Bleh, homme siis, jah. Ma ei ole end ette valmistanud mingil kindlal teemal, tean vaid seda, et suure  tõenäosusega ei kirjuta ma poliitika teemal, üritan vältida ka eestlust, kuna nendes ei ole mul arvatavasti midagi uut öelda, nämmutamine ajab juba endal südame pahaks. Ka keskkonna teemat eriti ei tahaks, kardan, et see võib kukkuda mingisugusele lihtlabasele ärge-raiuge-metsi tasemele.  Inimsuhted oleks arvatavasti parim variant, võibolla ka ajakirjandus. Homme ma arvatavasti kirun end, et ma rohkem ette ei valmistanud, sest nagu zuks ütles - kirjandit on võimalik ette ära kirjutada ja natuke väänata,  kui seda osavalt teha, siis on tulemused head.  Nüüd ma lähen vaatan üle mõned armsad grammatikareeglid ja siis peaks õhtupoole jooksma minema, et õhtul ei oleks jõudu unetuna imelikke mõtteid mõlgutada.