Minu soov olla meeldivalt üllatunud, täitus tõesti nii et sellele pole ette miskit heita. Agega oli äärmiselt põnev vestelda maast ja ilmast. Nii põnev et aeg lendas (vähemalt minu jaoks) märkamatult. Teel läbi Londoni kesklinna astusime sisse Westminster Abbey hoovist - koht, millest ma palju kordi mööda jalutanud olen ent sisse astuma pole juhtunud. Age leidis et võiks  ikkagi käia ja vaadata. Westminster Abbey uksetaga oli mitmekümnemeetrine järjekord ent selle kõrval asus veel üks väiksem kirik, millesse sissepääs täiesti tasuta oli. Tegime tiiru kirikus, mis seestpoolt vägagi kaunis välja nägi.