Kuimetsa (Quiuames) küla on esmakordselt mainitud 1241. aastal Taani hindamisraamatus. 1286 sai Tallinna naistsistertslaste klooster kinkeaktiga oma valdusse Kuimetsa ja Kaiu ümbruse maa-alad. 1345. aastast on teateid kloostrimõisa kohta.  Jüriöö ülestõusu järel läks Kaiu Harjumaa ordule. Feodaalse killustumise perioodil XV ja XVI sajandil jagunes Juuru kihelkond taanlaste ja Tallinna kloostrite vahel. Kihelkonna idapoolse osa, Kuimetsa ja Kaiu ümbruse uueks peremeheks  sai Tallinna naistsistertslaste klooster. XV sajandi esimesel poolel ehitati Kuimetsa kloostrimõisa kaitseks Tornlinnus (arvatavasti aastal 1412). Linnus hävis 1574 Liivi sõja ajal.  Kuimetsa on nö ajaloolises plaanis veelgi leidnud äramärkimist. Nimelt asub Kuimetsa lähedal karstiala, mis on tuntud Ida- või Iidaurkeina. Kuigi ühtki kohanime ei mainita, peetakse just neid muistsete harjulaste pelgukoobasteks, millest Läti Henrik räägib seoses sakslaste ja nende liitlaste sõjakäiguga 1220. a.