Seniste külastajate seas tuleb eriti mainida alul nimetet kirjanikku, kes 17. aprillil 1929. a. lossis viibis. Oma romaani uuendet väljaande tutvustamislehe veergudel jutustab ta sellest muuseas järgmist: Loengud kutsusid mind Eestisse, Tallinna. Seal kõneldi mõndki minu kümne aasta eest ilmund romaanist. Sündmuse koht ei olnud ka liig kaugel. Kuid kuidas saada sinna?  Kõik targad raputasid ainult pead. Saaniga sõita olevat võimatu, kuna aastaaeg selleks liig hiline, ja autoga ei saavat ma ka edasi, sest teed olevat põhjatud. Pealegi kuulsin seejuures nii kõrget sõiduhinda, et see oleks neel-nud kogu mu loengute tasu. Polnud parata, pidin juba peaaegu oma kavatsusest loobuma.