Eile sai siis rahutuks mindud sest kui sa talve läbi unistad oma metsaoja läbisõidust siis tuli selline sisetunne et nüüd on viimane nädalalõpp asi ära teha sest vesi läheb alla. Ja oli siin ju ka välja kraaksutud et  lähen. See hoiab end vastutavana, see et sõna on välja läinud. Nii et sai kanuuga metsas sõidetud. Pole mul enam sarvedega autot ja üksi pole see 33 kg suur asi just väga lustline maad mööda tarida.