Vahepeal on Euroopa blogi olnud väikesel puhkusel, aga tänase päevaga kuulutame välja meie uue aja alguse.  Ja algatuseks meenutan  Tallinna lähedal Laulasmaal toimunud Euroopa Kodanike Foorumit, kus Eesti inimesed olid kokku kutsutud, et arutada Euroopa probleemide üle.  Inimesed foorumisse valiti juhuvaliku teel.  -  Kujutage ette, et heliseb teie telefon ja öeldakse: "Teie olete välja valitud esindama Eesti kodanikke, kas te oleksite nõus tulema ja kolm päeva arutama, kohalesõit, hotell, söök ja jook on prii?"  Loomulikult arvasid paljud valitud alguses, et tegu on naljaga.  Siis  proovis osa inimesi enda asemel naabrimeest või vanaisa saata - "Nemad teavad asju paremini kui mina." Aga ei. Reeglite järgi sai valitud inimene otsustada kas ei või jah, mitte aga enda asemel kedagi nö targemat delegeerida. Igaüks meist on täpselt nii tark, nagu on, ja igaühel peaks olema võrdne õigus asjade arengusse sõna sekka öelda. Kui ta loobus oma õigusest, siis valis arvuti andmebaasist uue inimese, et anda talle võimalus - "Tee oma hääl kuuldavaks!" oli kogu foorumi motoks.  Nii nägi  Laulasmaal spaa konverentsisaalis päris kirjut seltskonda, kogunenud ringidesse oma moderaatorite ümber. 60 juhuvalikuga leitud inimest. Hilisteismelistest pensionärideni (kõige vanem osavõtnu oli 81aastane), maalt ja linnast, erinevatest Eesti nurkadest, madalama ja kõrgema haridusega, suurema ja väiksema jutuga. Mõni neist oli juba mitu nädalat varem hakanud tegema kodutööd ja saabus arutelule näiteks internetist välja trükitud paberipakiga. Mõni oli lihtsalt vait ja ütles "Ma ei oska öelda", kui rühma moderaator  üritas talle sõna anda.  …Aga ma arvan, et ka see on vastus. Ka "Ma ei oska öelda" inimeselt, kellele on võimalus antud oma tsitaat Brüsselisse saata. See on aus vastus, kui ta tõepoolest ei oska öelda. Või mis?  -  Kogu foorumite sarja (mis toimus järjestikkustel nädalavahetustel kõigis 27s Liidu liikmesmaas) finantseerisid erinevad sõltumatud fondid. Avatud Eesti Fondi juht Mall Hellam ütles oma avasõnas: "Te olete valitud osaliseks ühes suures eksperimendis." Niisugust suvaliste inimeste  poolt kokku valitud foorumit Eestis eriti ei tunta (esimene voor inimesi käis Brüsselis sellesama foorumi raames arutamas eelmisel sügisel, sellest kirjutas Kadri meie blogi kõige esimeses postituses.) Näiteks Inglismaal on selline kodanike foorum ja inimeste kaasamine laialt kasutatav vorm avalikuks aruteluks - on proovitud nii juhuvalimit kui ka vabatahtlike inimeste kokkukutsumist.  -  Mõni tund pärast avasõnavõtte tunni pärast avanes foorumiruumes huvitav pilt. Inimesed olid oma laudade juurde  tekitanud spontaansed teaetetahvlid ja sinna oli üles riputatud sõnumeid: igaüks võis kirjutada üles niipalju erinevaid valupunkte, soove, küsimusi, kui ta tahtis. Teemaks: "Euroopa aastal 2020."  Teadetetehvlitele pandud silte vaadates ja inimeste vaidlusi kuulates mõtlesin põgusalt… Kas sellest aitab, kui me oskame rohujuure (ehk juhuvalikuga leitud inimeste) tasandil need probleemid kirja panna? Kas Hiina vanasõna "kaasa mind ja ma mõistan" on siin rakendatud? Kirja saavad siin küll pandud soovid ja  probleemid, aga nende lahendamise tee on okkaline ja väga paljud ei saa sellest aru. Iga rahasumma, mis kusagile pandud, on kusagilt võetud ja kellelegi andmata jäetud. Korraga ei saa tahta madalamaid makse ja rohkem lasteaedasid ja viite aastat emapalka, või saab?  Aga kodanike foorumi mõte ilmselt ei peagi olema kodanikele valitsemine selgeks teha. Pigem oli nende kahe päeva mõte sõeluda välja neid ettepanekuid, probleeme, valupunkte, mis inimestel hingel. Et anda need valitsejatele edasi.  Kuigi Mall Hellam ütles oma avasõnavõtus kenasti, et "Euroopa Liit on üks suur jututuba ja pole ühtset valitsehat, me kõik oleme optsustajad", on selge, et keegi ikkagi peab valitsema.  Ja vähemasti saavad nad teada, mida 60 tavalist inimest täna Laulasmaal mõtlevad.  -  Teadetetahvlitelt märkmepaberitelt võis lugeda igasuguseid mõtteid. Kogu temaatika oli jagatud kolme erinevasse valdkonda.  - Esiteks, perekond ja sotsiaalne heaolu:  "Igal aastal tuleb Tallinnas avada 20 uut  lasteaeda."  "Igale vanaemale vähemalt 4 lapselast."  "Arstiabi tuleb teha sama kättesaadavaks nagu oli vene ajal."  "Emapalk kestku viis aastat."  "Üksikemad saagu üksikema palka!"  "Suurpere alaku tänapäeval alates teisest lapsest."  "Igasse peresse vähemalt kolm last!" (see, et erinevate inimeste soovid on vastuolus, oli modetaarorite poolt soositud ja lausa julgustatud)  "Perepuhkus igale perele välismaal!" ja muud.