Usun, et teate kui keeruline on õhtul und leida kui su pea on täis mõtteid, mis tulevad äkitselt igast ilmakaarest, üks vaevu lõppeb kui uus juba algab ja nad ei anna sulle rahu. Üheti sulle ei meeldi need mõtted, sest sa ei saa magada, kohati on need aga nii head, et ei tahakski und  neid segama.    Pikutasin hämaras toas, toas oli sedavõrd jahedavõitu, et ei pidanud parasjagu ühtegi jalga ega kätt teki alt välja poetama, mida tavaliselt olen harjunud tegema, kui liiga palav kipub olema. Nii ma lesisin, silmad avatuna, jälgisin seda pimendavat tuba, kus kõik oli liikumatu, just nagu oleks kõik muu koos minuga magama heitnud. Mõtlesin palju, inimestest, kellest muust mul mõelda ongi ja iseendast koos nende inimestega.    Järgmistel hetkedel mõtlesin aga sellistest  mõtetest nagu sport, postiljonitöö, suvised peod, mitmepäevased sõpradegaviibimised, Paala järve äärsed ujumised ja päevitamised, varjupaik, kadunud hea, homne klassipidu, jaanipäev ja uisutamine :D    Sporti teeks siiamaani, kui mul vaid ei puuduks need rahad, mida kallid spordialad neelavad, alla 4000-5000 krooni kuus ei tuleks jutukski. Postiljonitööd pakutakse mulle suveks, mis ilmselt on jäänud mulle ainsaks võimaluseks raha teenida, ainult et see varahommikune kuupäevane töö seab mulle mõned  piirangud, mis mulle kohe põrmugi ei meeldi. Suveöiseid tantsu- või saunapidusid tahaks ilma takistusteta vähemalt korra nädalas ette võtta, sest need ongi suveöö ilu. Mitmepäevased sõpradegaviibimised on raiskumatu suveaeg, millest 3 päevased koosolemised olgu minimaalsed. Paala järve äärsed ujumised on kehale värskendus kuumal päeval, päike aga jumestab tervet keha. Varjupaiga vabatahtlikutöö saagu suvel sagedasemaks. Kadunud hea on see hea mida pole või läks kaotsi :D Homne klassipidu on läbu Ulgel Võrtsu  ääres, mille osaluses ma ikkagi kindel pole. Jaanipäev on mürgel ja trallitamine, milles mul praegu ühtegi kindlat ideed pole. Ja, uisutada tahaks :D Lihtsalt, mulle ju meeldib püstipüsimist harjutada. Õpetatagu nagu väikest last käest kinni kõndima :D