Ammu pole esmaspäeva hommikul lehte kätte võtnud, lugenud, mõelnud ja näinud roppu vaeva, et kas naerust, ehmatusest kui vihast mitte miljoniks killuks plahvatada. Täiesti mõitstetamatu. Absurdsus. Palagan. Hästitasustatud klounaad?    Ajaleht on Pealinn. Põhjus. Tarmu Tammerki lugu "Kui ajakirjanikud on jalgupidi poliitikas, on see ebademokraatlik!". Vabandust, ma pole vägivaldne inimene aga verd tahaks küll näha.    Tammerk kirjutab, et Eesti ajakirjandus on mõnikord varjatult parteiline, kummaline haigus löövat eriti esile, näiteks, valimiste eel. Tuld ja tõrva saavad kõik, no, peaaegu kõik. Positiivsemate näidetena toob, Korruptsioonivaba Eesti juht ja Eesti ajakirjanduseetika koodeksi autor, Tammerk, esile Kalev Meedia väljaandeid ja saateid. Samuti mainitakse, et meelelahutuslikkusega tuntud Delfi ja SL Õhtuleht näitavad vahel tunduvalt rohkem sotsiaalset närvi ja tobedate poliitiliste tabude eiramist kui EPL, Postimees või EE. Loo põhipoint on, et kui ajakirjandus on jalgupidi poliitikas, siis on see ebaviisakas ja kindlasti ka ebademokraatlik. Otseloomulikult toob Tammerk Pealinnas kirjutades näideteks vaid juhtumeid kus liiga on tehtud Keskerakonnale ja ka Rahvaliidule. Pealinna osas leiab mees, et ametisse on võetud professionaalsed ajakirjanikud, kes lihtsalt ei edasta ametlikku teavet, vaid esitavad seda ajakirjanduslikult loetavas vormis ning loodab ühtlasi, et lehe areng on andnud tõuke ka teiste väljaannete Tallinna külgede arenguks. Sest enne seda olid need ju lausa jubedad. Takkaotsa on tarvis rõhutada, et Pealinn on poliitilise sõltumatuse hoidmisega hakkama saanud!    No kuulge. Tule taevas appi! Ma ei tea kas nutta või naerda aga Pealinna paneks küll väikesesse, pimedasse keldrisse peitu ja Tammerk võiks teda seal padjana kasutada.    Samast lehenumbrist (PDF) võib lugeda poliitilise kallutamatuse stiilinäitena veel täiesti poliitiliselt kallutamata juhtkirja, meediapeegli rubriiki, Oleg Harlamovi ja Olev Raju sõnavõtte. Edgar Savisaare sõnavõtt piletikontrolli osas on samuti tore. Ei olgu, muidugi on näiteid ka teistsugusest.    Aga no ma ei saa aru. Leidis Tammerk ka loo mida kirjutada, mõtted kuidas seda kirjutada ja otseloomulikult - koha kuhu seda kirjutada. Hea, et ma ära ei minestanud.    Aga ajakirjandusest ja poliitikast. Jättes pikemalt kommenteerimata Tammerki väited kallutatuse osas, sest need põrmustas (mitte, et ma üritaks eitada kallutatust ühele või teisele poole, ei ürita, tunnistan selle olemasolu) ta enda artikliga juba enne kui neist viimased väljagi  öelda jõudis. Lühidalt arvan ma sedapalju, et mul ei ole mingit probleemi sellega kui väljaanded võtavad poliitilisel maastikul seisukoha, otsustavad toetada ühte-või teist erakonda või kandidaati. Vastupidi, minu hinnangul oleks palju parem kui väljaanded, tele- ja raadiokanalid avalikult ja ametlikult enda toetust deklareeriksid. Olukord oleks hoobilt palju selgem. Kahjuks ei näe ma seda lähitulevikus juhtuvat. Mõtlevad kriitikud ja arvajad saavad siinkohal loodetavasti aru, et see ei tähenda seda, et seeläbi  peaks olema lehe sisu kallutatud, kuigi kindlasti on enamikel kohe jooksev mõte, et kõik lehed muutuvad Pealinna sarnasteks. Loodan naiivselt mõistuspärasusele.    Olgu, see selleks. Mine haara nüüd postkastist Pealinn, rebi see peenikesteks ribadeks ja postita Tallinna linnavalitsuse aadressile… (hm. peaks selleteemalise kampaania tegema?)    * Käesoleva postituse autor tunnistab ausalt ja avameelselt postituse selget kallutatust. Kuskile suunda kindlasti.