Trakeeni hobune aretati 19. sajandil Saksamaal Ida-Preisi provintsis tarpanist põlvneva kohaliku hobuse baasil. Hobuse pea on kuiv, sirge profiiliga, selg sirge, liigesed ja kõõlused reljeefsed, värvustest on sagedasemad kõrb, mustjaskõrb ja must. Eestisse on trakeeni hobuseid toodud 20. sajandi algul ja hiljem alates 1969. aastast.  Eesti trakeenikasvatajad tulid Heimtali Hobusekasvanduse kutsel trakeeni haruseltsi moodustamiseks esmakordselt kokku 05.08.1999. Koosolijad otsustasid jätkata trakeeni tõugu hobuste puhasaretust ja korrastada dokumentatsioon selliselt, et see vastaks Saksa Trakeeni Liidu rahvusvahelistele nõuetele. Juba üle 5 aasta on tehtud pingelist tööd oma trakeeni tõugu hobuste tõuraamatu avamiseks Eestis. 2004. aastal anti Eesti Hobusekasvatajate Seltsile (EHS) trakeeni tõugu hobuste aretusregistri pidamise ja  tõudokumentide väljastamise õigus. Kuna Saksa Trakeeni Liit on trakeeni tõugu hobuste originaaltõuraamatu pidaja Euroopa Liidus ja tunnustatud ka kogu maailmas, siis selle tõuaretusprogrammi jälgimine on kohustuslik kõigile trakeeni hobuste puhasaretusega tegelevatele tõuaretusorganisatsioonidele. EHS trakeeni haruseltsi kehtiv põhimäärus kinnitati 12.02.2005 haruseltsi üldkoosolekul Heimtalis. Seni on Eesti trakeeni tõuhobuseid registreeritud Vene Riiklikus Trakeeni Tõuraamatus. Need kanded on olnud väga  vajalikud Eesti trakeenide järjepideva rahvusvahelistele nõuetele vastava põlvnemise tõestamiseks ja on aluseks Eesti oma trakeeni tõuraamatu tunnustamiseks rahvusvahelisel tasemel.  Eesti kuulsaima ja edukama trakeeni täku Pallaadiumi väärtus ei seisnenud mitte ainult tema ja tema sõitja Gunnar Klettenbergi kõrgetes kohtades rahvusvahelistel võistlustel, vaid ka tema rohkearvulise järglaskonna heas võistlus- ja hüppevõimes.  (Lühendatult K-M. Alpi Eesti Hobusekasvatajate Seltsi aastaraamatus 2004 avaldatud artiklist).