Aastatega on mingil moel kodu mõiste muutunud. Kui varem elas rohkem inimesi maal, pidas põlistalu, siis tahtsid järglased sama mudeliga edasi minna ja nii jäidki vanad surmani laste hooldada.  Kuid kõikidel ju talusid polnud. Olen enda suguvõsa  uurides teada saanud, et minu vanaema vanaema suri pimedana 1934 aastal vaestemajas kuigi tal oli 13 last.    Bianka, lugesin samuti seda Vetemaa lugu. Järeldused samad kui sul. Ju on aeg seal maal, et pilk peatubki tihedamini sellistel lugudel.    Ilmselt olen oma mõtetega jõudnud ka sinna haletsuse faasi kui hr. Hunti uskuda. Nüüd tuleb lihtsalt sellest läbi närida. Eks sellepärast siin arutlengi ja tore, et kaasa lööte.