Kõigepealt paneme piltniku soojalt riidesse. Miks? Sellepärast, et mõnikord on vaja kauem ühe koha peal passida või kaadrit sättida. Siis ei pea autosse või koju kiirustama, sest külm ei ulata näpistama. Ja nii saab mõnuga  pakase käes ukerdada ja oma kaunid pildid ära teha. On väga oluline, et varbad oleksid soojas. Kindlasti on abiks memme kootud villased sokid. Müügil on ka erinevaid soojustusega jalanõusid. Naljakas ehk küll, kuid väga tõhusaks soojapidajaks on ka tavalised vene vildid või muud viltsisuga saapad. Viltide otsa oleks hea kummikalossid lükata, et vilt märjaks ei saaks ning seetõttu soojapidavust ei kaotaks - odav ja praktiline lahendus. Soe, pikk aluspesu on kindlasti omal kohal. Ja loomulikult kihiline hingav,  tuule- ja veekindel üleriietus. Lume sees mütates hakkab kiiresti väga palav, eriti kui seljas on raske seljakott ning lumi on paks. Siis on hea, kui saab kehasooja reguleerida erinevate riietusesemete lukkudega. Püksid võiksid olla ka vee- või niiskuskindlad, sest lume peal põlvitades võib kehasoojus sulatada lume ning märgade pükstega hakkab kiiresti külm. Kinnasteks võiks soovitada spetsiaalseid jahimeeste talvekindaid, mis on soojusisolatsiooniga ning millel on päästikusõrm omaette ehitusega. Neid  moodsaid sõrmikuid leiab vast internetis surfates eri netipoodidest või ehk ka kohalikust jahipoest. Memme käpikud on ka head, kuid tuulisema ilmaga ei pruugi kootud asi väga sooja hoida. Kui ruumi on, võiks kaasas olla kaks mütsi. Üks liikumiseks ja õhem, teine paigalseismiseks ja paksem. Termosetäis sooja teed ei tee paha, kuid siis peab mõtlema, et oleks kerge ka oma loomulikke vajadusi rahuldada, sest külmaga töötavad neerud erksamalt.