Zen-maailmas ei nähta eesmärgipärases maailmas  mingit sisu, sest selles kiirustatakse kuhugi, jäädes kõigest olevast ilma. Eesmärgitus ja kiirustamata elus aga ollakse kõige sees, sest pingetest vabad inimese aistingud on täiesti avatud võtmaks vastu olemasolevat maailma. Seejuures kogetakse, et loomulikult toimunu on lähedane ka inimese mõistusega avastatud põhimõtetele - küsimus on vaid toimingute laadis. Taoistlik meelelaad ei sunni meid tegutsema, ta kasvatab meie toiminguid, mis ei arene seestpoolt ründavatena väljapoole, vaid toimuvad kogu aeg sees,  yin'i ja yan'gi poolt vahetult tasakaalustatud maailmas.