Mis "Jaanipäeva" mõju tükeldab ja ähmendab, on just ta - venitatud pikkus. Selles on palju loogilist ehitust segavat, ebatähtsat, ülearust. Siin seletatakse ning targutatakse lehekülgede kaupa kunstilise kujunda­mise asemel. Ja seetõttu tuhmub oluline, katkeb teost kooshoidev idee­line selgroog. Iseenesest tänulik aine ei ole veel lõplikult ümber vormitud ega viimisteldud. Eriti haavab nõudlikumat lugejat romaani keel ja stiil. See on igal teisel leheküljel liig "rahvalik",  liig "lopsakas" ja - lohakas. Aina "lõõpimine" ja "jõrsemine" iga "ivakese aja pärast". Lastagu, kui tahetakse, seda teha romaani maamehist tegelasil, aga ärgu harrastagu sellast žargooni autor ise.