Lisaks ajalookirjutusega seotud eesmärkidele tekkis taas vajadus kasutada arhiivi praktilistel  kaalutlustel. Seoses õigusajaloo vajadustega loodud Liivimaa Provintsiaalõiguse Komitee (1818) eestvõttel tekkis mõte hakata välja nõudma Rootsis asunud Liivimaa arhiivide osi. Uue tõuke Nystadi rahulepingu punktide lõplikuks täitmiseks andis kroonumõisate mõõtmise ja omandisuhete reguleerimise vajadus. Sonntagi ärgitusel ja kindralkuberner F. Paulucci vahendusel saadi 1825(6). a. Rootsilt tagasi Liivimaa ajalooga seotud oluline kaardimaterjal, koos sellega ka kaasaegsete poolt vähem hinnatud majandusmaterjalid:  pearaamatud, eriarveraamatud, fortifikatsiooni-, tolli- jm. arved, mis praegu moodustavad EAA fondist nr. 278 väga olulise ja väärtusliku osa.