Ise ka puhastun, tasapisi. Püüan olla, hingata, edasi minna. Korraga asjad sügavuti läbi mõelda ja üldse mitte mõelda. Minu taevas ja minu põrgu. Igatahes olen hetkel taeva ja põrgu piiril, näoga taeva poole. Ja taevas, teatavasti, on ilus  ja kergust täis.