Tallinna Börsi indeksi kõver on nagu EKG, muudkui viskab sinusoidi. Eile langes, täna tõusis. Üldiselt on olukord muidugi halb, eriti spekulatiivse investori portfellis. Mina alustasin Tallinna Börsil 1996 aastal, esialgu laenurahaga. Täitsa naljakas oli, kui  kuue kuuga oli portfellis virtuaalraha kolm korda esialgsest rohkem ja laen tagasi makstud. Kolmest sai mõne aja pärast neljakordne tulu ja siis lasi abikaasa õhu susssti välja, oli vaja korralik köögimööbel koos kõikvõimalike aksessuaaridega osta. See juhtus järgmise aasta augusti algul. Augusti lõpus oli Hansa võimsast 300-kroonisest aktsiahinnast järgi jäänud midagi neljakümnega. Ma ei jõudnud naise äraarvamata intuitsiooni ja tarvilist tarkust ära kiita!;) See pisku, mis portfelis alles oli, sai uue hoo  sisse alles paari aasta pärast. Eks neid tõuse-mõõnu ole veel olnud, viimasel ajal ma eriti ei jälgi, las ta seal vonkleb, ma hoian rohkem proteeside raha seal;) No kirsturaha ikka ka ja et oleks korralik! Aga paar päeva tagasi sõprade-seltsimeestega Veskis kohvitamas käies märkas minu tönts silmgi, et penni peale on keegi unustanud aktsiaportfelli. Oli teine sihuke kõhnapoolne, ei kutsunud mitte uurimagi.    Pildil aktsiaportfell Veski pennil. Kes ära tunneb, saab soodushinnaga kätte!