Kaamerad filmivad. Prožektorid lõõmavad. Sa oled just valinud 2. klassi emakeele küsimuse ning pead ära arvama, mitu silpi on sõnas "aatomik".  Konksuga küsimus ? Ilmselt mitte. Sinu kaasvõistleja on oma variandi juba ammu lukku löönud, kuid sind vaevab ikka veel kahtlus - 2 või 3 silpi. Kasu pole ka saatejuhist, kes abistamise asemel sarkastiliselt uurib, mida tegi vastaja sel ajal, kui klassikaaslased emakeelt õppisid ... Kaameraid polnud, prožektorid ei lõõmanud, kuid Paunküla veehoidla ääres stardis seistes oli täpselt selline tunne, nagu oleks kõik jälle esimest korda. Stardieelne kiirustamine, viimasel hetkel stardikanga alla jõudmine,  kinnisidee sellest, et massiga ei tohi kaasa minna, tuleb teha oma variant - nii sai alguse Soosambla Suusaklubi 2009 a. xdriimi hooaeg. Ettevalmistus hooajaks oli kulgenud plaanipäraselt. Heigo lunastas koha võistkonnas kõige esimesena, näidates veteranide MM-il imepärast minekut, Treener tõestas oma valmisolekut Estoloppeti klassikamaratonide läbimisega ning viimasena kinnitas Raivo Jõelähtme Rattamaratoni 9. kohaga, et ka individuaalselt harjutades on võimalik saavutada rahuldav füüsiline vorm.   Traditsiooniline tempokross võistluseelsel päeval ainult kinnitas, et laktaat laktaadile liiga ei tee. Kiire  pilk rajalegendile pani enamuse B-rajakaid kulme kergitama, tundus nagu oleks tegemist Võhandu paadimatka jätkuüritusega - B-rada koosnes seekord 8,3 km kanuust, ca 5 km jooksust ja 9 (!?) km rattarajast. Kadaku nimeline haltuurameeste klubi on Gansu näol nüüd täiendust saanud, see pool tundi oleks ikka võinud aega leida, et A-raja kanuukaardilt paar punkti maha võtta ja rattaraja paari punkti võrra pikemaks teha, oleks ka B-raja suhteliselt OK saanud, aga eks ta üks Eesti moodi bisnes ole, et tõstame aga  hinda ja anname kvaliteedis järgi. A-rada oli küll päris huvitavalt planeeritud, kuid nad ei moodusta osavõtjate hulgast nii olulist osa, kui B-raja võistlejad, seega oli energia valesse kanalisse suunatud. Õnneks aga loodus tühja kohta ei salli ning juba on pead tõstmas uued tegijad - Xteam. Loodame, et uus sari suudab tulevikus positiivselt üllatada. Stardipauk tuli nagu alati liiga kiiresti ning kuna meil oli kindel plaan liikuda omasoodu, vältimaks stardirüsinat, asusime hoolega vaatama variante, kus saaks joostes punkte võtta. Nii sündis kiire otsus, et Heigo võtab joostes punktid 61 ja 66 ning tuleb tagasi, edasi jätkame 60, 63 jne. Meie liikusime Raivoga kanuuga Heigole vastu, et ta poolsaare otsast peale võtta. Juba kanuus olles oli aega kaarti täpsemalt uurida ning ebameeldiva üllatusena avastasin, et lõppu on pandud sundvariant, etapp 13-14, mis tähendas 58 kp võtmiseks edasi-tagasi jooksu mööda võssakasvanud seljandikku. Ilmselt oleks õige olnud läbida rada 58-59-siis joostes 61 ja 66, kanuu liigub samal ajal poolsaare tippu, edasi 69-70-67-64-62-65-63-60 ja lõppu.   Selle veaga oli etapi lõpptulemus meie jaoks otsustatud, kanuust väljusime 34. kohal, liidritest maas 27 min ja 14 sek. Mitte et me nüüd päris loobunud oleksime, kuid erilist entusiasmi minekus enam polnud, sest selge oli see, et 5 km jooksu ja 9 km rattaga imet ei tee, pealegi oli Heigo saarel rassides end täiesti rihmaks tõmmanud ja nautis krambipoiste seltskonda. Jalgsietapil läbis Raivo C-variandi, Heigo B ja mina A variandi, minu laekudes olime tõusnud 22. kohale, kaotus liidritele 31 min ja 28  sek. Oma variandi viimasest punktist vahetusalasse joostes tulid mulle vastu Areali noorukid, kes läksid juba viimasele rattaetapile, seega olime neist maas terve valikorienteerumise etapi võrra. Areali noorukid on see aasta kõvasti oma imagoga vaeva näinud. Esiteks nimi - Areal team mehed veteranid Kadarbiku Köögivili OÜ - tundub tavainimesele pisut pikk ja lohisev, kuid sisaldab peaaegu kogu olulist informatsiooni võistkonna liikmete kohta. Kui Tõnn ei töötaks riigisaladusega kaetud organisatsioonis, oleks võistkonna nimi veelgi pikem. Nimes võiks olla veel viide nende kenale väljanägemisele, kuid mul ei tule praegu ühtegi head mõtet pähe, mida konkurentidele soovitada. Loomulikult särgid, need on sel aastal uued ning igaks etapiks on plaanis kasutada erineva disainiga särke. Kõlakad käivad ka spetsiaalselt Areali tiimile disainitud jalanõudest, mis pealt näevad välja nagu rattakingad, alt aga meenutavad orieteerumisnagasid. Värv on kuldne muidugi. Kuid ega füüsiline vorm imagole alla ei jää, Veiks tõestas Jõelähtmes ametlikul sadulate seadistamise treeningul, et vormikõver, mis eelmine aasta hakkas jõudsalt ülesmäge minema, on sel hooajal vallutamas uusi tippe, Tõnn on Tõnn ja Jürka on mees omal kohal, kui on vaja kõveraks keeratud naelu toore jõuga sirgeks tõmmata. Igal juhul oli meeldiv näha, et poisid võistlevad kõige kõrgemate kohtade peale.  Valikus tegime variandi 38-37-35-36-33, millega tõusime veel 4 kohta, rattaetapile siirdusime 18 kohal, liidritest 32 min ja 06 sek maas. Edasi järgnes  traditsiooniline tudish-piip, rattasõit nagu alati, me ei hakanud mingeid originaalseid variante välja mõtlema, pigem sõitsime ringi, kus see võimalik oli. Naelte lahtiharutamine läks harju keskmiselt, sealt kuni viimase lisaülesandeni andsime mõnuga minna, saavutada ega kaotada polnud enam midagi, lihtsalt vajutasime nii palju kui tuli. Lisaülesandesse jõudsime 11-na, liidritest maas 31 min ja 14 sek. Viimane lisaülesanne oli selline pisut imelik, nagu vahel need lisaülesanded kipuvad olema, kui hakatakse  tühjast kohast mingit pointi välja võluma. Aga kaheksa noolega saime kolm tabamust kasti sisse ja saime loa finišisse minna. Kokkuvõttes siis 11. koht, see oli ilmselt maksimum, milleks me sel päeval suutelised olime, ega varuks küll midagi ei jäänud. Selleks hooajaks esimene märk siis maas, stardipositsioon järgmisteks etappideks on päris hea, sest siit saab ainult paremaks minna. Võib-olla :)