Päev algas küll varakult, aga siiski täpselt õigel ajal, et olla kell 07:15 all kohvikus hommikusöögil, kus pakuti üsna tavalist rootsi laua stiilis einet. Eripäraks oli see, et see oli korraldatud  söökla leti stiilis ja sa pidid kõiki asju küsima. Kvaliteedi osas nurisema ei hakka, sest toit on ju mulle tasuta.    Kuna plaanisin oma kuupiletiga jantida ning kuna pidin loengutesse minemist esimest korda läbi tegema, siis otsustasin varakult minema hakata. Reis sujus, sest mulle olid jäetud väga täpsed juhised, kuid kuupiletini ma hommikul ei jõudnudki, sest otsisin kohta kus oma fotot teha. Kella 09:00 kogunesid kõigi kursuste osalised saali, kus meile tehti kiire orientatsioon ehk räägiti  natukene, mis see CEU on ja kuidas erinevad IT asjad töötavad. See süsteem oli neil üsna hästi tehtud, näiteks anti meile kõigile kasutajad koos printimiskontoga, kus 100 tasuta lehekülge, mida pidi saama kasutada igas CEU printeris. Tubades on juhtmega internet. Seejärel tegeleti meiega veidi isiklikumalt: sain oma raha ja muud dokumendid korda. Nurised võiks vaid selle üle, et kursuse plaani ega süllabust ega midagi sellist meile paberil ei antud - jah ma võin selle endale välja printida, aga eeldasin, et  nad teevad seda.    Siis hakkaski kohe esimene loeng pihta, mida pidas Peter Vallentyne. Teemaks oli õigluse mõiste ja sõnum lühidalt selline: õigluse mõiste on osa hindavast (normatiivsest) moraalist ning puutub otseselt moraalse lubatavuse kaalutluste alla. Õiglust saab mõista mitmeti (nt. 'õiglus kui teatud institutsioonide lubatavus' või 'õiglus kui oma kohustuste täitmine') ning erinevad autorid (nt. Rawls või Kant) ongi seda erinevalt mõistnud, mis tõttu kõiksugu erimeelsuste hindamiseks  peaksime esmalt vaatama, millist üldist õigluse mõistet nad rakendavad. Lisaks saab õiglusepõhist hindamist rakendada nii tegudele kui institutsioonidele ja seda nii eraldiseisvalt või üksteistest tulenevalt. Ülejäänud, pea kaks tundi, kulutasime erinevate põnevamate ja mitte põnevamate küsimuste ja aruteluga (nt kuidas legitiimsus õiglusega ühendub ja kas õiglus on loomult poliitiline mõiste või laiemalt moraalne mõiste).    Lõuna otsustasin veeta Püha Stephanuse basiilika platsil, sest see pidavat  olema üks linna vaatamisväärsusi ning see oli CEU hoonele väga lähedal. Algul olin pettunud, et meile lõunaid ei pakuta, kuid hiljem mõtlesin, et ehk see ajab mind rohkem kohalikke toite proovima. Ühtlasi ajasin oma kuupileti korda, kuna ma kohalikku keelt ei kõnelenud, siis ajasin teenindaja parasjagu närvi, sest esmalt ta ei saanud aru alates millisest kuupäevast ma seda tahan ning siis ei saanud ta aru, et ma tudengisoodustust tahan.    Pealelõunases sessioonis kuulasime Janos Kisi ülevaadet  G.A. Coheni incentive'i argumendi kriitikast ning seejärel arutasime asja lähemalt. Pean tunnistama, et kuna ma ei jõudnud tema teksti kuigi hoolikalt lugeda (st. jõudsin vaid korra läbi) siis ei süvenenud minu arusaamine tema argumendist eriti: mõned liberaalid väidavad, et majanduslikud ebavõrdused on õigustatud, kui kõige vaesemad on nende tõttu paremal järjel (Rawls'i erinevusprintsiip) ning madalamad maksud annavad võimekatele rohkem motivatsiooni olla tootlik ja just seetõttu on kõige vaesemad paremal  järjel; seega peaksid maksud olema madalad. Mille peale Cohen vastab, et inimesed, kes ise teevad teise eelduse (tootlikuse kohta) tõeseks (sest nemad ongi need võimakamad) ei saa seda argumenti usutavalt esitada.    Enne õhtuse vastuvõtu algust käisime ühes pubis. Muu hulgas sai mõned turismisoovitused nii kohtade kui tegevuste osas ning kuulsin lugu, et oli aeg, mil Ungaris ei löödud õlleklaase kokku, sest seda tegid neid vallutanud austerlased. Kuid nüüdseks on nad sellest keelust loobunud.  Vastuvõtule jäime stiilselt hiljaks ja seega ei pidanud kuulama kuuldavasti igavaid kõnesid ja saime hakata kohe sööma. Pakuti väga mitut erinevat sorti liha: paneeritud ja millegagi täidetud kana, mis oli okei, seesami seemnetega kanafilee, mis oli veidi jahtunud, kana sidruni ja valge veini kastmed, mis oli samuti päris hea ning veel mingi, ilmselt loomaliha, mis oli paraku üsna maitsetu. Äärmiselt omapärane oli see, et nii vesi, mahlad kui muud karastusjoogid olid suurte plastpudelite ja pakkidena laua peal.    Ajasin mitmete toredate inimestega juttu. Tuli ilmseks järgmised tõsiasjad: kursusel on kaks inimest, kellega tutvusin eelmine suvi Kopenhaagenis ning üks inimene, kes tunneb üht meie professorit. Samuti viskasin ühe hollandlasega üksjagu nalja. Vastuvõtult läksime tagasi samasse pubisse kus istusime tunni ja siis tulin koju ära.    Mõned üldisemad tähelepanekud: eestlasena pole ma üldse harjunud sellise mitmekesisusega, mis mind siin ümbritseb. Kõigi CEU kursuste peale kokku on  osalisi mingi 115 riigist. Ja kuigi mul pole ühtki põhimõttelist vastuseisu "teistsugustele" inimestele, siis tunnen, et ei tunne end päris mugavalt sellises keskkonnas, lihtsalt sellepärast et pole sellega üldse harjunud. Lisaks on üsna tüütu ühe päeva jooksul umbes 10 erineva inimesega tutvuda kui iga vestlus järgib sama kust-sa-tuled-mida-õpid loogikat.    [ võta sõna ] ( 8 klikki ) | püsilink Jaga