Juuli keskel möödub 70 aastat sellest, kui  Teise maailmasõja rinne jäi esimest korda pikemalt Tartus Emajõele seisma. Nii 1941. aasta juulis kui augustis-septembris 1944 algas kahe vaenupoole vahel halastamatu suurtükiduell, mille tulemusena hävis kokku pool kaitsetust Tartu linnast. Tegelikult on väga suur ime, et Tartu südalinnast üldse midagi alles jäi.    1941. aasta juulis jõudis rinne Lõuna-Eestisse juulikuu esimese nädala lõpuks. Nii puhkes 9. juulil pärast Kivisilla õhkimist taganeva punaarmee poolt Eesti rahvuslike jõudude ülestõus,  mille tulemusena võeti kuni Saksa armee saabumiseni võim suuremas osas linnast enda kätte. Ülejõe linnaosa jäi aga veel kaheks nädalaks punaste kätte.    Millised olid siis 1941. aasta sõjasuve purustused Emajõe-linnas?    Kolmapäeva, 9. juuli varahommikul kell 6.37 õhiti niisiis Kivisild. Silla tükid lendasid väga kaugele ja surmasid vähemalt ühe inimese Poe tänavas. Tartu ühest sümbolist jäi püsti siiski üks sillakaar, mis leidis oma lõpu kolm aastat hiljem. Samal päeval süütasid  enamlased Laias tänavas asunud linna telefonikeskjaama. Tähtveres rikuti aga linna elektri peaalajaam. Kell 12.30 lasti Ropka mõisas õhku sõjaväe moonaladu, mis siiski täielikult ei hävinud. Keskpäeval lasti õhku Riia tänava raudteesild.    10. juuli pärastlõunal süttis punaste suurtükitulest Emajõe kaldal restoran Livadia (Kaluri 10, tänase Võidu silla kandis). Sealt kandus tuli kiiresti edasi ja peagi oli tules kogu kvartal. Süütemürsk tabas kohvikut Toom (Lossi 4). Peagi põles Lossi ja Ülikooli  tänavas kümmekond hoonet, nende seas restoran Central otse raekoja taga tänase Pirogovi platsi kohal. Vabadussild õhiti taganevate punaarmeelaste poolt alles 10. juulil kell 20.40.    Südaööl süttis Riia tänava alguses Kaluri ja Riia tänava nurgal villavabrik Estonia. Põlevad tukid kandusid tuulega pandimaja õuele ja villavabriku naabermajadele. Põles Lihaekspordi vorstivabrik Lutsu tänavas, samuti hooned Ülikooli ja Vallikraavi tänava nurgal (tänase Swedbanki maja kohal).    11. juulil  süttis Tähtveres A le Coqi õlletehas, kus kahjutuli suudeti küll peatada, kuid hävis limonaadivabrik.    Laupäev, 12. juuli oli linnas täielik tulepõrgu. Suurtükituli kestis kogu päeva. Seda päeva võib pidada Tartu ajaloo üheks mustemaks - tuhaks sai mitusada hoonet.    Jõeäärse pandimaja kõrval asunud kalurkontori hoone põles maha, sest punaste pidev tuli ei lasknud seda kustutada. Süttis ülikooli Aia (tänase Vanemuise) tänava õppehoone hoovis asunud maja, keskpäeval aga Mellini erahaigla  (nõukaaegne vana Pälsoni ühikas), õhtupoolikul 1940. aastal valminud Kaitseliidu maja koos kõrvalhoonetega (taastati juba järgmisel aastal). Jaani kiriku kõrval Lutsu tänavas põles kolm maja. Kirikul ise purunesid aknad. Mitu hoonet hävis ka Võidu (Promenaadi) tänavas.    Umbes kell 13 puhkes tulekahju Tähe tänavas. Kolmekorruseliselt puumajalt Tähe 56 levis tuli kiiesti edasi. Põlesid majad Tähe, Lootuse, Pargi, Koidu ja Päeva tänavas. Päeva tänav hävis pea täielikult. Tuleroaks said nii Pargi  saun kui Punase risti maja. Keskpäeval süttis süütemürsust ka Õnne 26 maja.    Süütemürsk tabas Tiigi 43 AS Whishawi linavabriku laohoonet. Samaaegselt süttis Tiigi tänav veel mitmest kohast. Tuli levis Maarja kiriku suunas ning haaras Kindral Põdra (Pepleri), Tiigi, Kuperjanovi, Veski ja Kastani tänavad. Leegid möllasid seal järgmise päevani, hävitades valdavalt puitmajadega piirkonna pea täielikult. Tuleroaks sai professor Gustav Suitsu ja professor Leonhard Tiganiku kodud koos raamatukogudega.  Põles Koidula ja Jannseni kunagine kodu Tiigi tänavas, samuti Kreutzwaldi viimane elupaik Õpetaja tänavas. Hävis korp! Sakala ilus juugendmaja Veski tämavas ja üliõpilasselts Põhjala maja Kindral Põdra tänavas. Imekombel jäi alles EÜSi ajalooline maja Tõnissoni tänava alguses. Maha põles ka Eesti Seemnevilja Ühisuse ladu (Riia 107).    