Olen kogu aeg mõelnud, mis nipiga need ultraliberaalid saavad kehvikud (noh, väekindlustatud inimesed) enda poolt hääletama. Tegelikkuses on ju asi selline, et madalapalgaline saab aastas paartuhat krooni rohkem raha kätte (loodetavasti),  aga selle arvelt opereerib ise endal pimesoole välja, parandab hambad, ostab lapsele õpikud ja maksab tema ülikooliraha ka. Või no ei maksa, sest see on hell kallis ja selle peale enam ei mõtlegi.  Vaadates aga mõni päev tagasi teleekraanil käsi murdvat esidemagoogi Jürgen Ligi, kes emapalga ülempiiri vähendamise arutamisel piki peaaegu nutma hakkama ja soigus "te tahate inimeselt tema kõige õrnemas eas raha ära võtta ja ja ta nälga jätta" (ei ole täpne tsitaat).  Ja kui tuli juttu  tulumaksutõusust, siis undas Ligi täiega "no kuidas saab inimese raha ära võtta ja nälga jätta jaaaaaa niiiiii edasi". Noh, ja siis sotside esindaja ja keskide esindaja lihtsalt vaatasid seda soigumist vaikides. Kelle sõnum jäi kõlama?? Ligi oma - et tulumaksu tõsta ei saa, sest siis kukub taevas maa peale. Aga miks siis tulumaksutõstupooldajad keele alla neelasid? Miks nad ei rääkinud sellest, millist kasu saab tavaline inimene oma paarist kõrgemast maksuprotsendist oma lastele? vanematele? oma töötuse ja  haigusepäevadel? Miks nad ei rääkinud solidaarsest turvalisest ühiskonnast, mis aitab nende lapsed koolitada, töötuspäevadel söögi saada, korraliku haiglaravi ja pensioni ka. Ehk isegi näpuotsaga kultuuri arendada?? Igatahes, kui need, kes inimeste eest seisavad ei suuda sedasama neile inimetele seletada, siis lähevad endiselt miinumpalgalised reformi valima. Ja usuvad, et saavad ka osa rikkast Eesti riigist. Aga no ei saa. Selle asemel saadavad lapsed murelikult peale põhikooli tööle, et hing sees püsiks!!!  Miks  ma seda räägin? Ma vist tean, mida tähendab vaene olla. Kui kooli ei saa minna, sest ilm läks külmaks ja riideid pole selga panna. Ja tänagi arvan, et talutavaks eluks piisab sellest, kui hommikul on võileib, kohvi ja ajaleht - et see ongi luksus! Ja ma isegi ei mängi seda mängu "lähme kaltsukasse shoppama", sest ma olen kaltsuka riideid ostnud oma elus liiga palju...  Praegu ma arvan, et olen nii rikas küll, et maksta oma maksude näol teiste inimeste haigravi, lastetoetuste, pensioni jms eest. Mina  sellest vaesamaks ei jää. Aga äkki saab ühiskond rikkamaks?