Kõigest hoolimata jäi leidur ja lõhkeaine- ning naftavabrikant ise melanhoolseks unistajaks. Kirjutanud noorukina luuletusi, sai alaline elu võõrsil saatuslikuks Nobeli  kirjanduslikele harrastustele. Vallates paljusid keeli, ei söandanud ta end kodus tunda õieti üheski neist. Nii suri ta 10. detsembril 1896. aastal oma Mio Nido villas San Remos vaid 63-aastase, ent haige ja murtud mehena.