Individualism on siis ilmavaate filosoo­filiseks aluseks, mille tunnistanud omaks Noor-Eesti poolehoidjad. See ei ole aga mitte ühe­külgne anarhiline individualism, nagu ta aval­dunud näit. Max Stirneri juures, ega ka mitte Nietzsche "üliinimese"  kultus, mis ei tunne selts­kondlikke kohustusi, vaid see on individualism, mis isiku vaba enesemääramise õiguse printsiibist väljaminnes oma lõpusihti kätte loodab saada praeguste ühiskondlike vahekordade põhjaliku uuenduse kaudu, selleks tarvilikuks pidades orga­niseeritud seltskondlikku võidust. Sihtides ja vaadetes kirjutab Gustav Suits selle kohta (lhk. 56-57):