Tõendamise määr tuleneb seadustest ja kohtupraktikast ning varieerub "suurest tõenäosusest" (nt ZPO artikli 138 lõige 1 või artikli 163 lõige 1) "kindlale veendumusele ligilähedase tõenäosuseni". ZPO (artikli  274) kohaselt on eeldus ja tunnistus tõendamiseks piisavad. Esmapilgul usutav tõend kergendab tõendamiskohustust ning sellel on oluline roll tõendamisraskuste ületamisel kahju hüvitamise menetluses. Kui tegemist on sündmuste tüüpilise kulgemisega, mis elukogemuse põhjal viitab teatavale põhjuslikule seosele või süülisusele, loetakse esmapilgul usutava tõendi olemasolu korral need asjaolud ka üksikjuhtumi puhul tõendatuks.