Keegi ei juhatanud teda, kus suunas minna ja kuidas see aed leida. Sellel korral ei saadetud teda metsikule maale, kus tormasid ringi inimsööjad hobused. Samuti ei saadetud teda väikesele Kreeta saarele. Ta pidi otsima aeda kogu planeedilt, niisiis rändas ta põhja ja lõunasse, idasse ja läände, kuni ta lõpuks kohtas Nereust, kes oli tark ja kõneosav. Mõned klassikud nimetavad teda "mere vanatargaks". Nereus polnud üksnes tark, vaid ka raskesti äratuntav, sest ta võis esineda mitmel kujul, ja kunagi ei  vastanud ta Heraklese küsimusele otseselt. Lõpuks vihjas ta siiski, mis suunas tuleks minna õunu otsima. Herakles asus teele üksi ja veidi heitunult, sest ta ei kujutanud hästi ette, mida teha ja kuhu minna. Ainult seda teadis ta, et tuleb hoida lõuna poole. See suund sümboliseerib naasmist maailma, olles vaimu vastaspooleks.