Edasi joostes jäi lagedaid vähemaks ja kohati oli veidi kõhegi joosta üksi mööda pimedat Venemaa metsa. Äkki jõudsin täiesti korraliku, laia uisurajani. Uisurada mööda edasi joostes lõppes äkki mets ja minu ees olid jälle majad - nii palju siis  "sügavast" Venemaa metsast, tagasiteel ei tundunud see enam üldse nii pime. Aga nali oli see, et korstnaid ma tagasiteel enam ei näinud, oli selles siis süüdi tihenenud lumesadu või olid need vahepeal ära lammutatud :). Kokku jooksu 1:04:49 ja ca 11 km, keskmine pulss 153 ja max 171, tõusu 154 m.