Kõne, peetud Eesti Kirjanduse Seltsi aastakoosolekul 29. IV ja Tallinna Töölisteatris 4. V 1934.    1.  Me tarvitame igapäev sõnu, mille tähenduses nagu umbkaudu kokku lepitud ja mille abil ka umbkaudu üksteist mõistame. Tõeliselt, nagu ütles juba vana sõnakeerutaja Rabelais,  ei tähenda sõnad iseenesest midagi, vaid saavad oma tähenduse seda mööda, kuidas meile meeldib. Sõnade sisu muutub […]