Need asjaosalised võivad omavahel kattuda, kuid samas võib olla ühe kategooria sees terve hulk erinevaid sihtgruppe (nt toimetulekutoetuse saajate seas on töövõimetuspensionärid, paljulapselised pered, üksikemad, töötud, pensionärid jne). Kas üks sotsiaaltöötaja võtab õiguse  kõnelda nende kõigi eest? Kui ühe sihtgrupi arvamus võetakse seaduse väljatöötamisel kuulda, siis mis õigusega teiste oma eiratakse? Siin ei aita vabandused, et üks grupp on aktiivsem, paremini organiseerunud, oskab oma seisukohta kujundada või välja öelda ja nendega on parem koostöö vms. Võibolla olen mina erand, kuid mina sotsiaaltöötajana ütlen, et mina ei esinda kliendigruppidest kedagi ja kui üks sihtgruppidest jääb konsultatsiooniprotsessist välja, siis küsiksin ka mina endalt väga tõsiselt, et kas ma  tahan seal osaleda. Milline olukord on demokraatlikum, kas see, kus seaduseelnôu 10-st sihtgrupist on kaasatud 5 vôi siis kui on kaasatud 7 sihtgruppi?