Rinnast võõrutamise projekti raames käisin Soomes naisi vaatamas. Natuke vaatasin üht remonditööd ka - suur talumaja vajab küttesüsteemi vahetust. Moodsa aja vidinad viisid asjalikul häälel kamandades täitsa ukse ette kohale ja peatselt tutvusimegi  kohaliku veterinaariga, kes osutus kolme lapsega üksikemaks. Seda ütles ta täitsa ise, ilma pinnimata;) Kogu aeg vabandades (et maja on sassis) ja laste otsa komistades (need tiirlesid nagu kassipojad kogu aeg jaluś, ise vahetpidamata lõuates) vedas tubli soome naine meid toast tuppa ja keldrist pööningule. Kui algul suhtus ta võõrtööjõusse pisut kahtlevalt (et venelasest torumees), siis peale minu maagilistesse silmadesse vaatamist ja valeliku suu kuulamist oli ta valmis meile kiirkorras kukleid (pullat)  küpsetama ja kohvi pakkuma. Lõpuks silitas mul selgagi, et olla keldris tolmuseks saanud. Küll ma tean!  A meil oli juba kiire, sest tagasi-laev ootas ja kodumaa kutse on igasugusest kulinaarsest meelitusest või armuhüüust tugevam.    Pildil hobuse (täku) rinnast võõrutamise katse.