Ka eesti keel leiab lehes kohe algusest peale tähelepanu ja nõuab selle õpetamist esimeses järjes, et "mis keeles keegi oma ema kõige esmalt nimetab, seda peaks temale ka kõige  päält õpe­tatama" ja "et selge eesti keel enne selget saksa keelt pingi alla ei kuku!" Ühes eesti keele nõudmisega käib paralleelselt oma rahvusluse küsimus. Juba algusest peale oli tähelepanuvääriv, et Jannsen ajakirjanduses esmakordselt hakkas kõnelema "eesti rahvast" ja "eesti keelest", sest seni esines ikka "maarahvas" ja "maakeel". Iseloomustavaid kirjutisi oma rahvusest lugupida­mise kohta esineb lehes üsna tihti. Juba oma ajakirjandusliku tegevuse algul ("Perno Postim." 1859, nr. 13, lk. 98) kirjutab  ja manitseb ta: