banaanikaste välja, kui minu juurde astus inglane. Vähemalt ta rääkis küll keelt nii puhtalt, et teda inglaseks pidada. Või siis on mul lihtsalt inglastega vähest kokkupuutekogemust, pole seda puhast inglise keelt kuulnud ja selle noormehe kõne vaid tundus mulle õigena. Igatahes, ta küsis minult, mis ma nende banaanikastidega teen. Minema viskan muidugi-  ehk siis minema selles mõttes, et need kuuluvad nagunii hävitamisele ja ümbertöötlemisele. Tal oli banaanikaste vaja kolimiseks. Muidugi polnud mul mingi probleem talle banaanikaste anda, kui meil on neid laos palju. Lõunaka taga toppisime siis tema maasturi tagumise otsa banaanikaste täis, vahepeal jõudsin talt uurida, et kas eesti keeles number "kahte" tema jaoks naljakas hääldada ei olnud. Sest ta oli mulle poes öelnud, et   kaks.  Ta ütles, et on Eestis nii pikalt viibinud, et see ei kõla talle enam veidralt, aga varem oli küll. Teiseks ma ütlesin, et   "Terviseks,"