mida härrad siis tegid (tegelikult oli paar prouat ka kambas)? katseisikute ülesanne oli lihtne: kui ekraanil ilmuv sihtobjekt on väiksem kui 5, siis tuleb vajutada vasakut nuppu, kui suurem, siis paremat - näiteks kui tuleb  ekraanile sihtobjektina kas "1″, "4″ või "Üks" või "Neli" (muidugi prantsuse keeles), siis vajuta vasakut nuppu; kui tuleb kas "6″, "9″ või "kuus" või "üheksa", siis vajuta paremat nuppu. imelihtne! trikk seisneb selles, et enne seda sihtobjekti ilmub ekraanil ka "praim" - objekt, mis esitatakse sellistes tingimustes, et katseisikud seda ei teadvusta. antud juhul olid praimiks täpselt samad objektid nagu sihtobjektidekski (1, 4, 6, 9 ja sama ka sõnades). miks midagi taolist teha? sest nüüd saab kombineerida  praim-sihtobjekt paare nii, et vahel on praim sihtobjektiga sobiv - praim (nt "9″) on seotud parema nupu vajutamisega ja sihtobjektile (nt "kuus") reageeritakse parema nupu vajutamisega; vahel aga on praim sihtobjektiga mittesobiv - praim ("9″) on seotud parema nupu vajutamisega, kuid sihtobjekt (nt "1″) nõuab hoopis vasaku nupu vajutamist. nüüd saab vaadata katseisikute reaktsiooniaegu ja võrrelda neid "sobiv" vs "mittesobiv" tingimusi - kas praim, mida katseisikud ei teadvusta, mõjutab nende reageerimist? jah,  muidugi, ega muidu ju ei postitaks: keskmiselt on katseisikud mittesobivas tingimuses 25 ms aeglasemad kui sobivas (kui väike ajavahe! siiski on see efekt statistiliselt oluline, sest see leiti kõigi katseisikute puhul - mõnel oli see vahe ainult 2 ms, aga mõnel 43 ms, kõigil oli ta igal juhul samas suunas: reaktsioon mittesobivas tingimuses on pikaldasem kui sobivas tingimuses).