Järgmise olulise seaduse - «Eesti Vabariigi valitsemise ajutine kord» - võttis Asutav Kogu vastu 4. juunil 1919 (dok 103). See dokument kujutas enesest Eesti esimest, ajutist põhiseadust, mis määras kindlaks valitsemiskorra alused üleminekuajajärguks (kuni alalise põhiseaduse jõustumiseni). Seaduses deklareeriti, et Eesti on sõltumatu demokraatlik vabariik, määrati kindlaks riigipiirid, kuulutati eesti keel riigikeeleks,  loetleti tähtsamaid kodanikuõigusi ning käsitleti valitsemise põhimõtteid.