Reisilt tulles ööbisin sõbranje juures, lobisesime peaaegu varahommikuni ja eile pealelõunal alles jõudsin siis koju. See eestimaine hallus ja pimedus, mis vastu vaatas,  tekitab ikka tõsise sügismasenduse. Praegusel ajal saab ehk rõõmu tunda ainult inimestest ja suhetest ja sellest, kui mõni päikesekiir kusagilt pilvepiirilt piilub. Kasinad need rõõmud siin jah… Aga kuidagi peab edasi elama. Igatahes plaanid, mis aasta viimaseks kuuks teinud olin, on tänaseks päevaks kõik kolinal ümber lükatud, tuleb supertöine kuu, peaasi, et tervis vastu peaks. Ja lootus on, et kui punapäevad mööda saavad, ehk tuleb siis seksi isugi tagasi. Viimasest tõeliselt heast seksist ikka liiga  palju möödas… peab siit hakkama tahapoole lugema, hetkel ei tulegi endal ju meelde…