Äkki kuulsin tagant röögatust, vaatan, Indrek viskas koti ja kepid kus kurat, ise räntsatas ka siruli, käed ümber pea. Kas tõesti sai pihta?!  Aga jumal tänatud, elab ja pole nagu söestunud ka ükski nähtav kehaosa. Ei oska seletada, miks just tema sai tugeva staatilise elektrilaengu nii kui kepi maha  pani.  Nüüd hakkas tõesti kiire, hoides kõiki metallasju võimalikult madalal, tormasime ummisjalu, püüdes varjuda liustikuküngaste vahele, laagri poole.  Õnnelikult telkideni jõudnud, ei suutnud keegi enam emotsioone tagasi hoida- kõik rääkisid kõigiga ja korraga.  Äikest jätkus kogu päevaks ööni välja. Kui hämaraks läks, sai jälle tsirkust tehtud- sirutad harali näpud üles, näpuotstesse ilmuvad sirisevad, särisevad sinised "Elmo tulukesed".  Vähe sellest, meie eranditult eriti  pikajuukselised sommid demonstreerisid fantastilisi soenguid. Katmata peadel orienteerusid juuksed täpselt elektrivälja suunas st. vertikaalselt üles.