Tarde  juhtis oma iseäralikku tähelepanemist seltskonna liikmete sarnasuse, mõtte ja tahtmiste ühtluse peale, kuna organiline kool ja majandusteadlased seltskonna iseolemist tööjaotuse, s. t., tema liikmete mittesarnasuse ja sellest väljakasvava ühistöö peale rajasid. Seltskond tekib orgaanilise kooli järele õieti seal, kus tööjaotus inimesi jäädavalt üksteisega köidab; Tarde'ile aga on selts­kond inimeste kogu, kes ühte soovivad ja tahavad. Tööjaotus ei ole Tarde'i järele mitte seltskonna iseloomulik ning  tähtis tundemärk; siis tuleks parasiiti kõige paremaks seltskonna liikmeks lugeda. Arusaamata oleks ka alaline sarnastav protsess, mis ajaloo peale suurt mõju avaldab. Mida kauge­male haridus tungib, seda rohkem kaovad ühiselu­lised vahed: seisuslikud, kihilised, rahvuslikud ja viimati - meie silmade ees - ühes Jaapani Euroopa kultuurile avamisega - ka rahvatõulised. Kui meie seltskonnas ka vahesid märkame, siis on need endise mitteseltskondliku ajajärgu jäänused.