Jaanipäev oli tegelt äge. Eelmisel õhtul läksime veel mõtsa puie järele, seal sai hullult nalja nagu ikka. Ma korjasin hoolega käbe, et oleks hiljem lihtne kogu kupatusele tuli otsa panna. Jaanilaupäev eriti lootusrikkalt ei alanud, üks vihmavaling järgnes teisele, sestap keerasime vennaga pudeleilt korke pealt ja arutasime maailma asju. Parajasse konditsiooni jõudnud, kupatasin seltskonna krohvima, ise aga üritasin saunalaval pisut kainemasse  seisundisse jõuda. Ei väga õnnestunud. Ja kui ma siis väikse uinaku tarvis end pikku viskama valmistusin, segas mind sõber Ungarist, kel oli vaja kiireloomulist tõlkeabi. Kõik mu veenmisoskused vedasid mind alt, sest L. ei allunud moosimisele netitusele viidates, nõnda olin sunnitud arvuti taga kaineks saama. Peaaegu õnnestus.