Internetil pole kindlat keskust ja ühest arvutist teise võib info vajadusel liikuda paljusid erinevaid teid pidi.Selles osas on Internet sarnane maanteevõrguga, millel puudub samuti kindel keskus ning ühest linnast või külast teise saab liikuda paljusid erinevaid marsruute pidi. Kui osa teid on remondis või muudel põhjustel suletud, saab oma reisimarsruudi pea alati planeerida teiste teede kaudu. Kui teedevõrk on küllalt tihe, siis on mingi tee sihtpunktini vast ikka läbitav, olenemata remonditöödest, loodusõnnetusist ja muust taolisest. Ka Internetis toimitakse analoogselt: kui ühendus otsemat või kiireimat teed pidi on millegipärast häiritud, valib võrk ise automaatselt teise ühendustee. Nii tagatakse teadete edastamine igal sellisel juhul, kui kahe arvuti vahel olevast suurest võrgust ehk paljudest teedest on toimima jäänud ka ainult üks ühendustee. See abinõu pole vajalik mitte ainult tuumarünnaku korral, mille Interneti eelkäija ARPANet pidi välja kannatama, vaid igasuguste ootamatute olukordade puhul. Mainitud võte tõstab märgatavalt võrgu töökindlust; töökindlus on tänapäeval aga iga süsteemi üks tähtsamaid omadusi.