Ja kui minna tagasi pealkirja juurde ja kõnelda Michael Jacksoni fenomenist, siis ongi minu jaoks selleks teatav imetlusväärne võime:  jääda ühtaegu iseendaks, teisalt olla niivõrd muutlik, et suhestuda aegade jooksul niivõrd paljude maitsetega, (muusika)stiilidega, inimestega, nägudega sõna otseses mõttes... - millest jääb mulje: kas on üldse üks inimene selleks võimeline!? Tunnistan, mullegi tundus Michael Jackson justkui surematu: kuulsin temast esmalt kui olin alles laps ja juba siis oli ta ammu kuulsuse tipul, kuid mulle Eestis veel küllalt tundmatu, ja mida aega edasi, seda rohkem olen teda jälginud, tema muusikat avastanud... ja seda rohkem olen hakanud teda imetlema. Ühelt poolt on mulle alati tundunud, et ta ei vanane iialgi ja jääb alati nooreks, nii kehalt kui vaimult, teisalt: tal on mitu nägu, ta oleks justkui ebareaalne jumalik olend, kes on võimeline muunduma just selleks ja selliseks kelleks parasjagu tahab: nii laval kui reaalses elus füüsiliselt. Ta on inimene, kes teeb endast ükskõik kelle, kusjuures mida iganes ta ka ei teeks, läheb see ühel või teisel inimestele peale: kes leiavad, et nii ongi ainuõige ja imetlevad tema jumalikku staatust, tema võimet luua end üha uuesti iseenda äranägemise järgi, mida n-ö tavakodanik üldjuhul ei saaks, isegi kui väga tahaks; ja kes leiavad, selles kõiges midagi sulaselgelt ebainimlikku ja taunimisväärset. Ja see kahetine ebainimlikkus ongi minu arvates üks oluline osa Michael Jacksoni raskesti kirjeldavast fenomenist: see ebainimlikkus, mis sündis muusikast ja sellest, kelleks Michael Jackson kujunes ja milline ta oli. See ebainimlikkus koos nende kõigi omavahel haakuvate nägude, stiilide, täiuslikkusnõuete, muusika, lapselikkuse, siiruse ja palju muuga... see telg, mis oli alati temale omane ja üks ja mis tekitas alati arusaama: see on omane üksnes Michael Jacksonile, kuid mis mingil tasandil oli pidevalt muutuv ja mis oli samuti vaid temale omane. Ja nõnda ongi, et raske on nimetada seda, mida Jackson on teistelt üle võtnud, küll aga võib hulganisti nimetada seda, mida teised on Michael Jacksonilt üle võtnud. Meenutagem kasvõi praeguse aja mõningast staari Justin Timberlaike'i ja tema ilmselget seost Michael Jacksoni stiiliga. Kuid ilmselt teame me kõik vaieldamatult seda, et kogu selles erakordsuses on Michael Jackson sisuliselt asendamatu: ta on alati olnud muusikamaailmas justkui eraldiseisev isiksus, kelle mõju ei kao kusagile - nagu ütles T. Kahu!