Ma ei tea, miks see aasta algus nii närune on, aga lisaks Kiisiku tervisele on mu mõtteid painanud üks täiesti võõras mure. Nüüd polegi enam võõras, elan kaasa. Ja panen siia kirja oma armsalt sõbralt Tiialt, et ehk elab keegi …  Continue reading  →