Eestivene kirjandus on minu jaoks ikka päris tundmatu maa. Siiani olin teadlik vaid Igor Kotjuhi eksistentsist,  Filimonovist polnud mitte midagi kuulnud. Oma osa on siin kindlasti sellel, et veits raske on jälgida kirjandust, mida tehakse sulle arusaamatus keeles. See selleks. Õnneks lugesin loteriist ((1), (2)) intervjuud Filimonoviga ja olin sunnitud samal päeval raamatukokku minema. Kuna raamat on trükitud meeldivale paberile, koosneb vaid 158-st leheküljest ja on muidu kaasahaarav, oli rõõm üürike, sest järgmiseks päevaks oli raamat läbi loetud. Vaimustuse pikendamise mõttes sundisin ühe ligimese seda lugema ja lisaks ostsin kaasblogija Janikale hilinenud sünnakingi "MEGT"-i näol.