Kui Robert Kennedy mõned kuud hiljem Los Angeleses oma valimiskampaania raames tehtavat kihutustööd alustas, oli senaatorit tervitama tulnud noorte hulgas silmapaistvalt palju hipisid. Hetkel, mil R. Kennedy aeglaselt mööda Spring Streeti sõitvas autos möödus kohast, kus ma seisin, pöördus üks tugev, telliskivipunase näoga ameeriklane, välimuse järgi otsustades ärimees, minu kui ilmselt eakaaslase poole, et sõnada: "Kui Bobby presidendiks saab, siis on see esimene hipi-president maailmas."