Ülaltoodud mõisakompleksi lahendus oli Eesti mõisates massiline ja tüüpiline ning seda vaatamata omaniku jõukusastmele - rikkas ja suures mõisas oli see kõik lihtsalt esinduslikum ja suursugusem, väiksemas mõisas tagasihoidlikum ja pisem. Muidugi oli ka väga palju erandeid toodud reeglitest: nt park võib paikneda hoopis mõisahoone küljel (Väätsa ja Lohu mõisad) või ei ole üldse rajatud märkimisväärset parki. Samuti võivad majandushooned paikneda peahoone tagaküljel (Einmanni mõis) või on koguni peahoonega kokku ehitatud (Hulja mõis), samuti mitme eraldaiseisva, sageli hiljem ehitatud kompleksina. Üsna mitmes mõisas paikneb ka mitu eri aegade peahoonet eraldi ringidega (Kumna, Ridala khk Uuemõisa, Vihula ja Tähtvere mõisad).