Tänapäev, tõsi jah, seob iga vaimselt töötava inimese ja eriti kir­janiku ette hoopis uued ülesanded kui neil olid seni. Meie senise kir­janduse suur osa tegeles väikekodanlise tõusiku ja muude negatiiv­sete tüüpide naeruvääristamise ja piitsutamisega. See langeb nüüd ära lihtsalt seetõttu, et need ühiskonna arengut väänama ja määrama kippuvad jõud on välja  suletud oma kunagisilt seisukohilt. Tuleviku kirjandus peaks kujunema ses mõttes "sünteetilisemaks", et sellesse tuleks rohkem teadlikku sihipüüdlikkust ja tahet mõjutada ühiskondlikku arengut.