Juba ette võib öelda, et kui tahetakse raamatust midagi head omandada, siis peab loetud raamat ise hea olema. On muidugi inimesi, kes oskavad ka vaimse pahna hunnikust teri sõeluda, aga need on vististi üksikud.  Kuid häda on selles, et kõik, mis kir­janduses väärtuslik, olgu see kirjandus siis teaduslik või ilukir­janduslik, on enamasti raskelt seeditav: et teda tuluga lugeda, peab selleks ette valmistuma.