Vanasti ma kirjutasin siia, et hädaldada oma elu üle.Nüüd mul ei tule see kohe mitte ültsegi tavaks.Pigem ma üritan sellest eemale kalduda... Kuigi vahest satub ka see äng peale.  Niisiis.Lühidalt.  Lahe elu.Mõistsin ühel päeval, et vanat moodi enam ei saa ja otsustasin teha elus teissuguse pööre.Iseenesest oli see pööre lihtne, kuid võtta seda nii, siis raske.Ma ei tahagi mõelda oma elu  halvematele hetkedele ja mõelda, kui närune ma võisin olla siis ja mida ma küll tegin, niiet terve alev sellest teab.  EI EI EI EI ja veelkord EI.  Ma olen muutunud.Ja ma tahangi enda elu elada nii nagu see läheb.Ma ei taha mõelda ja haletseda ennast, et miks ma küll tegin nii.Ma ei taha olla see, kellele tallutakse matsti pähe ja siis pärast naerdakse nagu viimast narri.Lihtsalt Ei Taha.  Tahan olla see tüdruk, kes alati naerab ja kelle juurde on alati hea tulla.Tahan olla selline, keda siit  maailmast enam ei leia.Mis sest, et ma olen teistmoodi.Mulle meeldib see.Ma tahangi olla See, kes ma olen.Ma Olen ise.