Kui ma mõnd maailmalõpuraamatut  loen, siis seal on lootusrikkalt iga kord jõutud inimkonna koguarvu drastilise vähenemiseni, globaalkaubanduse ning üleilmarändamise piiramiseni seljakotijõudlusega, fossiilkütusevabade väikemajanduste tekkeni ja rõõmsa mahepõllumajanduseni, kus heal juhul on suudetud taas tekitada isegi elekter, ilma seejuures enam oma näppe Emakese Maa naftaküllasesse dekolteesse ajamata. Emakesed tahavad imetada ainult võrdlemisi titeeas kodanikke, mitte paljuhambulisi näljaseid ning peast ogaraid teismelisi. Me oleme nüüd  need teismelised - aru peas veel pole, aga jõudu juba ülearu palju.