Aurora eks tegi peamiselt ühe vea (mille teevad millegipärast paljud) - ta (nagu ka need paljud) kippus uskuma, et "uut maailma" näeb kas ainult tema või siis mõned üksikud, kelle puhul seda ilmselgelt eitada  ei saa. Nägemata oma nina all neid, kes on tema radu juba käinud või käivad parasjagu kaasa või oskavad seda keelt, mida ta nii püüdlikult neile, sõgedaile, ümber tõlgib. Üsna rumal viga, uskuda, et ülejäänud maailmas "temasuguseid" ei ole. See sulgeb silmad ikka väga palju ees. Natuke pealiskaudsemal kujul läheb samasse lahtrisse ka siin korraks puudutatud Tartu-Tallinna erinevus. Tartlaste vankumatu usk oma vaimsusse, tallinlaste vankumatu usk oma kaasaegsusse. Kitsas ja isegi lapsik on kujutleda ennast  ainsaks õigeks. Naljakas. "Teate, ma näen vaime." "Aga mina nägin vaime juba aasta tagasi!" "Aga minaminamina olengi vaim, mul nii pinnapealne nähtus nagu keha üldse puudub!" Jaabadijaabadijaabadijaa...