Võõraste kultuuride, religioonide, keelte poliitikate ja seaduste surve eesti kultuuriloolise identiteedi alustele on tugevnenud. On tekkinud eesti omad budistid ja moslemid, sotlased ja iirlased, kes püüavad oma elu seada ning käituda vastavate kommete ja kaanonite järgi, mis paratamatult meie ühiskonnas juuri ei oma. Hälbeid on igas ühiskonnas, kuid väikeses ühiskonnas moodustab iga hälve suurema protsendi ning lähemal on kriitiline piir, mis viib hälbe  normiks. Loodushingeline maakultuur on aga eestlastele ainus oma tsivilisatsioon, mida peaksime hoidma ja edasi kandma. Perede elulood ja traditsioonid, rahvuslik kodu ja perekultuur - need on meie kultuurilise jätkusuutlikkuse tegurid.