Mart Kalm rääkis kunagi Vahemere ranniku luksushotellidest, kus memmed-taadid, sent surmaga võlgu, jazzu saatel jalga keerutavad heledais suvekleitides ja ülikondades. Ilus. Jah, ainult et nad teevad elu lõpuni seda, mida kaela kandma hakateski. Nende elu on akvaarium, kus vesi ei vahetu. Nad ei muutu, nad ei õpi.