Olulistest raskustest hoolimata teostasid punaarmeelased pidevalt vasturünnakuid, püüdes  pealetungivaid valgeid vähemalt peatada ning initsiatiivi enda kätte haarata. Punastel oli tõsiseid raskusi. Nõukogude Vabariigil polnud toona üldse riigipiire, olid vaid kodusõja rinded. Enamlased sõdisid üle kogu Venemaa, et kehtestada oma võim, kuid vastloodud Punaarmees ei jätkunud kogenud komandöre ja toimus massiline väejooks. Samuti ajendas pahameel sõjakommunismi poliitika üle talupoegi rahutustele ja ülestõusudele. Punaste tagalas hakkasid tekkima "roheliste" partisanisalgad, kes varitsesid moonavoore  ja punaarmeelaste üksikuid rühmi. Samas oli punastel võimalus varustada Petrogradi kaitsnud väegruppi strateegilise tähtsusega Moskva-Petrogradi raudteed mööda. Loodearmeel aga ei olnud oma positsiooni tõttu varustamiseks nii häid võimalusi.