Käisin täna Uues Maneežis vaatamas fotonäitust "Venemaa  rongiaknast". Üks huvitavamaid fotoprojekte, mida siin näinud olen. Jakunin idee, ta lasi anda paarile fotograafile nö ekspeditsioonirongi, ning need kärutasid sellega terve Venemaa kuni Vladivostokini (sinna on läbi Venemaa 9288 km raudteed...) välja.  Metsikuid vaateid pildistati üles. Ja lisaks on väga põnevad fotoallkirjad. Kui näituse (200 pirakat fotot) ära vaatada, saad palju huvitavat Venemaa kohta teada. Näiteks, et näituse autorite väitel on insenerilahenduste poolest maailma üks unikaalsemaid ja  keerulisemaid raudteesid Kruglobaikalski raudtee. See on iseenesest vaid 260 kilti pikk, aga seal on 38 tunnlit ja 47 viadukti ehk et iga kolme kildi tagant on kas tunnel või viadukt. Raudtee rajamiseks kulus üks vagun lõhkeainet ühe kilomeetri kohta. Ehituse kiirus oli keskmiselt 40-50 sentimeetrit raudteed päevas... Äraviidud mulda tuli kokku nagu oleks ehitatud Suessi kanalit.  Või et täitsa süda-Venemaal Tveri oblastis on veel kohti, kus raudteel töötavad käsitsi käivad strelkad ja semaforid. 21. sajandil  nagu 19. sajandi alguses.  Aga veel võimsam kui näitus on selle fotoekspeditsiooni põhjal kokku pandud heas köites fotoraamat, mis on 300 lehekülge paks ja sisaldab 400 fotot. Maksis 2600 rutsi ehk veidi üle 1100 krooni, aga nii väärt asi, et ma ostsin kõhklematult ära.  Kes Venemaal rongiga sõitnud teiselepoole Uraale, see kindlasti teab, millistest hingematvalt ilusatest kohtadest Transsiberiraudtee läbi läheb. See on elamus. Ilus on see Siber, põrguline.  See siin pole Siber, vaid  kaubanduslik vaade Kremlile