Kõva käega asinud viinakuradist pääseski ta sõjaväkke pagemisega. Kaliningradis sai saatan noore mehe kätte vaid kolmel korral. Siis, kui koju puhkama pääses - teadagi, milliseks puhkus kujunes. Kaks korda käisid ka külalised. Needki päevad kujunesid armutuks  andmiseks. Ent kui saabus lõplik dembel, oli Erik ometi puhas poiss ega tundnud käraka järele mingit vajadust. "Oh, jätkunuks tolleks ajaks vähegi mõistust, võinuks kõik jätkuda hoopis teisiti," ohkab ta praegu sügavalt.