Häbeliku inimese uhkus on varjatud ja tema paindlikkus on petlik. Kui ta tahab uhkemale tõestada, et ka tema võib paremaks saada, siis ta  tahtmised võivad olla sama suured kui temast uhkemal inimesel, aga ta uhkus teab oma nõrku kohti. Häbisse jäämise hirm sunnib teda ettevaatlik olema. Sellise inimese tahtejõu murdumine toimub järk-järgult. Iga pisike praksakas lisab lootusetust ja iga konkreetne lootusetus tekitab vastava lihasraku lõtvumise. Kes peab lihaste lõtvumist vanusega kaasaskäivaks nähtuseks, see ei saa arugi, et tegelikult on ta haige.