Kommilugu ise on selline:  Oma esimese kingiks kootud haapsalu salliga kolistasin ma teatavasti ämbrit ning pidin talle uue kodu otsima. Kodu ta leidiski, õnneks väga kiiresti ja sõitis sinna  šokolaadikommide karbis, mille mu Norrast tulnud sõber lähimast tee peale jäänud Selverist külakostiks kaasa oli toonud.  See karp sobis pähklikooreks nii hästi!  Tõin järgmine päev elukohajärgsest poest uued kommid. Pintseldasin ära ja panin esimese pääsukese sinna hoiule.  Ja kui tulnukaspruudi sall valmis sai, läks seegi teele samasuguses tumedate šokolaadikommide karbis.  Vahepeal kogusin ma niisama karpe, sest lõnga, teatavasti, olen ma vägevalt kokku ahnitsenud.  Kui siis Ika sall  valmis sai, tuli lapsel geniaalne idee - tema tahab ka sallile kommikarpi, aga seda sinist, piimašokolaadi oma. Sallikommid võib ise ära süüa