Nägin ka jupikese seda filmi.  Tegelikult sellised protsentide ja numbrite statistiline maailm ongi selline karm ja suht lootusetust süstiv. Mu lemmik artisti Moby album EIW sisaldas ka vahelugemist sellest, kui f.cked up see asi meil ja eriti usas on - nii lihasööjatele, gaasi ja bensu kasutajatele kui üldse keskkonnale. Oli huvitav loomulikult lugeda, samas kas sellised asjad ei mõju hoopis vastupidiselt,et mõeldud on tähelepanu  äratamiseks, kuid kas selline asi ei tekita hoopis lootusetust ja üldist vaimset masendust? Ma pigem tean, et Mäkk on paha ja kardulapudru oma kardulast on hea, kui et mitu protsenti on ühes või teises head/halba rohkem/vähem ja mitusadatuhat inimest sellesse sureb aastas, kuus, päevas, minutis. Lihtsalt kui numbrid on niiii masendavad ja üüratud, siis kaob side reaalsusega(alateadvuses) ning maksimum, mis tekib on fustratsioon…  Samas see vaid minu arvamus :) Ja eks ikka peab olema pahu filme mäkist ja  sõjakaadreid naistest ja nälgivatest/surnud lastest iraagis ning bush on paha jne jne jne. See on nagu üks tänapäeva stiilidest, ilma milleta ei oleks maailm see, mis ta on.  Lühidalt make love not war ja käige rohkem jala :P sest teadagi mitu protsenti autojuhte põeb seljavalusid rohkem kui rattur jne jne jne :D  c ja o