Matemaatika tehetega suhestatuna kujuneb järgmine jada: teadmatus (avidyā) on oma sünteesiastmelt liitmistehe, nimi-vorm (nāmarūpa) on korrutustehe, tunne (vedanā) on astendustehe ja saamine (bhava) on integreerimistehe.    Kindlad (antitees): 2) meeleolud,  5) meelevallad, 8) janu, 11) sünd. Negatsioon-positsioonid ehk paradoksaalsed põhitasemed.    Muutlikud (süntees): 3) teadvus, 6) kokkupuude, 9) klammerdumine, 12) vananemine-surm. Põhjustavad väljalööke uuele tasemele ja spiraalikeerule.    Sääraste jaotuste puhul on küllaltki paradoksaalne, et kindel on just antitees, mitte aga tees. Miks tüüpiline meeleseisund on antitees, võib olla  meeleharjutuse teema.    c) Laadi/tonaalsuse järgi    Pealesuruvad (aktiivsed dominantsed): 1) teadmatus, 5) meelevallad, 9) klammerdumine.    Isepüsivad (passiivsed dominantsed): 3) teadvus, 7) tunne, 11) sünd.    Kaasatoimivad (aktiivsed refleksiivsed): 2) meeleolud, 6) kokkupuude, 10) saamine.      Allaheitlikud (passiivsed refleksiivsed): 4) nimi-vorm, 8) janu, 12) vananemine-surm.    Kui üleolek (dominantsus, meesalge, yang) käib vaheldumisi allaolekuga (refleksiivsus, naisalge, yin) üle lüli, siis aktiivsus-passiivsus kaks sektorit järgemööda, sel alusel oleks tegu justkui kuue sektoriga.    Esimesed kaks meeleseisundit on selle skeemi järgi aktiivsed, teised kaks passiivsed, millest võib järeldada aktiivus=horisontaal ja passiivsus=vertikaal. See pole aga muidugi tõde, vaid eelkõige tõendus sellest, et skeem on koostatud horisontaalsuse pinnalt.    Iga lüli on omaette dünaamiline kvadraad, olles vahetult seotud eelmisega ja järgmisega, oleku või laadi põhjal veel mitmega kaugemalt, nii sarnasuse kui vastandumise mõttes, ning asub ka osa-suhtes ahela kui tervikuga. Reegliks on  seegi, et kuna tegu on muudatust kajastava ahelaga, peab iga uus lüli olema kirjeldatav eelmise lüliga toimunud muudatuse kaudu.    See keeruline kombinatsioon erinevatest tunnustest ja tingimustest sobib hästi mõtteharjutuseks. Harjutaja võiks aga kindlasti püüda mitte lasta end segada lülide nimetustest, nagu öeldakse "nimetatav nimi on püsitu nimi", need saab igaüks panna uued ja sobivamad,[iii] oluline on jälgida positsioonide omavahelisi suhteid. Viimased on avaldise 3 · 4 = 12 raames väga  kindlapiirilised (väljaspool seda avaldist aga ei kehti).      Kui tasemed, olekud ja laadid tabelis kokku panna, saame järgmise ahela:    Esimene meeleseisund    1)  Pealesuruv tees    2) Kaasatoimiv antitees    3) Isepüsiv süntees    Teine meeleseisund    4) Allaheitlik tees    5) Pealesuruv antitees    6) Kaasatoimiv süntees      Kolmas meeleseisund    7) Isepüsiv tees    8) Allaheitlik antitees    9) Pealesuruv süntees    Neljas  meeleseisund    10) Kaasatoimiv tees    11) Isepüsiv antitees    12) Allaheitlik süntees    Meeleseisundid oma tüüpesituses on skeemi järgi järjest järgmised: kaasatoimiv yin -  pealesuruv  yang - allaheitlik yin - isepüsiv  yang. Põhjendus asjaolule, et just 2. ja 3. taseme vahelt jookseb läbi suur vastandus (pealesuruv, allaheitlik), on ilmselt jällegi sama, et horisontaali pinnalt vaadates paistab vertikaali-kesksusele ülekolimine kuristik.      See on omast kohast 4-osalise mandala vastandus. Teine suur vastandus allaheitlik-pealesuruv jookseb 12-osaliseks harutatud mandala´s ning see juhtub 12. lüli ja 1. lüli vahelt.    Allpool toodud lülide kirjeldused  pretendeerivad subjekti tunnetusprotsessi kirjeldamisele, mis ju ka kogu pratītya samutpāda praktiline siht ja mõte, kuid teevad seda pigem kujundlikult kui formaalloogiliselt, kuna viimast on teistes peatükkides nagunii palju. Need visandid on eelkõige mõeldud aimu andmiseks, tunnetusprotsessi skeemide pildiliseks ja metafoorseks täienduseks, mitte aga selle etappide täpseks seletamiseks. Pealegi, nagu eespool mainitud, ei olegi mandala ilma suurte kadudeta etappideks liigendatav.      [i]  12-lülilise ahela interpreteerimist siin ja allpool on tugevasti mõjutanud raamat: Rune E. Johansson. The Dynamic Psychology of Early Buddhism. London, 1979    [ii] Ida mõtteloo leksikon , lk 196.    [iii] Allpool on ahela lülisid käsitletud umbes niisugustena:    a) subjektne pool: 1) tahe - 2) meelestatus - 3) teadvus - 4) duaalsus - 5) meelevald - 6) subjektobjektsus b) objektne pool: 7) tunne - 8)  võimendamine - 9) kinnistamine - 10) monaad - 11) märkamine - 12) tegutsemine.