Kui teade Julianuse surmast liikvele läks, kurtis üks keisri lähedasi sõpru: "Hea ei ole enam au sees. Patuste ja liiderdajate seltskond võtab võimust… Nüüd on tee laialt lahti, suured uksed on pärani pahategijaile, et nad  saaksid rünnata. Müürid on langenud." Samal ajal kuulutas endine kaasõppur Ateena ülikoolis, et surnud on "draakon, usutaganeja, suurvaim, assüürlane, kõikide ühine ja isiklik vaenlane, see, kes on tulvil hullumeelset raevu ja kes ohustab paljut siin maailmas ning kes on rääkinud ja arvanud palju ülekohtust Taeva vastu". See hüüd oli võidurõõmus ja ka julm.