On siis jumalasõna tõepoolest nõnda  ohtlik, et teda peab kui relva hoitama raamatukapis, kust teda pärast leeri enam välja ei pea võetamagi. Martin Luther annab head nõu. «Me peame Piiblit mõistma kui kristlased,» peame Piiblit lugema ususilmadega, jõudma samm-sammult, päev-päevalt, aasta-aastalt usus ja mõistmises Kristusele lähemale. Kõik oleneb sellest, kes ja milleks jumalasõna rakendab. Et mõõka õigesti käsitseda, vajab inimene õpetajat. Muidu on relv ohtlik teistele ja selle kandjale. Ka jumalasõna mõistmiseks on vaja õpetajat.  Öeldakse, et iga põlvkond peab pühakirja enda jaoks uuesti avastama. Selleks öeldaksegi jumalateenistustel jutlust, selleks toimuvad kogudustes piiblitunnid, pühapäevakool ja noorteõhtud. Selleks, et kirikus oleks rohkem neid, kes jumalasõna kaunite kodude raamaturiiulitelt üles otsiksid, seda loeksid ja sellele oma elu rajaksid.