Vene keeles on  olemas Sumita Batra The Art of Mehndi, kuid venelaste vapustava ning ilmselt piraat-tõlgetele iseloomuliku tõlkeloogika tõttu on sellest saanud Supermodnõe tatuirovki. Tekst, pildid - kõik on sama, aga pealkiri on mingi täielik jama. Originaali tekst on üsna adekvaatne, kuid ma ei jaksa end vene keelest nii palju läbi närida, et tõlget hinnata. Ma siiralt loodan, et tekst on tõlgitud adekvaatsemalt kui pealkiri… Ilusate piltide, koonusevoltimise õpetuse ja paari kena mutsri pärast tasub laenata küll, kuigi ilusast värvipiltidega albumi-laadsest raamatust on saanud selline odavamapoolne kehval paberil must-valge trükis.  Siis on vene keeles veel olemas selliste autorite nagu Aleksandra Kavelius ja Saša Vuillimet Tatuirovki, bodi-art, pirsing. Originaal on saksa keeles, loodetavasti sama pealkirjaga. Hennale on pühendatud koos piltide-mustritega 13 lehekülge. Kui ma ütlen ausalt, mida ma sellest arvan, siis - see on selline tüüpiline ülevaatejutt, mida kohtab 90date lõpu hennakirjanduses palju, aga veel lühemalt, ülevaatlikumalt ja lihtsustatumalt ning on palju julgeid ja põhjendamatuid järeldusi. Autorid ei tea hennast kuigivõrd ning on, nagu enamus toonased hennast kirjutajaid, oma kõige autoriteetsema algallikana kasutanud ilmselt Saksena Jogendrat. Faktid on enam-vähem õiged, aga seletused või põhjendused on ebatäpsed või suisa valed. Soovitaksin seda teksti võtta tugeva reservatsiooniga - piltidel kasutatakse valmispastat ning tundub, et mõnda asja tehakse ka PPD-pastaga - nö hennat kantakse peale peenikese pintsliga ning valmismustrid on tumemustad. Aga tekstis vähemalt öeldakse, et tumedad ja mustad mustrid saab siiski hennast, mis sisaldab sünteetilisi lisaaaineid. Laenata tasub, osta pole mõtet.