Täna tahaksin oma blogi lehtedel  kirjalikus vormis väljendada oma üha kasvavat lugupidamist ühe meie lektori suhtes. Nimeliselt Katri Sirkel, kes sel aastal meile inglise keelt kõnelevate maade ajaloost ülevaadet anda püüab. Selle aja jooksul, mil mul on olnud võimalus tema loengutes osaleda, on mu arvamus temast aina positiivsust kogunud. Ma ei tea tema täpset vanust (välimuse põhjal pakuks 30 ringis, võibolla isegi natuke alla selle - loodan, et ei teinud talle liiga sedasi arvates :)). Aga hoolimata suure aastatepagasi puudumisest on tema näol minu praeguseks kujunenud arvamuse põhjal tegemist inimesega, kes oma ainet tõepoolest tunneb. Ta ei loe oma juttu kusagilt näpuga järge ajades maha ning omab sidusat, värvikat ja elulist ettekujutust neist möödunud aegade sündmustest ja tegelastest, kellest meie kursusel juttu. Mulle tohutult meeldib, kui palju ta oma ainest teab :). Ja ta oskab seda ka edasi anda nii, et need kauge aja sündmused ja toonased tegijad reaalsete ja inimlike ja mõnes mõttes isegi (südame)lähedastena hakkavad tunduma :). Lisaks olen täheldanud ka tema püüet igas loengus meid mõne uue metoodilise nõksuga materjali läbi töötama panna. On olnud loenguvormi ja videovaatamist ja grupitöö, milles kõik grupid samu küsimusi uurisid ja siis hiljem juhusliku valiku alusel iga rühm ühest küsimusest ettekande tegid, ning grupitöö, mille käigus eri rühmad eri teemadega tegelesid (täna) ja seejärel kokkuvõttega esinesid, samuti video vaatamine lünkteksti lehega - huvitav, mida ta järgmiseks korraks välja mõtleb ;). Igatahes vaheldusrikas on :). Ja ajalugu olen ka paremini tundma saanud ning rohkem seoseid nägema ja tagapõhju mõistma hakanud.    Üks viga on tal ka :D. (Ülikriitiline mina ei saa ju seda ka mainimata jätta eksole ;).) Nimelt ohter parasiitsõna "SO" kasutamine :).    Vot sedasi. Täna hommikul veetis meie kursus temaga umbes 3 huvitavat tundi ja naasin koju hea mõnusa tujuga ning ägedasti ajaloohuvilisena :).