Kui veel meeleolust rääkida. Kujutage ette maikuu õhtut, kui päike sätib ennast loojuma. Tühi maantee kusagil Lõuna-Eestis, ümberringi põllud ja metsad, taamal talumajad. Istud autos, seesamune draakonite plaat mängib ja sa lihtsalt sõidad. Ei mõtle selle peale, et juust on jälle kallimaks läinud, et  tegelikult sellesamuse autosõiduga saastad õhku vaid mõtled, vaadates loojuvat päikest silmapiiril, et õujee, kui mõnus see on. Ja mitte ainult see album vaid see hetk ja hetked enne ja pärast käesolevat. Ma mõtlen, et isegi kui need laulud on unistavad ja igatsevad ning võivad tuua mitte nii helgetes toonides mõtteid pähe, mis on väga õige, siis ühel hetkel sügavalt sisse hingates võid mõista, et kõik on hästi ja läheb aina paremuse poole. Ja mulle meeldib, kui muusika parandab maailma, eriti veel, kui see  on omade poolt tehtud.arvamus