Oi, kuidas oleks kakelda tahtnud, oi. Rusikas kiskus rulli ja see koht, kus ristiinimesel biitseps paisub tõmbles kummaliselt, aga nagu ehk üldiselt juba teada, olen väga leebe inimene ja seetõttu jätsin selle löömingu pidamata.    Ma ei usu, et hambaarst oleks mu kiku restaureerimise lõpule viinud, kui ma temaga kakelnud oleks, ei usu.    Nii jubedalt kardan hambaarsti, et olin koguni valmis vägivaldseks enesekaitseks.  Paanikaosakond töötas mul kolba all igatahes täistuuridel ja mõistusel oli vaba päev. Kuidas muidu seletada parema käe siniseks pigistatud kolme keskmist sõrme...  Keegi pidi ju mind kinni hoidma, et ma seda vaest hambatohtrit.... ja kedagi paluda olnuks piinlik (palun hoia mind kinni, et me kaklema ei hakkakas - nii või?) seega väänasin ise enda näppe.    Seitsmeteistkümneselt oli mul pimesoolelõikus. Ilusasti kohaliku tuimestusega, kardin silme ees, et liiga uudishimulik ei oleks - aga laelambi  sileda pinna peal oli perfektne peegeldus minu rupskites sorivatest kätest olemas. Huvitav, seda vaatasin põnevusega, aga kui arst küsis, kas ma amputeeritud ussjätket näha ka tahan, vastasin paanilise "ei"-ga.  Lõikuse lõpupoole hakkas tuimestus ära kaduma valu oli nii kole, et keerasin oma käe selle rihma seest, millega lõigutav laua külge kinni seotud, välja ning võtsin täiesti reaalselt hoogu arsti löömiseks, aga õnneks jõudis enne tekkida fantaasiapilt kukkuvast ja tuge otsivast skalpelli käes  hoidvast arstist....aijeee.  Toppisin käe kähku rihma sisse tagasi ja üritasin unustada, et see sealt üldse välja käib.    Hiljem olen korduvalt arutlenud, et äkki ma siiski lõin arsti - kuidas muidu saab üks pisikese pimesoole väljakoukimise jälg olla nii pikk nagu oleks keegi just esimese lõike ajal komistanud..?        Igal juhul olen õnnelik, et naeruta päevad on läbi.  Tänase päeva parim naer?  Lugesime kordamööda ette raamatut säästunippidest. Parim nali oli  noore perenaise tõdemus, et ta tuli toiduvalmistamisega etteantud eelarve piires hästi toime - väga tõhus kokkuhoiumeetod on näiteks magustoitude valmistamiseks tuua ema käest moose. Täiendus rahva seast: kui emmel moose pole, siis võib ju säästmise pühal eesmärgil alati naabri keldrisse sisse murda, kas pole?  Kasutades elava klassiku sõnu: Tule taevas appi!