Eks ma siis lahutasin oma meelt mulle omasel moel: linnulaulu ja jaheda kevadõhtu õhuga…ja puude lõhkumisega.  Homme hommikul selgub, kas ma saan edasi liikuda kahel jalal või ühel jalal hüpeldes, sest minu raskele nädalale pani punkti üks pakk, mis liiga lennukalt pooleks lendas ja mulle jala peale sadas. Tundub, et väikese varba luu jäi terveks, aga lömmis ja lilla ja pagana valus on ta küll :)