California ülikooli uurijad kirjeldasid ajakirjas Science suisa välgukiirusel toimunud evolutsioonilisi muudatusi, mis päästsid väljasuremisest Vaikse ookeani lõunapiirkonna saarel Savaii elava troopilise liblikaliigi.  Kui sinikuuliblikaks (Hypolimnas bolina) kutsutava liigi isaste isendite arv oli ainult neid hukutava bakteri tõttu langenud 2006. aasta alguseks vaid 1%ni kogu populatsioonist, siis 12 kuud ja kõigest kümme liblikageneratsiooni hiljem oli nende osakaal tõusnud juba 39%ni.  Antud ülikiiret taastumist uurinud bioloog Sylvain Charlati töörühm avastas, et selle põhjuseks oli emaselt liblikalt isastele isenditele edasi kanduva ja need juba enne sündimist tapva Wolbachia bakteri mõju pärssivate geenide kiirlevik.  Geneetiline analüüs näitas, et liblikate organismis leidub endiselt antud ohtlikku haigustekitajat, ent isased liblikad on evolutsioonilises mõttes ainsa silmapilgutuse vältel "õppinud" selle mõju nullina.  Savaii saarel elavatelt isastelt liblikatelt eraldatud Wolbachia bakter oli uurijate kinnitusel endiselt surmava toimega, sest muudest piirkondadest pärit isendite puhul avaldas see senist isaseid liblikaid surmavat toimet vähemalt kolme põlvkonna vältel.  Charlati sõnul on tegemist kiireima kunagi jälgitud looduslikust valikust põhjustatud evolutsioonilise muudatusega, mis näitab, et ülimalt suure surve alla sattunud populatsiooni piires võib seda hukust päästev evolutsioon aset leida väga lühikese aja jooksul, mitte aga sadade  tuhandete aastatega.    Vaata ka: