Mind lahterdakse hirmus tihti gootkirjanikuks, aga see on jabur, sest ma ei kirjuta gooti romantikat või õudusjutte. Ega siis kokandushuviga kirjanikke ei nimetata  kokandusautoriteks, vaid ikka neid, kes kirjutavad kokaraamatuid. Mina aga ei kirjuta gooti romantikat, kuid mind kutsutakse gootkirjanikuks. Ma ei väida, et ma ei kasutaks kunagi tulevikus kirjutades gootromantika võtteid, aga vähemasti seni pole ma seda teinud ja lähitulevikus ei kavatse ka teha.  Soomlased nagu ei saa aru, et ma olen sündinud Soomes, tavaliselt ikka küsitakse stammküsimusi, et millal kolisid Soome, mis vahet on soomlastel ja eestlastel, kas eestlannad on naiselikumad kui soomlannad  ja miks see nii on või et kas ma pean ennast rohkem eestlaseks või soomlaseks. Ja kui ma selle viimase küsimuse peale ütlen, et ma ei tea, siis hakatakse uurima, et mitu protsenti ma olen eestlane ja mitu protsenti soomlane. Mul on sellistele küsimustele siiralt keeruline vastata, sest aus vastus ajakirjanikele enamasti ei kõlba. Näiteks Tallinna ja Helsingi elanikel on kindlasti vähem erinevusi kui tallinlase ja mõne pisiküla elaniku või helsingilase ja rovaniemilase vahel.  Ajakirjanikud otsivad  vastuseks stereotüüpe, aga mina ei taha neid anda.