Ma lisaks siia juurde veel ühe asja - "Me too" artiklid ehk "Feeding frenzy". Kui keegi on kellegi andmetel millegi halvaga hakkama saanud, siis üritavad kõik  pääseda kukkujat jalaga lööma, isegi kui rikkumine on kas tühine või baseerub valeinformatsioonil. Tihtipeale kasutatakse jutu seksikamaks tegemisel ja konkurentide üle trumpamisel loomingulist vabadust ning lisatakse "värskeid vaatenurki", kuigi enamasti on sellistel puhkudel tegemist soovmõtlemisega (kui ta tegi SEDA, siis kindlasti tegi ta veel ka SEDA ning seda teist väidet esitatakse tõe pähe) või erinevate kuulujuttudega (mis tihtipeale on pärit mõne teise meediaettevõtte soovmõtlemisest). Lisaks  loomulikult ignoreeritakse erinevaid kahtluseid või uusi ilmnenud detaile, sest keegi ei taha ju jätta muljet, et on pekstava sõber (erinevad meediaallikad on sellistel puhkudel varmad etiketi rikkuja vastu pakkuma välja erinevaid teooriaid, näiteks kirjatüki autor on kuidagi ohvri sõber või vähemalt raske rahaga kinni makstud).