Autori järjekorras kümnes teos jutustab isa ja poja lugu, kes rändavad mööda tuumasõjast põletatud troostitut maastikku, mille ainsateks asukateks on  metsistunud kannibalideks muundunud inimesed. McCarthyle omaselt sünget atmosfääri ilmestavad aga kirjaniku poeetiline keelekasutus ning peategelastest isa ja poja suhteid vaatlev psühholoogiline ilmekus.  Möödunud aastal ilmunud ja tänaseks juba mitmetesse suurkeeltesse tõlgitud "Tee" (tõlge eesti keelde Kersti Unt) on saanud kõvasti kiita kriitikutelt, kuid Ameerika Ühendriikide raamatupoodides on seda tabanud ka suur müügiedu.  New Mexico osariigi väikelinnas Tesuque's elava kirjaniku  loomingust on eesti keeles ilmunud tema algselt 1992. a. ilmunud romaan "Kõik need ilusad hobused" (Varrak, 2000, tõlkija Lauri Pilter), mida peetakse üleüldse peamiselt Ameerika Ühendriikide lõunaosa temaatikat käsitleva autori rahvusvaheliseks läbimurdeteoseks.  McCarthyt on tihti võrreldud ühelt poolt Philip Rothi või William Faulkneriga, teisalt aga toodud ka paralleele ühe Ameerika kirjanduse suurima klassiku Herman Melville'iga.