Hea tujuga läksid sedapuhku rooli Margus ja JaanÂ :) Hommikul jälle ujumine seal samas. Hommikusöök oli aadlimeeste vääriline. Raske lahkumise hetk hakkas saabuma - jagasime kinke, kes sai mytsi, kes sai sokid, kes sigarikasti, kes väikese prääniku. Ja meie saime kohvritesse ruumi juurde. Mirza (kes oli juba õhtul valinud Kaspari tamadaks ehk toostivanemaks) tuli, vennastus, suudles kuumalt põsele, öäkh. Asula piiril jälle sydamlik  jumalagajätt ja ootus meie suhtes tagasi tulles. Põrutasime minema täiega.