Minu pisuke hirm, et Prantsuse näitekirjaniku tükk, milles on palju kasutatud lõike Kafka "Päevikutest", võib olla raskekoeline ja  keerukas, oli muidugi asjatu. Nüganeni puhul poleks tohtinud mul seda kahtlust üldse tekkidagi. Kõik tegelased, suhteliinid ja aimatavad juhtumised joonistuvad välja näitlejate hea ansamblimängu, karakterrollide ja teksti koostöös. Rääkimata siis vapustava lavastaja võimest luua lavale pisidetailideni viimistletud ja nauditav teos. Tema puhul pole võimalik leidagi midagi, mille kallal norida, sest usun, et too mees ei tooks lavale midagi, mis poleks peaaegu, et täiuslik ja aldis ajaga täiustumisele. Kindlasti on  ettekirjutised kunstnikele ja kujundajatele täpsed ja kõrgete nõudmistega, kuid Linnateatri tugev tiim ja nimekad külalised lõid koos lavastajaga hämmastavad lahendused.