Välja nägi asi nii, et nukk tehti napalmiga kokku ja meie pidime jooksma tema juurde - tekk enda ette tõstetuna teda kustutama. Peale teki peale viskamist tuli katta kõik avad, kust  hapnik võis juurde pääseda. Mõnel oli ikka nägu väga hapu kui ta põleva nuku suunas sööstis ja mõni teine silus seda nukku nagu naist. Pärast seda pandi meid maa alusesse punkrisse, mis oli kaetud suure plekist kaanega. Sinna peale pandi napalmi ja süüdati põlema. Meie asi oli olla seal maa all, tekk üle pea ning peale süütamist lugeda kümneni. Seejärel pidime tõstma üles kaane ja kustutama napalmi. Seal pimedas punkris hakkas veri korra isegi kiiremini käima, kuid mitte nii eriti. Nõrgemad mehed ei jõudnudki  seda kaant üles tõsta ja seega neid aidati.