Peale eelmises postis mainit närvesöövat reisi Paidest Türile selgus üks kurb tõsiasi. Selgelt minu bläkk. See rong, mille peale ma nii bravuurikalt sammusin, ei sõida muudel päevadel, kui reedest pühapäevani. Aga täna on ju teisipäev. Ja mitte mingeid muid alternatiive ei ole. Ma pean nüüd 3 ja pool tundi aega parajaks tegema, et sõita  viimase ja ainukese pealelõunase rongiga. Aga sinna on veel aega. Istusin maha pubis "Dracula", sest baaridaam ütles, et neil on WiFi. Aga nagu selgus, on minu kompuutril ühendus küll nendega, aga neil internetiga mitte. Istun nüüd siin ja joon õllet. Ja aega on veel tunde. Sitt ja pikad karvad? Mis edasi?  Jään rongi alla? Lasen end paljaks varastada? Kaotan mälu (mille käigus saan lapse ja annan selle esimesele vastutulijale)? Saan teada, et mu isa on hoopis minu tütremees?    Veidi  hiljem...  Hakkab peale. Mustas masenduses läksin tuhatoosi küsima ja küsisin ka uue õlle. Ja kukkusin ninali. Sest siin istun ma mingi kõrgendiku peal ja oma kohale tagasi pöördudes ei näinud seda. Nüüd on käsi marraskil ja muhk otsaees. Ja kui ma uuesti oma õllega seia tulin, siis komistasin selle sama koha peal jälle ja lajatasin oma õllest lonksu maha. Ma olen parandamatu. Mida järgmiseks?  Jääge meiega, tuleb lisa. Tõenäoliselt jään ma rongist maha...    Veel hiljem...  Sain ilma  igasuguste viperuste ja ikaldusteta rongi peale, konduktoriproua oli meeldiv, ei sõimelnud ega röökinud mu peale, ei tõstnud mind ka enne Viljandit rongist välja.  Istusin vagunis ihuüksi, ümber pimedus ja metsad. Ja rongi laetuled värelesid. Itsitasin omaette, et nüüd hakkab peale. Silme ees õudukad sarimõrvaritega ja uforöövid... Ei juhtunudki midagi.    Viljandis oli tore - kohtasin oma endist õppejõudu, kellega pool tundi lobisesime ning siis istusime oma kambaga Mirili ja RQ uues pesas  poole ööni, tipsutasime peenelt kanjakki ja ajasime juttu...    Nüüd olen tagasi tööl. Janutab hirmsal kombel, ma olen juba kaks pudelit vett joonud, kolmas on poolik. Ja mul on otsaees muhk nagu sarv (hea et vähemalt mokk pole nõhki nagu jänesel) ja põlv ning käsi narmastes ja kipitavad. Ikke sellest eilasest Dracula pubi kukkumisest...