mul oli puhkus 10 päeva ja nagu igal aastal läks siin suureks sõjaks, aga olin ka kange ja tagasi ei andnud, sest ükskõik kuna ma seda puhkust küsin, alati on ebasobiv aeg. Ma juba sügavalt mõtlen järele, kas tahan üldse edasi jätkata. Viis aastat on  piisav aeg ühe kohal peal redutamiseks, olekski aeg edasi liikuda...  Mida tarka ma siis tegin  esimesed neli päeva olime Saaremaal. Käisime jaanalinnufarmis, laadal, laiasime öösel linna peal kohalikes kohvikutes, Tätte kontserdil, mere ääres, paadi põletamisel, kuulasime Kihnupoisse ja olime lihtsalt lebo. Järgmised kaks päeva olime Hiiumaal. Kahjuks oli ilm nii vile ja sombune, muidu oleksime paar päeva veel olnud. Aga sellegi poolest sai käidud ja nähtud, eriliselt sööbisid mällu Ristnas  surfarite paradiisis olevad lained. Ööbisime telkidega oma vanas kohas Tõrvaninas. Loodetavasti järgmisel aastal tagasi :)  Siis ühel õhtul käisime mehega Suures Linnas etendusel, ühel päeval mehe sõbral sünnipäeval, ühel õhtul olid meil külad ja viimasel päeval käisime veel ämma ja tema peikal külas. Ja no siis algaski hall argipäev jälle.  ***  Selle suve märksõna on veel ratas ja võistlused  Mees on mul kunagi tegelenud jalgrattaspordiga. Kevadel otsis oma vana treeneri üles, ostis ta  käest võimsa maanteeratta ja varustuse(ärge küsige palju maksis, aga sel aastal jäi mul jälle pliit ehitamata) ning hakkas ratast sõitma ja võistlustel osalema. Muidugi võtab see kõik raha, aga kui ma näen seda rahulolu tema silmis, mis on igakord peale võistlust, siis andku aga minna. Igal juhul parem kui poe taga õlut juua. Ja muidugi on ta kõigile kohalikele pika puuga ära teinud. Tal sõber ka sõidab ja siis alati ennem võistlust pean ma talle kihutuskõnet,a la rajal sul sõpru pole kõik on vaenlased, kihuta  aga mööda ja ära kedagi järgi oota :) Ilusatel poistel käivad ka ilusad tüdrukud raja ääres ergutamas, nii et kui te näete maantesõitude võistlustel kahte blondiini kel on käimiskepid kaasas, siis need oleme meie :)