1584. aastal ühendati Rootsi valdused Põhja-Eestis üheks provintsiks - Eestimaa  hertsog- ehk vürstkonnaks. Eesotsas oli asehaldur, keda nimetati ka kuberneriks, eriti alates 17. sajandi algusest. Provints jagunes seitsmeks linnuselääniks Tallinn, Paide, Rakvere, Narva, Haapsalu, Koluvere ja Lihula, mida juhtisid asehaldurid: Rootsi asehaldurid Tallinnas, Paide, Rakvere, Narva, Haapsalu asehaldurite loend, Koluvere ja Lihula. Ühtaegu jagunes maa, eriti aadli omavalitsuse alal, Harju, Viru, Järva ja Lääne maakonnaks ehk kreisiks.