Aga kas ei ole tunda, et inimesed otsivad midagi? Nüüd, kui meie "alumiste tšakratega" on kõik korras - meil on turvalised soojad kodud, meil on süüa nii palju, kui vaja, me  saame seksida palju tahame, ilma, et peaksime kartma liiga palju beebisid. Siis nüüd on võimalus tegeleda oma ülemiste tšakratega - armastamise (siin on mõeldud nn tingimusteta armastust, mitte klammerduvat, sõltuvat suhet), kaastunde, andestamise, tõe rääkimise ja suhtlemisega, intuitsiooniga ja… valgustumisega. Või kuidas iganes nimetada seisundit, mida me tahaksime saavutada - õnnis, rahulolev tunne ja eneseteostust täis elu, usaldus, et kõik läheb hästi ja ma ei pea ennast mitte kellegagi võrdlema,  kellelegi kade olema ega millegi pärast hirmu tundma. Pole juhus, et raamatupoodides aina kasvab "eneseabi" (uhh, kuidas mulle see nimetus ei meeldi!) sektsioon. Järelikult - midagi selles on. Kuid tõsi on, et selleks ei pea ilmtingimata "joogat tegema" või "sellistel koolitustel" käima. Ma tunnen paljusid, kes on lihtsalt oma loomult sellised.