Kui õpilased said juba küpsemaks, siis hakkasime kirjutama arutlevas stiilis kirjandeid. Osadele oli see raske. Mulle mitte. Oma arengule vastavalt kirjutasin ma õpetajate sõnul päris pädevaid lookesi. Tagantjärele neid lugedes ma muidugi muigan,  et küll olid naiivsed ja puised lookesed. Ausalt öeldes ma loen samasuguse üleolevusega ka oma ülikooli esimeste kursuste esseesid. Kas on see üleolev muie mul ka tänaste mõtete lugedes suus aasta, paari pärast...