Igatahes reedel tegin siis puhkusele mineku liikusid tööl, sain ometi kõigile pakkuda  ammu-otsitud kreeka pähkli kooki (no suvel nad seda ei küpsetanud eriti) ja - hõissa! puhkus võis alata. Ega ma suurt samas ei teadnud, mida ma selle puhkusega pihta hakkan, sest kuu aja tagune unistus lihtsalt magada ja lugeda ja olla nädalakese üksinda vanaema talus on tänaseks päevaks kuhugi kaugele-kaugele kadunud.