Puuete vormistamise teema on Eesti perearstide seas olnud pikka aega punaseks lipuks, millega härga härjavõitluses õrritatakse. Põhjuseks see, et töö on ajamahukas: terviseseisundi kirjelduse tegemine vajab vastuvõtuvälist aega, patsiendi haiguskulu põhjalikku analüüsimist ning kirjapanekut, kusjuures oluline on hinnata tegelikult mitte meditsiinilist, vaid sotsiaalset hakkamasaamist (seega tegemist ei ole arsti, vaid sotsiaaltöötaja tööga). Ja lisaks - see töö ja aeg on arstile  tasustamata.  Puuete vormistamise hulk Eestis on pidevalt kasvanud, eriti masu ajal, kus puude vormistamine tagas inimesele tervisekindlustuse ning mingisugusegi sissetuleku - nii on töötus ning puude ja töövõimekaotuse protsendi määramise hulgad omavahel kenasti seoses, tegemist on nn libapuuetega. Lisaks kõigele muule ei taga praegune puuete süsteem tõelisele abivajajale seda abi, mida ta tegelikult vajab, ning on riiklikult kallis ja ebaotstarbekas. Seega ei rahulda süsteem ei riiki (kallis), ei  abivajajaid (abi nigel), ei arste ega ekspertiisi tegijaid (töömahukas ja tasustamata). Keda see siis rahuldab? Ja miks on sellest hoolimata süsteemi muutmine nii keerukas?  Olles selle temaatikaga tegeleva töögrupi liige (Eesti Perearstide Seltsi esindajana) viimased kolm aastat, püüdsin teemast kokkuvõtlikku ülevaadet tehes läbi käia erinevad etapid ja koosolekuprotokollid, mis Eesti Perearstide Seltsi osalusel on toimunud. Lõpetuseks tundsin, et olen jõudnud absurdimaailma, kus kass kaob, aga naeratus  jääb. Allpool toon lühendatult ära läbirääkimiste kirjeldused, seda peamiselt selleks, et mu kolleegid - arstid - näeksid, et tõepoolest on püütud süsteemis midagi muuta. Aga välja tuleb nagu tavaliselt.    Noppeid "puuete kronoloogiast"  2008 sügisel tuli Eesti Perearstide Selts Sotsiaalministeeriumis (SoM) välja ettepanekutega uuesti puuete süsteemi temaatikat käsitleda. Ettepanekute sisu tookord oli järgmine: muuta andmevahetus vormistamisel digitaalseks, kaotada keskmine puue (kuna praeguseks on sellest välja kujunenud nn pensionilisa, mida on võimalik saada pea igal mingitki terviseprobleemi omaval vanemal inimesel), kehtestada tasu vormistamisel vajaliku arstitöö eest, pikendada dokumentide liikumise aega (10-lt päevalt 30-le).  Koosolekul, kus ühise laua taga istusid Sotsiaalkindlustusameti (SKA), perearstide ja SoM-i esindajad räägiti meile, et: