Puristid peaksid selle loogika järgi lugema suurima mõnuga järelikult  nõukogude ulmet ? Mujal seda müstika raibet ikka viskab sisse. Hyperion vajub ka sinna mädasohu, Dune on vana müstik ise ja noh neid näiteid on veel ja veel. Isegi Harry Harryson on vist seda pattu teinud. Ikka siis vanad head teosed nagu "Purpurpunaste pilvede maa", "Andromeda udukogu", "Teed sügavusse", "Kuum maa" jpms.