Midagi pole öelda - olen sel korral tubli olnud.  Nii korras kodu pole veel siinsete jõulude ajal vist olnudki.  Ikka on olnud kahe noore inimese elamine, laste tuulerõuged või kopsupõletik või mingi ülikoolitöö tegemine viimasel minutil.  Seekord siis on aega olnud, et koristada.  Täna näiteks küürisin praeahju. Nüüd see haiseb vastikult ja mul on hea meel, et ma seda varem ei ole teinud. Aga samas on kena, et ta nüüd puhas on.  Elutuba on täitsa ok ja köök poolenisti.  Muidugi ma tean, et vanarahvas hakkas toomapäevast puhkust  pidama, aga minul on päris-päris puhkus ju suvel ja ilmselt tuleb ajaga lihtsalt kaasas käia.  Jõulupuu on sel aastal hõbedane ja lilla.    Mulle meeldivad elektriküünlad. Põhiliselt küll ohutuse pärast. Ja lastele meeldib kui puu kogu aeg särab. Päris küünlaid põletame laua ja pliidiraua peal.  Kallis kaasa on  täna oma esimesel jõulupeol ja mina peaksin hakkama jõulukaarte kirjutama.  Jõulukeeks veel vaja küpsetada, Kaarup nuiab meisterdamist ja mõlemad poisid tahavad piparkooke kaunistama hakata.  Mingis meeltesegadushoos ostsime Selverist odavat lõhet, samas kui endal oli põdraliha marinaadis ja nii on meil kolmekesi täna õhtusöögiks valida, kas küpsetatud lõhe või hautatud põder.  Mingid kaerahelbeküpsised mõlguvad mõttes ja kaneelisaiakesi tahaks, aga ema tahtis, et me ostaks kaasa ainult sülti,  muu on tal juba olemas.  Tulevad, tulevad.  Jõulud.