Üleeile küsis KO just, kas mu Burzumi-vaimustus on juba üle läinud. Loomulikult mitte, kuid ka Paprika Korps'i reggae-stiil sobib mulle üllatavalt hästi. Seesama, 2001. aasta album on minu playlistis päris kaua vastu pidanud, ilmselt kuna nad nii valjult mängivad. Mul on kõva kuulmine. Näiteks folki ma üldse ei kuulegi. Schillingul ma ei saanud arugi, mida Kimya Dawson (muide, sarjast "KO soovitab") esitas. Aga ma püüan ennast parandada. Muidu, endiselt, piirduvad minu reggae-elamused Monkey Islandi seiklusmängude heliribadega ja Paprika Korps meenutabki seda, mis juhtuks kui Guybrush Threepwood rokiks. Ta rokiks väga "aega-on-kiiret-pole" stiilis loomulikult.