Külgtuul oli päris karm ja halva nurgaga, aga NW suunda kannatas hoida. Sellesse suunda jäi ka Örö (N59º48'51,3" E022º19'49,4"), kuhu me lõpuks 23:30 peale 5,6 km läbimist maabusime. Randusime mitte põhisaarele vaid lõunapoolsele kõrgemale kivirünkale, mille otsast avanes imekaunis vaade. Esmakordselt sain oma telgi panna lausa süsta kõrvale ehk siis randusime muru peale.  Indrek: veidi enam kui meresõit tekitas probleeme GPSide vahetus. Aivari kepsus oli ülitäpme Saaristomere ja Ahvenamaa merekaart, aga tema juhendamise järgi ei tulnud mul sitakarede (väikesaared Indreku kõnepruugis) vahel navigatsioonist midagi välja. Mulle oli GPSi kaardi kasutamine algul üsna harjumatu. Igal juhul oli see järjekordne pingete allikas.  Pidasin seljatagant kostvat nohinat hoolsa õpilase keskendumise tunnuseks. Pärast selgus, et see oli hoopis tige naabrimees, kellele mu koolipapalik toon vastu hakkas   .