Taevere Kuldkepp oli omal ajal kaugel tuntud isik. Teda peeti targaks meheks ja ta ise oskas ennast hinnata. Oma asju ajas ta osavasti, ettevaatlikult, tagajärjekalt. Hoides ülepea end seaduslikkuse piirides, ei sattunud ta kohtuvõimudega vastuollu, vaid protsessid lõppesid enamasti alati tema kasuks. Protsessidega oli ta nii harjunud, et ütles: "Minul on ükskõik, kas ma istun kõrtsilauas või kohtulauas." Ta pidas end aumeheks ja kuuldes süüdistust, et ta olla ülekohtusel teel jõukaks saanud, hüüdis ta pahaselt: "Tulgu ometi üks inimene ette, kes võiks tõeks teha, et mina olen ülekohtuga midagi temal ära võtnud."