Aga veel huvitavam oli teekond koju. Sõitsin oma uue mopeediga, ikka 30 km tunnis. Nalja hakkas saama kodu eel. Siin on sadu pisikesi küülikuid ja nad hüppavad rõõmsalt autode ette. Ühe  jube üleeelmisel aastal nottisin kogemata maha. Seegi kord hüppas mingi hetk viiene seltskond teele. Sõitsin loomulikult vaikselt ja ei ajanud seekord kedagi alla. Kuid arvan, et üks suur silt JÄNESEGA kuluks teele kindlasti ära. Oht on ju reaalne ning uus turist nendest jänksidest, kes end iga hetk tappa soovivad, küll ilmtingimata teadma ei pea.