Tunnen end läbinisti iriseja ja kibestunud inimesena, et üleüldse söandan abistamise teemal vinguda...ja teen seda siiski...  Kas enne, kui appi tõtata, poleks mõistlik läbi mõelda, millist abi täpselt vajatakse?    Muidu kipub minema nagu põdra ja  jänese loos, kel see midagi ütleb.  Mul igal juhul oli lapsepõlves üks selline multfilm raamatusari.  Huvitav, kas neid enam kuskilt leiaks? Kahjuks on neist järgi ainult paar-kolm. aga meeles on sarjast kohe päris mitu õpetlikku vihku, mida lastelastele kunagi ette lugeda ihkaks.    või peaks mitte just kõige ilusamat mõtet võtma puhtalt kui enese läbipõlemise märki?