Ungaris oli aadlikke üle kümnendiku elanikkonnast, 19. sajandil oli  Ungaris iga kahekümnes isik mingil moel aadlik ja 20. sajandil esines selliseidki juhuseid, et ku­ningate poolt terve küla elanikkond aadeldati. Ungari aadlit võiks niisiis läänemaise aadliga võrrelda üksnes ses mõttes, et see oli samuti eesõigustatud kiht, poliitiliste ja ühiskondlike privileegidega, mitte aga ainelise seisundi ja ühtluse poolest. kõige madalamal ast­mel olev aadel - nn. "pastla aadel" ei erine peagu üldse mitte tavalisest talupojast[3].