Aasta oli vast 1981-82, kui nagu ikka sõitsime igal nädalavahetusel, seekord siis  jõululaupäeval, maale üksi elavale ema emale ehk vanaemale külla - mu ema, mu vend ja mina. Viisime suure kotitäie head-paremat süüa ja erilise kingituse vanaemale - lambakoerakutsika. Koristasime koos vanaema elamise ära ja istusime siis enne bussi peale ruttamist seal suures talutoas. See oli lihtne palkseintega vana talutuba, suure laua keskel oli väike päriskuuseke ja sellel põlesid pärisküünlad, muud valgustust sel õhtul toas polnud. Istusime ümber laua, vanaema ja ema rääkisid oma jõuludest ja elust  nooruspõlves ja põrandal mängis lustlik koerakutsikas… Sõitsime seekord tagasi koju, linna, kergema südamega, sest vanaema ei jäänud enam maale üksinda.