ja sellist suhkruta moosi läheb meie peres ikka palju. Rohkem ikka kui kooki ;) Ma isegi ei julge öelda palju maasikaid meil jäässe sai. Rohkem kui eelmine aasta, sest mingil kummalisel põhjusel oli veebruariks juba kõik otsas. Jäässe panemise osas olen ka edusamme teinud. Maasikad käivad kergelt saumiksri alt läbi. Noh nii, et ikka osad jäävad päris  terveks. Edasi kühveldan nad kilekotti. No mitte nii suurt kogust korraga, aga piisavalt. Kilekotist nii palju õhku välja kui saan, kerge sõlm peale ja kasti. Võtab ikka palju-palju vähem ruumi kui karpidega panek. Üks sõbranna ükskord õpetas nii ja kui ma siin ükspäev maasikaid panin ja naabrivanaema parasjagu mööda läks, siis imestas, et kuidas ta vanast peast veel niimoodi targemaks saab. Kogub teine terve aasta karpe - igal pool ees ja lõpuks võtavad kapis veel nii palju ruumi ka. Ja siis tulen mina, oma  peenikese kilekoti rulliga ja paigutan ulme koguse maasikaid omale pisikesse jääkappi.