Minu mõtted sest on järgmised. Suurus ja vägevus on kahesugune rahvaseltsidel. Mõned on suured hingede arule ja vägevad poliitika väljal. Neil on siis ka suur riik ja suur sõavägi. Seda viisi suureks kül Eestirahvas ialegi saada ei või…. Töine, suurus ja vägevus on suurus ja vägevus vaimu asjades ja haritud elu poolest. Kes Jumalast antud kallid vaimu andid, meelt ja mõistust mehiselt ja õigel viisil pruugib, kes teaduste ja juurdlemiste põllul mehist ja väsimata  tööd teeb, kes igas ausas ja käsulises töös esimene püüab olla, kes omas inimeselikus, perekonnalises ja riigilises elus laitmata, õiglane, tuline, tark, osav edasi püüdja, kel armastus südames põleb ligimesi ja isamaad vasta, kes Jumala kartlik ja vaga, nii et eesmärgiks võib olla töistele, niisugune on tõeste suur inimene ja niisugune äratab, õpetab, juhatab, harib, valgustab ka muid, niisugune on iluks, auuks, tuluks kõigele omale maale, kõigele inimese seltsile, oma teo ja sõnaga, oma eesmärgiga vägev  südamete ja vaimude võitja igal pool, kuhu tema vaimu sädemed langevad ja tema töö ulatab. Ja kes kõige enam inimese sugule õnne ja kasu toonud, see on kõige suurem ja vägevam mees. Mis senni ühest ainsast inimesest ütlesime, sünnib ka terve rahva kohta olgu ta hingede arule suur või pisukene. Ka terve rahvas võib sedaviisi vaimu asjades ja haritud elo poolest tõeste suur ja vägev ja töistele hapu taignaks olla, kes elo elama ajab."