"Hector Adonis uuris fotot. See oli tehtud, kui Guiliano oli alles seitsmeteistkümne aastane. Vahemere ääres ollakse siis oma ilu tipul. Tema näos oli midagi mahedat ja meeldivat, mis pani inimesi teda armastama; kellelegi ei võinud pähegi tulla, et seesama mees võis anda käsu sadadeks mõrvadeks ja saata sajad hinged põrgutulle.