Mina kutsun  sellist nähtust väljapakutud/ ostetud indulgentsiks - vastavalt indulgentsi soetaja suhtele siis. Sest selliste lugudega meenub mulle alati Freakonomicsis näiteks toodud lasteaed, kus hakati trahvima vanemaid, kes lastele järgitulemisega hilja peale jäid. Ja mis sellest siis kõik välja tuli…  Minu prantsuse keele tundides on ka read viimasel ajal hõrenenud. Eks ma isegi, kibe tõde, pole alati tundi jõudnud. Näiteks puhkuse tõttu - sest peale puhkust saab suuri sihte klaarimalt seada.