Now is the winter of our discontent, made glorious summer by this son of York  And all the clouds that lourd upon our house in the deep bosom of the ocean buried..  Tunnete ära?    Steinbeck aitas mul aru saada, mida ülestõusmispühad kristlase jaoks tähendavad.    Inimesed on ikka tiba kummalised küll. Ma pole kuigi religioosne tüüp ja isegi mind hämmastab täna kuuldud ÕNNESOOVIDE ja "HÄID PÜHI" hõikumiste suur hulk. Kas järgmisena võtame ette juutidele verivorsti ja mulgikapsa müümise kampaania ja moslemitele hakkame ramadaani ajal rammusaid lõunasööke pakkuma? Teeks ikka asja enne enda jaoks selgeks ja siis vaataks, kas ja mida ja millal ja kuidas tähistada.  Olgu selle suure reedega kuidas on , arvan et siin on/oli kristlaste jaoks veel pisut lootust: äkki Ta ikka pääseb ristist, äkki roomlased halastavad....Aga homne päev on kõige koledam päev ristiusku inimeste aastas, sest nende jumal on surnud mis surnud ja ei ole üldse kindel, et ta ka sel aastal üles tõuseb. Õige püha, mil varane ärkaja näeb kuidas päike tantsib on alles pühapäeval.    Usun ka selle püha paganlikku ajalukku. Usun, et meie eellased ei olnud mitte alati kindlad igakordses kevade  taastulekus ning kevadpühade langemine aasta kõige heitlikuma ilmaga aega pole juhuslik. Aga mis siis kui kevad jääb seekord tulemata, talv tuleb taas ja nii jääbki? Oodati hinge kinni pidades kas ikka linnud tulevad jälle ning lumi läheb....    Mida aeg edasi, seda enam leian ma , et olen tõsiselt kevadeusku. Kogu aasta on mulle üks suur kevadeootus - ainult jaanipäev tähistab minu jaoks lähenevat sügist.    Homme on kole ilm. Istugem siis omaette ja lootkem, et kevad on teel.    Ülehomme paistab päike igal juhul, ka siis kui meie seda ei näe.        Dixi