Eelmises kribas sai nagu mainitud vana "Riga" pesumasinat.  Kui see mainitud pesurobot meile toodi, olid tema paremad päevad läbi.  Aeg on halastamatu.  Nii ta seisis kõigi poolt äraunustatuna aidanurgas.  Ega ma jul'end sellega pesu pesta, sest juba nõukaajastul hoiatati elektrilöögi eest, mis tahes-tahtmata mõnes  kohas just selle aparaadiga juhtunud oli.  Nüüd takkajärgi mõtlen seda, et kunagi meil Eestis hästi populaarsel pesumasinal, mis veel taskukohase hinnaga saadaval, oleks tänapäeval lööki küll.  Ma veaksin kihla, et mitmete tänaste ministrite kakased mähkmed ja/või haisvad sokijuustud on just seda marki lõunanaabrite pesurobotist läbi käinud...  Kahju oleks ajaloolist torukujulist tünni ära visata.  Nii, et võtsin uuskasutusse teise.  Mootori koukisin koos ülejäänud  lülitite-juhtmete-ülekande-särkwärgiga välja.  Kujundasin selliseks, nagu ülaloleval pildil näha on. Üle värvima ma teist ei hakanud. Komforti ehk mugavust lisavad kindlasti rattad ning õige kõrgusega jalg: ei pea kummarduma, vaid lükkad saapanina jalakonstruktsiooni, kergitad ja prügikast veereb nagu iseenesest höövelpingi alt välja.  Ja nüüd ta seisab mul aidas, aidates mul musta kilekotisuud lahti hoida - omal on lihtsam koristades kühvliga lihtsalt prahti kotti kühveldada...