Taivanist tulevad erutavad uudised. Zhongguo Shibao vahendab Citibanki Taivani osakonna president Li Mingxiani arvamust, et Taivanis on tõenäoliselt jõutud põhjani. Ta ütleb, et paljud ettevõtete juhid on jõudnud üksmeelsele arusaamisele, et jaanuar ja veebruar olid Taivani majanduses põhjapuudutamise kuud ning nüüd et jõuda täie kindluseni, tuleb ära oodata USA finantsturu stabiliseerumine.    Li Mingxian toob välja, et veebruaris ekspordi vähenemine aeglustus, börs elavdus ning ettevõtetes  on taastunud investeerimisjulgus, mis näitab usalduse tõusu taastuvasse Taivani ekspordi potentsiaali. Veel toob ta välja, et Taivan ei alanda intresse nullini, vaid jätkab madalate intressidega ning samuti jätkab avatud ja leebemat rahanduspoliitikat.    Selge see, et need killukesed ei ole kinnituseks stabiliseerumisest, vaid valguskiireks selles 6-kuulises pimeduses. Li sõnul on tähtis jälgida, kuidas USA suudab toime tulla majanduskriisiga ning alles pärast stabiilsuse saabumist USAsse, saame  ka meie stabiilsuses kindlad olla.    Teatud stabiliseerumise jutte oleme hiljuti kuulnud ka Hiina kohta, kuid miskipärast on neisse kerge üleolevusega suhtutud. Hea näide on siin üks Financial Timesi artikkel (muidu suhteliselt emotsioonivaba leht), milles Hiina majanduse elavdumismärkide kohta tehti "kommunistide" varjatud pilkeid. Nüüd on aga teatud stabiliseerumist tunnistanud ka Taivani majandustegelane ning usun, et see on üsna emotsioonivaba.    Taivani majanduse jälgimine on  oluline sellepärast, et tegemist on territooriumiga, mis sai esimeste seas tänu suuresti ekspordile toetuvale majandusele korraliku tagasilöögi ning Taivani ekspordimahtude stabiliseerumine on teatud indikaatoriks, mis peaks fikseerima eesolevaid trende. Kui mitte maailma, siis provintsiaalse tähtsusega võib Taivani stabiliseerumist võtta küll. Sealt edasi Hiina, Lõuna-Korea ja ehk juba Jaapan ja Kagu-Aasia.