Hirmsasti tahaks juba Marju Lauristini kirjutatud ja kirjutamata raamatut lugeda. Mind on pikka aega vaevanud läbitunnetatud tõe otsimine, et mis  siis ikkagi meiega kolmekümnendatel ja neljakümnendatel tegelikult juhtus. Kuidas see riik maha mängiti ja kes millist rolli pealkirjas toodud variantidest mängis. Meie praegune aktsepteeritud ajalooline doktriin on miskitpidi jälle kreenis. Ning eks järgmised viiskümmend aastat ei tohi kooliõpikutes ega ka muidu avaldada ja rääkida teistsugust tõde ilma, et sind rahvavaenlaseks tembeldataks. Minul pole seda pooltsajandit aga kusagilt võtta, et siis kuulata ja lugeda meie ajaloo kolmandat versiooni.