etruskid, rooma riigi algus, patriitsid, plebeid, rooma vabariik, rooma keisririik, itaalia provintsid, rooma ühiskond, eluolu, orjad, armee, naiste positsioon, gladiaatorid, colosseum, jt. VIII sajandil eKr rajasid etruskid mitmeid linnriike Itaaliasse, kus arenes Kreeka ning Idamaade kultuur. Nende seast tõusis esile Rooma linnriik. Väga oluliseks Rooma mõjutajateks olid naised, kelle kombed ja kultuur ning ennustuskunsti oskamine mõjutasid oluliselt Rooma kultuuri  arengut. Roomas elasid latiinid, kes kõnelesid ladina keelt. Algselt valitsesid seda linnriiki etruski päritolu kuningad. VII sajandil eKr kujunes välja kreeklaste ja etruskide mõjul ladina tähestik ning kiri. VI sajandi lõpul eKr kehtestati Rooma Vabariik. Võim kuulus nüüd suursugustele riigiametnikele - magistraatidele ja nõukogule, mida nimetati senatiks. Lihtkodanike huvide üle arutati rahvakoosolekutel. Võimsa sõjaväega suudeti järk-järgult vallutada lisaks Itaaliale kõik Vahemere maad. Itaallastesse  suhtuti kui liitlastesse, kuid teiste rahvuste alad muudeti provintsideks. Mitmete vallutussõdade tõttu muutus Rooma ja Itaalia ühiskond orjanduslikuks. I sajandil eKr asendus vabariik hoopiski keisririigiga, kus nüüd kuulus võim ühele isikule, kelleks oli keiser kui riigijuht. Esimeseks keisriks Rooma riigis oli Augustus, kes pani aluse pikale rahuajale. Rooma linn muutus Vahemere maade suurimaks linnaks sel ajal. Rajati linna erinevaid hooneid, hakati kirja panema esimesi teoseid selle kohta milline aeg tol  hetkel valitses. Vaestele Rooma riigi kodanikele jagati regulaarselt tasuta vilja , et ära elada. Rahva lõbustamiseks ehitati teatrid, kus toimusid mitmed näitemängud. Lisaks sellele korraldati mitmeid hipodroome ja veriseid vaatemänge kus osalesid enamasti orjad ja loomad. Naiste positsioon oli Rooma perekonnas üsna madal, kuid siiski nad mängisid olulist rolli Rooma avalikus elus, võrreldes Kreeka naistega. Rooma kultuur on oluliselt mõjutatud Kreeka kultuurist. Rooma kirjandus sai alguse Kreeka suurteoste  tõlgendamise mugandatult, kuid peagi ületasid Rooma kirjanikud oma eeskujusid. Religioon oli Rooma riigivõimuga tugevalt seotud. Preestreid peeti riigiametnikeks. Roomlased võtsid omaks mitmeid uske ning vallutussõdade käigus ka paljusid idamaiseid jumalaid ja nende usulisi rituaale. Rooma esimeste keisrite valitsusajal sai alguse ristiusk, mida hiljem levitati Süürias, Kreekas ja Väike-Aasias. Selle usu rajaja Jeesus kuulutas jumalariigi peatset saabumist ning kutsus kõiki meeleparandusele. Jeesust peeti  Vanas Testamendis messiaks ehk Kristuseks ja Jumala Pojaks. Juudi preestrite nõudel lasi Rooma asevalitseja Kristuse hukata. Kuna kristlased said ainult ühte jumalat austada, siis roomlaste jumalaid ei austatud, mistõttu tekitas see pahameelt roomlaste seas. Kristlasi hakati taga kiusama, kuid ristiusk levis ikkagi üle kogu Rooma ja tema alade järk-järgult.