Raamat pole mingi ime, mis tekiks iseenesest ja oleks olemas ainult enese jaoks. Temasse on peidetud palju inimlikku annet ja oskust, mille kulutamine oleks mõttetu, kui seda keegi ei kasustaks oma elule vajaliku lisana. Nende mõlemate poolte - raamatu tegija ja raamatu tarvitaja - üheaegne olemasolu on kirjanduse olemasolu eelduseks. Kui neist pooltest üks  taha jääb ega teist toeta, siis tekib paratamatu ummik. Kogu rahva vaimuelu raken­dus oleks viril, nii et sirgjoonelise edasiliikumise asemel keereldaks ringi.