Kas arvamuste outsource'imine on mingisugune väga halb asi või? Tänapäeva kiiresti  muutuvas maailmas ei ole sul põhimõtteliselt võimalik igal alal ekspert olla. Kui autoinsener ütleb, et Top Gear on pask ja igamehehuumor, siis on see minu jaoks ammendav, ma ei pea sellega rohkem tegelema. Info on minu jaoks protsessitud ja hea on, ma ei pea sellega ise vaeva nägema.    Põhimõtteliselt räägib kõvaduse kahjuks see, et ta on veidike laialivalguv ja kahtlemata subjektiivne. Minu isiklikud analüüsimeetodid on viimasel ajal umbes sellised:  Millise maailmani viib munase  positivismi rakendamine? Kas mulle meeldib see maailm? Mis siis oleks, kui igaüks oleks munane positivist? Kas see oleks minu meelest äge? Mis ühiskonna saaks, kui kõik endale massiivselt Otto Weininger peale tõmbaksid? Mida needsamad asjad tähendaksid üksikisiku jaoks?    Sinjuures tuleb ka öelda, et "kõva" tähendab siinkohal tähendada midagi, mis läheneb võimalikult mingile absoluudile (nii nagu O. Weininger väljendab puhast, destilleeritud, eksemplaarset soolise võrdsusetuse printsiipi Euroopa kultuuris  ja seega peaks seda teemat ajama kas vähemalt sama kõvasti või siis üldse mitte. Kõvadus, see on radikaalsus, kõvadus läheb lõpuni. Sellel, et Weiningeri seisukohad olid valed, ei ole tema kõvadusega mingit seost, need on nii piisavalt absyurdsed seisukohad, et nende vastu argumente esitada tundub absurdsena. Ja see on põhimõttelsielt see, mida Filosoofiline Stiilinõuandla tänini teinud on.    Põhimõtteliselt, ma tahaksin sulle anda küll sellist diskussiooni, nagu sulle meeldiks, aga ma ei tea  kuidas.