Tuletage meelde siin näit. Richard Rohti "Kurgsoost" suurettevõtjat Ottensoni ja kogu seda pealinna kõrgemat seltskonda, kes tema suvituskoha avamisele sõidab. Ehk selle­sama kirjaniku väikelinna tõusikulist ja nautimishimulist  kohviseltskonda. Tuletage meelde Milli-Mallika "Demobili­seeritud perekonnaisast" spekulant Kogermanni ja kõrgele kerkinud kingsepanaist. Teil on vist meeles, kuidas selles komöödias näidatakse raha võimu ja väärtust: ilmasõjas ka­duma läinud, aga viimaks aastate järele koju jõudnud king­sepp annab oma naise rikkale Kogermannile nii-öelda põli­sele rendile ja on valmis raha eest "mudavanni" minema. Edasi võiksin nimetada Ernst Petersoni "Uut ministrit", jandilist komöödat karjerismi vaimust Mudilas. Samal  kirja­nikul on käsikirjas kurbmäng, milles kirjeldatakse ministrite ja spekulantide "kasulikku" koostööd. Neile näidenditele seltsivad A. Tammani ,,Kriis", Kärneri "Kangelased" ning "Ainus idealist", mis jällegi kõnelevad tõusiklusest ja kor­ruptsioonist. Niisamuti on A. Adsoni "Läheb mööda" ja Mait Metsanurga "Kindrali poeg" inspireeritud aja vaimust, korruptsioonist, ülekohtust, karjerismist ja tõusiklusest. Ka mõned O. Lutsu ühevaatuslised kuuluvad oma vaimu poolest nende opositsiooniliste näidendite liiki.