Mul oli õnne lapsena sattuda  tihti tülitsevate pooltega läbirääkima. Ja nüüd veidi suuremana pole sellised olukorrad sugugi väga haruldased ,et kuulen ühest ja samast loost 2 või isegi mitme inimese nägemuse läbi. Lapsena see lausa shokeeris mind, mõtlesin selle üle tunde, et kuidas ometi saab niivõrd erinevalt NÄHA, lugu ju täpselt sama. Kuulad ühte ja tuleb noogutada, et tal on õigus, kuulad teist ja jällegi õigus, tema seisukohast. Ja jõuadki tõdemuseni, et kõigil on õigus, aga Tõest ei tea me ikkagi midagi. Inimesed on niivõrd  erinevad ja loodetavasti nad(teised) ei tee sihilikult halba ja üritavad koguaeg parimat.ja jõuabki sellini, et noo pole kedagi teist võtta, kellest arusaada, kui ikka iseendast!