Esimesed vallakohtute kirjalikud allikad pärinevad 1820. aastatest, mil seadustes fikseeriti protokollimise kohustus. 1820.-1866. a-test on ainult Liivimaa kubermangu Eesti osa vallakohtute arhivaalid (Läti ala fondid Riias, Eestimaa kubermangus ei olnud sel ajal vallakohtuid). Kõnealuse perioodi protokolle on säilinud ja on peetud lünklikult, kohati üsna abitus eesti keeles, sageli on protokollitud saksa keeles. Alates 1866. a vallareformist on vallakohtute tegevuse kohta juba hulgaliselt kirjalikke allikaid kogu Eesti ala kohta. Reformi sisseviimise algaastatest pärinevad vallakohtute protokollid on sageli vallavolikogu protokollidega ühes raamatus. Vastavalt 1866. a seadusele tuli protokoll koostada selles keeles, mida rääkis kogukonna enamus. 1890. a seati kohtuasjade jaoks protokolliraamatute asemel sisse eraldi toimikud.  Kõikide vallakohtute arhivaalid ei ole säilinud. Keskarhiivi jõudnud materjalidest on makuleeritud põhiliselt kassaraamatuid, postikande raamatuid (üksikutes fondides leidub näidiseid), kohtutoimikutest on makuleeritud kõige rohkem võlanõudeid, ka süüteoasju (pisivargused jms), samuti vähemal määral pärandus- ja eestkosteasju.  Rahukogude ja ülemtalurahvakohtute ringkirjad ja määrused (1890-1918),  protokolliraamatud ([1820] 1866-1890), korraldavate istungite protokollid (1890-1918), tegevusaruanded (1890-1918), kirjavahetus kohtuotsuste täitmise, võlgade sissenõudmise, uute vallakohtunike valimise ja ametisse kinnitamise, kohtuistungite korraldamise jm küsimustes (1889-1918), oksjoniraamatud, lepinguraamatud (aktiraamatud, sisaldavad talupoegade testamente, talupoegade omavahelisi kinke-, ostu-, rendi- ja teenistuslepinguid, 1849-1918), kohtuprotsessi toimikud (1890-1918).