Või on tegu hoopis peamurdmisülesandega? E-posti, Facebooki ja Twitterit oskab tänapäeval iga  lapski kasutada, ehk on traditsiooniline post siis ühtlasi ka intellektuaalse meelelahutuse eest? Miks peaks ühe maksikirja kättesaamine olema lihtne rutiinne protseduur?