Kui siis pärast näpistavalt külma pildistamisretke koju jõuad, ahju tule teed ja sooja piparmünditeed lürpides pildid üle vaatad, mõtled, et tasus ikka minna küll ja seista silmitsi tänavuse karmi, kuid samas imekauni talvega. Võimalik, et mööda selgroogu ronib üles õrn judin, mis lõpuks kõrvade vahele jõudes toob pähe meeldivalt sooja mõtte sellest, et inimene on looduse osa ja loodus on omakorda inimese osa ka.