di Oudekki Loone    Hakatuseks muidugi seda, et Bologna kesklinn on suhteliselt kompaktne, seega on seal ka lihtsalt tore suvalistes suundades kolada ja vaadata, mis ette jääb.    Aga mõned soovitused siiski - ma eeldan, et täpsema teabe kõigi mainitud paikade kohta suudab igaüks ise veebist või siis reisijuhtidest üles leida. Suure vaevaga valisin siis välja teatud hulga paiku, mida kahe päevaga jõuab vaadata, eriti siis kui  on kevad või suvi.      Piazza Maggiore - Piazza Nettuno.    13. sajandi Bologna keskus koos San Petronio basiilikaga, üks maailma suurimaid kirikuid - ehitatud 14-17 sajandil: esialgne ehitusplaan katkes keeruliste olude ja rahapuuduse tõttu ning pool basiilikat ehitati sajandeid hiljem: ning sellega Bolognal vedas, sest lõppversioon sai kordi uhkem ja kaunim. Kui huvitab kunst, siis tasub kindlasti ka sees ring ära teha. Kindlasti võiks siseneda ka comune majja: Palazzo d'Accursio  13-14 sajandist, Bologna linnavalitsuse asukoht alates 13. sajandi lõpust. Kunstihuvilistele on võimalik ka siin antiikkunsti vaadelda. Sealsamast kõrvalt algabki Piazza Nettuno, 16. sajandi purskkaevuga, mida õige nurga alt vaadates saab nähe küllalt frivoolseid vaatepilte; tasub astuda sisse linnaraamatukogu Sala Borsasse ja miks mitte ka 1244 aastal Sardiinia kuninga Enzo vanglaks püsititatud Palazzo Re Enzosse (kui kaks päeva olla, siis ma vaataks esialgu neid maju väljastpoolt ning sisse läheks  järgmisel päeval).      Via dell'Archiginnasio    Siis võib tulla ristipidi üle platsi tagasi. Basiilika idapoolsest küljest kõndides jõuate via dell'Archiginnasio peale, üks kõige elegantsemaid ja kindlasti kõige kuulsamaid kaaristuid. Võib aga ka teha tillukese ringi, kõndides hoopis läänepoolt basiilikat via d'Azegliot pidi, et vaadata kohta, kus patseerib Bologna "koorekiht" ning kõrgekvaliteedilisi poekesi, keerates Corte de' Galluzzile ning jõudes siis basiilika taha Palazzo  dell'Archiginnasio juurde välja: 500-800 asus seal ülikool. Siin lähedal asub on ka imepärane Museo Civico, kui te olete Re Enzo ja Sala Borsa järgmiseks päevaks jätnud, siis selle võiks võtta esimese päeva muuseumiks. Samuti, Museo Civico on see koht, et kui teil on aega täpselt ühe muuseumi jaoks, siis ma soovitaksin seda (etruski, kreeka, rooma jms väljapanekud, ka üks Euroopa parimaist egiptusekollektsioonidest). Via dell'Archiginnasio ja Carlo Farini nurgal asub ka Bologna kõige suurilmlikum kohvik, kus on  väga head pagaritooted ja kus eelmise aastatuhande alguses müüdi siidiussikesi. See on ka kindlasti kõige kallim kohvi linnas, ehkki hea.      via Farini, via Pescerie Vecchie    Kui minna Carlo Farinit pidi, siis satub Bologna 5th avenüüle, kus on saadaval kõik kuulsad rõivamargid ja muud "sildid". Kui seesugune üdini kapitalistlik pool väga ei huvita, siis võib aga hoopis kõndida dell'Archiginnasiot pidi tagasi ning pöörata via Pescherie Vecchie peale, kus tööpäevadel käib usin  toiduasjadega kauplemine, Itaalia turg oma parimas vormis (kuigi, tsipa odavamalt ja sama head - ehkki võib-olla tillema valikuga - toiduaineid saab Piazza Aldrovandi turult, mis jääb kenasti ülikoolikvartali lähedusse).      