Motelliööbimisele järgneval päeval, 1. septembril, algab keelekursus. Piisab, kui istun vabale toolile, tutvustan end naabrile ja juba kuulen emakeelset vastust naabri naabrilt, ühtlasi nimekaimult. Rida tagapool istub teine paar eestlasi. Nemad on juba õnnelikud linnaelanikud. Meie, kaks Nelet, veel ilma hooleks jäetud. Pärast lühikest koolipäeva suundume kontorisse, mille vahendusel kõik soovijad endale kodu leiavad. Meie ei leia, sest oleme Ida- Euroopast ja tahame pärast üüri maksmist midagi ka hamba alla  jätta. Kui vastandame 400-eurose eelarve, mis umbkaudu vastab stipendiumi suurusele, 375-le eurole odavaima koha eest 2- või 3-kohalises toas, siis 25 eurot ja kuuajane toiduvaru on Itaalia kontekstis müstika.