Meil Eestis oli nagu kombeks saanud kujutada halvana kõike seda, mis meil olemas on ja näidata, et see ei kõlba kuhugi, mis meil iseseisvuse vältel on tehtud ja saavutatud. Meie riik ja kogu meie elamine ning olemine, see pidi allpool igasugust kriitikat olema. Ainult välismail, seal pidi kõik hea ja korras olema.