Kui teisipäeval kassiga linnas käisime, astusin siis sealt Riia 2 pangakontorist läbi ja näitasin paberi ette. Lükati mulle ette paar lehte, et ma sinna alla kirjutaksin, ja teatati, et mu lapsel on nüüd Ühispangas konto. Oot-oot, mis konto? Sellest polnud nagu kusagil juttu? ISIC-kaart pidi  ikka olema? Oleks kohe kontost juttu tehtud, oleksin kolm korda järele mõelnud, sest meil on üldiselt kõik rahaasjad Hansapangas ja mul pole plaanis panku suuremate teenustasudega nuumata. Vastati, et nemad ei tee ISIC-kaarti ilma pangakontota. Võib-olla mujal tehakse. Vaat see oli koht, kus ma oleksin pidanud püsti tõusma, nad pikalt saatma ja lootma oma lapse mõistlikule suhtumisele. Aga kahte kohta oli ISIC-kaardi asjus juba alla kirjutatud ja kõhklushetkel lükati ette veel kaks lehte ja nõuti nende  allkirjastamist. Teenindaja meelehärmiks otsustasin need pikad tekstid läbi lugeda, sest see kõige viimane, mis ette anti, oli pangaga sõlmitava lepingu tingimused. Õnneks oli seal sees punkt, mis lubab lepingut tühistada. Küsisin selle kohta igaks juhuks üle. Vastati, et punkt on jah, aga et tegelikult neil eriti lepinguid ei tühistata. Mõtlesin, et no okei, kasutama me seda kontot nagunii elu sees ei hakka, las ta siis seisab. Kirjutasin alla. Teenindaja naeratas kenasti ja teatas, et see ISIC-kaart on nüüd  valmis ja ma võin sellele kasvõi kohe Eedeni harukontorisse järele minna.