Iga vähegi lugenud eestlane teab, kuidas Paunvere poisid-tüdrukud õpivad, katsetavad, eksivad, kasvavad, tõsinevad, tüdivad, argieluga kohanevad. Nagu ikka hea kirjanduse puhul, on ka Oskar Lutsu jutustuste haare laiem kui vaid klassikaaslaste tegude kirjeldus. "Kevade" - "Suvi" - "Tootsi pulm" - "Argipäev" - "Sügis" on eestlasele vahest tuntuim elukaare kirjeldus, midagi väga inimloomusele omast, arusaadavat. Koos tegelaste arenguga muutub sarja veerand sajandit kestnud kirjutamise ajal ka kirjaniku sule teravus ning fookus. Inimlik seegi.