"Midagi tuleb teha" - see oli toonastele selge. Ja ega neil tõsimeeli lahku  minevat arvamust olnud ka tolle "midagi" suhtes. Taastada tuleb Eesti Vabariik valitsuse näol, mis on järjepidevuse alusel ametisse seatud ning põhiseadusliku protseduuri järgi välja kuulutatud. Eestimeelsete enamus, keda kehastas Rahvuskomitee, mõistis kibeda tõdemusena, et 1940. aasta tegematajätmistest oli saatuslikumaid vigu eksiilvalitsuse moodustamata jätmine pärast Nõukogude Liidu 16. juuni ultimaatumit. 1944. aasta kava kõlab oma retoorilises ülevuses kahtlemata suursugusena. Sakslaste lahkumise  ning venelaste tulemise vahelises interregnum'is võtab seaduslik valitsus võimu enda kätte, korratakse võidukat Vabadussõda ja säilitatakse sõja lõpuni Eesti neutraliteet, et sõjajärgses Euroopas oleks võimalik taastada EV iseseisvus mitte ainult de iure, vaid ka de facto.