Keskmiselt paar korda nädalas: teisipäeviti Restoran Top80s, kolmapäeviti Ludos, nädalavahetustel sõpradega. Vahel jääb üks või teine ära, nii tulebki umbes paar korda nädalas kokku.        Eks lapsepõlves sai veidi Reis ümber maakera ja Tsirkust ja muid täringumänge mängitud. Umbes 5-7 aastat tagasi  ilmusid sellised mängud nagu Risk, San Marco, Labyrinth, siis sai neid vahel mängitud. Harva muidugi... kord paari kuu jooksul või nii. Paar aastat tagasi sai ühe sõbra juures hakatud bridži mängimas käima ja seal kaldus asi aina rohkem lauamängude poole. Algul Munchkin ja sellised lihtsamad mängud, kuni mingil hetkel kuulsin Ludo lauamängu üritustest ning ka lauamangud.ee poolt korraldatud koosviibimistest. Siis läks asi täitsa käest ära... nüüd mängin juba paar korda nädalas. Loodetavasti tihedamini ei  hakka mängima. :) Jääb natuke aega ka muuga tegeleda.        Tegelikult ei ole. :) Kui ikka on midagi olulisemat teha, siis eelistan olulisemat.        Üldiselt olen kõigesööja. Pigem on  minu puhul mõningad üksikud mängud, mida ma ei taha mängida, kui mängud, mida ma olen nõus mängima.    Kuna olen suhteliselt vähe erinevaid mänge mänginud, siis tahaks võimalikult laia valiku mänge ära katsuda. Mängu tüüpidest/stiilidest ma ei oskagi öelda, millised mängud mulle meeldivad. Pigem ehk ütlen mõne mängu mis mulle meeldib, siis võid ise sellest stiili välja nuputada. :)        Power Grid on hetkel kõige suurem  lemmik, kuigi olen seda juba suht palju mänginud ja hakkab vaikselt tüütama. Seal on juhusel liiga vähe võimalust mind üllatada... ehk selle pärast? 7 Wonders - hea lihtne mäng ja parasjagu pingeline kah. Lihtne seletada uutele mängijatele. Space alert on täitsa mõnus mäng. Üldiselt mulle meeldivad mitmed Czech Games Edition poolt tehtud mängud - Dungeon Lords, Galaxy Trucker. Memoir'44 sõjamängudest.        Mul ei ole selliste mängude vastu mitte midagi. Kui on hea teemaga mäng, siis võin täringut veeretada küll.    Anname tõele au - mõningad kaardimängud sobivad mängimiseks ainult teatud seltskonnaga. Näiteks Monty Python Fluxxi oleks suht igav mängida inimestega, kes ei ole ühtegi Monty Pythoni filmi näinud.    Kuid mulle  endale tundub, et mul läheb paremini mängudes, kus juhusel ei ole väga suurt rolli. Eks me tahame ikka võita ka vahel. :)        Ei oska öelda. Olen tahtnud neid mängida, aga pole eriti õnnestunud. Sõjamängulaagris käisin, aga sain seal olla ainult reede õhtul. Seal oleks ehk saanud ka tõsisemaid mänge proovida.    Huvi on, aga ei ole veel mänginud. Ainuke 1 vs 1 sõjamäng, mida olen mänginud, on  Memoir'44, kuid seda ei saa vist väga tõsiseks pidada.        Ei ole eraldi statistikat pidanud, aga arvan, et ikka neis mida ma olen rohkem mänginud. Kuid mulle ei ole "hästi minemine" ehk võitmine mängu juures kõige olulisem. Pigem ma naudin mängu, mängimise protsessi. Seega, kui on huvitav mäng, pidevalt on tegemist, siis on hea mäng. Ei meeldi sellised mängud, kus minu käik kestab 10 minutit ja siis pool  tundi ootan teiste käikude järgi. Seda küll, et siis on hea suitsetamas käia kui on teiste käik, aga liiga pikaks ei tohiks need pausid minna.        Vastumeelt on niisama istumine vahepeal. Mõnes mängus on huvitav ka teiste mängijate tegevus nende käigukorra ajal, kuid mitmetes on vahepealne ootamine tüütu, kus teise mängija käik otseselt ei mõjuta minu järgmisi käike.    