ma kinnitan päris sageli inimestele, et ükskõik milliseid valikuid nad teevad, on see hea - kui nad teevad neid asju sisemise sunni ajel ja tundega ja teadlikult ja rõõmuga. ja siiralt usun seda, sest... kõik on millekski hea.  aga... kas ma rakendan seda kaunist mõtet enda puhul ka? mingites olukordades vist küll, aga mingites situatsioonides on mul latt enda jaoks nii üliinimlikult  kõrgel, et ükski pühak ei hüppaks sellest üle. kui nüüd enda vastu briljantselt aus olla.