On teada, et 10. sajandi lõpul üks India mahāsiddha - need olid inimesed, kes olid pühendunud ainult vadžrajaanale, legendid räägivad, et nad saavutasid suuri imevägesid - käis Šambhalas ja tõi selle teksti Indiasse. Siis ta õpetas seda ühele Nādopāda nimelisele mehele, kes õpetas Atīša nimelisele mehele, kes läks Indiast Tiibetisse ja viis Kālatšakra õpetuse ka Tiibetisse. Eelkõige on Kālatšakra seotud geluki koolkonna ja selle eelkäija kadami koolkonnaga.