Ent brutaalsus tõi ka ühe ootamatu, võimude jaoks ebameeldiva tulemuse. See  sundis intelligentsi, kes seni üritas igati püsida lojaalse opositsiooni rollis ja vältis Eesti iseseisvuse taastamise nõude tõstatamist, oma positsiooni selgemini määratlema. Tuntud vaimuinimesed, kes seni tembeldasid dissidente perestroika õõnestajateks ja "elukutselisteks eestlasteks", andsid neile (kuigi kaudselt ja vastu tahtmist) moraalse õiguse, mõistes avalikus kirjas hukka võimude vägivalla.