tere    kirjutan seda posti  nüüd uhiuue klaviatuuri pealt, mille ostsin just täna. kuigi see on sitt, usun et suudan harjuda. nädalavahetuse kirjeldamiseks tellisin just raamatu "kuidas laiendada sõnavara", sest kartsin et jääb puudu headest sõnadest :)    reedel peale kiiret tööpäeva viis oss mind otse bussijaama ja jõudes sinna napilt, mingi 2 minti enne väljumist, kiirustasin ma ja ostsin kiirelt juhi käest pileti viljandisse. bussis magasin 3 korda ja ei kinnitanud turvavööd, kuigi silt ütles seda. paidest sõtsin isegi  mööda, viibisin enda kodust paarisaja meetri kaugusel. siis magasin jälle ja jõudsin sipsti viljandisse.    väljusin. jooksis mulle vastu võrratult ilus mariana oma värskete lokkidega, haaras mul käest ja kiirustas mu autosse. sõitsime koju ja viisime ta venna kultuurimajja.. (tahan tema venna audi a5ga vahekorras olla).    hiljem tegime veel paar sõitu ja ostsime emale kommikarbi ja lilli. läksime peole.  seal oli huvitav. esiteks kõik inimesed olid seal lahedad. ja nalja sai ka  päris palju ikka :D    pärast viisime inimesi igalepoole koju ja Mariana isaga rääkisin ka juttu. väga lahe isa.    (pean vist selle klaviatuuri tagasi viima sest see on ikka päris sitt)    oeh. kus ongi see raamat nüüd...    käisime kätul tööjuures külas.. samuti oli seal paar ossi kes olid ennast täiesti täis joonud ja kraaklesid seal. neile kutsuti politsei ja senikaua nad niisama mölisesid iga inimesega seal. einestas ka sealsamas lauri saatpalu, kes selle üle  lihtsalt naeris. hiljem läksime koju ja pruukisime pisangi.    hetkel istun toolil, tulin just dushi alt ja söön pomelot, mille mulle tutvustamise eest pean Katsi tänama. suurepärane vili. sõltuvusttekitav.    Mariana.  Mariana on.  Mariana on minu.  Mariana on minu heroiin.    väga morbiidselt nunnu on kõndida baltast koju, vaadata kampasid kogunemas ja kuulata kuuluud       M(yayaa)  M(oreplease)