tahaks öelda, et ma kardan homset, aga tegelikult hoopis ootan. kaitsekõne ajal kaon ilmselt samasse mulli nagu proovikaitsmise ajal (vt ka: "kes see tüdruk oli, kes nii raevukalt klaviatuuri tagus?" a teistele suutsin vist  isegi teatavat enesekindlust imiteerida) ega mäleta pärast ühtki sõna, mida rääkisin, ja küsimustevooru muidugi natuke kardan ka, aga… tahan, et see kõik juba läbi saaks.