Võrreldes otsetoetustega on finantsinstrumentide administreerimine efektiivsem. Nõudluse määrab turu toimimine, riiklikult eraldatud ressurssi võimendatakse ning kasutatakse korduvalt, samuti on võimalik pettuserisk madalam. Eelnevalt nimetatud põhjustel on Euroopa Liidus tervikuna suundumus otsetoetustelt finantsinstrumentide kasutamisele. Eelkõige on toetusi  vaja ettevõtete arengu kiirendamiseks ja suunamiseks (näiteks ekspordi turundus, rahvusvaheline koolitus vms), teatud juhtudel ka teiste riikide ettevõtjatega võrdsete tingimuste loomiseks. Otsetoetused on kindlasti vajalikud valdkondades, kus tulevikus oodatav tulu pole määratletav (näiteks rakenduslikud teadusuuringud), samas tavapärases ettevõtluses on tasuvus ning oodatavad rahavooprognoosid piisava kindlusega määratletavad ja otsene vajadus subsideerimiseks puudub. Ettevõtlus peab olemuslikult lähtuma  turunõudlusest ega tohi sõltuda seda eiravate instrumentide kasutamisest.