Kardetavasti on uudis enda või pereliikme surmahaigusest väga suur shokk, mida, võimalik, et kaua enesele eitatakse, ei suudeta uskuda, loodetakse mis iganes imet… aga kui see faas on suudetud mingi eduga läbida, saab inimene järelejäänud osa oma elust täita intensiivselt oma äranägemise järgi arvestades teatud paratamatute asjaoludega.  Ma ise seetõttu eelistaksin nii enda kui lähedaste puhul sedasorti uudistest teada saada asap, et  kuniks on aega antud, võiks elada ikka täiega (mida iganes siis keegi täiega elamiseks peab).