Piazza Santo Stefano    Edasi võib sihtida üle piazza Minghetti piazza Santo Stefano poole, teid selleks on mitmeid. Piazza Santo Stefano või "seitsme kiriku väljak" on taaskord midagi Bolognale väga iseloomulikku, sealolev üksteise sisse ehitatud kirikutega Santo  Stefano basiilika ehitusaeg jääb nii 5-13 sajandisse. Taaskord, peale San Petronio basiilika on see kindlasti teine kirik, kuhu tasub ka sisse minna, siis kui aeg on piiratud. Iga kuu teisel nädalavahetusel peetakse sellel piazzal ka antiigilaata, kuhu võibki ära uppuda huvitavate asjade sekka. Basiilika nurgalt algab Jeruusalemma tänav (sest see basiilika pidi algselt imiteerima Jeruusalemma Santo Sepolcro basiilikat) ning nurgapealne punane maja kuulub ekspeaminister härra Prodile, mistõttu võib seal tihti  politseiautot kohata.      Corte Isolani    Palazzo Isolanis on kinnine tänav, mis ühendab piazza Santo Stefanot Strada Maggiorega, ning just sealpool võib näha casa Isolanit, üks haruldasi näiteid keskaegsest linnakodaniku elumajast, puust jalgadel kõrgusse roniv elumaja (nii kõrgel tuli olla sellepärast, et keskajal veel kanalisatsiooni ei olnud, seega linnatänavad lõhnasid mitte just meeldivalt)      Due Torri - Piazza della Mercanzia    Edasi võib  näiteks kõndida kenasti kahe torni suunas, Asinelli ja Garisenda, Bologna sümbolid, ehitatud nii 1110 aasta ümbruses. Keskaegses Bolognas oli nii umbes 90-100 kõrget torni: see oli keskaegsete perekondade viis oma rikkust näidata (noh, ja tänapäevased Dubaisse ehitatud hiigeltornid lähtuvad tegelikult samast mõtteviisist). Asinelli on 97 meetrit kõrge ning sinna saab ka siseneda ning 500 astmest üles ronida, erinevalt muuseumidest on see ka tasuline - kuid linna panoraam, mida sealt ülevalt näeb on imepärane.  Garisenda, kõrvalolev torn, on 48 meetrit, aga kuskil 14. sajandil ta kippus viltu vajuma. Hetkel muidugi tehakse nende tornide ümber mõningaid taastamistöid, seega Garisenda paistab täies hiilguses kätte just ülevalt vaadates.    Due Torri kõrval on Piazza della Mercanzia koos samanimelise palazzoga, kus asus 14. sajandil Loggia dei Mercanti. Veel jääb Due Torri juurde Bologna parim raamatupood Feltrinelli - ning kui kõndida via Zambonit pidi, siis satub ka selle võõrkeelsete raamatute osakonda.    Kindlasti tasub minna kohvi jooma Roxy baari, mis asub via Rizzoli alguses (tee, mis tornidest piazza Maggiorele viib), sealne kohvi ja saiakesed on väge head - ning kuulus on ta seepärast, et Vasco Rossi seda oluliseks pidas ja oma tuntud laulus Vita Spericolata ära mainis (a bere del whiskey al Roxy bar - juua viskit Roxy baaris), seega, seal võite hoopis viskit juua. Muide, selles baaris tasub vaatamist ka alumise korruse WC :)      Juudi Geto    Juudid elasid Bolognas  juba alates 14. sajandist, 1488 aastal asutati Bologna ülikooli ka Heebrea ajaloo kateeder. 1566 aastal, nagu mujalgi Itaalias, pisut pärast bulla Cum nimis absurdum jõustumist, kohustati juudid elama omaette linnaosadesse, mis ööseks suleti. Samas, ei tohi unustada, vabalt liikumine ei olnud tol ajal iseenesest nii suur väärtus iseeneses kui praegu - ning seesugune seadus ei olnud liiga kohutav löök elukvaliteedile: seda tõestavad ka paljud juudi kaupmeeste kirjad, kus nad kustuvad sugulasi ja tuttavaid  Bolognasse elama, sest siin on avatud ja sõbralikud inimesed ning hea kauplemiskeskkond. Geto algab kui minna tornide juurest via dei giudei'd pidi alla (otse Feltrinelli kõrvalt), tänavate täpse paigutuse leiab ka sealsete seinte peal väljasolevatelt kaardikestelt.      