Selle ehitamisega on vahel nii, et tahtmisi ja unistusi on kõvasti rohkem kui jaksu nii rahalises kui ka ajalises mõttes. Ja ühel hetkel tunned veel ära ka, kui palju parem saab ise tehes... ja kuna korraga on vaja sada kiiret asja valmis saada, millest üks ajab teist taga ja kõik oleks pidanud eile  valmis saama, siis jäävad mitmed asjad unistuse kaugusele. See tähendab seda, et unistad ja mõtled, et "ükskord ma teen siia selle.. ja siia tuleb see ja siia see". Ja nõnda see siis ongi.. .    Aga ühel hetkel käib miski plõks..... ja saad aru, et vahel on asjade kättesaamatus ainult su enda peas. No ja füüsilises võimekuses muidugi ka :).    Esmalt on muidugi vaja plaan välja mõelda ja paberile panna.       Tänapäeval õnneks ei pea enam minema ise metsa puid langetama ja palgist käsisaega laudu  välja lõikama. Piisab sellest, kui lähed kas poodi või mõnda asjakohasesse firmasse ja ostad vajaliku puumaterjali. Enamik kohti pakub ka mõõtulõikamise teenust. Otse loomulikult ma seda kasutasin. Saepuruplaati me ei tahtnud ja liimpuidu ja kasevineeri võrdluses jäi peale kasevineer kui stabiilsem.    Kui vajalikud jupid on koju taritud, algab töö       Esmalt on vaja detailid sobivaks saada - meie tahtsime oma köögimööbli valgeks värvida. Oleks võinud ka spoonida, peitsida-õlitada, aga see polnud  see, mida soovisime. Seega tuli kõik detailid korralikult kruntida ja siis 2 korda värvida.       Vahepeal oli vaja sahtlite-kappide esipaneele veel tuunida, sest soov oli saada klassikalise ja vanema väljanägemisega mööbel - selleks tuli servadesse liistud lõigata, lihvida ja liimida.       No esmalt muidugi tuli karkass kokku panna - põhi-küljed-jalad-stuff. Aga see oli nii prosta töö, et seda ma ei pildistanudki :D    Seejärel tuli koju tassida kastitäis udupeeni siine-reelinguid-hingesid-jubinaid.       Ja siis selgus muidugi  (legendaarne trummlandia vanasõna "üks kord mõõda, üheksa korda lõika), et trumm on oma hästi teha tahtmise tuhinas veidi üle dimensioneerinud ning 21mm vineer ei mahu sahtli küljetüki soone sisse. Seega tuli kõik sahtlipõhjade servad õhemaks freesida.         Seejärel istusid siinid nigu miilenkid ja võis nad paika kruvida.       Veel tagatükki paika kruvida ja sahtel hakkas juba sahtli nägu minema       Seejärel üks lõputu loodmine-mõõtmine-loodimine-mõõtmine-loodimine-vandumine-loodimine-mõõtmine... ja lõppeks olid esimese sahtli siinid paigas  ja sahtli sai kohale panna. Täiesti loodis oli :)       Sahtlite esipaneelide tegemine-kinnitamine oli nii peen ja täpne töö, et selle jaoks ma tegin shablooni. Millimeetri täpsusega. Et peaks vähem lõikama ;)       Esimese sahtli siinide külge istus see kenasti. Etteruttavalt olgu öeldud, et teiste külge ka :)      Kolmandal päeval (kui karkass välja arvata, sest selle ma tegin juba paar kuud tagasi) saabus õnnis hetk, kui ühe sahtliploki kõik siinid-reelingud-sahtlid olid paigas :)     Neljandal päeval sai siis õigeid esipaneele hakata paika panema.       Ja nii mu talvepuhkus  läkski... Kõrvalploki sahtli ja õliriiuli sai ka paika... nüüd vaja veel kraanikausi alune ja prügikastinduse uksed-värgid paigaldada, samuti sokkel ja muidugi õige tööpind :)    Kokkuvõtteks ma arvan, et kui inimestel on rahaliselt kitsas, kuid nad tahavad köögimööblit, siis kui käed just tagumikust pole välja kasvanud, saab ise tegelikult väga normaalse hinnaga mööbli teha. Ma ei hakka siin praegu ütlema, mis mul kogu see mööbeldus maksma läks (kõik pole ju veel valmis ka), kuid firmade  hinnapakkumised tuli ikka päris mitmega korrutada. Ja kui raha napib, siis saab veel jupp maad soodsamalt - ei pea ntx ostma nii kalleid ja udupeeneid siinikomplekte, mis ennast ise lahti teevad ja kinni imevad... Tallinna vineeri- ja mööblikombinaadi poes müüakse siinikomplekte hinnaga 80 (kitsam) ja 100 (laiem) krooni. lisaks on sealt võimalik väga hea hinnaga osta lamineeritud saepuruplaati, millest saab kõik detailid lõigata (koha peal on ka mõõtulõikamise teenus), ei pea olema päris puidust. erinevas mõõdus  uksi ja uksetoorikuid on seal ka, hingedest-kruvidest-käepidemetest-servakantidest rääkimata. Nii et mõneti on need tavapärased köögimööbli tootjate hinnad ikka üsna utoopilised... eriti arvestades, et enamasti valitakse sinna sisse suht odavad siinid-hinged (aga need on just need, mis põhiliselt maksavad).