Epp: Eks igaüks peab selle piiri ise panema, sellist asja ei saa sedusega kehtestada ja isegi kirjutamata seadusi on vist mitu tükki. Mina olen oma Ameerika-blogis ja hiljem "Minu Ameerika" raamatutes kirjutanud oma abikaasa suguvõsast ja hiljuti just vaatasin üle neid raamatuid selle pilguga, et  mismoodi hakata neid tõlkima inglise keelde. Jah, kahe raamatu peale kokku on paar sellist nüanssi, mida ma tõlkides pehmendaksin, aga üldiselt julgen neile näidata küll, mida kirjutanud olen. Inimestest, detailidest ja dialoogidest saavad sümbolid - näiteks tarbimismaailma raisjakate sümbolid - ja mul ei ole olnud vajagi oma suhtumist lisada, lihtsalt kirjeldad neid olukordi ja lugeja saab ise aru, mis toimub ja saab oma järeldused teha. Minu meelest annab see sümbolitena kasutamine õigustuse - läbi inimeste  saab kultuuri seletada. Niisama oma eraelu pole ma oma meelest kunagi kajastanud, alati on selle taga mingid probleemid, mida ma üritan kaardistada.