Eestis valitseb mandrilise ja merelise kliima vaheline uleminekuline paraskliima. Laanemere rannikul asuva Eestiga on Laane-Euroopas samal laiusel Kesk-Rootsi ja Sotimaa pohjatipp. Pohja-Ameerikas labib Eesti keskmine laiuskraad Labradori poolsaart ja Alaska lounarannikut. Tanu Atlandi ookeani ja Golfi hoovuse mojule on Eesti ilmastik tunduvalt pehmem samale  laiuskraadile iseloomulikust mandrilisest kliimast    Rannikualadel ja saartel on ilmad pehmemad kui sisemaal.    Aastas sajab 550-880 mm. Koige vahem sajab saartel, koige rohkem korgustikel.    Aasta keskmine temperatuur on +5 °C ringis voi sellest veidi korgem. Koige kulmem kuu on tavaliselt veebruar, mil keskmine temperatuur on -5 °C. Talvekuudel on keskmine temperatuur -4...-5°C. Koige soojemaks kuuks peetakse juulit, mil keskmine temperatuur on +18 °C. Juunist septembrini  on keskmine temperatuur 15...18°C. Kullaltki sagedased on olulised korvalekalded normidest (nii kulma kui ka sooja puhul). Absoluutselt madalaim ohutemperatuur -43,5 °C on registreeritud Jogeval 1940 ja korgeim ohutemperatuur +35,6 °C on moodetud 1992 Vorus.    Nagu teisteski Pohjamaades, on vahe erinevate aastaaegade vahel Eestis suur. Pikima suvepaeva pikkus on ligi 19 tundi, luhim talvepaev kestab vaid 6 tundi. Valged ood kestavad mai algusest juuli lopuni.