[spoiler]Alguses ta küll surus ja surus, aga tõesti midagi ei liikunud ja justkui anti mõista, et ta asub päris sügaval. Kuid pärast palvuse läbi kostumist ja mao külaskäiku hakkasin teisiti mõtlema ja kui kirst hakkas sisse varisemas, siis arvasin, et ta üritab end välja kaevata, sest ilmselgelt ei olnud ta siiski NII sügaval, aga ta  isegi ei üritanud. Midagi on siin valesti. Märgid viitavad sellele, et ta ei olnud üldse nii sügaval kui alguses meid arvama pandi, kuid tegelane sellest aru ei saanud. Siinkohal võib olla tegu FAILIGA, et me näeme, et võimalus on, aga tema seda võimalust ei näe. Muidugi peab arvestama ka seda, et tegelikult ongi vist suhteliselt võimatu pääseda kirstust, kuhu voolab liiv sisse. Kangutades laudu lahti võib lihtsalt ära lämbuda, sest kui saad laua lahti, siis kuhu see panna? Jälle jääb see ette ja ruum aina  väheneb. Üsna tõenäoline, aga problemaatika tekibki sellest, et miks tegelane mitte isegi ei proovinud nii välja saada kui kõik märgid viitavad, et ta siiski ei olnud nii meeletult sügaval.[/spoiler]