Korraga näen, et altpoolt tuleb hirmsa kiirusega suur pilvelahmakas vastu ja ei kavatsegi kõrvale pöörata. Võiks ju proovida träkkimist natuke, et pilve kohalt ära saada, aga sel hetkel ma ei teadnud ma teiste täpset asukohta ja ei ole ju vaja teiste õhuruumi sisse sõita niimoodi kobatsedes. Niisiis umbes 1600 peal kukkusin mauhti pilve peale kõhuli, võtsin vöö pealt labida ja  kukkusin kühveldama, kuni sain raisale augu sisse kaevatud (huvitav, kas keegi loeb ka seda üldse), 1100 pilv otsas, võtsin avamisasendi ja tõmbasin varju lahti - ja siis juhtus midagi imelikku. Vari ei näidanud mingit avanemise märki ja tundsin kuidas midagi potsatas selja taga vastu jalgu .. tõenäoliselt meduus ise, mis kuidagi õhku alla võtta ei tahtnud? Üritasin kuidagiviisi selja taha vaadata ja selle peale hakkas süsteem tööle, meduus pani jee ja vari lendas lahti. Vaatasin kõrgust - 700m, enam-vähem  300m võttis see avanemisjama aega (tavaliselt üle 200 ikka ei lähe). Kehv värk selle liiga stabiilse avamisasendiga, vedru lendab ju otse sinu selja taga lahti ja on küllalt suur tõenäosus, et ta satub niimoodi sinu enda turbulentsi (muidugi ei tee ta seda alati). Igatahes oli mul närv sel hetkel kaunis must, aga mis seal ikka - tuleb ka selliste asjadega arvestada ja teine kord avamisel üritada kohe oma asendit natuke muuta, et seda vältida. Või mis veel parem - vaja oleks kiirelt pehmele meduusile jõuda  :)