Eile istusime Sanderiga poole ööni linnateatri ees seal laudade taga ja fantaseerisime lastelugusid. See kihutas kusagilt  kaugustest inspiratsioonihoo kohale. Niimoodi pole minuga ammu juhtunud. Jälle on see aeg, mil mõistus liigub kiiremini kui sõrmed trükkida jõuavad.