Tori valla Aesoo külas olnud üks vana Jaan. Tema matnud oma kõrvi ruunaga katku aeg kahe küla surnuid. Inimesi jäänud vähemaks, kuid Jaanil pole viga olnud; ruun söönud aga vilja ja Jaanil endal olnud ka toitu küllalt. Kui viimati kõik inimesed ümbruses ära surnud teinud Jaan endale ka tee äärde haua valmis. Mõelnud, et kui ma suren, siis heidan hauaäärele; mõni hea inimene ehk juhtub mööda minema, lükkab mu surnukeha hauda ja ajab mulla peale. Aga ei ole ühti surnud.