Kui kõht oli täis söödud, siis läksime tantsima. Esialgu tantsiti seal traditioonilisi tantse - keskel mängisid kaks meest trumme, sisemise ringid moodustasid naised, välimise mehed, kes hoidsid üksteisel ümbert kinni ja siis teatud sammudega liiguti õõtsuvas rütmis edasi. Oih, ma olin tõesti nagu  karu-jaan kuskilt metsast välja karanud, selline tümpajalgne, sest mina sellele rütmile pihta ei saanud, aga lõbus oli ikkagi. Siis ma ronisin värava peale kogu seda ilu ja pillerkaari filmima, kuni nad mind avastasid ja postilt maha kupatasid. Neil ei ole kombeks mitte ainult ringis tantsida, vaid ka nii, et keegi peab esinema, ja siis mina pidin olema see, kes tantsis ringi keskel, samal ajal kui teised ümber vahtisid. Oli ikka piinlik ja kuidagi veider kekselda üksi keset paltsi, jumal teab kelle pulmas,  täiesti võõraste inimeste ees. Aga noh, kui ebamugavus jalga laseb ja edevus kõrvale tantsime tuleb, siis, oh, siis on juba hea olla! Pärast tantsisid juba kõik koos.