"Valvake siis, sest teie ei tea, mil päeval teie Issand tuleb!" (Mt 24:42), need sõnad meenutavad mulle viimset kutset, mis tuleb hetkel, kui Issand seda tahab. Ma tahan Talle järgneda ning tahan, et kõik, mis on osaks mu maisest elust, valmistaks mind selleks hetkeks. Ma ei tea, millal see aeg tuleb, kuid nagu kõik muu, asetan ma ka selle hetke oma Isanda Ema kätesse: "Totus Tuus". Nendesse samadesse emalikesse kätesse jätan ma kõik asjad ja Inimesed, kellega mu elu ja  mu kutsumus on mind kokku viinud. Eeskätt aga jätan nendesse kätesse Kiriku ja samuti oma rahva ning kogu inimkonna. Ma tänan kõiki. Ma palun kõigilt andestust. Ma palun ka palveid, et Issanda halastus võiks osutuda suuremaks kui minu enda nõrkus ja vääritus.