Minu arust lähebki piir sealt,  kellel on nostalgia ja kes seda aega ikka veel vihkavad, sealt, kes oli laps, kes täiskasvanu sel ajal. Või kellel oli tutvusi kas kaubandusvõrgus, partei või ametiühinguliinis, see ei pidanud samuti selle süsteemi absurdsuse all niipalju kannatama.