Mehed aga sattudes sellisesse olukorda hakkavad tundma ennast alaväärsena. Nad on pisiasjadeni enda jaoks selgeks teinud olukorra aga naine ei võta neid tõsiselt. Tahab ikka oma teha, kas siis huuli värvida või ka siis lihtsalt sõbrannadega välja minna. Nii, et mees jääb lapsega koju.  Sellesse situatsiooni sattudes - tulles siis enda arust naisele vastu, hakkab neile tunduma, et neid koheldakse alaväärsetena. Tulemuseks on aga vastas seis, sest naine heauskselt arvas siinkohal, et mees võtab tema rolli ajutiselt enda kanda ja mees uskus, et see on mehelik tegu, kuid siis selles olukorras olles, tunneb ta kuidas ta ei saa tegelikult sellega hakkama ja HAKKAB süüdistama naist, kes ta sellisesse olukorda pani. Mis on samuti mehe poolt vaadatuna õige. Naine aga võtab meest sellise  "tähelepaneliku" kaaslasena, kes teab kõike ja ometigi mees isegi olles üdini tähelepanelik, ei tea lastest mitte halli haisugi.