Teenuste vaba liikumine on üks neljast vabadusest, mis loovad Euroopa Liidu siseturu. Teenuste vaba liikumise põhimõtted tulenevad EÜ asutamislepingu artiklitest 49-55 ning on tihedalt seotud asutamisõiguse põhimõtetega (EÜ asutamislepingu artikkel 43). Teenuste vaba liikumist käsitleva ELi õiguse eesmärk on tagada ühtne teenuste turg seda mõjutavate tegurite harmoneerimise kaudu (nt panganduses kapitali adekvaatsed alused, ühtsed reeglid, tarbijakaitse jne; kindlustuses siseturg ja järelevalvesüsteemide vastastikune tunnustamine jne). Teenuste vaba liikumise peatükk hõlmab ka kutsekvalifikatsioonide vastastikuse tunnustamise harmoneerimist (kui teenuse pakkuja on ühes liikmesriigis tunnustatud, võib ta tegutseda ka teises liikmesriigis) ning teenustekaubanduses teenuse lahutamatuid komponente käsitlevate andmete kaitset, samuti teenuseid osutavate ja tarbivate isikute vaba liikumist.