Nii ongi siis eilne ja tänane päev minu jaoks suuresti töö tähe all läinud. Väljas on imeilus ja päikeseline sügis, hirmsasti  tahaks tegelikult kas kodus olla või hoopis kusagil maal, aga seekord paraku pole see võimalik. Mitmed asjad töö juures nii üksteise otsa kuhjunud, et neid pole enam kuhugi lükata ja lihtsalt tulebki siis akendele kardinad ette tõmmata ja oma tööd ära teha. Lisaks sellele ei saanud ma eelmisel nädalal ka oma kursavennale "ei" öeldud, ka temaga üks äriots vaikselt susisemas. Kui sellest asja saab, saan ehk oma rahalisele kitsikusele veidi leevendust. Igatahes natuke olen siis nüüd, pühapäeva lõunaks, saanud  tehtud, aga ikka veel suur hunnik teha…ja kui need asjad kõik ainult minust sõltuks, lükkaksin nad prügikasti, aga nende taga teiste, kümnete inimeste tegemised…eh, pean end kokku võtma.