Kevad käes ja veed mulisevad. Koduõues hakkab juba paistma rohkem murupinda, kui vaid sooja läbi andva vundamendi äärest 30cm. Hirm, et suure sulaga kogu garaaži sissesõiduteele kogunenud lumi tuppa sulab, on suures osas mittetäitunud. Ainult väike osa on immitsenud ukse  alt sisse ning ukseesise muldpõranda osa ja ukselävest ära märgand. Tõenäoliselt kui kunagi (kaugemas tulevikus) jõuab selleni, et saab mõelda garaažipõranda betoneerimisele, siis tuleb ukse ette mingi drenaaž või asi rajada.  Eelmise postituse piltidel olevad lilled õitsevad peaaegu-et mühinal. Nüüd on lisaks pistnud nina mullast välja mingid oraanžide õitega lilled. Kuna nad ei ole veel end täitsa lahti ajanud, siis ei oska veel tuvastada, kelledega tegu. Kui ajavad, küll siis dokumenteerin kah, aga  esimesed õiealged olid neil väljas 27.03 (kirjutan siia tuleviku tarbeks). Ekspertide arvamuse kohaselt võib tegu olla lausa krookustega, kuid see arvamus nõuab lähemat vaatlust ja kinnitamist. Hetkel on tegu mitteametliku arvamusega.    Ka muud kevadekuulutajad on linnas lahti. Päris mitmeid motikaid on lõpuks juba näha linnas ringi põristamas. (Ja kui keegi ütleb, et "aga rollerid on juba ammu ju linnas" siis vastaks - rollerid ei ole kevadekuulutajad, vaid mingid hullude abivahendid. Ja ma  nägin rollerit ka jaanuaris -20 kraadiga ringi põristamas.) Eile sõitsin peaaegu terve tee töölt Emmale lasteaeda järgi ühe kena motika taga. Ajas kohe kihevile... Teades, et kusagil on valmimas mingis staadiumis ka minu motukas. Tahaks juba näha, et mis sellest saanud on või kuidas ta välja näeb :)    Laupäeval sai teiste airsoftipundi tüüpidega Raadil harjutamas veidi käidud. Pigem oli see varustuse testimine, et mis ja kuidas üldse töötab. Ilgelt märg oli olla seal, kuna lund oli seal keskeltläbi  saapasääreni, kohati ka kuni puusadeni. Suure sula tõttu oli see lumi ka jubedat moodi märg. Seega kui oli kusagile positsioonile vaja viskuda ning see hõlmas endas parajasti horisontaalset asendit, siis oli kaks varianti. Esimene seisnes põlvekaitsmete ja küünarnukkide peal balanseerimist... Pluss oli see, et kõht ja reied jäid kuivaks. Miinuspool oli sihtimisvõimaluste piiratus ning ruttu märjaks ning külmaks minevad küünarnukid. Teine variant oli lihtsalt lamada lumel - madalam asend ja paremad  sihtimisvõimalused, kuid märg kõhupool.  Möllamist oli palju ja tänu sellele eriti kaltsmärgasid riideid tähele ei pannud. Õnneks oli ilm kah piisavalt soe, et ei hakanud külm ega midagi. Eks näis milline ilm nüüd uuel laupäeval on ja kuidas lumeolud Männikul on. Seal saab huvitav olema - öine airsofti mäng.