Kuidas siis jõuda sellesse uude olemisse, uude tunnetusse? Kas me suudame seda omaenese jõu varal, kas meil on selleks olemas mõni valem või tee? Meie elu on täis kõiksugu kõhklemisi ja kahtlemisi. Me otsime vastuseid ja vahel me ka otsime küsimusi. Me otsime vastust küsimusele, kuidas on meie ellu  tulemas lunastus, aga ka on meil olemas ehk vastus, et lunastus on meie jaoks olemas, aga meil puudub oskus küsida õigeid küsimusi. Eelmine pühapäev oli palvepühapäev. See pani mind taas mõtlema kui kummaline ja suur on lause "sinu tahtmine sündigu". Kas me seda öeldes ikka ka tegelikult seda mõtleme. Kas me pigem ei küsi ikkagi oma tahtmist? Kas me oskame ja oleme valmis vastu võtma Jumala tahtmist oma elus… Kas me oleme valmis neid küsimusi küsima?