aga kurat võtaks, millega ma siis ikkagi pühapäeval hakkama sain?  mitte selles pole asi, et ma ei mäletaks, vaid ei tulnud pähegi vestlust sedamoodi tõlgendada. st tõsisena.  olin vist lihtsalt valel ajal vales kohas.  sest kui mind poleks seal olnud, poleks kellelgi olnud ka võimalust öelda, et "näe, nii kaua oleme tuttavad olnud ja eks ma olen ikka mõelnud, aga siiani oled sa  alati mõne teise tuttavaga paar olnud ja…"  oeh. oeh. oeh.  telefon hääletu peale unustada tasub end vahel ikka rämedalt ära.  mul ei jää vist muud üle kui kogu asi naljaks keerata ja öelda, et kullakene, sellist s*tta ma sulle never keeran, et sinuga sebima hakkan - vaata, mis P-ga juhtus, siiamaani pole teine pudelist välja saanud. väga küüniline nali, eriti kuna adressaat teab P-d ka väga hästi, aga minu naljad kipuvadki sellised olema, harjuge ära.  aia. ma loodan, et ma reageerin  jälle üle ja tegelikult pole asi nii hull.