Kõigepealt õnnestus esihammakalt kett maha ajada ja oma paar minuti pusisin enne kui raatsisin näpud mustaks teha. Juba teisel katsel sain keti peale ja mõlemad käed õliseks. Vahetusalas saavutatud edu sulas olematuks, aga rajale sain ikka natuke enne Jüri. Triatlonimehed on rääkinud, et peale ujumist on väga raske jalga liikuma saada ja esimesed kilomeetrid tuleb rahulikult ennas  soojaks sõita. Millegipärast sellist tunnet ei olnud, võibolla oli see tingitud väljas valitsenud 35 kraadisest kuumusest. Igatahes keerasin kohe gaasi põhja ja hakkasin eesolijaid püüdma. Esimene ring meenutas veidike slaalomisõitu, kuna õnnestus mööduda tervelt 101 eessõitjast. Ülejäänud kahe ringiga püüdsin veel 40 skalpi lisaks. Juba esimese ringi lõpuks sai selgeks, et olin Jüri nina ees vehkinud tühja püssiga. 35 kraadised kuumuses ei ole võimalik arendada piisavat kiirust sõitmaks sisse turvalise vahet.  Eesmärgiks seatud keskmine kiirus 33,3 sai küll ületatud 0,2 ühiku võrra, aga järjest rohkem sai selgeks, et võistlus käib ainult iseendaga. Samuti sai selgeks, et Priit Ailtile laenatud ketasjooksu ringiajajat minust poleks olnud. Loodame, et tema all töötas "REKLAAM " palju paremini.