Jaapani kirjanduse tundja Enderling lausub: "Võitlesid budistlikud ideed muistsete rahvusvaadetega, India helge kujutelm - Jaapani oma selge lihtsa terve loodusvaatega- ja võitjaks on jäänud viimaks "loodusilo" korealastes, jaapanlastes, "kes õitsva kirsipuu ees lausa ilutsemishõiskega käsi plaksutavad, nagu lapsed", kes lillede õitseajad suurteks rahvapidudeks teinud. Ka meie aegu paistab võõrale rändajale Jaapanis silma kõigist kultustest peailmena -  loodusilutsemine. Jaapani algupärase kujunduse kohta ütleb Sadakitschi Hartman: "Siin on Shintao õpetus läbikumav ja võõraste ebauskude müütoste ja nõiduslikkuse koore läbi kajas jaapanlastes see (Tao) hingejõud, mis kõigele andis valitud peensuse ja lihtsuse, mis aitas jaapanlastel ka siis iseennast leida, kui võõramaised tõuked ähvardasid hävitada kodumaa jumalaid ja esiisade pärandusi."