Kui me neljapäeva õhtul (ehk siis proovieelsel päeval) Pauluse kirikusse jõudsime, oli motivatsioonikoosolek juba alanud. See oli korraldajate viimane kokkusaamine enne pidu ning seisnes suuremalt jaolt  tordisöömises (2 kilo, maasikatega!), mille käigus tulid järjest meelde veel tegemata asjad. Pauluse koguduse majas jooksid inimesed sisse-välja, pannes üles näitusi, misjonisaali, infopunkte ja kohvikut. Kirikupinke katsid dirigendirosettide, ümbrikkude, infolehtede, märkide ja lintide kuhjakesed, milles Elo ühes abilistega kiirelt korda lõi.