Ajastu kaardi ja inimese enda sünnikaardi võrdlemisel saab need seosed ka välja lugeda ja näha kui palju toetab Ajastu inimest tema püüdlustes. Et kõik eelöeldu ei jääks pelgalt arutluseks sellel teemal, siis vaatleme Ajastut ja Inimest ka lähemalt mõnede näidete abil.    Selleks läheme ajas päris palju tagasi ja heidame pilgu perioodi, mida nimetatakse renessanssi ajaks. Sõna renessanss (tähendab "taassündi") kasutati 15. sajandil esimest korda selleks, et kirjeldada klassikalise õppimise taasteket. Aga alles 19. sajandil hakati sõnaga "renessanss" tähistama 14. ja 15. sajandi kultuurilist õitsengut, mis pani aluse nüüdisaegse maailma intellektuaalsele raamistikule ja kunstitavadele. Varajane renessanss puhkes õitsele Itaalias. Just siin oli kõige rohkem antiikaja  füüsilisi säilmeid - eriti skulptuuri ja arhitektuuri - ja siin oli seda kõige kergem uurida. 15. Sajandi alguse Itaalia renessanssis (sõna otseses mõttes "taassünnis") valitses kolm tähtsat põhimõtet: 1) klassikalise antiigi uuendatud ja süstemaatilisem õppimine veendumuses, et selles peitub kunstilise väärtuse absoluutne standard; 2) usk inimese üllusesse (humanism); ning 3) sirgjoonelise perspektiivi avastamine ja omandamine. Need kolm joont kokku tõid läänemaailma kunstis kaasa revolutsiooni.