Nii andekat ja rikast isiksust nagu Velda Otsus muidugi üks ülekohtune kümnend ei murdnud. Ta avastati uuesti ja kiiremini kui mitmed teised suured näitlejad  vanemast põlvkonnast. 70-ndad tõid uue moe ja mitmekesisuse, mis avasid Otsuse ande erilisuse ehk sügavamamini kui kunagi. See ei puuduta mitte ainult Otsuse tollaseid keskseid osi, nagu "Kassimängu" Erzi, Püha Susanna või "Meie nooruse lindude" Rutsa, mis tõesti olid suurrollid. Võib-olla rohkemgi puutub see "Kirsiaia" Sarlottasse, "Inimese ja inimese" Iidasse, "Santa Cruzi" Kõrtsinaisesse, "Rong lahkub hommikul" Puhvetisse ja "Roosiaia" Melusiinesse, kes on 70-ndate aastate eesti lava kõige  originaalsemad poeetilised olendid. (…).  Adolf Shapiro:"Nägin Velda Otsust Draamateatri "Mustas komöödias"/Panso lavastus/, kus ta hakkas mulle väga meeldima. Pean teda suureks näitlejannaks, ja, mis olulisim, kuidagi eriti kaasaegseks artistiks. Otsus pole puhta, vaid segatud zhanri artist. Võime olla ühtaegu naljakas ja nukker, tark ja tobe ja liigutav - olla samaaegselt väga erinev. Nimetagem seda chaplinlikuks algeks."  Aastakümnete vahetuse (70-80-ndatele) kolm nimiosa - Maude ("Harold ja Maude"), Edith  Piaf ja Else Lasker-Schüler - on loomisrõõmu kõrval ka meelekibedust valmistanud. Maude`i prestiizhi vähendas kommertsnäidendi kahtlane kuulsus, samal põhjusel lõi Rudolf Rimmel "Noorte Hääles" maha "Edith Piafi" lavastuse (…).  "Piafi" ajakirjandusliku purustamise kogemus rääkis sellest, kui kramplikult kardame olla banaalsed ja - inimlikud. Velda Otsus on näitleja, kes pole võimeline olema maitsetu või tühine, kes osa sisuliselt õigustamata lihtsalt ei mängi, kes on alati huvitav. Piafi aga mängis ta  kogu südameverega. Otsuse Maude`i võlu oli tema andes elada. Piafi anne ja kirglik tahe luua tõstis ta kõrgemale kannatustest ja labasustest.  (…)  Isegi see, et Velda Otsus teatrist ära läks, siis Elseks tagasi tuli ja uuesti läks, sobib. Midagi trotsida on talle alati sobinud. Piafi mängimist ei lõpetanud Otsus täissaalide pealt mitte sellepärast, et tema osa kohta oleks midagi pahasti öeldud - seda ei söandaks keegi -, vaid sellepärast, et pahasti öeldi tema lavastajale. On võimalik, et ta on  eesti kõige veetlevam ja mõistatuslikum näitlejanna. Aga aus ja otsekohene inimene on ta kindlasti.