Kita on nüüd muutunud tõeliseks sülekassiks ja ainult kaisus olekski. Tema ei tee pahandusi, aga juttu armastab puhuda küll. Kauge esivanema käest on Kita saanud siiami verd, mis ei avaldu mitte tema välimuses vaid iseloomus. Emotsionaalne,  jutukas, inimlemb ja natuke ka domineeriv. Uues kodus peab paitamiseks ikka aega võtma, sest muidu saad kassikeeles kõvasti hurjutada. Taskurätikuid läheb aga vähem, sest tahad sa või mitte, nina pühitakse sabaga ikka kümneid kordi päevad puhtaks