"emme kas me täna lähme ka võõra onu autoga?" küsib mu peebi kui me lasteaiast koju läheme. vanamees on hämmaris. "kelle müts see on?" küsib vanamees kui leiab esikust võõra soni. või leiab meestekindad. kindad olid täitsa katkised, need viskasin ahju. müts on ok. peajälgedega, aga täitsa viisakas veel.  ilmselt on meie kodus imaginaarne sõber. aga seekord sedasorti, keda keegi ei näe aga kes  ikkagi jätab oma asju maha.  müts on firmalt cropp. noh pole taatide müts. küsisin vennalt, et kas tema oma. polevat.  vot ei teagi.    helistati "sealt" ja öeldi, et diivan tuleb 15 minuti pärast! uskumatu!