Või kuidas ma olin 20. augusti õhtul voodis, vanaisa vaatas pingsa näoga televiisorit ja istus vanaema tugitoolis, kus ta muidu mitte kunagi ei istunud. Aga see tool oli lihtsalt telerile lähemal (mu vanaema oli surnud sel ajal juba). Äkki ütles Ülo Nugis midagi selle kohta, et ta kuulutab Eesti iseisvaks, vanaisa vaatas mõtliku näoga kella ja ütles: "Kakskümmend kolm null null." Ma olen kindel, et ta läks peale seda kööki ja valas endale  pitsi viina. Aga sellest ei tea mina enam midagi, sest siis ma juba magasin :)