Prantsuse keeles on üks s?na v?i kategooria, mida ma k?ige vähem sallin: dynamique. Mu Larousse de Poche (nagu seletav s?naraamat, k?igil prantsuse kooli?pilastel peab see teatud klassist alates olema. Ja kuigi nime järgi v?iks öelda, et tegu on taskuformaadiga, siis minu oma on korralikus A5 formaadis ja 1000  leheküljega (nii 6 cm paksune klots). Igati soovitan osta tegelt neil, kellel vähegi prantsuse keelt vaja läheb) annab esimeseks selgituseks: täis innukust, aktiivsust, energiat, ettev?tlik.    Ühes?naga, Prantsusmaal jagatakse k?ik inimesed pärast esimest kohtumist kas dynamique v?i mitte-dynamique. Ja seda täiesti järjekindlalt ja k?ikide poolt. Ma tavaliselt väga kaugeleulatuvaid järeldusi pärast esimest kohtumist inimeste kohta ei tee, aga seal tehakse. Kohe lahterdatakse ära, et kas on must v?i  valge. Ja loomulikult dynamique on ikka üks eriti hea kategooria, k?ik üritavad seda olla. Lisaks, tavaliselt mulle erilised hüperaktiivikud väga ei meeldi kah, nii et see dünaamiliseks ja mittedünaamiliseks jagamine mulle üldse peale ei lähe.    Eelmine nädal käisid mul külalised, kes muidu olid igati toredad, aga ma m?tlesin pärast ka, et vaesekesed, kui nad nüüd Prantsusmaale tagasi lähevad, siis ihaldatud dynamique-kategooriasse neid küll lahterdada ei saa. Ma ise olen ka niikuinii  mitte-dünaamiline ja v?ibolla oma praeguse eluviisi juures isegi asc?te (askeetlik, arvestades et kl 10 tuleb uni, kl 6 ärkan üles, kui päike paistma hakkab, päeval sport ja muidu tervislikud eluviisid), aga kui ma reisima lähen, eriti veel kui see oleks üks esimesi reise, siis ma magamise ja niisama toas hängimise peale oma aega ei raiskaks.    Noh, inimesi on igasuguseid. Ja jumal tänatud, et k?ik meist dynamique'd ei ole.