Liivlastel ja eestlastel oli aegsasti õige arusaamine oma rahvusest ning riiklusest ja hädaohust, mis ähvardas saksa okupatsiooni poolt. Nii nt julgustavad liivlased oma mehi 1212. a. mässu puhul hüüdega: "Confortamini et pugnate, ne serviatis Teutonicis" - "sõdige tugevasti ja vapralt, et teie ei saaks sakslaste orjadeks!" Eestlaste sõjasooritused olid sihitud, nagu kroonika mitmel  puhul lausa tunnistab, sakslaste täieliseks väljatõrjumiseks "Livoniast".