Ma lugesin kah eile neid postitusi teemal eliitkoolidest.  Tuleb tõde tunnistada, et minu poeg õpib samuti erakoolis. Ja mingi hinnaga ei suuda mina teda sundida "kombinaatkooli" minema, kuigi see oleks see lähemal, ei nõuaks nii suurt ressurssi ( igal hommikul 2 tundi varasemat ärkamist ja sõitmist 20 km kaugemale). Samas peetakse seda lähemal asuvat "kombinaatkooli" meie piirkonna eliitkooliks.  Kuigi poiss on mul käinud  ka suures koolis, mis oli tõeline kombinaatkool, ei taha ta oma kooli vahetada. Küsisn ta käest põhjust ja ainus argument mille ta suutis mulle tuua on see, et õpetajad suudavad oma aine viia õpilaseni.  Suures koolis polevat selleks aega.  Ise olen ma ju õppinud heal vene ajal suht pisikeses koolis. No nüüd peetakse seda kooli jälle samuti eliitkooliks, kuigi selle kooli ajalugu on varsti pea 90 aastat.  Samas, pakun et hetkel pole probleem mitte koolide eliitsuses, või selles mis ja kuidas  vaid selles, et hakkab lapsi vähemaks jääma ja kõik püüavad igasuguste vahenditega lapsi koolis hoida.  Mis on minu arust siis eliitkool? Kool kus on maine, mis on tulnud aastatega ja õpetajate ning õpilaste ränga koostööna viinud paljud inimesed eliidi hulka.  Mis omakorda ei tähenda minu jaoks kui aus olla mitte essugi. Eesti mõistes staar on mu arust rohkem mõnitamine. Eesti mõistes tuntud inimene on pigem alavääristamine...  Aga muidugi, mis mina ka sellest tean - metsaloom nagu ma olen.  Seega, ei ole olemas eliitkoole minu arust vaid on olemas õpetajad, kes suudavad panna õpilased korralikult tööle, et nad omanavad teadmised kogu eluks. Mitte vaid raamatutarkused.  Tegelikult nii lihtne see ongi.  Rohkem õpetajaid, kes õpetaks mitte ainult ainet vaid ka elu ennast!