Abu Bakr-i esimeseks ülesandeks sai ühendada araaablased ühe usu alla. Paljud neist olid juba Muhamedi ajal usu osaks võtnud, kuid nad taganesid sellest pärast Muhamedi surma. Sõjalise jõu najal sunniti neid seda uuesti tegema ja Ridda langemisega 633 aastal sai see mure murtud. Ühtlasi läks enamus Araabia poolsaarest Abu  Bakri ja islami kontrolli alla. Ka tekkis seoses sellega islami mõiste jihad (dzihad), mis tähendab tõlkes "püha sõda" uskumatute vastu. Jihadi ajal oli moslem vabastatud kõigist kohustustest. See tõstis moslemi sõdurite tahet sõdida. Samuti lubas islam tema eest surma saanud sõdurile kohest paradiisi, kui samas tavalised moslemid pidid ootama alles viimsepäevani, kui nad võivad üle katsumuste silla ja viimsekohut minna paradiisi või sattuda põrgusse. Abu Bakri ja järgnevate kallifide valitsemine ei erinenud millegi poolest Muhamedi valitsemisest, kellel oli lisaks usu kuulutamisele, uute alade ja alamate värbamisele vaja ka riigikassat täita.