Kuid võimalikud ühtluskohad mitme teise vooluga pole igatahes mitte eklektilised ülevõtmised, vaid  ikka ühtlasi ka järeldused meie oma põhivaateist, kokkukõlas üksteisega ja üldsusega. Ning ainult viima­sega ühenduses on neid vaja mõista ning interpreteerida. Kui arvustaja üksikute lausetega seda teeb mõne teise ühenduse vaimus, iga "osalt" asemele "kõik" paneb, tähtsaimat, relatsioone, eitab, siis pole ime, et ta oma lood vasturääkivusi ka leiab.