Vulkaani purskel eralduva laava koostisest sõltub vulkaanide kuju. Kui laava on suhteliselt vedel (see tähendab et väikese viskoossusega), siis valgub see peale purset kraatrist suhteliselt kaugele ning hangumisel moodustub madal lame vulkaan, mida  nimetatakse kilpvulkaaniks. Kilpvulkaanid on näiteks Hawai saarestiku vulkaanid Manua Loa, Mauna Kea jt. Kui laava on paksem (ehk viskoossem), siis hangub ta juba mäe küljel ning tekib kõrge koonuse kujuline mägi. Sellistel vulkaanidel esineb pursetel alati kaks purskeperioodi, kus purske ajal eraldub enne tuhk ja seejärel laava. Vulkaani küljele moodustuvad vaheldumisi tardunud tuha ehk duffi ja laava kihid. Selliseid vulkaane nimetatakse kihtvulkaanideks. Kihtvulkaanideks on näiteks Etna. Vesuuv, Cotopani, Fujijama jt. vulkaanid.