Ülikoolilinnak    See on peamiselt ala, mis jääb Strada Maggiore ja Via Zamboni vahele, kuni linnamüürini, just via Zambonil on väga paljud ülikoolihooned: ning nende sisehoovidesse võib ikka sisse astuda ning  arhitektuuri imetleda. Kindlasti tasub kõndida Piazza Verdile, kus asub mitte ainult Teatro Comunale, vaid mis on üliõpilaste kohtumiskohaks, siin kogunetakse ka alati enne meeleavaldusi või muid üritusi. Ilusa ilmaga on see täis noori inimesi, kes maas istuvad, vestlevad ja midagi näksivad. Piazza Verdi nurgal via Petroniga leiab ka väga odavaid paninisid (nii €2 ringis). Kindlasti tasub kõndida rektoraadihooneni Palazzo Poggi, Via Zamboni 33, ning läbi selle maja jalutada.    Mitte päris  ülikoolilinnakus, aga lähistel via de Castagnolil - via delle Molinel leiab palju sedasorti baare, kes alates 18-18.30 pakuvad aperitiive: sa ostad ühe joogi ja võid siis "rootsi laua" tüüpi toiduvaagnatel tasuta süüa nii palju, kui soovi on. Aperitivo üteldakse selle kohta. See maksab üldiselt € 5 - € 7.50      Basilica di Santa Maria dei Servi    Strada Maggiore ja Piazza Aldrovandi nurgal, seal tasub vaatamist eelkõige nelinurkne kaaristutega ääristatud hoov ning elegantsed marmorist  kaaristusambad, mis väga iseloomustavad 14 sajandi arhitektuuri. Strada Maggioret pidi edasi kõndides leiab Cafe' dei Servi, mida ma kohvi ja saiakeste poolest kindlasti hommikusöögikohana soovitan (niisama kohvikohana ka); kui minna Piazza Aldrovandit pidi alla, siis leiab seal ka kaks kohvikut, ma soovitan järjekorras teist - seda mis on via Armado Quadri nurgal). Veel edasi minnes leiab Piazza Aldrovandilt bar Illusi - ateistide baari, mida ma soovitan pigem õhtuseks õlleks - grappaks.      Via  Indipendenza    See on Bologna peatänav, mille alguses olev San Pietro katedraal on ka omaette vaatamisväärsus, ehitatud 910 aastal, kuid hävis paljuski 1131 põlengus, taasehitatud praegusel kujul 1605, koos täiendustega 1743-76. Via Indipendeza viib ka Piazza VIII Agostole, kus nädalavahetuseti peetakse suurt turgu (peaasjalikult riided) ning hiljem ka raudteejaama. Piazza VIII Agostole jõuab ka via delle Molinet pidi, kui ringe teete, siis võtke seda arvesse.    Tasub pöörata ka via  Piellale (kas via Marsalalt või via Righilt), et vaadata Canale delle Molinet - kogu Bologna alune on täis maa-aluseid kanaleid, mis eelmise tuhandi alguses olid avatud: siiditööstus vajas nende vett, ning mis keskajal tasapisi kinniseks ehitati: kasutades erinevaid osasid nii kanalisatsioonina, pesukojana kui peidupaigana. Rikaste linnakodanike majad omasid tagauksi kanalitesse ning kui linna rünnati, siis tihti peideti sinna ka oma väärisasju - kõiki pole siiamaani läbi uuritud. Via Piellal näeb aga ühte  avatud lõiku ning võib kujutleda, milline Bologna kord oli. Tegelikult pääseb ka Bologna maa-alustesse kanalitesse, kuid seda peab natukene eraldi organiseerima. Mõnikord tehakse neil ka kummipaadiekskursioone. via Piella ja via Bertiera nurgal näeb ka Torresottot, kindlustust Bologna ajalooliste müüride teisest ringist (esimene ring, roomlaste oma, on nähtaval ainult maa all ja kolmandast on järel kõik kuulsad väravad, mis eristavad vanalinna uuest)      Il Pratello (via del Pratello)    Selle leiate minnes Via Indipendenza algusest mitte Rizzolit pidi tornide suunas vaid via Ugo Bassit pidi teisele poole, ületades ka Piazza Malpighi. Väga karakteristlik madalate elumajade ja kaaristutega "linn linnas", kus leiab müriaadi baare, kohvikuid ja osteriasid, kõikvõimalike kodanikeliikumiste pesapaikasid ning ootamatuid üritusi igasugustel päevadel. Siit leiab kõike ja kõiki, muusikat, loba, rõõmu, pisaraid, plaane ja mõnes kohas käivad ikka veel koos need, kes kunagi Brigate Rosse algaegadel  seda rühmitust vedasid.      