Minu kui ehitusalal absoluutselt võhiku jaoks oli sellin asi hämmastav. Tööde lõpetamise akt peaks minu arust vähe konkreetsem ja detailsem olema, mitte nagu vendade Grimmide muinasjutt välja nägema.  20. juuli hommikul sõitis Viktor meile kohale ja lasi meestel vintsid ja muud töövahendid käru peale laadida. Muuseas sõimas  mu meest kui too julges küsida, et kuna me oma raha tagasi saame ja pani ajama.  22. juulil sai mul hing täis. Saatsin hr. Undile kirja, kus panin kirja kõik minule hetkel tekitatud kahjud. Kuna meil seisab korteri välja üürimine hetkel siin puuduva joogivee taga, siis panin kirja ka kõik linnas pesemaskäimiseks tehtud bensukulu ja saamata üüritulu.  Täna, 27. juuli hommikul olin kodus koos lapse ja raseda sõbranna ning tema lastega kui Viktor Unt meile sõitis. Kamandas mehed masinast välja ja  rakkeid peale laadima. Kaks raket jäid temast maha heinamaale kui ta nädal varem minema läks.  Mina loomulikult ei olnud sellise asjade käiguga nõus ja keelasin seda teha, sest seni kuni mina pole ju saanud raha tagasi on need rakked ka minu omad ja see oleks vargus. Siis Unt ärritus ja kukkus sõimama. Mul tekkis tõsine hirm oma ja teiste kaaskondsete elu ja tervise pärast, sest härra minevik ei ole just rahuliku inimese oma ja kutsusin politsei. Seni kuni politsei tuli sai veel tsirkust: ähvardused,  sõimamine jne. Politsei kohale jõudmine ei mõjunud härrale eriti. Loomulikult ei lasknud ta korravalvuritel rääkida ja rääkis ise oma joru. Nagu tavaliselt. Politsei ütles talle õigesti: "sina oled kaevutegija, see on sinu töö ja sellega kaasnev risk kui vett ei tule, sinu vastutus ja kuna siin vett ei tulnud, siis järelikult sinu kahju. Midagi pole teha." Viktor jonnis ikka vastu, et tehnilised põhjused ja "geoloogiakeskus ütles kindlalt, et siin on maetud org ja sellepärast polegi vett". Sellepeale küsis  politsei, et miks ta siis enne tööde alustamist ei teinud vastavaid uuringuid - kas siin reaalselt ikka on võimalik kaevu teha, milline on geoloogiline olukord jne. Kuna sellele ei osanud Viktor midagi tarka vastata jätkas ta oma rakete nõudmist :tema omad ja tema omad. Politsei tegi talle selgeks, et kui mina olen raha maksnud on need minu omad ning Viktori tegevust võib käsitleda vargusena.  Siis tuli juttu selles 23 rakkega august. Politsei tundis huvi, miks see on kinni ajamata - majapidamises ju väike  laps ja see on ohtlik auk. Viktor hakkas siis peale, et vallast peab tulema ekspertiiskomisjon ja enne seda auku ei saa kinni ajada. Lõpuks ta ütles mulle, et maksab raha augustis. Kui palusin tal see mulle ka kirjalikult meili panna härra ärritus ja ütles, et "aga kui ma ei maksa, siis sa jooksed selle paberiga kohe politseisse". Otse loomulikult ju.  Igatahes lõpuks suutis politsei natuke Viktorile aru pähe panna ja ta lahkus. Mina aga olen ikka teadmatuses - mis saab edasi? Kui me ei suuda  detsembriks saada endale joogivett tuleb raha ju riigile ikka tagasi maksta ja kui Viktor mulle seda ei tagasta peame oma vahenditest selle leidma, mis hetkel on üsna raske.  Olen suhelnud juristidega ja kahjuks valitseb suhtumine "ah lase minna, selliseid asju on nii palju". Ma ei saa seda nii jätta, sest võibolla leiab Viktor järgmise noore pere, kellega samamoodi teha. Mingigi märge peab tema tegevusest ikka jääma. Lisaks ei mõista ma, kuidas selline "pisiasi" nagu see, et antud isik ei tohi ehitusteenust  üldse osutada mitte kedagi ei loksuta?? Kas seadused ongi siis nendele vilistamiseks?