Paadiga oli tore lugu. Kui meie Daki ja ühe kutiga otsustasime Pühajärvel olevat saart uurima  minna, siis teine tüüp otsustas, et tema sõidab seni paadiga ringi. Ok, ärgu siis kaugele mingu, eks? Hiljem vaatame, et üks paat läheneb selle saare maabumiskohale ja seal on ema oma lapsega, kes meid nähes sattus kohe ärevusse, kus teie paat on ja kuidas te ikka tagasi saate, et üle nelja ikka paadis olla ei tohi ja tema meid vist ikka aidata ei saa. Me siis rahustasime teda, et meil see paat siin kuskil ikka on. Muidugi tüüp, kes paadiga minekut tegi oli sellega hüüdmiskaugusest väljas, nii me siis  sulberdasime seal ja mängisime merehädalisi. Loomulikult ilma päästevestideta, mis meile selga suruti enne paati istumist. Need olid turvaliselt paadis.