Esimese korruse väikeses saalis mis koondab eneses vanamesitreid nagu Lembit Saarts, Endel Taniloo, Juhan Paberit ja ka vähem tuntud autorite pigem traditsionalistliku vormikäsitlusega töid, tekib paradoksaalne ajakapsli efekt.  Tartu kunst aastal 2008 on justkui segu II maailmasõja eelsest maalilisest maastikust, väliseestilikust siseringi enesereflektsioonist, 60-ndate sula kubistliku modernismi taasavastamisest ja määratlematu olemusega asjaarmastuslikkusest.