Tavaliselt me ei puutugi kokku lõpmatute süsteemidega. Isegi teadvus ja keel, mis on potentsiaalselt küll lõpmatud, on reaalselt siiski enam-vähem piiritletud lõplikkus. Seda enam mistahes tekst - see on lõplik. Piiratud süsteemis on teatud aksiomaatikast lähtuvalt võimalik jõuda praktiliste tulemusteni ja teadvus, keel  ja mõtlemine ongi praktilised vahendid, kusjuures loomuliku keele sõnu ei saa defineerida. Konkreetsete sõnade kasutus ongi reaalne keel ja reaalsete tähenduste seostatus öeldava konkreetne tähendus. Seejuures pole tähendus ühene, pigem mõistetav tähendusväljana, mille piirideks on teadvus ja keel ise.