Eile sai tehtud ka teine hüppetreening. Võrreldes esimesega on enesekindlus märgatavalt kasvanud ja äratõuke ajastus pisut paranenud. Suurimaid probleeme tekitab kõht, mis kipub liiga ette liikuma. Ei, ärge saage valesti aru, kõht ei ole suureks läinud:) Asi selles, et äratõukel liigub  ülakeha täiesti vales suunas- edasiliikumise asemel liigub keha liiga üles. Niimoodi rind ja kõht ees ei lenda just kuigi kaugele. Samuti kipub ka äratõuge liiga aeglane ja loid olema- vaja on kiiremat liikumist äratõuke ajal. Mnjah, arenemisruumi veel on.    Samas tuleb headmeelt tunda pisikeste edusammude ja 1-2 õnnestunud hüppe üle.