Täna sai Loore 2-kuuseks. Madis võtab selliseid sündmuseid tõsiselt ja oli hommikul väga nördinud, et õele pole kingitust ja külalisi ei tule. Tordist ei pidavat piisama ja  nanade toodud printsessidega taldrik ja peapael on vaid nanade toodud (kingikotiga nanad saabusid käimiskeppide abil läbi pühapäevahommikuse pakase. väga muljetavaldav!). Ka ema/isa/venna panust olevat vaja. Õel on kindlasti vaja kaelakeed või vähemalt krooni, arvas Madis. Sünnipäevalaps ise tähtpäevast muidugi ei hooli. Venna poolt korduvalt ette kantud sünnipäevalaulud näivad küll meeldivat.    Milline on 2-kuune Loore? Marurahulik ja rõõmus beebi. Magab, sööb ja siputab. Karjumiseks pole  põhjust olnud. Ärkvel olles pikutab ta seal kuhu pikali pannakse ja vaatab vaikselt ringi. Kui tüdib, paneb end ise sealsamas magama. Naeratab viisakalt kõigile vastu. Õhtul aktiviseerub ning üritab end jalgu vehkides külje peale keerata. Väga ei õnnestu. Õnnestub aga üritus "Hoian ise oma pead püsti".  Rahuoluks ja helgeks meeleoluks on Loorel muidugi ka põhjust. Tal on vedanud väga hoolitseva vennaga, kes käib musitamas, laulmas ja paitamas ning hoiab ka vanematel silma peal. "Kas sa niimoodi paljaste  jalgadega jätadki ta?! Tal hakkab ju külm!". "Kuule, tule ruttu siia. Loore tahab vist süüa!" "Helista issile! Toogu Loorele kaelakee!", korraldab Madis kodust elu.  (Isa kuuletus ja tõi mänguasjade poest roosa nunnu karbi. Luttide jaoks. )