Riimkroonika, olles poliitilises sihis huvitatud saksa võimu ning selle esindaja Baltias - S a k s a ordu sõjavõimu suuruse demonstreerimises, on kujutelnud sõja­lisi sündmusi suurtena, mõõtuandvatena Balti rahvaste elus, mispärast tal tarvis oli rõhutada ka vastaste sõjakust ja  alla kriipsutada, Eesti vähendamise tendentsist hoolimata, eesti sõjalist oskust, v a h v u s t Meinhard-Bertold-Alberti aegadel, milles säilinud õigem, erapooletum kujundus Eesti sõjalisest, seega ka Eesti riiklikust iseloomust. Riimkroonika kirjeldus Riia lahingust 1198. a. eestlaste ja piiskop Bertoldi sõjaväe vahel on selle poolest eriti huvitav. Riimkroonika on sellepärast ülitendentslikkusest hoolimata Eesti vanema ajaloo mõnegi küsimuse asjus palju kaaluvam kui L. H. kroonika, seda enam, et  Riimkroonikat ei ole puutunud L. H. kroonikat tabav hilisem jäme moonu­tamine, interpolatsioon, ümbertegemine.