Silmnähtavalt pole Ivo elu parimas    vormis, juba hommikul hotelli trepist alla minnes käisid tal kahtlased jõnksud põlvist läbi ja aeg-ajalt oli tarvis käsipuust tuge otsida. Ilmselt polnud see viimane ots Stockholmini elu meeldivaim  sõit tema jaoks. Bussitäis jaapanlasi saabus just hotelli, kui me parklas asju pakkisime ja ära hakkasime sõitma, vaatasid meid siis suu ammuli ja tegid pilti. Iseenesest muidugi tore, et sealsed inimesed sellistest pisiasjadest rõõmu oskavad tunda ja pildistamisväärseks peavad, aga no võiks ikka katsuda endale elu hankida või miskit.