Herakles asus Teele usuga, et teda ootab edu, mitte ebaõnnestumine. Ta oli kindel endas, oma tarkuses ja jõus. Ta läks läbi kolmanda Värava ja suundus põhja poole. Ta kõndis läbi kogu selle maa, otsides püha puud, kuid ei suutnud seda leida. Ta küsis teed kõigilt vastutulijailt, kuid keegi ei osanud teda juhatada, sest keegi ei tundnud seda kohta. Aeg möödus, aga Herakles otsis ikka veel, rännates ringi, kuni ta jõudis tagasi  kolmanda Väravani. Ta oli kurb ja lootusetu, kuid jätkas siiski otsinguid.Eemalt jälgis teda Õpetaja ning saatis Nereuse, et see võiks Heraklest aidata. Nereus külastas Heraklest mitmel erineval kujul, kuulutades tõde mitut moodi. Kuid Herakles ei vastanud talle, sest ta ei mõistnud, et see on sõnumitooja. Kuigi Nereus oli kõneosav ja täidetud Jumala poja suurest tarkusest, ei suutnud ta Heraklest aidata, sest too oli pime ja kurt. Herakles ei suutnud ära tunda kõrgete sfääride abipakkumist. Kurvalt pöördus  Nereus tagasi Õpetaja juurde ja jutustas talle oma ebaõnnestumisest."Esimene viiest väiksemast katsumusest on möödas," vastas Õpetaja. "Seda märgib ebaõnnestumine. Jätkaku Herakles oma Teed."