Teine valvur heitis vaid ühe pilgu oma mahakukkunud kaaslasele, enne, kui automaati puudutas. Sellest aitas. Ta langes mu teele ette, ma sööstsin, püstoliga käsi ees, üle tema ja maandusin juhiruumis ukse kõrval põrandal. Lask, veel üks ja veel üks - siis oli kõik. Ajasin end püsti, vahetasin püstolis pideme ja astusin juhipuldi ette. Laeva  valvetüürimehe keha lükkasin jalaga eemale ja panin kursimuutuse paika. Mul polnud vähimatki tahtmist jõuda ülejäänud laevastiku lähedusse ja ma ei uskunud üldse kapteni lubatud paari päeva.