Kultuuriajaloolane Anthony Wallace on seda väga selgelt näidanud. Ta uuris rahutusteperioode erinevates kultuurides ja formuleeris järskude kultuurimuutuste protsessi põhiplaani. See käib umbes nõnda: kõigepealt, uutes tingimustes vanad vastused ei toimi, vanad meetodid ei kehti, vanad tavad ei valitse ning vanu väärtusi ei austata. See viib demoraliseerumiseni, mis omakorda  lõpeb väga kiiresti psühhosomaatilise ängistuse ning alkoholi ja teiste uimastite kuritarvitamisega. Sellele kõigele võib järgneda teatud sorti endise olukorra taastumine, seeläbi, et teatud inimestel ühiskonnas aktiviseeruvad visionaarsed seisundid. Andekad inimesed on need, kelle visioonid jõuavad väljapoole isikliku sfääri piire, kollektiivse teadvustamatuse valdkonda, kust ilmub uus müüt.