Andropovi Nõukogude Liit oli tunnustatud superriik, kuid nagu selle eks-luureülemast liider hästi teadis, oli see koloss savijalgadel, riik, millel võibolla ei olnud tulevikku. Tunnetus, mis kahtlemata süvendas haige mehe pessimismi, mida ta ei saanud avaldada teisiti kui avaldamata luuletustes. Noor Dzhugashvili ei kahelnud oma rahva ja küllap kogu maailma "helges tulevikus", mis pidi saabuma läbi raskete võitluste, kuid mille sümboliteks olid  igitraditsioonilised roosid, maikellukesed ja ööbikulaul.