On arusaadav, et sellise vaenlase kukil olles ja füüsiliselt nõr­gestatuna muutub inimene tundeliseks. See tundeline toonistus ongi "Vastsete radade" üks külg. Tihti muutub see kaebluseks ja siis  paratamatult tundub minakangelane väiklasena, tema eluvõitluski väikesena, kuna ka vastased ja kokkupõrked on väikesed. Kuid sattunud keset metsa, saab minakangelane tagasi oma jõudu: kon­takt loodusega annab olemisele ikka kindlama põhja. Et metsatöö­liste ringis leiab minakangelane ka inimesväärsemat kohtlemist, siis kujuneb metsatööliste elu pilt, eriti nende ulaelu päris mõjuvaks.