Harjutasime tagaruumis astumist ja hetkeks vallutas mind paanika: mis saab, kui mul need kätteõpitud  ja loetud sammud meelest lähevad? Paar muusikut mängisid Mendelssohni pulmamarssi. Meeles on, et riiklik paaripanija rääkis kuivalt ja tuimalt äraleierdatud ja kordi kuuldud fraase. Ärevus oli siiski nii suur, et allkirja andsin valele reale. Järgnes fotode tegemine: istuge grammikene paremale, keerake pead pisut vasakule, naeratage nüüd, nihutame lillekimpu veidi allapoole, tõstke abielutunnistust natuke ülespoole…