täna käisid mu emaisavend mind õnnitlemas ja Liisule kingitusi toomas. Nad tõid kooki ja Liisule sellise pesa. noh mõistagi oli väga pidulik. aga kuna meil on toas umbes 30 kraadi sooja (sest ma ju tegin pidulistele lihapirukaid ja kütsin ahjuga tuba), sis läksid külalised ruttu ära.    sis olin säästlik ka. leidsin vanemate  pööningult tädi paula tehtud seepe. ta tegi need umbes 80 aastat tagasi ja neid oli terve kast. ja täna siis proovisin 1 sellise monstrumkamakaga pesta. teate, pesi küll ja hästi. kui sa tahad ka suurt kamakat umbes saja-aastast käsitööseepi, siis tule meilt läbi. ma annan sulle ka. vahutas ja ei haisend ega midagi. tädi paula oli väga tubli proua. ta rääkis, et tal oli sadu kavalere aga hea polnud ükski. ja sis ta tikkis ja heegeldas öödpäevad läbi. ja tal oli selline pudel, millele oli paelast kass ümber  tehtud. aga ma olen sellest vist siin juba rääkinud. kuidas ma paulal külas käisin ja trepist alla kukkusin ja.  tal oli laulukoorikaaslane, kes ainult suud liigutas.    seal meie majas elas 1 mees ka. samal ajal kui tädi paula. tema nimi oli manfred. ta poeg sõitis mootorrattaga ennast surnuks. ja manfred oli säästlik. kui piima hakati kilekottides müüma, siis alati pesti kotid puhtaks ja säilitati kilekottidena. ja et prügi eest ei peaks maksma siis kaevas ta kõik prügi maasse. juhtus aga  laste pall meie aeda kukkuma, siis lõikus ta selle tükkideks ja viskas tagasi. no see pole säästlikkus mõistagi.  seda palli juttu rääkis kalju. kalju on mees, kes on 26 aastat mu vanematekodu vastasmaja teise korruse aknal istunud. ta oli juba 20 aastat tagasi 100-aastane. ta oli kunagi kingsepp olnud.      tänan, et lugesite seda segast juttu säästmisest.    ja muide! nad on kõik minu vastu. vanamees kuulab mingit tüütut bändi rise against. ma vingun ja ütlen, et pane kinni. aga  kuna peebi tantsib kaasa, siis olevat ma vähemuses ja ma pean seda huinjaad edasi kuulama.    ohh ma vaene ja väeti. oi oi oi .