Ma ei kadesta inimesi, kes peavad praegu värskes  õhus tööd tegema. Käisin täna oma saate võtetel ja osa neist toimus väljas. Ma pidin kringliks külmuma. Ilmselgelt oli vale riietus valitud. Tuiskasin vahepeal koju, et oma jalatsikirstust karvase sisuga saapad ja kindad üles otsida. Kohe teine tera oli. Tuleb tõde tunnistada, et ma lihtsalt venitan sügist oma riietusega endas edasi, aga vahel jõuab tegelikkus siiski ka minuni. Ja praegune pakane tegi seda vägagi otse ja omadega. Ilmselt tuleb ostlemisreis ette võtta, et garderoob eskimo riietusharjumustega  kohanduks. Ja see on vajalik. Rääkisin täna akadeemiku ja mereteadlasega, kes ütles, et külmad talved ja soojad suved ei kao kuskile. Meie madal- ja kõrgrõhkkondades on rohkem energiat ja nad ei lase ennast kõrvalasuvates rõhkkondadest morjendada. Seega, suusaärisse ja talveriiete müüki tasub investeerida. Ning muidugi võiks linna peal olla mehitamata klaasist soojenduskabiinid, kuhu sissepääs on sentide eest ja metallist raha eest saaksid inimesed automaadist eest kuuma jooki juua ja konte sulatada. Tee  pakane rahaks.