Väljapakutud idee puudumise võimalikkusest vaid direktori loal ei tundu eriti mõistlik. Ma olen nõus sellega, et põhjuseta puudumiste osas tuleb midagi ette võtta, kuid tõepoolest - praegusel juhul on tegemist pigem sümptomite ravi kui tegeliku probleemi lahendamisega. Uurida tuleks pigem seda, kuidas vähendada mõttetute tundide osakaalu koolipäevas.  Keelan-käsen lähenemine ei muuda midagi, pigem tekitab õpilastes trotsi ning jätab (tõepärase?) mulje kooli silmakirjalikkusest.