Uurimaks soo mõju valituks osutumisele, on tabelis 4 esitatud logistilise regressiooni tulemused. Need kaks mudelit (üks valimis­aasta kohta) ennustavad valituks osutumise tõenäosust vastavalt kandidaadi soole, järjekorrale kummaski nimekirjas, vanusele, eelnevale kogemusele poliitikas (kas kandidaat on minister, Riigikogu või Euroopa Parlamendi liige) ning kõrgharidusele. On näha, et sugu ei ole statistiliselt oluline ehk naiseks olemine ei mõjuta kandidaadi tõenäosust saada Riigikokku. Kõige paremini seletavad Riigikokku pääsemist varasem kogemus poliitikas, vanus ning järjekord piirkondlikus nimekirjas. Eelnev poliitikakogemus ja parem asetus ringkonnas suurendavad kandidaadi võimalusi pääseda parlamenti. Ka eespool mainitud rahvusvahelised uuringud leiavad, et varasem poliitiline kogemus või kandideerimise ajal parlamendiliikmeks olemine (ingl incumbency) suurendavad valimisedu. Kuna naisi on ametisolijate seas alati vähem kui mehi, võib sugu mõjutada valituks osutumist kaudselt poliitilise kogemuse kaudu. Seega vähendab varasemate aastate naiste väiksem osakaal parlamendis naispoliitikute kogemust, mis omakorda halvendab naise võimalusi järgmistel aastatel Riigikokku pääseda. Nii võib naiste osatähtsuse langus kandidaatide, Riigikogu liikmete ja ka ministrite seas 2011. aastal takistada naiste edu ka järgmistel valimistel. Ka rahvusvahelistel uuringutel on leitud, et kõrge parlamendiliikmete tagasivalimise määr (ingl retention rate) kahandab ja tagasivalimise piirangud suurendavad naiste protsenti esinduskogus (Schwindt-Bayer 2005).