~5275-5070 e.m.a.- Vanimad kalibreeritud vanusemäärangud, mis on saadud koldeasemetelt saadud söeproovidelt (1999).  Tollal muutus mitmel pool Läänemere ümbruses inimeste elatusviis merelisemaks. Rannikul sai üheks tähtsamaks jahiloomaks hüljes. Mandrilt lähtunud hülgeküttimise retkedel avastati mitmeid saari. Neile rajati ajutisi jahilaagreid ja peagi kujunes suurematel saartel, praegustes Eesti vetes Saaremaal, välja ka püsiv, aastaringselt kohalelav asustus. Tõenäoliselt leiti ka Ruhnu saareke hülgeküttide poolt ning võeti jahilaagri asukohaks. Elatud on seal mererannal tasasematel ja tuulte eest  kaitstud kohtades. Saar pakkus võimalust saada kohapeal küttepuid ja jätta osa varustust uue püügiretke tarbeks maha.  Praeguseks tuntakse Ruhnus kuut kiviaegset asulakohta. Loomulikult on see arv vaid tinglik markeering inimtegevuse jälgedega kultuurkihi levialal praegusel maastikul. Reaalselt tähendab see sadu, kui mitte tuhandeid väikesi hooajaliste jahilaagrite ja peatuspaikade jäänuseid. Saarel elas tõenäoliselt vaid väike grupp inimesi, kuid elukohta muudeti aeg-ajalt, põhjusteks küttepuude  lõppemine lähiümbruses, merepiiri kaugenemine jms.