Ma olen alati imestanud, kuidas eesti preesterkond ja kogudus välja kannatavad Toomkiriku siseseinte peal olevaid balti -saksa vappe.Ka hauakivid on hirmus meeldetuletus meie orjaajast. Nende vappide koht on ju muuseumis ja parunid tuleks ümber matta kalmistule. Oh alandlikku meelt ja pugemist!Ainult roomata oskab luteri kirik välismaa ees ja abi manguda.