Tõsi ta on - stress on heaoluühiskonna tõbi.  Mis saab olla veel frustreerivam kui tilkuv kraan kümnemillises  majas? Või pool sentimeetrit käepärasest kohast eemal paiknev nublakas vastsoetatud tuttuue mersu keskkonsoolis? Kui täiusliku tulemuse nimel juba  nii  palju pingutatud ja sellest  nii  vähe puudu jääb (aga puudu jääb alati, sest selline asi nagu täiuslik tulemus pole juba puhtalt loodusseaduste järgi võimalik), on masendus palju suurem kui nõnest eksistentsiaalsest asjast (töö, peavari, sotsiaalne staatus) ilmajäämisel.  Ei,  õnnelikuks saamise sesukohast on märksa lihtsam ja odavam asetada ennast ekstreemoludesse. Kas väljapuhkamiseks on tingimata vaja sõita Egiptusesse? Ei, piisab, kui pärast paarinädalast unevõlga keset päeva paar tundi niisama põõnata lastakse :)