Nad mõlemad teadsid, et järgneval päeval pole vaikus vähemalt mõned tunnid  kuldne. Ja kogu kuningriik ootas. Kokk, kes sprotte konservikarbist välja koukis ümises mõttes Maximali poolt kirjutatud hittidele viisikatseid juurde. Noor üksikema lõbustas ennast kaks päeva sellega, et kleepis oma toakese seinad Maximali luulekogudest rebitud lehekülgi täis ja nimetas seda modernseks kunstiks. Üks vana joodik jättis tagumiku pühkimata kui avastas enda käest kokkukortsutatud «Poeemi hädistele». Naaberkuningriigi kuueteistkümneaastane valitseja Menime üritas Maximali luuletusi kiiresti  lugeda ja nimetas uue stiili räpiks. Samas ostis ta piletid üritusele nii endale, kui ka oma emale, keda ta tavaliselt kapis luku taga hoidis.