Möödunud suvel Artises näidatud lühifilmide programm  "Maagiline Pariis" meelitas ka tänavust samanimelist programmi vaatama. "Maagiline Pariis II" sisaldab kaheksat filmi, kuid erinevalt esimesest valikust on uue valiku filmide tase palju ebaühtlasem.    Esimene film "Ja sina?" (Et toi?) oligi vist kõige parem. Nii sellepärast, et sellest õhkus tõesti pariislikkust, kui ka sellepärast, et selle süžee oli ootamatu.    "Tule lähemale" (Come Closer). Jäi arusaamatuks, kas filmi levitamiseks on tehtud ingliskeelne versioon. Üldiselt liiga utoopiline, kuigi idee on vägagi reaalne.    "Leitsak" (Canicule de cheval) oli tegelikult paljutõotav ja kahe mehe vestlust oli päris naljakas kuulata. Naised ei saavat sellest niikuinii kunagi aru, nii et mis minagi siin arvan, aga sellises kuumuses nii kaugele kõndida ... Ei saa aru.    "Kaunitar" (La belle). Selles filmis oli kõik olemas: Pariis, maagia ...    "Kvartett" (Quatuor) oli üks neist filmidest, kus sai kõva häälega mitmes kohas naerda ja mille ajal ma mitu korda mõtlesin, et "Maagilise Pariisi" vaatamine tagab alati hea tuju. Ülisürr ja -lahe film!    "Libu ja tibu" (Une pute et un poussin) oli ka üks lemmikutest. Naerda sai südamest ja moraal oli tegelikult pigem traagiline. Seega tragikoomiline film. Noormehe rollis küll olla ei tahaks. Kuigi ega tüdruku asemel ka väga olla ei tahaks. Külm hakkas. Ja mina oleks selle filmi teistmoodi lõpetanud.    "Jää siia, kus pilvitu taevas" (Leave Not A Cloud Behind). Appi! Ei mäleta üldse enam, millest see film rääkis?!