Aga  samade talupoegade huvi oli kindlasti märksa vähem pinev eesti keele, kirikuõpetajate valimiskorra, rahvakooli valit­semiskorralduse kohta, nagu nad esinesid 1864. a. sügiseses kolektiivmärgukirjas. On iseloomulik, et hiljemini esitatud pal­vekirjades, ka neis, mille koostamisel tegevad olid vennad Pe­tersonid, viimatimainitud nõudeid peaaegu kunagi ei korrata. Pearõhk langes neis alati algelisemaile ja palujate seisukohalt olulisemaile küsimustele, mis olid pärit otseselt kohalikkude agraar- ja õigusolude  alalt. Ja seal, kus talupojad teotsesid täiesti omal käel, ilma teadlikumate juhtideta, tuli see joon eriti eredalt esile, nagu võrumaalaste palvekirjades 28. jaanuarist 1867.