eileõhtune kadrioru valgusfestival oli hoolimata tuulest ja külmast ilus ja tore. ja pakkus mulle väga huvitava avastuse :)  nimelt: luigetiigil laulis tanja mihhailova -  ilusasti laulis, aga ikkagi mõtlesin ma valjusti, et hm, ma olen teda päris palju kuulnud, aga ei olegi suutnud päriselt ära otsustada, kas ta pigem meeldib mulle või pigem mitte. jalutasime edasi lilleaeda, kus laulis liisi koikson - ja ma sain aru, et tema puhul ei ole mul iialgi seda küsimust tekkinud. muidugi ta meeldib mulle! :)  ja tegelikult see ei tähenda, et mul midagi tanja mihhailova vastu oleks, ma arvan, et skaalal negatiivne-neutraalne-positiivne asub ta mu jaoks seal neutraalse kandis, mul  pole iseenesest ta kuulamise vastu midagi... kui just mõnesaja meetri kaugusel midagi paremat ei pakuta.  kui siit nüüd kaks sammu edasi mõelda, on siin peidus päris huvitav ja universaalne mudel elus muudegi asjade hindamiseks :)