Ullumaja.  Uue lauseõpetusliku õpetusraamatu käsikirjas, mida eile lugesin, on kaks näitelauset, "Linnar armastab ainult iseennast" ja "Linnar armastab ainult Linnarit". Ei jäeta kommenteerimata, et esimene on ühemõtteline, aga teine võib tähistada  ka homosuhet. Märgatagu näitelause eesnimevalikut, muidu möllavad seal enamasti Jaan, Jüri ja Tiit-Rein Viitso.  Juba öösel hakkas peas tüütult kummitama aldisoolo "Kihnu pulmalauludest" - "Seniks, seniks, eidekene, seniks oli ilu õue pealla.." Enne magama ei jäänud, kui lugesin natuke Martin Amise raamatut "Information", kus ma ei saa aru a) suurest hulgast sõnadest, b) miks vahepeal planeetidest räägitakse, c) kas tõesti lühemalt ei saanud. Uni tuli hästi, aga hommikul oli Kihnu pulmalaul tagasi.  Väga pahaendeline. Ja hullemaks läheb: tänaval tuli vastu militaarsete kalduvustega lembelaulja i*B***, sihtis mind sõrmega ja tegi pabah! Äkki ma olen surnud ja ise ei teagi seda?