18. dets. 1918. a varahommikul marssisid enamlaste sõjaväed orkestrihelide saatel kaitseta Valka ning linn omas järsku teise ilme. Punased lipud majadel, punased kuulutuselehed seintel, punaste tähtiga pealkirjad ametiasutustel ja punased lindid sõduritel rinnas. Kurikuulus Läti  Kütipolk oli jällegi Valka jõudnud ja enamlaste võimu maksma pannud. Alguses tegutsesid enamlased kaunis mõõdukalt ja jätsid puutumata linnavalitsuse. Kuid niipea, kui asjad halvenesid ja nad igal pool eestlaste hulljulgete pealetungimistega tagasi löödi, sündis järsk muudatus. 29. dets. kihutati veidi üle paari nädala ametis olnud demokraatlik linnavalitsus minema ja raekotta asus uuesti enamline tööliste ja sõdurite valitsus, mis oli palju kurjem endisest. Algasid hulgalised läbiotsimised, kinnivõtmised ja  mahalaskmised ilma mingisuguseta kohtuotsuseta. 10., 20. ja 21. jaanuaril 1919. a tapeti maha inimesi Juudi surnuaia taga, raudtee ääres heinamaal, Luke platsil ja teistes kohtades. "Säde" seltsi ruumid piirati ühel õhtu peol ümber, otsiti kõik pidulised läbi, võeti viis isikut kinni ja lasti samal ööl maha. Valga linnatänavad kihasid enne siin mittenähtud isikutest, kes igas harus tegutsemas. Kaupluste kaubatagavarad konfiskeeritakse, linnast lahkunud kodanike varandust veetakse ära, riisutakse väärtasju ja  võetakse pantvange. Valga enamlaste uuriv komisjon oma esimehe Sakisiga eesotsas tegutseb, halastamata vastalisi vangi ja surma saates. Valga vangimaja kongide kahekordsed lavad on kubinal vange täis. Seal puhkeb lahti mäss ja toimub hirmus vangide tapmine. 24 mahalaskmisele määratud vangi on koondatud iseäralisse kongi, et neid sealt öösel tapakohale toimetada. Kuid vangid kellegi eestlase Juukuri ja kahe tsaariaegse ohvitseri algatusel on nõuks võtnud võitluses langeda, et mitte kui lambad, seotud ja  riideist paljastatud, mahatapetud saada. Üks neist palub väljakäigu kohale ja virutab ukseavaja valvuri rusikahoobiga põrandale, rabab selle laetud püssi ja surmab lamaja ja ka kontoriukse juures seisva teise valvuri. Rüsinal tormavad vangid väljakäikudele, et murda teed vabadusse. Kuid enne ukseni jõudmist suletakse kontori seesmine uks ja vangivalvurid annavad läbi kinnise ukse tuld. Kuulid lendavad käikudele, tungivad kinnistest kongiustest läbi, tapavad mõne seesistujatest ja haavavad surmavalt kõhust  vangistatud Valga majaomaniku Villem Seppa. Võitlus läheb õue ja et põgenejad kaks valvuritelt võetud püssi juba on tühjendanud, pole enam millegiga pealetungijaid tagasi tõrjuda, vaid katsutakse pääseda õue kaudu üle müüri, kus aga õnnetuid surmavalt tabavad valvurite kuulid. Ainult kahel olla õnnestunud põgeneda, kuid teised on kõik, nagu soovisid, võitluses langenud, nende hulgas ka linna metsavaht Mihelson. (Andmeid andja härra Jänes oli üks pantvangidest, keda Valga vanglas kinni peeti ja kes ülalpool  kirjeldatud vangide tapmist tema ema üteluse järele näinud.) Kogu rahutu aja jooksul tegutsesid halastamatult peamiselt lätlased ja linna terroriseerisid Läti enamlased oma kütipolguga, kuna eestlased kommunistid Valgas kuigi suurt osa ei etendanud.