Tegu on kõige ägedama piparkoogikirikuga, mida mina seni näinud olen. Selleks, et sellise asjaga hakkama saada, peab piisavalt igatsema jõule ja omama suuremas koguses kannatust, et kõik need kummi- ja nööbikommid glasuuriga kleepida kiriku katusele. Ühesõnaga sellise meistriteosega sai hakkama mu kallis sõbranna Triin. Respekt!