Olen täiesti nõus,mis temast on kirjutatud.Mina aga  tahaks sm.Savisaarele öelda järgmist,vahel tuleb selline tundmus,et minul on tõesti häbi,et olen eestlane.See on aga väga valus inimesele,keda kasvatati kodus selliselt,et Eesti oli,on ja peab jääma riigiks,kus Eestlased võivad end tunda vabal maal elavate inimestena.Pean tunnistama,et minul on kaks väga suurt ja meeli köitvat juhtumisi elus olnud seoses Eestimaaga:olin tunnistajaks sini-must-valge taas vardasse tõmbamisel ja teine oli see,mis oli minule samuti väga meeldiv,kuid ka väga ärevust tekitav: pronksi  öö.Läinud lõpuks sinna kus tal ehk parem ja minul täitunud suur unistus…