2007. AASTAL NIHUTATI suveajapunkt üle USA kolm nädalat varasemaks ja normaalajale tagasiminek  üks nädal hilisemaks. Energiakasutus langes seepeale 0,2 protsenti. Absoluutarvudes hoitakse üle riigi siiski kokku märkimisväärne kogus - päevase kokkuhoiuga saaks aasta ringi käigus hoida 100 000 kodumajapidamist.  Suveajale üleminekut promovad eriti ägedalt spordimagnaadid. Golfitööstus näiteks väidab, et suveaeg toob neile aastas lisatulu 400 miljonit dollarit.  Kuid südamele ei paista suveaeg meeldivat. Sockholmi Karolinska instituudi teadlased uurisid müokardi infarkte alates 1987. aastast ja  leidsid, et südamerabanduste arv kasvab suveajale ülemineku järgsel nädalal viie protsendi võrra. Nad oletavad, et see võib tulla magamisharjumuste ja bioloogiliste rütmide häiretest.  Teiselt poolt võib kellakeeramine aidata ennetada liiklusõnnetusi, kuna enamik inimesi sõidab siis päevavalguses. Üks USAs tehtud uuring kinnitab koguni, et esimesel suveaja kevadkuul on tänu sellele kuni kümme protsenti vähem mitmesuguseid liiklusõnnetusi.  Ajaloolane Mati Laur juhib ajakirjas Horisont tähelepanu,  et kellakeeramine võib mõjutada ka meie ajalootunnetust. Ta toob näite 1989. aasta 9. märtsil meenutatud 45 aasta tagust Tallinna kesklinna pommitamist Punaarmee poolt. Õhurünnak algas kell seitse õhtul ja 1944. aastal oli siis kottpime. Kuid 1989. aastal polnud päike veel loojunudki. Asi sellest, et neil kahel aastal erines ajaarvestus kahe tunni võrra. Nii et kui tahame teada, kas ajaloosündmus toimus koidu või eha aegu, tuleb arvestada ka vahepealseid kellajaga manipuleerimisi.  Allikad: Scientific American, Horisont, Wikipedia