Teooriale, mille kohaselt  tõe tagakiusamisest pole häda midagi, sest tagakiusamine ei saa tõele mingisugust kahju tekitada, ei saa panna süüks tahtlikku vaenulikkust uute tõdede vastu; aga me ei saa ka kiita sedasorti suuremeelsust inimeste suhtes, kellele inimkond nii palju võlgneb. Avastades maailma jaoks midagi, mis teda sügavalt puudutab ja millest ta enne ei olnud teadlik, tõestades maailmale, et ta on olnud eksiarvamusel mingis olulises ilmalikus või vaimulikus küsimuses, teenib inimene oma ligimesi parimal võimalikul viisil  ning mõnikord, nagu varakristlaste ja usupuhastajate puhul, poleks doktor Johnsoni pooldajate meelest inimkonnale üldse võinud osaks langeda kallimat kingitust. Et niisuguste suurepäraste hüvede toojatele tasutakse martüüriumiga, et nende autasuks on saada koheldud kui kõige nurjatuni kurjategija - seda ei pea see teooria mitte kahetsusväärse eksituseks ja õnnetuseks, mida inimkond peaks kotiriietes ja tuhka pähe raputades taga kurtma, vaid asjade normaalseks ja õiglaseks seisuks. Selle kohaselt peaks uue  tõe esitaja seisma silmus nagu seisis Lokrise seaduseandjate ees uue seaduse esitaja et rahvakoosolek saaks otsekohe silmuse kinni tõmmata, kui toodud põhjendustest ei piisa seaduse viivitamatuks vastuvõtmiseks. Ei saa eeldada, et heategijate niisuguse kohtlemise pooldajad väärtustaksid kuigivõrd tehtud head ning minu meelest on niisugune seisukoht omane eeskätt vaid seda sorti inimestele kelle arvates uued tõed võisid ju omal ajal olla soovitavad, kuid nüüdseks on meil neist mõõt täis.