Siiski. Nii mõndagi inimest ja olukorda oleks saanud vältida, kui oleksin ise kõigepealt endale aru andnud, mida ma ees seisvast inimesest tegelikult ootan ja tahan. Kas lihtsalt olla see õhtu, et hommikul minna? Ilma kibeduseta hinges, ilma lootuseta homsele. Või on just tema see, keda päriselt oma ellu  sooviksin? Ja astuks koos samme algusest peale? Tasakesi? Õigesti?