Viimase paari aasta jooksul on kodumaa ajakirjanduses pidevalt räägitud sellest, kuidas Eesti e-tiigriks olemine on maha käinud ja muu maailm on meist netiteenuste osas mööda  kihutanud. Ma ei ole mingi spetsialist muidugi neid väiteid põhjapanevalt hindama, aga oma kaks senti saan ma isiklikest kogemustest lähtuvalt lauale visata küll. Välismaal elades siiski korralikult oma põhiseaduslikku kohust riigi ees täites, ehk korterilaenu ja õppelaenu makstes, on mul tarvis aeg-ajalt osa oma palgast Eesti pangaarvele sokutada. Aga see pole üldse nii lihtne. Ma saan palka Hispaaniast ja see laekub mu Hispaania arvele, aga ma reaalselt seal ei ela, vaid hoopis Tšiilis, eksole. Ja sellel  Hispaania pangal Tšiilis haru ei ole. Noh,   polegi õieti mingi pank, vaid regionaalne hoiukassa, mittetulunduslik asutus, mis annetab oma kasumi Madridi linnale. Ma tahtsin küll alguses Santanderi oma arve teha, aga töökoha lähedal asuva harukontori töötajad ei osanud uut arvet avada ja ma läksin kõrvalmajja, kus siis oli  . Alguses tundus kõik tiptop - tibake inglist mõikav onu rääkis mulle, et neil on sitaks hea  netipank ja seal saab kõike teha ja sellel on isegi inglise keelne versioon. Noh, päris nii see ka polnud. Inglisekeelne versioon oli ainult pealkirjade tasandil, kõik ülejäänud tekst, eriti kui midagi olulist on öelda süsteemil, on ikka peamiselt hispaaniakeelne. Ja ülekandeid sai teha ainult teistesse Hispaanias registreeritud pankadesse ja hoiukassadesse. Noh, sain hakkama, sest välismaa ülekandeid sain käia kontoris tegemas ja üüri sai netipanga kaudu kenasti maksta.    Aga siis tuli Tšiili  kolida. Algus oli paljutõotav. Netipangal tuli suvel välja uus versioon ja selle abil sai teha ülekandeid ka mujale maailma. Suht kirves oli Eesti arvele raha küll kanda, sest seda tuli miskipärast mingisse kolmandasse valuutasse vahearveldada jne. Jätsin siis oma ülekanded kõik ootele, et kui nüüd euro tuleb, siis peaks Euroopa Liidu sees ja eurotsoonis ju nagu lubinal raha liigutada. Njah, seda ma olen viimased päevad siin proovinud ja ei ole see teps mitte lubinal läinud, kohe üldse pole läinud. Sest nad  on seal pangas geniaalsete turvameetmete rakendamise peale tulnud. Ma nagu ei suuda muud sõna nende kirjeldamiseks välja pakkuda, kui et läbimõtlemata. Kõigepealt... netipanga turvasüsteemid on Eestis tegutsevate pankade omadega võrreldes ikka päris nadid. Kasutajatunnuseks on seesama nummer, mis Eestis vastab enamvähem isikukoodile - nii et kui keegi kurikael tahab seda välja uurida, siis see pole just teab mis keeruline. Ja mingeid koodikaarte pole, ID-kaardist rääkimata - sa lihtsalt toksid sisse selle  sama pinnkoodi, mis on sul pangakaardil ja voilaa, oledki netipangas. Lisaturvaelement on üks ja ainus seitsmenumbriline kood, koodnimega "signatuur", millega tuleb siis kinnitada suuremaid tehinguid. See on kogu turvasüsteem.    Nüüd siis rakendusid lisameetmed. Mis on kohe erakordselt jaburad. Selleks, et ma saaks üldse mingit ülekannet teha, peab mul olema Hispaanias registreeritud mobla. Mida mul loomulikult ei ole. Sain Pacoga kaubale, et kasutan tema numbrit. Sellest muidugi ei piisa, et ma  netipangas sees oma telefoninumbri määratlen. Ma pean selle konfirmeerima emb-kumb kas kontorisse minnes (võimalus, mis mul puudub), või vastavale telefoninumbrile helistades. Ma olen nüüd mitu päeva sinna helistanud. On kaks võimalust: kas kõne ei lähe läbi, või siis tuleb neiukese jutt automaatvastajalt, et "seoses turvakaalutlustega on see teenus hetkel suletud". Loomulikult olen pangale saatnud netipanga kaudu probleemi kirjelduse jne jne, aga mitte mingit vastust muidugi pole tulnud. Nii et  põhimõtteliselt ei olegi mul mitte mingit võimalust, juba vähemalt nädal aega, mitte ühtegi tehingut oma netipangas teha...    Tagatipuks, kuna ma olen jätkuvalt Tšiilis illegaalina, ei ole mul ka võimalik siin eriti pangakontot avada. Kuniks ma ei saa ajutist elamisluba, mille taotlus on juba viiendat kuud siseministeeriumis sees, on Tšiilis pangaarve avamine minu jaoks tohutult keeruline ja kallis ja kui ma siiski sellega hakkama saaks, oleksid mul tehingute tegemisel hirmus karmid piirangud peal, kuna ma  pole kodanik jne. Pealegi on sularaha väljavõtmine siin jube kallis, nii et sedamoodi raha hüpoteetilisele Tšiili arvele oleks üsna mõttetu ettevõtmine. Mul on juba tõesti tunne, et ma pean hakkama maailmale laiali saatma kirju stiilis: "Mul on suur hunnik palka arvele kogunenud, aga tänu ebamäärastele tõkestustele ei õnnestu mul kuidagi seda kasutatavale pangaarvele ümber kantida. Ehk saaks kuidagi Teie lahket abi selleks kasutada, ja loomulikult ma maksaks teile heldet vahendustasu."    Eesti  netipankadega ikka sellist jama ei ole. Need on mõistlikult üles ehitatud ja ratsionaalselt toimivad. Tõsi, jah, Swedbank keeldus täitmast mu soovi Etioopiasse raha üle kanda, öeldes et nad nii kahtlaste riikidega tegemist üldse ei tee. Aga noh, vähemalt Sampo netipank ei tee mingeid takistusi, et ma saaks igakuiselt oma neegripoissi toetada, st tema õpinguid mingis Bahir Dari tehnikumis. Tõsi, hiljuti pani Gashaw (ehk siis see neegripoiss) feissbukis oma tööandjana kirja Arsenali jalkaklubi, nii et ma ei tea  kas tal minu sandikopikaid enam tarvis ongi...