Viljandi folki võiks võrrelda kui vana hea laagerdunud veiniga, millel igal aastal erinev maitsevarjund. Seda korda teemaks siis lõõtsalised, mille tulemusena isegi Untsakad nimetati ümber VSLÜ-ks ehk siis maa keeli Väga Suurte Lõõtspillide Ühinguks.    Meeldejäävama etteaste andis seda korda Iirimaa kollektiiv Altan, mida ilmestas iirilikult rõõmus ja samas nukrate sugemetega gaelikeelne muusika.    Väga positiivse  mulje jätis ka Liisi Koikson ja Helletused. Esialgu oli pisut imelik kuulata Liisit laulmas regilaule, kui kogu aeg nagu on sees kerge ootus, et nüüd tuleb Väikesest järvest iseloomulik helisev ja meloodiline "tuuuuul...". Väga ilus ja nauditav muusika.    Mõnus oli ka chillida Baski lõõtsavirtuoosi Iker Goenaga muusika saatel, mis pani keha liikuma üksnes elektriliselt säriseva ja värske muusikaga. Laupäevane pärastlõuna koos Baski lõõtsa ja Karksi siidriga - mhmmmm.....    Suure üllatuse  osaliseks sain ka Soomlaste kollektiivi kuulates, kuna muusika oli vägagi polkalik ja tantsuline. Üldjuhul on teada, et soomlased teevad ainult tango või valsi muusikat, millest alati tantsides üks takt puudu jääb. Ainus asi, mis mind hämmastama pani oli soomlaste vägagi imelik "huumorimeel". Nimelt mängisid nad Matuse Valssi, mille muusika oli ideaalne valsi keerutamiseks, mida ka kõik platsil olevad folgilised tegid. Sai siis lugu läbi, kui üks somm kommenteeris asja nii: "Meil Soomes matustel ei  tantsita ja ärge teie kah siis palun tantsige!" Einoh, tekib küss, miks nad seda siis üldse mängisid???    Samuti ei puudunud folgilt ka vana hea raskekahurvägi Virre, Vägilased ja Untsakad, kes alati rahva liikvele ajab. Vägilased üllatasid seda korda uue plaadiga, millega on nii, et mida rohkem kuulad, seda paremaks läheb.    Ühesõnaga, kui on juhuslikult juba järgmise aasta juulikuu viimaseid nädalavahetusi planeerimata, siis tasuks sinna juba ette kirja panna "Olen folgil, palun mitte  tüüdata". :)