Pealkiri on motiveeritud tänasest hommikusest jalutuskäigust tööle. Ma pidin hõlmad lahti tegema, sest palav hakkas. Sõbrad, see on tulemas, mõtelge. See on tõesti tulemas, taaskord. Ja jälle on mul kahju inimestest, kes arvavad et auto on hea asi ja igakuine liisingumakse tasub ennast ära :)      Aga tegelikult tahan ma kirjutada  hoopis Zavoodist. See pealkiri nimelt sobib ka kirjeldama nimetatud kõrtsi õhustikku - alkohol suliseb ja kunded siutsuvad. Justkui linnupesa meenutab see maja....    Aga niisiis. Zavood on üks joomaurgas ühes Ida-Euroopa väikelinnas ühe keskmise suurusega tänava ääres. Tavainimene sinna vist harilikult ei satu, sest kõrts ei sära tuledes ega levita ka mõnusat toidulõhna, vaid on peidetud poolkeldrisse, sisenemine käib läbi kangialuse lõpus asuva madala puidust ukse ja pea kohal asuvast  ventilatsioonitorust puhutakse õue põlenud rasva lehka.  Sees on sigaretisuitsu rohkem kui õhku, enamik inimesi purjus ja seismiseks vaba ruutmeetrit leida on raske, rääkimata vabast toolist või jupikesest baariletist. Baarist joogi ostmiseks tuleb seista ja trügida pool tunnikest järjekorras. Sellepärast pöörab ka mingi juhuse läbi Zavoodi sattunud tavainimene ukselt tagasi ja läheb "Suudlevatesse tudengitesse".    Ometigi, kõigile nendele ebamugavustele vaatamata on Zavood enamikel õhtutel pilgeni täis  rahvast. Ma arvan, et ma tean ka, miks. Sest pole olemas liberaalsemat ja vabameelsemat kohta, kui Zavood. Seal käib ikka erikuradifriigilt riietuvaid ja rääkivaid imeloomi. Aga ma ei ole kunagi näinud, et kellelegi antaks peksa sellepärast, mis tal seljas on. Või sellepärast, et tal on pikad juuksed. Vahest küll mõnele vennale lähevad alkoholimolekulid biitsepsisse ja ta tahab mürada, aga harilikult ta vaigistatakse kiiresti või visatakse välja. Või viib Falck ta ära.    Kõik on peotujus ja  tahavad sinuga rääkida. Laudade vahel, kus on nii kitsas, et õieti läbi trügimagi ei mahu, tantsivad mõned paarid. Ja LISAKS trügivad ka inimesed läbi. Sõbraga rääkimiseks peab karjuma, sest keegi on jälle palunud muusikat valjemaks keerata, sest tuleb ju "ilgelt hea lugu". Jopet pole kuhugi panna, paar nagi mis seintel leidub, ägavad kolmekordse koorma all. Hingata pole midagi. Palav on. Ühesõnaga, kõigil on ilgelt hea olla. Selline, mu sõbrad, on minu kodubaar. Astuge läbi. :)