Berg-Cross (1997) oma  arutluses hoolimise tähendusest läheduse jaoks leiab, et tänapäeva maailmas on üha raskem oodata abikaasapoolse psühholoogilise, majandusliku, füüsilise ja emotsionaalse toetamise täielikku realiseerumist. Abikaasade võrdsuse rõhutamine toob vastukaaluks esiplaanile isikliku vastutuse elufilosoofia. Seoses hoolimisega räägitakse pereteraapias kaassõltuvusest kui hoolimise ebasoovitavast väljendusest. Vastastikku silmapaistvalt abivalmeid partnereid märgistatakse kui nõrku, 'kaassõltlasi', kus identifitseeritud  'hädasolev' abikaasa säilitab oma probleemse käitumise, kuna tal on selleks abikaasa näol toetaja olemas. Näitena võiks tuua alkoholilembese abikaasa, kes on andestav, vabandusi otsiv, st. oma partneri vastutustundetust kompenseeriv ja seetõttu tema teguviisi säilitav.