Oluline on võtta  täpsema vaatluse alla inimlike võimete vastastikune mõju. Elu jälgima õppides jõutakse selleni, et neid lapsele toimivaid mõjusid hakataks kujundama nii, et inimese kui terviku jõud ja inimese hinge jõud vastavalt vahelduvad. Igal juhul, lõpetuseks võin veel öelda, et vaimuteaduslik koolitus, kui seda tehakse õigesti, aitab elu jälgida. Harilikult unustatakse elu tähtsamad tõsiasjad või ei leita õiget rütmi tõsimeele ja huumorimeele vahel. Seda õiget rütmi pole leitud, kui naerdakse noort inimest, kes laseb  trammil endast mööda sõita. Selline inimene on tõesti huumori objektiks, kuid tuleb osata huumorilt üle minna tõsisele suhtumisele. Siis liitub selline juhtum elu teiste juhtumitega, meis aga elab siis hing, mis saab eluga kokku kasvada. Inimene, kellel pole vajalikku huumorimeelt, ei suuda tõsiselt näha inimest, kellest tramm niiviisi mööda sõidab. Inimene ei tohi olla ühekülgne. Just selline elukäsitlus on vajalik kasvatajatele ja õpetajatele. Kuid ka meie võime selle õige vaimuteadusliku enesekasvatuse abil  endas kujundada.