"Videvik" on film, mis kutsunud esile paraja sotsiaalse epideemia, pannes igas vanuses naisterahvaid ahhetama nagu teismeealisi tüdrukuid. Muidugi on see üsna lihtsakäeline üldistamine, mis aga võtab hästi kokku ehtsaimas MTV-põlvkonna vaimus kulgenud fenomenaalset haipi antud teose ümber. Seesama  tähelepanu on ainsaks põhjuseks, mis motiveerib siinkirjutajat üleüldse "Videvikust" muljetama. Seejuures on raske jääda tolerantse ning analüüsiva filmikriitika piiresse. Ja ega ei jää ka.    "Videvik" algab noore neiu surmateemalise mõtiskluse taustal vilkuva stseeniga, milles inimkogu murrab keset metsa maha hirve. Mulle tundub, et see on vampiir, aga ega ma neid noortefilmide nippe nii hästi tea ka. Hetk hiljem saab vaatajale selgeks, et peategelase, noore tütarlapse Isabella vanematel on selline  plaan: go on the road ("teele asuda" - toimetus). Täpselt nii põhjalikult seletatakse, miks Isabella kolib oma politseinikust isa juurde. Ilmselt Ameerikas väga levinud põhjus oma lapse maha jätmiseks.    Uues linnas, uues kodus ja uues koolis näidatakse Isabellale - ahjaa, tuleb välja, et ta nimi on üldse Bella, aga kõik ütlevad Isabella ja siis neiu jõudumööda parandab neid - kätte kooli autsaiderid: Cullenite pere noorukid, heledanahalised kummalised tegelased, kes hoiavad omaette.