Anekdoote pole küll kuulnud, aga et inimesed hakkasid mind tänaval ära tundma, juhtus üleöö ja mul oli ääretult ebamugav. Praegugi sosistatakse, kui kuskil uksest sisse astun ja ma tunnen end ikka halvasti. Mulle meeldib privaatsus rohkem, aga minu elukutse juures ei saa tähelepanust välja teha. Lava nõuab oma, kodus vaid endale laulda ei ole muusikuna võimalik. Esimene esinemine  oli ETVs 1979 maikuus. Siis olin kaks aastat sõjaväes, Riia linnas tegime ka bändi, esinesime palju ja koju jõudes sai alguse ansambel Mahavok ja siis Karavan. Mul on niisugune arvamine, et pigem ajab kuulsus jooma, kui toob õnne. Peab küll ütlema, keegi ei ole saanud näidata, et näe, Karl Madis on laval purjus, aga heas seltskonnas head konjakit juua on nauding küll. Ma olen siiski olnud kogu aeg õnnelik inimene ja püüan teha, et see ei muutuks, aga see ei olene juba mitte AINULT minust.