tänases ilmas on süüdi mu uued seelikud. või mina või mu täditütar. see on inimese narrimiseks see ilm! eile hommikul tuli sekundiks meilt läbi mu täditütar. ta tõi pulmakutse ja ta oli nii ilus. seelik, kingad, jakk, kott, tema alati naeratav beebi, kõik. ja ma hakkasin ka selliseid seelikuid tahtma. õnneks on täna lasteaias emadepäeva pidu ja ma selgitasin kodustele, et sinna mingite lihtsate riietega ei minda. "lähme  korra mingist poest läbi, äkki ma leian kiirelt seeliku". vanamees jäi mul seda jaburat lauset uskuma. aga leidsingi. montonis oli silt, et siin toru peal on asjad 70% odavamad ja seal mu kaks seelikut seisidki. sellised ideaalsed seelikud. ja pärast nägin tšekil, et sain allahindlust 850 krooni. palju, eks. aga täna siis selline ilm. kuidas ma lähen niimoodi lasteaeda? mul oli ilus plaan, et ilm on ilus ja ma lähen oma vanamehega sinna kontserdile. ise ilus nagu mu täditütar. tänu tarja halonenile aga mu  vanamees täna tulla ei saa. lasteüritused ajavad mu vesistama. ja suure tõenäosusega istun ma siis seal - vettinult, ilmale mittevastavalt riides (aka hilpharakas) ja tatistan. fotokat ma õieti kasutada ei oska ja minu fotokaga juhtus midagi peale seda kui mu vanamees seda häkkis. feil!