Paljudel juhtudel näevad aluslepingud ette nõutava õigusakti vormi (näiteks EÜ asutamislepingu artiklis 94 käsitletakse direktiive). Paljudel muudel juhtudel aga täpset õigusakti vormi ette ei nähta (näiteks EÜ asutamislepingu artikli 71 lõike 1 punktis d nähakse ette "kõik muud  asjakohased sätted") või antakse valikuvõimalus (näiteks EÜ asutamislepingu artikli 40 sissejuhatavas lõigus ja artiklis 83 on lubatud "direktiivid või määrused"). Sellise vabaduse kasutamisel peavad ühenduse institutsioonid siiski võtma arvesse proportsionaalsuse ja subsidiaarsuse põhimõtteid (*1.2.2.).