Oomega-3 rasvhappeid on lisaks rasvasele kalale ka taimsetes õlides ja seemnetes. Lõhe ja forelli söömiseks puudub paljudel inimestel võimalus ning toidulisandite suhtes valitseb kindel hoiak - need olevat liiga kallid. Heeringas, sardiini- ja sardinellakonservid on samuti vajalike rasvhapete allikaks. Kõige kallim on muidugi tervis ja me saame endale lubada kõike, mida väärtustame.    Mida peaks veel teadma?    Rasvhapped peavad olema tasakaalus.  Oomega-3 ja  oomega-6 kuuluvad asendamatute rasvhapete hulka, st et inimese organism neid ise sünteesida ei suuda ja peame need saama toiduga. Et oma olemuselt toimivad oomega-6 ja oomega-3 vastanditena, on väga tähtis nende tasakaal organismis.  Oomega-6- ja oomega-3-rasvhapete suhe ei tohiks ületada vahekorda 4 : 1. Tänapäeva toidus on see suhe ca 20 : 1, mis on üks südamehaigustesse ja vähki haigestumise põhjuseid.  Kahjuks puuduvad oomega-3-rasvhapped igapäevasest kiir- ja valmistoidust peaaegu täielikult.  Pea kõik taimsed rasvad sisaldavad aga ohtralt oomega-6-rasvu. Peale õlitaimede leidub palju oomega-6-rasvhappeid ka teraviljas.    Taimedes leidub oomega-3-rasvhapet põhiliselt alfalinoleenhappe (ALA) kujul, kalas ja mereandides EPA- ja DHA-rasvhapetena.    Üks paremaid oomega-3-rasvhapete taimseid allikaid on linaseemned ja linaseemneõli. Oomega-6- ja oomega-3-rasvhappeid on linaõlis vastavalt 16 ja 57% (suhe 1 : 3,5). Probleemiks on aga linaseemneõli spetsiifiline  maitse. Ka rapsiõli on hea, kuigi selle oomega-6/3 suhe 2 : 1 on linaseemneõlist kehvem.    Üks vähe levinud, kuid lausa ideaalne oomega-3-rasvhapete allikas on põldtudraõli (Camelina sativa). Selle õli oomega-6/3 suhe on 1 : 2,5! Kahjuks on põldtudraõli müügil vaid Soome tervisepoodides.    Oliiviõli, mis ei sisalda peaaegu üldse oomega-3-rasvhappeid, on siiski tervislikum kui teised taimeõlid, sest ei tõsta organismi oomega-6-koormust. Kõiki taimeõlisid tuleks tarbida külmpressituna.    Organismi tervendamine õnnestub rahakotisõbralikult kui süüa linaseemneid, eriti kui on võimalik neid peeneks jahvatada. Linaseemned on head südametegevusele, põletike vähendamiseks, seedimise korrastamisele ja need on efektiivse vähivastase toimega. Uuringutega on avastatud nii rinnavähi kui eesnäärmevähi taandumist neil, kes tarbisid kolm teelusikatäit linaseemnejahu päevas.  Linaseemned on suurepärane lahustuva kiudaine allikas, mis seovad sapphapped soolestikus ja sunnivad maksa neid  juurde tootma. Vere kolesteroolitase langeb, sest sapphape kasutab kolesterooli tõhusalt toorainena ära.  Diabeetikute veresuhkur on alanenud tänu 50 grammi linaseemnejahu tarbimisele päevas umbes 30%.    Kõige lihtsam viis tervist taimsete rasvhapetega rikastamiseks on hommikupudrule linaseemnejahu ja veidi linaseemneid peale raputada. Linaseemned võib lihtsalt kiirete pööretega purustajas peenestada, sest terveid seemneid ei suuda me seedida.  Vahetult enne tarvitamist purustatud  linaseemnetega soovitan rikastada müslide, pudrude, saiataigna, küpsetiste, hakklihasegude ja pirukatäidiste jmt väärtust.    Kui leotada 1 supilusikatäis linaseemneid klaasitäies vees 1 - 2 tundi, tungib seemne koore all olev lima-aine leotusvedelikku, mille joomine enne magamaheitmist rahustab tõhusalt mao ja seedetrakti ärritunud limaskesta ja puhitusi.    Uuringud on leidnud linaseemnetest ka taimeöstrogeene, millest arvatakse olevat abi rinna- ja jämesoolevähi puhul.    Linaseemneid süües pruukige eriti ohtralt vedelikku, mida kiudained vajavad paisumiseks, vastasel juhul on seedimise korrastumise asemel tulemuseks kõhukinnisus. Seedekulgla kiudainetega ülekoormamise vältimiseks ärge pruukige päevas rohkem kui 2 sl linaseemneid.      Niisiis vajalikke ja tervislikke oomega-3 rasvhappeid saame me linaseemnetest!    Rõõmu avastustest ja heast tervisest!