Sõbrad-tuttavad käisid külas. Tõid vahvaid kinke ning pakkusid veel vahvamaid elamusi. Üheskoos lõime luulet. Allpool mõned näited.    Ma tahaksin olla  keegi teine,  40 kilomeetri pärast ootamas on eine.  Kuigi tal nüüd juba keegi teine,  Teisel pool toolil istub naine.    Ja ons mul häbiväärne maine?  Kui ütlen, et armastan sind,  Kas siis usud mind?  Sest ma ei tunnegi ju sind.    Tartu kauneim sinilind,  Paistab, et ootab see kivi mind.  Rehv jälle läks tühjaks - kas sees seal on pind?  Mis on selle kõige hind?    *    Ärkasin hommikul kaelavaluga ja mõtlesin, kas nüüd,  Küsin kas armastust ka müüd.  Mina ootan hoopis midagi muud,  Ulgudes auu! Auu!    Ei siin enam aita miski muu,  Väntan kaks tundi veel - siis paistab juba Kuu.  Hüüdis ööküll tal "Uhuu!"  Ta kurvalt küsis "Kuhu?"    Enne Saaremaad on ju Muhu  Ma parem löön sind suhu.  Kuhu? Kuhu? Kuhu...  Voogab hämarasse tulevikku    *    Ma nägin teda õhtul.  Oh, nüüd on see viin küll täitsa õhtul,  Paitab mõnuledes kõhtu.  Ja juba, juba ongi õhtu.    Oh ei! Rehv sai tühjaks. Tanklas juurde lasen rõhku.  Või siis hoopis poeks nüüd põhku?  Mõnikord tundub - ei jätku õhku.  Või hoopis poeksin kohe põhku?    Kui mind ära lükkad, võid mind lüüa noaga kõhtu  Poeks nüüd ometi põhku.  Taltsutan veel vererõhku,  Kaob ära see kere õhku.    *  [See tuli üsna päevakajaline]    Loodame, et homme ei saja enam lund,  Vähkresin voodis ja ei saanud und.  Ei, vastas ta, ainult lund.  Eile nägin huvitavat und.    Saabunud on kohtumise tund,  Sajab, sajab laia lund.  Sõidan terve õhtu, pluss veel mõni tund,  Veelgi juurde sadas lund.    Keegi ei maga meist sügavat und.  Miks jälle sajab lund?  Ah, minge kõik perse!    [ võta sõna ] ( 153 klikki ) | püsilink Jaga      Siia oli plaanitud veel üks viimane lõpetav tähelepanekute  ning lühimõtete loetelu, kuid kuna see mälupulk, kus mu märkmed olid, vedas mind alt, siis...    Ilmselt taastan ühel hetkel enamuse sellest, sest miskit on paberil kirjas ja miskit on telefonis kirjas. Midagi ehk mäletan ise ka. Pragu vaid mõned tsitaadid.    Tuntud anglo-ameerika poliitikafilosoof "Rawls' book was a failure, Nozick's book was a failure. Sen's book [The Idea of Justice] was not good enough to be a failure."    Ameerikas töötav õigusteaduse õppejõud  "Duke is where graduate students go to get stupid."    Peter Jonkers "We will become less liberal in the 21st century, than we were in 20th century."    [ võta sõna ] ( 199 klikki ) | püsilink Jaga      Teine konverentsi päev oli üsna sarnane esimesele, selles mõttes, et terve päev olid ettekanded, vahepeal lõuna, kui päeva lõpus oli seekord prof. Maffattone raamatu "Rawls: An Introduction" esitlus. Päeva lõpus oli väike aperitivo, kuid ei jäänud  sinna kauaks, sest tahtsin oma homseks ettekandeks korralikult ettevalmistuda. Päev lõppes paraja õudusega, kui pidin vihmase ilmaga 50 minutit bussi ootama, kokku läks mul tubli poolteist tundi, et oma hotelli jõuda ning selleks ajaks olin ma üleni märg ja pahur.    Kolmas konverentsi päev leidis aset uues kohas ja viimaks tasus mu hotelli valik ära, sest oli vaid 7 minuti kaugusel. Päeva alguses olid jälle plenaarsessioonid nagu ikka, millele järgnenud kohvipausi ajal leidsime kolmekesi (sessiooni  juhataja, teine ettekandja ja mina) et kõigil on ükskõik, kes alustab. Seega viskasime münti ning juhuse tõttu alustasin siis mina.    Olin terve hommiku olnud kergelt närvis, kuid siis kui juba rääkima hakkasin läks kõik libedamalt. Olin üks väga vähestest, kes slaide näitas ning üks väga vähestest, kes ei lugenud oma teksti maha. Kuna olin ilusasti eelnevalt harjutanud mahtusin kenasti 20 minuti sisse ära. Küsimuste vooruga sain samuti üsna hästi hakkama.    