täna jumalateenistusel oli väga hea kõne, matteuse 25 peatükist, kus on kolm karmi tähendamissõna elust enesest. hakkasin mõtlema, et mis on näiteks need talendid, mis jumal on mulle andnud, et ma neid tema heaks kasutaksin. on ju tohutult lihtne kasutada oma andeid selleks, et endale au ja tunnustust saada, vaadake mind, ma olen nii lahe inimene. aga mida ma jumala heaks võin teha? armastada inimesi enda ümber, armastada ennast,  andestada ja paluda andestust, püüda aru saada jumala loogikast eriti kui maailma ja minu enda lihalik loogika sellele risti vastu käib. pakkuda inimestele võimalust leida sedasama vabadust, mille mina olen leidnud… vot see on juba raskem ülesanne. meie kultuuris pole kombeks oma maailmavaadet kellelegi peale suruda, isegi arvamuse avaldamist võetakse teinekord pealesurumisena. usk ja jumal on täitsa tabu, vähemalt soomes. pole kombeks teiste usu kohta uurida, et mida sa tegelikult usud ning millel su usk  põhineb ka.