Juba mõnda aega kuuluvad mu öökapikirjanduse hulka üliõpilaste kodutööd tarbijakultuurist ja brändingust. Üleeile tuli lisaks punktiarvestusele koostada lühike vahekokkuvõte tüüpvigadest ja probleemidest. Ehkki enam kui poole­sajast tudengist said maksimumpunktid vaid kaks ja tüüpvigu tuli justkui kahest varrukast, kogus tagasisidet andes peas tuure mõte: hea öelda, raske teha.  Mõtisklesin, kui palju suudetakse kriitikast õppida ning kas piiblisugemetega juhend «käige minu sõnade, mitte tegude järgi» tänapäeval üldse toimib.  Töötanud alles üsna lühikest aega Eesti Kiriku  toimetajana, olen näinud meile kirjutamas väärikaid autoreid paljudelt elualadelt ja kuigi Eesti Kirikule on aeg-ajalt ette heidetud kriitikat kiriku siseasjade kohta, on mul hea meel, et leheveergudele jõuvad julged mõtted ja ehedad probleemid kirikuelust. Täna, kui on ilmunud Eesti Kiriku 1000. lehenumber, on kahtlemata põhjust sellest rääkida.  Viimasel kolmel aastal me üksnes sõnadest lähtunud pole. Heale sõnasepale eelistame inimest, kelle teod kõnelevad enda eest või vähemasti kelle sõnad loovad  pretsedendi.  Meediatarbimise arengutendents näitab, et konkreetse kanali või väljaande asemel loetakse üksikuid artikleid, uudiseid, videoid, blogipostitusi jms. Ajalehti ja ajakirju ei loeta enam kaanest kaaneni, vaid üksikute väljarebitud infokildude kaupa, mis jäävad meile ette otsingumootori ja viite baasil või sõprade soovitusel. Väljaande tiraaži järgi ei saa juba ammu arvutada lehe tegelikku numbrilist loetavust.  Uus meedia asetab meile vastutuse, õigemini öeldes võimaluse mitte üksnes  lehetellija, vaid kogu ühiskonna ees, kus Eesti Kirik saab olla EELK ja kristlike väärtuste häälekandja ning seda eeskuju kanda peale sõna ka teos. Iseäranis praegu on selge, et püsimajäämise eelduseks on areng. See omakorda tähendab muutusi, muutused pole aga üldjuhul mugavad.  Hiljuti sai uue kuue kogu Eesti Kiriku paberleht, sama ootab ees ka võrguväljaannet. Need muutused on toonud kaasa üksjagu tööpinget ja väljakutseid, kuid on iga pingutust väärt, sest leht on oma aja ja lugejate nägu.    Merje Talvik