Eestimaa Kommunistlik Partei asutati formaalselt 1920. a sügisel pärast Tartu rahulepingu sõlmimist Nõukogude Venemaa ja Eesti Vabariigi vahel. Kuigi partei oli 1920-1940 vormiliselt iseseisev, asusid selle juhtorganid NSV Liidus ning neid suunati ja kontrolliti ÜK(b)P ja Kominterni kaudu. Pärast Eesti Vabariigi okupeerimist ja annekteerimist 1940. a ühendati EKP ÜK(b)Pga, EKP oli ÜK(b)P territoriaalorganisatsioon. Aastatel 1940-1952 oli partei ametlik nimetus üleliidulisest eeskujust lähtuvalt Eestimaa Kommunistlik (bolševike) Partei (EK(b)P). 1990. a lõhenes EKP kaheks: eraldusid omaette programmiga iseseisev EKP ning endiselt Moskvale alluv konservatiivne tiib. 1992. a muudeti iseseisev EKP Eesti Demokraatlikuks Töölisparteiks.