Teise näitena identiteedi ja eriti selle tunnuste/kirjelduste ujumisest" võib tuua Maarja Klaasi poolt siin kogumikus kirjeldatud teteenide kui rahvusliku välise teise" identiteedi konstrueerimisprotsessi Eesti meedias, kus sarnase saatusega väikerahvaste tasandil samastumist ja selle pinnal meie-tunnet võimaldava ühisidentiteedi tekkimist takistab järsult rolliootustele mittevastav käitumine (vägivald, seadusetus, tsiviilelanike pantvangistamine) ning sellele järgneb ambivalentsete reaktsioonidega segatud võõrandumisprotsess (nt meie, s.o läänemaad vs teised, s.o nii teteenid kui Venemaa). Ka siin on võimalik käsiteldava kontseptsiooni valguses mõtestada lahti (teiste poolt sooritatud vigadest) kogemusi ning töötada välja toimivamaid tegutsemisstrateegiaid. Suhteliselt ootamatu, põnev ja väljakutset pakkuv identiteedi aktualiseerumispunkti ujumise näide on Ingerimaa elanike mitmikidentiteedist, mis tähendab, et inimene võib valida eri situatsioonides erineva osaidentiteedi vastavalt sellele, kellena teda parasjagu ollakse nõus tunnistama" (vt Taisto Raudalaineni artikkel siin [12]). Tundub, et siin tasub arendada mõtteseost (bio)semiootikute suunal märksõnaga kultuuriline mimikri.