Olles mõned tunnid kodus naistega ema sünnipäeva tähistanud, otsustasin ühineda noorema seltskonnaga, jättes vanemad inimesed oma pidu jätkama.  Läksin Paalalinna, teadagi, et Elvise juurde. Laura, nagu perenaisel ikka kombeks, oli seegi kord küpsetanud. Õunakook maitses nii hea, et raske oli jätta järgmist tükki võtmata :) Vat Elvisel ikka hästi kui keegi talle küpsetab. Ütles veel ise ka, et kohe  terve päeva koogi vastu kiusatust tundnud ja et nüüd õhtulgi ainult sööks, küll on ikka hea naine. Ja no, eks armastus käib ju kõhu kaudu kah :D    Enne kui ennast välja organiseerisime, käis Jüri 10 minutiks läbi, siis aga suundusime Villu grillipeole. Tee peal juhtusin veel Melvinit nägema, vaatasin kohe käekella, sest vaid tunni aja pärast oli koitmas tema 18.sünnipäev.    Grilliõhtul me pikalt ei passinud, sest seal oli suhteliselt igav ja mõte tuli minna Red-i. Red-is aga Laurat sisse  ei lastud, kuna tal dokumenti polnud ja kahjuks pidid nad Elvisega tagasi koju minema. Mina aga ei jätnud võimalust raiskamata ja läksin pealegi üksi. Rahvast oli no ikka niii vähe. Mõtlesin et mis siin toimub? Ja küsisin sama ka riidehoiust. Sealt vastatati, ei teagi isegi ja et kõik küsivat seda. Lihtsalt, utoopiline kadu :D    No mis seal ikka, rahva pärast ju omal tantsimata ei jää, pealgi oli nüüd saalis rohkem ruumi. Oiiii sa raks, müttasin oma kolm tundi ja lõpuni välja, ei mingit  raiskamist :D Olin just letist ühe õlle ostnud kui Scotty-Black Pearl hakkas mängima. Deem, see kõige õigem punumise laul ju. Põhimõtteliselt läks õlle hoobilt põhjani :D    Kohtasin neid tüüpe ka, kellele poksikoti müüsin. Kõik kolmekesi olid seal. Tegin juttu. Samas ka toosama mees, kes mulle eelmine kord keset tantsu silma vaatamiseks õlale koputas, oli seal. Seekord ta minus narkojoovet tuvastada ei üritanudki. Nii kahju.    Aa... ja siis, haha :D Kui ma sain teada et ma eelmine kord olin  Red-is Birgit Loidi emaga tantsinud, siis seekord tantsisin kellegi uuega. Tea kelle ema see lõpuks on :D Igatahes, täitsa armas oli teine. Tundus ikka väga noorem kui ta mulle ütles :D Igatahes, tüübid kes mu koju ära tõid ütlesid, et teavad seda prouat küll, et väga mahe tükk on, töötab kuskil Männimäel :D Oh-jee!      Kell 14 tõusin lõplikult üles. Askeldasin, sõin ja kella viieks sättisime ennast Mammu ja Mõmmiga Terttu juurde. Jeaaah,  nüüd siis oleme oma seltskonnas kõik täisealiseks saanud, kõigil uued ja avaramad teed, mida mööda käia. See tunne ei tundugi kuigivõrd teistsugune, sest esmapilgul mõtled küll, et so what? mis siin nüüd on, poest saan alksi, võin klubis käia ega pea politsei pärast põdema. Kuid tegelikult kogu nende võimaluste laienedes, suurenevad ka kohustused olla täiskasvanulikum. Selle vanusega algab ju ühtlasi periood, mil sul tuleb hakata iseseisvamalt elama, sõltumatuna niivõrd enam vanematest. Vanusega tuleb  kaasa minna, käituda ja tegutseda eale kohaselt. Siin võib üles loetleda kõik viisakused, kõnepruugi, hoiaku, ühiskonna normid, sotsiaalse tegutsemise ja muudki.    Lähima viie, no hilisemal juhul kümne aasta jooksul, toimuvad sinu elus suured muutused. Peagi viivad teed sind kellegiga ühise armastuse radadele, suurenevad arusaamad ja kogemused elust kui tervikust, teenid omale ise elatisraha, maksad maksud, ostad riided ja söögi, õpid inimesi hindama, nendega rohkem arvestama, tekib parem arusaam  raha üle, kuna vaev selle teenimisest õpetab seda väärtustama , analüüsid ja otsustad iseseivalt oma elukäigu üle. Enam ei ole niivõrd ema,isa, kes sinu eest hoolitsevad või sulle rihmaga pepu peale löövad kui midagi valesti oled teinud. Ise tuleb oma vigade ja äpardumistega toime tulla. Tuleb ka aeg hakata iseenda, oma pere eest hoolitsema! Ja varsti oled sina see ema või isa, kes kellegi teise pisema eest hoolitseb. Emalikud ja isalikud kohustused kanduvad põlvest-põlve. Elu on selline.    Seega,  ei ole täisiga üksiti jooma- ega peovabadus, rohkem on see algus elulistele uuendustele. Iseasi, palju igaüks omale seda teadvustab, kuid kord hakkab see igaühel koitma. Kulub vaid erinev aeg. Tjah, mis ma siin ikka seletan, kõigile juba nagunii teada teema. Vaid et, edu ja rõõmu omade tulevikkude loomisel! :)    Lõpetuseks luuletus, pühendatud Terttule, tema 18.sünnipäevaks :)