Hurjutades rahvuslikke ülejooksikuid, kes otsisid oma uut rah­vuslikku kodu "vägevamate" rahvaste juures, ja kutsudes neid tagasi oma sugurahva salgamise teelt, ütles Hurt: "Aga tahad sa vägevaks, kuulsaks, targaks, ausaks saada, siis jää oma vendade hulka ja auusta oma vanemaid lapselikult, nõnda kui sinu kohus. Au, kuulsus, tarkus ja vägevus pole mitte ühe ainsa rahva eesõigus, ega ole teda  Jumal kellegi rahvale juba luues kaasa annud. Tema on igale rahvale saadav vara, kui aga rahvas ise teda tahab ja mõistab otsida. Pole seks ka tarvis, et rahvas iseäranis arvorikas peab olema." Näida­nud üksikasjaliselt, kui palju on igal eestlasel oma kodumaal ja oma rahva keskel vaimu ja töö rakendamise ning uute väärtuste loomise võimalusi, asetab Hurt küsimuse: "Aga kas kehva Eesti hulk ka suu­reks ja vägevaks võib saada?" Ja vastus sel puhul kõlab: "Mina ei tea, armas küsija, mis sina tõsiseks suuruseks  ja vägevuseks arvad.