La maschera del demonio (1960)    Kultusfilmi staatuse saavutanud itaalia õudukas, mis suutis juba esimeste minutitega piisavalt üllatada oma mõjukate stseenidega. Ometi mitte selline üldiselt hästi tehtud teos, vaid isikukultuses debüteeriv tükk, kuna kogu au läheb noorele ja imekenale Barbara Steelele ja tema sissejuhatavale lõigule, kus  nõiakunstis süüdistatavale naisele lüüakse näkku 'Saatana mask'. See on ka edasijuhatav teema, sest paar sajandit hiljem alustab nõid kättemaksu oma pere järeltulijatele.      Barbara Steele on filmis kahes osas, nii saatanliku nõia kui ka süütu printsessi rollis. Ühes totaalselt halastamatu, samas teises headuse etaloon. See et ta nende mõlema osatäitmisega on vaatajate päid suutnud segi ajada, ongi filmi väga meeldejäävaks teinud.      Itaalia selle ajastu filmidele väga omaselt, on ka see valmistatud väga stiilselt ja mitmekihise vineeriga vormitud. Lugu pärineb osaliselt Nikolai Gogoli ühe õudusloo teemadel, tegevuspaigaks on Venemaa ja siis rahvusvahelise turunduse pärast inglise dubleering ja röögatavad heliefektid. Palju ka selliseid läilasi sõna 'satan' ja 'christ'i rõhutavaid väljendeid, mis iga kord ohkama panid, aga  klassikalise õudukana igati soovitatav vaatamine.    Hinnang. 6/10    Posted by: Sander