Inimese lähima elava sugulasliigi uuring näitas, et kuigi shimpansid (Pan troglodytes) võivad aeg-ajalt ebaõiglaselt käitunud liigikaaslase peale vihastada, ei esine neil vastupidiselt inimestele kunagi kahjurõõmu.  Ajakirjas Proceedings of the National Academy of Science tutvustatav uurimistöö näib kinnitavat teooriat, et Homo sapiens on ainus liik, kes tunneb mõnikord rõõmu selle üle, et teistel läheb halvasti.  Max Pancki evolutsioonilise antropoloogia instituudi teadurid Keith Jensen, Josep Call ja Michael Tomasello korraldasid katseid, mille käigus neis osalenud 13 shimpansi õppisid tõmbama nööri, mis kukutas kokku ühe teatud laua.  Shimpansid õppisid nipi kiiresti ära, ent sama kärmelt said nad selgeks, et nöörist ei tasu kiskuda siis, kui kõnealuse laua peal on toit.  Seejärel jälgisid  uurijad, millised spontaansed olukorrad uppitõmmatava söögilaua ümber tekivad ning lõid ka erinevaid situatsioone, mille käigus pidanuks ilmnema katseloomade võime kahjurõõmu tunda.  Nii näiteks oli üks shimpansidest sunnitud pealt vaatama, kuidas ta puurikaaslane laua pealt sööb - pealtvaatajal oli küll võimalik nöörist tõmmates teise lõuna ära rikkuda, ent ise poleks ta sellele vaatamata toidule ligi pääsenud.  Teise sama tüüpi eksperimendi käigus võeti parasjagu söövalt ning lauda pikali  tõmbava nöörijupiga varustatud shimpansilt toit vägisi käest ära ja sunniti teda pealt vaatama, kuidas ta puurikaaslane tema toitu edasi sööb.  Uuringu käigus tehti kindlaks, et  shimpansid tõmbavad söögilaua upakile vaid juhul, kui mõni teine shimpans neilt isiklikult toidu varastab ja seda seal sööma asub.  Jensen rääkis, et sel põhjusel nöörist tõmmanud shimpansid olid sageli väga pahased, ähvardasid söögivarast veel pika aja vältel ning kui neil avanenuks võimalus ja nad olnuks piisavalt tugevad ja grupis domineerival positsioonil, andnuks nad tollele kindlasti kere peale.  Samas ei kestnud shimpanside viha sugugi kaua, sest kui katsed olid tehtud ja kõik shimpansid taas  ühte puuri lasti, said hiljutised vaenupooled taas täiesti normaalselt läbi.  Uurijate arvates on sarnasel karistusel (antud juhul siis teenimatu söögikorra katkestamisel) sotsiaalsele grupile pikemas perspektiivis positiivne mõju, sest see pärsib isekat käitumist ning alandab teiste huve mitte arvestavate isendite negatiivset mõju grupile.  Kahjurõõmul pole aga samasugust grupi laiemaid huve kaitsvat mõju ning see toob antud küsimuses kasu asemel hoopis kahju.  Jenseni hinnangul on kahjurõõm  "altruisimi õel kaksik" - samamoodi, nagu võib empaatiline inimene aidata teist ka siis, kui ta ainsaks tasuks on hea tunne sooritatud heateo eest, võib kahjurõõmus inimene teisele halba teha ka sel juhul, kui saab sest tasu vaid teise kannatusi jälgides tekkiva naudingu näol.  Kui valmisolekut teist omakasupüüdmatult aidata peetakse sageli omaseks vaid inimesele, siis näiteks 2006. aastal ajakirjas Science tutvustatud Saksamaa uurijate teadustööst ilmnes, et ka shimpansid võivad käituda altruistlikult.  Katsete käigud kukutas kolme loomaaias üles kasvanud shimpansi talitaja enese käeulatusest väljapoole maha erinevaid esemeid ning primaadid korjasid need üles ja ulatasid talitajale oluliselt sagedamini juhtudel, kui too eseme poole küünitas, võrrelduna olukorraga, kus ta mahakukkunud esemele mingisugust tähelepanu ei pööranud.  Shimpansid aitasid talitajat vaatamata sellele, et ei saanud sellest mingisugust otsest kasu ja nende abi ei tasustatud toidupaladega.   Paljude ekspertide kinnitusel esineb shimpanside ja teiste kõrgemate primaatide puhul "kui sa kratsid minu selga, siis kratsin mina ka sinu selga" tüüpi käitumist sageli nii otseses kui ka kaudses tähenduses, ent alamate primaatide puhul on see väga haruldane.    Vaata ka: