Kuid elukogemus täieneb ja saab suuremaks. Näiteks  on üks uus äratundmine (võibolla on see viga), et teistesse austavalt suhtumine ei too kaasa austust sinu isiku vastu. Respekti teenimiseks tuleb jääda kergelt üleolevaks. Mitte just ülbus, aga üleolevus - enda suurelt tundmine, enda huvide esileseadmine, vahel ka "vastu tatti andmine" suurendavad aktsiaid. Julgus mitte karta suurendab aktsiaid. Julgus end igaühega võrdselt tunda, isegi end teistest võrdsemana tunda suurendab aktsiaid. Ja tuleb välja, et see ei ole keeruline. Enamus Suuri Inimesi on  tegelikult tavalised väikesed inimesed, kes siplevad omaenda ja teiste probleemides. Just täpselt sellised pisitillukesed nagu neljanda klassi tüdrukud ja poisid, kes kurja pedagoogi ees lõksus jänestena vabisevad. Aga see selleks. Lõppude lõpuks määrab kõige rohkem see, mida ja kuidas teeme, mitte see, mida endast arvame. Arvata võib endast palju, jälge jätta aga on päris raske. Ja mu eneseuhkusele mõjub halvasti, et mina oma kolmekümne aastaga olen suutnud Maailma jätta vaid väikesed rasvased näpujäljekesed, mis  ajaga kergelt kaovad; mida on kerge pühkida või kinni katta. Vähe lohutab see, et 99,99% inimkonnast on sama kaduva vääringuga.