Ukraina ja venemaa suhetest pajatades võiks ju küsida, kellel on kellega plaanid ning millised ehk kui erilised need on.    Õnneks pole selle küsimusega vaja väga hirmsalt pead vaevata. Poliitilistel vivsonääridel ehk küll, ent tavalisel inimesel ilmselgelt mitte. Esiteks näitab  seda kidlasti aeg ja see aeg ei ole kaugel. Teiseks aga on niigi suhteliselt selge, sest mõlema poole poliitiline retoorika nagu ka tegelikud sammud teineteise suhtes on üsna selgelt defineeritavad, avameelsed ja avalikud.    Seepärast ei olegi imestamisväärset moskvameelse Ukraina Regioonide partei juhil ja troonitseva presidendi Janukovitši sõnades, milles ta avalikusele teatas oma (ja loomulikult ka oma partei) seisukoha:  "Jalta foorumil esitati mulle küsimus: kas te valite Venemaa või  Euroopa? Ma ütlesin neile: küsige Venemaa käest, kas ta valib Euroopa või Ukraina." ütles Janukovitš esmaspäeval Gelendžikis, kus toimus Ukraina-Vene esimene regioonidevaheline majandusfoorum, vahendab BNS.    "Meil on meie Vene kolleegide, naabrite suhtes erilised plaanid. Need pakuvad meile suurt huvi ja me hakkame neid ellu viima," rõhutas Ukraina president.    Siiski jääb vähemalt Ukraina puhul ülesse tõsine küsimus, millega arvestavad kõik Ukraina naabrid.    Ukraina on  riik, mis on viimase kümne aasta jooksul kaks korda kardinaalselt oma poliitilist suundumust muutnud - ida suunalt lääne suunale ja vastupidi.    Tuulelipule sarnast välispoliitikat evivale riigile ei leidu usaldusväärseid ning püsivaid partnerlussuhteid. Partnerid armastavad stabiilsust, selgusest rääkimata.    Ka ei unustata seda, et Ukraina ühiskond on antagonistlikult lõhestunud. Selline lõhestumine võib tuleviku suhtes esile tuua stsenaariume, mis võivad Ukraina kui riigi suhtes  mängida väga olulist rolli. Sellise sisepoliitilise teatri rollimängu tulemusena võime lähiaastatel näha nii tavalist poliitilist suunamuutust 180 kraadi, vastupidise arengu süvenemist, riigi lõhenemist kui ka hoopis helgemaid arenguid.