Igatahes on Barbarus oma geomeetriliste lauludega ja Pariisi-ainetega meie luulele näidanud uusi võimalusi. Ta on teinud huvitavaid vormilisi katseid ja meie luulekeelt rikastanud mitmekesiduse ning piltlikkuse suhtes. Kuigi ta katsete tulemused kaugeltki igakord ei moodusta  püsivaid väär­tusi, jääb üldiselt ta viies kogu värsse silmapaistvaks nähtuseks aasta lüürilise toodangu võrdlemisi madalal tasapinnal. See äratab vähemalt usaldust, et luuletaja tõsiselt võtab oma ülesannet.