Vanades asjades on oma võlu, juhusel ja sümbolitel kummaline mekk. Veidral kombel, sattusin ma seda raamatut lapates  kohe, kui näpu lehtede vahele torkasin, just sellele leheküljele. Mõni kehitaks õlgu aga mul kohe omad meenutused... Täna töötlesin vanu pilte, mis ma juba ammu lubasin näha saata ja leidisin selle. No, ma lobisesin samal ajal Naadiga, eks see aitas unustatud klõpsu meenutada. Jajaaa, minu kiiks aga siit edasi uus seos, et sel laupäeval kogub üks lugupeetud Haamer teised kokku, sest 100 on ümmargune nummer.