Religiooni raskused ja paradoksid inimese jaoks algavad sellest, et vaimne reaalsus on kaugel väljaspool sureliku piiratud mõistmisvõime piire. Usus kui usaldumises saadav jumalakogemus on vaimne, aineline meel ei saa seda täielikult mõista. Põhidoktriin Jumala äratundmise võimalikkusest inimese poolt sünnitabki ühe ületamatuna näiva paradoksi: piiritletud - lõpliku intellekti loogikal on pea võimatu kooskõlastada arusaamasid piiritlematu - lõpmatu reaalsusega.