Ma olen palju Eesti bussijuhtide aadressil õiendanud. Üldmulje tasakaalustamiseks ja õigluse huvides kirjutan nüüd suurelt ja rasvaselt: 24 TUNNI JOOKSUL  JUHTUS MINUGA LAUSA KAKS KORDA, ET BUSSIJUHT OLI RÕÕMUS, SÕBRALIK JA VÄGA ABIVALMIS. KIITUSE ON ÄRA TEENINUD SEBE BUSSIJUHID! Kahju, et ma nende nimesid ei tea, kirjutaks suurelt ja punaselt ja seaks teistele eeskujuks. Kokkuvõtvalt: mulle sooviti head uut aastat (pluss vene aktsendiga bussijuht lisaks veel häid jõule), mu raske roosa kohver aidati suurima enesestmõistetavusega bussi pagasiruumi, lubati silma peal hoida, et seda vales peatuses maha ei laaditaks, teadustati 2,5 minutit enne sihtkohta saabumist  peatuse lähenemist (spetsiaalselt mulle!) ning sooviti reipalt head õhtut. Nurr.