Nt vanemaks eesti kirjanduseks peetakse meie kirjanduslootraditsioonis algusest peale (1. eesti kirjandusloo kirjutas  D.H.Jürgenson 1843/44) kõike eesti keeles kirjutatut. Lihtne loogika. Seega pole üldse vahet, kas mingi vana tekst on ilukirjandus või mitte - ta on eestikeelsena igal juhul eesti kirjandus. Läti Henriku kroonikast leiti peotäis tuttavaid sõnu ("maga magamas", "laula, laula, pappi!", "maja" jne) ja isegi SEE puru on Jürgensoni meelest eesti kirjandus. Ja nii on see jäänud tänini (19. saj. lõpul lülitati kirjanduslukku ka rahvaluule, mida enne kirjanduseks ei peetud - aga rahvaluule massüleskirjutused olidki väga  hilised).