Kirik oli tähtis kasvatuslik tegur. Praegu aga on palju haritlasi ja üliõpilasi, kellel ei ole kirikuga kõige vähematki suhet, kes tunnevad end täisväärtuslike inimestena ja kes on ka teiste  poolt sellistena tuntud. See näitab, et osa, mida täitis inimese elus varem kirik, võib ja saab praegu täita ilma kirikuta, eriti haritlaskonnas. Tähendab, üliõpilase kasvatustegurina kirik praegu ei tule kõne alla. Ta jääb arvult järjest väheneva nõrkade hulga illusoorseks pelgupaigaks.