mäetipul, kae, titaane seisab paar  ja neil on heitlik meel!    nii kümneid rahne  põlistamm  kurb mäger juurte vahel rippu  paar sõiduautot  pisemat muud pahna  küll meelevaldselt vahel raju raksab    mis jõud küll vastu taevast lennutanud lehma  üks talliuks su südamest mis suurem  hirmpalju oksi    plekk katuselt kui kergitanuks tiibu  kaob õudsel kuminal, kaob silmapiiri  taha  kui rüve hiigel-lind mis  ajaloost või hingepõhjast pagend  nüüd jumisedes üle laperdab  viib verest vapramadki    veel hulk ideid  uitmõtteid haralisi  summ koletumaid sõnu  paar needust  kurjalt keereldes  mis  ohvrit otsind  üks pisuhänd mis aita tarib träni