Hobune suutis elada vähesest ja isegi talveajal elas ta ära karjamaal lume alt rohtu mugides.Mongoli sõjavägi ei koosnenud ainult mongolitest, seal sõdis mõne allika järgi Batu-khaani ajal vaid 40 000 mongolit ja ülejäänud olid muu rahvas, kes võitlusega ühinenud. Muidugi olid mongolid juhtivatel positsioonidel. Mongolid  ühendasid paljude külade     võitlejad üheks, hästi organiseeritud armeeks, mis koosnes 33 eraldi musttuhatkonnast (loe: 10000 sõdurit) ja mille juhid arutasid suuremad  otsused läbi suur-khaaniga.    Etnilisi mongoleid oli väes 40 000-50 000 meest. Ülejäänud olid muud rahvad, tatarlased, kõptsakid, polovetsid, bulgarid, mitmed soome-ugri hõimud, turgid, Kesk-Aasia kazahhid, uzbekid, tadzhikid. Tzhingis khaanil oli oma meetod. Nimelt ta müüs nn. frantsiisi (meetodit) teistele rahvastele. Kohalik ülik sai oma väele paarsada mongolit, lahingulipu burunduki hobusesabaga ja võimu tõestava kuldse paitsaa.