Kolme aasta jooksul tarbisin ma "raskeid" uimasteid, mis lõhkusid täielikult mu elu ja tervise. Olin pettunud ja ahastuses. Käisin koos vanematega mitmete spetsialistide konsultatsioonis, kuid nad ei suutnud mind aidata, öeldes, et  sõltuvust ei saa ravida. Kui ma kuulsin kristlikust rehabilitatsioonikeskusest Taastõusmine, otsustasin, et proovin ikkagi veel oma elu muuta, kuigi lootust enam peaaegu ei olnud.