Rahvusriigi kõige nähtavamaks mõjuks on riikliku poliitika abil ühtse rahvuskultuuri loomine. Rahvusriigi olemasolu nõuab, et selle elanikud moodustaksid rahvuse, mida ühendab enamasti ühine päritolu, ühine keel ja jagatud kultuur. Kui nõutav ühtsus puudub, siis üritab rahvusriik seda sageli luua, surudes näiteks oma hariduspoliitika kaudu peale riigikeelt ning ühtset arusaamist ajaloost. Mõnel juhul on selline poliitika kutsunud esile teravaid konflikte ja separatismi. Õnnestumise korral on see taganud elanikkonna suurema homogeensuse ja kultuurilise ühtsuse.