Väikese Notsu lasteaias on üldiselt väga maitsvad söögid. Minu suure isuga laps, kellele ei valmista vähimatki probleemi avalikus söögikohas täismõõdus prae, leivaviilu ja klaasitäie piima nahkapistmine, ütleb et sööki enamasti jagub.    Välja arvatud mõnikord.  "Liisa ei söö ka kaneelisaiakest ja mina ka mitte!"  "Faaaa! Meil oli täna topsijogurt ja Kinder-kohuke. Sina,  emme, ütled, et need ei ole tervisel ehead, aga näe, lasteaias antakse"  "Täna on küpsisetort"    Otsustasin lasteaiast üle küsida, miks tõsteti meil toiduraha, kui selle eest ostetakse suht suvalisi ja hinnalt kalleid toitusid.    Sain juhatajalt mittekedagiütlevas kõneviisis vastuse, milles kirjeldati, et kohukesi, mille tükihind poes kipub olema 6,90 kandis, andis lasteaeda toiduaineid tarniv firma TASUTA! Selle firma kauplusest olen isiklikult ostnud aga piima, mille säilivusaeg  täiesti kehtiv, kuid toode ise söögikõlbmatu....    Tagantjärele muidugi raske tuvastada, kas kinder- rasvapulgad veel ka süüa kõlbasid...    Ei virise, aga nukraks tegi.