Lisaks päritolu väärtustavale kodukeele emotsionaalsele hindamisele ja armastamisele, mis Hurda vastavates kalendri-, jutluse ja muudes tekstides esile tuleb, võib ta samas sporaadiliselt kasutada murdekeelt kui vihjet paikkondlikule mahajäämusele, milles kajastub just modernne perspektiiv.  Iseloomulik selles osas on kiri Aleksandrikooliliikumise vastaste kõnetorule Pärt Suijale (vt Hurt 1989d), kus pilkeliselt tsiteeritakse viimase mõningaid lõunaeestilisi fraase.