7 Wonders - 7 maailmaimet. Puhastverd kaardimäng, mis õnneks ei sarnane mitte vähimalgi määral eestikeelse Maailma Imede mänguga. 7 Wonders on fantastiliselt hea strateegiamäng, millele isegi mina, kes ma tavaliselt mänge suhteliselt madalalt hindan, hindeks 9 panin.    Mäng on eelmisel aastal (2010) välja lastud ning Essenil me seda ka nägime, kuid millest me samas külmalt mööda kõndisime. Me ei mõistnud inimeste kära ja vaimustust selle ümber, kuna tegemist oli vaid kaartidega (ehkki ilusatega) ning mingit olulist strateegiat me ka peale vaadates ei näinud. Mäng oli aga messi algusest peale edetabelis esikohal ning  seda sai osta vaid ettetellimisega.    Pärast esimest mängitud mängu meie arvamus aga oluliselt muutus. 7 Wonders on lihtsate reeglitega ning hämmastavalt lühikese mänguajaga - kuni tund aega. Karbis on seitsme maailmaime mängulauad, kolme ajastu kaardipakid, raha ning sõjalised võidupunktid. Kuid mida mängus tegema peab? Pole täiesti õige öelda, et peab valmis ehitama oma maailmaime, sest seda otseselt ei PEA tegema. Ma nt olen vähestel kordadel oma maailmaimega valmis saanud ja sellest hoolimata  mängu võitnud. Pole ka õige see, nagu oleks tegemist sõjamänguga. Puhtalt sõjalisele strateegiale toetuda pole eriti mõistlik, kuna punkte selle eest saab vähe. Samas on sõdade võitmine mõningatel asjaoludel vajalik. Pole ka päris hea variant kaarte lihtsalt koguma hakata, lootes mingit setti kokku saada, kuna teised üritavad sind selles nagunii takistada. Tänu mängu mehhaanikale on asjade kogumine suhteliselt keeruline (aga mitte võimatu, nagu elu on näidanud).      Mida siis ikkagi peaks tegema? Kahtlane, kas oskabki nii  täpselt öelda, millist strateegiat tuleks kasutada. See kujuneb mängu jooksul, ehkki mina pole tavaliselt veel kolmandaski ajastus mingit korralikku strateegiat ajama hakanud. Kõike tuleb veidike teha (või ühte natuke rohkem kui teist) ning samas ka teiste tegevustel silma peal hoida.    Mäng on ainulaadne seetõttu, et tegelikult mõjutavad mängijat vaid tema naabrid. Ainulaadsust lisab veel juurde ka asjaolu, et kuigi alguses jagatakse kõikidele kaardid kätte, siis kellelegi seesama pakk kätte ei  jää, vaid käib päri- või vastupäeva ringi (olenevalt mängu staadiumist). Nii et katsuge kokku panna strateegiat kui te isegi ei tea, mis teile järgmisena kätte tuleb või mida teie naabrid teha plaanivad.    Mängu teeb väga heaks ka võimalus mängida seda vaid kahekesi ning kui korra on juba selliselt proovitud, siis alles hakkab mängu tõeliselt hoomama. Kusjuures kogemused on näidanud, et kahekesi mängides on see vaat et keerulisem kui mitmekesi ning vajab veel rohkem mõtlemist, kuid on seetõttu ka  mitu korda parem.    7 Wonders on minu jaoks muidugi ülihea ka põhjusel, et see on vist ainus mäng, kus ma pole Aigarile veel ühtegi korda alla jäänud. Tema strateegilisele mõistusele suudan ma harva vastu astuda, kuid see mäng on eriline. Aigar kahtlustas juba ka seetõttu, et mäng on  . Ehk siis kui mu käes on väga tugevate eriomadustega maailmaime, siis äkki ongi võimalik selliselt teist võita, kellel on nõrgemate omadustega ime. Kuid vahetades  järgmises mängus maailmaimed lihtsalt omavahel ära, pidi Aigar pärast mu järjekordset võitu tunnistama, et mäng on korralik. Lihtsalt mina tegevat sohki. :)