Euroliidu head ideed hakkavad üha enam ähmastuma.  Või äkki on hoopis nii, et Euroliidu varjatud mõte hakkab üha enam välja tulema?    Kui selle ühenduse algupärane idee oli luua majandusliit, mille eesmärgiks oli ühtse turu loomine, siis pole  selles ju midagi halba. Alati on loodud riikide vahel majanduslikke (ka poliitilisi ning sõjalisi liite), millised teatud ajahetkel peavad oma ülesandeid täitma.    Kuid Euroliidu probleemiks on esimene suur valearvestus - majandusliitu saab luua võrdse suhtumisega partnerite vahel. Võrdse suhtumisega selles suhtes, et kokkulepitud reegleid järgitakse.  Tulemus on käes - Lõuna-Euroopa majanduskultuur on sedavõrd erinev Kesk- ja eriti Põhja-Euroopa majanduskultuurist, et Euroliidu laevuke  kipub vägisi uppuma ning Põhja- ja Kesk-Euroopa Euroopa on sunnitud reegleid mittejärgivaid partnereid toitma viisil, mis lõppkokkuvõttes võib majandusliku kollapsini viia.    Sama on ka üldise- ja rahvuskultuuriga.  Ei eksisteeri mitte ühtegi tõsiseltvõetavat põhjendust, miks rahvusriigid ei võiks edukalt moodustada majanduslikke või poliitilisi liitusid. Oluline on, et see oleks partneritele kahepoolselt kasulik ehk partnerid oleksid üksteisele vajalikud, säilitades samas ja eelkõige igale  rahvusriigile kultuurilise eripära, millega rikastatakse kultuurset kooslust.    Niipea, kui siin aga hakatakse erinevaid kultuure jõuga miksima üheks unifitseeritud eurorahvuseks, nii on kohe ka kuri karjas.    Või siis laiemaid eesmärke vaadatuna võib mõista, et iga riigi ülesanne on iseenesest tulenevalt turavlise keskkonna loomine oma kodanikele.  Samas kui rahvusriik on mistahes liidulepinguga seotud teiste riikidega, siis on lubamatu, et ühiseid huve kureerivad liidu ametkonnad  sekkuvad siseriiklikesse küsimustesse moel, mis õõnestab turvalisuse aluseid või kutsub esile sulaselge mõistmatuse. Selline käitumine hävitab mistahes liidu aluseid ning kohustab rahvusriiki kaaluma tõsiselt eemaldama end liidulepingust.    Võtame siinjuures sellise kahepalgelise soovituse, millega on välja tulnud organ, mis kannab uhket nime - EL Nõukogu piinamise ja ebainimliku kohtlemise tõkestamise komitee.    Avaldas see komitee oma 2007. aasta raporti Eesti kohta Seoses  aprillirahutustes kinnipeetute kohtlemisega.    Selles soovitati tuletada politseinikele meelde, et igasugune kinnipeetavate kehaline või verbaalne väärkohtlemine on olenemata asjaoludest lubamatu.    Ilmselt unustas komitee, et kinnipeetavad käitusid lubamatult, provotseerivalt, kahju tekitavalt, politsei seaduslikke korraldusi eiravalt ning korrakaitsjatele aktiivset (tervisele ohtlikku) jõudu rakendades vastu hakates.  Politsei ainus kohustus on korra tagamine ning vajadusel ka selleks jõudu  rakendada. Komitee pärineks kui valgest vatimuinasjutust, kes elu tundmata jagab mingeid oma arusaamasid kurjategijatega käitumisest.    2007. aasta aprillisündmuste järel Eestit külastades sai komitee toona kinnipeetutelt arvukalt kaebusi väidetava väärkohtlemise ja ülemäärase jõu kasutamise kohta politsei poolt, selgub raportist.    Just nimelt - väidetava ... ülemäärase ... .  Meie, kes me selle sündmuse sees elasime, me teame, et pigem oli politsei jõuetu, sest ALAMÄÄRASE jõu  kasutamise tõttu suutsid pätid pool linna maha lõhkuda.    Ei - komitee ei uurinud mitte sündmust ennast, sest pättide poolne ebainimlik väärkäitumine pole sellise komitee jaoks oluline. Pisut ühekülgne või mis?    