​Eelviikingiaeg (600-800) on teadaolevate muististe ja leidude poolest palju vaesem kui rooma rauaaeg, rahvasterännuaeg või järgnevad ajalooperioodid. Ka sooturbasse ja järvesetetesse ladestunud õetolm näitab, et 6. sajandil on inimmõju loodusele vähenenud märgatavalt. Arvatavasti on millalgi rahvasterännuaja lõpus Eesti rahvastikku tabanud mingi suurem demograafiline tagasilöök.