Muidugi tean ma seda, et vaid vähestel inimestel siin maal on olnud juhust osaleda nimelt ja  teadlikult pööriaja tähistamiseks korraldatud syndmusel. Kõigil ei ole ju olnud võimalust seista sadade miljonite aastate vanusel kõrgel rannakaljul, ringis ymber lõkketule ning jälgida kuidas hõõguvpunane päikeseketas pilvedest välja ujub, idataevasse kitsa vikerkaare joonistab, seejärel silmapiiril oleva pilvitu riba yletab ning kumisevate trummilöökide saatel aeglaselt merre vajub.