kui mina netis ringi surfan, siis ei käi ma mitte Orkutis, Facebookis ja muudes väga asjalikes kohtades, vaid külastan igasugu minu jaoks põnevaid asju  tegevate teadlaste ametlikke kodulehti. Üks teadlane, kellel on informatiivne koduleht ja kohati vägagi ägedad katsed, on David Eagleman. Näiteks on ta uurinud, kas tõepoolest aeg hirmutavas olukorras aeglustub (nagu teada filmidest ja raamatutest), visates oma katseisikuid kõrghoone katuselt paarkümmend meetrit madalamal olevasse võrku ja samal ajal lastes neil teha subjektiivset aja kulgu mõõtvat ülesannet. hea katse, kahjuks tulemused nii põnevad polnud - teaduslikult võttes aeg ei aeglustunud. igal juhul  see David Eagleman on omamoodi fenomen - täiesti järsku, praktiliselt ühe publikatsiooniga (2000, Science) sai tast subjektiivse aja fenomenide absoluutne tippteadja, kes lisaks kirjutas ülevaateartikleid ka täiesti teistest asjadest maailma ühele kõige tuntuimale ajuteaduste ülevaateajakirjale Nature Reviews Neuroscience. tema edu saladused olid järgnevad: oma post-doci tegi ta ühe maailmatuntud füüsiku / ajuteadlase Terrence Sejnowski juures ; tal on oskus teha meelelahutuslikke ettekandeid (keegi targem  vist isegi ütles, et ta on olnud Hollywoodis?!) ; tal on oskus luua häid tuttavaid ja suhteid.