Diamond ei olnud esimene, kes otsimiskulusid modelleeris (Stigler, McCall), artikli panus oli aga see, et ta näitas kui oluline mõju võib olla isegi väikestel  otsimiskuludel turutasakaalule. Tulemus on üsna üldine - kehtib ka siis kui tarbijate maksimumhinnad on erinevad või kui nad tahavad osta hinnast sõltuvalt ühte või rohkem ühikut. Selleks tulemuseks on vaja kahte eeldust: järjestikuline otsimine (inimene käib või helistab poode läbi järjest) ja otsimiskulu (iga järgnev hinnavaatlus maksab). Loomulikult mõjutavad tulemusi reaalsuses veel paljud teised tegurid: reklaam, hinnavõrdlused, allahindlused, inimesed käivad poodides korduvalt jms. Nii on ootuspärane, et see  artikkel oli inspiratsiooniks tervele majandusteooria harule, millest muuhulgas kasvas välja ka  otsimis- ja sobitamisteooria, mille rajajateks loetakse Mortenseni ja Pissaridest. Pikemalt võib Diamondist lugeda näiteks  Economic Principals artiklist.