Käesoleval aastal möödub 200 aastat Tartu Ülikooli taasavamisest Keiserliku Tartu Ülikoolina. Rootsi ajal Tartus ja Pärnus tegutsenud ülikooli tegevuse jätkamist oli lubatud juba 1710. aasta kapitulatsioonilepingutes, kuid tegelike sammudeni jõuti alles 18. sajandi lõpul.  4. mail 1799 kinnitas keiser Paul I "Tartu protestantliku ülikooli plaani".  25. detsembril 1800 määras ta ülikooli asukohaks siiski Kuramaal asuva Jelgava.  Ööl vastu 12. märtsi 1801 keiser Paul I tapeti ja  tema järeltulija Aleksander I määras ukaasiga 12. aprillist 1801 ülikooli asukohaks uuesti Tartu. Organiseerimistöödes tekkis seisak, kuni ukaasiga 5. jaanuarist 1802 kinnitati ülikoolile 1799. aasta plaanis ettenähtud maad ja eraldati riigi poolt 25 000 rubla hoonete ehitamiseks.  11. veebruarist 1802 asus Tartus uuesti aktiivselt tegevusse kuraatorite kolleegium ja  21.-22. aprillil võidi ülikool pidulikult avada.  Asutamisakti, mis ülikooli staatust esialgsete kavadega võrreldes oluliselt  muutis, kirjutas keiser Aleksander I alla oma nimepäeval 12. detsembril 1802 ja seda päeva tähistati kogu keiserliku ülikooli eksisteerimise ajal (1802-1918) ülikooli aastapäevana.