Üle keskmise hinnaga on neist vajadustest ainult nende riietus, süüa võivad nad samamoodi meie leiba ja juua Navi Ivari puskarit. Pidevalt riigiasju ajaval valitsusliikmel pole isegi iga päev vaja osta 3 uut raamatut sest tal ei jää peale Kroonika isegi paarikümne lehe tõsikirjanduse lugemiseks lihtsalt aega.    3. Tuleks rakendada astmeline tulumaks.  Siin tuleb esimene tõrge. Kõigepealt peaks igat ettepanekut saatma ka ettepanekust arusaamine. Mis on ivaks aga siin? Kõigepealt selle  tulumaksu nn astmelisus. Kas 99% selle pooldajatest on üldse näinud joonist mille see astmelisus põhjustaks? Vaevalt küll. Pigem on aluseks alateadvusse sisestatud teave et rikkaid röövides saab ise rikkaks! Seda miks kellestki on rikas saanud, ettepaneku tegijat muidugi enam ei huvita, selle huvi varjavad juba teiselt röövitud 100- ja 500-eurosed.  Kurb ent paljud meist just sellist röövimist oma hääletamistega toetavadki.  Juba valimisseadusest tuntud valimiskünnis mängib oma mängu ka  tulumaksustamises, nimelt töötab seal maksuvaba tuluosa samuti röövimise põhimõtte kasuks. On ju tulumaks arvudes kõike muud kui võrdeline või rikaste kasuks.  Esitan siis joopis vastuküsimuse: aga miks me peame üldse mingit tulumaksu maksma? Miks me peame karistama töökust ja ettevõtlikkust? See on juba oma olemuselt sama totter nagu maksustada põllumeest kes toodab rahvale elatist. Toob teistele kasu ja sellepärast tuleb teda rahaga karistada! Minu mõtteviis võib paljudele tunduda ootamatu sest nad ise pole  kunagi eluvaldkondade toimimist mustalt ehk mänguliselt läbi mänginud, rääkimata riigi toimimisest erinevate maksudega. Sellele vastamiseks läksin tagasi ürgaega. Siis andis igaüks oma kindla panuse. Mis sest et polnud hoomamatut riiki ning oli vaid oma koobas või mõnikümmend hütti järve kaldal. Kui ürgaja elust osavõtu põhimõte tuua meie aega, peaks iga maksuealine tasuma ühiskonna ühiskassasse võrdselt nt 400 eurot kuus. Need 6000 endist krooni löövad kohe hinge kinni nt MargitMariannel ku...