Viimasest kolmest tööpäevast kulus esimene sissekäiguradade niitmiseks. Et langile pääseda, tuleks mitusada meetrit põõsaste vahelt ja läbi vaarikate sumada. Tööriista ja kanistriga on see vaevarikas. Ma olen alati tahtnud vabalt käimise radasid ja seepärast kulutan palju aega töölkäimise mugavaks muutmisele. Neid radu tuleb mitu nädalat astuda. Esialgu ehmatas ära, et seal, kus eelmistel aastatel oli ainult lepavõsa kuusetaimede vahel, lokkab nüüd pikkade  vartega vaarikas. No selle alla ei näe küll midagi - kus taim või kus vabalt vehkida kannatab. Tuleb ära oodata vaarikalehtede varisemine. Aga mujal saab edukalt tööd teha küll ja eks ma jõudumööda üritan. Kodu on ripakile jäänud ja muid tegemisi tuleb ka vahele. Loodame, et viletsavõitu suve järel tuleb pikk ja ilus sügis.