Valus lugu. Ostsin oma viimastest säästudest sitapoti ära, aga ikka asjal käia ei saa. Tegelt ikka saan, lihtsalt ei ole raha veevärgi eest maksta. See selleks.  Kõige valusam on asja juures see, et keegi selliste ämbrite puhul ei vastuta. Ametnikud laiutavad vaid käsi ja ootavad igakuist palgapäeva. Kui oleksid tegijad linnajuhid, siis võtaksid nad kasvõi ise selle garanteerimise käsile. Praeguses olukorras  kannatab ju kõige rohkem linnakodanik e valija. See ei ole veel linnajuhtidele kohale jõudnud. Eks ole veel valimisteni aega ka.