"tegelikult peaks aga sisetunnet ja maailma poolt teele saadetud märke pidevalt järgima - siis oleme enda ja eluga kahtlemata rohkem rahul. kas sa oled õnnelik siis, kui sa särad, lendad, vaimustud asjadest, või hoopis siis, kui sa mõtled, mis on õige?" (kristiina garancis)  mulle tundub, et mõtlemisega liialdamisega tuleks üldse ettevaatlik olla - juurdlesin eile selle üle, millega õigupoolest inimesed oma õhtuid täidavad (need, kes  ülikoolis ei käi ja kellel koolitööde tähtajad kuklasse ei hinga - võõrutusnähud endiselt), ja sain aru, et tegelikult on kõik minu sellesügisesed (pseudo)probleemid seotud sellega, et mul on olnud liiga palju aega mõtlemiseks.