Hakkasin ise teadlikumalt II MS-i ja selle lõpu problemaatikaga  tegelema möödunud aastakümne keskpaigast peale. Ning samast ajast tajun ka probleemi, et kui seda teemat Eesti ühiskonnas käsitlema hakata, põrkume kohe meeletule puderkapsaatikale. Katsun seda puderkapsaatikat nüüd siis üksipulgi lahti võtta, ehk moodsas keeles öelduna dekonstrueerida.