Täna oleme õnnelikud, väga õnnelikud! Aeg ja sündmuste arengud pöörduvad ja 'söövad' ära meie õnnetunde. Need protsessid toimivad meie tahtest sõltumata ja meie ei saa väevõimuga takistada muutumist. See olukord või teine inimene, mis-kes meid täna õnnelikuks tegi võib homsete muutunud olude korral olla meile kurvastuse allikaks. Isegi siis, kui õnnelik situatsioon säilib, muutub meie võime õnne teadvustada ja kogeda. Meie ise oleme  homme teistsugused, kui täna. Homme võime olla väsinud või tüdinud ja mitte enam võimelised häälestuma õnne lainele. Meie tervislik olukord, vaimne ja füüsiline hetkevorm, aju füsioloogiline seisund ja paljud muud tegurid määravad ära võime olla jätkuvalt õnnelik.    Kogemused on näidanud, et rahuldatud soovid viivad lõpuks rahulolematusele. On väga paradoksaalne, et suuremaks õnnetuseks inimese jaoks on kõikide soovide täitumine! Siis kaob elu mõte, pole millegi poole püüelda, pole midagi igatseda  ega millestki unistada. Kõik on kohe käeulatuses. Millega täita oma päevi, kui pole püüdlusi?