Siluri  ajastu mereelustik oli esindatud peamiselt merepõhjal elavate selgrootutega. Meredes kasvas järsult korallide ja praeguseks väljasurnud kihtpoorsete käsnade ehk stromatopooride mitmekesisus ning osatähtsus riffide moodustamisel. Tekkisid esimesed tänapäevastega võrreldavad, sadade kilomeetrite pikkused vallrahud e. barjäärrifid. Okasnahksete seas saavutasid juhtpositsiooni pikavarrelised mereliiliad (krinoidid). Lülijalgsete seas vähenes pidevalt trilobiitide mitmekesisus ja esinemissagedus, kuid hakkasid  levima meriskorpionid (eurüpteriidid). Nimetatud elu jälgi kivististe näol võib igaüks näha Saaremaa pankadel ja kivistel rannikualadel. Siluri ajastust on teada ka juba maismaataimede ja -loomade kivististe leide. Need lubavad oletada, et Siluri ajastu teisel poolel hakkas tekkima algeline hõre maismaataimestik, mis koosnes primitiivsete eostaimede - ürgraigaste (psilofüütide) esindajatest.