Esimene kohtumine teel oli kährikuga. Polegi sel kevadel neid varem näinud. Teine kohtumine oli põnevam. Läksin piki jõe kallast vaatama, kuidas pärast korrastustöid seal välja näeb. Kuulsin eemalt, et puude vahelt kostab lindude ägedat häälitsemist ja see tähendab alati, et mõne ohtlik tegelane on läheduses. Sihil vilksataski üks hele lendu tõusev lind, aga jäi kaugeks ja polnud kohe võimalik aru saada, kellega tegu. Liikusin lähemale  ja puulatvade kohal liugleski seesama heledate tiibadega tegelane, tegi mõned hääletud tiirud ja kadus metsa puude vahele. Pildile ei saanud. Händkakk oli, laiad tumedamate vöötidega tiivad tundusid vastu taevast kaunilt läbipaistvatena. Kaks aastat tagasi samal ajal ja samas kohas olid seal 2 karvast kakupoega, keda maas ronimas ja tukkumas nägin. Pesa või õõnsus on siiani leidmata.