Tahtlik või hoolimatusest tehtav hariduspoliitiline tasandamine on vägivaldne tegevus, loomulik hierarhilisus on rohkem vastavuses loodusseadustega ja ka vaimumaailma sättumustega. Vajame ülikoole,  kuhu saab tulla tagasi vaimuaristokraatia sära. Professor Elmar Salumaa mälestusaasta lubab sellel teemal tänavuse sügise jooksul veel peatuda.  Väike rahvas ja väike kirik peavad olema järjepidevad niisuguste fundamentaalsete väärtuste taastootmisel nagu üldhumanitaarne haridus, kristlik teadlikkus ja veendumused ning teoloogia, nendele vastavad moraal ja elu, väärikus, pere ja tervis. Seda head ja vajalikku näib olevat liiga palju, et seda suuta. Siin tuleb rõhutada isiklikku igapäevast tööd.  Kunagine sir Walter Scotti järeldus, et kõik inimesed, kellest vähegi on midagi saanud, on oma hariduses ise kõige tähtsamat rolli mänginud, ilmestab hästi ka meie sessioonidena toimuva tasemeõppe võimalusi, kus juhendamise täpsustamise ning koduse töö pidevuse kaudu on seatud eesmärkide saavutamine võimalik. Koos sellega otsime endale ka täiendusõppe ja teadustöö tegemise võimalusi.  Ka meie instituut on teadmise ja tundmise, oskamise ja arvamise, usu ja veendumuse jagamise osaduskond, üks eriline  sootsium. See ei ole mitte vaid etapp tööturule sisenemiseks. Ma soovin, et kõik instituudis tehtav moodustaks ühe suure siin olemise ja vaimuaia harimise terviku. Olgu ka teadustööde kaitsmised kui õppe- ja teadusprotsessi olulised osad meile senisest rohkemal määral ühisteks pidudeks.  Kestvus eeldab ka teatud püsivust ja traditsiooni. Kuna elu ja olud muutuvad, tähendavad püsivus ja traditsioon samal ajal osa elementide, suhete ja struktuuride muutumist. Nii, nagu elusorganismide eluprotsessis tagatakse  organismi identsus pideva muutumise läbi, kestab ka ajaloos see, kes muutub ja kohaneb, aga ka hoiab ja säilitab ning seetõttu säilib tänu mõtestatud teadlikele valikutele.