Balti vabariikides võimule upitatud nukuvalitsused olid petlikult lubanud, et põllumajanduse kollektiviseerimist läbi ei viida. Ometi teostati niinimetatud sotsialistlik maareform 1940. aasta  sügisest kuni 1941. aasta suveni. Maaomanikelt võeti ilma mingi kompensatsioonita ära kogu maa, mis ületas 20 - 30 hektarit. Selle reformi läbi sai kahju Leedus umbes 10%, Lätis 15% ja Eestis 20% talunikest. Vöörandatud maa jagati maata sulastele ja popsidele. Leedus said 1940. aasta novembris umbes 75 000 maatameest ja v"ikeomanikku kokku 394 000 hektarit maad; Lätis said maad 52 000 popsi ja 23 000 v"iketalu said seda juurde. Eestis oli uusmaasaajaid koos juurdelõikeid saanud v"ikemajapidamistega üle 40  000. Maareformi käigus laiali jagatud põllutükid olid pere ülalpidamiseks liiga väikesed (Leedus ja Lätis kuni 10 hektarit ja Eestis kuni 12 hektarit). Maareform kujutas endast vaid poliitilist manöövrit, eesmärgiga nõrgestada suurtalunikke ilma uusi mõistlikult majandatavaid talusid loomata.