Eile kulus teatud osa päevast Raadio 2 Aastahiti kuulamisele. Tõsi küll, sellest 24 tunnist (või midagi sinna kanti) õnnestus raadio juures olla maksimaalselt 3 tunnikest. Asja mõte oli iseenda testimine, et paljusid niiöelda hittidena esitatavaid lugusid kuulnud ka olen. 10 aasta tagusest õhinast, kus ise sai hääli antud ja  saade korralikult algusest lõpuni ära kuulatud, pole enam midagi järel.  Peab nentima, et iga aastaga järjest hullem mandumine. Selle aasta tabavusprotsent jäi tublisti alla poole. ikka ja jälle pidin tõdema, et seda lugu kuulen ma küll esmakordselt. Eriti masendav seis oli väljamaa arvestuses. Siiski leevendab masendust tublisti teadmine, et rohkem kui ühe korra ma enamikke lugusid kuulata ei kavatsegi. Ja see kord oli eile ära.  Suurem osa õhtust sisustus õnneks mõnusas seltskonnas filme nautides.  Mõlemad filmid ("Vihmamees" ja "Mooorrattapäevikud") pakkusid suure elamuse ja üldse ei tule kulunud aja pärast kahetseda.  Ja raadiolained voogasid taas mu tuppa hetkel, kui kuulutati välja võitjad. Timberlake ("oi, seda lugu ma olen küll kuulnud, kas see siis ongi Timberlake") ja Tannu ("näedsasiis").  Kui üritasin suurest pettumusest oma isiklikku edetabelit kokku panema hakata, siis väsisin peatselt. Milleks kogu see ajakulu? Võtan parem veidi aega ja vaatan ringi ka natuke :).