Siinkohal kerkibki muidugi kiuslikult üles küsimus, et kas vastab tõele asjaolu, et mida vähem me asjast teame, seda paremini me laseme selle olemusel esile tulla? Või kuulub eseme olemuse juurde paratamatult ka tema ajaloolisus ainult läbi mille saame me asja olemise avatusse  anda? Aga ajaloolisus on midagi, mida me ei saa kunagi täpselt taastada vaid mille üle saab fantaseerida. Seega - kui üritada lühidalt kokku võtta antud kirjatüki eemärki - on H. aletheia kasutuselevõtuga juhatanud meid prohvetite ning oraaklite pärusmaale.