Seisuslik tunne ja vaatekoht juhib "noori" eesti vaimulikust seisusest tegelaste ja kirjanike hinda­misel,  osalt aga ka vene vaateviis, kus usulised huvid tähtsal kohal, kus aga vaimulikud rahva hariduslikes teenetes tagurlikult töötavad. Mul ei ole sugugi mõtet piiki murda meie vaimulike seisuse heaks, pealegi mahajääva vaimuliku noorpõlve kasuks. Liht õiglus­tunne ei luba salata, et Eestis isikud vaimulikust seisu­sest - Masing, Hurt, Kallas, Reiman, Eisen - mõjusalt Eesti üldist kultuuripinda tõstmas on olnud. Niisugust vaimulike "kaasatõmbamist" märkame ka muis Põhja­maades. Vaimulike vaimsete püüete hindamisel  võik­sime eeskuju võtta prantsuse kirjandusloolastest, näit. kas või Emile Faguet'st, keda sugugi kirikusõprade hulka ei või lugeda, kes aga vaimulikust seisusest kirjanikele ometi kitsendamata nende teoste väärtuse järele au annab. Seal on ka näha, et just kirjanikud-võhikud huvi mõjulepäästmises Chateaubriand'ist Barres'ni - tähtsal kohal seisavad. Ja kui juba teiste hulgas Ruubeliga sei­suste ja intelligentliku liikumise vahekorrast kõnelda, siis ei saaks tähendamata jätta, et enne Tõnissoni - Eesti  advokaadiseisusest, niipalju kui tean, ühtki tegelast Eesti elu tõstmiseks leida ei ole. Eesti rahva vanem hari­duslugu peab siis eesti õigusteadlasi kõige tagurlikumaks olluseks nimetama.