Laupäeval ärkasime umbes keskpäeva paiku. Siis tuli mu elu kõige toidurohkem hommikusöök. Selle tarbimine oli nii väsitav, et ma lõpuks kukkusin lihtsalt diivanile ja lasin viieni välja. Rene samal ajal kirjutas oma kirjandit. Vist. Nii nad räägivad. Kui kodus passimisest juba villand sai, kõndisime linna. Seal edasi prillipoodi, kust ma leidsingi endale paari. Peale kaht tundi oleks igaüks leidnud. Uskumatu,  aga mul õnnestus rene mäkki viia. Päris hea. Tagasi koju jõudes hakkasime filmi vaatama. Lõpuni ei jõudnud, aga tundus päris hea. Mõtlemisvajadus puudub.