Kindlalt ei saa me seda kahjuks ilmselt iialgi teada, sest muistsed eestlased metslastena ei olnud just kõige kõvemad kirjamehed. Ainus, kes teemat üldse lähemalt kajastanud on, ongi seesama kahtlase pädevusega ristisõdijate sabarakk Läti Henrik oma "Liivimaa kroonikas" ja seetõttu võib öelda, et tegu võis olla ka kodaniku(e) väga puise keeletunnetusega, mistõttu ei pruukinud eestlased üldse täpselt sellist väljendit kasutada. Siiski, nagu täna selgub, ei ole ma ainus, kes selle pärast südant  valutanud on.