Dr Nathanson meenutab oma varajase meditsiinikarjääri moraalset tühjust, mis võimaldas tal külmavereliselt aborteerida isegi omaenda lapse. Ultraheli tehnoloogia kasutusele võtmise läbi avanenud pilt lootest kui elavast inimesest ning teiselt poolt ausast enesevaatlusest lähtuv vaimne pöördumine kujundasid aga dr Nathansonis aegamööda veendumuse, et abort on sügavalt ebamoraalne nähtus. Sellest algas tema elus uus ajajärk: 1975. aastast on dr Nathanson  tegutsenud ühena pro-life liikumise juhtfiguuridest, üritades kord lahti päästetud džinni taas pudelisse püüda.