Kolm korda kerkisid iseseisvunud I Eesti Wabariigi kohale kõuepilved, mis vajasid rahva ühtset tegutsemist, et need laiali ajada ja säilitada meile meie riik. Need korrad olid Vabadussõda, punavene juhitud mäss 1924. aasta detsembris ning õnnetu 1940 aasta.  Kaks korda suutis meie rahvas ühineda ühe mütsi alla ning ühtsena vaenlasele vastu astudes säilitada riigi.  Kolmandal korral väljus kõik kahjuks kontrolli alt kogu maailmas ning meie (ja mitte ainult meie)  iseseisvustee katkes.    Üks kord peale taasiseseisvumist on sellised kõuepilved kerkinud meie maa ja rahva ette ka taasiseseisvumise järgselt, millal oli hädavajalik rahva ühtsus. See sündis kurbadel aprillipäevadel 2007, kui sovjetid ja kriminaalid kasutasid poliitilisi sündmusi ettekäändena oma madalate kirgede väljaelamiseks. Õnneks suutsime säilitada kontrolli sündmuste üle.    Kuid just nendel koledatel aprillipäevadel demonstreerisid kaks poliitilist suurjõudu Eestis, et nad ei ole  huvitatud rahva ühtsusest ning nad astusid koos oma pooldajatega toetama leeri, mis ründas meie heaolu, turvalisust ning iseseisvuse aluseid. Need parteid olid Keskerakond ja Rahvaliit.  Ma ei taha mõelda sellele, mis saaks olukorras, kui rahva ühtsus on mingil põhjusel taas vajaminev vaimukapital. Kuid ma tean seda, et need kaks jõudu, kes reetsid meie maa ja rahva 2007. aasta aprillipäevadel, need ei ole enam mingil juhul usaldusväärsed vähemalt selles osas, mis puudutab riigi juhtimist rahvusvahelistes  vetes.    Nii aprillipäevade eel kui järel spekuleeriti pidevalt selle üle, et varem või hiljem peavad need kaks kollaboratsionistlikku parteid oma leivad ühte kappi panema, sest ideestikult, poliitilistearusaamade ning riigieituslike seisukohtade vaatevinklilt on nad niikuinii üksteisele lähedal seisvad. Kas õnneks või kahjuks, kuid mõlema stagnatsioonipartei juhtkonna isiklikud ambitsioonid ei lasknud sellel ühinemisel sündida. Kuid ometigi on saabumas see päev, kui katted heidetakse ning kapist  väljutakse.  Kas järgmistel valimistel ootavad meid valimisplakatid, millised kutsuvad hääletama Keskliidu, Rahvaerakonna või lihtsalt Kerakonna poolt?  Täiesti võimalik. Viimased uudised meie sisepoliitilises elus kinnitavad ammu oodatud tõsiasja - kahe partei liitumine on ilmselt teoks saamas.    Keskerakond tegi Rahvaliidule ühinemisettepaneku, teatab Maaleht    Keskerakond tegi kolmapäeval Rahvaliidule ettepaneku alustada kahe erakonna ühinemisläbirääkimisi.    Keskerakonna esimees ja Tallinna linnapea Edgar Savisaar ütles kolmapäeval linnavalitsuse pressikonverentsil, et Keskerakonnal ja Rahvaliidul on paljudes asjades sarnased vaated.    Savisaare sõnul andis Keskerakond Rahvaliidu esimehele Karel Rüütlile ettepaneku üle kolmapäeval.    Savisaar märkis, et Keskerakond ja Rahvaliit on teinud koostööd paljudes valdkondades ning tema hinnangul võiks sellele koostööle laiemat kandepinda taotleda.    Rahvaliidu pressiesindaja ütles  BNS-ile, et neljapäeva õhtul koguneb Rahvaliidu juhatus, kes seda ettepanekut arutab.    Keskerakond kogus pühapäeval toimunud volikogude valimisel Eestis 31,5 protsenti kõigist häältest ning Rahvaliit 1,9 protsenti häältest. 2005. aastal toimunud kohalikel valimistel oli Keskerakonna toetus 25,48 protsenti ning Rahvaliit kogus 12,47 protsenti häältest.    2006. aastal sõlmisid Keskerakond ja Rahvaliit presidendivalimiste eel koostööleppe, mida hakati parteide nimede järgi nimetama KeRa  lepinguks. Leping nägi ette Arnold Rüütli toetamist presidendivalimistel ning koostööd ka paljudes teistes valdkondades.