Mida abstraksemana sa jutu hoiad, seda keerulisem on näha tegelikkusest tulevaid probleeme. Probleem tekib sellest, et kodanike on palju ja kõigil neil on omad eelistused ja valikud. Mitte üks valitsus pole suutnud/tahtnud kõiki  neid eelistusi arvesse võtta, veel vähem neid rahaliselt toetada. Riigi raha ei ole kodaniku raha, sest kodanikul puudub võimalus seda raha enda parema äranägemise järgi kasutada. Tekib küsimus omandiõigusest, mis antud juhul on juriidilisel isikul (ja selle esindajatel) mitte aga kodanikul. Mina kodanikuna ei poolda paljut, mida siiski rahastatakse. Kui see oleks tõesti minu kui kodaniku raha, saaks ma selle kasutamist otse mõjutada. Aga ei saa ju! Järelikult ei ole minu ega ka ühegi teise kodaniku oma.