Kui meeles pidada kõiki siin esitatud vaateid, siis selgub, arvan, kui vähe meie rahvalaul meie  muinasaega kujutab. Kas oligi võimalik, Tsia Anne arenemise tasapinnal seistes, Lembitu-aegsete tarkade mõtteid edasi kanda meie aegadeni, Tao ideede põhjusjooni edasi anda meie põlvele!? Kui vähe see võimalik, näitab asjaolu, et kõigist neist põrutavatest, igaühte - alamast ülemani - Eestis liigutavatest sündmustest Lembitu aegult, mida Läti Hendrik oma vaenulise sulega kirjeldab, mis siiski täis dramaatilist kihavust ja eepilist vägevust, - et kõigest sellest meie muistne rahvaluule ega rahvajutt mitte midagi  alles pole hoidnud! Kuidas võis siis orjade mälu alles hoida Tao kõrgeid käsitusi võõraste ideede tuulemaal?!