Kirjanik Felix Ormussoni hing ihkab elamusi ja vabadust. Ta sõidab suveks maale, et olla rahulikult omaette ning tegeleda loominguga. Päike paistab, õhk on täis  kirge. Ajaviide muutub vallutuseks. Ta armub. Helenesse. Enesetunne paraneb, looming kirgastub. Soe suvevihm, õhus on sensuaalsust. Ta armub. Marioni. Vallutus muutub valuks. Valu nõuab valikuid. Oodatakse lahendusi. Enesetunne on ärev. Tegelikkus ärritab, looming ähmastub. Romaan vajab lõpetamist. Felix Ormussoni hing ihkab vabadust ja elamusi. Ta otsustab ära sõita. Sinna kus saaks olla rahulikul omaette ning tegeleda loominguga. Kus see koht on? Kust seda otsima peaks? Äkki kusagilt, kus päike paistab  ja õhk on täis kirge, või hoopis kusagilt kus sajab sooja suvevihma ja õhus on sensuaalsust…