Ma nüüd päris täpselt ei tea, kuidas see kõik nii läks, aga kui pühapäeval plikaga Tartusse tulime ja Tauno meile vastu ei saanud tulla, siis kutsusin Tõnu. Tuli ka. Isiklik pakikandja :)  No ja siis õhtul oli selline hetk, kus kogu kodune brändi oli ära joodud (ei olnud mahult 2 pudelit, ausalt) ja hinges  ikka veel rahutus ja tahtmine kodust mitte päris üksi välja saada nii et kutsusin Tõnu. Tuli ka. Isiklik "õlg" :)  No ja siis istusime natuke Illegaardis ja jalutasime läbi mõnusa paksult lumise Tartu ja kell ol sügav öö. Ahah, koduteel põrkasime Mökust läbi, et suitsu osta ja no ausalt - hullemat peldikut, kus vabatahtlikult oma vaba aega veeta, ma küll ei tea! Ja ma ausalt arvan, et need kes sinna vabatahtlikult ronivad on kerge hälbega siia või sinnapoole. Pisike, kitsas ja räpane peldik. Kas ma  mainisin, kitsas? Pisike? Räpane? Ja absoluutselt mingi stiilita. Mul ei ole pisikeste kohtade vastu midagi, olen nautinud väga vahvaid kohtasid näiteks Budapestis elades jne, aga no see oli üle mõistuse. Kes on need lollakad, kes sellist kohta naudivad? Ja antagu mulle andeks mu patud.  Eile oli nii kole ja lörtsine ja vastik päev. Poodi oli vaja minna; taarat oli vaja viia, aga üldse ei viitsinud. Kutsusime Tõnu. Tuli ka. Isiklik ostleja :)  Õhtul tuli kella 23-paiku, pärast uue Hustle'i  sisseimemist tunne, et peaks välja minema jälle. No maitea kust. Jätsime plika koju (valvega!) magama ja kimasime linna. Väike Illegaard taas ja kiire kõrvalpõige Krooksu, et koduteel ostetud kohustuslikku "käisin-linnas-joomas"-burksi viskiga alla loputada.  Plika oli äärmiselt eeskujulik ja mõlemal hommikul on maganud kella üheksani. Win.  Üleüldiselt on muidugi ikaldus. No isegi ei taha välja minna, kui pole nagu kuhugi minna. 15 päeva pärast on London. See tundub kuidagi eriti rõõmustav  selliste peldik-Mökude kõrval.  Rahu maa peal ja inimestest hea meel.  Pilt on niisama. Faking kevadet tahaks!