Kuna kommenteerisin just äsja seda va Eesti Euroka teemat, siis uitsan selle kohta esimeseks. Üldine mulje pakutavast kippus küll sinna Booooriiiiing!!! kanti jääma - aga üks suur üllatusleid oli ka. See Iiris Vesik. Kuna ma "Kahte takti" ei ole viitsinud vaadata (ma üldse vaatan televiisorit ülivähe), siis oli ta minu jaoks täiesti tundmatu aga ülimalt meeldejääv nähtus niisiis. Väga omapärane ja mõnusa tämbriga hääl! Laulu vastu mul ka midagi pole. Ainult refrään kõlas kuidagi veidi häirivalt - salmiosa oli seekord palju mõnusam, kuigi tavaliselt on vastupidi ikka, et refrään on meeldejääv ja salm suht suva. Birgiti ja Taavi laulud ka täitsa meeldisid. Kuigi Taavi kohta ütles mu mees, et seda ei saa saata ju - jookseb viimati jälle minema lava pealt kui närv üles ütleb. Ma siis pakkusin, et võiks sel juhul panna Raua Mihkli sinna lavalt ära pääsemise ukse peale ähvardavas poosis passima ja ärajooksmist takistama :).    Meie pliksile pakkus kontsert igatahes tugevalt meelelahutust - tal on viimasel ajal kombeks otsekohe tantsu vihtuma hakata, kui kusagilt vähegi mingit muusikat kostub. Tantsimine seisneb selles, et ta õnnelikus eufoorias ennast muusika taktis kohapeal ringi keerutab - mõne aja pärast muidugi hakkab tal siis pea ringi käima, ning edasine tants kujutab endast  sihitult siia-sinna kakerdamist ning vaheldumisi istuli ja käpuli potsatamist ... aga selles ju selle tantsu peamine võlu just ongi ;)! Superstaaripisik on tal oma õrnast east hoolimata ka juba täiesti sees igatahes - niisama tants on ju tore, aga toredam veel on tants koos aksessuaaridega ... ja niisiis tõi ta üsna kontserdi algul teisest toast oma lillaruudulise käekotikese (algselt oli selle sees üks koer muidu - pildil demonstreeritud, ehk küll mitte meie isiklik koer seal peal - meie oma vajab pesumasinat hetkel, enne kui teda avalikkusele esitleda kõlbaks) ning vehkis tantsu kepsutades sellega .... Järgmise loo alustuseks oli uut aksessuaari tarvis - ja niisiis viidi käekott tagasi ning toodi teisest toast pruun plüüžhiir. Kolmandale tantsule andis värvi puna-kollane nahkne mängupall, mida siis loo kulminatsiooniks (selle koha peal kus keerutamine lõppes ja peapööritusest tingitud kaperdamine algas) hambus hoiti, ise ekstaatiliselt pead loopides :).    Tegin kindlaks, et  kokkuhoidliku elustiili puhul on meie neljaliikmelise perekonna (pluss kassid) nädala toidu-ja-träna eelarveks 1300 krooni ümmarguselt. Küttearved on talvel ikka vastikult suured :(.    Trenni täna ei läinud. Esteks raha põlnd ja teiseks sadas just sel ajal kui startima pidanuksin sedavõrd laia lund, et ületänava majad ainult hägusalt eristatavad olid (ehkki selge valge päev oli muidu). Poole tunniga sadas mingi paarkümmend senti(meetrit) lund maha nagu naksti. Ja siis oli pilv meist üle ja lumesajuga lõpp kah. Nigut noaga lõigatud! Kahjuks olin telefoni autosse unustanud, nii et vaene trennikaaslasest sõbranna ei saanud mind kätte ka - ja mul tuli pähe seda SEALT otsida alles hilja õhtul.    Tegin mingit veidrat õunamagustoitu täna, päästmaks kodus leidunud ja väheke hukka minema kippuvatest õuntest mis veel päästa andis. Jahu mul polnud muidugi - käkkisin siis kokku margariini ja tite riisipudruhelbeid taignaks, õunatükke sinna keskele ja kookoshelbeid kõige peale. Kaneeli  ja suhkrut ka natsa. Isegi süüa kõlbas - aga hirmus magus oli :). Nüüd on mul magusaisu küll vääääägaaa pikaks ajaks eemale peletatud. [Üleüldse hääletan ma iga kell pigem mõnusa singiviiluka või ahjupraetüki kui tordilõigu poolt :) - mitte kaalujälgimiskaalutlustel, vaid maitse-eelistustest tulenevalt.]