ÄRGU sellest kirjutusest siiski järeldetagu, nagu oleks nende ridade kirjutaja täiesti eitaval seisukohal iga­suguse ilukirjanduse vastu. Sedagi tuleb välja anda, aga ainult head ja mittekahjulikku niihästi kirjanduslooliselt tähtsate teoste kui ka puht ajaviitekirjanduse alalt. Ja et sellele anda osalt  ja võimalust mööda teatavat õpetlikku külge, tuleks, vähimalt klassilisemate teoste juure liita mingid lisad autori elulugude ja seletavate märkustega, nagu seda Eesti Kirjanduse Selts mõningais oma raama­tuis ja kirjastus "Istandik" oma "Hirmu ja õuduse jut­tude" seerias on hakanud tegema.