Eelmisel nädalal tulid meie tallu uued asukad - kaks kukke. Mul on osad ristandkanad, kellele  oli võõrast kukke vaja. Minu sooviks oli saada lihtsalt ilus kukk, tõug ei olnudki oluline. Tahtsin lihtsalt midagi erilist. Pärast kaua kestnud valimist jäi sõelale karvaste jalgade ja topeltharjaga ristandkukk Türi kandist. Kuna mul endal ega tuttavatel sinnakanti asja polnud, samuti ei plaaninud linnu omanik siiapoole tulla, siis tahtsin algul hakata mujalt kukke otsima. Siis selgus aga, et on võimalik ta Tallinnasse saata ja sealt saavad mu sugulased ta siia tuua. Mõeldud-tehtud. Nii läksid kaks kukke  teele, et saaksin siis nende hulgast sobiva valida ja see, mida teisega teen, otsustan ise. Kuked pidid mõned päevad Tallinnas olema, ja see ei olnud probleem, sest sellel inimesel on eramaja. Juhtus aga nii, et linnud pääsesid välja, kui laps neid söötma läks. Ühe said nad üsna kiiresti kätte, kuid teine jäigi hommikuni välja, pimedas ei õnnestunud teda kuidagi üles leida. Kujutasin juba vaimusilmas ette, kuidas järgmisel päeval räägitakse uudistes, et Tallinna tänavatel hulgub kukk. Õnneks nii ei läinud ja  hommikul sain teate, et teinegi lind on kätte saadud. Samal päeval jõudsid kukepoisid teele ja kuigi nad on praegu veel mõlemad alles, tegin valiku, kumb alles jätta, samal päeval. Muidu on mõlemad kuked väga ilusad, kuid määravaks sai suurus - üks neist jääb mu keskmist kasvu kanade jaoks liiga väikseks. Praegu on mõlevad kuked veel alles, sest nad on noored ja mine tea, ehk kasvab väiksem ka järgi. Ei tahaks ju hiljem oma vale valikut kahetseda. Ja kui mõlemad on mõne kuu pärast ühesuurused ja sama  ilusad, siis võivad kanad saada endale kaks kukke, konkurents pidigi loomade sigimisele hästi mõjuma.