Tuleb öelda, et kuni suguküpsuseni peaks laps kõlblust ja religiooni õppima kõlbeliste ja religioossete autoriteetide mõjul. Alles suguküpsusega saab inimese hingelis-vaimne olemus nii kehavabaks, et me võime ta jätta omaenda otusustuse hooleks. Vaadake, kui praegu rääkida sellistest asjadest, siis nende vastu ollakse eelkõige eelarvamuste pärast, mis on ajastust tingitud. Kui ma pidasin Saksamaal avaliku kõne just loomupärasest autoriteeditundest, kui Saksamaa oli veel varjurevolutsiooni mõju all, millest  ei saanudki õiget revolutsiooni, siis vastati mulle igal pool, et tegelikult tahaks nad juba ka lapseeast kõrvaldada kogu autoriteedi. Kõige parem, kui kogu õpetamine ja kavatamine lakkaks ning lapsed võiks end ise vastastikku demokraatlikult kavatada ja õpetada. Ma pidin sellele vastama, et seda lapsed üldse ei soovi. Kui õigesti mõista, siis lapsed tahavad, et neid juhitakse, nad vajavad autoriteeti keda armastada ja see, mis neis areneb armastuses autoriteedi vastu, on seotud nende enda loomusega.