P.S. Järgmise päeva lõunaks, kui trükipressid juba plaksusid, saabus noorsand K-lt kiri, et pole vaja midagi muuta, isegi ta enda artikli pealkirja pole vaja  muuta, et mingu trükki nii nagu esialgne variant oli. Tõdes, et temast on tõesti targem jätta küljendamise ja kujunduse osa asjatundjatele… On ta mingi psühhohuligaan või olid mu põhjendused nii veenvad, et kogu oma egoloputustöö korraga korstnasse kirjutas?