Kui nüüd seda kõike eemalt vaadata, siis on tegemist klassikalise usaldamatusega. Kaks inimest on koos, kuid vaid ühe armastusest ei piisa. Mõlemad inimesed peaks armastama ja usaldama. Aga kuidas saab üks mees, kes siis ei usaldanud oma emmet või usaldas vaid oma emmet - usaldada teist naist? See on ju võimatu!?! Just, selliste meeste jaoks on see võimatu, sest nende puhul puudus isa  tähtsus. Kas siis isa oli just selline, nagu nõukogude ajal oli meeste peale sunnitud roll - naine ja lapsed on üks teema, teine teema on mehed ja kogu lastega tegelemise vastutus oli emade kanda. Või siis isa oli kogu sellest nõukogude võimust nii muserdatud, et ainus võimalus oli vaadata pudeli põhja. Tihti pealtnäha "korralikes" peredes kasvanud mehed on siiski lõhutud ja tükkideks, sest nende maailm on lammutatud laiali ja nad ei oska seda kokku panna.