Vähem levinud on kassid, kes  peidavad end mõne pereliikme eest. Kui ilmne hirm on uus käitumuslik joon, võib see olla seotud kas sellega, et see inimene hirmutas kassi otseselt (näiteks ajas ta köögilaualt minema) või tahtmatult (elades lärmakalt kaasa Kristina Shmiguni suusasõidule televiisori ekraanil). Mõned kassid on teistest tundlikumad valjude helide ja äkiliste liigutuste suhtes. Kartliku käitumise võib esile kutsuda ka ootamatu lõhn - näiteks teise kassi lõhn riietel. Kartlikku käitumist saab muuta parandades suhet kardetud isiku  ja kassi vahel. Kassis hirmu tekitav isik (abikaasa, laps vm.) võtab mõneks ajaks enese peale kassi söötmise, et viimane õpiks teda seostama millegi positiivsega. Karistusi, isegi suusõnalisi, tuleks vältida. Silitamist tuleks piirata vaid nendele kordadele, mil kass ise lähedust otsib ja ka siis peaks piirduma vaid silituste ja pea sügamisega. Kui helistate kassi toitmise eel kella, õpib ta seostama kellahelinat külaliste või pereliikmete saabumisel millegi meeldivaga.