Astun bussi, ostan pileti ja pööran ennast, et kaeda, kuhu maanduda.  Esimesel istmel magab oma õndsat und üks küllaltki turske sell.  Ma olen alati sihtinud oma istumised taha poole, nii ka seekord.  Pärast veerandtunnist sõitu jõuame Tapale.  Kõik ronivad maha, ka mina - alati viimaste hulgas.  Bussijuht viskab pilgu siis ringi: et kas buss tühi...  Aga õndsa unega mees magas oma istmel.  Astun bussist parasjagu maha, kui kuulen, kuis  bussijuht hõikab magajale: "HEI! MEES! TAPA!!!"  Ausalt öelda, ega ei tahaks sel hetkel tolle unesegase mehe ligiduses olla...