Sõnad "essee" ja "esseist" on meil ammugi üldisel tarvitusel. Mil­lal nad meile pääsesid, seda on raske täpsemalt ütelda, kuid tundub, et nad nagu mõnedki muud mõisted toodi meile noor-eestlaste poolt. Meie esimene suurejoonelisem esseist oli Tuglas, kelle "Kriitika" kaheksa osa koosnebki "esseedest". Tema pikemad kirjutused Vildest ja Petersonist ning meie stiili arengust olid esimesed suuremaid nõudeid täitvad tööd, mille puhul tean tarvitet olevat essee nime.