Siiski, on põhjust arvata, et toetudes oma varasemale riikluse kogemusele ning olles ka viimased 15 aastat oma põhiseaduse järgi elanud ja demokraatiat praktiseerinud ning olnud tihedas koostöös demokraatlike riikidega euroopas jm maailmas, oleme üht-teist õppinud. Oleme läbinud sellelaadse demokraatia algkursuse. Seetõttu pole ehk vaja korrata väga lihtsaid asju, mis triviaalsed, niigi teada, kuid NB - mitte alati tegelikus elus järgitud.  Loodan, et eelosundatu lubab mul piirata nö üldosa, nagu juristid  ütlevad, ning käsitada ka mõnda südamel olevat tänase päeva Eesti konstitutsionalismi probleemi. Seega, laias laastus koosneb minu ettekanne kahest osast, esiteks üldosast ehk põhiseaduse ja selle kohtu rollist demokraatlikus ühiskonnas ning eri- ehk rakenduslikust osast - mida arvata tänase päeva Eesti riigiõiguslikust situatsioonist, küsides - kuidas edasi ?