Raha ja krediitkaardid. Kehtiv rahaühik on euro. 1 € = u 15,65 EEK. Eurosid saab osta Eestis. Eesti kroone kohapeal ei vahetata. Krediitkaardid, nagu Visa, EuroMaster ja American Express, on laialt kasutusel pealinnas ja puhkekeskustes. Väiksemate tavernides ja külapoodides eelistatakse reeglina sularaha.  Kaupluste lahtiolekuajad. Kauplustel ei pruugi ustel olla lahtioleku aegu. Enamasti avatakse poed 09.30. Paljudes poodides on siesta ehk lõunavaheaeg, mis kestab kella 13.00 - 17.00. Õhtul on poed enamasti avatud kella 17.00 - 22.00, suvel ka kuni 24.00. Enamus väikesi poode on eraettevõtted ja seetõttu sõltub nende lahtiolekuaeg vaid peremehe tahtest. Suuremates linnades on kombeks ka järgmised lahtiolekuajad: esmaspäeviti, kolmapäeviti ja laupäeviti 09.30 - 14.00; teisipäeval, neljapäeval ja reedel 09.30 - 14.00 ning õhtuti 17.00 - 22.00.  Pankade lahtiolekuajad. Pangad on avatud kella 08.00 - 14.30. Reedel 08 - 14.00. Rahvusvahelisteks ülekanneteks suletakse arvutid enamasti 13.45.  Arveldamine. Kreeklased eelistavad endiselt sularahamakseid, aga suuremates poodides on võimalik maksta ka kaardiga. Poodides ja kioskites antakse peale ostu sooritamist tšekk, viimasel ajal on sama kohustus ka turul kauplemisel. Paraku pole see aga jõudnud väiksematesse linnadesse. Tavernides tuuakse alati arve, mis on muidugi kreekakeelne, või äärmisel juhul kirjutatakse see näiteks ühekordsele laudlinale. Kui olete söönud lõuna- või õhtusööki, lisatakse arvele alati lisatasu leiva eest ehk " kouβέρ", mis võib olla 0.50 - 1.00 EUR inimese kohta. Teenustasu enamasti ei lisata.  Söömine. Kreeklased on väga täpselt ära määranud kus süüa või nautida vaid tassi kohvi. Taverna Tαβέρνα on lõuna- või õhtusöögi nautimise paik. Estiatorio Εστιατóριо on kõrgema järgu restoran. Kafenios Καφενέιо käiakse vaid kohvi joomas ja baaris Μπαρ dringil.  Jootraha. Jootraha maksmise kohustust ei ole, aga viisaka kombe kohaselt jäetakse lauale sendid või mõni euro, kui teile toit ja teenindus meeldisid.  Bensiinijaamad. Bensiinijaamad on enamasti avatud kella (07.00) 08.00 - 22.00, suvel ka kauem. Sageli puudub informatsioon lahtiolekuaegade kohta. Enamik bensiinijaamu on öösiti suletud ja öösel ei ole võimalik arveldada ka kaardiga. Lahtioleku ajad võivad varieeruda külas ja suurlinnas, kus osad bensiinijaamad on avatud isegi öösel. Näiteks Ateenas.  Keeleoskus. Suvituspiirkondades ja suuremates linnades oskavad teenindajad inglise või prantsuse keelt, Ateenas ka vene keelt. Väiksemates paikades ja maapiirkondades tuleb kreeka- või kehakeelega hakkama saada. Kreeklaste sõbralikkus ja suhtlemisvalmidus aitavad alati hakkama saada.  Koerad ja kassid. Kreekas pole hulkuvaid loomi, vaid "vabalt elavad koerad ja kassid", kes on endale ulualuse loodusest leidnud. Koerad on väga sõbralikud (mõni harv juhus välja arvatud) ja neid võib leida rannalt päikest võtmas, tänavalt seltsi otsimast, poe ukse ees pikutamas või tavernis vahti pidamas. Meeleldi teevad nad reisijaga väikese jalutuskäigu kaasa. Kohalike elanike poolt tuuakse neile süüa ja hoidku selle eest, et keegi neile haiget teeks. Kassid luusivad rohkem apartementide ja tavernide lähistel ning on pisut kartlikud. Ka neid ei unustata kohalike poolt toitmast. Tavernis võivad nad aga üsnagi julged olla ja isegi toitu norida, seda tänu ka turistide "sõbralikkusele".  Bussiliiklus on Kreekas väga hästi organiseeritud. Graafikud on tihedad ja liinibussid liiguvad üsna täpselt. Bussid on uued ja korralikud ning konditsioneeritud. Sõidumarsruudid kulgevad kõikide suuremate punktide vahel ja eraldi liinid ühendavad külasid. Sõidupiletid on suhteliselt odavad. Näiteks 10 km läbimiseks tuleb enamasti välja käia 1 euro, 160 km läbimiseks 10 eurot. Väiksemate vahemaade läbimiseks saab pileti osta bussist, pikamaaliinide pileteid müüakse bussijaamas kassast. Suvituspiirkondades kasutavad liinibusse meeleldi kõik puhkavad turistid.  