Arvatakse, et varblased said alguse Aafrika troopilises piirkonnas. Nende esivanemate isastel esindajatel oli iseloomulik must rinnaesine, kuid emaslinnud olid täiesti mittemidagiütleva pruunikirju sulestikuga.  Levik toimus Niiluse suunas, kus hiljemalt pleistotseeni alguseks (u. 1,8 mln. aastat tagasi) kujunes välja uus levila. Just sealt alustasid varblased ulatuslikku ekspansiooni põhja ja ida suunas. Pleistotseeni-aegne mandrijää pealetung sundis liiki levima ka lõunasse. Varblaste üks suurimaid spetsialiste Denis Summers-Smith arvab, et just sellel perioodil sai alguse varblase jagunemine praegusteks põhjapoolkera liikideks. Edasi käis säutsude areng tihedas seoses inimesega, kusjuures Lähis-Idas kujunes välja  koduvarblane ning Hiinas põldvarblane. Mõlemad varblased kujunesid inimese täielikeks kommensaalideks (kahe eri liiki kuuluva organismi kooselu, mis on kasulik ühele osalisele, kes seejuures ei ole teisele kahjulik): koduvarblane spetsialiseerus toituma nisust ja odrast, põldvarblane aga riisist.