Kui see, mida Laidoner ohvitseridele ütles, oleks olnud tõsi, oleks teda võidud süüdistada arguses, lausa reeturlikkuses, aga seda ei juhtunud. Oma tegevusega tasandas Laidoner teed koostööalasele kokkuleppele, "abistamislepingule" N Liiduga, nagu ta oma ohvitse­ridele ausalt tunnistas. Magnus Ilmjärv on oma väitekirjas olukorda päris õigesti tõlgendanud. Augusti lõpus ja septembri alguses tegid Päts ja Laidoner kõik, et sõlmida leping N  Liiduga ja vältida kõige väiksemaidki vastuolusid. Vene laevade leplik lubamine Eesti terri­toriaalvetesse ja õhuruumi avamine punajõududele ilma ühegi pro­testita olid N Liidu juhtidele adresseeritud läbimõeldud teadaanded sellest, et Eesti juhid tahtsid nende riigi asetumist N Liidu sõjajõu­dude kaitse alla. Ja nii ju tegelikult ka läks. Sealtpeale valvas puna­laevastik Eesti territoriaalvett ja vajadusel ka õhuruumi vastastikuses mõistmises ülemjuhataja Laidonerile alluvate Eesti sõjajõududega. See oli hea  algus kavandatavale sõjalisele liidule.