Aga mul on see surur  kingituste-saamise himu aeg läbi, sest juba teist aastat ei suuda ma öelda, mida ma jõuluks või sünnipäevaks tahan. Odel on ikka väga pikad nimekirjad. Ja kunagi olid minul ka. MUl oli umbes kaks kuud ette teada, mida ma tahan. Aga nüüd kui ema küsib kuu aega enne sünnipäeva, siis ma ütlen, et ei tea. Muidugi ma saan kinke, aga ma ei tunne neist enam sellist rõõmu. Võib-olla sellepärast, et kinkide tegemine on muutunud kohustuseks? Mulle endale meeldib kinke teha, aga mitte tähtpäevaks, vaid mingi väikse  sündmuse puhul. Sõbrapäev on näiteks selline tore päev. Või kooli sisse saamine. Niisama teha päeva paremaks. Ja mulle väga meeldib saada selliseid pisikesi ja armsaid kinke. Kuid neil peab olema mõte.