Ojasoo nagu kompab piire: kui kaugele võib minna, kui suur on võimude, kui suur rahva taluvus? Võimude taluvus näib olevat piirideta -satiiri objektiks võib olla konkreetne minister, oma tobeduses äratuntavad nii noor- kui vanemad poliitikud. Kuid võim on leebe. Rahva taluvus näib samuti suur  olevat. Mõnede rahvast kriitilisemalt kujutavate stseenide puhul "Rise and Fall´is" saal plaksutas ja naeris, ju ei tahtnud ennast siis ära tunda (õgimisstseen lavastuse finaalis). Veidi pepsimad on olnud mõned kriitikud, kes on nutuselt kurtnud: sellised me ju ikkagi ei ole! Kuid ega siis Ojasoo saa oma mainet kaalule panna sellega, et hakkab lavale tooma klantspilte. Tegemist on noore ja vihase mehega. Kuigi mingi ettevaatlikkus kammitseb temagi samme: pole ta ju sihikule võtnud öölaulupidusid ega Balti  ketti, kuigi oh, kui palju annaks siingi teha.