Oluline on ka küsimus, et kelle vahel peaks selline märkimisleping olema sõlmitud. Ülalviidatud Riigikohtu lahend määratleb üheselt, et kapitali suurendamisel on oluline eristada kahte tasandit - osanike tasandit ning ühingu tasandit ning märkimislepingu sõlmimine ühinguga võib olla  ebapiisav saavutamaks investori jaoks vajalikku eesmärki. Ühing ei saa sundida osanikke/aktsionäre tegema kapitali suurendamiseks vajalikku aktsionäride või osanike otsust. Teisisõnu, ühinguga lepingu sõlmimisel on selle rikkumisel ühingu poolt investoril nt. kahju hüvitamise nõue, täitmise nõude olemasoleks on vastava (märkimis)lepingu pooleks vajalik kaasata ka aktsionärid/osanikud, kuigi ka siis võib sellise lepingu reaalne täitmisnõue osutuda praktikas vägagi raskeks või isegi võimatuks.