Nii hakkasin ma keelt praktiliselt kasutama. Ajad muutusid, otseallikaist oli huvitav lugeda teiste maade ühiskondlikust ja  poliitilisest elust. Eriti põnev oli lugeda värviküllast hiina ajakirja "El Popola Ĉinio" ('Rahva-Hiinast'), kui seal läks lahti punaste hungveipingide revolutsioon. Aga paar aastakümmet hiljem hakkas Hiina majanduselu osaliselt käima kapitalismi teed, poliitiline elu jäi siiski kommunistlikuks. Kui 1989. a reisisin esimesele Aasia esperanto-pedagoogika konverentsile, siis sain hiina kirjasõpru külastada nende oma kodus. Hiina re�iim ei lubanud sel ajal välismaalasi kodus võõrustada, ometi sain ma igal pool nautida  nende piiritut külalislahkust ja lähemalt tutvuda olme ning pereeluga.