Raport märgib, et piinamise vastane komitee on teadlik, et selliste ebatavaliste sündmuste korral peavad politseinikud langetama otsuseid keerulistes tingimustes. Sellest hoolimata kehtib keeld piinava ja ebainimliku kohtlemise osas ka sellistes olukordades.    Komitee soovitas tuletada meelde kõigile politseinikele, nende hulgas ka eriüksuslastele, et kinnipeetavate väärkohtlemine (ka sõnaline) on vastuvõetamatu ja karistatav mistahes olukorras. Samuti soovitati meenutada, et ametikohustuste täitmisel tuleb rakendada nii vähe jõudu kui võimalik ja kui kinnipeetavad vastupanu ei osuta, siis on nende löömine täiesti välistatud.    Samas usub see komitee vaid pätte, mitte aga politsei töötajaid.  Ei ole teada ühtegi tõsimeelset fakti, kus politsei oleks  asja eest teist taga läinud ja lahminud nuiadega sõnakuulelikke ning alandlikke (ja kindlasti ka süütuid) seadusekuulekaid persoone.    Veel soovitas komitee koolitada politseinikke kasutama minimaalselt vägivalda ning kasutada tungival vajandusel vaid võtteid, mis tekitavad võimalikult vähe vigastusi.  Siinjuures on taas olukord selline, et politsei just nii käituski. Aga etteheide kulub ikka marjaks ära - nii igaks juhuks vist.    Piinamise ja ebainimliku kohtlemise tõkestamise  komitee ei kiitnud heaks ka avaliku korra tagamist oma nägu varjates. Seda tohib teha vaid väga erandlikes tingimustes, tagades mõnel muul viisil ametniku identifitseerimise võimaluse (näiteks selgelt nähtav number vormil).    Loomulikult unustas komitee ära Eesti väiksuse kui ka need ähvardused, millised šovinistlike laamendajate poolt politseinikele tehti. Need ähvardused olid piisavalt tõsised, et oma pere ja enda turvalisuse tagamiseks varjata nägu maskiga.    EL Nõukogu piinamise ja  ebainimliku kohtlemise tõkestamise komitee suurimaks apsakaks on see, et tohutus õiglusetuhinas koostatud raport kutsub esile paratamatult pättide poolt rahulolutunde - näe, ma olin õige mees, võitlesin õieti ja mulle tehti liiga ... . Sellega õhutatakse otseselt laamendajaid tulevikus sama stsenaariumi järgi käituma, kärpides samal ajal õiguskaitse organite vastutegutsemise võimalusi.    Või lihtsamini öeldes - püüdes saavutada õiglust, saavutatakse õiglusetus ja oht ühiskondlikule stabiilsusele.  Laps virutati pesuveega aknast tänavasillutisele.    Lõppkokkuvõttes on mul üks soovitus. Seda nii võrdse kohtlemise printsiipi järgides kui ka tasakaalustatuse põhimõtetest tulenevalt.    EL peaks asutama EL Nõukogu piinamise ja ebainimliku kohtlemise tõkestamise komitee kõrvale veel teise - EL Nõukogu juures asuva kehtivate seaduste mittetäitmise teel ülemäärast, verbaalset ning füüsilist jõudu kasutanud isikute tegevuse tõkestamise ja uurimise komissariaadi.    Ja nüüd need  kaks - komitee ning komissariaat uuriksid üksteise võidu vastastikku seotud sündmusi ning esitaksid teineteisele erinevaid omavahel väljaselgitatud tõdesid/väiteid, vajadusel lükkaksid neid teineteise ees ümber ... mida iganes, kuni nad ükskord välja surevad.    Kui ausalt aga - selliseid mõttetuid rahaõgimise keskaparaate pole EL liikmetele vaja. Riigid peavad saama oma sisesündmustega ise piisavalt hästi hakkama, arvestades tavasid, kombeid (mis on muide üks nii seadusloome kui ka kohtumõistmise  alustest) ning riigis kehtivaid õigusakte (tõsi - meil on siin probleeme, sest riigisisesed seadused ei suuda kodanike ega ka riigi huve piisavalt kaitsta).    Euroliit jäägu majandussuhete juurde või lakkagu olemast. Vähemalt meie jaoks.    Anar Rand  BHR