Natuke tuttav tunne tekib Raivo posti lugedes. Endalgi natuke raske selleks aastaks motivatsiooni leida. See, mis eelmisel aastal võimatuna tundus, sai ju tehtud. Nii endale kui ka teistele sai tõestatud, et on võimalik end poole aastaga maratonivormi saada. Mille nimel siis sel aastal rühkida? Minu puhul oleks vist liiga ulmeline võtta eesmärgiks rada ainult joostes läbida (välja arvatud siis söögi-joogi punktid). Ega vist  muud üle jää, kui võtta eesmärgiks lihtsalt aega parandada :) Mitte, et see väike eesmärk oleks, aga tundub kuidagi... argine :)  Pole end veel päris trennitsüklisse saanud. Eile oli esimene natuke pikemat sorti jooks (7km ;)) Hallis tiirutamine on ikka väga nüri, a nu mis parata. Õue ei taha veel minna. Nii ootan juba, et asfalt oleks kuiv ja õhtud vähe pikemalt valgemad, et saaks juba õues tiirutada.    P.S.  Raivo, ma veaks suga kihla küll, aga kardan, et ei paku sulle piisavalt pinget  ;)