Haridus- ja teadusministeeriumi kõrghariduse osakonna juhataja Mart Laidmets selgitas, et teravalt tõstatas rahastamissüsteemi  muutmise ja haridusele õiglase ligipääsu tagamise vajaduse 2007. aastal OECD ekspertide koostatud analüüs "Kolmanda taseme hariduse ülevaade: Eesti", mille järeldustes toodi välja RKT praeguse süsteemi kolm küsitavust. Esiteks, kuidas koolitustellimus peegeldab Eesti töörutu vajadusi. Näiteks ei kajasta Laidmetsa kinnitusel loodusteaduste ja inseneri erialadele keskendumine teenindussektori tähtsust tänapäeva majanduses. Teiseks ei garanteeri RKT suunatus (kindlate erialade eelistamine) mõne vähemsoovitud  eriala lõpetajate arvu vähendamist ning kolmandaks avaldab see potentsiaalselt moonutavat mõju üliõpilaste valikutele.    Mart Laidmets: "Kõrgharidus­süs­tee­mi rahastatakse praegu peaasjalikult iga-aastase riikliku koolitustellimuse kaudu. See lähtub baasrahast ning tarbetult keerukast, koguni 34 koefitsiendist kujunevast arvestuslikust maksumusest üliõpilase kohta. Kõrgkoolid on kohustatud tagama iga aasta kohta lepingus ette nähtud lõpetajate arvud vastavalt kõrgharidusastmele ja valdkonnale.    Praeguse rahastamissüsteemi puu­dus on eelkõige asjaolu, et selle rakendamisel ei ole võimalik arvestada kvaliteedi- ja tulemuslikkuse näitajatega. Kuigi vastavalt ülikooliseadusele saab arvestada tulemuslikkust järgmise eelarveaasta läbirääkimistel, tekitaks selle sanktsiooni kasutamine olukorra, kus finantsraskustesse satuksid eelkõige loodus- ja täppisteaduste ning tehnika, tootmise ja ehituse valdkonnad. Aastast 2002 on kõrgkoolid jätnud tellimuse täitmata 1,5 miljardi krooni ulatuses. Lisaks  peab ca 50% tudengitest tasuma oma õpingute eest täies mahus. See takistab õiglast ligipääsu haridusele kõikides õppevaldkondades."