Stephen Fleming ja kolleegid Londonist andsid katseisikutele kahe vastusevariandiga keerulise tajuülesande, kus katseisikud vahel otsustasid õigesti, kuid vahel ka  valesti. Kui ülesanne on mõne katseisiku jaoks väga lihtne, siis sai seda raskemaks teha, muutes teatud katseparameetreid. Nii kindlustati, et kõikide katseisikute õigete vastuste osakaal on umbes sama suur - 70%.