Meie struktuuritaseme füüsikalised omadused on süvastruktuuritasemete tsivilisatsioonide poolt kujundatud niisugusteks, et ühest küljest saavad sellele struktuuritasemele lähima süvastruktuuritaseme subjektid juhtida  siinsel struktuuritasemel toimuvat vaid meie struktuuritaseme väga keeruliste spetsiifiliste struktuuride abil, ning teisest küljest saavad meie struktuuritasemel sellised spetsiifilised struktuurid - elusolendite kehad - kujuneda fatalistlikku tüüpi dünaamikaga kvaasimateriaalsete protsesside teel. Kui lihtsaimate elussüsteemide arenemine toimub valdayalt kvaasimateriaalselt, siis elusolendite edasises evolutsioonis mängivad üha olulisemat osa elusolendite mentaalsed maailmad ja tahtevabaduslik aktiivsus,  ning nn. loodusliku valiku käigus kujunevad üha paremini juhitavate ajudega bioloogiliste olendite populatsioonid. Teatud täiuslikkusastme saavutanud aju kindlustab subjektile niivõrd rikka mentaalse maailma ja tema keha (sh. aju) niivõrd paindliku tahtelise juhtimise, et saab võimalikuks erinevate subjektide mentaalsete maailmade abstraktse struktuuri efektiivne intersubjektne kommunikatsioon, s. t. subjektide populatsioonis kujuneb keel. Keele valdamine avab indiviididele võimaluse intensiivseks vaimseks  aktiivsuseks. Ka tagab keel (näiteks kirjakeele näol) subjektidele ökonoomse ja püsiva välismälu. Samuti on keel (näiteks matemaatilise keele kujul) kasutatav keelevälise reaalsuse väga kompaktse mudelina. Kõige selle tulemusena käivitub peamiselt tahtevabaduslikul aktiivsusel põhinev indiviidide kogukondade suhteliselt kiire vaimne areng. Bioloogilise elu fatalistlikku tüüpi dünaamikaga varase arengu vaevalisus ja aeglus on hind, mida tuleb maksta selle eest, et hiljem saaksid arenenud kehaga ning rikast  mentaalset maailma omavad subjektid elada keskkonnas, mis oma valdava kvaasimateriaalsuse tõttu tekitab väga vähe eetilisi pingeid.