Personaalarvutid muutsid seda olukorda kardinaalselt. Nad olid küll töölaual ja kasutaja ainupruukimises, kuid neil oli esialgu üks suur puudus - nende kettaruum oli piiratud, mis ei lubanud sageli salvestada sinna kõike tööks vajalikku. Eriti valusalt andis see tunda inimestel, kes olid ühist suurarvutit pruukides teinud meeskonnatööd, mis eeldas juurdepääsu ühtedele ja samadele suurtele andmekogumitele. Lahendus oli lihtne - ühendada personaalarvutid võrgu abil kokku, et võimaldada kasutada ühiseid ressursse. Nii sündisidki kohtvõrgud - Ethernet, Token Ring ja muud taolised - mis võimaldasid kokku ühendada terve hulga lähikonnas paiknevaid arvuteid, enamikus siiski personaalarvuteid. Lisaks neile säilusid ja arenesid ka suurarvuteid ühendanud mitmed globaalvõrgud.