Võluahv elab koos liigikaaslastega, kes ta oma valitsejaks valivad, nii kaua õnnelikult ja muredeta Õite ja Viljade Mäe paradiisis, kuni tema teadvusse jõuab mõte iseenda surelikkusest, mis otsekohe sütitab kirgliku soovi surematuse järele, mida ta ka sealsamas otsima läheb. Taas on budismi kontekstis ülimalt tähendusrikas, et surematuse otsinguil satub ta õppima ei kellegi muu, kui Buddha õpilase Subhūti juurde, kes mahajaana kanoonilises kirjanduses on  tavapäraselt ületava mõistmise (prajñāpāramitā) õpetajaks ja seletajaks, mis tähendabki tühjuse mõistmist, bodhisattvatee üht lähtepunkti.[6]