Iga inimene on teemant, mõned enam lihvitud, teised rohkem … ja iga inimese peamine eesmärk pole mu meelest mitte väljaspool ega selles sotsiaalsuses, vaid just temas endas sees. Kui me näeme maailma nii, ei kao sotsiaalsed eesmärgid  täielikult ära, vaid nad muutuvad tugevalt - oluline on vaid see, mis seda teemanti lihvib ja parendab. Ehk siis iga asja juures võiks küsida, kas see parandab inimhinge teemantit või mitte. Ja just see sunnib mind tegelikult otsima kontakte pigem nendega ja suhtlemagi viimaks peamiselt nendega, kelle peamine eesmärk on seesama: mitte välised väärtused ega ühiskond, vaid üksnes enda ja teiste hingeteemantide lihvimine. Olen viimasel ajal kogunud materjale ja valmistanud ette veel mitmeid erinevaid teemasid, kes  teab ehk kunagi kirjutan veel mõne raamatu, samamoodi olen uuesti avastanud budistlikud tekstid. Neis on see sügav hingerahu, mis ütleb: vaid see kes suudab olla täiesti eneseküllane, saab olla rahus ja mida see õnngi muud on kui sügava hingerahu seisund, mida ükski maine mure ega viperus enam ei kõiguta.