"Zoe, sina võtsid mu püksid?" karjus Nath süüdistavalt alt. "No, psh, miks peaks?" üritasin ma süüst välja vingerdada, kuigi teadsin täpselt, et musta-rohelise-valge triibulised püksid ei kuulunud mulle, missest, et nad  mul praegu jalas asetsesid ja peeglist vastu vaatasid. Viskasin korra pilgu veel peeglisse ning seatsin lahtise juuksesalgu kõrvataha. Viisin viimased kastid alla kus Nathy vihane pilk mind tervitas, "heeey.. ma pole midagi halba teinud." ütlesin ma kutsika silmi tehes sest tänu mu meresinistele silmadele mõjus see tavaliselt tema puhul alati. "Kui need mustaks saavad siis sa sured." ütles ta mulle õrnalt rusikaga vastu õlga virutades. Naeratasin talle ning asetasin kasti maha, "Kõik." ütlesin ma majale  veel viimase pilgu saates. "Ma hakkan seda igatsema." ütlesin ma vaikselt samalajal liikudes rõdupoole, kust paistis jõgi, ning kaugemalt kosk. "Mina ka." ütles Nath, võttes mu õlgadest kinni ja asetsedes oma lõua mu pealaele. "heeey, see pole minusüü, et ma lühike olen." ütlesin ma naerdes ja pöörasin ennast ümber, samalajal talle põlvega õrnalt kõhtu lüües, kus ta mängis, et ta jõhkralt haiget sai, samalajal kui ma tormasin teiselepoole maja, ümber kastide ajas ta mind taga, kuni mind kätte sai ning  kallistas ja seejärel sülle võttis ning jooksis välja. "Sa ära mõtlegi, sa.." ja ta viskas mind jõkke, tilkuvana tulin ma kaldale, ja prunditasin huuli samalajal käed risti rinnale asetades. "Janüüd, ei ela sa kaua." ütlesin ma kiiresti, ning hetkega olin ma ta seljataga ning lõin talle põlvetaha, mitte tugevalt kuid piisavalt et poissi korra nõrgaks saada ning, siis lükkasin ma ta jõkke. "Oli mõnus?" küsisin ma kaldal naerdes siis kui ta veealt uuesti välja ilmus. Ta näitas mulle keelt ning ronis kivide peale "Ou  teie, on aeg minema hakkata." ütles isa, kes vahepeal oli koos abilistega saanud kastid autosse.