Inimväärikus on konstitutsiooniline väärtus, millel on samal ajal kaks külge: see kujutab endast nii objektiivset õigust kui ka  subjektiivset õigust. Objektiivne selles mõttes, et see paneb riigile kohustuse luua tingimused inimväärikuse austamiseks ja järgimiseks ning subjektiivses tähenduses keelab avaliku võimu sekkumise inimväärikuse ja sellega seonduvate üksikute õiguste kasutamisse, mis võivad olla riigi vastu suunatud nõude aluseks. Põhimõte seondub vahetumalt just mitmesuguste vabadusõigustega - õigusega elule, õigusega mitte olla ebainimlikult või alandavalt koheldud või karistatud, õigusega mittediskrimineerimisele jne.