Minu jaoks lõppeb suvi 10.-ndal augustil. See on nagu miski piirjoon, peale mida on küll soe ja valge, aga sa tunned, et suvi on lihtsalt läbi selleks korraks.  '88 lõppes malevasuvi 10.august.  '90 lõppes ristisetk samal kuupäeval. Ja üleüldse,  jääb see miskiks millegi lõppemise ajaks.  Aga et ristiretkest lähemalt? Jah, miks mitte :)    RISTIRETK 1990    Suvi oli täie ette läinud. Mahutas mööda Eestit ringihulkumist, üritusi, kahes kohas kommuunis elamist, muretust, mõnikord kodus käimist (nii korra nädalas). Elu oli ilus ja sisukas.  *  Francis tuli Eestisse juba esmaspäeval. Oma 4-meetri kõrguse ristiga, millel ratas all. Plaaniga Tallinnast Vilnjusesse jalutada, et niimodi Balti riike õnnistada ja niimoodi. Ja  nii see algas.  *  27.juuli.  Reede    Sissekanne taskukalendrist: "Hakkasime ristiga astuma. Jõudsime Laagrisse."    Raekoja plats. Keskpäev. Meie armsast Hosianna Vabakogususest olid kogunenud kohale osa kommuuni, muidu kohalikud Raekoja platsil tolgendavad sõbrad-kalkarid, Francis ise oma ristiga. Haaa, mul on sellest isegi foto kusagil albumis.  Korralik kätest kinni ringis teeleminekupalvetamine ja minek.  Mina, Inxu, Sannu, Elvar, Ülo ja Francis. Sannu oskas  prantsuse keelt ja Francis inglise, seega saime suhelda probleemivabalt omavahel. Francis oli prantslane.    Ja nii me siis hakkasime vaikselt kulgema pikki Pärnu maanteed, üle küüru, ikka edasi Laagri poole. (Meenub, et Laulva Rev-i ajal Balti Ketis seisin ka just selle Magdaleena haigla juures küüru peal, kuidas iganes seda viadukti ka nimetatakse...)  Rist oli Francise õlal. Ikka nii, nagu Teateküllkellel Kolgata teel, ainult et lohistamise asemel oli kergenduseks see väike rattake. Kui  tasakaalu kätte said, polnud nagu vigagi veereda enda järgi saba.  Ilm oli ilus. Meie olime positiivsed ja jagasime vastutulijatele igast "Nelja tõsiasja" Ja muud sellist värvilist paberit.  Ei läinudki just nii kohutavalt kaua, kuni Laagrisse jõudsime. Maandusime Sannu juures.  Ja nii sai õhtu ja sai hommik. Esimene päev.