Naine januneva inimesena  Konverentsi kõnelejatele oli aluseks antud kirjakoht Johannese evangeeliumi 4. peatükist, kus Samaaria naine läks kaevule vett ammutama. Pärast Jeesusega kohtumist muutus naise elu kardinaalselt: ta oli saanud osa elava vee allikast - Jeesusest Kristusest endast. Kõik ettekanded olid  omanäolised ja huvitavad, pakkudes kuulajatele erinevaid võimalusi Samaaria naise lugu enese jaoks lahti mõtestada.  Oma ettekandes andsin ülevaatliku pildi Samaaria naise käigust Jaakobi kaevule. Kirjakoha peategelaseks on Jee­sus januneva Jumalana, kes tuleb meie juurde meie argielu südapäevakuumusesse, nõnda nagu Ta tuli Samaaria naise juurde keskpäeval. Kõrval-peategelaseks on naine januneva inimesena. Jeesuse läbinägev ja armastav pilk naisele viis viimase selleni, et ta tundis oma patusust ja  ekslikkust ning pöördus oma senisest elust. Naise maine moondunud elujanu oli tema ebateadlik janu Päästja järele.  Kolmandaks märksõnaks antud kirjakoha juures tõin välja januneja, kes joodab ka teisi - Jeesusest kui janunenust sai elu allikas, millest naist joodeti puhta eluveega. Pärast Jeesusega kohtumist kiirustas naine Jaakobi allikalt külasse teisigi eluveega jootma. Temast sai oma rahva juhtija Jeesuse kui päästja juurde. Edasises loos jutustatakse lugejale, kuidas Jeesusesse hakkas uskuma veel  palju enam inimesi.