Tegin täna aias "Alipiot". Pikaajalised lugejad mäletavad, et Alipio oli Luksemburgis meie portugali naaber, kes käis mitu korda päevas paariruudusel aialapikesel, seisis seal vaikuses kümneid minuteid ning vaatas, kuidas tema juurikad kasvavad. Kasvasid küll - erinevalt meie peenrast, kus till ei tõusnud ei seal ega siin riigis, porgandist rääkimata. Isegi kartulipealsed pistavad näljkad nahka, kui just  kõikidel hooaja öödel neid hambuni relvastatuna taga ei aja.