Projekti eestvedaja Rootsis oli Karolinska instituudi südamekirurg Åke Senning. Lisaks temale seisis rütmuri loomise taga Lundis arstihariduse ja Karolinska instituudis kirurgipraktika saanud, kuid elektroonikainseneriks ümber kvalifitseerunud Rune Elmqvist. Tänaseni räägitakse, nagu oleks esimene rütmur kokku pandud Rune Elmqvisti köögilaual. See on täiesti võimalik, sest lihtne elektroonikalülitus kahel ränitransistoril, mis koos induktiivpooliga töötas blokeer-generaatorina, oli jõukohane ka tolle aja raadioamatööridele. Elektroonikalülitus koos laaditava akumulaatoriga oli omakorda lihtne paigutada hokilitri kuju ja suurusega läbipaistvast epoksüvaigust korpusesse. Too köögilauaversioon on tõenäoliselt siiski üksnes kena legend, sest rootslased ei olnud amatöörid - nad said hankida endale USA-s loodud ränitransistorid, mille tootmist oli äsja alustatud (senised tööstuslikult valmistatud germaaniumtransistorid rütmurisse hästi ei sobinud). Rune Elmqvist töötas firmas Elema-Schönander arendusjuhina ning pääses ligi maailma uudistehnoloogiale.