Vanemad, kes on iseendaga kasvõi natukene rahul, ei häbista lapsi absoluutselt kõiges. Nad häbistavad seda, mis lapsele meeldib, aga vanematele ei meeldi. See tähendab: nad häbistavad lapse vastavaid meeli. Äärmuslikul juhul võib tagajärjeks olla vastava tundemeele surm. See on vastava organi närvide surm.