No nõutaksegi võimatut. Või midagi imelikku. Misjärel tekib negatiivne selektsioon pakkujatest. Vastavad need, kes näevad võimalust asja hinnapiirides ära teha. No ja kui klient ka veel rahul on, siis miks mitte. Lihtsalt - tulemusel pole küsimusele sisulise vastamisega muidugi  erilist seost (mis pole tihti ka liiga oluline - eks iga amet aja ikka oma asja). Kuna sellised raportid lähevad kole lihtsalt läbi, siis ongi tekkimas mingi pseudoanalüüsi standard ja keegi oma maine pärast ka kartma ei pea.    Eesti väiksuses ka probleem - ei ole seda sisemist kriitilist massi erinevate teemade juures, mis paneks vähemalt sellele mõtlema, et mida mu konkurent arvaks või ütleks sellise jama kohta.    Ühiskonnateaduste skeptik.ee-d oleks Eestile vaja :)