Euroopa Liidust jagatavate toetuste summad on suured ja aitaksid Eesti metsade väärtuse tõstmisele majanduskriisi aegadel palju kaasa. Paratamatult  tekib mõte, et justkui sihilikult (või lollusest/ebakompetentsusest) mõeldakse siin kohapeal välja vigureid, mis tõrjuvad paljud metsaomanikud toetusesaajate marjamaalt kõrvale. Üheks selliseks takistuseks on näiteks nõue, et metsaomaniku omatööd oma metsa hooldamisel ei loeta abikõlbulikuks tegevuseks. Peab justkui naabrimehe palkama. Ulukikahjude ennetamiseks sadu tuhandeid maksvaid tõkkeid ja aedu metsadesse ehitada - see on eriliselt geniaalne väljamõeldis. Kunagi tulevikus, kui kord jälle  pärandkultuuriobjekte inventeerima hakatakse, saavad metsa vedelema jäetud võrkaedadest 21.sajandi alguse metsanduslikud pärand-iseärasused. Kokkuhoidmise aegadel võiks võimalikult targasti Euroopa ühisrahaga metsanduse neid valdkondi toetada, kus tulevikus kasu kõige suurem.