Sattusin lugema Facebookis sõbra  kommentaari Maalehe artiklile Kihnu Rahvuspargi rajamisest. See kõlas umbes: 'kaitseme aga igat lille, looma, puud ja jõge...aga kes kaitseb Kihnu kalameest ja põlist talumeest? usk rohelistesse kaob'.    Seesama looduskaitse ja rahvuspark kaitsebki!    Alustuseks teeme selgeks lihtsad terminid (vikipeedia andmed):      on mitmepalgeline mõiste, mis kokkuvõtvalt hõlmab loodusvarade, looduskeskkonna, biodiversiteedi kaitset  inimmõju  , hooldamist ja võimalusel ka taastamist.  1985. aastal postuleeris ameerika bioloog Michael Soulé järgmised looduskaitse eetilised alused:  *Elurikkus ehk biodiversiteet tuleb säilitada ning populatsioonide ja liikide enneaegset väljasuremist vältida.  *Ökoloogiline terviklikkus ja ökosüsteemide keerukus peavad säilima.  *Evolutsioon peab jätkuma.  *Elurikkusel on iseväärtus.      ehk natsionaalpark on suhteliselt suur riiklikult kaitstav loodusala, kus on erilisi teadusliku, kasvatusliku ja puhkeväärtusega loodusobjekte (ökosüsteeme ja maastikke), paljudes riikides ka ajaloo- ja kultuuripärandit.  Kaitstakse ühe või mitme ökosüsteemi terviklikkust, vältides ala laialdast majanduslikku kasutamist ja üleasustamist. Rahvuspark koosneb täiesti kaitstud aladest ehk loodusreservaatidest, loodust tutvustavaist piirkondadest (näiteks õpperajad) ja  puhkepiirkondadest.    Eesti Looduskaitseseaduse §26 lõike 1 kohaselt on rahvuspark kaitseala looduse, maastike,  , kaitsmiseks, taastamiseks, uurimiseks ja tutvustamiseks.  Rahvusparkides on võimalikud järgmised vööndid:  1.  on otsesest inimtegevusest puutumata loodusega maa- või veeala, kus tagatakse looduslike koosluste säilimine ja  kujunemine üksnes looduslike protsesside tulemusena.  Loodusreservaadis on keelatud igasugune inimtegevus, sealhulgas inimeste viibimine. Inimeste viibimine loodusreservaadis on lubatud järelevalve ja päästetööde ning loodusobjekti valitsemise eesmärgil. Teadustegevuse ning loodusobjektide seisundi jälgimise ja hindamise eesmärgil tohib loodusreservaadis viibida kaitseala valitseja nõusolekul.  2.  on lubatud tegevus, mis toetab seal  väljakujunenud või kujundatavate looduslike ja poollooduslike koosluste säilimist.  Sihtkaitsevööndisse arvatakse sageli näiteks puisniite ja hooldatavaid puhkemetsi.  3.  tuleb majandustegevuses arvestada kaitse alla võtja poolt kehtestatud tingimustega. On keelatud: uute maaparandussüsteemide rajamine; vee taseme muutmine veekogudes ja nende kallaste kahjustamine; maavarade ja maa-ainese kaevandamine; puht- puistute kujundamine varem rajatud  metsakultuurides ning uute metsakultuuride ja energia-puistute rajamine; lõppraied, välja arvatud lõppraied kitsaste lankidena ja turberaiena; maa kasutamine prügi ja heitmete ladustamiskohana; väetiste ja mürkkemikaalide kasutamine; teede, õhuliinide ja muude kommunikatsioonide rajamine; uute ehitiste püstitamine; jahi-pidamine ja kalapüük.  Piiranguvööndi poollooduslike koosluste esinemisaladel on kohustuslik nende ilme ja liigilise koosseisu tagamiseks kas niitmine, karjatamine, puu-ja põõsarinde harvendamine  või kujundamine.    Kindlasti ei plaanita Kihnust teha loodusreservaati. Sihtkaitse- ja piiranguvöönd aga tuleb ju kohalikele elanikele vaid kasuks- keegi kala eest ära ei püüa ja kindlasti saab kala nii oma pere kui-ka kass. Samuti ei pea muretsema põline põllumees, et tema lehma karjamaale plaanitaks uut moodsat elamukvartalit või mingite jäätmete hoidlat ja keegi ei hakka sealt ka 'kulda' otsima... Koos puhta loodusega säilib ka traditsiooniline eluviis.    Iidsetest aegadest on  põlisrahvad arvanud end looduse osaks, mitte omanikeks. Võeti nii palju, kui vajalik ja nii vähe, kui võimalik. Indiaanlastel on väljend, et me ei ole saanud Maad pärandusena, vaid laename seda oma lastelt ja kõiki otsuseid vastu võttes arvestatakse seitsme järeltuleva põlvega. Kuna hetkel maailmas valitseva ületarbimise/ tootmise trendis aga pole 'pop' nii mõelda, öelda ega tegutseda, siis ma arvan, et Looduskaitse seadused on ainukesed, mis natukenegi rahasööjate hoogu peatavad. Seega toetagem ikka nii Rohelisi  ja kõiki teisigi, kes midagi suudavad Looduse ja loomade ja ka oma inimeste kaitseks ära teha.      Muide, Boliivia president Evo Morales on algatanud uue seaduse 'PachaMama- Emakese Maa' kaitseks, mis näeb ette, et Maad koheldakse kui igat tema elanikku- ei tohi liiga teha ega kuritarvitada. Tal on omad õigused.