Maja esisein pudenes pimestava sähvatuse saatel tolmuks. Plahvatuse kõrvu ahistav kõmakas kostus silmnähtavast 3,14 sekundit hiljem. Avanenud vaates istus kolmik - söögilaua ümber-,  seirates hommikuse, kahe maailma vahel hõljuva pilguga vakstumustrit (esimene), homset ajalehte (teine), olematuks muutunud akna suunas (kolmas). Nägudel puudus nägu. Puudus isegi tehtud nägu, mis andnuks aimu juhtunu märkamisest. Kuulmisest kõnelemata.