Mati Mandel, 1995. a.    1994. aasta suvel hakkas Tallinnas Liivalaia tänava ääres (Pärnu maantee lähedal) ehitustöödel inimluid välja tulema. Koha üksikasjalikumal uurimisel selgus, et oli satutud keskaegse Tallinna tuntuimale hukkamispaigale. Arheoloog Ain Olavi poolt juhendatud kaevamistel puhastati välja kaks teravnurgas  liituvat paekivimüüri ja kunagi ülespoole ehitisele viinud paekividest trepijäänus Ehkki müüride lahtisi otsi ühendanud kolmas müür oli hävinud, sai selgeks, et algselt kujutas ehitis kivivõllase kolmnurkse põhiplaaniga alust. Milline võis see koht omal ajal välja näha? Vastuse saame ühelt Mustpeade mälestustahvlilt, kus on kujutatud hukkamispaik Tallinnas 1560. aastal. Näeme kolmnurkse põhiplaaniga ehitist, mille igas nurgas kõrgub torn, tornide vahelistel põikpuudel ripuvad aga paarikaupa üles poodud  kurjategijad. Peasüüdlase tarvis oli kivivõllase keskosas veel kõrgem võllapuu, võllase ümber näeme aga kolme rattale aetud hukatut. Üldse oli noil aegadel kombeks poodud pikemaks ajaks rippuma jätta ning maha raiutud pead teiba otsa torgata. Möödujatele (paik asus vana Pärnu maantee lähedal) pidi see võigas paik nii võimalikult kauaks silme ette jääma.  Muidugi teadsid ajaloolased koha süngest keskaegsest minevikust. Polnud aga erilist lootust, et hukkamispaigast veel midagi säilinud on. Oli ju piirkond  suuremalt jaolt hoonestatud.  Kaevamistel õnnestus üldse tuvastada 107 inimese luud. Hukatud olid olnud meie mõistes enamasti noored inimesed, mõned lausa noorukid. Antropoloogide hinnanguil leidus nende seas 20-25 aastaseid üheksateist, 16-20 aastaseid kaksteist ja 13-16 aastaseid neli. Surmatud olid maetud sinnasamasse tapalava naabrusse, nn. raipeaeda. Paljud hukatud leiti selja taga asetsevate käeluudega. Ilmselt olid neil kohtuotsuse täideviimise ajal olnud käed nööriga selja taha kinni seotud. Kõige  enam esines luid väljakaevatud müüride vahel. Sealt leiti koguni terve kolpade hunnik. Ilmselt viitab see leid süüdlaste maha raiutud ja tapalava alla visatud peadele.