Infarktieelsesse seisundisse jõudsin küpsetamise ajal ainult kaks korda. Esimest korda siis, kui tõin jahtuma viidud sidrunitäidise keldrist üles, vaatasin potti ja tõmbusin kaameks - täidis t u n d u s erakordselt vedel. Pilk  kellale ja hetk hiljem olid juba autovõtmed käes, et uute sidrunite ja munade järele tormata. Üks jalg oli juba uksest väljas, kui kaine mõistus naases ja tegi näo, et pole kunagi ära käinudki. Segasin sidrunikastme läbi ja nägin, et see oli just täpselt õige konsistentsiga.