Mis on selles siis imelikku, armastada meest, kellega on  ühine laps?  Ka siis, kui meest pole kunagi olnud kõrval? Ka siis kui mehel on teine pere?  Tabavalt on armumisest kirjutanud eesti ravitseja Paide Anna oma raamatus "Minu külalised"(Hotpress 2006): "Esmase asjana nähakse teise inimese astraali ja armutakse sellesse. Armumine ongi üldjoontes astraalne nähtus. Siiski, ainult astraalis armastus ei püsi. Sest seda tuleb pidevalt toita,muidu tuli hääbub. Astraal ainult käivitab armastuse. Teeb oma töö ära ja haihtub. Edasi peab juba ka füüsiline keha  oma sõna sekka ütlema. Armastus on oma olemuselt otsekui võlgu võtmine. Astraal on võlausaldaja. Maksma peab aga ikka füüsiline keha. Kui esimene astraalne õndsustunne hajub ja füüsiline keha midagi suhte arendamiseks ei vaevu tegema, siis ei maksa sellest loota õnnelikku kooselu või üldse mingit lähisuhet. Oma olemuselt, kuna astraal on läbipaistev ja olekult eeterlik, on ta külm. Füüsiline keha aga toodab soojust ja annab sellest osa ka astraalile. Kui suhet füüsilisel kujul ei teki, on sama, kui kütta  maja, millel puudub katus. Ning kui majal pole katust, pole midagi head oodata. Taevast võib tulla nii vihma, lund kui pussnuge. Armastus aga vajab arenemiseks kaitstust. Armastus ei saa areneda vaid pargipingil, üsna varsti on vaja kolida katuse alla. Vastasel juhul pole taas midagi head loota."  Positsiooni saavutanud kunstnikust pereisa ja nooruke kunstijünger-ingel süütasid armudes nii suure tule, et paratamatult uus elu sündis, aga see tuli jäigi kütma katuseta maja, ei suutnud mees isegi hädapärast  ajutist katust ehitada oma linnupoega kaitsma. Katus on ikka mehe ehitada ja pliit naise valdus.Kui naine hakkab katust ehitama, ei tule sellest suuremat midagi välja. Katuseta majas külmutakse surnuks. Ja nii sündiski: Külli Muna surma meditsiiniliseks põhjuseks on konstateeritud külmumine ja mitte medikamentide üleannustamine nagu kuulujutt visalt on levinud. Paradoksaalne ja tähenduslik detail on seegi, et proua Tarto viis mõned päevad enne Külli surma talle endale keskküttega korteris üleliigseks  osutunud tekid Küllile, aga kahjuks ei jõudnud and õigel ajal õigesse kohta:Külli kütmata ateljeesse. Puudus lähedal olev inimene, kasvõi hooldaja. Kui elu ei paku isegi õnne aseainet, rahuldust, siis elatakse juba surma varjus. Külli kirjutab: