Nägime  kuidas kolm meeskonna liiget läksid nende puuri, huntide kohale kutsumiseks nad vilistasid ja ulgusid ja tegid üldse väga kummalisi hääli ja kui need hundid tulid, siis tulid nagu lemmikloomad - suure jooksuga, rõõmsalt, hakkasid kohe nende inimeste najal üles hüppama ja nende nägu lakkuma. Tegelikult olid nad päris noored hundid alles, sündisid möödunud aasta mais, seega aasta ja kaks kuud. Siis nägime veel karupoegi, kes ei lasknud end põrmugi häirida neid imetlevatest inimestest, vaid mängisid ja mürasid  omavahel täiesti ennastunustavalt. Nii armas vaatepilt oli! Ning nägime ka hulgaliselt koduloomi. Nende aedikusse võis sisse minna, neid toita ja silitada. Tegelikult oli seal rohkemgi loomi, aga kõik ei tahtnud end meile näidata - polaarrebast, ilvest ja muskusveist me ei näinudki. Loomaaia suveniiripoest ostsin Katariinale ka kingituse - pehme põhjapõdra. Trollide valik on siin küll üllatavalt väike. Võibolla Lõuna-Norra reklaamib end rohkem Trollide maana.