Armastan rõõmsameelseid avatud inimesi.Vihkan reetmist, valetamist ja salakavalust.Suhtun teatud respektiga inimestese kes kipuvad  lubama rohkem, kui täita suudavad või tahavad. Seega täidan ise ka oma lubadusi, kui minult seda oodatakse...  Inimeselt, kes tahab olla mulle sõber või veidi rohkemgi, ootan avameelsust ja otseseid, ilma keerutamiseta väljaütlemisi. Tean ise oma vigu ja ei solvu, kui ka teised neid märkavad ja mulle meelde tuletavad. Ei talu vaikimist ja salatsemist nii heas kui halvas. Parem valus tõde, kui ilus vale!  Kui armastan kedagi, siis siiralt ja kogu hingest, vihkamisega paraku sama lugu ja nende kahe vahel  ainult väike samm...ja vahel tuleb see samm astuda, kuigi ka endal võib valus olla...    Vahel võib üks hetk muuta väga palju...muuta hea halvaks või halva heaks...aga seda, mis tehtud, pole mõtet kahetseda...kahetseda võib vaid seda, mis tegemata jäänud...