Võrreldes eelnenud analüüsi tulemusi rahvamuinasjuttude üldise ja traditsioonilise stiiliga, mille suhtes on tunnusmärgiline J. Bolte ja G. Polivka koguteoses "Anmerkungen zu  den Kinder- u. Hausmärchen der Brüder Grimm" toodud iseloomus­tus Grimmide muinasjutustiili kohta, võime konstateerida mitmeid kokkusattumisi, kuid ka olulisi lahkuminekuid. Wil­helm Grimmi rahvalikule jutustusstiilile suhteliselt ustav stiil taotleb lihtsat lauseehitust, rahvapäraseid kõnekäände ja pilte, eelistab elavat dialoogi paberlikule kaudsele kõnele. Seda stiili ei ehi mitte kunstluulelised pildid, maalivad kaassõnad esinevad harva, ilu kvalifitseeritakse lihtsalt epiteediga "wunderschön", kõlamõjud  (eriti alliteratsioon), rahvalikud võrdlused ja vana­sõnad etendavad silmapaistvat osa.