Ei ole mitte imeks panna, et praeguse aja kõige tähtsamad ühiseluteadlased, nagu Spencer, Durkheim, Simmel, Tarde, Stammler, Gumplovicz, De Greef, Giddings, Ratzenhofer, Lester F. Vard j. t. on katsunud seltskonna mõiste piire kindlaks teha. Ei või ütelda, et otsused, milledele eelnimetatud teadlased jõudnud, ühetaolised  oleksid, ennemalt on neis rohkem lahkuminemist kui sarnasust mär­gata, kuna üks osa neist otsekohe vastukaaluna teistele tekkisid ja selleläbi oma iseäraliku kuju said. Siiski, kui meie isiklikud vahed, mis jaolt mõtteteaduslike lahkuminemiste, jaolt tegelike aadete läbi tulevad seletada, kõrvale jätame, siis leiame me teatava, neil kõigil ühise, sisu, mis praeguse ühiseluteaduse iseloomu kohta mõõduandev näib olevat.