eile võtsin rajalt  ajateibaid  maha  mõtlesin  graniidil  ometi nörritab miks  minu kulg  sisutühjalt  elupäevi öösse...    minu mõtlemised  oh kui igavad  on olnud minekul  mõtte sisse sügavad -  poolik väärsamm  ning hulbidki mülkas...    niipalju asjast  aru ma saan:  igaühel on  päikese all  koht  ja verine kaan...