Niisiis - milline iganes on õige vastus, ei väida täna siiski keegi, et enamik meie genoomist oleks eluks oluline. On pakutud, et kolm neljandikku sellest võib vabalt ära visata või et funktsioon on 10 protsendil. Suur osa teadlasi arvab, et 50 protsenti on piir, kuna pool meie genoomist sisaldab parasiit-DNA koopiaid ehk transposoone, mis kanduvad genoomis kordustena edasi ja integreerudes genoomis uude  kohta senikaua, kui juhuslik mutatsioon nad peatab. Käputäis trasposoone on organismis aktiivsed ja kui nad satuvad oluliste geenide lähedusse, siis võivad nad põhjustada haigusi, näiteks rinnavähki. California Ülikooli (Santa Cruz) uurimisrühm avastas hiljuti, et vähemalt 5 protsenti imetajate konserveerunud mittekodeerivast DNA-st on saanud alguse transposoonidest. Rühma arvates võib mõnel mittekonserveerunud transposoonil, mida leidub vaid teatud primaatidel, olla samuti roll geeniregulatsioonis.