Ühesõnaga, ilma ilustamata: Eesti noored jalgpallurid, vaatamata sellele, et tribüünidel istub hulk tipptiimide agente, tulevad elu ühele tähtsamale turniirile pooliku ettevalmistusega. Neil on täiesti savi. Neid ei  huvita, kui head nad on. Nad ei soostu end liigutama oma vabast, trennivälisest ajast.