Selle apollolise hinge vastandiks on lääne-euroopa faustilise kultuuri hing. Viimase sümboliks on ääretu ruum. Igatsus piiritu  avaruse järele võimaldas astronoomia arenemist, meelitas eurooplasi kaugetele merisõitudele. Raudteed, automobiilid, aeroplaanid on teinud kättesaadavaks kogu maakera. Ruumilise laiutamise kirg lükkas valdamissõdadele. Näite­lava on täis perspektiive, tagaplaane, kohasamasus on talle tundmatu, kuna antiiknäitelava oli lame. Sellest oleneb ka loogiliselt Lääne-Euroopa kultuuri suurim historism. Kuna helleen elas ainult käesoleva tunni ja päevaga, siis piilub eurooplane ühtsoodu minevikku ja tulevikku.  Tunni­kellade ülesleidmine ja täpne ajamõõtmine on Läänemaa historismi üks väljendustest. Selle historismi avaldustena on ka arheoloogia, väljakaeva­mised, kollektsioneerimised, memuaarid, pihtimised. Vastandina kreek­lasele armastab eurooplane rohkem hämarust ja ööd; talle on iseloomulik gooti kirik oma videvikuga ning Rembrandti portree. See ruumiline hämarus on põhjuseks, miks eurooplase kunst pole nii arusaadav.