Suurim kompliment ühele meeleheiteta koduperenaisele on see, kui saad söögi valmis, mees istub lauda, olles enne riiulist haaranud soola ja 3+x topsikut igasugu erinevate maitseainetega ja siis ei puududa neist ühtegi. Isegi mitte soola. Isegi mitte siis, kui söögi sisse tegelikult pole grammigi soola pandud.  Kätt südamele pannes - mul 99% kordadest õnnestub. Maitseaineid krabab Tauno püüdlikult aga ikka - vanast harjumusest.  Tänane õhtusöök oli pasta karbonaaditükikeste,  suuuuuure tomati, tilga soja ja otse peenrast nopitud murulaugu, küüslaugupealsete, basiiliku, pune ja nurmenukulehtedega. Lõpuks kallasin kupatuse üle oliiviõliga.  Minu köögimotoks on alati olnud: selleks, et hästi süüa teha, peab kodus olemas olema tomatipasta ja wok-pann. No ja maitsemaltsa peenar või potike aknalaual on ka ikka abiks.