Seljamäe õpperada iseenesest on juba põnev rada tänu oma asukohale ja pinnavormidele, aga minu jaoks omab erilist väärtust rajale jääv  . Miks see siis nii väärtuslik on? Eks peamine põhjus on selles, et ümbruskonnas on suhteliselt vähe püsiva elanikkonnaga majapidamisi ja metsad, rabametsad ja raba massiivid on üsna suured.  Samuti ei ole õpperaja külastatavus eriti tihe ja pole olnud ka märke, et raja puhkekohas eriti ööbimiseks peatutakse. Tänu  avarale ja metsikule loodusele, mis kohta ümbritseb, liigub seal  . Kinnitust sellest annavad  .  Loomade ja lindude rohkus ongi see, mis uudishimu tekitab. Tavaliselt peatun selles puhkekohas aastas paar korda ja seda  . Toidu ja muu vajaliku püüan valmistada matkapliidil, et mitte tekitada suitsu.  Õhtuti meeldib lihtsalt   enda ümber.  Ja seda mida kuulata on üksjagu. Kord lendab mõni kakk, kord rähn, kusagil praksub oks, mille vastu mõni loom puutus - natuke kõhe ja tohutult põnev on olla.    Kuigi rajalt olen leidnud   pole ma kahjuks neid isiklikult kordagi kohanud. Kui rajale asuda ja pöörata peale tõusu paremale, siis varsti võib raja kõrval  näha jämedat mändi mida pidi on mesikäpp üritanud kunagi ronida. Kahjuks sellised jäljed igavesti ei säili, iga puu parandab oma haavu.    Nii, et kui sinagi otsid kohta, kus ümbritsevat loodust kuulata, siis Seljamäe õppematkaraja puhkekoht on selle jaoks üks paremaid paiku!