Tebra  on veematkaliste jaoks hiljuti avatud jõgi, kuid see juba on kalurite ja vaikuse hindajate lemmikpaigaks, kus võib veeta kas üksnes kaks või koguni kõik  viis päeva, lõpetades oma matka mere ääres. Jõgi on väheasustatud ja seega on rikas taimestiku ja loomastiku poolest ning matka keskpaigas on veski hoonestiku võimsad varemed. Matka alguses on jõgi tugeva vooluga, korraliste kiirvoolustega ja lisaks ka dolomiidi ja liivakivi paljanditega. Omakorda vagastab Balti mere rannikujoon jõe voolu ja viimased üheksa kilomeetrit merre suubumiseni on jõgi täiesti rahulik. Durbe on Tebra lisajõgi, mis voolab läbi mereäärsete düünidele iseloomulike igihaljaste metsade. See  on Tebrast kiirem ning hoiab oma voolukiirust Saka alevikuni. Viimased kuus kilomeetrit mereni on see täiesti rahulik. Nii Tebra kui Durbe voolavad läbi endise Nõukogude Liidu piiriala ja seega on veeturismile avatud suhteliselt hiljuti ning on puutumata püsinud. Matka lõpus on Pāvilosta oma väikesele sadamalinnale iseloomuliku võluga. Jõekallastel ei ole varjualuseid matkalistele, kuid Pāvilostas on kõik puhkajale vajalik - purjetamisklubi kemping, külalismajakesed, restoranid ja kohvikud.