Pärisorjad ehk eestlased ja nende hääled aga ise otsivad kõigil valimistel võimalusi põgeneda mõne uue vabadust kuulutava mõisniku juurde, kuid lõpetavad põhimõtteliselt ikka seal, kus alustasid. Tarmo Jüristo tõi hiljuti välja kurva tõsiasja, et valides iga kord mingi uue poliitilise jõu, käsitlevad valijad oma antud  häält kivi või kaikana, millega karistada poliitikas juba olemasolevaid jõude ning sedasi antud hääl on orja jõuetu katse lüüa mõisniku ratsahobusele jalaga tagumikku, kui keegi ei näe. See pole aga viis ehitada üles oma riiki, tulevikku.