Näiteks. Kui mingi aeg tagasi aeg-ajalt juhtus, et ma öösel magasin (as you do) ja keset magamist köögis Kiksi häält kuulsin, ei ärritunud ma kunagi. Sest alati oli aru saada, et ta rääkis hästi  vaikselt, peaaegu sosinal. Ja kuigi ma ärkasin üles, siis oli hea meel selle üle, et kui keegi öösel külla tuleb, siis ta vähemalt proovib rääkida vaikselt ja saab aru, et ma teises toas end järgmiseks tööpäevaks välja üritan puhata. Ja mis siis, et ma tema hääle peale ikkagi üles ärkasin, see ei häirinud mind üldse, kui ma nägin (kuulsin), et inimene minuga arvestab.