Nii arvab osa kristlaskonnast, et kristluse põhisisuks ongi jätkuv sotsiaalsete äärealadega samastumine, olgu need siis seksuaalvähemused või perevägivalla ohvrid. Selle vaatepunkti vaieldamatuks tugevuseks on järjepidevus. Senikaua,  kuni maailmas kestab ohverdamine, ostrakeerimine ja marginaliseerimine, on ka kiriku ülesandeks selle vastu võidelda. Jeesuse sõnul on vaeseid alati teie juures". Seda võitlust peetakse enamjaolt küll selle hinnaga, et kirik hülgab iseenda identiteedi moraalse kogukonnana asendades selle armastuse ja kaasatundmisega. Tarbimisühiskonnas ei ole ka enam lihtsalt sünnis otsustada inimeste üle millegi muu, kui raha, kinnisvara ning nendega seotud staatusesümbolite alusel.