22.06 pärastlõunal ootasin ma enda vana kooli õues enda noorima venna 12-nda klassi lõpuaktuse lõppu, et talle üks lillekimp kinkida ja niiviisi õues viibides jälgisin enda ümber toimuvat, peamiselt inimesi ja  nende käitumist. Ütleme nii, et mul tekkis pidevalt oma arvamus selle kohta, mida keegi parasjagu tegi. Noh, n+1 türblit tõmbas suitsu ja tõenäoliselt lendas koniots asfaldile. Mõni naeris nii, et õu kajas. Ja eriti häiris mind see, et veel mitmepäevasest vihmast pehmele õpetajate maja esisele murule otsustati parkida üks auto ja kuna see näitas eeskuju, siis ka veel teine ja äkki ka kolmas. Jälle mul tekkis arvamus, et kus persses on nende inimeste ajud, või õigemini - äkki need ongi persses? Esiteks muru  saab kindlalt rikutud. Teiseks on see kellegi teise muru. Kolmandaks, kas siis tõesti ei jõua 10 sammu astuda parklatest, kus oli veel hulgaliselt ruumi? Ja ma tahtsin küsida, et miks ei ole Eestis sellist seadust, et näiteks murule parkija auto juurde sõidab kohe metallipress, mille juht küsib murule parkinud auto juhilt, et kas tal oli mingi veenev põhjus murule parkimiseks ja kui vastus on jura, siis käivitatakse pneumaatiline press ja pressitakse auto metallkastiks ning kõige peale esitatakse ka  muruleparkijale arve pressimise eest ja trahv.