Barrés'i vaated on ligidased Freudi vaadetele, mille järele kõik on tuletet minevikust, kuhu olevik on tuhande niidiga paratamata kinni seot ja mille järele juba embrüos on saatus ette märkinud tuleva elu üksikasjad, kuna olevikust õieti muud ;ärele ei jää, kui allasurut instinktide seaduse­pärane ja tingit mänglemine kujutlustega. Ligineb ühtlasi ka Spengleri kultuurorganismi ja "saatuse" teooriale,  millel, nagu igal relativismil ja determinismil kalduvus on sügavasse pessimismi, kuna olevikust kaob loovuse silmapilk ja ühtlasi rõõm. Barrés laskub oma mina põhja ja leiab sealt rahvuse, traditsiooni, mineviku, tõstab siis selle üles ja arvab, et isiklikku ülepea olemas pole ja et üksik inimene midagi uut ei loo. "PoIe isegi ainust isiklikku ideed," on vaid rahvuslikud, kollektiivselt päran­datavad mõtted, nagu üks ja seesama lilletõug ainult teatud õisi annab.