Tervishoiukorralduse seaduse §2 järgi tervishoid on tervisekaitse- ja arstiabisüsteem, mille ülesandeks  on inimeste tervise kaitsmine ja tugevdamine, haiguste, puuete, vigastuste ja mürgistuste vältimine ning nende diagnostika ja ravi. Ajal, mis arstiabi korraldatakse riigi ja kohaliku omavalitsuse tasandil kolmes etapis (esimene etapp on omavalitsusüksuse tasandil korraldatav üldarstiabi, teine etapp on omavalitsusüksuse tasandil korraldatav eriarstiabi ning kolmas on riigi tasandil korraldatav eriastiabi) on väga vajalik, et info liikumise teed eri tasandite vahel oleks selged ning meditsiinilisele  personalile kergelt kasutatavad.  Olukorra parandamine kuulub aga Sotsiaalministeeriumi ülesannete hulka, sest Tervishoiukorralduse seaduse järgi on Sotsiaalministeeriumi ülesanneteks (paljude teiste ülesannete kõrvalt) riikliku tervishoiupoliitika väljatöötamine ja korraldamine, riigi tervishoiuasutuste asutamine, sulgemine ja reorganiseerimine ja haldamine, meditisinitöötajate erialase ettevalmistamise ja täienduskoolituse koordineerimine. Viimane säte tähendab seda, et kui Geenivaramu töötajad mõistavad,  et on vaja rohkem kompetentseid nõustajaid geenidoonorite psühholoogilise, psühhiaatrilise ja geneetilise nõustamise tarvis (mida tôepoolest oleks vaja), siis tuleb sellest teada anda Sotsiaalministeeriumile, kes peaks koos Haridusministeeriumiga ning erialaspetsialistidega selle probleemi lahendama.  Ajal, mil organisatsiooniteooria järgi olen vôimalik Eestit hallata kui üht (kohaliku) omavalitusüksust, peaks eelmainitud teooria jõudma ka tervishoiusüsteemi, et viimast efektiivsemaks muuta.  Andmebaaside loomine geenitehnoloogia rakendamisel tuleb siinkohal vaid kasuks, sest suureneb andmete turvalisus ja kommunikatsioonikanalid saavad kindlaks määratud.