Kaksiktornide vahelisele sillale me ei läinud. Sinna lastakse päevas 500 inimest ja hommikul kell kaheksa peab järjekorda tulema, et piletit saada. Ja siis määratakse sulle kellaaeg, millal võid kiiresti koridoris ära käia. Raamat soovitas hoopis teletorni vaateplatvormi ja me käisimegi  hoopis seal. Kuala Lumpuri teletorn on 421m kõrge ja on kõrguse poolest neljandal kohal. Vaateplatvorm asub 276m kõrgusel. Kolm aastat tagasi maksis pääse kõigest 15 ringitit, tänapäeval aga juba 38 ringitit inimene. Mis teeb temast täiesti üle hinnatud turistiatraktsiooni. Euroopa mõistes ei ole ta ju väga kallis, aga arvestades, kui palju muidu siin asjad maksavad, siis on see kallis. See maksab rohkem, kui meie tuba kahele. Käisime ikka üleval ära. Ülevalt oli väga selgelt näha, kui sudus see linn on.  Nähtavus oli väga vähene. Nägime ainult lähemal asuvaid linnaosasid. Hinnatõusu on põhjendatud sellega, et torni jalamile on tehtud täiesti mõttetuid turistiatraktsioone, kuhu sa torni piletiga tasuta saad. Näiteks vormel 1 simulatsioon. Kõlab ju hästi ja huvitavalt, aga tegelikult on see kõige tavalisem rooliga arvutimäng. Simulatsioonist on asi ikka väga kaugel. Samuti saad tasuta poni seljas neli sammu teha. Täitsa absurd, täiskasvanud inimene pealegi nagunii poni otsa istuda ei saa. Ja kolmas "atraktsioon"  on loomapark. Mis on siis tegelikult üks tuba, kuhu palju väikeseid akvaariumeid topitud ja näidatakse millegipärast Ameerika usse ja paari looma. Mingi mees tahtsi kohe sisenedes Markole ussi ka kaela toppida, et siis raha selle eest küsida. Meil õnnestus sealt põgeneda.