Kui  mulle pakuti võimalust lugeda Michael Winterhoffi raamatut "Kuidas meie lastest kasvavad väikesed türannid", olin ma valmis enam-vähem kõigeks.  Ma ei tea kasvatuseadustest ega lastepsühholoogiast suurt midagi. Spock on mulle liiga karm ja konkreetne tundunud (lugesin seda kaheksa aastat tagasi, kui ise emaks sain, muude asjade vahele), paljud tänapäevased raamatud aga liiga kummalised. Muide, mis on puudutanud just beebide ja väikelaste teemat, siis mulle on olnud kõige südamelähedasem "Ema käsiraamat"  aastast 1938(!). Nõus, et meditsiiniliselt on osa seisukohti muutunud, samas imetamisnõustajana ütlen, et lapse toitmise põhimõtted seal olid suuresti paremad kui nõukogude ajal.  Aga toitumine ja meditsiin ei ole käesoeva raamatu teemad. Siin keskendutakse laste kasvatamisele - või sellele, mida keegi meist peab laste kasvatamiseks.