Ometi väljendavad laulud tõelist kirge, aga ka kurbust ja meeleheidet. VI dalai-laama elas ilmselt sügavalt läbi oma elu ja olukorra traagilisust; ta teadis, et peab olema vaimulik liider, kuid ei suutnud jätta ilmalikku elu ja leidiski suuremat rõõmu viinast ja naistest kui vaimulikest õpingutest, aeg-ajalt aga ka süümepiinu tundes, samas jälle kõige kaduvust tunnetades.