Ega  ma seda ka naudi kui teised mängijad ei ole "hingega" mängu juures, vaid tegelevad vahepeal teiste asjadega, venitavad mängu. Seda mul vahest sõpradega mängides juhtunud. Teisipäevastel/kolmapäevastel üritustel seda eriti tihti juhtunud ei ole.        Eks ma üritan ikka veidi ette planeerida. Mängu esmakordsel mängimisel seda suurt teha ei õnnestu, kuid kui on  tuttav mäng, siis üritan ikka veidi ette mõelda. Vahel juhtub ka, et ei viitsi/taha/jaksa ette mõelda, siis mängin nii nagu juhtub.    Kuid anname taaskord tõele au - eriti süvitsi ei viitsi ette planeerida. Vahel küll juhtub, et hakkan arvutama ja nuputama, et palju ma ühest või teisest käigust punkte saan ja kuidas vastastele käru keerata. Aga seda suht harva.        Kui tekib võimalus käru keerata, siis  üritan seda ikka teha. :) Fleeced mängus ma pigem panin teistelt lambaid pihta kui üritasin ise uusi lambaid karjamaale toimetada. :)        Seal peab ikka pluss ja miinus paigas olema. Kui saan käru keerata ja ka ise sellest kahju kannatan, siis pole nagu mõtet. Kui õnnestub teisele mängijale (mängu siseselt) tuska tekitada ja ma sellest kasu saan, siis üritan teo ikka täide viia. Sihilikult käru keeramise  mõttega ma küll mängima ei asu. Vahel harva võib mängukäik selleni viia, et hakkan meelega keerama, kuid seda juhtub harva. Sel juhul peab kaasmängija mingi oma teoga olema mind tema vastu keeranud. :)        Mängu enda hinnang ei sõltu seltskonnast. Kui võtta otseselt seda hinnet, mida BoardGameGeekis saab mängule anda, siis üritan ikkagi  anda hinnet just mängule. Kuid on mitmeid mänge, mida ühe seltskonnaga ei saa mängida, kuid teisega on väga mõnus. Arvatavasti on nii mõnigi mäng hetkel minu jaoks suht madalalt hinnatud, kuna pole "õige" seltskonnaga mängima sattunud. Sama mängu mõne teise seltskonnaga mängides võib selle hinne minu silmis tõusta kõrgemale.    Sama võib juhtuda ka vastupidi. Olen arvanud, et on hea mäng, aga teise seltskonnaga mängides saan aru, et täitsa kräpp. Sel juhul on esialgse positiivse hinnangu  põhjustanud arvatavasti muud tegurid.    Üks selline huvitav mäng on Lifeboat. Olen seda sõpradega mänginud ja alati on läinud tõsiseks kisklemiseks mõnede sõprade vahel. Huvitav on vaadata kuidas suhted pingestuvad ja kes kelle peale seekord solvub. Ma ei tea kui huvitav oleks seda mingi teise seltskonnaga mängida.        Ega eriti ei ole,  ei ole põhjust neid meeles pidada. Nördimust on tekitanud olukord, kus seletan sõpradele uue mängu selgeks, mida ise olen 5+ korda mänginud ja siis jään viimaseks. Kuid mingit erilist pettumust valmistanud kaotus küll meeles ei ole. Või siiski...    Kui esimest (ja seni viimast) korda sai Civilizationi mängitud, siis mäng tundus küll põnev, kuni mingil hetkel teised mängijad avastasid, et lihtne on võita kui mind maha lüüakse. Siis oli küll selline abitu ja nördimust tekitav olukord. Ei saanud  midagi teha nende takistamiseks. :)        Otseselt ühtegi eredat momenti meeles ei ole, kuid eks magusaimad võidud on need, mis tulevad hästi napilt viimasel hetkel. Power Gridis olen võitnud, omades paar raha enam kui teisele kohale jäänul. Oli meil sama palju maju, sama palju maju varustasime elektriga ja raha oli mul umbes 120, vastasel 117. Täpseid numbreid ei mäleta, aga oli väga napp võit.        Kõige lihtsam oleks seda vaadata ehk BoardGameGeekist, kuid toon siin mõned endale olulisemad välja (tähestiku järjekorras):  7 Wonders,  Carcassonne,  Dixit,  Dungeon Lords,  Guillotine,  Kill Doctor Lucky,  Memoir'44,  Power Grid,  Stone Age.