Millest kõigest on vahepeal rääkimata jäänud: tantsimine! oli! super!, eile laamendati linnas (& kuidas ma koju sain) ja kindaslti veelgi  asju.    Aga täna käisin Riias. Kolme unetunni pealt bussile, kerged tukastused täpselt Läti piirini. edasi und ei olnud. Muljed: Riia bussijaam on kohutav koht! Nagu mu õde nina kirtsutades ütles - vana jaamahoone ja Keskturu korrutis. Õnneks ei pidanud me seal kaua ootama vaid saime peagi isaga kokku. Järgnes päev põhiliselt püstijalu - poest poodi, vahepeal autosse, vahepeal proovima, vahepeal istumispunkt ja kohvi. Tulemus: minu lõpukleit (mida ma lähemalt kirjeldama ei hakka), õele  lõpetamiseks seelik. Ja siis padavai Tallinna poole tagasi, seekord auto, mitte bussiga. Neile, kes veel ei tea: ma loobusin plaanist lõpetada rahvariietes, sest tundsin, et minus puudub pealehakkamine et need õigeks ajaks valmis jõuda. Ja kõige selle sh(ta ei lase mul sellele katust teha!)oppamise vahele kõned Tallinnasse - mis toimub, kuidas asjad on ja nii edasi. Muretsesin ju. Päriselt ka.    Häbematult lühikesed muljed said, aga ma vabandan end vähese magamise ja liiga suure emotsioonihulgaga.