Kui töökoormus natuke väheneb ja kevadilmad elu rõõmsamaks teevad, pean siiski võtma kätte ja Brettonia lõpuni vedama. Mulle endale tundub küll, et seda on vaid vaksajagu  jäänud, kuid iial ei või teada, mida mängijad välja mõtlevad. Eks edasi ole näha, mis saab. Praegu mõtlen küll mängujuhikarjääri lõpetamisele. Võimalik, et ka mängijana panen end riiulile. Kuid mul on hea meel, et Brettoniast alguse saanud mängustiil on levinud ja mitu uut tugevat mängujuhti seda mängima on hakanud - ehkki mängujuhi jaoks on see stiil kordades raskem kui tavaline. Simulatsioonimäng (nii seda vist liigitatakse - ehkki Brettonia oli vist rohkem loo jutustamise mäng? eks võta kinni, kust üks  määratlus lõpeb ja teine algab…) pakub eelkõige mõistusele ja emotsioonidele tegevust ning mis vägagi oluline, võimaluse oma tegelane numbrireast elusaks isiksuseks arendada.