Täna hommikul peaaegu et kaalusin bussisõidu varianti, sest eile õhtul kui auto lukku panin kostus väga valjut sisinat ja nagu arvata võiski oli üks kumm hommikuks täiesti tühi - noh veljega vastu maad. Seda ei saa eriti imeks panna, sest sild vajaks reguleerimist ning rehv oli välimisest küljest niitideni ära kulunud. Hommikul ostustasin hoopis Oskarile helistada ja sain autoga tööle. Õhtul saan loodetavasti koos  Enega koju. Jala ei viitsi käia, sest öösel pusisin kella kolmeni ühe presentatsiooni kallal ja natuke on veel väsimust küljes.