Juhtusin NG-s lugema üht Kurbanovi artiklit. Tundus huvitav, refereerin lühidalt.  *) Euroopas on moslemite hulk 1950-2000 kasvanud 3 korda, USA-s 14 korda. Siin loevad muidugi absoluutarvud, kuid USA islamiorganisatsioonide  endmetel astub igal aastal islamiusku ca 100 000 ameeriklast. Pluss loomulik iive. Mozheede arv USA-s on kasvanud viimase 5 aastaga 25%.  *) Moslemid (muidugi mitte kõik) näevad islami levitamises missiooni. Kunagi oli Muhamed pööranud islamiusku Mekka paganatest araablased. Tänapäeval nähakse end sedasama tegemas läänemaailmas.  *) Kuni viimase ajani kasvas USA moslemikogukond peamiselt oma identideeti otsivate mustanahaliste arvelt. Nüüd on asi muutumas. Mustadesse on hakatud suhtuma tõrjuvalt,  kuna nende arusaamine islami dogmadest olevat väga pinnapealne. Mustade peamine soov islamit vastu võttes oli vastanduda end valgetele millegi "suure" läbi. Praegu annavad USA moslemikogukonnas tooni Lähis-Idast saabunud, keda on üle 50%.  *) Kurbanov viitab RAND-i uurimusele, kus oli proovitud fikseerida kriteeriumid, mis eristavad radikaalset islamit mõõdukast. RAND leidis ka, et radikaalsete islamiorganisatsioonide võrgustikule vastukaaluks tuleks luua sarnane mõõdukaid moslemeid ühendav võrgustik.  Analüüsi koostajate üllatuseks kutsus see esile ägeda kriitika moslemite mõõdukalt tiivalt. Näib, et RAND siiski ei mõistnud ega suutnud tungida asja olemusse.  *) Pärast 11.09. on surve alla sattunud USA moslemid pigem konsolideerunud.  *) Liikvel on idee luua islamiriikide ühendus EL eeskujul. Sellesse suhtub Rudolf ette skeptiliselt. Ei pea olema väga terane, et näha selle ettevõtmise lootusetust. Ilmselt on mõne isiklikud ambitsioonid selle taga.  *) Moslemite kasvav osakaal USA  ühiskonnas sunnib nendega enam arvestama. Demokraadid juba räägivad vajadusest suurendada moslemite rolli USA poliitilises elus. Eelseisvatel valmistel pressivad moslemid sellest viljast maksimaalselt mahla.