Nõnda oleme üldjoontes iseloomustanud eesti vennastekoguduse ajaloo uurimise materjale ja esialgselt viidanud neile paljudele probleemidele, mis kerkivad uurimisel esile ja nõuavad lahendamist. Nagu sellest lühikesest ülevaatest nähtub, on vennastekogudusel olnud tihedaid ühendusi mitme haridus- ja kultuuriloo alaga, seetõttu võiksid mitme eriala uurijad neist allikaist saada väärtuslikku lisamaterjali. Õieti ei suudakski ühe  eriala uurija tühjendavalt ära kasutada seda ulatuslikku ainestikku ega oleks võimeline rahuldavalt lahendama kõiki küsimusi, millel on olnud kokkupuuteid vennastekogudusega. Seetõttu peaks soovima vähemalt ajaloolaste, usuteadlaste ja kirjandusloolaste pidevamat koostööd, et mitmekülgselt selgitada seda tähtsat, kuid seni üsnagi hämaraks jäänud peatükki meie rahva XVIII ja XIX sajandi ajaloos.