1789. aasta 14. juulil algas Bastille´ vallutamisega Suur Prantsuse revolutsioon, mis mõjutas kogu Euroopat ja ülejäänud maailma. 14. juuli on Prantsusmaa tähtsaim rahvuspüha.  Prantsusmaal sundis Suur hirm", mille oli esile kutsunud talurahvaliikumine, Asutavat Kogu midagi ette võtma. Ilma väljaostuta kaotati feodaalide isiklikud eesõigused ja talupoegade isiklikud kohustused. Kõik talupoegade kohustused, mis tulenesid senjöörile kuuluva maa kasutaisest, tuli välja osta. Dekreetidest kõige kaugemaleminev oli kirikukümnise kaotamine ilma väljaostuta. Just see dekreet  aitas talupoegkonda otsustavalt liita revolutsiooniga.  Kuni Suure Prantsuse revolutsioonini oli Prantsusmaa absolutistliku kuningavõimuga maa. 1798. aug. kukutati kuningavõim ja septembris kuulutati välja vabariik. USA eeskujul võeti vastu erinevaid dokumente.  26. augustil 1789 võttis Asutav Kogu vastu revolutsiooni programmdokumendi - Inimese ja kodaniku õiguste deklaratsiooni". 17 punktist koosnev deklaratsioon algas sõnadega: Inimesed sünnivad ja jäävad vabaks ning õigustelt võrdseks."  Järgmine artikkel garanteeris põhilised inimõigused: õiguse vabadusele, omandile, julgeolekule ja vastupanu rõhumisele. Kaitseks võimukandjate omavoli ja repressioonide vastu formuleeriti kodanike kaitse: Kedagi ei või süüdistada, kinni pidada ega arreteerida muidu kui seaduses ette nähtud juhul ja seadusega ette nähtud vormi järgides." Inimõiguste tähtsa põhimõttena deklareeriti, et mõtete ja arvamuste vaba väljendamine on üks kallihinnalisemaid õigusi". Deklaratsiooni lõpus on rõhutatud, et omand on püha ja  puutumatu. Deklaratsioon oli oma aja kohta suure tähtsusega dokument, mis avaldas mõju paljudele rahvastele. Seejuures ei teinud selle autorid veel selget vahet inim- ja kodanikuõiguste vahel.  Inimõiguste deklaratsioon: