Programmeerimine on väga abstraktne tegevus ja  programmeerijad kipuvad olema rohkem N-tüüpi. Siit saab alguse ka üks tüüpilisi konflikte programmeerijate ja klientide vahel. Tarkvarainimesed on tihti peaga pilvedes ning mõtlevad sellele, kui tehnoloogiliselt uhke, võimas, universaalne ja abstraktne nende lahendus on, samal ajal kui klient nutab, et tema konkreetset erijuhtumit arvesse ei võeta.  Universaalset ja abstraktset koodi on palju põnevam kirjutada, kui erijuhtumeid nikerdada, aga reaalne elu paraku peamiselt erijuhtumitest koosnebki. Selle asjaolu  teadlik arvestamine, enese kahe jalaga maa peale surumine ning püüd maailma kliendi seisukohalt näha aitab tihti kaasa palju soojematele ja viljakamatele suhetele.