Ajakirjas Proceedings of the National Academy of Sciences tutvustatavast värskest uuringust ilmneb, et mikroorganismid suudavad mitme kilomeetri sügavusel jääkristallide sisse vangistatuna ellu jääda enam kui 100.000 aasta vältel, mis annab lootust, et kaugetelt Päikesesüsteemi jäistelt kosmilistelt kehadelt elu leidmine ei olegi nii lootusetu ettevõtmine.  Tegelikult leiti koguni 4 kilomeetri sügavuselt Antarktika jääkattest elavaid baktereid Venemaa ja Prantsusmaa uurijate poolt juba 2004. aastal, ent hiljem avaldasid  mitmed eksperdid kahtlust, et leitud organismid sattusid puurimise käigus maapinnale toodud jäänäidistesse alles hiljem ja olid tegelikult maapealse päritoluga.  2005. aastal õnnestus teadlastel aga ellu äratada 32.000 aastat ühes Alaska jäätunud tiigis varisurmas viibinud bakterid.  Nüüd avastasid California ülikooli uurijad Buford Price ja Robert Rohde viisi, kuidas mikroobid suudavad sedavõrd pikka aega nii rasketes tingimustes ellu jääda.  Uurijate sõnul tekib bakteri ümber spontaanselt õhuke  vedelikukiht ning selle vahetus läheduses paiknevates õhumullides asuvad hapnik, vesinik, metaan ja paljud teised gaasid imbuvad aegamisi antud vedelikukihti, võimaldades sel viisil mikroorganismil ellu jääda.  Just seetõttu saavad bakterid ellu jääda ka olukorras, kus nad paiknevad tahke jää sisemuses, nende keskkonna temperatuur on halvimal juhul vaid -55° C ning rõhk kuni 300 atmosfääri.  Loomulikult ei suuda bakterid taolistes hüperkehvades oludes kasvada ja paljuneda, ent on sellele vaatamata  võimelised parandama igasuguseid molekulaarseid kahjustusi ning hoidma enesel elunatukest sees enam kui tuhat sajandit.  Rohde sõnul ei ole muidugi tegemist eluga selle tavaomases mõttes ning bakterid lihtsalt "istuvad seal jää sees ja loodavad, et see sulab kunagi ära".  Teadlased uurisid oma teadustöö raames ka erinevaid Antarktika ja Gröönimaa jääkattest pärit näidiseid ja neis peidus olevaid mikroorganisme.  Price'i hinnangul tõstab avastus olulisel määral tõenäosust, et Marsil võib ka  tänapäeval leiduda mikroobset elu.  Päikesevalguse mõjul laguneb metaan suhteliselt kiiresti ning kui seda 2004. aastal Marsi atmosfäärist leiti, avaldasid mitmed teadlased arvamust, et antud gaasi võivad pidevalt juurde tekitada elutegevuse käigus metaani tootvad mikroorganismid.  Antud avastus näitab, et seda mõnevõrra ulmelisena tunduvat teooriat tuleks võtta senisest palju tõsisemalt.  Kindlasti annab leid lisaindu ka neile ekspertidele, kes soovitavad otsida mikroobset elu erinevatelt Päikesesüsteemi jäistelt taevakehadelt, ent võtta esmajärjekorras uurimise alla Jupiteri looduslik kaaslane Europa, mille jäise pinna all võib mõningail uurimisandmeil leiduda koguni varjatud ookean.    Vaata ka: