* Siinkohal vajab õiendamist üks auvõlg. Nimelt arvustasin millalgi Oma Maitses Silvi Kohu retseptikogu "Kodune kokaraamat". Kui mu mälu ei peta, siis heitsin ette olematut pildimaterjali ja autori tundmatust. Nüüdseks olen raamatut oma kaks aastat nö testinud. On juhtunud, et alati, kui kavatsen teha mõnd klassikalist eesti toitu, haaran selle raamatu järele. Veelgi tänuväärsem on, et pea alati leiangi ma sealt otsitava retsepti. Tihti otsustan selle kasuks isegi siis, kui mul on mitme analoogi  vahel valida. Peale raamatuga töötamist tuleb tunnistada, et ka puuduvad pildid pole üldse olulised, sest enamik toite on nii tuntud ja igapäevased, et ei vajagi näitlikustamist. Kokkuvõttes tõden suurima rõõmuga, et mainitu on üks sisukamaid lapsepõlvetoitude kogumikke, mis viimasel ajal on ilmunud. Aitäh!