Autorid käsitlevad koeuuringute andmete kaitsmise erinevust isikuandmete kaitsest ja toovad näiteid Euroopa Liidu ja eri riikide vastavatest regulatsioonidest (sh inimgeeniuuringute seadus Eestis),  aga ka kohtupraktikast. Protsess andmete (inimkoe) kogumisel meditsiinilisteks uuringuteks on erinev isikuandmete kogumisest. Uuringus osaleja peab andma teadva nõusoleku ning olema informeeritud koeuuringu eesmärgist. Koed sisaldavad suurel hulgal personaalset varjatud informatsiooni, mis võib ilmneda alles uuringu käigus, andes lisainformatsiooni inimese tervise ja geneetilise koodi kohta. Kuna kude on füüsiline objekt, kaasnevad uuringuga ka omandiküsimused ja muud õiguslikud aspektid. Inimkude ei tohiks  anda võimalust rahalise kasumi teenimiseks ja inimkeha ei tohiks klassifitseeruda kui finantsvara. Artiklis väljendatakse seisukohta, et kude sisaldab isiklikku informatsiooni, mis suuresti erineb tavapärastest isikuandmetest ja seetõttu on koeuuringutega tegelemiseks vajalik erinev õiguslik raamistik.