Grammaticus'e koolist võtavad nii poisid kui tütarlapsed samuti kaasa võime väiksel viisil luuletusi sepitseda Ladina keeles, mis nüüd ilma vaevata paindub vähemalt traditsioonilisteks vormideks ja ütelusteks. Caesarist ja tema tapjast Brutusest ütleb vaimukas Tacitus, et neil olnud oma poeetiliste produktidega enam õnne kui Cicerol, sest need olevat avalikkusele vähemal määral tuttavaks saanud kui edeva konsulaari omad. Peaaegu kõik keisrid, Augustusest kuni Hadrianuseni, kirjutasid luuletusi; seda tegid ka poolilma daamid mitte vähem kui kõrgesse seltskonda kuuluvad daamid. Viimast rühma esindab meile oma üllatavalt täiuslikes luuletusis keegi Sulpicia, Messala õetütar, kes põlvnes ühest kuulsast juristide perekonnast.