Teteenide võit Groznõis 1996. aastal tähistas eesti kontekstis ühtlasi ka võitu rahvusluse diskursusele, mille järgi rahvuse täielikuks eneseteostuseks on vajalik "oma" rahvusriik ning väikerahvastel on selleks sama suur õigus kui suurtel; see oli võit diskursusele, mis peab kõiki rahvusi võrdväärseteks  ja suveräänseteks. Iseloomulik on Andres Herkeli märkus (Postimehes 10.9.2004), milles ta juhib tähelepanu asjaolule, et väikeste rahvuste probleemid ei mahu suurrahvaste maailmapilti. Sellega esindab Herkel olulist hirmu ja muret eesti rahvusluse diskursuses - jääda globaalselt valitsevas diskursuses märkamatuks ja mõistetamatuks. Kuna diskursused pürgivad enese kehtestamise ja suurema kandepinna poole, siis õnnestunud rahvuslik projekt (nagu teteenide iseseisvusvõitlus näiteks Groznõi tagasivallutamisel  1996) tugevdab ka antud rahvusluse diskursust. Teiselt poolt püütakse end ebaõnnestuvast rahvusluse projektist diskursiivselt distantseerida, rõhutades enam teisi diskursuseid, mis separatiste mõjutasid - teteenide puhul siis kuritegevust ja islamifundamentalismi.