Täna käis dr Aibolit.  Liigesesüstid on ikka päris karmid asjad. Kõigepealt tuimestav süst kaela, seejärel rasseeriti kabjaluuäärne ala paljaks ja siis kortisoon kummalegi jalale. Aibolit kahtlustas, et jalgade olukord on kehvemaks läinud - nii oligi. Kui süstal sisse torgati, väljus geelja liigesevedeliku asemel puhast vett. Sama olukord ka vasakus jalas. Otsustasime süstida liigesevedeliku aseainet mõlemasse esijalga.  Aibolit küsis nii armsalt, et kas ma raatsin. Ikka-ikka:)    Uurisin ka jalanärvi op.-i kohta. Jah, ta täiesti teeb seda ja isegi soovitas. Hobud on saanud isegi paarist aastast pikemaid ajapikendusi:) Et seda op.-i teha, tuleb hinnata süstikluu olukorda. Leppisime kokku märtsikuu. Et kõigepealt pildid ja seejärel op. Kõigega saab ühele poole ühe päevaga.  Ta teadis ka juhtusid, mil ilmnes et seda on tehtud traavlitele, kes seejärel edasi võistlema sunnitud. No comments....:( Kliiniliselt  tähendab see hobuse esijala täiesti tundetuks muutmist alates kabjapiirkonnast.Haiguse kulgu see ei piira, küll aga ei tunne hobune valu.Samas tuleb jalgu hakata igal aastal pildistama, sest kuna valuaisting puudub, ei saa teada ka millal on vaja liigesevedelikku juurde süstida.  Selline värk siis.    Nüüd on taastumine - 4 päeva boksirežiimi  (kuni 18.jaanuarini)  ja seejärel  7 päeva (kuni 25.jaanuarini) 10-15   minutit  jalutamist vaid. Alles seejärel tohin Mossu koplisse lasta.  Theo peab seni oma õuetuurid üksi mööda saatma.