Kotivana oli minu silmis hiiglama pikk kiitsakas vanamees, millegipärast kujutlesin talle pähe Hunt Kriimsilma sonimütsi. Otse loomulikult taris ta oma turjal hiigelsuurt kotti. Üldiselt tundus ta jõulumehega üsna sarnane olevat. Niisiis värisesin tol fotole jäädvustatud õhtul suurest hirmust, et kole vanamees topib mind kotti ja viib minema. Lõpuks ongi saabunud karistus mu lugematute pahategude eest! Muidugi olin šokis, kui  peletis kotist hoopis roosa lehviga kaunistatud paki välja koukis. Ega ma julgenud seda tükk aega enda kätte võtta - pommidest ei teadnud ma tol ajal midagi, aga kahtlane tunne oli mul küll, et midagi head sealt välja kooruda ei saa. Piltideltki on näha, et minu kingituse võtab vastu hoopis õde.