Eileõhtune järjekordne enda eksistentsiaalse mõttetuse terav läbitunnetus ning tänahommikune kevadvärske jalutuskäik andsid siis kokku ainest mõtisklemiseks, et mille alusel siis ikkagi hinnata, kas ühe või teise inimese elamisel siin maamuna peal on olnud ka mingi mõte või on ta lihtsalt vegeteerinud oma elukese samal tasemel rõemsate sipelgate või nokkloomadega. Mitte et ma tahaksin alahinnata sipelgate või nokklooma eksistentsi tähtsust üleüldises elu arengus maailmas, oh kaugel sellest!