Lõunale jalutades vestlesin  Andrew Listeriga, kellel olid mõned head kommentaarid ning lõuna ajal rääkisin Micah Schwartzman, kes samuti mind oluliselt edasi aitas ning julgustas. Kuna pinge oli peale seda langenud, siis võtsin järgnevaid sessioone hoopis vabamalt. Päeva lõpus pakuti jälle väikest suupistet, mõne aja pärast hõigati välja, et peagi minnakse kuhugi lähedale õhtust sööma. Ilmselgelt läksin kaasa, sest teadsin et pärast pole hotelli jõudmisega probleeme.    Enne õhtusööki tegime veel väiksed joogid ja arutasime  poliitika filosoofia üldist seisu. Visti õhku tees, et juba mõnd aega pole midagi väga huvitavad toimunud, tekkinud on kerge väsimus Rawlsist kuid samas pole ühtki uut teemat, millest mõelda. Ühel hetkel mindi sujuvalt üle keelepeksule ning erinevad inimesed rääkisid erinevaid lugusid tutntud õppejõududest ning jagasid oma kogemusi. Päris mahlakaid jutte võis kuulda.    Õhtusöögil sain viimaks ühe korraliku Itaalia pasta endale sisse (ning särgi peale). Samuti mõnusa valiku eelroogasid, sest  korraldajad otsustasid kõigile välja teha ning tellisid sisuliselt kogu menüü, mida siis lauaga jagasime.    Pühapäeval ärkasin kell 7 ning järjest erinevate busside ja lennukitega sõites jõudsin kell 21 Tartusse.    [ võta sõna ] ( 908 klikki ) | püsilink Jaga      Link albumile    All mõned esiletoodud pildid.        [ võta sõna ] ( 207 klikki ) | püsilink Jaga      Esimene konverentsi päev algas  tavapäraselt sellega, et kõigi nende poolte, kes üritust rahastasid, esindajad võtsid sõna ja ajasid sihukest üldist juttu. Esimene plenaar istungil tegi ettekande Christopher Eberle, kes oli üks neist, keda ma tahtsid kuulata ja kellega kohtuda (tagasivaadates oli temal üks parimaid ettekandeid). Ettekande esimene pool oli suures osas mulle juba tuttav, sest olin lugenud paari tema varasemat kirjutist. Peamine point oli siis selles, et nõue püüda leida seadustele avalik õigustus ei sisalda endas nõuet õnnestuda.  Seega juhul kui usklik inimene on teinud kõik, et leida temale meelepärasele seadusele avalikku õigustust, kuid ebaõnnestunud, siis pole mingit põhjust, miks ta peaks hoiduma edaspidi selle seaduse pooldamisest.    Teine plenaaristung oli kommentaar ühele Rawlsi teemalisele raamatule, kuna mul pole õnnestunud raamatut lugeda (sest seda esitlatakse alles konverentsi teisel päeval), siis oli suhteliselt raske teemaga suhestuda. Paralleel sessioonides räägiti erievatest asjadest: 1) kuidas Rawlsilik  public reasoni lähenemine tingib suurt usulist vabadust (mitte vastupidi); 2) kuidas föderalistlikus riigis oleks poliitilisel liberalismil võimalik osaliselt majutada perfektsionistlikke gruppe; 3) ettekanne ütles minu meelest väga vähe uut, selles mõttes, et kõik mis ta ütles, oli mulle tuttav juba teistest autoritest. Kaks viimast ettekannet paraku libisesid veidi mööda.    Päeva viimane plenaar sessioon oli väga Habermasikeskne ning tunnistan ausalt, et ei saanud sellest midagi aru.    Päeva lõpetas õhtusöök, mis oli väga vahva, mitte selles mõttes, et oli hea söök ning tasuta alkohol, vaid selles mõttes, et sain paari inimesega üsna hästi jutule. Lisaks oli mõnus vaadata ja kuulata kõrvalt kuidas targad inimesed arutasid erinevaid huvitavaid teemasid. Kahjuks pidin õhtusöögilt varakult lahkuma, sest mul oli vaja jõuda mõistlikul ajal teise linna otsa.    Ühel hetkel tuli minu ettekanne jutuks ning sellepeale küsiti, et kas ma Rainer Forstile ka viitan. Ütlesin, et jah. Ning  siis lisas vestluspartner, et Rainer on päris vahva tegelane, ta olevat kord öelnud, et tal on rohkem raha kui Jumalal.    [ võta sõna ] ( 162 klikki ) | püsilink Jaga