Kysimus on ikka selles, kes paneb kokku tõendid, kuidas ja kas meie riik otsustab oma (limiteeritud) ressursse kasutada just selle arvatava kuriteo uurimiseks. Kuidas analyysitakse seadusi - kas nii, et tuleb igal juhul kohtuasi kokku kirjutada isegi kui tõendeid on naha vaid selge ilmaga maetipult, või võtta vaga  karm joon ja kui tõendid tapselt sellised pole, nagu kuriteo koosseis mustvalgel raamatus seisab, siis edasi ei tegeleta. On muidugi liigutav, et inimesed arvavad, et Eesti kohtusysteem on kõikvõimas ja poliitilistest mõjudest puutumatu. Eriti asjas, mis on poliitiline kõrgepingeliin.