Kõrvaltegelastena astuvad üles konkreetsed ajaloolised isikud (Konstantin Päts, Johan Laidoner jmt.), kellega seotud stseenides on püüeldud võimalikult suure ajaloolise tõepära, kohati lausa faktitäpsuse poole. Tervikuna ei ole tegemist siiski mitte kunstilise dokumentaaliga, vaid ajaloolisele taustale projitseeritud fiktsiooniga, milles eeskätt läbi eraeluliste seikade ning arengute antakse edasi ajastu meeleolusid ja mõttemaailma.