Psühhoteraapiat on kasutatud ärevuse ja foobiate raviks juba aastaid, kusjuures seda võib teha ka koos hüpnoteraapiaga.  Psühhoterapeut (psühhiaater või psühholoog) püüab jõuda foobia tekke põhjusteni (näiteks lapsepõlves tekkinud hirmud vm) ning seejärel viia patsienti järk-järgult oma hirmuga "vastamisi". Näiteks võib koostöös hambaravitooli lähedal istuva psühhoterapeudiga alustada lihtsate ja vähem hirmutavate hambaraviprotseduuridega (nt hammaste poleerimine) ning liikuda siis samm-sammult keerulisemate poole. Kui on võimalust, saab foobiline patsient mõistva hambaarsti korral viibida teise patsiendi (mõne tuttava)  hammaste ravimise juures, et end tasapisi hirmutava situatsiooni ja ümbrusega harjutada.