Isa oli  esteet, läbi ja lõhki    Poeg Leo pühendus kunstile ja õpetas seda praeguse nimega Tallinna Kunstigümnaasiumis aastakümneid. Õpetajatalendi sai Leo koos emapiimaga, kuid kuskohast sõjaväelase pojal huvi kunsti vastu? Ilmselt kah geenidest. "Täheldasin tõmmet joonistamise ning värvidega tegelemise poole algkooliklassidest alates. Isapoolsed esivanemad olid vabadikud ning selleks, et ära elada, pidid nad teadagi olema väga heade käeliste oskustega. Kunstianne on pärit  isalt, kes oli läbi ja lõhki esteetik. Talle meeldis kõik, mis on ilus ja kaunis. Olgu siis looduses esinev või inimeste poolt loodud taies. H. Kruus on kirjutanud kogumikus "Eesti Aleksandrikool", et isa joonistused olevat kaunistanud koolimaja seinu. Ühtaegu olevat temal silmapaistev sõnaseadmise oskus olnud. Tema kirjandeid loeti koolis ette. Isa teenistusajast tsaariarmees on kaasaegsed kirjutanud, et kasarmute ümbruse haljastamises oli ta alati mestis ja rõhutanud ka oma käskkirjades sõjaväeosadele, et  elukoht olgu puhas, korras ja kaunis.  Loodus inspireeris teda. Ja nagu on uurimustes meenutanud prof. Jaan Eilarti üliõpilased, on tal teeneid ka selles vallas. Kõigepealt püüdis ta just loodusnähtuste kaudu sisendada sõduritele korra- ja ilutunnet. Esimeseks suuremaks saavutuseks oli Narvas 1931. a Vabadustammiku istutamine Keldrimäel, kus oli toimunud Vabadussõja esimene lahing Eesti kaitseväe ja punaväe vahel. Lisaks haljastusele rajati kaevikud, blindaaþid jms. /-/ Hiljem rajas isa oma tallu  Jõhvi lähedal Edisele puukooli, kus kasvatas ja aretas dekoratiivpuid. Isa jagas puid ümbruskonna talunikele, et nad saaksid oma taluõuesid kujundada. Suur osa puudest viidi Tartusse. Edise puudega on rajatud nt Emajõe kalda haljastus ning Maarjamõisa kliinikumi juurde täiesti uus park. Edise puudega haljastati ka Rakvere diviisistaap, mis sinna Narvast 1932. a üle toodi. Ega talu aednikku nii väga puudele lähedale ei lastudki. Isa pookis ja lõikus neid ise. Teine oli president Konstantin Päts, kes, nuga käes,  Toila-Oru pargis puid hooldas."