ma ei saa  aru, kuidas on see nii, et mõne inimesega muudkui räägiks ja räägiks ja räägiks ja ikka jäävad justkui pooled asjad rääkimata, aga mõne inimesega vahetad kaks lauset stiilis 'küll pole ammu vihma tulnud' ja sellega nagu jututeemad ammendukski.  tegelikult räägin praegu oma neljapäevasest külaskäigust antsu juurde.  kes on ants?  ants on meesterahvas, kaks kätt, kaks jalga, silmad peas, nina ja suu selle all. vanuse poolest võiks olla mulle vanaisaks. ants räägib mitut võõrkeelt. belglased  näiteks olid hämmastusest rullis tema suurepärase inglise keele üle. ants saab arvutiga hästi läbi. ja antsule meeldib, kui tal külalisi käib.  ja me rääkisime antsuga kaks tundi maailma asjadest: ristist, jumalast (kuna mu lõputöö oli antsul lugeda), raamatutest, blogindusest, jaapanlastest ja tont teab millest veel. ning ikkagi jäi veel paljudel teemadel rääkimata, nagu ants oma kirjas mulle lahkelt meelde tuletas: