Arheoloogiakogu sisaldab leide, mis katavad muinasaja ning keskaja. Kogu vanimad Eesti  aladelt pärinevad esemed on Kunda Lammasmäelt välja kaevatud luust ahinguotsad ja tuurad. Keskaegne materjal on saadud enamasti Lihula piiskopilinnuse ja alevi kaevamistelt. Kõige enam leidub kogus viikingiaegseid ja varakeskaegseid esemeid. Lisaks Eesti materjalile on kogus ka leide Läti, Venemaa, Kaukaasia, Taani, Sakasamaa ja Prantsusmaa aladelt. Vaieldamatult kogu muuseumi vanim ese on arheoloogiakogus olev Prantsusmaalt Somme´ lähedalt toodud pihukirves, mis dateerub vanema paleoliitikumi Acheuli kultuuri  (1,4 miljonit - 60 000 aastat tagasi). Geograafiliselt eksootilisemad leiud on tulekivikillud Austraaliast. Arheoloogiakogu ajalugu algab 1864. aastal rajatud Provintsiaalmuuseumiga. Esimese leiuna võeti kogusse Tallinna Kalamaja alalt leitud kiviaegne skandinaaviapärane tulekivist pistoda. 19. sajandil täienes kogu peamiselt baltisaksa mõisnike ja pastorite poolt annetatud ilusate juhuleidude näol. Kogu täienes annetusena saadud K. E. von Baeri kogu ning ostu teel omandatud Jaan Jungi kollektsiooniga.  Teiseks arheoloogiakogu kasvu põhjuseks olid muusuemi töötajate poolt läbi viidud arvukad välitööd. Esimised arheoloogilised kaevamised viis läbi Provintsiaalmuuseumi konservaator Axel von Howen 1895 aastal. 20. sajandi algul teostasid arvukaid arheoloogilisi kaevamisi tollase Eesti ainsad arheoloogid, muusuemi palgal olevad Artur Spreckelsen ja Adolf Friedenthal. Alates 1967. aastast on arheoloogiakogu täienenud peamiselt teadur Mati Mandli poolt läbiviidud arheoloogiliste kaevamiste leiukollektsioonide  varal. Need käesoleva sajandi alguseni kestnud välitööd on kogusse toonud rohkelt Lääne-Eesti 7. - 11. sajandil rajatud kalmete esemelist materjali. Rikkalikuma ning mitmekülgsema kollektsiooni moodustab Maidla kalme kollektsioon.    Krista Sarv  Koguhoidja  Tel 6411 631   Krista.sarv(at)ajaloomuuseum.ee