"Epp pole ühe mätta peale istuma jäänud, vaid tõesti seigelnud ning elutarkust ja -kogemust omaenda vaevaga kogunud. Temas on kaasakiskuv idealism ja eneseusk, haavatavus ja vaevuaimatav neurootilisus. Tahab olla mahe, aga tegelt on nagu me kõik tarbijainimesed patune naudingutele apelleeriva liigtarbimise jne pärast. Errare humanum est! Muidugi paneb ta sedasama pasundamise rida kõik oma 30ndad  eluaastad jutti ja teeb palju ära. Ja neid aastaid veel jätkub - nii et hoidke eest, tohletanud kirjastajad ja niisama vereimejad!  Olles 40ne, ootan mõistagi tema keskea saabumist. Mind huvitab, kas ta mõistab, et teda on kõigest üks, et ta on patune nagu iga teine inimene ja et iseennastki on kontrollida raske, mis siis veel rääkida segakultuurilisest abielust, kirjastusimpeeriumist, arvukatest kampaaniatest, lastest jne.  Vist tuli veidi kibe, ent nadi on lugeda nädalast nädalasse, kuidas mingid  inimesed vahtu lüüakse, juskui elu ja inimesed oleks kahetasandilised fassaadid, mitte paljudimensioonilised põnevad majad, mis, paleed!"