Kaevasin täna kadakat välja. Kõigepealt pidin puusadeni lumes sumpama, et temani üldse jõuda. Muidu nii suur murdumisoht polekski, kui põõsad oleks ühtlaselt lumes, nagu lehtpõõsad, aga sel kadakal olid alumiste okste alused täitsa tühjad ja peal pool meetrit lund. Ma ei taha mõeldagi, kuidas meil teised kadakad, mida pole enam ammu lume alt näha, ennast tunnevad.    Suurte puude pealt kukkus eile palju lund alla, aga öösel sadas asemele. Täna teeradasid sisse uuristades käis küll mõte läbi pea, et nii, nüüd on seda lund tõesti liiga palju. Loodan, et me ei pea kevadel hakkama kraavi jääd lahti õhkima, et see vesi kuhugi ära läheks.