Olen endiselt haige ja mängin  vähe, kuid natuke ikka.  Kõigepealt eile õhtul Pacificus deposiiditegijate 1000$ freeroll. Ära võitsin! Enne mind kukkus välja 942 mängijat ja tasuks sain 220$. Abiks ikka! Tunne, kui turniiri lõpuks kõik nööbid enda kätte oled saanud, on võidusummast peaaegu sõltumata igatahes võimas.  Seejärel oli vaevalt 10 minutit pausi ja PokerPro 11$ turniir - ei mingit tulemust, ilmselt kannatasin pingelanguse all!  Täna päeval Pacificus PN Cup freeroll (osalejaid vist 27 ja vähemalt 5 neist eestlased) -  kulges nii ja naa, ma ei näidanud kindlasti oma parimat mängu. Keset päeva algavad turniirid mulle nagunii kuigi hästi ei sobi, eriti veel nädalavahetustel, kui lapsed siinsamas hullavad. Viimane käsi 77 v AQ, vastane sai riveriga rea kokku ja mina 12. kohaga väljas. Elan üle, sõidan sinna imre kaaslasena nagunii. Hakkasin siis hoopis muude toimetuste kõrvalt meie ülejäänud kaasmaalastele pöialt hoidma (jube nõme muide, et Pacificus turniirivaatajad chattida ei saa), aga kahjuks ei suutnud eestlastest keegi  esimest kohta võtta. Eks elame üle!  Õhtul oli InterPokeris 500MPP maksev CPC pakett+2000$ turniir, kus osales pisut alla 100 mängija. Kukkusin välja esimesena, kohe esimese käega. Kui avakäena KK-d nägin, tunsdin kohe, et selline algus on kahtlane. Freerollidel leidub alati mõni geenius, kes arvab, et kõigepealt võiks paar kätt niisama suvaliselt all-in lükata, et siis kas kiirelt tuttu või kiirelt rikkaks ja lammutama... Leidus selline tüüp ka meie lauas, kolmanda mehena lükkas ta kõik nööbid sisse,  mina call, teised foldisid. Tüübil A8o, lauale TAAxx ja korras! Vähemalt ei pidanud kaua piinlema ja nagunii oleks novembri lõpus keeruline taaskord teisele poole maakera reisida. Seega elan selle veel kõige kergemini üle!  Kogusin karmat järgmisteks turniirideks vähemalt.     Uus suund on 7card stud.  See mäng on mulle kogu aeg sümpaatne olnud, kuid paraku olen seal natuke liiga palju kaotanud. Nüüd siis võtsin mängu  korralikult käsile: loen ja konspekteerin Roy Westi raamatut "7 card stud 42 lessons". (Tegelikult on see juba kolmas katse see raamat korralikult läbi töötada, kuid seekord usun, et saan sellega tõepoolest hakkama!) Mängin korraga max kahel laual ja teen hoolega märkmeid kõigi mängijate kohta. Kui ma varem olen seda mäginud reeglina crypto võrgustikus, siis nüüd olen proovinud mujalgi ning Pacificus/Primas olen avastanud selles mängus ikka oluliselt rohkem tõsiselt rumalaid mängijaid! Stardikäsi ei tundu olevat isegi mitte üliharuldane näiteks! Cryptos on veel ka see asi raskem, et süsteem segab kõik 7 kaarti showdowniks ära ja seal peab mängijate tundmaõppimiseks jube tähelepanelik olema ning parajalt nuputama, et millised kaardid peidus ja millised näha olid  ning milline see ikkagi kõige lõpus jagati.  Vara veel hõisata, kuid sellise keskendunud mänguga olen paar õhtut kenasti plusse kogunud - eks näis, mis edasi saab! Tahaks kõigepealt hakata võitma crypto studi laudu (seal vaja ikka aeg-ajalt mingeid punkte ja boonuseid jahtida) ja koore võtaks siis hiljem Pacificus (või ka kuskil mujal) kõrgematel limiitidel. Plaaniks hea küll! Tööle nüüd!