Kaks Bundestagi liiget Euroopa asjade komisjoni president Matthias Wissmann ja Markus Meckel pooldavad II maailmasõja lõpu tähistamist ka Euroopa tasandil.  Nad leiavad, et EP president Joseph Borrell ning nõukogu president J-C. Juncker peaksid võtma initsiatiivi mälestusürituste organiseerimiseks Euroopa institutsioonides. Rahvasaadikud kirjutavad: "Päeva, mis puudutab Euroopa identiteedi südant, peaks meenutama sobival viisil Euroopa pealinnas!". Wissmann ja Meckel meenutavad, et Venemaa president Putini kutsel 9. mail Moskvas toimuvate suurte pidustuste valguses ei tohi unustada II maailmasõja järel stalinliku diktatuuri ja kommunistliku režiimi ohvreiks  langenud rahvaid, mis moodustavad poole Euroopast. Poola endine välisminister Bronislaw Geremek kuulutas: "Kui 9. mail ei tuletata meelde täielikku ajaloolist tõde, ei saa pidustused tuua midagi head". See väljaütlemine ei ole pelgalt teoreetiline, vaid omandab Putini Balti liidritele adresseeritud kutsete taustal ka poliitilise varjundi. Kas Balti riigipead peaksid kutse vastu võtma? Selle üle vaieldakse neis kolmes riigis juba nädalaid. Mure, et kogu tõte ei tõsteta päevavalgele, on suur. Kuid just nende  riikide jaoks omab see küsimus eksistentsiaalset tähendust, sest natsismist vabastamisele järgnes nende jaoks 1945. aastal uus okupatsioon. Need kolm riiki võitsid vabaduse kätte alles pärast Nõukogude Liidu lagunemist. Eesti ja Läti ootavad juba aastaid Venemaa allkirja piirileppele. Nüüd lubatakse neile seda allkirja, aga koos riikidevahelisi suhteid käsitleva deklaratsiooni sõlmimisega, mis on uueks tüli allikaks. On soovitatav, et piirilepped saavad allkirjad viivituseta, et president Putin saaks 9. mail  vahetada oma Eesti ja Läti kolleegidega ratifitseerimiskirju. Ükskõik kes vaatleb täna, 60 aastat hiljem, sõja lõppu, ei tohi unustada sõjajärgset ajalugu. Seda nii Ida-Euroopa, mis jäeti 40. aastaks vabadusest ilma, kui vabaduse ja integratsiooni teel olnud Lääne-Euroopa seisukohast. 8. mai 1945 tähendab tsesuuri Euroopa ajaloos. (Matthias Wissmann, Markus Meckel, Le Figaro, 5.03)