1835. a. pandi Eestimaa kubermangus kirja talupoegade perekonnanimed. Üldiselt käis nimede panemine kindlate põhimõtete järgi, millest peamine oli ehk see, et ühe ja sama mõisa piires anti sama nimi vaid ühe pere liikmetele. Sellest reeglist kalduti kohati ka kõrvale, ent vähemalt nende perede puhul, keda ma seni uurinud olen, pidas see põhimõte enam-vähem paika ja samanimeliste isikute omavaheline sugulussuhe joonistub ilusti välja. Minu  jaoks on suureks erandiks perekonnanimede panemine Hageri kihelkonna Kirna (tänapäeval Kernu) ja Kohatu mõisates. Sellist segadust pole ma mujal seni kohanud. Kirna ja Kohatu mõisad olid mõnes mõttes erandlikud - nad olid kui sukk ja saabas, kuuludes pikka aega ühtedele ja samadele omanikele. Kui neid müüdi või pärandati, siis ikka koos. 1866. a. moodustati kahe mõisa kogukonna baasil Kirna-Kohatu vald. Muide, nimetus Kernu tuli kasutusele alles 1920. a., seega on ehk õigem varasemast ajast rääkides pruukida  nimetust Kirna. Nissi meetrikates esineva kirjapildi Kirno põhjal võib oletada, et seda kohanime võidi hääldada ka kui Kirnu.