Me olime enda parimas kooseisus viis suurepärast sõpra ja üks neiu kes meid täiendas Smilersi armastusega. Kontserdil kõlas lugu Aega Parajaks Teen…mis räägib sõprusest. Selle laulu me hoidsime  kõik üksteisest kinni ja igaüks laulis kaasa mõneti küll kurbi sõnu sellest, kuidas me kaotame ajapiku sõpru ja rõõmustasime, et meie oleme veel ühtsed.