Ukraina ja Venemaa oma tippesindajate näol on teatavasti sõlminud rida kokkuleppeid, mis on nii Ukrainas eneses kui venemaal ning läänemaailmas üles kergitanud parasjagu poliittolmu ning emotsioone.  Loomulikult käib jutt formaalselt Ukrainale kuuluva kuid  venemaa halduses oleva Musta mere laevastiku Sevastoopoli peabaasi rendilepingu pikendamisest ning vastutasuks odava gaasi saatmisest venemaalt Ukrainasse.    Pole saladus selles, et Ukraina riik on sisuliselt lõhenenud kaheks kogukonnaks. Venemaa aastakümnete pikkune ideoloogiline töö koos venemaale nõukogude perioodil iseloomuliku rahvastikupoliitikale on tõhusat vilja kandnud. Sisuliselt pool Ukrainast (ida osa) hoiab end vaimselt, kultuuriliselt ning poliitilistelt seisukohtadelt venemaa  küljes. Teine pool aga vaatab läänemaailma poole.    Ülaltoodud lepingute sõlmimine on löönud veelgi suurema lõhe ukraina ühiskonda. Haav on sedavõrd valuline (et mitte öelda OHTLIK?), et puhtalt Moskva suunal töötav praegune Ukraina president Janukovitš on sunnitud nende lepingute sõlmimise õigustamiseks vabandusi otsima. Kuigi see tundub kummaline, aga tõepoolest on Janukovitš tunnistanud, et sedakorda mängis venemaa ta lihtsalt üle ja pani ta sunnitud olukorda. Seda nii, et tema - Janukovits, ei  saanud lepinguid venemaaga allkirjastamast jätta. Ühtlasi ei unusta Janukovitš koos vabandustega viskamast süüdistusi oma rivaalide kapsaaeda, kes selles jamas nii või teisiti ikka väga süüdi olid. Näide Janukovitši "vabandusest" on toodud muuhulgas ka Newsru.com netisaidil.    Sõlmitud lepingud on puhevile ajanud läänemeelsed jõud ning andnud võimaluse populaarsuse maha mänginud  endisele presidendile Juštšenko'le uuesti jõude koondama hakata.