Just äsja tähistasime Berliini müüri lammutamist. Mina küsiksin president Ilvese käest, kus on orden Gorbatšovile? Riigikogu kuluaarides räägitakse, et Ojuland olevat seda ordenit Ilveselt Gorbatšovile ka küsinud. Savisaar imestas omaajal, et ka  Jeltsinile pole midagi antud. Arvan, et Eesti on poliitiliselt küps tunnustama isikuid, kes aitasid kaasa Eesti arengule.    Selle asemel elame kaasa pseudoprobleemidele. Sergei Markov viisaküsimus oli pseudoprobleem. Mitte ebajärjekindlust ei ilmutanud Keskerakond Markovi küsimuses, nagu arvab Samost. Keskerakond käitus opositsioonierakonnana, kes alati survestab valitsust kui valitseb segadus. Aga segadust ju oli! Kõigepealt keelas Pihl Jakemenko panna musta nimekirja, seejärel annab Pihl ootamatult  korralduse, et musta nimekirja tuleb panna Markov, kes ei ole mitte ainult Vene Riigiduuma liige, vaid Euroopa Nõukogu Parlamentaarse Assamblee poliitikakomitee liige. Mis tähendab, et tema mittesõitmine mööda Euroopat polnud lihtsalt võimalik. Ning Markov sõitis mööda Euroopat edasi. Absurd!    Paistab ka, et Eesti ajakirjandus, rääkimata Pihlist, ei saa vist aru, kes see Markov on. Endine Carnegie keskuse kaastöötaja on Kremli poolt muudetud võimupartei Edinoe Rossija Zhrinovski vasteks. Markov  peab karjuma sellest, millest partei liidrid karjuda ei saa. Seega pole Markov liialt oluline persoon. Ka Keskerakonna jaoks mitte. Tänu Pihlile sai aga Markov nüüd reklaami kõvasti. Ja muutus ilmselt nii mõnegi silmis olulisemaks.