Eriti hea moment oli muidugi see, kui meeskolleegil hakkas ootamatult mobiil helisema. Loomulikult oli ta unustanud pärast lõunat hääle uuesti maha võtta… Nii kajasidki üle terve koosolekuruumi järsku õrnad lapsehääled, mis kooris karjusid "ME EI O-LE LAM-BAD! ME EI O-LE LAM-BAD!"   Selle peale kõlas saalist muidugi üksmeelne räme naer ning telefoniomaniku nägu oli tol momendil täiesti  kuldaväärt XD