Limonaadide ja maiustuste kõrval peaksid lapsevanemad karmi käega piirama ka laste viineri- ja vorstisöömist, sest vastavalt Eestis ja Soomes tehtud uuringutele söövad 2-4aastased väikelapsed tihti lisaaineid sisse tervisele ohtlikus koguses.    Tervisekaitseinspektsiooni Tartu labor uuris aastatel 2000-2002, kui palju Eesti lapsed ööpäevas keskmiselt saavad lihasaadustes sisalduvaid  nitriteid.    Enne 1990. aastat kehtis Eestis lihatoodete kohta nitritite piirnorm 50 mg/kg, praegune Euroopa Liidu normatiividest võetud piirnorm on 100 mg/kg.    Selgus, et ehkki Eesti lihatööstuste viinerites, sardellides ja lastevorstides on nitritite ja nitraatide sisaldus küll lubatud piires, said Tartu tervisekaitselabori uuritud lastest vorstitoodete söömisel nitritit soovitatust märksa rohkem 80%. Kõige rohkem sõid nitriteid koos toiduga sisse nelja-aastased lapsed - neli ja pool  korda ohutust päevadoosist rohkem!    Naatriumnitritisisaldus vorstides väga erinev    Selgus ka, et naatriumnitritisisaldus Eestis toodetavates vorstides on vägagi erinev, näiteks viinerites oli minimaalne sisaldus 5 ja maksimaalne 90 mg/kg. Kas aga tarbija teab, kui palju üks või teine vorstitoode sisaldab nitritioone?    «Ei tea, sest seaduse järgi pole lihatööstustel kohustuslik toodetele märkida, kui palju üks või teine vorst nitriteid sisaldab,» ütleb Eesti  Tarbijakaitse Liidu nõustaja Tiiu Müürsepp, kelle eestvõttel pöördus liit Eesti lihatööstuste poole koguni ettepanekuga märkida vorstidele-viineritele lisatud nitritite kontsentratsioon. «Siis tarbijad teavad, missuguseid vorstitooteid osta väikelastele. Praegu saavad lapsevanemad lähtuda vaid üldistest soovitustest, mille kohaselt kaheaastane laps ei tohiks süüa üle ühe viineri päevas,» ütleb Müürsepp. Nimelt on nitritite puhul maksimaalne soovitatavalt lubatud ööpäevane tarbimise piirkogus 0,06 mg kehakaalu  kilogrammi kohta.    «Nitriti kasutamiseks on seadusega kehtestatud piirnorm ja selle ületamine pole põhimõtteliselt võimalik, kuna tööstused kasutavad nitritsoola, mis koosneb 99,4% ulatuses keedusoolast (NaCl) ja kuni 0,6% ulatuses naatriumnitritist. Kuna lihatoodete valmistamisel jääb lisatav soolakogus vahemikku 1,6-2%, siis on ka jääknitrit suhteliselt kindlates parameetrites. Nii palju küll, et rasvasemal tootel võib sama koguse nitritsoola kasutamise juures jääknitritit pisut rohkem olla kui  taisemal tootel,» ütleb Valga Lihatööstuse tootmisdirektor Margus Milk    «Umbes kuus aastat tagasi kasutati enamikus lihatööstustes veel naatriumnitritist valmistatud lahust, mis oli ohtlik ja eba-stabiilne. Nitritsoola kasutuselevõtuga on tooted tarbijale täiesti ohutud,» lisab Milk.    Miks ohustavad liigsed nitritikogused enim lapsi?    Rahvusvaheline Lisaainete Ekspertide Komitee (IECFA) on määratlenud soovitatavad päevased lisaainete piirannused ehk ADI arvud. «ADI arv,  mis tuleneb ingliskeelsetest sõnadest Acceptable Daily Intake, on lisaaine kogus kehakaalu kilogrammi kohta, mida inimene võib ööpäevas ohutult tarbida, selgitab Müürsepp. «ADI on igas vanuses inimese kohta ühesugune ning on seotud ainult kehakaaluga. Tarbitud lisaainete kogused jäävad täiskasvanud inimeste puhul allapoole soovitatavat piirdoosi, sest nende kehamass on piisavalt suur. Lapsed aga eelistavad lisaaineterohkeid maiustusi, karastusjooke, viinereid jne., seejuures on nende kehakaal väike ja  söödud toidukogus kehakaalu ühiku kohta suurem kui täiskasvanul.    Pidev nitraatide, nitritite ja nitrosoühendite sattumine organismi võib põhjustada tervisehäireid, eriti väikelastel, ja suurendada onkoloogiliste haiguste riski ka täiskasvanutel,» hoiatab Müürsepp.    Turu ülikoolis 1999. aastal läbi viidud uuring selgitas ka, et lisaks nitrititele saavad 2-4aastased lapsed soovitud kogusest mitu korda rohkem mahlakontsentraatides ja moosides sisalduvat bensoehapet. Bensoehape (E 210) on  üks tavalisemaid kõrvalmõjusid tekitavatest lisaainetest, põhjustades väga sageli allergilise nohu ja astma ägenemist, samuti peavalu ja migreeni ning maoärritust.