Kui sa oled endale meelepärase kodu välja vaadanud, siis pead paraku kohe ka oma vanemad sellesse pühendama. Sest praeguses finantskriisis nõuavad pangad, et lisaks ostetavale korterile oleks tagatiseks veel üks maja ning soovitavalt üks kaaslaenutaotleja, kes teenib vähemalt kolm eesti keskmist palka.    Dialoog minu ja tõsiselt mures lapsevanemate vahel, mis kestis umbes poolteist tundi. Täpsustuseks olgu siis öeldud, et laps ise oli terve jutu aja vait. St et ma ei vaielnud oma vanematega.    - Seal pole ju mitte midagi!  - On ju katus, seinad, laed, põrandad, töötavad ahjud, vesi, elekter...  - Ostke ikka maja.  - Meil pole nii palju raha ju.  - Vaatasin just netist, seal on väga head pakkumised.    Pooletunnine paus, kus me kõik koos vaatame  kinnisvaraportaalidest, mis maju saab miljoni krooni eest. Saab ühe peaaegu 400ruuduse majakarbi 4 km linnast väljas keset lagedat põldu ning paar 100-ruutmeetrist maja, mis vajavad täielikku ümberehitamist.    - Me tahame elada kesklinnas.  - Aga oma majas on ikka kõik oma. Muidu vaidle nende naabritega...  - Me ei taha käia iga päev autoga tööl. Ning hiljem hakka lapsi autoga tööle ja trenni viima ja tooma. See pole mõistlik.  - Vaatasin netist, seal on ju vastas uus maja, kus üks korter  müügis. Kõik juba tehtud, isegi saun sees. Miks te seda ei osta?  - Sest see on uus kivimaja, mis on ehitatud miljööväärtuslikku piirkonda ning mis selle miljöö täiega ära rikub. Kes normaalne inimene kolib majja, mis on värvitud neoonkollaseks ja helesiniseks?  - Aga seal oleks juba kõik valmis.  - No aga selle sisustus näeb välja nagu üks kena Annelinna korter. Meie aga tahame ise planeerida ja sisustada. Just nii nagu meile meeldib.  - Seal on ju nii palju teha!  - Teie ehitasite 10  aastat oma maja. Ma arvan, et meie saame vähema tööga hakkama.  - No mõelge veel.