VII-XII sajandini elas  budism Indias läbi viimase suure õitsenguperioodi. Sel ajal tegutsesid Pāla dünastia kuningate soosingul suured kloosterülikoolid Nālandā, Vikramašīla, Bodh Gaja jt., kus pühenduti peamiselt mahajaana (sanskr. mahāyāna) filosoofia akadeemilisele uurimisele, aga tegeldi ka ilmalike teadustega. Kõrvuti budismi skolastilise suunaga levis samal ajal väljaspool kloostrimüüre vahetult õpetajalt õpilasele edasiantav vadžrajaana (sanskr. vajrayāna), mis rõhutas Buddha õpetuse mõistmist otsese kogemuse kaudu ja  selle rakendamist teg ...