Hariduse kui formaalse institutsiooni ajalugu, mida tähistab kooli teke, algas Eestis 13. sajandil pärast Eestimaa vallutamist saksa ja taani feodaalide poolt ristisõdade käigus. Esimesed koolid asutati kiiresti arenevatesse linnadesse ehitatud peakirikute ja kloostrite juurde. Nende ülesandeks oli anda haridust tulevastele vaimulikele. Ent paralleelselt vaimulike harimisega toimus rahva harimine ka katoliku missa kaudu, mille liturgiline külg - ülev laul, vaimulike pidulik riietus, ohvrisuits - ei saanud jätta mõju avaldamast ka põliselanikele, kes ladinakeelsest jutlusest sõnagi aru ei saanud. Võib vaid kujutleda, kuidas mõjus eilsele põlluharijale, nüüd linnas elavale eesti soost mehele või naisele (keda oli arvatavasti pool linnaelanikest) katoliku kiriku pidulikkus ning pürgimine taevaliku poole.