Anonymouusele: Ok, ma kirjutan, mis muarust praegu toimub.  1) Kunstiharidus on omadega p-s. See 3-aastase bakalaureuseõppe süsteem ei  kõlba kuskile. Kolme aastaga kunstnikuks ei saa. Tulevad sinna poisid-plikad otse keskkoolist, EKA-s õpetab Ole nad fotode järgi mustvalgeid maale tegema, Tartus Elken, mingit elukogemust ega maailmanägemist neil ei ole. Õpetuse põhisisu on end müüa. Sel pole kunstiga midagi pistmist. Magistratuuris, nii vähe kui seda meilüldse on, valitseb kaos. Minge kõik välismaale õppima.  2) 90tel tegid ilma kuraatoriprojektid. praegu neid enam praktiliselt pole. Mõneti olid need Sorose näitused hea asi, panid midagi  liikuma. Pluss tuhanded festid igal pool. Praegu pole EW-s lihtsalt pappi, et lennukaid üritusi teha, kuraatoritel puudub motivatsioon ja kunstnikel vastavalt esinemisvõimalus. Muidugi võib teha isiknäitusi, aga korralik isiknäitus maksab vähemalt 30000, nii suure toetuse saavad ehk paar kunstnikku aastas, ülejäänud võivad kohvikus lillepilte näidata. Kus on papp kunsti jaoks, kui meil on majanduskasv nii suur et ajab üle ääre? Kus on mitmeaastased grandid mis võimaldaks kunstnikel tegutseda ilma samal ajal  kolmel palgatööl käimata? Miks ei ole galeriisid, kes müüksid - turgu juba oleks, kõigil potentsiaalsetel ostjatel on juba röster ja auto ja maja hispaanias olemas? Jne. Puudub mitmekesisus, mis on toimiva ökosüsteemi alus.