Aga kõigele vaatamata on olevgi materjal olnud nii rikkalik ja nii uudne, et kroonika autor tihtipääle pole raatsind hakata teravamalt eraldama tööks kõige vajalisemat, vaid on lasknud end meelitada mõnigikord ka sekundaarse tähendusega  asjaolude selgitamisele. Liigne ruttamine avaldub just siin kõige teravamini ja toob kaasa teose ülesehituses teatava ebaproportsionaalsuse, milles muide on teadlik autor isegi, nagu mainitakse raamatu eessõnas. Kui mõne otseselt seltsi puudutava eriküsimuse jälgimisel minnakse vahest tarbetult kaugele, siis pole see veel kesteab mis häda, hoopis pahem on see, kui päris kõrvalised probleemid meelitavad asjast eemale. Nii näit. on täiesti asjatult mindud pikalt jälgima uute kirjanduslikkude organisatsioonide  asutamise kavatsusi pärast Eesti Kirjameeste Seltsi tegevuse lõpetamist. Kõik see, kaasa arvatud "Kirjanduse Sõbrad" ja "Noor-Eesti", sobiks hääl juhul Eesti Kirjanduse Seltsi eelajalukku, mitte aga siia.