Pärast oli tore ka see, et nägin öösel Sõpruses sedasama Robertit ja Elisabeth Connerit, kes näitas etenduse jooksul kaarte tekstidega - sest ikka päris raske võib-olla kõike seda meelde jätta ja ju neil tegelikult oli tekst ikka täiesti peas, aga lihtsalt vahepeal oleks vaja mingit sellist abi ja seda siis nad sealtsamast lava  eest ka said - James Blake'i ja Hudson Mohawke'i peol. Koputasin neile õlale, ütlesin, et käisin etendusele ja et "I was like… yeeee, I really liked it!"