Ma sõitsin Edelaosariikidesse koos naistuttavaga, kes ei  olnud mitte kunagi seal olnud. Arizonas, Värvilise Kõrbe serval, tegime me peatuse Kivistunud Metsa juures, tohutul madala võsa ja mesadega viljatul lagendikul, kus lebavad ürgsete puude kiviks muutunud tüved. Neil puudel on säilinud ja selgelt näha isegi koore detailid ning ometi on mets mingil moel kaljuks muutunud. Me parkisime auto esimese vaateplatvormi juurde. Minu kaasalane kõndis sõnagi lausumata nõlvakust alla ja istus maha. Arvasin, et ta on seal mõnda aega, imab endasse paiga hõngu, seal, kus teda  maanteelt ja ka mulle näha ei ole, vaatab Kivistunud Metsa kive, linde, olendeid ja pilvi ning saab ehk korra või paar putukalt hammustada - mõtisklev hõivatus praegusel hetkel ümbritsevast maastikust.