Kuna mõned peavad ikka tööd ka tegema, siis veetsime Jussiga kahekesi mõnusa pühapäeva hommiku maal.    Sel ajal kui mina ümbrust uurisin, vaatasin, milliseid puid vaja maha võtta, kuidas aeda edasi korraldada avastas Juss enda jaoks suured kivid ja mäe,mida mööda sai joosta ja joosta ja joosta…     Maru äge on ju ronida millegi otsa, mis on kordi suurem kui ise. Äge on lihtsalt joosta mäest alla, vahepeal kummuli käia ja pisut veereda   . Õnneks või kahjuks tundus mõne aja pärast minu tegevus huvitavam ja ta arvas, et tahaks tulla minuga sinililli nuusutama.  Küsisin pärast, et mismoodi sinililled siis lõhnasid. "Helesiniselt," tuli üsna konkreetne vastus   Aias leidsime ühe huvitava koosluse: krookus, mesilane, kärbseline. Tundus, et nälg on suur, aga tegudeks  jaksu napib või siis lõi värske õhk pea sassi.     Leidsin Pangodi poe eest ka teise "kevadekuulutaja".    Minu kummikuhooaeg on seega alanud   Pangodi eest sõitsime edasi ühele Jussi sõbrale külla. Kohale jõudes avastasin ehmatusega, et üks ilukilp on läinud. Pakkisin Jussi lahti ja sõitsin tuldud teed tagasi, et kilp  üles leida. Õnneks kilomeetri kaugusel see lebaski ilusti teeservas. Kuna mul ilukilbist jõud üle ei käinud (kangekaelsem veel kui mina), siis viskasin ta lihtsalt pagassi ja avastasin teiselpool teed midagi hoopis lahedat: