ma üritasin täna anda endast parima mängides poiste mänge. mulle näis, et mu peebi ei viitsi karude teejoomist mängida ja võtsin kapi otsast alla kasti legosid. panin 1 mehe kätte  mõõga ja teise kätte keti ja karjusin koleda äälega. peebi naeris. ei oska poiste mänge ma.  nüüd ehitavad autot aga veermiku osad olla puudu. mida iganes.    tööga seoses käisin täna kaasas ühel pildistamisel. naiivselt valisin pildistatavaks oma perekonna (emaisavendpeebivanamees). ja kui ma alguses tahtsingi muljet jätta, et ma olen normaalne ja nii, siis nüüd see mees nägi ju kogu mu peret ja kõike. olen 2 aastat kodus olnud ja kardan üle tee isegi minna aga nüüd see mees sai kõik kohe  teada! alles koju jõudes ma mõtlesin et oleks stressama sellepärast, mis selga panna. ma nägin taas välja nagu inimpeldik mõistagi!! panin selga nagu ikka ema juurde minnes. riided lihtsalt. onu sattus hämmarisse kui blond peebi osutus mu lapseks mitte vennaks. ta arvas et ehk ma 17 olen.