Gustav Puks, romaanis nimetatud Taariks, oli sealse kõrvenurga külarätsep - "suur laulja, isamaalane, kõrgete mõtete ja aadetega idealist", aga oma  tööalal saamatu mehike, kelle valmis­tatud riided hästi ei sobinud. Rätsep Taari taoliselt kogus ta raha, et seda ohverdada isamaa altaril.