Vaatlusest mitteteavitamise juhtude laiendamise vajadust on seaduseelnõu seletuskirjas põhjendatud asjaoluga, et teatud kohtade nagu näiteks ehitusplatsid, taksode peatuskohad, vabaõhuürituste toimimiskohad jms vaatlemisel ei võimalda vaatlusest ette teatamine neid vaadelda tõenäoliselt selliselt, nagu see oleks võimalik ilma vaatlusest ette teavitamata. Teisisõnu on püütud varjatult mõista anda, et vaatlusest ette teatamise korral muudetaks tõenäoliselt vähemalt ajutiselt maksukohustuslase majandus- või kutsetegevuse või selle toimumiskohaga seonduvat ehk lõpetataks vaatlusele tulev tegevus ning maksuhalduril puuduks võimalus võimalikke kuritarvitusi vaatluse käigus tuvastada ja selle tõendamiseks vajalikke tõendeid koguda. Samas on selge, et sellise riski esinemise hindamine on fakti küsimus ja läbiviidav menetlustoiming peab olema kontrollitava objekti suhtes igal juhul proportsionaalne. Seetõttu peab maksuhaldur suutma vajadusel põhjendada, miks konkreetsel juhul maksukohustuslase eelnevat informeerimist võimalikuks ei peetud.