"Isa ei suutnud kommertsiga kaasa minna, kergemeelset lällamist teha ei tahtnud. Rahaga oli kitsas. Hansapanga reklaami eest sai tühise summa,  tsikli müüs maha, et söögi- ja üüriraha saada. Keeruline aeg, kuid tasapisi hakkas ta sellest välja tulema,"  "Raha pidi teenima nii või teisiti äraelamiseks," meenutab isa rasket aega vanem poeg Jan. "Neid nn süldiasju ta sestap veidi tegi, aga see talle ei meeldinud.  Esines kõrtsideski, aga ta proovis ka seal ikkagi tõelist muusikat teha."  "Plaadiläbimüügist tiksus väga väike summa, mingeid muid sissetulekuallikaid tal polnud. Ja Hansapanga pensionifondide reklaami läks ta 2002. aastal  ainult raha pärast. Ei teadnud eriti rahast, mida küsida, ega reklaamimaailmast," meenutab poeg.  "Summa, mis maksti, oli väga pisike, 15 000 krooni - korra mingi võlg ära maksta, ja läbi sai see raha kähku. Samas ju pildid rippusid aasta aega üleval ja reklaam kestis kaua. Ega tal mänedžeri kõrval polnud, võttis vastu, mis anti."  Kas kõik oleks võinud teisiti minna, kui tal oleks olnud keegi kõrval toeks?  "Loomulikult. Ja tegelikult oleks piisanud armastavast naisest. Ilmselt.  Lisaks mõjusid isale tema teise poja haiguslood. Ta oleks võinud olla meie hulgas edasi, kui oleks keegi hea inimene kõrval. See on selge. Tugi, millest kinni hoida," arvab Jan.  Jan naeratab - isa uskus ja rõhutas, et eksisteerib ka mingi teine maailm. "Laul "Valgus", selleks sai ta inspiratsiooni oma kolmanda astme kontaktist ehk ufovaatlusest. Talle ikka meeldis rääkida sel teemal. Ja eks ta ufosid nägi ka vast… omal moel."