Ja eriti sellise kriitilise realistina on ta tugevasti kaasa  aidanud niihästi oma lähtemiljöö, meie külaühiskonna sotsiaalvahekordade paremaks tundmaõppimiseks, kui ka kogu meie talupoja-vabariigi ideoloogiliseks arenguks. Võib-olla võib tema ideoloogilistes kõikuvustes ju märkida - nagu seda nüüd mõnelt poolt püütakse teha - pisut kerget kaasaminekut aja valitsevate vooludega, aga põhiliselt on ta loomingu kriitilisus ikka jäänud samaks: ta on jäänud truuks oma õiglase väiketaluniku mentaliteedile ja kajastab nii ka kogu selle meie domineeriva ühiskonnakihi ja sel  põhjeneva intelligentsi ideoloogilisi otsinguid. Mõni kõikenägev tark tulevikus võib ehk neile kui eksimustele muiata, oleviku võitluse ägeduses võib nende üle pahandada - aga neis eksimustes ja selles "jumalatuses" on küllap osa kõigi meie teistegi õige eluvormi otsimise traagikat. Ja kui nüüd jälle seisame uue sotsiaalsete reformide aja ees, peaks ka Metsanurga analüüsid sel alal saama jälle aktuaalseks.