Müüja andis mu õunad koos tšekiga infotibile üle ja järgnes pikk ootamine. Kõigepealt nad vaidlesid, et mis teeks. Pidin seletama, kust need õunad võtsin (umbes et juustupoolse riiuli kuivatatud puuviljade poolsest otsast kastist, suure sildi alt, mis reklaamis hinda 14 eeku sentidega).  Küsiti veel, et kui mitme sendiga 14 krooni? Ma ütlesin, et ei mäleta, aga teil on ju siin kõik 90 sendiga. Kui nad selgeks said, mida teha, hakkas infotibi tegema tšekist koopiat. Koopiamasinas ei olnud paberit. Tibi tuhisest teise ruumi, paberit ei leidnud. Leidis õnneks mingi paki koopiamasina juurest. Hakkas kopeerima. Ma vaatasin oma õunu ja tuvastasin, et need on liiga kaugel, ma ei ulata neid võtma, et uttu tõmmata. Pidin ootama protseduuri lõppu. Tibi tegi koopia, kaalus õunad ära, arvutas, võttis  minult allkirja ja maksis mulle tagasi 5.30. Noh, ma võin selle eest nüüd näiteks Mrt-le jäätise välja teha. Röövlid on nad ikkagi! Kõigepealt röövivad raha ja siis röövivad aega.