Mina nägin saates peamiselt pikki kilomeetreid tühja taksosõitu, mis mõjus nagu painajalikud unenäod, kus kõnnitakse mööda lõputa  labürinti kuhugi välja jõudmata. Analoogilistes välismaistes dokfilmides olen näinud ajakirjanikke püstitamas omaenda teooriaid ja neile kinnitust otsimas, seda oleksin eeldanud ka Krister Kivilt, kellel on selleks kõik eeldused olemas. Antud juhul joosti lihtsalt meedia poolt juba sisse tallatud rada pidi. Turvaline ja laisk.