Meie kirikus on tekstiilide valmistamise võimalused läbi aegade olnud tema sõnul erinevad. Oluline roll on majanduslikul ja poliitilisel olukorral riigis. 1920.-30. aastaid võib kirikutekstiilide  valmistamisel lugeda tõusuperioodiks. Kasutusele võeti viis liturgilist värvi ning lisaks neile sinine värv riiklikel pühadel tarvitamiseks. Kirikutekstiilide valmistamise areng, mis oleks võinud viia professionaalse eesti kirikliku tekstiilikunsti tekkimiseni, katkes seoses Eesti okupeerimisega. Uueks tõusuks tekkis võimalus alles 1990. aastatel seoses taasiseseisvumisega.