Isikliku eeskujuga innustas Scharnhorst ohvitsere väljaõpet läbi viima. 1810. aasta lõpus keelitas ta kuningat mitte viivitama kõikehõlmavate väljaõppeeeskirjade ja käsiraamatute väljaandmisega, et asendada nendega senised üksikud käskkirjad, mis olid ebaefektiivsed. Tänu sellele alustati uute suurtüki-, jala- ja ratsaväe väljaõppe-eeskirjade koostamist. Lisaks soovitasid reformijad ka uusi rünnakuformatsioone  jala- ja ratsaväebrigaadidele ning -diviisidele.