Nende värvikate mineviku kujude kohtamine Vermonti maamajas ei hämmastanud Helenat. Kuid hallipäise, tumedais rõivais mehe saabudes tundis ta end nõrgalt. See pidi olema kolonel Peter von Hahn. Lõpuks ometi kohtas Helena inimest, kelle järele oli ta igatsust tundnud  ja keda armastas. "Oled see sina, isa," küsis ta. Mees raputas pead ja vastas vene keeles: "Ei, olen sinu onu." Kõik kuulsid selgelt sõna "djadja", mis tähendab onu. See oli Gustaf von Hahn, vene kriminaalkohtu kunagine president. Kehaehituselt meenutas ta Peter von Hahni, oli aga veidi lühem.