Aga eks need ole muidugi retoorilised küsimused, sest on ju ilmne, et Lukast Aaviksoo vastu välja vahetades ei ole keegi mõelnudki sellele, kas see on mõistuslikult põhjendatud ja  Eesti parimates huvides. Suured poisid mängivad oma võimumänge ning pole ime, et Lukas ütleb, et ta pole niivõrd pettunud ministrikoha kaotuses kui IRL-i sisedemokraatia puudumises. Huvitav, et poliitikud ise kinnitavad, et erakonna siseselt demokraatiat ei eksisteeri, aga tahavad samal ajal, et inimesed usuksid, et ebademokraatlikult tegutsevate erakondade juhtida olev Eesti riik tervikuna on siiski demokraatlik. Mida aeg edasi, seda pimedamat usku selle jutu tõsiseltvõtmine nõuab.