Ühiskond hindab oma edasiviivaid liikmeid. Mälestame tänavu Fr. R. Kreutzwaldi. Kas meil on selge pilt oma mälestatava meelsusest ühiskonna vastu? Mitmepalgelisi iseloomus­tusi on antud ta kohta, mitmeti on teda hinnatud. Võru tohter on jätnud halastava samariitlase mälestise. Eluõiguse on nõudnud endale "Võru erak", vaimuaristokraat, kelles on leitud isegi inimespõlgust. Valgustusaja pärimusi näitab Kreutzwald, ajauudsema  romantika sugemeid. Kreutzwaldi on peetud meie rahvus­liku ärkamise vaimustuses nagu mingiks ebajumalaks, taas on ülistatud teda geniaalseks luuletajaks või jälle lihtsalt ärksaks vaimuks. Kõiges selles ähmasuses ei tohiks olla ülearune vähe valgust heita Kreutzwaldi ühiskonnasuhtesse. See on küll pisut varajane, me loodame täielikumat ülevaadet Kreutzwaldi teest ja tööst. Vastutusrikkana nõuab see ülesanne ka andmehulga põh­jalikku ja ettevaatlikku analüüsi, on üldse küsitavgi ammuelanud inimese hingepildi  rekonstrueerimise püüe. Ometi tahaksime loota järgnevast intuitsioonigi linnulennust mulje üldvaadet.