Käisin aastavahetusel "mastermindis", kus esimesel kohtumisel määratlesime oma eesmärke. Kuna asjade vajamise soovi olin selleks ajaks n.ö. tühistanud ja selles mõttes siis nagu eesmärgitu, võtsin julguseks väljenduda, et eesmärgiks on "tasakaal kõiges" ehk siis hoida erinevad eluvaldkonnad omavahel tasakaalus ja hoida ka iga valdkonna sisest tasakaalu (see kattub Peep Vainu eluratta teemaga…) Tookord tundsin end ikka mõttetuna küll. Ei hakanud  vabandama, et asjade maailm on läbikäidud tee. Taotleda-soovida-saada-omada asju tundub olevat märksa lihtsam kui tasakaalu saavutamine. Püüan elada väheste asjadega ja endale kinkida palun alati kiiresti realiseeritavaid asju, mille tõttu osad kinkijad tunnevad ennast solvatuna. Ise sooviksin asju, millest ei jääks jälge alles aga kinkijad (asjainimesed) tahaks kasvõi vägisi endast minu koju jäljed (riiulitele, seintele, kappidesse) maha jätta…  Kuskil sinu tekstis oli tasakaalupunktist jutt, mis  mulle väga toetavalt mõjus ja kirjutama pani.  Jätkan oma olemist ja ei heitu!  Ja ikkagi, lihtsam on pöörata vähemate asjadega maailma, kui sul asjade maailm on läbi käidud,  kes siis teiste kogemustest õpib   )  Aitäh Kaidole ja teistele ka, et jagate…