Umbkoldega ahjul puudub kolde all  tuharuum, mille kaudu läbi tuharesti kolle õhku saab. Õhk tuleb koldesse läbi sisemise koldeukse (tõmbeukse).  Enne kütmist tuleb kolle vanast tuhast puhastada, sest kütusematerjal sattub selle sisse ja seetõttu ei põle hästi.  Kolde esiossa pannakse süütematerjal - paber, pilpad, raod, nende peale peenemad halud ja kõige peale jämedamad. Otstarbekamad on lühikesed halud, ca 40-50 sentimeetrised. Kui halud on liiga peened, siis põlevad need kiiresti läbi ja soojus ei jää mitte ahju, vaid läheb kiiresti  korstnasse. Halu keskmine läbimõõt võib olla 10-15 sentimeetrit. Okaspuu halud võivad olla veidi jämedamad kui kasel ja lepal, kuivad jämedamad kui märjad. Halud pannakse koldesuule võimalikult lähedale, kolde tagumine osa tuleb jätta umbes kolmandiku võrra tühjaks. Kui halud on väga lühikesed, umbes 20-25 sentimeetrised, laotakse need kahes reas üksteise taha, kusjuures tagapool olgu jämedamad ja niiskemad.  Kui puud on süttinud, pannakse tõmbeuks kinni, kuid välisuks jääb esialgu lahti. Kütmise algul  on lõõrid veel külmad ja kui see kokku lükata, kondenseeruvad veeaurud ja tõrv lõõri seintele.  Kui kütus on umbes 10-20 minuti pärast intensiivselt põlema hakanud (leek on kollane ja suunatud üles, ahjust kostub iseloomulikku mühinat), võib välisukse koomale lükata, nii 10 sentimeetri peale. Vahepeal võib kolde esiossa halge juurde panna. Nii köeb ahi umbes poolteist-kaks tundi.  Kütmise lõpupoole on parem välisukse pilu veelgi vähendada, kuni poole sõrme laiuseni. Välisukse võib sulgeda alles  siis, kui leeki enam näha pole ja ahju on jäänud ainult hõõguvad söed.  NB! Siiber peab kogu põlemise aja täielikult lahti olema. Selle võib sulgeda alles umbes paarkümmend minutit pärast ahju välisukse sulgemist. Kui välisuks ja siiber liiga pikalt lahti jäävad, "kütate ilma", soojus läheb korstna kaudu välja.