Sõime kaasavõetud pirukaid ja Karu jõudis isegi väikese lõunauinaku teha. Kui Virve lõpuks jalutuskäigule ümber kivi läks, siis selgus ka  kajakate käratsemise põhjus - sama kivi peal, mille ääres me tuulevarjus olime, kössitas udusulgedes kajalaps, armas ja pisike, nii umbes kana suurune :).