PISUKE SARV  "Ma vaatlesin sarvi, ja vaata, veel üks pisuke sarv tõusis nende vahelt ja kolm endisist sarvist kisti selle eest välja; ja vaata, sellel sarvel olid silmad nagu inimese silmad ja suu, mis suurustas!"Tn.7,8.  Erinevad tunnusmärgid samastamiseks:  1. Ta tõusis kümne sarve (10 kuningriigi) vahelt ja kolm kümne sarve seast sai välja kistud tema võimu asutamise ajal.  2. Tn.7,24 räägitakse, et pisuke sarv peab tõusma pärast 10-ne sarve ilmumist. Maailma ajaloos on vaid üks võimas organisatsioon, mis vastab sellele kirjeldusele. Roomas endas, laguneva maailma kuningriigi keskel, 476 aastaks oli tekkinud paavstlus, ühe inimese poolt juhitav katoliiklik võim. Tema võimu asutamisel said hävitatud ja kadusid ajaloost kolm barbarite hõimu - heruulid, vandaalid ja idagootid. 533 aastal sai Rooma imperaatori Justiniani seadlusega (Codex Justinianus) Rooma piiskop pandud kogu kristlike kirikute etteotsa. Viimane kolmest barbarite hõimust, idagootid, kes oli selle seadluse vastu, said 538. aastal halastamatult surmatud keisri kindrali Belisariuse poolt ja said Roomast välja aetud. Rooma paavstluse valitsev poliitiline seisund oli asetatud prohvetlikult ettekuulutatud ajajärku.  3. Tn.7,25 on kirjutatud, et ta "piinab Kõigekõrgema pühi" - see viitab suurtele tagakiusamistele kristlaste vastu. Ükski ajaloo tundja ei saa eitada, et ka see ettekuulutus täitus paavsti valitsuse ajal. Hirmsad tagakiusamised keskajal (tuleriidal põletamised, protsessid ketserite vastu, ristisõjad) - need on ajaloo ühed tuntumad ja süngemad leheküljed.  4. Tn.7,25 edasi: "Ja ta püüab muuta aegu ja seadust..." Paavstluse süsteem oli faktiliselt muutnud Jumala seadust - 10 käsku, millest teine käsk "Sa ei tohi enesele teha kuju ega mingisugust pilti(ikooni) ... sa ei tohi neid kummardada ega neid teenida" on Katekismusest(käsuõpetusest) üldse välja jäetud, aga neljas käsk, mis räägib hingamispäeva pühitsusest (ainuke käsk, mis tegeleb "ajaga") on muudetud ja Jumala hingamispäev on viidud seitsmendalt päevalt esimesele nädalapäevale - pühapäevale (võrdl. 2Te.2.3-4; L.93,20). Paavstlus oli muutnud kummardamise "aega". Kummardamiseks sai pandud vale päev. Esialgset, muutumatut hingamispäeva, seitsmendat päeva, mida pidasid Jeesus ja apostlid, asendas teine kummardamise päev, mida Issand mitte ainult ei lubanud pidada, vaid isegi hoiatas oma rahvast selle eest (Ilm.14,9-11; 16,2; 19,20).  5. "Ja temale anti suu rääkida suurustamise ja jumalapilke sõnu... ja ta avas oma suu pilkamiseks jumala vastu, et pilgata tema nime ja tema telki, neid, kes taevas elavad." Kuidas Piibel määratleb, mis on Jumala pilkamine? Ükskord Kristusele heideti ette, et ta pilkab Jumalat:"...et sina, kes oled inimene, pead ennast Jumalaks!". Jumala pilkamise teisest vormist loeme Lk.5,21:"Kes see on, kes nõnda Jumalat pilgates räägib? Kes muu võib patte andeks anda, kui üksnes Jumal?" Need mõlemad jumala pilkamise vormid leiavad paavstluses kinnitust. ("Meie oleme selle maa peal kõigevägevama Jumala kohal". Paavsti Leo XIII ringkiri 20.06.1984). Paavsti nimetatakse tihti ka pühaks isaks, ja vaatamata sellele, et Jeesus oli sellist pöördumist inimeste poole ära keelanud (Mt.23,9). Selline pöördumine on lubatud vaid Taeva Isa poole.  6. Prohvetid olid ette kuulutanud paavstluse valitsemise kestvust kui kolm ja pool aega, Ilmutuse 11,2 ja 13,3 - kui 42 kuud ja Ilmutuse 11,3 ja 12,6 - 1260 päeva. Piibli mõõt prohveti aja ajaarvutuseks on 1 Päev = 1 aasta(vt.Hs.4,6 ja 4 Mo.14,34). See näitab selgelt, et kõik need nimetatud ajad näitavad ühe ja sama ajajärgu - 1260 aasta peale. Tolle aja kõnepruugis tähendas aeg ühte aastat. Aastaid arvutati nagu aastas oleks 360 päeva. Üks kuu sisaldab 30 päeva. Kui nüüd korrutame 3 1/2 aega (aastat) 12 kuuga, siis saame 42 kuud. 42 kuud x 30 päeva = 1260 päeva või 1260 tegelikku ajaloolist aastat.  Jah, ettekuulutatud aeg oli paavstluse ajaloos täpselt täide läinud. Idagootide, viimase paavstluse valitsuse vastuseisva "sarve" hävitamine 538. aastal on üldtunnustatud paavstluse domineeriva poliitilise seisundi alguseks. Kui me sellest ajast loendame 1260 aastat, jõuame 1798 aasta juurde. Täpselt sel aastal, Prantsuse revolutsiooni käigus, prantsuse kindral Bertje vangistas paavsti Pius VI ja ta suri vanglas. Seega täitus veel üks prohvetikuulutus: "Kui keegi viib vangi, siis ta ise satub vangi" (Ilm.13,10). Mitte kunagi hiljem ei saavutanud paavstivõim enam sellist võimu ja mõju, mis tal oli varem. Sai vastuvõetud demokraatiline konstitutsioon ja Rooma kuulutati vabariigiks. Sellega sai paavstluse poliitiline võim purustatud. See kestis täpselt niikaua, kui oli ette kuulutatud - 1260 aastat. Ilmutuse 13,1-10 on lühidalt kirjeldatud kogu paavstluse moodustamise ajalugu, kuidas ta tekkis lagunenud rooma impeeriumist, valitses1260 aasta kestel ja lõpuks sai surmahaava.  7. Ilmutuse 13,3 leiame:"Ja ma nägin ühe tema peadest olevat surmavalt haavatud ja tema surmahaav paranes. Ja kogu ilmamaa imetles jälgides metsalist." Saab selgeks, et see võim saab kestma Kristuse tulekuni.  8. Ajavahemikus, kus metsaline surmahaava sai kuni tema võimu taastamiseni, ilmub vaateväljale veel üks metsaline: "Ja ma nägin teist metsalist tõusvat maa seest ja sel oli kaks sarve otsegu tallel ja ta rääkis nagu lohe. Ja ta teeb kõik esimese metsalise võimuga tema ees. Ja ta teeb, et maa ja need, kes seal peal elavad, kummardavad esimest metsalist, kelle surmahaav oli paranenud" (Ilm. 13,11-12).