See oli vahva reis. Mingi ülevaate andmiseks lisan siia mõned pildid koos lühikommentaaridega.   Minu reisi eesmärk oli Euroopa Metodisti Festivali korraldustoimkonna koosolek. Esmakordselt käisin Bratislavas möödunud aasta detsembris ning vähemalt üks sõit tuleb enne festivali veel teha.  Villa, kus me koosolekut pidasime, asub Bratislava majandusülikooli territooriumil, seal, kus loodetavasti augustis 2007  koguneb 800-1000 metodisti, et tähistada Charles Wesley 300ndat sünniaastapäeva ning pidutseda selle puhul, et tore on teiste endasugustega (ehk siis metodega eri riikidest) koos olla.      Ülikooli tornühikate vahel on sellised asfalteeritud platsid, mis algselt olid vist kasutusel sportimiseks. Praeguseks on nad üsnagi korrast ära, kuid plats on piisavalt suur, et sinna augustis püstitada 1000 inimest mahutav põhitelk pluss 4-5 väiksemat telki messi, raamatumüügi jms tarvis.      Bratislava kesklinn meenutab paiguti Tallinnat, ent tema peaväljak on samas üsnagi omanäoline. Lähemal uurimisel peaks pildi peal näha olema ka üks mitte-päris-inimene, kes pingile naaldub. Sarnaseid metallist kujusid võib siin-seal tänavatel veelgi kohata. Sealsamas keskväljakul toimus advendiajal suur jõululaat; seekord võis sealt osta küpsetatud kastaneid - muidugi mitte selliseid, nagu  meie puude otsast praegu alla pudeneb. Proovisin neid esmakordselt - maitse oli nagu soojadel pähklitel, päris hea. Soovitan, kui keegi veel pole proovinud.      Ehkki on käes  oktoobri keskpaik ning ka Slovakkias lehed tõmbuvad tasapisi kollaseks, olid ilmad väga soojad - 20-24 kraadi, mis tegi väljas jalutamise ülimalt meeldivaks. Siin lihtsalt üks pilt välikohvikust.      Slovakkia pealinn asub Doonau kaldal, mis voolab peaaegu Slovakkia-Austria piiril. Kõigest 64 km kaugusel Bratislavast asub Austria pealinn Viin, mistõttu võib tänavail üsna palju saksakeelset rahvast kohata. Samuti võib siinkohal märkida, et Slovakkias saab hakkama nii inglise, saksa kui vene keele oskusega. Inglise keel on lihtsalt popp noorte hulgas, saksa keelt osatakse just Austria turistide tõttu ning vene keel on kohaliku keele sarnane.      Õhtul enne ärasõitu, kui koosoleku ametlik osa oli läbi saanud ning mõned meist juba koduteele läinud, jalutasime järelejäänud seltskonnaga kesklinnas - mõnus 17-18 kraadine ilm lubas istuda tund või paar välikohvikus ilma, et  oleks pidanud külmetama (või ehk välja arvatud Portugali piiskop, kelle jaoks sealne ilm oli nagu talv Portugalis).      Selleaastase Bratislava-käigu eripära oli, et saabusin kogu  seltskonnast kõige hiljem ning ka lahkusin viimasena. Enne laupäevast ärasõitu oli mul seetõttu terve hommikupoolik, et linna peal jalutada. Üldse peab ütlema, et seda reisi iseloomustas palju aega olla iseendaga ja mõelda oma mõtteid, mida võimaldas nii üksi reisimine kui üksinda tuppa majutamine. Avastasin, kui hea on olla vahepeal omaette - milline rahu selles peitub! Ja samas tundsin täit rõõmu inimestega suhtlemisest - hästi mõnusad ja kosutavad päevad, mis sest, et suuremalt jaolt (9-21, v.a pausid) oli see  koosoleku vormis veedetud aeg.