Eestis on sisejulgeolekupoliitika uuringutega seotud publikatsioone suhteliselt vähe, suurem osa Euroopa Liidu koostöötasandi uurimisprioriteete (ESRIF 2009) on Eesti andmetega katmata (vrd Jaaksoo 2006). Sisejulgeolekupoliitika rakendusteemasid (kuritegevus, pääste jms) on rohkem uuritud, keskset poliitikaprotsessi on aga siiani vähe vaadeldud, näiteks sisejulgeolekupoliitika legitimiseerimisprobleemid Euroopa Liidu väikeriikide õigusloome näitel. Teaduskirjanduses on õiguse legitiimsusprobleemidest palju teoreetilisi kirjeldusi, kuid vähe rahvusvaheliselt võrreldavaid empiirilisi uuringuid, mis aitaksid mõista, miks ja kuidas on õigus(loom)e legitiimsus seotud sisejulgeolekupoliitika mõjususega sihtrühmade käitumisele, sealhulgas ametiisikute väärtuste, normide ning õiguskuulekusega seotud mõtlemis- ja töörutiinidele.