Mari: "Kolm päeva enne starti lubas norrakate ilmateade kogu nädalavahetuseks lausvihma. Kuna ma juba eelmisel aastal olin terve rattamatka vältel pidevalt külmetanud ja endale peaaegu pühalikult tõotanud, et  ma midagi sellist enam läbi elada ei soovi, siis tegi selline ilmaprognoos mu peaaegu et paranoiliseks. Praktiliselt üldse ei leevendanud seda ka tõik, et neljapäeval lähimaid majutuskohti läbi helistades selgus, et viimased vabad kohad olid juba pool aastat tagasi kinni pandud. Kihelkonna pastoraadist sain pinnimise peale vihje, et tegelikult on olemas veel selline koht nagu Lümanda Söögimaja, aga neil pole veel hooaeg alanud. Ma arvan, et millekski muuks kui imeks ei saa seda pidada, et seesinane  söögimaja oli teiste matkajate poolt veel avastamata ja et selle perenaine oli lahkesti nõus meid vastu võtma ja majutama. Parajaks imeks võib pidada sedagi, et reede varahommikuks oli kolm vihmapäeva kahanenud vaid üheks vihmapäevaks. See lubas tulevikku juba palju helgema pilguga vaadata "