Eestlane teatavasti ei ole suur suhtleja. Kirsti meenutab, et eks majanaabrid vaatasid teda küll algul natuke imelikult, kui ta neile omaküpsetatud kooki  pakkuma läks. Ometi tekkisid esimestest kohtumistest aastatepikkused sõprussidemed. «Olin just nädalavahetusel Tartus külas, nagu ma ütlen - oma sugulaste juures. Väga rõõmustav on käia inimeste juures, kelle esimeste usuliste sammude juures olen olnud, näha nende kasvamist usus ja nendega koos palvetada. See on Jumala töö ja olen õnnelik, et olen saanud selles osaleda,» tunneb Kirsti oma tööst suurt rahuldust.