sattusin eestisse täiesti kogemata väga tähtsal ajal ning sain osa  võtta vabariigi aastapäeva pidustustest. käisime pühapäeva hommikul vaatamas lipuheiskamist, kuulsime lossiplatsil isegi natuke mingit kõnet ning laulsime iga laulu esimese salmi kaasa. teisi salme ei osanud. häbi-häbi, püksis käbi. peab ära õppima, mis see siis olgu. kohal oli palju eesti kuulsusi, keda mina muidugi ära ei tundnud. pärast tüdrukud seletasid, et kes on kes. no, igatahes nägin ma indrek tarandit, ühte imelike juustega meeslauljat (nime enam ei mäleta, see, kes silmad kinni laulab. hellu, mis  ta nimi oligi?) ja oma sõpra ingridit, kes pole eriti kuulus. pärast lipuheiskamist läksime sõpradega koju ning tegime suure laadungi pannkooke. helluga oli meil juba välja kujunenud oma rutiin: tema puhub pasunasse ja lehvitab lipukesega ning mina hüüan "eesti vabaks!" tegime seda igal võimalikul ja võimatul juhul terve päeva, alustasime tegelikult juba laupäeval.