Esiteks, kõige lahedam asi on tõenäoliselt see, et me käisime lõbustuspargis, mina A, Ka ja üks nende leedukast sõbranna ühest teisest agentuurist. S pidi ka tulema, aga me ei saanud teda nelja katsega ka üles, seega otsusasime neljakesi minna. Läksime siis kohale ja ostsime päevapileti, mis peaks tähendama, et meile on kõik atraktsioonid tasuta, algul tabas meid aga ebameeldiv  üllatus, sest esimesel atraktsioonil öeldi meile, et me peame ikkagi maksma ja teisel me ootasime mingi poolteist tundi järjekorras. Seal seistes mõtlesime küll kõik (irooniliselt), et jess, täna tuleb küll lahe päev. Esimene atraktsioon oli lootsik, mis sõidab mööda mingit veega täidetud rada mäest üles ja alla, väga värskendav oli ja tegi tuju ka kohe palju paremaks. Järgmiseks otsustasime et võiks minna ameerika mägedele. Mõeldud tehtud… või siis mitte. Nimelt on see lõbustuspark, kus me käisime  selline, et seal on toas olev osa ja õues olev osa ja see esimene on igast ajsu täis topitud ja seal on niii raske leida õiget kohta millegi jaoks. Otsisime tükk aega ja lõpuks pärast korruse vahetust ja mitmelt inimeselt teed küsimist jõudsimegi õigesse kohta. See järjekord liikus palju kiiremini ja väga lahe sõit oli, see oli see, mis käib üle pea ja igat muud pidi   . Edasi otsusasime õue suunduda, kuna mina ja Ka tahtsime  õudsalt ühele atraktsioonile minna, mille tõttu me olime juba mitu päeva väga elevil olnud. See oleks siis gyro drop, kus keskel on kõrge post (70m, sehk siis 16 korruselise maja kõrgus) ja seal ümber on siis istmed (jalad on lihtsalt lahtiselt) ja see sõidab siis kõigepealt rahulikult siis ülesse, siis saad umbes 4 sekundit vaadet nautida ja siis algab vabalangus (kiirus 100km/h) ja see on niii lahe!! Aga sinna peale me siiski kohe ei läinud, sest kui me nägime kui kõrge see on, siis hakkasid mul küll  jalad värisema.