Kui tundmusaluse kehutatavus, mis on vajalik igale otsustusele ja aktsioonile, on puudulik, siis võib selle põhjuseks olla füsioloogilised asjaolud, nagu väsimus jm. Kuid selle põhjused võivad peituda ka psühholoogilises situatsioonis. Selleks, et seda mõista, olgu esitatud näide ühest eksperimendist koertega, mille korraldas Anrep (Londo­nis). Anrep  treenis koeri sisse astuma uksest, mille kohale oli asetatud sõõri kuju. Kui koerad sisenesid uksest, leidsid nad ukse tagant toitu. Kuid samas ligidal oli teine uks, mille kohal oli ellipsi kuju, ja kui koerad katsusid astuda selle ukse kaudu, siis said nad tugeva elektrilöögi. Koerad õppisid lävima ust sõõri märgiga ja vältima ust, millel oli ellipsi kujutis. Anrep tegi siis ellipsi enam ja enam ümmarguseks ja varsti koerad leidsid end olukorras, kus nad ei suutnud otsustada. Peen vahe­tegemine osutus neile  ülejõukäivaks; toidule liginemine ja löögi vältimine assotsieerusid sõõri kujutisega. Koerad muutusid erutatuiks, nõutuiks ja tujukaiks, ühe sõnaga osutasid ilmseid neurootilise käitumise sümptomeid.