1980. aastate lõpus mõistsid Ungari kommunistid, et endisel viisil jätkates nad enam kaua võimul püsida ei suuda. Seepärast alustati alates 1988. aastast riigiomandi innovatiivset privatiseerimist, st erastamist riigiettevõtete direktoritele. Osa poliitilisest nomenklatuurist suundus samuti ärisse, kasutades ära oma positsiooni ja sidemed. Selles protsessis osales eriti agaralt Ungari komsomoli ehk KISZ-i juhtkond, kuhu kuulusid ka Ungari praegune peaminister ja majandusminister, mõlemad nüüd miljardärid. Esimestel vabadel valimistel tulid võimule paremtsentristlikud jõud Ungari Demokraatliku Foorumi juhtimisel, kes ei suutnud aga elanikele selgitada eelseisvate majandusreformide põhjusi ja tagajärgi. Parempoolse valitsuse suureks majandustaagaks oli kommunistidelt päritud 20 miljardi dollariline välisvõlg, mis oli 1970.1980. aastatel lääneriikidelt võetud, päästmaks sotsialistlikku majandussüsteemi kokkuvarisemisest. Ummikusse jõudnud süsteemilt päritud lahendamata probleemide ja heaoluühiskonna tulemata jäämise tõttu pettunud rahvas pööras oma sümpaatia tasapisi endiste kommunistide poole (Ungari Sotsialistlik Partei), keda toetasid nii uued pankurid ja töösturid kui ka ajakirjandus.