Pärast jaanuarikuiseid kohtumisi koostas Wuolijoki ehk Poet oma kokkusaamistest Tõnissoniga üksikasjalikuma seletuse. Selle järgi oli Laidoner - Tõnissoni meelest - ainuke  poliitik Eestis, kes mingil määral orienteerus rahvusvahelises poliitikas ja olukorras. Laidoneri kahtlused Punaarmee jõus tulenesid hiljutistest kohtu­protsessidest, kus paljudele ohvitserkonna liikmetele oli mõistetud surmanuhtlus. Laidoneri arvates nõrgestas see Punaarmeed. Laido­ner pooldas mitteametlike läbirääkimiste alustamist N Liiduga. Ta mõistis Saksamaa ohtu Eestile. Tõnisson oli valmis omal vastutusel ja isetegevuslikult alustama läbirääkimisi N Liidu esindajaga Helsin­gis või Stockholmis, et  selgitada välja võimaliku abi vorm ja suurus. Tõnissoni meelest oleks Eesti pidanud ostma N Liidult relvi, sest raha relvade ostmiseks oli sel ajal tervelt 26 miljonit krooni. Rapor­tist sai N Liit teada, et Eesti ostab relvi Saksamaalt ja need tuuakse kohale aasta jooksul. Tegemist oli niisiis sõjasaladusega. Vestluses oli Tõnisson kurtnud, et relvi hangitakse Saksamaalt ja et Saksamaal on mõju Eesti ohvitserkonnale ja välisminister Karl Selterile. Pätsi ta aga ei pidanud täielikuks germanofiiliks. (220)