Õhtuleht  on üles korjanud ja avaldanud eile netiavarustes levinud Ülo Vooglaiu mahu ja ülesehituse poolest autorile ebaiseloomulikult kompaktse, ent sisu poolest pehmelt öeldes hullumeelse kokkuvõtte kõigist Eesti ja kogu maailma hädadest, mille on sügavas salastatuses tekitanud "pühendatud isikud".    Agressiivne pederastia olevat vaid jäämäe veepealne osa, aga enam-vähem kindel on, et sellest atraktiivsest sõnast ja mõttest retseptsioon suurt kaugemale ei jõua. Kui nüüd Reimo Mets loeb, et teda ja tema  aatekaaslasi on nimetatud seksuaalhälvetega isikuteks, kes on ühel pulgal paranoikude ja skisodega, siis ta ilmselt pikalt ei pühitse.    Selle teksti avaldamist on raske mõista. Hirmus kisa ja koledam pahandus on kindel, teksti "maailmaajalooline" väärtus aga küsitav. Kas mäng väärib küünlaid? Noh, iseenesest peaks ühel korralikul kollasel lehel olema kohtukulude katmise fond, mis kisa-kära sujuvalt kinni maksab.