Ta võttis taskust sulepea ja torkas selle edasiandvasse rõngasse. Sulepea ots kadus, nagu kass tuntud muinasjutus, kes võis peituda ka kõige peenema puu taha. Ja koheselt ilmus see vastuvõtja rõngasse, matilt helkides. Harjunud ettekujutus väitis, et see peab olema teine sulepea. Kuid sulepea oli sama.