Kes on pannud lakke roomatti, üritanud seda pärast krohvida ning siis pahtliga sirgeks saada, teab, et see on aega ja  vilumust nõudev töö. Valusatest kaelalihastest me ei räägigi!     Kui me hakkasime eelmises kodus magamistoa lage lahtistest krohvitükkidest puhastama, siis läks see minu üllatuseks järjest ilusamaks.  Tunnistan ausalt, et alguses tundus mulle mõte see lagi nii jättagi, võõrastav. Aga mida rohkem maja saja-aastane ajalugu nende kihtide vahelt paistma hakkas, seda rohkem ma s ellesse armusin. Lõpptulemusena oli lagi oma kordumatu mustri ja värvide toonrohkusega vaat et uhkemgi kui samas toas asuv kummuti marmorist katteplaat.    Magamistoa laest sai meie  kodu põhiline vaatamis- väärsus. Kuigi minu isa küsis iga kord tagasihoidlikult, et millal te siis ka selle lae "korda teete"?    Kipsist laeroseti valas tõeline meister Ain Ilves. Tuhatkond krooni selle töö eest tundus väga väike, arvestades seda, et sama suured penoplastist koopiad maksavad ühe 500 krooni.     Panen siia kõrvale foto samast lühtrist valge ja viimistletud lae taustal. On ju palju igavam kohe?