Rulluisuratta läbilõige. joonis Rulluisuklubi ABEC.    Mõtlesin, et rulluisutamine on pigem nagu asendusala jooksule, aga selgub, et saan sellega veidi ka sügavamaid mehhaanikaalaseid teadmisi meelde tuletada. Pühapäevane vihmas rullitamine päädis sellega, et eile õhtul tekkinud idee, tõusta täna hommikul päikesega (või mõned hetked hiljem) ning teha üks kiirem tiir, lükkus siiski õhtusse.    Nimelt jäi mul pühapäeval enne märjale pinnale minekut lõpuni lugemata üks lause, mille lause esimene pool ütles, et pärast märjas sõitmist tasub uisud ja rattad kindlasti ära pesta ja kuivatada, ning lause teine pool, et eraldi tähelepanu laagritele, mis lahti võtta ja kuivatada ja õlitada. Eile õhtuks loobus koostööst ühe tagumise ratta laager ning streikisid ka teised ning täna lähen süvenen tehnoloogiasse veelgi, et uued liikurid saada. Olemasolevad laagrid nimelt pole hooldatavad-õlitatavad. Ühepäevaliblikad siis. Uued puksid on ka kotis ning õhtul avan minigaraaži. Polegi midagi ammu rubriigist DIY (do it yourself) katsetanud.    Maakeeli juhend, mis mul ka abiks ehk  Oliver kirjutab (koos fotodega), kuidas ta enda uiskudel laagrid hooldas.    Põlv on aga on juba täitsa kobe (jooksu, mitte mingites muudes mõtetes) ja kindlam kui  viimastel nädalatel, tänan küsimast. Ent jooksuga olen siiski veel veidi tagasihoidlik ning hajutan riske muude treeningutega. Näiteks idee käia homme enne tööd (7.30) miskis grupitreeningus tundub jumekas. Loodetavasti ka homme hommikul.