Osa saapamehile aga hakkas mõjuma see häbi ning saksapoolne põlgus. Oldi väljapääsmatus olukorras, yheltpoolt põlasteti pastlais maarahvast, endil olid jo saapad jalas, ja teiselt ihaleti saksu, sooviti nende sarnaseks. Nende sarnaseks saada oli moraalselt yha raskem ja siis leiuteti - eesti rahvas. 1860. a. oli ta täiesti olemas, 1820. a. veel polnud.