Bussipeatused on tähistatud sinise  märgiga ΣΤΑΣΗ. Bussipeatuses bussi oodates on kombeks bussi hääletada, muidu võib buss mahaminejate puudusel peatumata jätta.  Bussi sisenetakse tagumisest uksest ja konduktor müüb teile pileti. Mahaminemiseks tuleb vajutada kella. Vastasel korral buss ei peatu või antud ust ei avata. Paluge konduktori abi juba bussi peale minnes.  Rongiliiklus. Rongid liiguvad vaid suuremate punktide vahel. Vastavat infot saab turismiinfopunktidest või raudteejaamadest.  Taksoliiklus. Taksosõit on Kreekas väga populaarne, seda eriti Ateenas. Hinnad on soodsad. Taksol on õigus peale võtta uus reisija kui taksos on kas või üks vaba koht. Taksod on enamasti kollast värvi, mõnel pool ka tumepunased ja kannavad katusel plafooni ΤΑΞΙ. Tasutakse taksomeetri järgi. Taksojuhil on teie palvel kohustus kirjutada sõidu eest tšekk. Sisseistumistasu on 0.70 eurot (11 EEK), päevane kilomeetritariif on 0.30 (4.70 EEK) ja öine 0.60 eurot (9.40 EEK). Väiksemates kohtades ei pruugi taksosid olla, kuid neid saab telefonitsi tellida lähedalolevatest linnadest. Sel puhul lisandub kohalesõidutasu. Taksotellimisel on sageli abiks hotelli retseptsiooni personal.  Autorent. Autorendi keskusi on kõikjal. Hinnad sõltuvad hooajast, auto margist jne. Hinnad algavad 30 eurost päev. Hinnale võib lisanduda kilomeetrimaks. See tähendab, et esimesed 100 km on tasuta ja peale 100 km läbimist arvestatakse iga läbitud kilomeetri kohta lisatasuks näiteks 20 senti. Kui rentijale antud variant ei sobi, siis tuleb leida järgmine firma, kes antud teenust kindlasti pakub. Rentimisel tuleb arvestada, et rentija vanuse alampiiriks on 23 a ja sageli nõutakse ka krediitkaardi olemasolu. Vajalike dokumentide nimistusse kuuluvad kehtivad juhiload ja isikutunnistus. Kui auto renditakse mõnel saarel, peate olema veendunud, et sellega võib saarelt ka välja sõita. Auto rentimisel on oluline vormistada kindlustus. Võõral maal ja võõraste seaduste järgi hiljem õigust nõuda on üsna keeruline ja kaotajaks kipub ikka jääma rentija. Seetõttu on oluline teada, et esineb kahte liiki kindlustusi.  Sundkindlustus, mis enamikel juhtudel on juba rendihinna sisse arvestatud ja vabatahtlik lisakindlustus. Sundkindlustus korvab kahjud, mis on põhjustatud teise liiklusvahendi poolt rentija autole. Küll aga ei korva see rentija poolt põhjustatud kahju kui õnnetuse põhjustamises on süüdi just rentija. Seega on mõistlik vormistada ka lisakindlustus, mis korvab ka rentijapoose kahju õnnetuses süüdi olemisel. Enamasti jääb  lisakindlustuse määr 5 - 10 euro vahele rendipäeva kohta.  Oluline aspekt on küsida ka omavastutuse määra. Omavastutuse määr võib olla mõlema rendiliigi puhul olemas ja kindlasti märgitakse ka lepingusse. Enamasti jääb see 300 - 500 euro vahele. Omavastutuse määr näitab, kui suur on rentija vastutus ehk kui palju raha peab rentija õnnetuse puhul tekitatud kahjude eest tasuma. Näiteks kui rentija poolt tekitatud kahju suurus on 1000 eurot ja omavastutus 300 eurot, siis tuleb lisakindlustuse olemasolul rentijal  tasuda 300 eurot, sundkindlustuse puhul aga 1000 eurot.  Osad rendipaigad viivad omavastutuse nulli, kui rentija teeb lisakindlustuse. Seega kui rentija on antud soodustusest huvitatud, siis tasub seda erinevatelt rentijatelt ka küsida.  Soovitame kindlasti rendilepingu korralikult enne allkirjastamist läbi lugeda ja kontrollida, milline on omavastutuse määr ning et lisakilomeetrimaksu lahtris oleks kirjas 0 või kriips. Hilisemaid pretensioone ei arvestata ja lisakulu läheb maha rentija  krediitkaardilt.