"Kui Don Quiote pidas iga tuuleveskit hiiglaseks ja lambakarja armeeks, siis gaskoonlane pidas iga naeratust solvamiseks ja iga pilku väljakutseks. Sellest tuleneski et ta hoidis Tarbesis-t kuni Meung-ini kätt alati rusikas ja haaras mõõgapideme järgi kümme korda päevas."(lk. 10)