Muud moodi ei oska seda paraku kirjeldada. Kogu lugu algas sellest, et vajasin üht tikutopsi, mille esimesena ettejuhtuvast müügikohast osta otsustasin. Ja nii  ma keerasingi autonina Statoili parklasse.  Tikutopsi eest küsiti 1,90. Ma tegin veel märkuse, et see on ju peaaegu tulemasina hind, kuid selle peale müüja vaid naeratas kelmikalt.  Aga milles siis minu kuritegu väljendus? Eks ikka selles, et toetasin ettevõtet, kes küsib oma kauba eest arulagedalt kõrget hinda. Ja see, et olin nõus selle toote eest terve varanduse maksma, annabki "kuritegelikele" müüjatele indu juurde, õigustamaks antud toote hinda. Kui ostetakse, järelikult on toode seda hinda  väärt, hõiskavad nad oma tootmisnõupidamisel.  Üks väikene arvutus ka. Kaubanduses töötavad inimesed teavad, et edasimüüjad lisavad ostuhinnale reeglina 20% otsa. Vahel ka rohkem. Kuna olen tikutopsi ostuhinnaga kursis, tean öelda, et Statoil on sellele juurde lisanud 954%. Kohutav, kas pole!?