Terrorismi, iseäranis enesetaputerrorismi, on tavaliselt kasutusele võtnud konflikti nõrgem osapool, kes tavapäraste vahenditega vastasele  vastu panna ei suuda. Tugevam pool aga käsitleb tekkinud olukorda kahepalgeliselt: ühelt poolt totaalset vastandumist ja sõda ei toimu, mistõttu rünnakud tsiviilelanike vastu klassifitseeruvad inimsusevastaste kuritegudena, teisalt on tegu sõjaga terrorismi vastu, kus vaenlasel esimese põhjuse tõttu puudub õigus olla koheldud tavapärase sõja reeglite kohaselt. Tavapärases sõjas mõeldakse, et vastaspoole sõdur tapab, sest ta on kohustatud käsku täitma; terroristid tapavad aga omaenda kurjast loomusest  (tapmisihast?) lähtudes. Just seetõttu ei saa nendega läbi rääkida, sest mis on valgusel pimedusega, headusel kurjusega ja Jumalal saatanaga ühist?