Haa, ja, olen sellest Raatusest ilusat fotot näinud. Odessas oli ka rannapromenaadil üks suur süda koos nimetähtedega. Oli nii suur, et ei mahtunud kuidagi kaadrisse.    Tea-tea-ei tea-ei tea, vene inimestel on vist ikka nii, et kõige pealt tulevad kirjapandud tähed ja alles seejärel kujutised ja muud ähmasused..    *    Aitäh pöialde eest, püüan veel. Algul kavandasin artiklit hoopis teistmoodi, kogusin kuujagu erinevaid kirjutisi ja mõtteid, et enda jaoks (ja siis veel  lugejale) kuidagigi mõistetavaks teha, miks siin nii palju grafitit on ja mida sellega peale hakata. Noh, et tabada seda Maa peale sattunud marslase kohmetust, kui grafiti on sinu silmade ees sama veider kui mis tahes muu asi sellel planeedil.    Aga marslase teadvuseni ma loomulikult ei jõudnud, nii et ma siis ainult kopeerisin seda, mida nägin.    Seda ka jah, et ka Eesti grafitist peaksid inimesed kirjutama (nii neutraalselt kui ka + või - laenguga) enne veel kui sellest eesti grafiti saab.  Ah, kõlas nagu sõnamäng.    Gregor