Eilsetest muudest muljetest: vaatasin seda paksude loomade dokumentaali ja (ise paksuna) oli kahju neist loomadest, kelle omanikud arvavad, et paks loom on väga ilus ja vahva loom (selle Beau omanik, namely). Muidu ilusad hoolitsetud loomad olid kõik. Ja see spanjel sai filmi lõpuks ikka juba täitsa koera välimuse kättegi :). Ja jaksas paremini hingata jälle. Mina küll ei tahaks, et mu lemmikloom peaks kõike saama, mis ta tahab, selle hinnaga, et ta võibolla ainult 5 aastat elabki. Tahaks ikka, et ta kauem minuga oleks ja et ta elu mõnusam oleks. Oskan ise väga hästi hinnata vaba liikumise võime mõnusid. Oled sa paks, siis ikka niisama ei traavi ringi, sest võhm on väljas juba õige pea. Aga koerad on ju liikumisjanused ja ei taha mitte lihtsalt paterdada mööda kõnniteid, vaid soovivad joosta ja hüpata. Siis neil silmad säravad. Mul on endal ka kolm koera olnud. (Nad ükski pole nii paksud olnud, kuigi viimast, sellist tüüakat ja tugeva kondiga looma, kaldus vanaema ka vahepeal väga tünnikeseks toitma, sest ta ei jaksanud temaga jalutamas käia - koer oli liiga tugev - ja niiviisi ilma erilise füüsilise koormuseta loom tõesti natuke kaotas figuuri. Ma ise sel ajal olin juba Tartus koolis ja ainult nädalavahetustel jalutamine ei ole ka loomale just kaalujälgimise parim mudel :).)