Paari aasta eeest ilmus Rootsis neli numbrit üht noorurite ajalehte. Kahtlemata kandis tolle trükitoote autoreid armastus kodumaa vastu. Lugesin seda suure huviga, kuigi ma ei saanud olla kõigega nõus, mida ma  tollest ajalehest leidsin. Ühe minu arvates olulise küsimuse kohta pean vajalikuks avalikult seisukohta võtta. Lugesin tollest publikatsioonist ühe loo radikalismi kiituseks. Autor läks nii kaugele, et väitis, nagu oleks Eestis ainult radikaalsus kõik suured asjad teostanud, näiteks ka maareformi. Siin tahan teha korrektuuri: möönates, et maareform otsustati radikaalselt, väidan, et tema raskuste kandjad ja elluviijad ei olnud radikaalid, pigemini nende vastased. Uute talude loomine nõrgendas ajutiselt  rahvamajandust ja nõudis kolossaalseid summasid, mida ei suutnud kokku kanda uued asunikud. Olen oma isa aidanud korda seada üht paljast asunikukohta ja tean, et selleks on tarvis hoopis muid asju kui radikaalsust. Aukartuses meenutame uute asunike vaimustust, töökust ja visadust uute talude loomisel. Ma kindlasti aga ei eksi, kui ütlen, et maareform õnnestus suurel määral tänu sellele, et vanad talud ja mood korrasolevad produktsioonivahendid suurema osa rahvamajanduse avalikest avalikeest ülesannetest (kaasa  arvatud krediitfunktsioonid) seni oma õlgadel kandisd, kuni mõisamaad (s.o. üle poole haritud pinnast) olid struktuuriliselt ümber korraldatud ja vastavalt oma osatähtsusele tootmisprotsessi ja avalise koormiste kandmisse lülitatud. See tehing õnnestus suurel määral tänu põllumajanduse saaduste erakorraliselt kõrgetele hindadele pärast Vabadussõda. Ent siiski maksis kogu rahvas maareformi ning teiste vähem-õnnestunud majanduslike ürituste eest, samuti rahvamajanduse üldise jõustamise eest, maareformi ajal ja  kiuste, rahakursi devalveerimisega., kõnelemata Venemaalt saadud kontributsioonikulla kulutamisest samadeks otstarveteks. Nii oli maareformi kandjaks uute talude omanike raske töö ja vaeva kõrval endisest ajast pärit produktsiooniaparaat eesotsas vanade taludega ja neid tuleb eeskätt tänada maareformi õnneliku teostamise eest, mitte radikaalsust, mitte neid, kes radikaalsel viisil maareformi otsustasid põhjustel, mida eelpool mainitud, ja põhjusel, et neil polnud aimu maareformi elluviimise majanduslikest  raskustest.