Lõpuks sai siis Glen Cooki «The Black Company» põhjalikumalt käsile võetud. Olin seda pisikest raamatud oma pool aastat või isegi rohkem töökäikudele kaasa kandnud ja lugenud kui bussi või kedagi oodata vaja oli. Raamatu nurkadest paisab see tassimine juba päris kenasti välja ka. Haigena voodis vedeledes läks aga enne veninud raamat üsna ludinal. Ühesõnaga lugesin ma seda kahe päevaga kuus korda rohkem kui enne poole aasta jooksul kokku. Kuidas siis Higginsi esimene kokkupuude dark fantasyga oli?