Mõnikord on tekkinud küsimus, miks neid 1-2 sajandi usuisasid üldse kristlikeks õpetajateks nimetatakse. Pauluse käest oleks need mehed saanud uut ja vana, ilmselt hullemini,  kui galaatias tegutsenud juudistajad. Samal ajal on paljudel ajaloouurijatel olnud põhjust arvata, et varased kirikuisad võitlesid lokkava käsueituse meeleoluga. Küsitav on, kas nende retsept antinomianismi vastu oli parandav või veel "mürgisem". Nende teeneks peetakse gnostitsismi tõrjumist ja kristluse edasikandmist apostikust ajast ortodoksse ja katoolse kiriku aega. Ilmselt on oluline mõju ka sellel, et kaanon kui ametlik mõõdupuu oli kujunemata.