Kunagi varem ei ole juhtunud  sellist olukorda kus oleksin leidnud, et mõistlik on Eestis liikuda punktist A punkti B pöidlaküüdiga. Liina aga leidis, et sedasi on hea ning juhtuski sedapidi, et folkima läksime ja koju tulime justnimelt sedasi.    Esialgne mõte oli, et teeb siis kõigist autojuhtidest ka pilti kuid kõigi puhul kahjuks ei õnnestunud. Igal juhul endiselt tänu ka neile, kes enda pilti siit ei leia!    Viljandisse jõudmisel tuli appi kolm erinevat  autojuhti/seltskonda. Esimesed kaks saab visuaalselt ka siin ära tuua.        Autojuhi leiab pildilt vasakult. Liina jäi lihtsalt enda ehmatuseks pildile. Väga ebaviisakalt, ei küsinud me autojuhi nime kuid sedapalju ikka, et ta palus  meil folgil olles tervitada tema venda kes olevat sellise pundi koosseisus nagu Paabel.    Mäo ristini saime aga järgmise seltskonnaga. Nemad olid otsustanud lihtsalt seljakotid kaasa võtta ning mööda Eestit rändama asuda.        Kolmandast seltskonnast kes meid päris Viljandini välja viis jäi kiirustades kahjuks pilt tegemata. Saan mainida vaid seda, et neil oli autos võtta Oorti viimane plaat ning kuigi olin ise folgil esimest korda on mul nende arvates ees professionaalse folkari nägu. Mis on päris tore avastus.    Kohale jõudmine võttis plaanitust märkimisväärselt kauem aega ning tee ääres kohatud  seltskondade edukust arvestades ilmnesid selged märgid soolisest diskrimineerimisest. Kõige kiiremini jõuaks kohale ilmselt üksik tütarlaps, siis mitu tütarlast, seejärel üksik meesterahvas, siis seltskond kus enamik tütarlapsi ja mõni noormees ning meiesugused segapaarid on ilmselt kõige keerulisem juhtum.    Tugeva rongisõidu pooldajana oleksin üksinda minnes vast läinud rongiga kuid mingil täiesti arusaamatul põhjusel väljub Folgirong Tallinnast alles peale festivali avamist (FAIL!). Kohale jõudmisest rääkimata. Sedasi oleks tulnud eelistada hommikust tavarongi. Aga see selleks.    Kui juba hääletama sai asutud, siis hääletasime ka Tallinna poole tagasi.    Viljandi piirilt võttis meid peale Teater Varius-e projektijuht Indrek Sarapuu, kellega sai arutada pärimusmuusika ja teatri teemadel. Indrek on Arte Gümnaasiumi vilistlane kuid suures väsimuses ei hakanud sellest rääkima, et ise seal hoolekogu liikmeks olen. Indrekust jõudsime ka pilti teha.        Läksime seekord lahku Mäo kandis.  Järgmist küüti tuli üsna pikalt oodata ning vahepeal saime ka veidi vihma. Pilti küll ei teinud, kuid tutvuse poolest võttis meid viimaks auto peale erakonnakaaslane ja Riigikogu liige Heljo Pikhof kes meid väga vastutulelikult Liina majaesiseni sõidutas.    Kokkuvõtlikult saab öelda, et kohale ja koju jõuab. Ajaliselt  eriti planeerida ei saa kuid jõuab. Folgi ajal hääletades oli enamikul sõitjatest ka seletamata selge, et minnakse Viljandisse ja folkima.    Kui järgmise aasta folgile mõelda siis võiksid korraldajad veebis ja festivalialal avada spetsiaalse foorumi ja telgi kus autojuhid saavad küüti pakkuda ning hääletajad juba eelkokkuleppeid sõlmida. Oleks päris positiivne. Kyyt.eu võiks neile selles osas abiks olla?    Sedasi siis  seekord.