E-10 tiimi naisliikmed otsustasid ekspromt kokku tulla, et Maarja Pamiirist naasmist tähistada. Et meesliikmed olid reedeks oma plaanid varem ära teinud, tõotas tulla korralik naistekas. Grillitud kanaliha veiniga (lambapersepekk botškaga ajab kõiki siiani iiveldama)    Nagu ikka, toimuvad muutused minutitega. Tavapärane grillipidu asendus nelja kahese  kajaki päikeseloojangu matkaga Pedassaarele. Mingil hetkel panime otsad kokku - parasjagu oli seal käimas pulmapidu, peiu rollis meile nägupidi tuttav alpinist.    Sündis otsus lisaks piknikule läbi viia ka rööv. Kumba röövida? Et pruut meile tundmatu, kaalusime hetkeks ka peigmehe varastamist, aga noh... see ei tundunud siiski ahvatlev valik.    Hiilisime pimeduse varjus matkajuhi eestvedamisel maale. (Matkajuhtki oli Elbrust vallutanud - aastal 2005)  Põõsasteks ja põtradeks  maskeerunutena tantsisime end pulma ja oh häda... loomulikult ei valget kleiti ega smokingeid. RMK majakese ette kaetud laua taga istus vaid matkaseltskond. Tüng:) Aga pruutpaar ei olnud õnneks meie saabumist märganud.    "Äääää. milline pruut on", uurisime Künnapilt ja haarasime punases fliisis Väga Ehmunud Pruudi sülle. "Võtke jänesepraadi, kringlit, viina, õlut, kommi, midaiganes", kiljus pruut ja lubas ka lastelastele rääkida, kuidas teda üksikult Pedassaarelt röövida taheti. "Kuidas kurat te siia  oskasite tulla ja millega te tulite", uuris peigmees.    Klaasid viinaga kõlasid pruutpaari terviseks kokku ja oligi meil tagasisõidu aeg. Millal viimati pulmas käisime, mõtlesime omakeskis. Minul tuli esimesena meelde -eelmisel suvel Kihnus kontvõõrastena - sattusime Erliga saarele juhuslikult just siis, kui sealgi oli pulmapidu käimas.    Selges augustitaevas särasid tähed ja tõusnud laine käis üle kajaki nina, kui öösel tagasi Valkla poole sõudsime. Kassiopeia, Perseus, Linnutee,  Väike ja Suur vanker, loendasid matkajuhid, kes ühtlasi ka astronoomia seltsi asutajaliikmed. Üks ööujumine ja tagasi Tallinna. Lahe reedeõhtu oli.