tol maastikul hulk künkaid võrdleb üksteist  hell rohukirme katab nende palet  ei püri kõrgustesse mitte üks neist  lausviisakat nad viimistlevad valet    kui golfimurul  rohelisi põrsaid  põlvpükse ülesmäge ruudulisi  hulk mõtteid vanu, kargeid-mummulisi  eks võrratult see päev meil seni suju!  rünklauseid laisas sinitaevas ujub