Oma 1946.  aasta essees "The Root Is Man" ("Põhiline on inimene") kirjeldas Macdonald üksikasjalikult kapitalismi ja permanentse sõja abielu. Tema sõnul ei ole lootust efektiivseks vastupanuks, kuni permanentse sõja majandus ja sellega kaasas käiv mentaliteet pole võidetud. Macdonald, kes oli anarhist, nägi et marksistid ja liberaalne klass Lääne demokraatiates, toetusid oma usus inimprogressi riigi headusele. See usk, ta märgib, on tohutu viga. Riik, ükskõik kas see on kapitalistlik Ameerika Ühendriigid või  kommunistlik Nõukogude Liit, õgib lõpuks ära oma lapsed. Ja nii juhtuski: kasutades massipropagandat, et hoida oma elanikkond hirmul ja lõputu sõja seisundis; käies peale, et inimolendid ohverdatakse enne püha turuiidolit või utopistlikku tööliste paradiisi. Sõjaline riik pakub välja pideva vaenlaste voo, olgu nendeks siis germaani hunnid, bolševikud, natsid, nõukogude agendid või islami terroristid. Macdonald mõistis, et hirm ja sõda on mehhanism, mis laseb oligarhidel röövida rahvusliku julgeoleku nimel.