Järgmisel päeval seadsime sammud ühte kaunisse kesklinnas asuvasse jõeäärsesse parki, kus pidi toimuma suuremat sorti eestlaste jõulupidu. Eriti lahe oli asja juures juba see, et sinna sündmusele saime esmakordselt üle jõe laevaga sõita. Kohale saabudes olime esialgu pisut hädas kuna park oli ilmatu suur ja täpset kohta kokku lepitud ei oldud aga viimaks kuulsime siiski ühes seltskonnast eestikeelseid kilkeid ja suundusime sinna. Esialgu olime  küll umbes kümnekesi aga tasapisi tilkus inimesi juurde ja kõrghetkel võis meil koos olla 30 inimese ringis. Grillisime, mängisime palli, jagasime Austraalia muljeid ja leidsime endale hulganisti uusi sõpru.    Jõulukuu 26ndal päeval olime aga juba varasemalt oma majanaabritega kokku leppinud, et teeme oma maja inimeste ja nende sõpradega ka koos ühe jõuluistumise. Pidu tuli välja tore, kahjuks aga vedasid meie majanaabrid meid alt ja ei suvatsenud näole anda. Kahju aga no mis sa teed, küllap oli neil tähtsamaid toimetusi selleks õhtuks. Jõuluvana oli Margusele toonud uue  laua mängu nimega "Billionaire", mängisime siis seda ja tegime ise piparkooke, mis tulid isegi täiesti söödavad välja.