Tarmo: Mängin siis omaltpoolt Mareki antud söötu edasi: mulle tundub, et IE mõistes on "meie" sarnaselt "minale" subjekt, mis saab oma vormi läbi piire defineeriva vastanduse "mitte-meiega" ning sisu läbi ühise eneseteadvuse. Seega on tegu (laenates Immanuel Kanti eristust) mitte sünteetilise, vaid analüütilise määratlusega - rahvuse "subjekt" koosneb individuaalsetest subjektidest, kes evivad samasid väärtusi ning jagavad ühist "kompaktset identiteeti" ning õiget (samas mitte tingimata tõest) ajaloonägemust. See aga tähendab, et näiteks need, kes "reformatsioonist ja valgustusajastust hullutatuna" ikkagi tahavad rääkida ka ebameeldivat tõde ning kritiseerida rahvuslikke perekonnaalbumeid on konfliktis "meie" projitseeritava tahtega - ja on seega definitsiooni kohaselt "mitte-meie". Need kaks artiklit maalivad pildi ohtlikust ja vaenulikust maailmast ning annavad mõista, et kui me tahame selles halastamatus võitluses "jääda kestma sellena, kes me oleme", ei ole meil sellele eristusele alternatiive.