Ma ei tea täpselt, mis kuupäeval see info minuni jõudis, kuid kuna sel ajal on ka isa sünnipäev, siis küllap see seal jutuks oli. Hiljem viidi ümbruskonnast noori mehi "kordusõppustele". Ise olin veel noor ja roheline kõige selle teadvustamiseks, kuid miski ähmane aimdus oli, et midagi on jäädavalt muutunud. Hakkaski ju muutuma, juba aasta pärast torkasin ma põhikooli lõpukirjandisse sisse fosforiidikaevanduste-teema. Keegi ei riielnud ja kool alsti lõpetada ja käitumishinnet ei alandatud…varem poleks selline asi ilmselt kõne alla tulnud. Aga seeni oli tol 86.-nda aasta suvel meeletult palju ja väga suuri. Muidugi korjasime ja sõime ja tegime sisse. Hiljem räägiti, et tänu happevihmadele selline seenerikkus…