Korduvalt on minu käest küsitud, et miks sa tegid mõne saate nii või hoopis naa, miks läks saatesse just see jutt ja miks ei läinud midagi muud, ja üleüldse, miks sa  tegid sellise saate ja mitte hoopis teistsuguse? Seepeale olen tavaliselt öelnud, et seda, mis läheb saatesse ja kuidas ta läheb, otsustavad teised inimesed: režissöör, toimetaja ja saate autor.    Monteerija on tegelikult niiöelda "loominguline tehniline töötaja", kes peab oskama autori poolt välja mõeldud ja operaatori poolt ülesvõetud materjalist toimetaja nägemuse kohaselt rezhissööri juhendamisel saate kokku panna. Selleks on monteerijal vaja kiireid näppe ja kogemust, teinekord ka külma  närvi, huumorimeelt või kõva sõna. Sõltuvalt meeskonnast, kellega töötad. On meeskondi, kellega tuleb kas kaasa mõelda või üldse mõtlemisest loobuda, sünnib taies kas kergelt ja kiiresti või valu ja vaevaga. Inimesed ja nende nägemused on ju nii erinevad.    Kuna pole olemas kahte täpselt ühesugust saadet, siis pole ka kahte täpselt ühesugust montaazhi. Väike vaheldus on alati, isegi siis, kui teed aasta läbi sama meeskonnaga sarisaadet. Hästi kokkusulanud tiimi tööd võib kõrvalseisjal olla päris  naljakas jälgida, sest rezhissöör on ninapidi paberites või arvutis ja monteerija klõbistab kiiresti klahve, monitoridel vilgub kirju pilt ja ainus jutt, mida räägitakse, on mingid arusaamatud numbrite jadad. Aga lõppkokkuvõtteks tuleb välja järjekordne telesaade. Milline just, kas väga hea, keskpärane või lausa halb, seda otsustab juba televaataja.