Üldises plaanis iseloomustab kogu taasiseseisvumise aega nii  poliitilisel kui ka kultuurilisel tasandil restauratsiooniidee: ideaaliks seati sõjaeelse Eesti ühiskonna taastamine, seda nii seaduste, omandiõiguste kui ka monumentide ja ajalootõlgenduste näol. Selle käigus fundeeriti 1930. aastatel esialgse kuju saanud Eesti ajaloo üks mõjukamaid "narratiivseid mustreid", mille vaatlemisele järgmiseks suundun.