Sõime veel kooki, kus oli õunu ja mandleid. Kõrvale haukasime maasikaid. Seadsime ennast Marisega valmis. Mulle sai selgeks, et Brüsselis elamine on oluliselt vähendanud aega, mis mul enese sättimisele kulub. Ise valmis, jõudsin veel Marisele nõu anda, mis kleidi ta peaks selga panema. Rattad varustasime vilkuvate tulukestega, et autod meid näeks ja hakkasimegi Place Flagey poole väntama. Tee peal, Place  Jourdanil, tegime veel väike pausi. Tahtsin natuke Marisega update'ida enne, kui muu seltskonna sisse sulandume ja oma keeles oma asju lobiseda vahest poleks saanud. Maris rääkis oma reisist Portosse ja mina muudkui võrdlesin tema emotsioone enda omadega, mis mul olid seoses Küprose reisiga (2009 suvi). Et olin kunagi sügisel sõitnud seda marsruuti kodust Flagey'le ja et ma ikka nii hea orienteeruja olen, jõudsime kenasti kohale. Flagey lähedal, natuke meie kodu poole, on üks väga popp kõrts. Enamasti käivad seal vist euro-noored. Need mustmiljon ELi institutsioonide praktikanti ja mustatöötegijat. Ilmselt ka need, kes päris tööd juba teevad. Kohalikke ei paistnud küll.