Järgnevalt rõhutatakse, et Muhamed on kõigest prohvet, ning et enne teda on prohvetid surnud ja peale tema surma muslimid ei peaks julgust kaotama (138),  kuid ei sure keegi ilma Allahilt luba saamata ning sealpoolsuses ootab uskujat tasu (139), järgneb õhutus, et ka ennem on tuhanded prohvetite eest võidelnud ega ole kahelnud (140), ning nende ainus soov oli andeks saada patud ja olla tugev uskmatute vastu (141), ning uskujad ei tohi kuuletuda uskmatutele, sest on vältimatu lüüasaamine (142) ... ning uskmatute südameisse külvab Allah hirmu (144). Suura lõpus ajaat 200 peab Bell samuti lahingueelseks õhutuseks (Bell, Qur'ān, 65), mis õhutab kannatlikkusele ja vastupidavusele.