7.juuli  8.30 loetakse lühilaineraadios, 26. kanalil ilmateadet, sestap Toonart aparaadi sisse lülitaski. Sel kellaajal sööme tavaliselt hommikust või parasjagu lõpetame einet. Äreva sõnamulina hulgast eristasime  peagi 2 sõna - tsunami warning. Loeti ette ametlik tsunaamihoiatus: 7,8 magnituudine maavärin oli toimunud ookenipõhjas ja Uus-Meremaa ning Tonga on ohupiirkonnad. Seejärel vadrati veel närviliselt aga mingit paanikat ei puhkenud, kõik jahid seisid ning toimetamist nende pardal polnud märgata. Keegi rääkis eetris, et eelmisel korral, kui Nuku'alofal juhtus midagi sarnast, oli laine olnud kõigest kahe jala kõrgune(60 cm) ja, et tunni aja pärast peaks laine just sinna jõudma, eks siis kuuleb. Seisime kinnises,  mitte kuigi sügavas lahes, kui kõrgeks veevall siin võiks tõusta, tabasin end arutlemas. Kui Nuku'alofalt oleks teatatud, et laine tuli, oleks pidanud ankru kiiresti üles tõstma ja lahe keskele sõitma. Õnneks tühistati antud hoiatus üpris ruttu ning raadios algas tavaline lobisemine, kes kuhu õhtul sööma läheb ja kust seda või teist vidinat osta saab, hääletajad paluvad pardale võtta jne. Linnakeses puhkes alles nüüd pisukene paanika. Politseiautod sõitsid mögafonide larinal ringi, sinistes kleitides ja  seelikutes õpilasi(meessoost õpilased kannavad allapõlveulatuvaid seelikuid) veeti autokastides, rahvas kargas paatidesse jne. Peagi rauges nendegi hoog ja elu jätkus vanal sagedusel siblides.  Täna varahommikul, 5.30, võidutses jällegi Jehoova, kukkedele jäi kibe kaotusvalu. Keegi tuli mööda kaldapealset teed ja mängis marsitaktis trummi!!! Vaikselt, ilma tremolota, mitte nii julgelt ning toredasti kui Niue'l aga ikkagi. Poole tunni pärast algas kirikus teenistus ja võimas koorilaul voogas üle lahesopi.  See kõik toimus 5.30!!!