Ning on veel üks nähtus, mida peab alati arvesse võtma - ilm ja kliimatingimused. Nagu on  teada näiteks Põhja-Ameerika Suurte Tasandike põliselanike tavadest, toimusid, ja toimuvad, nende rahvaste suurimad religioossed pidustused, konkreetsemalt Päikesetantsud, kesksuvel ehk siis ajal, mil tervet hõimu haarav kogunemine ei toonud kaasa olulisi tehnilisi probleeme. Kuna nimetatud rahvad ei rajanud statsionaarseid hooneid ning ka nende suuremad riitused viidi läbi vabas õhus, siis on ehk arusaadav, et kogu hõimu haarav tseremoonia langes pigem suvisele kui talvisele pööripäevale. Kui nüüd pisut  spekuleerida ja oletada, et analoogiliselt olid asjad korraldatud ka muinasaegses Eestis, siis võib tõdeda, et kahtlemata olid jõulud palju "kodusem püha" kui näiteks suvine pööripäev. See aga tähendas pigem siiski seda, et vastavad riitused ja tseremooniad viidi läbi peamiselt "koduküla" elanike või siis ühes piirkonnas elavate suguharu liikmete osavõtul, kuna kliimatingimused oleks muutnud terve hõimu kokkutuleku kui mitte päris võimatuks, siis ometi väga keerukaks. Seega ei saa kaasaegset "perekesksete"  jõulude ideed mingil juhul põhjendada sellega, et tõenäoliselt osalesid ka muistsetel aegadel talvise pööripäeva riitustel peamiselt ühe küla või suguharu territooriumil elavad inimesed. See on ju ometi sootuks midagi muud kui tänapäevane "perekesksus."