Mina olen üks kärsitu inimeseloom, aga tänavu olen rekordiliselt palju kasvuala juures vahtinud ja vahtinud ja püüdnud aru saada ja imestanud oma sügiseste otsuste  üle. No peab tõesti aiaraamatut pidama hakkama! Üle pika aja on mul hea meel, et kevad ei alanud aprilli algusega täies hoos, ma oleks kohe mitu-setu lollust teinud :D    P S ütlemata hea tunne on, et saab nõu küsida.  Sõbrad räägivad, et Tartus BA-s on võrkiiriste õitseaeg ja mingu ma vaatama. Peaks jah.