Jõudsime sel päeval veel jalgsi ühe mäe otsas käia. Jalgsi ronimine oli väntamisele muidugi väga mõnus vaheldus. Kui sadulast maha  sai, siis leidsid Siim ja Venno endas veel uut energiat. Nad ronisid vana jämeda kuuse otsa ning tegid seal pisut käo häält ja muid hääli. Mööda mäekülge üles ja hiljem alla tagasi astudes sai ikka palju rohkem ringi vaadata, kui sadulas istudes ja vändates.