Seega, ainult klikiajastu lootus on ajakirjanike enesekontroll. See, et ei paisata trükki teavet, mille tõelevastavuses päris kindlad ei olda... Kuidas  seda enesekontrolli saavutada?    Minu esmane mõte oleks korraldada mingisugune konverentsimoodi sari, kus ajakirjanikud ise arutaksid läbi, milline käitumine nende enda arvates on eetiline. Kuidas sobiks, kui nende enda suhtes käitutaks. Maailmast saaks ju koguda huvitavaid kaasusi, mida analüüsida, Eestistki juba saaks... Kas see tundub liiga utoopiana? Või võiks proovida? EAL meil ju eksisteerib.