Selleks ajaks oli juba mõnda aega planeedi definitsiooni püüdnud välja mõelda Rahvusvahelise Astronoomia Liidu  19liikmeline komisjon, kuid üksmeelele ei jõutud. Kuna lähenes aga 2006. aasta august, mil Prahas pidi kogunema liidu peaassamblee, otsustas liidu täitevkomitee moodustada Planeedi Definitsiooni Komitee, mis sai ülesandeks kibekähku niisugune definitsioon sõnastada. Komitee, mida juhtis nüüdisaja üks tuntumaid astronoomia ajaloo asjatundjaid, Harvardi ülikooli professor Owen Gingerich, kohtus 2006. aasta suvel Pariisi observatooriumis ja, ime küll, sai kahe päevaga valmis definitsiooni, millega eelmine komisjon  polnud hakkama saanud kahe aastaga. Püüdes vältida suvalise piiri tõmbamist Päikesesüsteemi objektide vahele, võttis komitee eelmise komisjoni eeskujul aluseks taevakehade kuju. Komitee järgi on planeet taevakeha, millel on piisavat massi, ületamaks jäiga keha jõud nii, et saavutatakse hüdrostaatiliselt tasakaaluline (ligikaudu ümmargune) kuju. Peale selle peab taevakeha asuma orbiidil ümber Päikese, teiste tähtede ümber tiirutavaid nn eksoplaneete komitee käsitlema ei pidanudki.