Jääb mulje, et 1905. aasta revolutsiooni päevil väljendatud sotsialistide põhimõte "on vaja võidelda kiriku võimu ja religioosse ideoloogia vastu" pani pikkadeks aastateks paika ateistliku argumentatsiooni kõrgeima taseme.  Keskseks teemaks saab "usu reaktsioonilisuse paljastamine", mida viidi läbi materialismi tutvustavate teoste eesti keelde tõlkimise ning sotsialistlikke ideid kandvate (valdavalt põrandaaluste) ajalehtede kaudu, mis levisid aga suhteliselt piiratud ringkonnas. Religiooniteemasid käsitleti ka loengutel, kõnekoosolekutel ja vestlusringides. Järjekindlalt taoti klassivõitluse teooriast tulenevat raudset seisukohta: kirik on kapitalistide käepikendus, töölise-talupoja kurnaja.