Et vana aasta saaks rahulikult ära minna, tuleb ju kõik vanad võlad  likvideerida.  Ma ei ole vääriliselt tänanud oma 300 gr talvesooja saatjat Jutupauna ja näidanud, mis ta mulle saatis.  Olgu kohe õeldud, et mu rööm oli suur, kuigi see blogis ei kõlanud. Nagu Kullaketrajates väitsin, siis lõhnas see pakk imehästi. "Süüdlane" oli muidugi kohvipakike. Lõng on imearmas ja nüüd ei ole ilmselt põhjust sallikudumisel vabanduseks tuua, et lõnga justkui ei ole.. ;) Magus kadus enne, kui pildile jõudis, hõõgveinisegu ja küünal olid jõulude ajal kaaslased. Ja särav karbike sai mõne ehte näol, mis mul olemas on, ka sisu. Aitäh Jutupaun, see pakk tegi tõe poolest hingele sooja!