Omalt poolt lisaks, et sotsialiseeritud tervishoiusüsteem loob olukorra, kus inimestel puudub seos tarbitava teenuse ja selle maksumuse vahel. Inimeste ootused nende ravile kasvavad, kuid teadlikus sellest, et uuemad  tehnoloogiad, protseduurid ja ravimid on varasemast kallimad, ei jõua inimesteni. Nendeni jõuab ainult teadmine, et tänapäeva meditsiin annab lootust olukordades, kus varem seda polnud. Kui aga vaid mõned üksikud inimesed soovivad miljonitesse kroonidesse ulatuvat ravi, siis piiratud vahendite puhul tuleb hakata tegelema  suhtelise efektiivsuse uuringutega, mis aga tähendab, et ametnikud hakkavad otsustama, keda ja kuidas on mõtet ravida, et ressursside kasutamine oleks võimalikult tõhus.