Käesoleva kirjatöö puhul on tegemist katsega heita valgust muistsele asustuspildile ja halduskorraldusele Järvamaal, ühes Eesti  arheoloogiliselt kõige vähem uuritud piirkonnas. Puudulikule uurimisseisule vaatamata on võimalik muististe põhjal kindlaks teha omaaegseid asustuskeskusi ning vaadelda nende suhestumist teadaolevate linnamägedega, tegemaks nii oletusi linnuste rolli ja mõjuraadiuse kohta muinasaegsel Järvamaal. Looduslikke tingimusi ja muistise paiknemist aluseks võttes on võimalik kontrollida ka oletusi muinasaegse haldusjaotuse ja kihelkonnakeskuste paiknemise kohta.