Respondentidega läbiviidud intervjuud salvestas, liteeris ning analüüsi hõlbustamiseks kodeeris käesoleva töö autor. Tulemuste analüüsimisel kasutati tekstianalüüsi 'cross-case'meetodit (Schwandt, 1997): vaatluse alla võeti eri vastajate vastustest pärit konkreetse teemaga seotud lõigud ning põhistatud teooriat. Strauss & Corbin'i (1990; viide Ezzy, 2002) järgi on andmete töötlemisel põhistatud teoorias keskseks protsessiks kodeerimine, mis aitab välja tuua teemasid ja mõtteid, mida andmed sisaldavad. Uurija  püüab teha süsteemset kokkuvõtet kogutud andmetest neid kodeerimise kaudu ühendades.  Kodeerimisel selekteeris töö autor analüüsiskeemi koostamiseks teemad esmalt põhikategooriateks, seejärel alamkategooriateks ning kirjeldavateks koodideks (Lisa 3). Eraldi tuuakse iga respondendi puhul välja ka erinevate kategooriate esinemissagedus, mis võimaldab läbivalt jälgida respondentide käitumismustreid (Lisa 4). Põhikategooriad olid enne uurimuse läbiviimist kindlalt piiritletud, alamkategooriad ilmnesid  uurimuse käigus. Töö järelduste tegemiseks kasutati teljesuunalist e aksiaalset kodeerimist, mille eesmärgiks on ühendada erinevad koodid ümber kesksete kategooriate.  Respondentide konfidentsiaalsuse huvides kasutati nende tsiteerimisel järgmist viitamissüsteemi: M (number) ja N (number), kus M ja N tähendavad intervjueeritava sugu (M - mees; N - naine) ning järgnev number näitab mitmes intervjueeritav oli kõikidest respondentidest. Näiteks M3 tähendab, et vastajaks on kolmas meessoost isik 4-st meessoost  respondendist.  Lisaks uuritava rühma kirjeldamisele ja analüüsile esitab autor ka nõrgad kohad sotsiaalhoolekandetöö reguleerimisel antud valdkonnas. Kirjeldamine ei tähenda kausaalse seletuse leidmist, vaid nähtuse arusaadavaks tegemist (Lagerspetz, 2002). Lisaks vahetule materjalile kasutatakse taustaks või väidete tõestamiseks olemasolevat statistikat ja varasemaid uurimusi.