Austatud Riigikogu juhatus, kallid kaastöölised! Ma  teeksin nende pikkade kõneluste tulemusel ühe hoopis teistsuguse ettepaneku ja eelnevalt selgitaksin oma mõtte tagamõtet, mis oleks nimelt selline. Ma kujutan ette, et raadio, televisioon peaksid lähtuma sellest seisukohast, et nad teenivad eesti rahvast, nad peavad olema ausad, vabad ja efektiivsed. Kui me suudaksime siin saalis, kallid kolleegid, mõnede kandidatuuride ülesseadmises omavahel kokku leppida, siis võiksime ju valimise teel otsustada, kes saab Eesti Raadio peadirektoriks, kes saab Eesti  Televisiooni peadirektoriks, ning lasta nendel - riiklikul raadiol ja riiklikul televisioonil - töötada selle määrustiku järgi, mida me arvame heaks kuigipalju põhimõtteliselt kas või esialgu paika panna. Nõukogu või halduskogu tuleks kindlasti moodustada ja tema pädevusse peaks kuuluma litsentside väljaandmine ja muud küsimused, mis tulevad paratamatult seoses massiteabekanalite kasutamisega. Kogu selle asja laiem mõte on selles, et sellisel juhul on kogu raadio-televisioon Riigikogu kui rahvaesinduse kontrolli all  ja samas ei ole ta ka liiga kontrolli all. Ma olen täiesti kindel, et härrad peadirektorid teevad kõik selleks, et jääda neutraalsele pinnale, et täita neid kohustusi, mis neile on pandud, võimalikult paremini. Ja paremat kontrolli kui enesekontroll nendel postidel ei saagi olla. Kõik muud küsimused, eriti need, mis peaksid vältima riigi monopoolset seisundit kanalite ja litsentside erastamisel, müümisel, tuleks lahendada Riigikogu määratud komisjoni pädevuses, kes võiks olla kokku pandud vastavalt  Riigikogu poliitilisele koosseisule, või siis - ei ole ka midagi katki, kui see jääb kultuurikomisjoni pädevusse. Seal on vastav peegeldus olemas. Ma kujutan ette - see, mis puutub raadio või televisiooni haldamisse, on nii raadio kui televisiooni asi korraldada, et see haldamine toimub.