Lähen Emajõe äärde. Paadiralli. Üritused. Mis siis, et tegelikult neist tegelikult üsna suva. Aga seal on inimesed. Tuttavad. Võib-olla ka sõbrad. Mitte et ma eriti tore kaaslane hetkel oleks. Samas on võimalik, et üldises  melus ununeb reaalsus. See, et tegelikult on väga palju teha. Ja see, et sõprus on habras.