Hanede melu jäi vaiksemaks ning sättisin ka ennast unele. Õhk jahenes paari kraadi lähedale. Mõnele hanede nokast tulnud kaagatusele vaatamata suikusin minagi poolpidusele unele, öö jooksul aeg-ajalt ärgates. Kui õrnalt juba koitma hakkas, sättisin end ettevaatlikult kaamera taha ning võtsin mõned kaadrid tukkuvatest  hanedest. Kas siis minu krõbistamise tõttu või oli see looduse kutse, igal juhul läks ühtäkki kõvaks kaagutamiseks ning tiivulised tõusid jälle teele. Nüüd sai veel veidi rahulikult magada, mõne tunni pärast tõusta, asjad kokku pakkida ja rahuloleva vilega kodu poole vantsida. Kevad tuleb ja kevad läheb. Seda teades tasub aegsasti valmis olla.