Tuhnisin arhiivis ja täpselt aasta eest andsin oma nõusoleku mind tsiteerida Ninatagale, kes palus selleks eelnevalt ka luba.  Ja selleks ma loa andsin, kuid senimaani pole Ninataga mu tsitaate kasutanud.    Sealsamas loas on selgelt ka kirjas ajakirjanikele suunatud minu kirjapandu tsiteerimise mittelubamine.    Kulla päevalehe omanik!  Kas Sa soovid lugupeetud  ärimehena endale külge kleepida lihtlabase varga sildi?  Mina, kes ma olen töötu nooremas keskeas mees, kes on otsinud omale tööd, kes pole tööd leidnud, kes elatub abirahast, mis on häbematult väike...  Minusuguse tagant siis varastab Sinu ligi 6miljonilise aktsiakapitaliga väljaande toimetaja, kes saab ju Sinult palka.    Järelikult vastutad Sina kogu selle jama eest, mille Su  alluv kokku on keetnud.    Ennetamaks vaidlusi loasaamisel - mul pole kohustust, vaid mul on õigus luba anda.  Kui ma ei luba, siis peab Sinu väljaanne minu blogisissekandest suu puhtaks pühkima.  Kui ma luban, siis teeme lepingu.  Kus kirjas, et valikuliselt tsitaate enam ei kirjastata, vaid kogu lugu koos pealkirjaga ning autori nimega.  Muidugi, ärgem unustagem viitamast, millises blogis antud sissekanne üleval on.  Ja selle eest saan mina honorari.  Ehk tundub see  mõte asjalik ja õiglane olema.  Sinu leht saab leheruumi ja mina oma kõhu täis.    Eks anna teada kommentaariumisse, kui oled sellega päri.    P.S. Online-väljaande tegevtoimetaja on üks hale kuju küll, et nõnda labaselt vastab.  Haridust vähe?