Meie kõik teame, kuidas töötaolek, sunnit või vabatahtlik, mõ­jub inimesse lagastavalt mitte üksi majanduslikult, vaid kaugelt enam hingeliselt. Järelikult töös peitub suur moraalne jõud, inimhinge rahuldav tunne. Nimetaksime selle moraalse jõu käsitamist tööeeti­kaks. Ühiskondlikult tähtsuselt ei või selle jõu mõju alla hinnata vaimu prioriteedist, sest see pole ainult hoidnud varisemisest, vaid on viinud senini tähelepanematuks jäet  kangelastegudele inimesi, kes tõeliselt on ehitanud seda maailma ning endohverdavalt kasvatanud üles suurima osa riigikodanikest. Ainult tööeetos kooskõlas vaimuga moo­dustab ühiskondlikule kokkukuuluvusele tugevuse, kestvuse ja loova jõu.