...mäletate toda kaunist suvepäeva, mil brasiillased Lilleküla staadionil palli veeretasid. Ja mäletate, kuidas nad kurtsid pärast, et eestlased olid hirmus toored ja vigaderohke mäng ei  lasknud õieti jalpalli mängida. No vot. Enne veerandfinaali kangastus too pealtnäha tühine sõprusmäng sambapoiste treeneri Dunga silme ees - miks muidu andis ta hoolealustele käsu unustada lõplikult loovjalgpall ja keskenduda "oražidele" otsa-, sisse-, ja pealesõitmisele. Dunga sisemonoloog oli järgmine: "Hmm... Kurat ega need eestlased jalgpalli mängida ei osanud, aga jube vastik oli nende vastu... Keegi ei tahtnud õieti palligi enda käes hoida, sest talle sõideti kohe sisse. Lõpuks võitsimegi vist mingi  1:0...? Piinlik meenutadagi. Äkki peaks seda nippi Hollandi vastu ise kasutama? Võtaks neil kohe mänguisu ära! Jah, see on euroopalik jalgpall, seda peaks proovima!" Alguse sai kohalikud puurikaklejad elevile ajanud kätš kohe esimestest minutitest ning kahjuks läks jõhkrutsemisega kaasa ka Holland.