Eestlasi peetakse põikpäisteks ja jonnakateks- noh, seda võiks ka pidada eesti sisuks, samuti töökateks. Räägitakse küll, et töökus on NL ajal meist kadunud, kuid vaadates ringi, siis on näha küll, et vara üles hilja voodi, nõnda rikkus majja toodi, ei rabelda mu meelest mitte selleks, et tõesti seda va rikkust kokku ajada, vaid lihtsalt: niisama. Heaks näiteks, mis meid, tõsi küll slaavlastega võrdleb: eesti keeles töö kõlab nagu tee, kulgemine, pidev olek. Vene keeles trud tuleb sõnast trudnõi-'raske', või rabota- sõnast rab-'ori'. Eesti muinasjuttudes saadakse rikkaks raske tööga, (muinasjutud printsile mehele saamisest on ilmselgelt sakslastelt pärit) väärtustatakse haridust, slaavlastel istub Loll- Ivan ahju peal ja unistab ajast, mil midagi tegema ei pea. (Muuseas, slaavlane tuleneb ladina keelest, slavus-'ori'.)