Pärast seda, kui nad olid jõudnud välja järjekordsest kvartalist, ei näinud nad enam midagi; arvatavasti olid nad tühjal lagendikul; nad kõmpisid üle jäätunud põllu ja nende ümber oli täiesti valge - see oli nii valge udu, millist nad enne polnud näinud, aga lisaks oli see nii läbipaistmatu, et neil tuli jalaga maad kombata, enne kui julgesid astuda, sest nad ei näinud oma ninaotsast kaugemale.