on tore, kui on rõõm minna reisile ja pärast tulla koju :)  hoolimata sellest, et kevad algas esialgu ainult kalendris, on hea tagasi olla. samas natuke imelik ka - lumi ja külm, mis mind mitu kuud segama kippusid, tunduvad nüüd täiesti talutavad ning igasugused enne reisi juba liiga tavalised paistnud ajaviited (pestopasta vapianos, kondenspiima-mandlikreemiga pannkoogid boheemis, kodus olemine, tööl käimine) imeliselt nauditavad :)  rääkimata armsate sõprade ja sugulastega suhtlemisest ja ajaveetmisest.  ja ehkki mulle väga meeldis mu esimene aasia-reis, siis kui ma varem fantaseerisin, kuidas oleks lahe elada maist oktoobrini eestis ja novembrist aprillini mõnel soojal maal, siis see reis (mis siis, et lühike) andis arusaamise, et minu inimesed on mulle nii olulised ja annavad mu elule juurde nii palju, et nendega koos on väike külm ja lumi naljaasi. ma leiaksin uusi sõpru-tuttavaid ilmselt ka nendel soojadel maadel (ka nädal balil  tõi mu teele nii sümpaatseid kohalikke kui ka eurooplasi), aga... kodu on kodu ja omakeelsed sõbrad erilised.