Zeni rajaja Bodhidharma rõhutas dharma praktikas kõige olulisemana mediteerimist ja sisemist distsipliini, jättes riitustele teisejärgulise koha. Aastaks 1000 m.a.j. oli zenist saanud üks kahest Hiina tuntuimast budismi koolkonnast. Zeni edasine areng seondub kahe jaapani usu-uutjaga. Eisai (1141-1215) rajas Jaapanis Rinzai koolkonna, kus peetakse tähtsaimaks spekulatiivse mõtlemise ületamist ja kirgastumise saavutamist eriliste vaimsete praktikatega. Tänaseni elujõulises Rinzai koolkonnas on vali distsipliin ja kesksel kohal koaanide ehk mõistuülesannete lahendamine, näiteks "Kus sa olid, kui su vanemad polnud veel sündinud?" või "Kõik teavad, kuidas kõlab kahe käega plaksutamine, aga ühe käega plaksutamine?"