Kirjastajad lähevad liiale. Avaldasin oma koduleheküljel hiljuti luulekogu, nüüd on sama luulekogu avaldatud tervikuna veel ühel koduleheküljel, kuigi soovisin ainult, et viidataks minu leheküljele. Kordustrükki on  veel tekkinud trükivigu. Loodetavasti õnnestub saavutada tiraaži hävitamine.    Reedel juhtus selline halvem asi, mida minu vahepealsetes unenägudest võis juba välja lugeda, et ühe venna enda ehitatud elektrijuhe andis lühise. Et voolu korterisse tagasi saada, tuli avada elektrikapp, aga selleks polnud vahendeid. Lõpuks aitas kulbivarrega prao vahelt urgitsemine. Lootsin, et nüüd õnnestub isetehtud juhe likvideerida, aga see läks hoopis remonti, sest muidu tuleks ära visata ka kõlarid. Seega saab  meil kuulata valgusefektidega muusikat.    Täna oli vaja viidata ühe arvuti-eelsel ajal trükitud raamatu kindlale peatükile. Avasin sisukorra, et vaadata leheküljenumbrit, aga sisukorras sellist peatükki ei olnud. Raamatut lehitsedes selgus, et raamatusse ta peidetud siiski oli. Seega tuli ka sisukordi osata lugeda ridade vahelt.    Lugesin laupäevaste lehtede juhtkirju. "Eesti Päevaleht" oli kummalisel arvamusel, et Eesti riiklik julgeolek on tähtsam kui elu säilimine Läänemeres. Mina  olen vist vastupidisel arvamusel. Poliitikud ja ajakirjanikud lähtuvad ehk sellest, et meres on vähem valijaid ja lugejaid. "Postimehes" kartis ajakirjanik Bahovski, et Ameerika väidetavate kuritegude uurimisel võib oma osa olla antiamerikanismil. Millel siis veel? Kas parem oleks Poola- ja Rumeenia-vastasus?