Nii, juba kord, alates oma sünniga on meie ajalugu meie vaimse paremiku kasvatanud koos nende demokraatiliste ideedega. Juba kord on meie intelligents ses suhtes näit. erinev isegi Soo­mest, palju otsemalt tollest rahvast tõusnud ja tõusiklik selle sõna hääski tähenduses. Miks peaksime laskma seda "kadakasaksastada" tõusiklikuks selle halvas tähenduses? Miks ta, kuigi õigustades kõiki ühiskonnale kasulikke kihte kui  niisuguseid, ei peaks olema oma südamega siiski eriti nende poolt, kelle elutingimused kõige raskemad ja kes vaimu toetust ja abi tarvitsevad kõige enam? Ja kes ütleb, et vaimutöölised, ise samuti ja enamasti vaid oma tööjõu müümisest elades, ei tarvitse omakorda solidaarsust ja ühisabi just eriti neilt mittevaranduslikelt? Kasvav tööpuudus ka vaimutööde alal kasvatab ka seda ühtekuuluvust ikka enam. Juba hakkab meilgi ilmenema nähtust, mis enam kapitaliseerunud demokraatiais (näit. Ameerikas) sage: et  kehatööliste töö tasutakse isegi paremini, nende tulundus on kõrgem kui vaimutöölistest kehvistul. Milleks siis selline ikka enam pääd tõstev eraldumine ja põlgustunne nende kui "rahva" vastu ja nende, s. o. sotsiaaldemo­kraatiliku kultuuritahte vastu?