4. veebruaril 1889. a. võeti vastu määrus, mis muutis nii õppetöö  korraldust kui ka teaduskonna struktuuri. Need olid seni olnud valdkonnad, mida reguleeriti ülikooli põhikirjaga. Senisest kahest kohaliku õiguse õppetoolist jäeti alles üks (Balti eraõigust oli ju vaja õpetada), teise asemel asutati Vene tsiviilõiguse õppetool; Vene õiguse õppetool muudeti Vene õiguse ajaloo professuuriks ning riigi- ja rahvusvahelise õiguse õppetool vaid riigiõiguse õppetooliks. Uute õppetoolidena asutati õigusteaduskonda politseiõiguse- ja poliitilise ökonoomia ning statistika õppetool.  Varasemast jäid alles Rooma õiguse ja kriminaalõiguse õppetoolid.