Kui määratleda Contra asukohta eesti luuleloos, siis on tema puhul nähtavad tunnused, mis ilmusid Hennoste sõnul eesti luulesse 1970. aastatel: argielu osa suurenemine, tsitaatsuse ja laululisuse kasv luules. Nimetatud ajajärgul olevat olnud mitmesuguseid iseloomulikke  post -perioodide tunnuseid (Hennoste 1997a: 117). 1990. aastat nimetab Hennoste hüppeks ühtaegu nii modernismi kui postmodernismi poole (Hennoste 1997c). Postmodernismi mõistetakse kui  modernismi eitust või äärmuseni minevat arengut, kusjuures kaob kõrge ja madala kunsti vastandus, popkultuur ilmub kõrgete kunstide sekka (Hennoste 1997b; Kangilaski 1995: 266). Postmodernism on seotud ka postindustriaalse infoühiskonna arenemisega, massimeedia levimisega ning näib sobivat Contra periodiseerimiseks. Paraku on see sissemurdmine tema enda poolt avatud uksest, kuna kogu "Ei ole mina su raadio" tiitellehe pöördele on kirjutatud: