Kui edasi  tähele panna, millega ühtub see esma­kordne meeldimus, siis selgub, et see mitte kõigis kunstides pole sama; nähtavate objektide juures on need värvide ja vormide meelelised omadused, muusikas rütmilised ja dünaa­milised suhted ja helid kui niisugused, kuid ilma nende sügavama tähenduseta, ja alles maitsmise teisel astmel viibime lähemalt sisu juures, alles kolmandal sisu kujutamisviisi, veel hiljem puhtindividuaalsete assotsiatsioonide juures. Kuid sisetunded ei pääse mitte kohe mõjule, mis uuesti tõestab, et  esteetilised muljed võivad tekkida ka ilma sissetunneteta. Luuleteoste juures näikse aga meeldimus järgnevat sisu käsitamisele, ja alles kui viimase kohta selgusel ollakse, pääsevad maksvusele meelelised ja vormilised elemendid, nagu keele ilu, värss, rütm ja teose vormiline ehitus.