Sazonovi reformiaktsioon jätkus veel oktoobrikuu jooksul 1912, jäi aga lõpuks tulemusteta. Sõda kestis edasi ja Türgi  väed said korduvalt lüüa. Kui Türgi Ida armee purustati Bulgaaria 1. armee poolt 28. Kuni 31. oktoobrini Lüle Burgas'i lahingus, tekkis võima­lus, et bulgaarlased vallutavad Konstantinoopoli; selline väljavaade polnud aga Venemaale vastuvõetav, nagu eelnevas juba selgunud. Venemaa algatas Londonis ja Pariisis küsimuse, kas ta mõlemad entente-kaaslased ei esitaks Bulgaaria valitsusele protesti edasiliiku­mise vastu Konstantinoopoli suunas, aga tulemused olid väga vähe­sed. Vene Londoni saadik krahv  Benekendorff rääkis vastavas mõttes Inglise välisminister E. Grey'ga. Viimane aga arvas võimatu olevat buigaarlasilt nõuda, et nad Tšadaldža liinide ees peatuks, sest see võiks anda türklasile võimaluse end koguda ja sellega seni­sed sõjatulemused tühistada. Aktsiooni tulemuseks oli Grey jutuaja­mine Bulgaaria saadik Madjaroviga. Grey ütles end jutlevat Bulgaa­ria sõbrana; olevat tähtis, et Bulgaaria rahustaks Vene valitsust nii ruttu kui võimalik, sest vastasel korral võivat ta kaotada Vene­maa sümpaatia. Madjarov  lubas kohe Sofiasse telegrafeerida. Venemaa kasustas Bulgaaria mõjutamiseks ka otsest teed. Nimelt telegrafeeris Sazonov Sofiasse saadikule 31. oktoobril ja palus teatada tulemusi sealsete läbirääkimiste suhtes.