Kuna elu pakub küll vahest teravust on ikkagi mõnikord tore kujutada ette, mis juhtuks kriisisituatsioonis. Noh näiteks see ägedalt välja  reklaamitud päikesetorm. Juhtusin päev varem ETV2-st vaatama ka saadet magnetpooluste liikumisest. Need kaks asja kokku + kerge kevadmasendus andsid fantaasiale päris head materjali. 2012-2013 päiksetormist on palju juttu olnud, ülejäänud kahest vähem. Aga maa magnetpooluste liikumisega on see teema, et seda peaks ette tulema iga 250-300 000 aasta tagant. Iga kord kui poolus triivib nõrgeneb maa magnetväli kogusummas 10-20%ni. Viimane kord oli üle 700 000 aasta tagasi. See info pärineb süvamere setete uurimisest,  kus ferromagneetilised osakesed näitavad erinevates settekihtides erinevat suunda. Kokkuvõtlikult: kuna magnetpooluste liikumine on tublisti hilinenud, kuid viimastel kümnenditel on märgatud, et poolused on vaikselt juba triivima hakanud (kuni 40km aastas ja erinevates punktides on väli erineva tugevusega) ja päikese aktiivsus peaks jõudma ka veidi hilinenult oma maksimumi üpris peatselt, võib tõesti karta, et nii kosmiline kiirgus, kui ka päikeselt lähtuvad laetud osakesed jõuvavad kergemalt maad  penetreerima. Mind ja sind. Ja äkki ka Eesti Energia trafoseadmeid.