Reisi kõige ohtlikuma olukorra tiitli sain ka  sisuliselt viimasel sirgel enda nimele. Sõitsime Stockholmi sisse, tee oli päris libe endiselt ja tagarehv oli juba kolm päeva tagasi minimaalse pidamisega. Ivo sõitis ees, vahetas rida, foorituli läks punaseks ja ta pidi suhteliselt kõvasti pidurdama. No mitte äkkipidurdus, aga selline pisut teravam, kui tavaline. Ma oli parajasti tema taga rida vahetamas, kui piduritulesid märkasin (Ivo on kogenud sõitja, pidurdab piduriga ainult siis, kui käiguga ei mängi välja enam, või mingi oht on teel), vajutan siis ka  päris järsult esipidurit ja prõksti viskab tagaratta libisemisse ja külje ette. Jõudsin veel eesseisva auto põrkerauda vaadata ja mõelda, et no väga hull ei saagi see kukkumine vast olema, kui siis viimasel hetkel sain piduri lahti lastud, ratas viskas sirgesse asendisse tagasi, jõudsin veel vasakpõike teha ja sõidutee keskjoont mööda eesseisvatest autodest mööda veereda.