Pealegi on põllumajanduse probleemiks turgude ebastabiilsus: ühelt poolt muudavad tootmistsüklite kestus ja tootmistegurite paindumatus globaalse põllumajanduspakkumise väga jäigaks; teiselt poolt on toiduainete  nõudlus väga paindumatu, mis tähendab, et see reageerib vähe hinnamuutustele. Kuna pakkumine on lühiajalises perspektiivis jäik, määrab turul hinna just nõudlus; kuna nõudlus on pidev, tekitab külluslik pakkumine hinnalanguse, samas kui madal pakkumine tekitab, vastupidi, hinnatõusu. Kõik need elemendid tingivad turgude alalise ebastabiilsuse. Sellises olukorras on riigiasutused alati selgelt kaldunud põllumajandusturgusid reguleerima ja tootjate sissetulekuid toetama, ning see on üle kandunud ka ühisesse  põllumajanduspoliitikasse.