Jah! Olen eelkõneleja viimase väitega täiesti nõus.  Aga ma tahaksin veel midagi lisada seoses kirjutamisega üldse. Nimelt mulle on jäänud mulje, et millestki olnust, juhtunust kirjutamine muudab selle juhtunu kuidagi irreaalsemaks. Niimoodi hilju minevikku mõjutades muutub aga paratamatult kuidagi ka tulevik... oeh, keeruline  seletada, Õnnepalu on ise millestki taolisest "Harjutustes" kirjutanud. Aga mulle lihtsalt tundub, et kirjutamine võib ka märkamatult ohtlik olla. Olgu ta nii vajalik ja möödapääsmatu kui tahes.