Selle uurimustöö andmed on saadud 101 lasteaialapse läbivaatusel ja 704 arhiivis oleva ankeedi töötlemisel. Kokku oli andmeid 805 lapselt, kelledest poisse oli 392 (48,7 %) ja tüdrukuid 413 (51,3 %). Laste vanus oli  3 kuni 7 a. Uuringud teostati loomuliku valgusega. Tehti kindlaks lõikunud jäävhambad ning hambumuse vorm. Piimahammaskonnas määrati hambumus teiste ajutiste molaaride distaalsete pindade vahekorra järgi ja vahelduvas hammaskonnas Angle'i klassifikatsiooni järgi. Ajutises hammaskonnas loeti ortognaatseks teiste ajutiste molaaride mesiaalne aste ning vertikaalne tasapind koos fronthammaste omavahelise kontaktiga, Angle II tüüpi hambumuseks loeti teiste ajutiste molaaride distaalne aste ja vertikaalne tasapind sagitaalse lahiga, Angle III tüüpi hambumus registreeriti juhtudel, kui mesiaalne aste oli suurem ühe köbru laiuse võrra. Sügav hambumus registreeriti siis, kui kattumissügavus oli üle 2/3 krooni pikkusest.