Kõigepealt suundusin rummiletti, et vana sõpra "Captain Morganit" tervitada. "Ai-ai kapten, ei hoidnud sa mind viimati. Mäletad, Kassi sünnipäeval? Tuba oli täitunud kohtunikest, prokuröridest ja teistest üldjuhul kohmetut aukartust  äratavatest inimestest. Aga sina ajasid mind pöördesse, vägagi kuraasikaks: "Vadista veel, Imre, aja veel rohkem udujuttu kokku (jälle Jerofejev, nonoh)". Aga kapten ainult muigas ja pilgutas silma: "Õhtul Pargis näeme". Ok, vana.