-  Võtan mantlitaskus oma fotoka (see on mul seal peaaegu kogu aeg). Püüan  kaadrisse saada kõike seda, mis meie auto juurest kalmistule vaadates avaneb: mõned puud, musta riietatud inimesed, päikeseline taevas ja Ameerika lipuga kaetud kirst.  "Epp!" hüüatab Justini ema vaikselt ja hüppab mulle ligemale. "Pilte ei sobi teha!!!"  Panen häbistatult fotoka ära. Ma ju ei teadnud.  Vaatan kirstu ümber kogunevaid inimesi - paljud neis närivad nätsu, hoiavad käsi püksitaskutes ja peaaegu kõigil on ees päikeseprillid. Aga see kõik on siin normaalne.