kõikidele pidžinitele enne syndi surma kuulutamine on minu meelest veidi liig. pidžin on asjaajamiskeel, lihtne, paindlik ja muutlik vastavalt vajadustele. lapi-inglise pidžini najal õppisin palju lapi keelt juurde (mäletan, kuidas yht mansi muinasjuttu selles pidžinis rääkisin, nii et eestlasest kuulaja juba ysna vähe aru sai), vene-soome pidžinit rääkisin yhe udmurdiga, kui ta  soome keel veel kuigi hea ei old ja ta eesti keelt yldse ei osand. sealjuures tuleb ainult meeles pidada, et purismile surma kuulutamine on kah lyhinägelik. purism peab elama kõrvu pidžinitega, igas keeles on kohta mõlemale.