Hoiatasin Oudekkit, et ta oma blogis normaalselt kirjutama hakkaks. Aga kui ma sinna järgmine kord vaatasin, oli ta ikkagi  alustanud uut sissekannet lausega, et vastuseis euro kasutuselevõtmisele tähendab mõrvade heakskiitmist. Ma ei hakanud edasi lugemagi, vaid otsustasin autori meie Paide aiast naaberaeda visata. Väljavisatav oli rott. Ta suundus mööda tänavat naaberaia värava poole, kust ta kunagi tulnud oli. Paistis juba, et ta läheb naaberaiast möödagi, aga seda ei juhtunud. Samal ajal tuli meie aia suunas uus rott. Vana rott ajas uut natuke aega taga. Uude rotti suhtusin eriti hästi, sest talle meeldis skandinaavia  kirjandus. Ta ootas, et ma midagi ütleksin, aga enne kui ma seda teha jõudsin, oli ta kadunud.    Veel eilsest:  Avastasin, et "Eesti Päevalehe" koduleheküljel ei ole mitte ainult viide Klausi blogile poliitikablogide all, vaid ka viide minu omale kultuuriblogide all. Aga sinna ilmusid vaid minu osade kindlate siltidega sissekanded. Nende hulgas ei olnud kõige sagedasemat silti "unenäod". Külastajad ei saanud suunduda edasi originaalblogi kõikide sissekannete juurde, sest URL oli muudetud. Arvu 13  asemel oli kirjas arv 6 ja minu nime asemel neli nime, mida ma erinevates sissekannetes nimetanud olin.