muidugi ei kestnud, sest juba varakult pildi taskusse lükanud ixo hakkas meile helistama, et kus me nüüd oleme ja mis me nüüd teeme ja kus me nüüd lähme. umbes kolme tunni pärast jaksasime ennast peku juurest välja vinnata, et minna keski jäänuseid sööma ja mängima mängu "mees, kes teadis ussisõnu". kui ixo pohmaõllest täis ja mitmeks tunniks tugitooli magama jäi, halastasin  talle ja lubasin meil koju minna, kus vaatasime family guy' star wars-episoodi ja mina igatahes lõpupoole logisin juba välja. hommikul andsin ixole bussiraha, ise keerasin külge ja ärkasin 4h pärast, et minna kristi juurde aelema. eest leidsin ka lõbusa reamees tammingu, päris pikalt tegime kolmekesi piltide impordi ja soojade võileibade vahele nalja. pisut hiljem läksime kristiga keski, et veel pisut ussi mängida ja tee peal ostetud pellusid mugida. kuigi plaan oli minna tallinnasse tagasi, otsustasime nii mina kui müra, et targem oleks minna hoopistükkis välja, et tähistada laura sünnipäeva. õlu-2-3 mökus-krooksus-zavis tehtud, läksime koju (seekord kristi omasse), et magada maailma kõige magusamat tagasi-emaüsas-und. järgmisel päeval ärkasin ema kõne peale ja ajasin siis ruttu ka kõik teised üles, et enne lahkumist veel natuke kõik koos kristi juures bomži panna ja süüa anni arro ahjupeeti ja värsket keedumuna. lõpuks saime müraga poole kuuese bussi peale, kus kavatsesime küll vaikides pimedusse põrnitseda, aga pidime ikka inimsuhete teemal pläkutama. nagu me vähe kohtuks…