kõnnib sinust ignoreerides mööda, vaadates just sinust möödumise hetkel mujale või tehes midagi, mis justkui tunduks vajaliku asjaajamisena? Olgu siis põhjuseks mis iganes,  näiteks ei näinud just parim välja või ei tahtnud parasjagu rääkida või oli lihtsalt miski pärast.. piinlik? Minu meelest natuke lapsik käitumine, eriti kui kõnealune ise on juba ammu üle täiskasvanuea piiri. Vanasti see mind ei häirinudki.. ja ega häiri tegelikkuses ka nüüdki, aga lihtsalt pani mõtlema. Mõtlema selle üle, et vahest suudetakse end jutuga teha nii suureks inimeseks, aga tegelikkuses on raske isegi elementaarsetele viisakusnormidele alluda. Näete nüüd ise, mitte hetk ise pole piinlik, vaid  resultaat sellele.