«Ma ei unista,» ütles Pimedus vihaselt. «Kohe, kui mu nägemismeeled aktiivseks muutusid, peatusid nad pimedusel ja mu vastsündinud mõttekeerud juurdlesid pimeduse üle, teades, et seal taga asub midagi. Ja kas ma suren selles tühjuses või ei, ma lähen sinna.»