Polegi enam midagi jäänud, kui algab minu selle suve suurüritus Viljandi Folk. Tõsi, ma pole veel nii vana, et ostan endale passi ning käin kuulan-vaatan niipalju kui vähegi võimalik. Ma rohkem selline melu nautija. Siiski on plaanis mõnele kontserdile-üritusele jõuda. Eelneva kolme aastaga olen jõudnud umbes-täpselt ühele tasulisele kontserdile. Vabalava juures on ikka  kuulatud ja mõnuletud küll. Aga praegu on ikka esmatähtis olla koos hea seltskonnaga, rüübata odavat veini ning tunda mõnu elust-olust. Pean tõdema, et see aasta on ootused eriti suured, sest kõige lähedamad sõbrad on tänavu platsis. Mitte, et eelnevatel aastatel midagi häda oleks olnud, aga seekord ei tohiks seda tuttavate seltskonda sulandumist tegema. Kõik on omad.