Radoon on värvita ja lõhnata inertne gaas. Gaasiline olek teeb ta radioloogia seisukohalt eriliseks teiste uraani(tooriumi)rea elementide hulgas. Radoon-222 teke uraan-238 lagunemisreas, mis lõpeb stabiilse plii-206-ga, on toodud joonisel 2. Gaasiline olek tähendab, et tekkides raadiumi sisaldavas aines (pinnas, kivim, ehitusmaterjal) on radooni aatom võimeline liikuma aine pooridesse. Sealt edasi on võimalik liikumine difusiooni teel, samuti ka transpordituna õhu või veega. Difusiooni teel levib radoon vees umbes 5 cm, niiskes liivas 2 meetrit ja õhus 5 meetrit, pärast seda on 90% radoonist lagunenud. Kuid transpordituna õhuga erinevatesse pinnasekihtidesse võib radoon enne lagunemist kanduda 20-40 meetri kaugusele, liikudes kivimites olevaid lõhesid pidi, kaevanduskäikudes ja kommunikatsioonitorustikes veelgi kaugemale. Veega kivimite lõhedes edasi kandudes võib radoon maapinnani jõuda enam kui 100 m sügavuselt.