Ape on Põhja-Läti unine väikelinn. Palju unisem kui Valka. Ja suurt midagi pole selle kohta öelda. Kui sealt kagu poole tüürite, sõidate vältimatult läbi Aluksnest, mis on natu suurem koht. Seal on saar ja saare peal lossivaremed. Paadikuurid. Ja kitsarööpmeline raudtee Gulbenesse. Edasi jääb tee peale Balvi. Hääldus nii, nagu ütleks balsam, aga siis viimasel hetkel mõtleb ümber, ja virtutab -salm asemel -vii lõppu. Seal on asfaldis mitu auku. Pff... edasi tuleb üks pinutäis teeäärseid väikeasulaid, kuhu muud asja pole, kui et toitaineid hankida. Poodidest, kus inimesed tühjendavad oma esimese õlle juba enne väljumist. Nende kohtade seinad on vooderdatud dekoratiivseks põletatud laudadega, letti valitseb paks vanamutt kes ei tea teist keelt peale 'läti'... ja ilmtingimata - see tunne ei ole täielik ilma majade taga paugutavate vanade bemariteta. Nad kõik vahivad teid kahtlustavalt, aga sellest pole mõtet välja teha.