Haapsalu muutumine kuurort- ja suvituslinnaks on tihedalt seotud just mudaravi kasutuselevõtuga. Esimene mudaravila ehitati linnaarst dr Karl Abraham Hunniuse õhutusel 1825. a Sellest ajast peale hakkas Haapsalu muutuma Vene keisririigis üha arvestatamaks kuurortlinnaks, eriti  kõrgema seltskonna seas. Alates Nikolai I valitsemisaja lõpust on Haapsalus suvitanud ja mudavanne võtnud ka enamus Venemaa keisreid kuni Nikolai II-ni välja. Haapsalus on suvitanud ka helilooja Pjotr Tšaikovski (1867. a), kunstnik Nikolai Roerich (1880., 1910. a), prof Nikolai Pirogov (1853. a), polaaruurija Eduard von Toll (1898. a) jpt.  Eesti Vabariigi ajal (1918-1940) oli Haapsalu jätkuvalt populaarne suvituslinn, kuid nüüd rohkem orienteeritud eesti, soome ja rootsi puhkajatele. Haapsalus suvitasid  ka paljud väljapaistvad riigi- ja kultuuritegelased Aino Kallas, Friedebert Tuglas, Villem Grünthal-Ridala, Oskar Luts, Jakob Liiv jt. Nõukogude ajal laiendati sanatoorse ravi võimalusi. Laiendati juba Eesti Vabariigi ajal rajatud ja praegu edukalt tegutsevat sanatooriumi "Laine". Haapsalu sai populaarseks suvituskohaks ka Moskva ja Leningradi intelligentsi seas. Praegusel ajal on Haapsalu jällegi orienteerumas eesti, soome ja rootsi suvitajatele, kuid tagasi on pöördumas ka Venemaa puhkajad. Tööle on  hakanud uuesti erasanatooriumid ja -puhkeasutused.