Ja siis sellisest imeloomast nagu imiku passipilt. Selle vidina hankimine käib lihtsalt. Kõigepealt, korda endale, et hoolimata sellest, et Su lapsel puudub veel isikuttõendav dokument, on ta ikkagi inimene. Kodanik. Siis helista ühte Sulle sobiva asukohaga fotokauplusesse ja veena, et Sinu kahekuusele on passipilti vaja ja seda saab tavapäraste vahenditega iisilt teha. Siis ära vihasta, kui just imiku sõna kuulmisest värisema hakanud häälega  noormees teatab, et minge Te parem sinna teise poodi, neil on seal hämar tagaruum ja üleüldse, neil endal on arvuti üleüldse katki. Siis astu läbi juhuslikult teises linnaosas sama fototeenuseid pakkuva firma kauplusest ja saa teada, et imik imikuks, ei tee nemad passipilte isegi inimestest. Kodanikest. Järgmisel päeval mine soovitatud hämara tagaruumiga fotokauplusesse ja kuule, et hämar tagaruum on parasjagu valmivatest perepiltidest paks ja passipilti praegu teha ei saa. Siis jookse läbi vihmase talve  kauplusesse, kuhu eelmisel päeval helistasid. Aja niigi kohmetu noormes jälle sõnaga imik endast välja ja haara sõnadest, no me võime proovida. Pärast ühte minutit, mis kulub riietumisele ja ainust, seejuures loomulikult õnnestunud, klõpsu, ära hakka kommenteerima, et hetkeks tekkis Sul tunne, et passipilt ongi imeloom, antud kauplustes müüakse ainult pildiraame ning, et sõnal luks fotopoe nimetuses pole rohkem seost luksuse kui luksumisega. Sest näost plass noormees on kassast ja kauplusest põgenenud.