Eestikeelsed ning keskmiselt paarisajaleheküljelised protokolliraamatud, mille pidamise eesmärgiks oli maarahva omavaheliste tüliküsimuste menetluskäikude ning valdade tavapärases elukorralduses esinenud häirete fikseerimine, kätkevad endas väga eripalgelist ning üksikasjalikku teavet oma aja ja ruumi kohta. Nii peegelduvad neis kunagised inimsuhted, maarahva mentaliteet ja eluolu, samuti aga ka kokkupuuted väljapoole traditsioonilist külaühiskonda jääva maailmaga. Seetõttu on vallakohtute protokollide näol tegemist ühe värvikaima 19. sajandi keskpaiga ja teise poole talurahva ajaloo allikaga, mis lisaks ajaloolastele, etnoloogidele, filoloogidele ja teistele professionaalsetele uurijatele peaks põneva lugemismaterjalina huvi pakkuma ka suguvõsa- ja kodu-uurijatele ning kõigile teistele kodukandi ajaloost huvitatutele.