G. H. von Wright kommenteerib, et erinevalt Russelist ei otsinud Moore mingit kindlat teadmist välismaailma kohta, sest oma käsi näidates arvas ta selle teadmise endal juba olevat. Von Wright peab seda pigem Moore hoiakuks teatud probleemide suhtes, kui et tõestuseks. (Wright 1995: 561)  Moore'i jaoks on just kahtlused teadvusest sõltumatu välismaailma olemasolus terve mõistusega vastuolus ja seepärast heidab ta  selle probleemi kõrvale. Olen Moore'iga täiesti nõus: miks peakski nägema vaeva selle tõestamisega, mis on niigi selge?