Ma ei saa anda inimestele, mida nad soovivad. Ma tunnen, jah, seda kõikehõlmavat tunnet, mida paljud kutsuvad armastuse hormooniks, aga ma ei saa anda end mitte kellegile, kui See hing on minu juurde jõudnud ja siis saan mina anda end täielikult. Ma purustan paljusid meeli ja südameid sel teel, liiga hilja ütlen, et sellest ei saa asja. Ja ma ei tea, miks ma teen  nii nagu teen ja käitun nagu käitun. Ma ei saa lasta inimestel minust toituda enam, enam mitte. Minu aeg ja pühendumus läheb Emakesele Maale viimased mitu kuud. Tegelen hästi palju energia tööga ja teistele ei jää aega. Suhtlen telepaatiliselt paljudega, sellepärast ka vaikin ja kui ma ütlen midagi, siis ütlen ausalt ja otse, paljudele tundub see külma ja kalgina, haiget tegevana. Aga läbi valu inimesed ei saagi paremateks ja tugevamateks. Ma ei viita mitte kellegile hetkel.