Millegipärast kujunes just meie aed selleks kõige elavamaks kooskäimise kohaks. Eks üks põhjustest oli ka see, et meie aed oli suur ja asetses peaaegu meie seltskonna kodude keskpunktis. Minu vanemad ja tädi ei vaadanud kunagi paha pilguga meie peale. Me ei teinud ka midagi, mis oleks põhjustanud lahkhelisid kahe generatsiooni vahel. Meie põhiliseks harrastuseks oli sport, mida me tegime käepäraste vahenditega. Suurem osa neist oli meie enda valmistatud, nagu kaugus- ja kõrgushüppeplatsid. Teivashüppeks kasutasime pesukuivatuslatti, mis asja üsna hästi ära ajas. Seega, küsimus on vaid tahtmises. Meie spordivahendite puudulikkus ei kujunenud kunagi segavaks asjaoluks.