"Kõrvalnähud" on väga kehv liumägi. See algab väga kõrgelt ja läheb minut minutilt kehvemaks, lõpetades kuskil keskpaigas. Luuser-Eddie on väga meelelahutuslik ja tema muutumine Edukaks-Eddieks on huvitav ja kaasahaarav. Siis aga hakkab tööle süžeeliin, kus Eddie hakkab tablettide kasulikkuses kahtlema/tal tekib raskusi nende saamisega. Inimesed õpivad oma vigadest! Eddie ei pea õppima, temale piisab lihtsalt väikese klaasja pilli  neelamisest. Ja see on vähemalt minu jaoks väga tüütu! Filmides ei pea alati olema mingit suurt moraali. Väga vabalt võib ka niisama lõbutseda. Aga samamoodi, nagu ma ei salli lahendust, kus Lucia ja Hector siiski saavad abielluda, sest tegelikult on hoopis Hectori onupoja kälimehe vend Victoria lapse isa, ei meeldi mulle, kui olukorrast on vaid üks lahendus ja see lihtsalt ja korduvalt Eddie'le sülle kukub. Kui igale probleemile on alati lahenduseks tablett, siis ei ole mingit pinget nuputada, kuidas Eddie  sellest jamast välja tuleb, sest vastus on teada.