Lassenius, kelle kirjutistest võib järeldada suurt lugemust eksemplikirjanduse vallas, tundis arvatavasti vähemalt ühte või ka rohkemaid nendest variantidest. Varianditi esineb küll erinevusi vahendites, mida jutlustajad kuulajaskonna tähelepanu võitmiseks kasutavad,  kuid lugude struktuur on sama. Lasseniuse-poolse uuendusena võib märkida seda, et ta ei põiminud oma jutlusesse põnevaid lugusid, vaid saavutas üldsuse huvitatuse zhongleerimise abil.