Kuna mu tütar hakkab just ise last saama, siis pole kooliteemad meie peres päevakorras. Aga aeg läheb imekiiresti. Pea see sealmaal pole. Nagu poolnaljatamisi arutasime, sünnitusmajast tulles peab kohe lasteaiajärjekorda panema. Äkki kuskile koolijärjekorda ka??    Sügaval nõukaajal, kui minu lapse koolitee algas, ei tulnud mul ausalt öeldes pähegi teda kuhugi peenesse kooli viia.Aga mu sõbranna, kes on põlisest  haritlasperest pärit, viis oma lapse katsetele ja soovitas mullegi. Tüdruk sai sisse ja ma olen siiamaani oma sõbrannale tänulik, et ta selle mõtte mulle pähe pani. Kooli lõpetamise ajal, uue eesti aja alguses, kui teised hakkasid alles mõtlema, kuhu keeltekooli ennast kirja panna, et kogu maailm lahti oleks, oli tütrel mitu keelt suus. See andis ikka väga hea stardipositsiooni. Tol ajal oli see pisut teisiti, see eliitkooli maania ei olnud jõudnud veel massidesse. Seda kooli peeti nö. "õppimiskallakuga kooliks" ja  seal ei olnud klassi kõige populaarsem poiss mitte kõige suurem pullivend. Sellest on alati kasu igal ajal.    Haridust saab tõesti igast koolist, kui tahtmist on. See kui-osa ongi noore inimese juures kergesti mõjutatav faktor. Nii et selles suhtes tasub heasse kooli pürgida, seal on parem kontingent. Teisest küljest, vedada lapsekest läbi katsete, siis kooliskäimine kuhugi linna teise otsa on raske asi. Olen alati mõelnud, et algklasside osas võiks see tuleviku rajamine veel tahaplaanile jääda.  Aga selles eliitkoolis on samuti algklass olemas, kes seal õpib, on paremas positsioonis... Ei teagi,mis õige on. Tihti paneb elu asjad kuidagi kogemata paika.