Need olid jah sellised kirjutamata reeglid, et kuidas ja kus ja millest sai rääkida ja millest mitte. Aga sellist pidevat igapäevast psühhoterrorit nagu praegu… Seda ei olnud kohe kindlasti mitte. Kui  näiteks mõni ülikooli professor aeg-ajalt "selliseid" jutte rääkis, siis hoidsid kõik seda saladuses, et tal pahandusi ei tuleks. Ja inimeste vaheline hoiak… (jajah, just inimeste vahelised hoiakud ja suhtumised) need olid hoopis midagi muud. Praegu on ikka täiesti Kafkalik meeleolu ühiskonnas tolle ajaga võrreldes.