Kuid peab ütlema, et üks jutt on eraldi äramärkimist väärt kui etnograafiline üleskirjutus. Kalaabria arstist, kes kutsutakse mägikülla surmani haige naise juurde. Kohale jõudes selgub, et ta on vist tulnud asjata, teda ei saa haige juurde  lubada, kuna haige meest pole kodus. Ehk võiksin ma ta vahepeal läbi vaadata? pärib arst. Ei, ta on veel noor naine, vastatakse. Heakene küll. Ootab siis hommikuni. Jõuab haige mees. Mees pöördub oma haige naise poole: " Siin on härra arst. Kas tahate end näidata?" Naine vastu. "Mina olen teie naine, teie peate otsustama." Mees arstile - "Siis peavad tema vennad ostsustama. Ta on nende õde, ja eks nad tea, kas võõras peab nägema, kuidas nende õde on loodud." Vennad aga vastu - kui meie seda lubame, hakkad  sa pärast meid süüdistama. Sina ise pead otsustama. Ja nii ikka ringiratast edasi. Keegi vastutust enda peale ei võta. Ja mis te arvate? Kas arst pääses nägema kuidas haige naine loodud on?