Teisiti on lugu avalikes supelrandades, kus täiskasvanuile mõlemast soost külastajate pärast täieline alastiolek keeldud. Aga sealgi võib panna tähele, millise heameelega mõistlikumad vanemad lubavad oma väikesi, kelle süütute kehade ees meiegi tänapäevased liialdatud moraalivaated, jumal tänatud, veel peatuvad, ihualasti rannal soojas kaldavees mängida ja joosta. Olgu instinktiivsest tundest või teadlikust äratundmisest juhituna, avavad nad seega oma väikesile vastupanujõu  algallika ähvardavate armutute pisilassõjavägede vastu. Ja pilgus, millega täiskasvanu jälgib sarnaste päikesepaistes alasti jooksvate laste mängu ja liigutusi, võib ilusa vaatepildi meeldivuse kõrval märgata tihti selget kadedushelki (olgugi et enamasti teadmata ja omaks võtmata), et see paradiis neile, täiskasvanuile, on suletud. Paljud neist ei jõua teadmisele, et see õieti võetuna neile sugugi ei ole suletud, vaid nad selle endale ise ehitanud vigaselt loodud ja kõrgele püstitatud eelarvamiste ja  valeotsuste kaudu, sulgedes seega endale kehalise, vaimse ja lõppeks sotsiaalsegi tervise ja elujõu peaallika.