Selliste provokatiivsete seoste illustreerimiseks sobivad ehk kõige paremini juhud, kui Jerusalemma Maarja ikonograafia näib ettekavatsetult kasutavat imetava Maarja ikonograafiat. Üheksandast sajandist pärinev "Sacra Parallela" manuscript sisaldab illustratsiooni, millel esmalt on kujutatud Maarjat oma  last rinnaga toitmas, siis teda tükeldamas ja tema ihuliikmeid söömas ning lõpuks näitamas lapse jäänuseid taldrikul. Rinnaga toitmise pildil söödab ta last ühest paljastatud rinnast ja lapse nägu on suunatud vaataja poole, täpselt nii nagu selleaegsetes juba standardiks kujunevatel madonna ja lapse kujutistel. Ja veelgi silmatorkavamalt ilmneb see seos 1531. aastast Reimsist pärineva draamateose "Kättemaks" piltidel, millest üks kujutab piiramis-aegse nälgimise õudseid tulemusi - ümberpiiramisest välja  murdjaid näidatakse üksteist ähvardamas ning hobust nülgimas, süüakse nii kodu kui -röövloomi, samal ajal kui sellest stseenist paremal on episood lapse tapmisest, praadimisest ja söömisest, samuti jäänuste demonstreerimisest kohutatud mässulistele. Elav pilt lapse tapmisest on eriti huvipakkuv, kuna alasti lapsel pole seekord kõri läbi lõigatud, nagu enamikus teistes allikates, vaid ta külge on torgatud suur nuga samal ajal, kui ta ema kõigutab teda oma rinnal imetamise poosis ja naeratab õnnistatult.  Sarnasus konventsionaalsete imetava madonna ja lapse kujutistega on üsnagi märkimisväärne, eriti tähelepanuväärsed on ohvrilapse küljehaav ning tema tükeldatud keha demonstreerimine taldrikul. Niisiis on seitsmeteistkümnenda sajandi alguse Prantsusmaal tehtud sellise erilise allakriipsutamisega avalikuks Maarja teo side selleaegse eukaristilise praktikaga.