Poolteist nädalat tagasi vestlesin tuttavaga lasteaiateemadel. Tuttav (meesterahvas) oli arvamusel, et  lasteaiad on ikka üsna karmid asutused: kaks kasvatajat paarikümne jõnglase kohta. Polevat piisav. Pidin nõustuma. Ideaalis oleksin ma tahtnud oma pojale midagi pigem lastehoiu sarnast, kus koos käib 5-6 last ja veel rohkem meeldis mulle mõte Tartu Lastehoiuseltsi hoidudest. Nemad on nimelt pisut ökovaatlikumad. Kahjuks on see lugu ikkagi tasuline ja päris kallis meie jaoks. Niisiis jäi munitsipaallasteaed.  Selle munitsipaallasteaiaga oli selline tore juhus, et Tartusse mu laps sel aastal ei saanud ja  sai hoopis Kambjasse. Mulle väga meeldib sealne lasteaed. Välispidiselt tahaks uut krohvikihti, aga seestpoolt on väga ok. Juss arvas sama.  Läksime esmaspäeval suure hurraaga lasteaeda ja nägime väraval silti: 9. augustil lasteaed suletud vee- ja elektrikatkestuse tõttu. Nooh egas midagi - pakkisime endid auto peale ja lohutasin last, et kodus saame ju ka õues olla.  Teisipäeval proovisime uuesti. Olime 10 paiku platsis ja enne meid olid teised neli sellenädalast lasteaiaskäigu proovijat juba  kohal. Parasjagu sätiti õue minema ja see oli loomulikult Jussile vägagi meeltmööda. Liumägi on seal selline mõnus ja kahestele sobivas suuruses, liivakast on üüratu suur - Juss kaifis esimesel päeval paljajalu liivakastis jooksmist   Peale tunnist õuesolekut mindi tagasi rühma sööma. Juss oli väga tubli ja sai isegi enamus suppi suhu, mitte lauale või laua alla. Kõht täis asutasime kodu poole  minema. Kodus Juss rääkis muudkui: "homme, homme" ehk siis ootas lasteaeda tagasi minekut.  Kolmapäeval läksime poole üheksaks, et jõuda hommikusöögile. Juss sõi ära ja asus mängima ning ma läksin juhatajaga lepingut tegema. Aeg lendas linnutiivul ja juttu ikka jätkus. Teel rühma põrkasin koridoris kasvatajaga kokku ja sain loa paariks tunniks ära minna, sest kogu selle aja, mil mina olin juhataja juures, ei teinud Juss märkamagi, et emme puudu.  Kui 12 paiku Jussile järgi läksin kuulsin, et  korraks oli õues emme-igatsus tulnud, aga kohe oli laps sellele leevendust leidnud - hakkas koristama liivakastist mänguasju kokku   :) Üldse oli ta kõva käsi koristamises olnud. Autos teatas Juss, et "homme" ehk siis lasteaias oli piisavalt tore olnud. Ja teine asi, mis kõlas, oli "magustoit"   Täna viisime Jussi juba poole kaheksaks, sest kui T tööle läheb, siis ta hakkab ise Jussi transportima ja mõistlik olekski juba õigesse rütmi saada päev. Juss jäi kenasti kasvatajatega ja kui poole kaheteist ajal järgi läksin sain jälle kiita kui tubli laps mul on   :) Isegi üks teine ema, kes oli lastega koos aias olnud hommikupooliku, kiitis Jussi. Härra ise ei teinud ülemäärasest  kiitusest välja ja küsis hoopis teise portsu magustoitu juurde   Homme viime ka hommikupoolikuks Jussi aeda ja järgmisest nädalast proovime siis lõunauneks ka teda sinna jätta.  Mul on tunne, et need kasvatajad ja söögitädi on piisavalt toredad, et kompenseerida pisikese hoiurühma eeliseid. Lisaks on Kambja lasteaial ka asukohaeelis, mida ämm muidugi ei arva