Pinacoteca Nazionale    Kui huvitab maalikunst, siis võib via delle Belle Artil külastada Piancotecat, kus näeb Emilia maalikunsti, teoseid sellistelt autoritelt nagu Giotto, Raffaello, Tiziano, Tintoretto, Carracci ja Guido Reni      Giardini Margherita  Kui on kõndimise soovi, siis Piazza Santo Stefanolt umbes 20 minutit mööda via santo Stefanolt jõuate Bologna ühte suurimasse ja arvatavasti kõige tuntumasse parki, nime on ta saanud  Umberto I naiselt, park, mis avati avalikkusele 1879. Keset parki on ka väike toidukoht, kus €6-7 eest saab mugavalt lõunatada, eriti ma soovitan nende zuppa rusticat (herne jms paks supp) - kuid ka teised asjad on küllalt head.      San Luca    Kui on soovi veel kõndida, siis kindlasti tasub kaaluda ka San Lucat, kuulsat pühamut, annetatud madonnale. 17. sajandil ehitatud San Luca asub Guardia künkal (Bologna on ümbritsetud küngastest) ning Porta Saragozza juures läheb sinna 666  porticoga kaaristu. Piazza Maggiorelt sinna jala on umbes tund kõndimist - aga võib ka võtta buss number 20 (Casalecchio suunas, näiteks piazza Minghettilt) ja tulla maha Meloncello peatuses, see on umbes 10 minutit ja siis kõndida pool tundi mäkke. Alati võib 20 bussijuhilt küsida, kunas on see peatus, kus tuleb San Luca juurde jõudmiseks maha tulla - ja tegelikult on see otse enne üht suur väravat ja treppi mäest üles. Turistibussid sõidavad kuni San Lucani välja, aga seda ma ei soovita, sest üks osa  sellest imelisest kirikust on ka just porticoid pidi mäkke ronimine. San Luca hoovilt avaneb ka imeline vaade Bologna ümbruse maastikule ja sealt saab ettekujutuse, millised on Emilia maapiirkonnad.      Veel paar toidukohta    * Pizzeria Regina Margherita  Via Santo Stefano, 40  Ma arvan, et parim pizza linnas, samuti on ka kõik muud toidud väga head, pizzameistrid napolist ning ka ettekandjad vürtsitavad oma teksti koduse dialektiga. See on lahti ka lõuna ajal. Hind sõltub  sellest, kas sööte pizzat või muid asju, aga kuskil €18-25 peaks hakkama saama    * Pizzeria Spaccanapoli  Via San Vitale, 45  See on paik, kus inimesed armastavad teha ülikooli- ja kontorilõunaid, mis läheb kokku maksma €7.50 kandis. Siin ma soovitan eelkõige pizza või salatikomplekti    * Trattoria Bottega de' Facchini  Vicolo de' Facchini 4/A  Siin pakutakse mitmeid Bologna spetsialiteete, eelkõige soovitan Crescentine e tigelle con salumi - sinkide ja marineeritud  juurviljade valik koos spetsiifilise Bologna saiatootega; samas ma olen seal alati jäänud kõigi toitudega rahule. Hinnatasemelt ka see vast €15-20, kuigi, mul on tunne, et saan siin odavamalt kui Regina Margheritas    * Trattoria Belle Arti  via Belle Arti 14  Taaskord lõuna-Itaalia menüü, suurepärane kala, Hinnatasemelt €15-20; asub Belle Arti ja Moline nurgal.    * Enoteca del Carro  via del carro 9  See asub eelpoolmainitud juudi getos - ning vaatamata nimele on  siin ka suurepärane menüü, rääkimata heast veinivalikust. Kui omanikuga jutule saate võib juhtuda, et ta näitab teile oma maja ust kanalitesse. Siin toidukorda inimese kohta alla €30 ei saa ning võib väga lihtsalt rohkem maksta, kuid toit ning keskkond on oma hinda väärt    * Centro Natura  Via degli Albari 6  See on taimetoidusöökla, pigem lõunasöögiks. Hinnatasemelt € 10-15, aga väga hea ning mitmekesine toit.    * Clorofilla  Strada Maggiore 64/c  Taimetoidurestoran,  kus siiski on menüüs ka mõned liharoad (selleks, et lihasööjaid kohale meelitada ja siis näidata kui palju häid asju võib puhttaimedest teha), Hinnatasemelt €15-20.    http://tatsutahime.diaryland.com/jaanuar10.html