Kui Queenstownist oli puudu üks tund ja mõtlesin õndsalt, et varsti saab see 2,5-päevane reis labi (unegraafik sassis, riided läbihigistatud, sest unustasin vahetuse käsipagasisse panna, lennukitest kopp ees), teatas piloot, et sorry, mehed: lennuki tuuleklaas mõranes ja keerame otsa tagasi Sydney poole.    "Jess!" mõtles Mann ja keeras end tagasi magama, "32-tunnisest lennukite jadast on saamas 40-tunnine."    Sydneysse jõudes vaatasin lennuki tuuleklaasi, bussist ulatus üsna  hästi. Ütleme nii, et... päris võimas vaatepilt! =) Ma arvasin, et nad rääkisid üksikust mõrast, mis jookseb üle klaasi, aga tegelikult oli ikka pool tuuleklaasi sellise näoga, et sellega oli just lehmast üle sõidetud. Täpselt nagu autoaknad pärast laupkokkupoõkeid.    Mann: "Wow, look at the crack! I though they were talking about one single line, but this thing is... jeesh."  Mingi suvaline   bussi käetoe kõrval: "Yeah, I know! At least it's good to  know they didn't turn us back for nothing."