Ja  5-kilomeetrine jalgsimatk bussipeatusest tädi juurde, ikka mäest alla, üle jõe, natuke mööda maanteed ja siis veel mööda liivast külateed…Mõnus! Jõeäärses kohvikus tegin pisikese peatuse, nn Tünni-baar küll suletud, aga teelistel peatumiseks igati sobiv koht. Ja seinal kuulutus, et laup õhtul seal tantsuõhtu, tantsuks ansambel a la Siiri ja Toivo, shashlõk, õlu, pilet 40 krooni:) Kahjuks ei saanud ise sinna jääda, sealt oleks saanud jällegi teravaid emotsioone mitmeks ajaks:)) Korjasin tee äärest tädile suure  pundi põllulilli, sellist värvikat kimpu ei saa ühestki linna lillepoest. Kokkuvõttes tõeliselt reis lapsepõlve, aeg olla natuke üksinda ja iseendaga, samas Eestimaa loodust ja külaelu natuida…Nurrrrr!!!