Varajastel aegadel olulisemaks teemaks kunstis oli taeva tahtele allumine. Kõik iidsed pronksanumad olid tehtud eesmärgiga kasutada neid iidsetes riitustes taeva ja esiisade vaimudele ohverdamiseks.  Hiina kunstis  on alati suurt tähelepanu pööratud looduse mõistmisele ja sellega kooskõlas elamisele, mis kunsti arenedes lepitamiselt ja ohverdamiselt pöördus looduse mõistmisele, mida võib kutsuda taoistlikuks, metafüüsiliseks aspektiks Hiina kunstis. Varasematel aegadel oli kunst ka moraali edasikandja.