Teadvuse seisundite kui nähtuse mõistmiseks ei pääse me üle ega mööda tõsiasjast, et need lokaliseeruvad meie ajus, mis omakorda asub (kesk- ja perifeerse närvisüsteemi kaudu muu organismiga ühendatuna) meie kehas, mis omakorda asub meid ümbritsevas ruumis, mida me tajume. Juba taju on konstruktiivne protsess (Allik 1997: 21), rääkimata teadvustamisest. Erinevate tajukaartide olemasolu sama  isiku teadvuses räägib sellest, et nende konstrueerimiseks peab teadvusel olema erinevaid lähtealuseid. Kuidas see võib toimuda? Neuropsühholoogilised uuringud näitavad, et peaaju dorsolateraalne ja ventromediaalne sektor, amygdala ja parema ajupoolkera somatosensoorsed sagarad mängivad olulist rolli emotsioonide olemasolu või puudumise juures ning veelgi enam - need alad vastutavad emotsioonide, teadvustamise ja adekvaatse otsusetegemise, aga samuti mälu omavaheliste seoste eest: "Esiteks on need süsteemid kindlasti kaasatud mõtestamise protsessi (the process of reason) selle laiemas tähenduses. Eelkõige on nad kaasatud planeerimisel ja otsustamisel. Teiseks on nende süsteemide alajaotus seotud planeerimise ja otsustamise käitumustes, mida võiks paigutuda rubriiki "isiklik ja sotsiaalne". On märke, et need süsteemid on seotud mõtestamise aspektiga, mida harilikult peetakse ratsionaalsuseks. Kolmandaks mängivad meie poolt väljatoodud süsteemid olulist rolli emotsioonide protsessil. Neljandaks on neid süsteeme vaja, et pikema aja jooksul hoida meeles asjakohase, kuid mitte juuresoleva eseme kujutist" (Damasio 1994: 78-79).