Pühapäeval leidsime Muhus Võrkaia sadama, mille värav oli lukus, aga kõrvalt läks aiavaba tee. Jälle väga viisakas sadam. Jätsime neile vabandava kirja ja sõitsime merele. Lained olid juba päris head ja saarel otsustasin märgade alukate väel jalutada. Kõrgelaiule jõudes leidsime, et tollel saarel oleks võinud telkida. Kunagi ammu tehti seal robinsonide saadet ja kõik eluks vajalik (kaasaarvatud toit ja täisrull vetsupaberit) oli seal olemas ja inimesi polnud peale meie ühtegi.