Tavapäraselt alustasin retke põikega Tomuski järve äärde - põhimõttel, et sageli võib (putuka-)õnn peituda lähemal, kui  arvatagi oskame. Just Tomuski kallastelt olen aastate jooksul leidnud mitmeid väga tähelepanuväärseid liike, sealhulgas tunamullu juunis ühe Eesti esimestest rohesilm-tondihobudest ning tänavu kakslaik-kiili ja punaliidriku, keda ei olnud kusagil mujal kohanud. Sedapuhku ma nii põrutavaid avastusi ei teinud, kummatigi pakkusid silmarõõmu ja jäid kenasti pildile üks nägus öölane, samuti haruldaseks arvatav suur rabakiil (Leucorrhinia pectoralis, isane) ja paarituvad liidrikud - viimase kiilisugukonna eestikeelne nimetus viitabki ilmselt nende vallatuile elukommetele.