Puud. Põlised. Sellisest  männikust läbi minnes tekib veidi ärakaduv tunne. Sirged kõrged postid ümber mineku. All maa ja üleval võra, kuid vahepeal vaid sirged tüved, tüved, tüved. Vilksatas seal keegi?       Triibud üht ja teistpidi. Vahelt veidi taevastki.       Puud kui linnaelanikud. Sobitunud. All, maapinnal, kus inimesed ja ruumi vähe, jätavad nad vaid tüved. Postid autode ja inimeste vahel. Juured maa all, ei ette jää. Õitsvad võrad aga algavad veidi kõrgemalt, sulandudes, korstnast-korrustestki kõrgemal.       Ärge parem küsige! Kuid taim, ehk põõsalootus seegi.