Vaieldamatult olid seekordseks jooksuks eeldused paremad. Esimesel korral polnud mul ju midagi. Käis pauk, jooksin. Ei osanud isegi hinnata, kas aeg oli halb või hea. Igaks juhuks tellisin õe  kahe tunni pärast järgi. Arvestasin, et kui joosta ei jaksagi, siis läbi vantsida olen raja selle ajaga ikka jõudnud. Kui mõnus oli helistada pea tund aega varem!