"Kalevi" uutest kommipaberitest ja sellest, et pole ohtugi, et väikelapsed end nendest ümmarguseks sööks, on juba väga palju jahutud. Mõistlike pakendite kasutusele võtmise asemel korraldab firma kommipaberiavamisseminare ning annab oma PR-tiimi kaudu läbi lillede mõista, et need, kes paberit  lahti ei saa, no neid nad oma kliendiks ei tahagi.    Hää küll, selle, et väiksemad lapsed ei suuda libedat paberit kuidagi avada ning hullemal juhul hakkavad meeleheitlikult kommi koos paberiga nätsutama, võib panna lapsevanemate järelvalve puudumise taha ning kui asju niipidi pöörata, siis võib "Kalevit" isegi õnnitleda selle eest, et nüüd on lapsevanemad sunnitud oma võsukestega rohkem tegelema.    Pool tunnikest tagasi olin aga tänaval tragikoomilise loo tunnistajaks. Tuli üks memmeke  koos kolme-nelja aastase lapselapselapsega tasakesi toidupoe poolt ning pälvis mu tähelepanu alguses sellega, et ta jäi keset tänavat seisma ning pusis siis seal millegi kallal. Tuli mõne sammu edasi, seisatas taas ning pusis jälle, laps ootusrikkalt talle otsa vaatamas. Lõpuks märkas minu majast mõni maja edasi elav vanaproua mind ja tuli abi paluma. Selgus nimelt, et poest oli ta oma järeltulijale ka kommi ostnud. Nimelt paki "Kasekese" batoonikesi ja nende kallal ta nüüd pusiski, sest algul oli ta andnud  kommi lapsele koos paberiga aga väikesel inimesel ei õnnestunud pakendit ka õigete töövõtetega (vanamemm oli nendega kursis) kuidagimoodi avada. Nagu see ei õnnestunud ka töntsiks jäänud näppudega vanavanaemal ja ma pean tunnistama, et nende kommide kilepakendiga oli tõesti tükk rebimist. No igatahes sain ma maiuse lõpuks paberist lahti ning põnn sai veel paarsada meetrit enne kodu suu magusaks. Kodus lubas vanaproua igatahes vanad head käärid appi võtta ja siis me veel naersime, et näe, ongi hea põhjus  lapsele võimalikult ohutud käärid muretseda ning teda neid kasutama õpetada.    Aga nojah, tegelikult polegi ju ei lastel ega vanainimestel vaja neid kuramuse komme süüa, leotagu leige tee sees üleeilset saiakest ning lutsigu seda.