Teine asi on muidugi proosa. Vähestes Petersoni katkeis saavutatakse küll püsiv, kuigi raskepärane, stiil ja labasusteta ühtlusviis, kuid see ometi ei jõua üle kaaluda nende keelelisi, eriti süntaktilisi ebakorrapärasusi ja vigu. Võiks kindlasti arvata, et Peterson, keelt täitsa valitsedes, oleks kirjutanud väärtuslikku proosat, küll peaasjalikult arutleva sisuga. Palju nõrgemad on katsed jutukeste kirjutamiseks, nagu "Üks jutt"  j. m.