Alates 2009/2010. õppeaastast kohaldatakse Eesti kõrghariduses Euroopa ainepunktisüsteemi, mille rakendamine on seotud üleminekuga õpiväljunditepõhistele õppekavadele. Õpiväljundipõhiste õppekavade rakendamisega seoses muudeti ka hindamissüsteemi õpiväljundite saavutatuse hindamiseks ja kehtestati uus hindamismäärus (Haridus- ja teadusministri 27.10.2009 määrus nr 71 Ühtne hindamissüsteem kõrgharidustasemel, koos diplomi kiitusega (cum laude) andmise tingimustega). Positiivse hinde saamise aluseks on vajalik omandada õpiväljundid vähemalt miinimumtasemel ja oluline ei ole enam konkreetselt aine mahust omandatud protsent või teiste õppijate poolt demonstreeritu. Õppejõududele tähendab uue süsteemi kasutamine suurema tähelepanu pööramist hindamisele juba õppeprotsessi alguses, sh täpsete hindamiskriteeriumide kirjeldamist kõigi võimalike hinnete lõikes.    Järgnevalt on toodud sagedamini esinevad küsimused uue hindamismääruse kohta.    1. Millist jaotust tuleb kõrghariduse hindamisel edaspidi kasutada?  Hindamisel kasutatakse kas mitteeristavat või eristavat hindamisskaalat ja skaala peab olema üliõpilasele teada juba õppeaine läbimisele asumist. Võimalusel võiks kasutada eristavat hindamisskaalat, sest:  1) see annab üliõpilasele ja õppejõule selgema informatsiooni  omandatud õpiväljundite taseme kohta;  2) kiitusega (cum laude) diplomini on võimalik jõuda üksnes siis, kui õppekavas on piisaval hulgal eristava hindamisskaala alusel pandud hindeid;  3) see võimaldab õppeasutusel lihtsamalt koostada õppetoetuste jagamiseks või järgmisele astmele sisseastumiseks pingeridu.    2. Mis on eristava ja mitteeristav hindamisskaala vahe?  Mitteeristava hindamisskaala puhul tuleb esmalt määratleda lävend (baastase), mille ületamisel puhul  on üliõpilane edukalt (positiivse tulemusena) aine või mooduli läbinud ehk kirjeldatud õpiväljundid saavutanud. Selle tähistamiseks kasutatakse terminit "arvestatud" ja "mittearvestatud".  Eristava hindamisskaala puhul seatakse samuti esmalt aine või mooduli läbimise lävend ja seejärel määratakse ning kirjeldatakse positiivset sooritust kirjeldavate hinnete "A" - "E" ("5" - "1") saamiseks vajalikud õpiväljundite omandamise kriteeriumid. Õpiväljundite mitte sooritamist märgitakse tähisega "F" (või "0"  ). Muid tähiseid hindamistulemuse väljendamiseks ei ole lubatud akadeemilisele õiendile kanda.    3. Kuidas märkida hindeid eristava skaala puhul?  Eristava hindamise skaalas on endiselt 5 positiivset hinnet ja üks negatiivne hinne. Hindeid tähistatakse eelistatuna tähtede või siis numbritena nii, et maksimaalse võimaliku hinde tähis on "A" ( "5" ) ja minimaalne positiivselt sooritatud hinne "E" ("1") . Muutunud on hinnete kirjeldused - hinne "A" on edaspidi kasutatav vaid  juhtudel, kus on märgata eriti silmapaistev ja väga laiapõhjaline õpiväljundite saavutamise tase, "E" kasutatakse nt juhul, kui tegemist on õppuri poolt minimaalsel tasemel õpiväljundite saavutamisega, kus õppur saab hakkama teadmiste ja oskuste kasutamisega vaid tüüpolukordades ning seda piiratud määral. Hinnete täpsed kirjeldused on leitavad ministri määruses.