Neis kolmes Tripitaka teoses on palju ühist materjali. Suurim erinevus on selles, et palikeelses väljaandes puuduvad  Hiina ja Tiibeti väljaannetes olevad mahajaana-suutrad. Kui võrrelda materjali ühtelangevust, siis budistlikud kirjutised on palju mahukamad kui ühegi teise usundi teosed. Näiteks koosneb Piibel 64-st raamatust, aga hiina San Tsang sisaldab 1 662 iseseisvat teost, millest paljud on sama pikad kui kogu Piibel. Kuigi suur osa laiaulatuslikust budistlikust kirjandusest on tõlgitud inglise ja teistesse euroopa keeltesse, on veel suurem osa siiski tõlkimata. Tänu Pali Text Societyle on palikeelne tipitaka peaaegu tervikuna tõlgitud. Kättesaadavad on ka mõningad tähtsamad mahajaana-suutrad. "Saddharmapundarika" on tõlkinud Kern, "Vimalakirti Nirdesani" Izumi, "Lankavatara" Suzuki, "Sandhinirmocana" (prantsuse keelde) Lamotte ja "Surangama-samadhi" Luk. Conze on teinud laiaulatuslikuma töö tõlkides kogu "Prajnaparamita" ehk täieliku tarkuse suutrate sarja, mis sisaldab üle 30 iseseisva teose.