Everyn leidis minu siit, blogist. Ütlemata armas ju, kutsuda siis ju nö vana tuttav koos tähtsat päeva veetma. Selleks, et õigel päeval kõik kenasti sujuks ja vanemate kingitusele ka algus teha, saime kevadel stuudios kokku. Mõnus naeratus tuli mul näole kui ma Everyni väljavalitut nägin. Ma nimelt läksin ülikooli siis kui tublimad juba lõpetanud olid ja vahelduva eduga lasin ennast seal nüüd alles välja kirjutada…. aga, ma  isegi mitte ei mäleta, mis aastal see oli, leidsin ma, et ülikoolist tuleks võtta viimast ja sättisin endale suurema hunniku loenguid kõikvõimalikelt erialadelt. Ühte loengusse sattus kokku kamp oma ulja nooruse kohta äärmiselt enesekindlaid noormehi. Ühest küljest vaatasin kadedalt, et kuidas nad küll julgevad, aga vaadates tänast poliitilist linnapilti, siis näed - õigesti tegid :). Jäi küll silma ka üks portfelliga poiss, kes oli küll otse keskkoolist, aga teadis täpselt kuidas maailmas asjad käima  peaks. Nüüd siis astus uksest sisse sama enesekindel, aga silmnähtavalt armunud mees, kelle juba natuke ka halli oimukohas.