Fakk, ma olen ise küll üks räme positiivsuse junn, põrkan ja pritsin (rämedad mentalid siinkohal) aga isegi ma ei jaksa seda värki liiga kaua jätkata. Tundub, et Erieni aeg on otsa saamas, millest on tegelt vägasitakshullult kahju. Aga ei ole enam seda tunnet  vist ülejäänutel, et "teeme mängu, hihihihii, vaatame kuda mängijaid saab vingerdama panna, hihihi". Või kui on, siis mina seda ei märka. Isegi viimase mängu lõpetamine on praegu suur küsimärk. Eks järgmine nädal selgub, kas tuleb suur E tähega lipp poolde masti tõmmata ja pasunaga langenule au avaldada või mitte. Isegi kui võtta uued inimesed appi, siis poleks see ikkagi see. Mingisugune omalaadne harmoonia (?) on (oli?) me pundil, minuarust vähemalt. Aga näis. Optimistlik-pohhuistlik suhtumine ütleb, ära  tee plaane, sest nagunii lõppeb kõik hästi. Kunagi.