Mitmevõistlusele järgnes võrkpall, mis oli eriline. Seda mängiti paarides, kus iga paar hoidis enda vahel froteerätikut, millega tuli palli nii püüda kui ka  visata. Käega ei tohtinud palli puudutada, samuti ei võinud pall loomulikult maha kukkuda. Kummalgi pool oli viis seesugust rätikupaari. See osutus suhteliselt geniaalseks seltskondlikuks mänguks -- polnud ei liiga keeruline ega ka liiga igav. Rahvas sai sellega mõningase proovimise järel hakkama ning läks hasardiga kaasa.