Maailmas on möödunud aegade jooksul toodete, tehnoloogiate ja materjalide arendamisel ning uuendamisel välja töötatud kümneid miljoneid uusi tehnilisi  (patentseid leiutisi) ja kujunduslikke lahendusi (tööstusdisainilahendusi). Enamikele neist registreeriti erinevates riikides ka kasutamise ainuõigused (patendid ja teised tööstusomandiõigust tõendavad dokumendid). Nende kasutamist majandustegevuses reguleerivad tööstusomandi õiguskaitse seadused. Suurem osa neist dokumentidest enam ei kehti, s.o nendele välja antud kasutamise ainuõigused ei kehti enam, kuid nad on teadmistepõhise informatsioonina tootearenduse ja olemasolevate toodete parenduste  protsessides, aga ka tööstusomandi õiguskaitse taotlustes sisalduvate uute analoogsete tehniliste lahenduste uudsuse hindamisel (uudsusekspertiisis) patendiametites hädavajalikud. Patendiinformatsioonist kui teadmistepõhisest informatsioonist saame rääkida seepärast, et enamasti on uued väljatöötatud tooted, tehnilised ja tehnoloogilised lahendused ning uued materjalid enne nende kohta tööstusomandi õiguskaitse taotluste koostamist ja patendiameti(te)le esitamist allutatud nii laboratoorsetele kui ka tööstuslikele  katsetustele või kasutusele. Laboratoorsed ja tööstuslikud katsetused on vajalikud selleks, et saada teada, kas tehnilise probleemi lahendus vastab algselt kavandatule ehk formuleeritud ideaalsele lõpptulemusele (karakteristikutele).