Kõik muudkui vilistasid, et totaalkaitse ja totaalkaitse. Viimati veel Aaviksoo, kui ta teel Raplasse järjekordse karu ära tappis ja minu vana auto lõplikult lömmi kihutas.  Rääkis jälle, et elukutseline armee on äraostetav. Sellise lameda paatosega läks siis veel Lätisse ametlikule visiidile. Keegi tema alluvatest tegi seal kokteiliõhtul nalja, et nüüd on karutapjast Eesti kaitseminister küll ära teeninud Lāčplēsise ordeni. Lätlased ei saanud sellest naljast üldse aru. Neil oli kutseline sõjavägi, sellal kui meil ei olnud. Mis saigi minu hinnangul lõpuks Eestile saatuslikuks.