Üldiselt oli maakohtu käitumine A. Petersoni suhtes märksa korrektsem kui sillakohtu oma. Seda pidi süüdistatav isegi tun­nistama. Kui aga talt sealsamas nõuti kirjalikku tunnistust, et maakontus esitatud küsimused polevat olnud "kimbutavad" ("vertänglich"), keeldus A. Peterson seda andmast, olles arva­misel, et need siiski olnud sihilikud.  Ka kohtulik juurdle­mine, mis haaras õige laialist inimeste hulka, arenes maakohtus õige kiiresti. Paari kuuga viidi see lõpule ja juba 24. aug. tegi kohus oma otsuse.