Lugesin eilsest Frankfurter Allgemeinest intervjuud  Saksa vehkleja Imke Duplitzeriga ("Das IOC kommt nicht ohne Gesichtsverlust raus"). See sümpaatne inimene kinnitas samuti, et olümpiamänge boikottida on praegu samahästi kui võimatu. Talle tähendaks see mh eksistentsiaalset hoopi, millest ta ei toibukski ehk. Duplitzeri meelest oleks pidanud ROK Hiinast loobuma siis, kui kunagi aastaid tagasi korraldajamaad valiti. Aga hiigelsuur Hiina valiti omal ajal majanduslikel põhjustel. Ta ütleb, et ROK on end tänaseks nii ummikusse manööverdanud (see on Duplitzeri hinnangul moraalne pankrot), et praegu ei mõju ükski ROKi esindaja öeldud sõna või tehtud tegu enam veenvalt. Aga sportlastel pole eriti midagi parata, tuleb sõita. Duplitzer ütleb, et kui tema sponsorid tuleksid ja ütleksid talle: sinu moraalne hoiak meeldib meile, kullake, me kindlustame su majanduslikult järgmiseks neljaks aastaks, siis ta ei sõidaks Hiinasse.