Maailma Vähiuuringute Fondi poolt läbi viidud elustiili ja vähiriski seose analüüs  Food, Nutrition, Physical Activity, and the Prevention of Cancer: a Global Perspective näitas, et vähiriski alandamiseks tuleb vältida lisakilode kuhjumist, piirata alkoholi tarvitamist ning hoiduda singi, peekoni ja muud tüüpi töödeldud liha tarbimisest.  Ligikaudu 7000 erineva teadusliku uuringu koondanalüüs näitas, et ülekaalulisus võib olla palju olulisemaks vähkkasvajate riskifaktoriks, kui seni üldiselt arvatakse.  Vähiuurijate teatel võivad end antud küsimuses suhteliselt turvaliselt tunda need inimesed, kelle kehamassi indeks (BMI) jääb vahemikku 18,5-25.  Samas kehtib selle seose puhul reegel "mida vähem, seda parem" ning antud vahemiku alumisse otsa jääv kehakaal viitab oluliselt väiksemale vähiriskile kui 25 lähedale jääv BMI näitaja.  Üleliigne keharasv mängib paljude teadustööde andmeil võtmerolli muuhulgas rinnavähi, soolevähi ja kõhunäärmevähi tekke tõenäosuse kerkimisel.  Oluliseks teguriks vähiriski alandamisel on ettekande kohaselt igapäevane füüsiline aktiivsus.  Analüüs näitas, et töödeldud lihatoodete tarbimise viimine miinimumi ning lihatarbimise nädalase piiri seadmine 500 grammile alandab olulisel määral jämesoolevähi diagnoosi tõenäosust.  Lisaks  soovitavad asjatundjad mitte üle pingutada piimatoodetega ja lisada oma igapäevasele söögilauale enam puu- ja juurvilju.  Kuigi regulaarne mõõdukas alkoholitarbimine alandab südame-veresoonkonnatõbede riski, tuleks pahaloomulistesse kasvajatesse haigestumise riski alandamiseks alkoholi tarvitamisest kas täielikult loobuda või tarbida seda väga väikestes kogustes.  Üheksa erineva teadlasterühma viis aastat väldanud töö tulemusena valminud raportis tuuakse esile rinnaga toitmise vähiriski alandavat mõju - imetaval emal väheneb seeläbi rinnavähki haigestumise tõenäosus ning lapsel alaneb  mõningate teadustööde andmeil pisut ülekaalulisusrisk.  Kuigi keskmiselt on teaduslike uuringute andmeil pikka kasvu inimestel nende lühemate eakaaslastega võrreldes parem tervis, on vähiriski küsimuses seis vastupidine - pikemad inimesed elavad tõenäoliselt hormonaalsetel põhjustel suuremas  kõhunäärme-,  munasarja- ja veel mõnede vähivormide riskis.  Tõenäoliselt seni kõige põhjalikumas elustiili ja vähiriski seoste analüüsi koostamisel osalenud vähiekspert Martin Wiseman märkis, et loomulikult ei saa kirja pandud soovituste järgimist kellelegi kohustuslikuks muuta, ent kui inimesed tahavad oma vähiriski alandada, siis teavad nad nüüd, mida selleks teha tuleb.  Ta lisas, et vähkkasvajasse haigestumine ei olene puhtalt saatusest, vaid iga inimene saab selle ohu oluliseks vähendamiseks ise  väga palju ära teha.  Wisemani sõnul saaks elustiili muutustega maailmas igal aastal ära hoida hinnanguliselt umbes 10 miljonit uut vähijuhtu.  Samaaegselt Maailma Vähiuuringute Fondi raportiga avalikustatud Ameerika Vähiuuringute Instituudi küsitlus näitas, et vähemalt ameeriklased on vähiriske suurendavatest faktoritest väga halvasti informeeritud.  1000 USA täiskasvanud elaniku küsitlemisel selgus, et vaid 38% neist olid kuulnud töödeldud  lihatoodete tarvitamise ja suurenenud vähiriski seosest, 49% teadsid, et vähene puu- ja juurviljade tarvitamine suurendab pahaloomulistesse kasvajatesse haigestumise tõenäosust ja 46% olid nõus väitega, et ülekaalulisus on oluline vähkkasvajate tekke tõenäosust suurendav tegur.  Samas arvas 71% küsitletutest, et vähiriski suurendavad pestitsiidide jäägid toiduainetes, 56% pidas tähtsaks vähkkasvajate tekke tõenäosust suurendavaks asjaoluks stressi ja 49% leidis, et vähki põhjustavad lihatoodetest  leiduvad hormoonid.  Ühtegi neist väidetavatest seostest ei ole kunagi ühegi tõsiseltvõetava teadusliku uuringu raames  tõestatud ning küsitlustulemused näitavad, et ameeriklased süüdistavad pahaloomulistes kasvajates aina sagedamini väliseid tegureid, mida nad ise muuta ei saa, ja jätavad kahe silma vahele enese elustiili mõju oma tervisele.