Juba Hitleri direktiivis kallaletungi ettevalmistamisest Poola vastu (Fall Weiss, 11. aprill 1939) oli fikseeritud, et Saksa väed võivad okupeerida Leedu ja osa Lätist Daugava jõeni. Tõsi küll, viide Balti riikidele kustutati peagi, kuid augusti algul tõusis Daugava joon taas päevakorda. Moskvas Molotoviga läbirääkimisi pidav Schulenburg sai Berliinist instruktsiooni: kõneleda kõigepealt Poolast ja alles seejärel Balti riikidest. Samas rõhutati, et Moskvaga võib rääkida Riia laiuskraadist kui kahe riigi eluruumi eraldavast joonest. Muide, Alfred Rosenberg ei soovitanud Poola idaosa NSV Liidule loovutada, vaid piirduda Balti riikide jaotamisega.