Laada algul vaatasin, et ikka palju igasugu kräppi müüakse. Plastmassist säravaid vidinaid ja igasugu värgiga täidetud pudelikesu, tuubikesi. Mõtlesin, mis nad  küll siia tulid, kes seda ostab. Aga, kui rängalt eksisin. "Kräpi" väljapanekute ees tungles tihedalt rahvast, aga tõeliselt väärtusliku käsitöö müüjad istusid enamus ajast igavlevalt niisama. Võibolla seepärast, et "toodete" müüjad olid reeglina oma ala meisrid, osates pugeda inimese loogikas peituvate, rahakoti avavate nupukesteni. Aga kuipalju sõnu selleks kasutati, nii palju sõnu. Võibolla siis on sõnad lihtsamini mõistetavad kui tõeliselt väärtusliku asja sõnum. Võibolla.