Teine raamat, mille Riste juurest riiulist kaasa nahistasin, oli Piret Viirese noorpõlvenovellide kogu "Tallinna ja Tartu vahel". Olen selle olemasolust ka ikka juba oma viisteist aastat teadlik olnud, aga lugemiseks pole juhust ja vaba hetke olnud. Nyyd siis tuli. Selle raamatuga juhtus umbes samamoodi kui "Vene  merega", et ma sain aru, millega ta komplekti käib. Õigemini, millist lähtematerjali on Lehte Hainsalu (lisaks Erakkonna esimesele luulekogule) karistanud oma imeliku proosateose "Kukelokuti" kokkukirjutamisel tarvitamise läbi. Kyllap luges Viirese jutte ja arvas, et tyhjagi see filoloogiatudengite elu & mõttemaailm kymne aastaga niiväga muutub, peoga yheksakymnendate keskpaiga trendikate noorluuletajate värsikesi sekka ja läheb. Aga ei läinud...