Õhtupoolikul tabas mürsk 100-aastast Maarja kirikut. Kell 22.30 kukkus kiriku kõrge torn kokku. Pühakojast jäid alles vaid müürid. Tuli laastas ka Maarja kiriku  ümbrust. Läheduses põles metodistikirik (Vallikraavi 18). Ülikooli silmakliiniku suur kivihoone õnnestus aga päästa.    Tuli lõõmas ka ülikooli peahoone ümbruses. Peahoone ise õnnestus suure vaevaga ülikooli töötajate poolt päästa. Gustav Adolfi (Jakobi) tänavas hävisid aga mitmed hooned.    13. juulil hävis tules osa Eksporttapamaja hoonetest Teguri tänavas. Südalinnas põlesid hooned Ülikooli ja Kauba tänava nurgal, kolm maja Õnne tänavas, kaks maja Kalevi tänavs jne. Põlesid Tähtvere  riigimõisa laudad, põllutööriistade kuurid ja sepikoda. Õhtul kell 23 tekkis suur tulekahju Riigi Lauatehase saebarbrikus Aleksandri 104.    14. juulil langes punaste mürske tihedalt Toomele, seal purustusi aga õnneks ei olnud. Vastu lõunat alustasid oma hävitustööd ka kohale jõudnud Saksa suurtükipatarei, hävisid majad ülejõel Pärna tänavas.    Teisipäeval, 15. juulil kell 21.30 tabas mürsk 1938. aasta jaanuaris avatud turuhoonet. Hoonest jäid alles vaid müürid. Põles aedvilja Ühisuse  veinitehas Puu 2. Põles maja Soola 21.    Kogu tänase Ülejõe pargi ala põles 15. juulil 1941. Süttisid Majanduse Ühisuse laod Holmi tänavas (tänase Atlantise kandis). Sealt kandus tuli Teguri vabrikule. Ja peagi oli tules kogu Holmi, Kalda, Vene ja Narva maantee vaheline suur ala, mis hävis pea täielikult, kuna punased ei lubanud kellelgi tulest haaratud linnaosa päästa. Teiste hoonete seas põles seal ka Treffneri koolimaja.    16. juulil süttis puumaja Soola ja Kalevi tänava nurgal. Sealt  levis tuli naabruses asuvatele majadele. Süttis ka maja Kesk-Kaare 7.    17. juulil avasid punased tule linnale juba kell 6.30. Sellest süttis sadamas asuv riigi puuaed. Põlesid küttepuude suured tagavarad. Maha põles ka Peipsi laevastiku staabihoone ja riigi metsatööstuse puuhoovi kontor. Lai 1 oli leekides Ado Greinzsteini maja. Soola tänavas põles ülikooli pesumaja.    18. juulil hävis tules paarsada meetrit Tartu sadamakaid.    Laupäeval, 19. juulil alanud tuletorm hävitas  suure osa Tartu südalinnast. Süttis Carl Mossi Restoran Uusturg 19, pagari- ja kondiitriäri Böning Uusturg 15/23, Bürgermusse seltsimaja Uusturg 11 (tänase uue kaubamaja kohal). Peagi oli tulest haaratud kogu Turu, Uueturu (tänase Vanemuise tänava algus), Aleksandri ja Riia tänava vaheline ala, samuti Uueturu, Kauba (Vallikraavi tänava pikendus jõeni) ja Aleksandri tänavate vaheline ala. Selles piirkonnas 1941. aasta sõjasuve üle elanud vähesed hooned hävisid 1944. aasta augusti lõpus.    20. juulill  põles südalinn jätkuvalt. Kell 11 kandus põlemine Võidu (Promenaadi) tänavalt Vana (Ülikooli) ja Kitsa tänava piirkonda. Südaööl süttis Tartu kaubanduselu keskus ajalooline kaubahoov, kus oli kokku üle 40 poe. Sama saatus tabas maavalitsuse maja ja Vana apteeki. Süttis ka Kauba pank Suurturg (Raekoja Plats) 12. Kahe päeva jooksul põles kesklinnas üle 70 hoone.    21. juulil kella 11 paiku ägenes suurtükituli taas. Tulistati põlema Riia ja Kalevi tänava nurgal asunud tütarlastegümnaasiumi võimla.  Tulele suudeti õnneks piir panna. Võimlasaalis hävis aga 600 raadiot, mida nõukogude võim oli tartlastelt sõja esimestel päevadel kokku korjanud.    Tartu lahingute viimased päevad olid pisut rahulikumad. 22., 23. ja 24. juulil suuremaid põlenguid linnas ei olnud. 25. juuli hommikul oli eesti partisanidele ja linna jõudnud Saksa sõjajõududele selge, et punaarmee on oma positsioonid Ülejõel loovutaud ning Tartust taandunud.    Fotol Kivisilla ja kaubahoovi varemed vahetult pärast Tartu  1941. aasta juulilahingute lõppu (autor Eduard Selleke).