Kümme aastat tagasi peeti joogaga tegelejaid uhhuuks, kambaks hulludeks, kes teevad nägu, nagu nad otsiksid ja saaksid kontakti teispoolsusega ning kes panevad endale jala kaela taha ja seisavad asja ees teist taga peapeal. Praegu on elementaarne, et spordiklubis on võimalik ka joogatunnist osa võtta, samamoodi nagu seegi, et jalga kaela taha ei pea panema. Ja peetakse normaalseks maksta (kümneid) tuhandeid kroone palverännakute, joogapuhkuste ja eneseteraapia eest.