Veel üks teema raamatus on Euroopa ning eriti Eesti vastne koht Põhja-Euroopa maade panteonis. Eesti kui  üleminekumaa - või filmi "Fletch" sõnadega: vapper sell tänavalt -, mis on lahkunud Nõukogude-järgselt orbiidilt ning ärganud skandinaavialikus tarbijakultuuris. Seepärast toimubki suur osa raamatu tegevusest pankades, büroohoonetes ja kaubanduskeskustes. Eestlased lihtsalt veedavad sedasorti kohtades hästi palju aega! Kui inimesed kuulevad pealkirja "Minu Eesti", mõtlevad nad, et raamat on mingist vanast metsavennast, kes istub kusagil kännu otsas ja loeb "Kalevipoega". Ent Selver on ju Eestile täpselt  samavõrra omane kui laulupidu, või mis?