Miks ma ikkagi elan Annelinnas, Tartu magalas, mida aeg-ajalt nimetatakse ka Tartu oma  Lasnamäeks? Jah, seal on tõesti sügavalt juurdunud omamoodi mentaliteet, näha võib palju pettumust, allakäiku, probleeme (kuid loomulikult mitte ainult).  Võiks vastata, tsiteerides Sügisballi, et ehk praktiseerin minagi alandlikkust. Kindlasti oleks tore elada kesklinnas, kuid kuna see pole hetkel minu jaoks niikuinii võimalik, tuleb otsida plusse ka magalaelu juures. Ehk tõesti paistaks südalinnast heal päeval kõik liiga ideaalne. Olen varemgi rääkinud varjude olulisusest, magalad on neid varje  täis. Tuleb näha ka halba, seda ei tohi unustada ega ignoreerida, kuid lihtsalt meie enda vaimsele tervisele on kasulikum postiivsetele asjadele keskendumine. Näen, kuidas bussis noored vanatädi koha ära võtavad, kuid ma keskendun sellele armsale tirtsule, kes talle ise istet pakub. Ma ei lakka elu pahupoolele mõtlemast, selle tagamaid analüüsimist, lihtsalt...ainult nurisemiseks pole samuti põhjust.      Järgmine nädal on selle aasta I eksam...museoloogia. Wish me luck.