Täna 15.aastat tagasi oli ilus päev. Aastakümneid kestnud  okupatsiooni järel lahkusid Eestist siin asunud võõrad väed. Esimest korda peale II maailmasõda võisid Eesti lapsed minna 1.septembril kooli ilma, et nende maal oleks viibinud võõrad sõjamehed. Nagu Lennart Meri ütles, lõppes sel päeval Eesti jaoks II maailmasõda. Selle päevani jõudmiseks olid võidelnud ja langenud kümned tuhanded mehed ja naised, nüüd sai see teoks. Ka viimased läbirääkimised vägede väljaviimiseks olid olnud väga rasked, hea sõnaga tuleb meeles pidada nii Eesti läbirääkijaid kui häid sõpru  välismaalt, kelle toetuseta oleks olnud lootusetu Venemaad järeleandmistele sundida. Oli ju Venemaa positsioon läbirääkimiste käigus olnud vägagi karm - väed lubati välja tõmmata mitte enne kui 2011.aastaks. Kui Eesti ei soovinud oma nõudmistest taganeda, ähvardati teda sanktsioonidega. Oleks Eesti järgi andnud, jäänuks uks Euroopa Liitu ja NATO-sse meile suletuks. Selles mõttes oli 31,august 1994 Eesti ajaloos üheks pöördepunktiks. Omal ajal räägiti palju ka sellest, et Eesti oleks võinud vägede väljaviimisega  oodata. Gruusia tegi seda ja maksis selle eest kallist hinda. Oleks Vene väed kauem Eestis püsinud, oleks nende väljasaamine olnud tunduvalt raskem. Igal juhul võime sellele päevale 15 aastat tagasi rõõmuga tagasi vaadata - see oli Eesti jaoks hea päev.