õhtul tuli kuidagi välja, et andri on vist saare suurim siga ja kuna ta ise selleks väga palju polnud kaasa aidanud, tekitas see korraliku pahameele, mida ta nimetas hüsteeriaks. igatahes nõudis selline olukord sportlike eluviiside hülgamist ja hoopis joomaminekut. ostsime siis aga ikka rummi rohkem ja kokonutti rohkem ja läksime whitebeachile liiva peale seda rüüpama. esimesel korral ostsime kokonutid turult, aga siis uuristasime ise taskunoaga augu sisse, kust sai jääd,  ananassimahla (umm, pina-colada… ärge tüüdake õigekirjaga), aga seda oli paras ainult üks kord proovida, et oleks proovitud, niiet seekord ostsime lahtihäkitud kokonutid koos kõrtgega hoopis baarist ja kallasime lihtsalt rummi sisse. maitsev. kui neid olime kaks tükki ära joond siis läksime edasi pummeldama, kohatsime teist meiekandri prantslast ja tema sõpra, kes selgus, et ka juba 9 aastat lohetand, aga sellegi poolest selline tagasihoidlik ja sõbralik. northi tiimraider pidi vist olema, aga lennuvirma kaotas ta  pagasi koos kahe uue lohega ära, niiet selline vend pidi siin siis sõitma rendilohedega, höhö… kuku klubis bändi jälle polnud.