Ma oskan rääkida  vaid oma kogeusest. Minu üks vanem oli alkooolik. Mingil hetkel leppisime me lihtsalt kokku, et tema elab oma elu ja mina oma. Kui kokku saame siis on ta kaine ja punkt. See õnnestus peaagu isegi väga hästi.  Sinu puhul see ei ole muidugi võimalik niikaua kuni sa isaga koos elad.    Mulle tundub, et isikliku abistaja leidmisel on sul probleem selles kohas kus sa elad. Kas ma eksin?    Kas sul ei ole võimalik näiteks teha täielik elukeskonna muutus ja kolida? Mitte hooldekodusse vaid  teise linna? Kas see ei muudaks su väljavaateid paremaks?  Milline osa on sotsiaaltöötajatel isiklike abistajate suunamisel ja otsimisel?