Esimene ööfilm, Jaapani animatsioon Vexille, oli väärt seda, et 12-ks Kosmose saali jääda ning kella 2 paiku öösel kodu poole kõndida. Oakenfoldi helitaustaga ulmekas, mis koondas minu jaoks mitmeid varem nähtud ideid (kasvõi need "kõrbeussid", eksole), tehes seda samas maitsekalt. Mulle meeldivad ulmekad, mulle on alati meeldinud multikaid vaadata :P (Keerutame saba!) ja kui need kaks kokku saavad, on pidu meie õuel. Muhe vaatamine, soovitan.