Minus endas aktiviseerus selle ettevõtmisega koos paar päris huvitavat protsessi. Mul ei ole massaaziga mingit erilist suhet  olnud. Massaazis olen käinud väga harva, kuna olen seda rohkem naudingu- ja lõõgastustviisina näinud ja seepärast hinda kalliks pidanud. Massaazikoolituse idee sain peamiselt Raililt.  Koolitusel aga Raili juttu kuulates sain aru, et see pole tegelikult nii - massaazi ei tehta ainult nautimise pärast. Et nii nagu keha vajab liikumist, treeningut, soojendust, lõdvestust, vajab ta ka lahtimasseerimist. Hihh, nii ta mulle ütleski: "Nonii, ma näen, et Sinu keha on masseerimisvajadusega" :))    Teine huvitav protsess, mida ma ei ole juba ammu kogenud, oli suhe oma kehaga. Üks kojakaaslane ütles mulle, et ta ei tule sinna seepärast, et seal peab olema  päevitusriietes, s.t. praktiliselt paljalt. "Mis siis sellest on?", imestasin ma seda kuuldes. Aga kui koolituspäev kätte jõudis, tekkis minus ärevus. Eee.. ma pean ennast paljaks võtma ja laskma end puudutada? Ma nägin ju ka reginute hulgast, et see ei ole naiste massaaziõhtu :)) Mis siis kui see inimene mulle üldse ei meeldi? Või vastupidi - väga meeldib?  Kohapeal tõdesin, et hirmul olid suured silmad ja tagantjärgi võtab koguni itsitama, aga ma mõistsin, et midagi sellist on, mida ma oma kehaga seoses ei ole suutnud/osanud vastu võtta. Mingi eelarvamuse kütkes ma olen… kas see on see, et naise keha peab olema siidjas ja veatu? Nagu supermarketist ostetud õun, mis näeb välja, nagu oleks plastikust rekvisiit ? :P Mulle ju ometi meeldivad ometi õunad, mis on ehedad… ja neid jälgi ka kannavad…