1992. aasta veebruaris tühistati Gruusia Nõukogude-aegne konstitutsioon ning kehtivaks kuulutati 1921. aasta põhiseadus. Abhaasid tõlgendasid seda sammu nende autonoomia täieliku tühistamisena, millest sõltuvalt kuulutas Abhaasia valitsus 1992. aasta 23. juulil välja Abhaasia iseseisvuse. Apsuate paramilitaarsed üksused alustasid seejärel grusiinidest ametnike vägivaldset eemaldamist nende büroodest ja asendamist apsuate või venelastega.[26] Väljakujunenud olukorras viis Gruusia, ettekäändel nagu hoiaks kukutatud presidendi Zviad Gamsahhurdia poolehoidjad Abhaasias pantvangis Gruusia siseministrit, Abhaasiasse korra loomiseks 3000 sõjaväelast, hõivates Tengiz Kitovani juhtimisel Suhhumi. Sõjalise kallaletungi alustamist, iseseisvusele püüdleva Abhaasia vastu, on Gruusia ametlikult hiljem tunnistanud.[66] Märkimist vääriva osa grusiinide paramilitaarsest üksusest moodustasid Abhaasia päritolu etnilised grusiinid ja kohalikud megrelid ning svanid. Suhhumi hõivamisel toimus esimene kokkupõrge (enne Otšamtšira rajoonis) Abhaasia sõjaväeüksuse ja paadunud kurjategija Džaba Ioseliani juhitud Gruusia paramilitaarse üksuse "Mhedrioni" vahel. Langenuid oli mõlemal vaenupoolel. Halvasti varustatud ja väikesearvulised Vladislav Ardzinba juhitud Abhaasia üksused olid sunnitud taanduma Gudautasse ning Tkvartšelisse. Suhhumi sisenenud Gruusia väeüksused, s.h "Mhedrioni", alustasid rahvuslik-etnilisel pinnal põhiliselt abhaaside suhtes marodöörluse, varguste, röövimiste, vägivallatsemise, s.h vägistamiste ja tapmiste, jm ebaseadusliku tegevusega tegelemist.[67] Ühtlasi hävitati abhaaside sadu aastaid vana kultuuripärandit ning põletati virnadena ajaloolist väärtust omavaid dokumente, muuseumide kollektsioonid peksti segi, jne.[67][68][69]