Uuuh, Bianka, või kohe vana hea sotsialismiga ... Aga muide - Skandinaavias on seesama meie nooruses ja meie kodumaal jubedalt vussiaetud sotsialism väga edukalt hoidnud turvalist elukeskkonda ja andnud võimaluse ka neile, kellelt meie äsjane kauboikapitalism  igasuguse lootuse on võtnud. Sama sotsialism, natuke teise nimega. Mulle selline poliitika meeldiks.      Ma ei ajaks segi kaastunnet (oh sa vaesekene!) ja abi (kui sa prooviksid niimoodi, siis..?). Kui sa näeksid inimest, kes ei jaksa üle kraavi hüpata - kummal juhul oleks abi tulemusrikam, kas kaasa tundes või korraks küünarnukist toetades?  Ok, kraavist sai piisavalt pädeva abi korral üle. Nüüd:  Kas abi tõstis aidatava enesehinnagut või tampis selle kraavipõhja?  Sõltub.  Kui näiteks nii enne abi osutamist, selle ajal ja pikka aega pärast seda pead kuulma, kui saamatu sa ikka ise olid, kuidas abistaja oleks kindlasti kraavist ise üle kepsutanud ja mismoodi sa ilma abita jäänuks kraavi teisele kaldale: mina võtaks selle kuradi abistaja ja uputaks ise kraavipõhja (pardon my french).  Kui meil juba sotsiaalminister ise nimetab töötu abiraha saajaid sellesama abiraha kerjajateks, siis on minu meelest tegu täpselt sellise "abiga".    Kui abi sisaldab hinnangut, on  tegu almusega. Iga almus asetab almusesaaja andjast väga palju allapoole. Allpool olek alandab inimest.  Kui sa aitad inimest ja abi käigus ei unusta talle meelde tuletamast, et sina samas olukorras said ise hakkama, on see abi mõnikord kohutavalt kibe.    Ahsoo - psühholoogi abi vajavad inimesed ka selleks, et leida amet, mis neid tõepoolest rahuldaks. On päris huvitav, kui paljud teenindajana töötvad inimesed, kes isegi naudivad oma tööd rikuvad meie päeva lihtsalt seetõttu, et nad ei tea  oma võimekust rutiinses õmblejaametis - näiteks. Psühholoog tööturuametis aitaks tõesti mõnegi fopaa ära hoida.      Töökoht kodust kaugel.. ma ei hakkaks siin Oudekki juttu kordama, olen temaga nõus, kaks kätt püsti selle jutu peale, mida ta nii Kati kui Ninataga kommentaariumis kirjutas. Töö ei ole hobi, millele peaks peale maksma. Ka sellise elu vajaduse, kus mees PEAB tööl käima kasvõi peale makstes oskaks osav psühholoog mingisse muusse kanalisse suunata.          Parandan end: töö võib ka hobi olla. Hobi võib ka töö olla. Vaat` see oleks ideaalmaailm!