Ma loodan väga, et eestlannasid ei peeta Euroopas ihaldusväärseteks, sest "ihaldusväärsus" viitab trofeele, auhinnale, vallutusobjektile, kelleks ma  mitte ühestki rahvusest naist ei pea ja soovin väga, et keegi seda ei teeks.  Kuid seda, miks erirahvustest suhete arv on tõusnud, peaks üsna kerge selgitada olema: tänu piiride avanemisele. Eestlannad ei pelga õppida välismaal, end täiendada, reisida või pisut ilma vaadata ja kusagil naaberriigis töötada. Ja on loogiline, et maailmas ringi reisides on tunduvalt suurem tõenäosus tutvuda mitte-eestlase kui eestlasega. Kuid siinkohal on oluline välja tuua see, et tänapäeval pole enam suurema osa inimeste  jaoks välismaalasega abiellumine eesmärk omaette. Taoline suhe on mõne teise isikliku otsuse ja/või tingimuste lisatulemus.