Suurim oht on võimalik sõltuvuse tekkimine riigi rahadest, mis võib viia  missioonist eraldiseisvate tegevuste osakaalu suurenemiseni ja kergemate juhtumite või klientide eelistamiseni kulude kokkuhoiu eesmärgil (nn kooreriisumine). Delegeerimine toob kaasa kodanikeühenduste muutumise rohkem bürokraatlikumaks, kommertslikumaks ja professionaalsusele suunatuks, vähendades samal ajal paindlikkust, vabatahtliku töö osakaalu ja suunatust heategevusele. Et vastata teenusetellija nõuetele, toob delegeerimine kaasa lisainvesteeringute tegemise vajaduse (infotehnoloogia, koolitus), mis  vähendab võimalusi teiste tegevuste elluviimisel. Riigil kui teenuse elluviimise eest vastutajal on reeglina huvi valida partneriks pigem professionaalselt juhitud kui kindlat ühiskonnagruppi esindav organisatsioon.