Udusest valgest joonest ääriskivini on ette  nähtud rattatee. Nii umbes lenksulaiune riba, kõrval alatasa autod. Ok, armas, et seegi. Ja siis pannakse sellele ahtale ribale selline asi. Sealt ei mahu mööda. Lihtsalt.  Silt, muide, ei keela rattasõitu, vaid hoiatab kõrvalolevate kaevetööde eest.         See siis eurovelo. Kohati olematu kattega kruusatee.  Ja nool reipalt näitamas eikuhugi, kuna seal on lihtsalt kaherealine sõidutee. Ilma mingi rattamärgita.  *  On mõned head, sõidetavad rattateed. Kuid needki lihtsalt lõppevad eikuhugi. Onon, ja siis järsku pole. Vihastav lihtsalt!  Enamasti on  rattad suunatud kas kõnniteedele, mis niigi kitsukesed ja jalakäijate päralt. Või eraldatud need kõige konarlikumad ja auklikumad teeääred väikse joonega.  Hea, et needki on!  Paar jaburamat näidet on Mustamäe tee rattatee, kus ääriskivid rattateel on ikka parajad põrutajad.  Teine on Tartu maantee alguse paljukiidetud. Kus tee on täis poste, ääres ketid, keskel jalakäijad.  Ei ole ruumi rattale.  Ja ometi bensu hind kerkib ja osooniaugud etc.