Aga pika jutu lõpetuseks, et suurema osa praeguse aja täiskasvanute lapsepõlv siiski jääb kasvõi osaliselt  nõukogude aega ja ma arvan, et sellest ka see nostalgia. Samamoodi nagu mu vanaemal on helged mälestused sõja-ajast, hoolimata kõigist neist koledustest, aga ta ütleb, et ma olin siis ju noor ja noorena tundub ikkagi elu ilus.