Peaosalise Raivo Adlase õõnsavõitu paatosega küllastatud mängumaneer, mis oli rohkem omal kohal «John Gabriel Borkmani» küünilise pangadirektori puhul, näib lüürilise ja idealistliku kirjandusmagistri juures ühekülgse ja ülepakutuna. (Muide, mõnes rakursis on Adlas üllatavalt sarnane Gustav Suitsu välise kujuga, kuid seesmiselt ei oska tema loodud tegelast Suitsuga küll eriti seostada.) Vaatamata näitleja atraktiivsetele pingutustele on ja jääb magister Harald Imeline üsnagi ähmaseks udukujuks.