Poolte valikust vabatahtlikult või mitte:  Toome koleda võrdluse (sihilikult mitte poliitika ega militaarvallast, kuigi sealt oleks näited otsesemalt teemaga seotud) : Teil on ütleme koer. Truu ja hea kaaslane olnud aastaid. Ütleme, et tal on vähk. Ei saa enam süüa-juua ega kõndida. Teil on valikud: a) vaadata kuidas koer nälga sureb. b) vaadata kuidas koer valudes piineldes vähki sureb. c) teha talle mürgisüst.  Kõik valikud on halvad. Aga valida tuleb. Normaalne inimene ma arvan valib mürgisüsti.  Aga siis kolm päeva hiljem kirjutatakse lehes, et meil on avastatud vähiravim koertele ja seda saab kohe ka osta. Nädala pärast hakkavad naabrid juba Teie kui loomavihkaja peale näpuga näitama. Kuu aega hiljem peetakse teid juba loomatapjaks. Viiskümmend aastat hiljem, kui koertele monteeritakse võibolla juba tehis päid ja sisikonda, antakse aga Teie tegevusele tagantjärele põrmustav hinnang - mis inimene see oli kes niimoodi tegi!