Umbes kolmkümmend aastat tagasi olin ma pisike patsidega plika. (uskumatu, eksole :P)Lasteaias eriti ei käinud, mind kantseldas vanaema. Enne igat söögikorda uuris ta minu eelistust. Ja igal hommikul nõudsin ma kaerajahuputru võiga. (Ei, mitte mingil juhul moosiga, moosiga putrusid ei armasta ma siiani) Kaerajahu müüdi väikeses karbikeses ja selle peal oli mu meelest isegi pudru retsept :)    Muutus riigikord, müügilt kadus kaerajahu ning vanaemagi pole mul enam seitseteist aastat.  Kaerajahupuder on ammu unustusse vajunud. Kuniks lugesin  seda ja tõttasin poodi toorainet otsima. Ja oligi jahuriiulis! Putru sellest vist tänapäeval ei keedeta, pakil kirjutatakse, et kasutada kookide ja küpsiste valmistamiseks. Kartsin päikselist lapsepõlvemälestust rikkuda - mul pole õrnemat aimugi, kuidas vanaema putru valmistas. Aga sai täpselt õige maitsega. Ilmselt meenutas mu ilme õhtusöögilauas Ratatouille´i multika restoraniarvustajat. (Ja homme hommikul teen jälle kaerajahuputru :) ) Aitäh-aitäh, Kirjatsura, et (laste) retseptikogu eest!