mullast oled sa võetud ja mullaks pead sa saama… (muidu nii paanilised pühakirja austajad, ameeriklased siis seda sõna-sõnalt ei võtagi?)  Merilile… Siiamaani on mul albumi vahel pildid oma vanaema-vanaisa matustest (toimusid ca aastase vahega ja ise olin siis 10-11 aastane) ikka terve suguvõsa oli hoovi kokku aetud (ärasaatmine kodust) ja ümber kirstu, pirnipuu all üles rivistatud. Ikka vahel vaatan ja meenutan seda tädi ja toda onu…  ennevanasti (siis tol ajal) ei olnud pildistamine ju nii tavapärane kui tänapäeval - ikka tähtsündmuste jaoks kutsuti fotograaf kohale ja tehti pilte. nii ongi mul vanaemast vaid mõned pildid - üks  vanemate pulmast, mõni üksik, tänu isa fotograafiahuvile, argielust ning viimane juba kirstus…  sealtmaalt ongi vist eestlaste traditsioon kirstu ümber kogunedes pilti teha - ikkagi mälestus, hiljem koht kust üle lugeda - kes käisid ja meenutada mis memm sel ajal veel elus oli ja kes kellega käis jne…