10-aastasel poisil on paremal ajus pahaloomuline kasvaja. Kiiritus vaheldub  keemiaraviga, aga et vanemad ennast oleksid parandama hakanud, seda näha ei ole. Neis on tüdimus ja ükskõiksus. Nad peavad loomulikuks, et meditsiin nende poja terveks ravib. See on ju arstide töö. Ja see arvamus on imestamapanevalt sinisilmne.