Alustuseks pean kohe ütlema jipikajee - TEHTUD! Tänasega on mul Chalmersiga aamen ja magistritöö kaitstud. Kaua tehtud kaunikene. Aga see selleks, palju toredamad on lood, mida ma kõike olen viimase kahe päeva jooksul kogenud.    Et kõik ausalt ära rääkida, siis alustan lennukist. Nii palju, kui ma Göteborgi vahet lennanud olen, on see maanudmine siia alati paras tivoli. Esiteks söödetakse kõht täis ja siis hakatakse maanduma kasutades vabalangemise  ja raputamise tehnikat. Pole siis ime, et võileib kõhus peab tugevasti aru, et, kas ta peab üles või alla poole liikuma. Siiani on õnneks võileib valinud õige poole.    Igatahes mõned tunnid peale Göteborgi saabumist sain aru, et mul on tõeline haugi mälu, sest olen ära suutnud unustada nii oma kohaliku pangakaardi pin koodi, kooli interneti paroolid ning lisaks vaatasin veel nõutult trammis pileti mulgustajale otsa teemal, millist numbrit tuleb sellel aparaadil nüüd vajutada.    Esimesel  juhul pangast öeldi, et   aga teie pin-i muutmisel tuleb tellida uus kaart ja see jõuab kohale nii 4 päeva pärast. Mina siis hakkasin muidugi naerma ja küsisin vastu, et kuhu te selle mulle üldse saata tahate - Eestisse?? Ühesõnaga klaarisin selle loo teisiti ära, mis antud hetkel enam eriti oluline pole.    Kool ja internet. Njaaa tore on, kui sul on paroolid veebilehitsejas salvestatud aga veel vähem toredam on asjaolu, kui vahepeal windoosale on  tehtud uus install. Ühesõnaga läksin siis Helpdeski, mis loomulikult oli kinni, mis iseenesest mind absoluutselt ei üllatanud. Helistasin siis uksele märgitud numbrile, kust sain teada Helpdesk on suvepuhkusel ja tagasi töövalmilt alates 28. august. Ütlesin siis onule telefonis, teate, ma ei mäleta ühtki parooli, mille peale too vastas, et teate ma ei oska siis teid ka kuidagi aidata, kuna see on nende jaoks liiga tõsine probleem. Üldiselt ei osanud ma selle peale enam ei A-d ega O-d öelda ja soovisin neile  jõudu ja panin telefoni ära. Rootsi värk ju. :)    Trammiga läks asi lihtsamalt. Kui ma olin seda aparaati umbes minuti jagu nõutult vahtinud ja meeleheitlikult üritanud meelde tuletada, mis nuppu vajutada tuleks, kappas mingi kohalik unts-antsakas ligi ja pakkus kohe varmalt abi. Ja ülla-ülla, meelde tuli. :)    Üldiselt, linn on endiselt täpselt selline nagu ma seda mäletan ja muutunud ei ole siin küll mitte kui midagi, mis on iseenesest ju täitsa tore. Eriti tore on siin viibida nüüd,  kus kooliga aamen ja kohustused puuduvad. Nii nummi. :) Kevad on siin tore, või peaks nüüdseks nimetama äkki suvi, sest väljas haigutab umbes 30 kraadine kuumus ja päike paistab lagi pähe. Ühesõnaga sellist ilma ei mäleta isegi mina oma Göteborgi ajaarvamise järgi. Aga nüüd on chill ja pillerkaar. Sidelõpp.