Ajakirjanikele on heaks indikaatoriks klikkide arv. Netist ajalehti lugedes teen ma väga palju tühiklikke - avan uudiseid, mida ma ei loe, mitte ridagi. Seda võiks võrrelda olukorraga kui paberlehte lugedes peatub pilk viivuks pealkirjal ja ehk ka loo päisel. Näiteks olen ma lahti klikkinud kõik kurikakuriteoga seotud uudised. Sõnum, mis mind täna huvitab, on lühike ja selge - tõenäoliselt on kurjategija käes. Seda, et enamik kurjategijaid on võrdlemisi tavalised  inimesed, kes ajavad ühiskonnas oma igapäevaseid asju, ega paista millegi erilisega silma - oleme ausad, seda teame me kõik oma südamepõhjas juba ammu. Kurjategijad ei teki täiskuuöödel mustusest ega lagune kuritegude toimepanemise vaheliseks ajaks molekulideks. Samas, koleda loo tõenäolisest lahendusest tekkiv füüsiline kergendustunne sunnib mind uudisel klikkima enne kui ma saan aru, et mind tõepoolest ei huvita sekundikski inimeste jutustused sellest kuidas riigireetur mängis kurni või mida arvas  roolijoodik Lermontovi luulest.