Aitäh, need on õndsad hetked kui mulle ka tõde selgineb, kui ma saan aru, mida sõnas on öeldud.  Näiteks ma ei saanud pikka aega aru Jeesuse sõnadest kus Ta ütleb, et Te andsite mulle süüa kui mul oli nälg jne. Ma arvasin, et pean siis hirmsasti tormama vaeseid toitma jms ja olin õnnetu, sest ma kuidagi ei jõudnud selleni ei füüsiliselt ega vaimselt. Siis aga ühel õhtul äkki tuli mõistmine, et Jeesus mõtles seda, et oleksime olemas, siis kui meid vajatakse. Nii  lähedastele kui võõrastele. Ja see on nii inimlik ja loomulik nö, et sellel hetkel ma ei kaalu kas see nüüd on õige või ei ole, sellel hetkel ma ei mõtle seaduse täitmisele vaid tõesti sellele, mida ma saan teise heaks teha. Ma ei tea see lihtsalt sai selgeks minu jaoks. Kõrvalt vaadates võib tunduda imelikki aga nii see minuga tõesti oli. Meego Remmel on öelnud, et psüühikahäiretega inimesele piibli seletamisega tuleb olla ettevaatlik. Ja see tõesti on nii, mul on lihtsalt arusaamisega raskusi. Aga kergendanud on  näiteks hoopis psühholoogialase kirjanduse lugemine. Teine asi, mis on imelik veel, et ma küll olen olnud usklik juba pikemat aega, aga minu pilt Jumalast on ikkagi kõigest hoolimata selline, et Jumal on üks vihane ja võimas, kes tahab mind põrgu saata, sest ma ei suuda olla täiuslik ja sõnakuulelik, alandlik vaid ma olen selline nagu olen kõige oma puudustega ja heade külgedega. Viimasel ajal on mind nii Jumala kui koguduse juurest tõuganud eemale surve, et ma pean Jumalaga kogu aeg suhtlema nö  püsiühenduses olema, et kui ma pole piisavalt lähedane Jumalaga, ei palveta piisavalt, ei loe sõna rohkesti, ei kuuluta evangeeliumi(hei mida on mul kuulutada kui ise pime olen) et kui ma ei tee nii nagu Ta parasjagu ütleb(ala sõida Hiinasse), ei kanna vilja, siis hukkun. Aga ma ei saa vägisi suheldud lähedaselt ja üldse hakkab mulle vastu selline ülivaimulikkus, mis tegelikult ainult kinnitaks mu väära jumala pilti. Milline on õige jumalapilt ma ei tea, aga kurja, hävitavat jumalat, kes meid kõiki patu pärast  nuhtlema tuleb ma usaldada ei suuda veel vähem armastada. Muidugi pole patt õigustatud, aga eelolevale jumalale tahaks öelda: Sul pole õrna aimugi mida tähendab olla inimene, see on nii keeruline ja täiuslik olla see on lihtsalt võimatu, sest ma olen inimene, mitte jumal. Ja pealegi puudega.  See on minu aus ülestunnistus...sest ma usun, et kui olla aus, siis saabki tõde selgineda ja muuta asju, mis on valed.