Egede kavade vastu oli tema abikaasa, kes kartis nendest perele õnnetust. Ta kohtas vastuseisu ka Bergeni ja Kopenhaageni mõjukatelt inimestelt. Aastal 1715 avaldas ta kaitsekirja misjonile "En skrift- og fornuftgrundet Resolution og Erklæring om de Objectioner og Forhindringer angaaende det Forsæt til de hedenske Grønlænderes Omvendelse". Et ta Kopenhaageni misjonikolleegiumilt toetust ei saanud, esitas ta 1717 ta ametist lahkumise palve ning 1718 sõitis ta Bergenisse, et misjoni jaoks raha koguda. Ta kogus Bergeni kaupmeestelt toetust Gröönimaa kaubanduskompanii rajamiseks, mille esindajaks ta tahtis saada. Aastal 1719 sõitis ta ka Kopenhaagenisse, kus tal õnnestus saada Taani kuningalt Frederik IV-lt toetust Gröönimaa kaubanduskompanii (Bergen Grønlandske Compagnie) asutamiseks Bergenis. Kompanii asutati 1720 stardikapitaliga 10 000 riigitaalrit, millest Egede enda panus on 300 riigitaalrit. Aastal 1721 nimetas kuningas Egede misjonäriks tiitliga "misjonär meie maal Gröönimaal" ja aastatasuga 300 riigitaalrit. Temast sai esimene uusaegne norra misjonär väljaspool Norrat. Osteti kolm laeva. 3. mail 1721 asusid laevad teele.[1]