Vahel takistab meid teist kuulamast hirm teada saada midagi sellist, mida me tegelikult kuulda ei soovi. On teisigi hirme, mis sunnivad meid kuulamise asemel seina ehitama. Äkki ei mõista ma rääkija juttu ja mu eneseusaldus lööb kõikuma? Äkki ei suuda ma teise mõtetest ja vajadustest lugu pidada? Kas olen piisavalt tugev, et pärast teise kuulamist jääda oma seisukohtadele kindlaks?  Vastukaaluks võiks küsida: kas see, et ma silmad kinni panen, teeb ebameeldiva olematuks? Kas edasi aitab tähtsatest asjadest rääkimine või nendest vaikimine?