T. Saarts: Tulen korraks võrdsuse printsiibi juurde tagasi. Rohelised tõestasid, et loomulikult on võimalik ka neil erakondadel parteimaastikule siseneda, kes väljast tulevad. Küsimus on ikkagi selles, et tegelikult on need võimalused rahastamisskeemide ja seadusega piiratud. Seega rääkida, et see ei ole absoluutselt mingisugune probleem, on minu meelest vale. Samal ajal on selge, et rahastamine ei saa olla ka parlamendierakondade ja parlamendiväliste väikeerakondade puhul täiesti sarnane. Umbes nii, et anname kõigile mingisuguse summa kätte ja probleem on lahendatud. Tuleks ikkagi mõelda, et süsteem oleks võrdsuslikum nii parlamendisiseste erakondade kui ka parlamendiväliste erakondade puhul. Samal ajal olen nõus Ülle Madisega, et Eesti rahastamissüsteem ei ole halb. Probleeme on muidugi näiteks kas või sellega, kuidas teha tagantjärele selgeks, kas füüsilisest isikust annetaja on olnud ikka füüsilisest isikust annetaja. Kus on need mehhanismid, mis aitavad seda selgeks teha? Või kas audiitorid näiteks saavad kindlaks teha ka neid annetusi, mis tegelikult on antud, aga mida aruandes ei ole?